Jonas Andersson (SD):
När vi i dag den 23 mars 2022, nästan exakt en månad efter Putins invasion av Ukraina, ska debattera frågor som rör illegal migration och skuggsamhället är det svårt att göra det utan att nämna den svåra situation som Ukraina befinner sig i och att det har lett till att över 3 1⁄2 miljon människor har lämnat landet på bara en månad.
Den absoluta majoriteten har passerat gränsen till Polen och stannat där, men strömmarna av kvinnor och barn går vidare genom hela EU. De senaste veckorna har cirka 19 000 ukrainare registrerat sig hos Migrationsverket, men mörkertalet för hur många som egentligen har passerat gränsen till Sverige är stort, eftersom ukrainare har viseringsfrihet.
Polen var ytterst restriktiva och slogs hårt för att få behålla kontrollen över sin egen migrationspolitik under migrationskrisen 2014 och 2015 och framåt. När en kris nu uppstår i det absoluta närområdet och Polen är första säkra land finns det därför både stor folkvilja och stora resurser för att ta emot broderfolket från öst.
Sverige valde en annan väg under 2000-talet. Politiska partier slogs om vem som kunde öppna sina hjärtan mest och riva ned flest murar för att urskillningslöst släppa in så många som möjligt, företrädesvis män, utan identitetshandlingar eller pass och utan skyddsskäl. De kom från länder långt borta som få planerat att återvända till annat än på semester.
Fru talman! Det gör att Polens och Sveriges kapacitet att hjälpa riktiga flyktingar, kvinnor och barn som flyr från Putins bomber i Ukraina, skiljer sig kraftigt åt. Polen har på ett par veckor gett skydd åt dubbelt så många som Sverige gjorde under hela förra decenniet per capita. I Sverige har vi i stället en pågående integrationskris, helt orsakad av tidigare politik, som begränsar våra möjligheter att ge skydd.
Fru talman! En viktig del av Sveriges kapacitetsbrist är orsakad av ett alldeles för dåligt arbete med just återvändande och utvisningar. Människor kommer till Sverige på olika vis, men när de väl ska åka hem väljer de i stället att stanna kvar och befinna sig illegalt i landet. De blir en del av ett växande skuggsamhälle, som har negativa konsekvenser för hela det svenska samhället.
Självklart skulle skuggsamhället ha varit betydligt mindre med en ansvarsfull sverigedemokratisk migrationspolitik till att börja med, men det finns även ett stort antal åtgärder som borde ha vidtagits betydligt tidigare för att minska incitamenten för att stanna här illegalt.
Hur den här lagstiftningen är utformad och tillämpas påverkar förstås även viljan att komma till Sverige bland rationella personer som är fullt medvetna om att man egentligen saknar asylskäl eller andra legitima skäl för att komma hit. Men om man vet att det är riskfritt att komma till Sverige för att exempelvis jobba svart eller vara en del av organiserad brottslighet är det naturligtvis lättare att ta chansen.
För att ha en rimlig möjlighet att ta emot fler ukrainska krigsflyktingar måste vi se till att utlänningar som saknar rätt att befinna sig i Sverige också lämnar landet. Fru talman! Nu har det trots allt ändå hänt någonting på den fronten.
Det har i socialförsäkringsutskottet lagts fram ett förslag om ett så kallat utskottsinitiativ med ett antal förslag för hur man just ska bekämpa skuggsamhället och den illegala migrationen. En majoritet i utskottet står bakom förslagen. Det tycker vi i Sverigedemokraterna är jättebra; det är precis den politik och de förslag som vi har lagt fram i alla år, dock utan att få stöd för dem i kammaren förstås.
Fru talman! Som vanligt ser vi det komma. Vi är inte naiva. Vi gör konsekvensanalyser och tänker på alternativkostnader. Låt mig visa några exempel på förslag som finns med i detta betänkande och som vi självklart står bakom. Exempel 1 gäller skyldighet för kommuner och myndigheter att kontakta Migrationsverket och Polismyndigheten när de träffar på illegala migranter.
Det är en princip som Sverigedemokraterna har pratat om i många år och lagt fram förslag om formellt, på det här sättet, sedan 2020. Exempel 2 gäller att dna-tester ska bli huvudregel för att styrka släktskap vid anhöriginvandring. Det motsvaras av ett förslag som Sverigedemokraterna har lagt fram varje år under den här mandatperioden. Exempel 3 gäller förlängd preskriptionstid för utvisningsbeslut.
Man ska inte kunna gå under jorden och gömma sig för att sedan komma fram och söka asyl igen. Detta föreslog Sverigedemokraterna 2018. Vi gick samtidigt och går fortfarande längre än andra i detta förslag. Det ska inte finnas en preskriptionstid över huvud taget. Om man har ett utvisningsbeslut ska man åka hem, oavsett hur duktig man är på att leka kurragömma.
Därför yrkar jag bifall till reservation 3. Fru talman! Det är lite pikant att vissa partier som i dag står bakom anmälningsplikten som jag nämnde tidigare så sent som för några år sedan pratade om liknande förslag som angiverilagar och att det skulle påminna om mörka tider i Europa.
Men alla måste ges utrymme att ändra sig - bättre sent än aldrig. I stället för att vara sur och grinig för att våra förslag stjäls, paketeras om och sedan tillkännages för regeringen är jag alltså glad över att polletten har trillat ned hos mina kollegor i andra partier. Det finns stora problem att lösa, och ju fler som blir medvetna om det desto bättre.
Det som är bra för Sverige vill vi i Sverigedemokraterna ha, oavsett vem som får äran för det. Vi befinner oss i en kris, och vi måste jobba tillsammans för Sveriges bästa. Fru talman! Jag ska knyta ihop säcken.
Sveriges mål under den akuta krisen med ukrainska krigsflyktingar bör vara att ge plats åt fler av dem som kommer genom att fler av dem som inte har rätt att vara här faktiskt återvänder. Sverige ska inte vara en fristad för illegala migranter. Trenden med ett växande skuggsamhälle måste brytas med kraft. Fru talman!
Låt oss hoppas att detta initiativ för mer kontroll och ordning blir startskottet för en skarpare linje i frågan om illegala migranter.