Maria Gardfjell (MP):
Jag vill inledningsvis påminna om vad som ofta sas inför folkomröstningen om Sverige skulle gå med i EU: EU är ett fredsprojekt. Vi förstod kanske inte vidden av det argumentet då. Men i dag, när ett krig pågår i Europa, när Ryssland krigar mot Ukraina, vet vi hur viktig sammanhållningen i EU är. EU måste stå starkt.
Ett citat vi har hört många gånger från Ungern är: Vi är en suverän stat, och EU ska inte lägga sig i. Det finns ett annat EU-land som använder samma retorik, och det är Sverige, här och i dag i Sveriges riksdag. Det är skrämmande.
Man kan säga att riksdagen i dag är extrainkallad för att ta ställning till två varningar till Bryssel, två motiverade yttranden, om EU:s lagstiftning på miljöområdet. Det är ett motiverat yttrande som är ett riktigt hårt slag i luften.
Låt mig säga att detta enbart får effekten att Sverige kommer att ställa sig tillsammans med Ungern och kanske Polen och ge en stark signal.
Det är något som Kristdemokraternas ledamot i miljö- och jordbruksutskottet kallade att Sverige är emot och skriker högt, men det kommer inte att ha någon påverkan. Hur kommer det sig att Socialdemokraterna har dragits in i stödet till detta beslut?
Att socialdemokraterna här i riksdagen inte står bakom sin egen regerings linje är högst anmärkningsvärt. Det är inte första gången som minoritetsregeringen inte får igenom sitt förslag i riksdagen. Men hade verkligen Socialdemokraterna behövt ansluta sig till högerpartiernas förakt för EU:s klimat- och miljöpolitik?
Svaret är att Sverigedemokraterna har fått börja utforma Sveriges EU-politik. I det här fallet har partiet fått oväntat stöd från lobbyisterna från skogsindustrierna. Jag som har suttit i riksdagen de senaste fyra åren har sett hur Sverigedemokraterna under hela perioden ifrågasatt subsidiaritet och proportionalitet. Det har varit en metod för dem att kritisera EU.
Jag har sett hur Moderaterna och Kristdemokraterna har anslutit sig de senaste åren och hur Centerpartiet har gått in och skapat en majoritet för den här typen av förslag när skogsindustrierna har tryckt på. Den hållningen har också Socialdemokraterna gått med på.
Det är en självklarhet för Miljöpartiet men också för många medlemsländer i EU att EU ska ha en befogenhet att lagstifta på miljöområdet. Det framgår tydligt av EU-traktaten och EU-domstolens praxis att kommissionens förslag till förordning varken strider mot subsidiaritetsprincipen eller proportionalitetsprincipen.
De partier som stöder dagens beslut förringar betydande problem med biologisk mångfald och livsmedelssäkerhet i Sverige och i hela Europa. Men de har också en oinformerad syn på unionens funktionssätt och vill uppenbart inte att Sverige ska ta ansvar för att bidra till gemensamma lösningar.
Vi vänder oss mot att förslaget skulle strida mot subsidiaritetsprincipen. Lagfästa mål behövs verkligen för naturrestaurering. Det finns övervägande fördelar med att de målen fastställs på unionsnivå. För det första: Unionens grundliga rapporteringssystem visar tydligt en tillbakagång när det gäller en lång rad naturtyper.
Det gäller hav, sjöar, vattendrag, skogar och till och med natur i städerna. Det finns starka skäl till nya regleringar. För det andra: Många av miljöproblemen är gränsöverskridande till sin natur. Tänk bara på att 85 procent av de fåglar vi har i Sverige är flyttfåglar.
Det är oerhört ineffektivt att skydda naturtyper för flyttfåglar i Sverige om samma arter sedan inte klarar migrationen till sina övervintringsplatser.
Vice versa är det tråkigt för medlemsländer på kontinenten att skydda viktiga naturtyper för flyttfåglar om vi misslyckas med att skydda de skogsmiljöer som samma arter häckar i när de är hos oss och ska få sina ungar.
För det tredje: Förordningsförslaget lämnar en betydande frihet för medlemsländerna att uppnå de fastlagda målen på det sätt som passar oss i Sverige bäst.
