Thomas Bodström (S):
Jag tänkte just ge Hillevi Engström lite beröm, för hon har skrivit en interpellation som faktiskt rör våra frågor. Det är nämligen så, Rolf Gunnarsson, att en interpellation ska handla om det som är regeringens ansvar. Här handlar det om fördelningen mellan Rikspolisstyrelsen och Dalarna. Detta kanske man borde börja fundera på när man under de senaste åren har skrivit sju frågor och fått svar om detta som inte på något sätt rör mig eller regeringen.
Därför blir svaret lite mindre utförligt än svaret på den interpellation som kommer efter och som faktiskt berör regeringens ansvar och arbete. Rolf Gunnarsson, du vet väl ändå nu, efter alla de frågor du ställt, att det är Rikspolisstyrelsen som fördelar pengarna till Dalarna? Det är meningslöst att du och jag har en diskussion om detta eftersom vi inte är inblandade i den fördelningen.
Däremot ska vi naturligtvis ha en diskussion om hur mycket regeringen satsar på polisen i stort och jämföra hur vi på olika sätt kan förbättra situationen för polisen. Det är föremål för beslut i riksdagen, inte hur mycket Rikspolisstyrelsen fördelar resurser till ett av 21 län.
Om man sedan kommer in på årsarbetskrafter handlar det om föräldraledighet i ett specifikt län eller om man har förtidspensionering. Då blir det ännu mer meningslöst. Det kan väl ändå inte Rolf Gunnarsson mena att jag som justitieminister ska sitta och tala om att där har man lite för mycket föräldraledighet, och det måste man åtgärda från Rikspolisstyrelsen?
Då blir det på det sätt som Rolf Gunnarsson kritiserar, nämligen en debatt som ter sig meningslös därför att det är saker som andra har att diskutera. Du frågar var siffran 50 kommer ifrån. Det är en ren upplysning. Det är inte vi som har fördelat pengarna mellan Rikspolisstyrelsen och Dalarna. År 2000 var det enligt Rikspolisstyrelsens årsredovisningar 437 poliser i Dalarna. Det är en ren upplysning direkt från Rikspolisstyrelsen.
Nu i början av år 2006 är det i de senaste siffrorna 487, det vill säga 50 fler. När det gäller årsarbetskrafter är det plus 15 för poliser under samma tid. Det kan bero på skillnader mellan att man till exempel nu har fler som är föräldralediga, utan tjänst eller någonting annat. Det kan naturligtvis variera både vid tid och mellan olika län, men det berör inte på något sätt mitt ansvarsområde.
Däremot är jag väldigt glad att vi under den mandatperioden som jag arbetat som justitieminister har gjort den största satsningen någonsin på polisen. När Rolf Gunnarsson vaknar varje morgon ska han veta att det har blivit en polis till netto i Sverige tack vare Socialdemokraterna. Det har aldrig någonsin utvecklats på det sätt som det har skett nu.
Det är därför att vi anser att det är så viktigt. Men det räcker inte med att bara få fler poliser. Vi behöver göra mer saker. Om man lyssnar på polisen själv är det inte i första hand fler poliser man vill ha utan ordentliga och bra verktyg. Vi har ett bra verktyg i Sverige som polisen använder varje dag. Det är också viktigt. Det berör nämligen riksdagen och regeringen. Det handlar om hur poliser ska kunna kartlägga kontakter mellan personer som har begått grova brott.
Den metoden har i vart fall använts i 25 år i Sverige. Nu ställer sig Moderaterna på den positionen att man inte längre vill att det ska finnas. Man säger nej till att det ska finnas möjlighet till det även i framtiden med den överenskommelse som nu finns i EU.
Hur kan man ställa sig på den sidan, Rolf Gunnarsson, när polisen så oerhört väl behöver det för att kunna bekämpa brott, om man menar allvar med att man tar brottsoffer och bekämpning av brott på allvar? Det skulle jag vilja höra. Varför ska vi diskutera någonting som är Rikspolisstyrelsens och de olika länens frågor och inte den fråga som det egentligen berör? Varför vill Moderaterna ta bort det mest effektiva brottsverktyget som polisen själv anser att den har?