Ludvig Aspling (SD):
Vi står inför en svår flyktingsituation, potentiellt. Exakt hur svår den blir återstår att se. Mycket är än så länge osäkert, men mycket talar samtidigt för att vi kommer att få en ganska ansträngd situation framöver. I grund och botten handlar all politik om att prioritera, och det är därför statsrådet Ygeman är här i dag - för att förklara hur regeringen prioriterar vad gäller flyktingmottagandet.
Samtidigt som prognosen visar att vi kommer ta emot ungefär 80 000 personer från Ukraina före årets slut och att samtliga kommer att få stanna, plus ett par tiotusental sökande från andra länder, fortsätter regeringen att hämta hit kvotflyktingar, vilket betyder att Sverige åker ut i världen och hämtar hit personer som uppger att de behöver internationellt skydd.
Det som är lite intressant här tycker jag är vilka länder som man väljer att hämta hit personer ifrån. Vad gäller till exempel personer från Afghanistan är det, fru talman, uppenbart att det finns gott om personer som inte längre kan vistas i det landet. Det är en självklarhet.
Men Sverige hämtar alltså inte hit afghaner från Afghanistan utan från Georgien, Indien, Pakistan, Turkiet och Förenade Arabemiraten. En fråga man måste ställa sig då är naturligtvis: Varför kan inte Förenade Arabemiraten, som är världens sjätte rikaste land, rikare än Norge, ta hand om en handfull afghaner?
Varför måste svenska skattebetalare, som inte är uppbackade av oljemiljarder, ta även den notan? Jag tycker att detta är något märkligt. Ytterligare en intressant fråga är om ingen hos regeringen noterat att inget av dessa länder, som vi hämtar hit personer ifrån, befinner sig i krig eller har någon storskalig inre väpnad konflikt, några naturkatastrofer som ödelägger större delar av landet eller någon utbredd svält.
Detta är skäl som annars skulle kunna vara en god anledning till att ta hit människor, men inget av de länderna befinner sig i den situationen. Samtliga är medelinkomstländer, även om flera är auktoritära stater. UNHCR hävdar att kvotflyktingar är särskilt utsatta och har medicinska behov. Det är ofta det skäl som uppges för att flytta personer till Sverige. Men varför kan de inte få denna vård på plats?
I länder som Turkiet, Indien och Jordanien finns det gott om sjukvård. Det är också ofta länder som vi ger bistånd till, så vore det inte en enklare variant att vi bara betalar vårdkostnaden och sedan låter dem vara kvar? Varför är just flytten till Sverige så viktig? Samma sak gäller sudaneser, som vi hämtar in från Indien, Jordanien och Egypten. Det är återigen medelinkomstländer som inte befinner sig i krig. Vi hämtar hit syrier ifrån Saudiarabien.
Är det för att saudierna inte har pengar till detta och därför måste skicka syrier vidare till Sverige, eller hur har man tänkt här? Ett annat intressant exempel är att vi hämtar hit turkar från bland annat Zambia och Kirgizistan. Återigen: Där finns ingen inre väpnad konflikt, även om det i och för sig är ett fattigt land. Varför kan de inte stanna i Kirgizistan? Det inte så konstigt som det låter. Kirgiziska är ett språk inom den turkiska språkfamiljen.
Väldigt många som bor i Kirgizistan är etniska turkar. Det borde vara möjligt att vara kvar där, kan man tycka. Min första fråga är denna: Varför ska vi hämta hit flyktingar från länder som inte befinner sig i krig, inte befinner sig i väpnad konflikt och inte är utfattiga samtidigt som vi har en begynnande flyktingkris mindre än en dags bilfärd från Sverige?
Det är inte så att Gulfstaterna kommer att ta emot ukrainare för att jämna ut bördan, utan där står vi ensamma.