Precis som Jakob Olofsgård nämnde är Sverige redan igång med att arbeta i en riktning, trots att vi inte alls har kommit särskilt långt ännu. Förslaget detaljreglerar inte, utan kännetecknas av exakt det som regeringen skriver i sin faktapromemoria: flexibilitet och kostnadseffektivitet. Herr talman!
För det fjärde: Kommissionen har klart uppfyllt den motiveringsplikt som den har i dessa sammanhang. Den har hänvisat till solida utvärderingar som visar att åtgärderna måste göras för att nå de målsättningar som redan har antagits av rådet. Man har också redovisat andra alternativ, bland annat att fortsätta utan lagstiftningsåtgärder, och har visat att det förslag som nu lagts fram är nödvändigt.
Förslaget är också förenligt med proportionalitetsprincipen. Enligt fast praxis från EU-domstolen finns det ett vidsträckt utrymme för att lagstifta för EU:s institutioner. Bedömningarna bygger på objektiva kriterier.
Vi menar att de åtgärder som kommissionens förslag innebär uppenbart är lämpliga åtgärder, eftersom de är ägnade att förstärka uppfyllandet av unionens mål och åtaganden. Det är mål och åtaganden som medlemsländerna, däribland Sverige, hittills misslyckats med att nå inom fastlagd tid. Herr talman!
Det är drygt tre månader kvar till att Sverige axlar rollen som EU:s ordförandeland. Den officiella svenska linjen är: Som inkommande ordförandeskap förväntas Sverige tona ned nationella positioner ju närmare ordförandeskapet vi kommer.
Att riksdagen i dag ska besluta om ett motiverat yttrande visar på ett stort mått av bristande professionalitet och rimmar illa med den hållning som Sverige har inför ordförandeskapet.
Världsnaturfondens chef Gustaf Lind, tidigare moderat tjänsteman under den tidigare Reinfeldtregeringen, uttryckte det som: Förutom att beslutet är mycket negativt för naturen befäster det bilden av att Sverige är ett kompromisslöst nejsägarland i EU.
Det är en mycket riskabel politik när Sverige ska vara ordförande i EU. EU:s föreslagna restaureringsförordning kommer att ha en avgörande betydelse för både klimatet och också den biologiska mångfalden inom EU.
Syftet är att bidra till återhämtningen av den biologiska mångfalden och till en resilient natur för både land- och havsarealer, för vattendrag och sjöar, ja för all natur vi har som har förstörts och successivt har försvunnit.
Men den har också ett viktigt syfte, att begränsa klimatförändringarna. Restaurering av ekosystem som torvmarker, skogar och havsgräsängar kan bidra till att minska utsläppen och binda miljontals ton kol varje år.
Restaurering av natur är vår bästa försäkring för att klimatanpassa Sverige och Europa och skydda mot skogsbränder, översvämningar och annat som drabbar oss på grund av klimatförändringarna. Följaktligen bidrar det till ekonomiskt välstånd och livsmedelssäkerhet på lång sikt.
Restaurering och bevarande av naturen kan också medföra många socioekonomiska fördelar, som hållbara jobb, rekreationsmöjligheter och förbättringar av folkhälsan. Därför är restaurering av natur utan tvekan en av de bästa investeringarna vi kan göra.
I kommissionens konsekvensanalys drogs slutsatsen att investeringar i restaurering av natur ger mellan 8 och 38 euro i ekonomiskt värde för varje euro som spenderas.
Denna samhällsekonomiska nytta kan tillskrivas ekosystemtjänster, vilka spelar en ovärderlig roll i att stödja livsmedelstryggheten, klimatet och ekosystemens motståndskraft - men också människors hälsa.
Lagförslaget är därför en viktig milstolpe när det gäller att vända både förlusten av biologisk mångfald och klimatförändringarna och kommer att få en verkligt stor effekt. Herr talman!
När vi ser att skogen brinner i Europa, när pollinerarna försvinner och när åkermarkerna utarmas är det självklart att kommissionens uppgifter om att varje satsad euro kommer att ge minst 8 euro tillbaka är väldigt viktig kunskap. För människors framtida välfärd och ekonomi behöver vi livskraftiga ekosystem.