KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lise Nordin (MP):
Efter denna ganska långa debatt och flera replikskiften har fortfarande ingen gett något svar på hur den här lagstiftningen skulle hämma svensk gruvindustri, förutom vad gäller uranbrytning. Det tycks finnas ett intresse av att sprida en oro. Den som läser lagförslaget kan tydligt se att det handlar om uranbrytning och att om uran fortsätter att följa med som biprodukt när man söker efter annan metall kommer det att hanteras som gruvavfall.
Det är precis som i dag. Det är uppenbart att Moderaterna talar med kluven tunga. Förre statsministern Fredrik Reinfeldt sa att han ville ha uranbrytning i Sverige. Lokala moderata företrädare säger att de inte vill ha uranbrytning. Jag tycker inte att det har varit särskilt tydligt i dagens debatt vad Moderaterna tycker. Vill de ha uranbrytning i Sverige eller inte? I så fall tycker jag att det är rimligt att de svarar på var denna brytning ska äga rum.
Man måste ta det ansvaret och också stå upp ute i landet för konsekvenserna av sin politik. Hanif Bali frågar varför man inte kan nöja sig med det kommunala veto som finns i dag. Svaret på det är att det handlar om en väldigt lång process. Det blir många år av oro i bygderna under tiden då företagen söker efter uran, kan provborra och innan frågan kommer till kommunen för ett avgörande.
Det innebär många år av en våt filt över dessa orter. Vad är det för näringspolitik? Det är inte en bra näringspolitik. Detta beslut innebär en tydlighet, och det borde alla, både de som bor på berörda orter och gruvindustrin, efterfråga. Nu vet vi att uran inte kommer att utvinnas i Sverige i framtiden.
Lise Nordin (MP):
Detta är kanske sista chansen i debatten att få ett svar från dem som påstår att den här lagstiftningen försvårar utvinningen av andra mineraler. Jag skulle vilja veta hur de menar. Vad är det i förslaget som skulle påverka utvinningen av andra mineraler? Det är ett påstående som vi har hört gång på gång i den här debatten, men det är ingen som har preciserat vad som menas.
Ges det inte ett svar på det tycker jag att man inte kan göra annat än att avfärda detta som ett försök att sprida oro och konstatera att de egentligen är emot det här förslaget av andra skäl. Aldrig har jag väl hört borgerliga politiker så engagerade i den gröna omställningen och i miljöteknik som i den här debatten, när de vill försvara att det ska vara tillåtet att bryta uran i Sverige.
Ja, vi kommer att behöva många nya metaller för omställningen till fler elbilar, solceller och annan viktig teknik som vi behöver för att ställa om till det fossilfria Sverige. Men den produkt som vi debatterar i dag handlar om huruvida vi ska ha uranbrytning eller inte. Uran är ett av problemen med kärnkraft. När vi nu i Sverige har ett mål om 100 procent förnybar elproduktion finns inte längre behovet av just uran.
Maria Weimer och Liberalerna talar om de rapporter som finns om väldigt hemska arbetsförhållanden vid brytning av mineraler runt om i världen. Det är ett väldigt stort problem, och jag hoppas att vi politiskt kan prata mer om det. Men det har väldigt lite med den här debatten att göra. Det engagemanget för arbetsförhållanden i andra länder kan också kopplas till konsumtion i Sverige.
Detta är en fråga som vi bör diskutera när vi diskuterar internationella handelsavtal och vilka krav Sverige ska ställa på olika produkter och på tillverkning i andra länder. Låt oss diskutera det då! Men i de frågorna är det ganska tyst, tycker jag. Detta förslag handlar dock om huruvida vi ska tillåta uranbrytning i Sverige eller inte. Jag ber Maria Weimer förtydliga på vilket sätt den här propositionen skulle försvåra eller påverka utvinningen av andra mineraler i Sverige.
Lise Nordin (MP):
Det verkar svårt att få ett svar på frågan på vilket sätt den här lagstiftningen försvårar utvinningen av andra mineraler. Nu har frågan varit uppe många gånger, och jag ser fortfarande inget exempel på vad det är som skulle försvåra. Det handlar väldigt tydligt om brytning av uran, som inte ska få anrikas eller prospekteras.
Men det står väldigt tydligt i förslaget att uran fortsatt kan följa med som biprodukt vid utvinning av annat mineral, och då hanteras det som gruvavfall, precis som i dag. Maria Weimer säger att dagens lagstiftning är tillräcklig. Min bedömning är nog att det även med den lagstiftning som gäller fram till det här beslutet är osannolikt att uranbrytning skulle ske i Sverige. Men osäkerheten och oklarheterna innebär stora negativa konsekvenser.
Det är därför det är viktigt med den här tydligheten. Som jag har sagt tidigare finns det många orter i Sverige som har levt och fortfarande lever med oro för att det kan bli uranbrytning. Processen om ett företag kommer till Sverige och vill söka uran, provborra och sedan ansöka om att få bryta tar många år. Det finns många exempel i Sverige på olika satsningar som inte blir av på grund av hotet om uranbrytning.
Vad är det för landsbygdspolitik eller näringspolitik att fortsätta leva med den osäkerheten? Det som ytterligare spär på osäkerheten för många människor i Sverige är att flera av de borgerliga politikerna ger olika svar på om man anser att det kan och bör ske uranbrytning i Sverige. Vi hade för bara några år sedan en statsminister, Moderaternas Fredrik Reinfeldt, som sa att han ville ha uranbrytning i Sverige. Sedan har vi andra borgerliga politiker som säger att det inte ska bli uranbrytning i Sverige.
Den här otydligheten gynnar ingen. Det enda tydliga om man inte vill ha uranbrytning i Sverige är att lagstifta om ett förbud.
Lise Nordin (MP):
Rickard Nordin lyckas med konststycket att även i detta replikskifte lyfta in en fråga som inte är en del av det mycket omfattande betänkande som vi har att debattera. Men han får självfallet lyfta in alla sorters energifrågor som kan engagera, och det här är förstås en av dem. Ursprungsgarantier och hur de ska få användas i marknadsföring är en fråga som, vad jag vet, inte har hanterats politiskt i riksdagen under denna eller tidigare mandatperioder, men jag har förstås sett att det finns en debatt.
Som Miljöpartiets energipolitiska talesperson har jag uttryckt att det är rimligt att företag som producerar sin egen el eller köper en viss sorts förnybar el ska kunna få använda rättigheternas ursprungsgarantier som en del i sin marknadsföring och få kommunicera att det är denna el de använder i sin produktion.
Lise Nordin (MP):
Rickard Nordin frågade mig vad regeringen har gjort för att styra sina myndigheter. Jag ber att få påminna om att det inte skulle vara tillåtet för exempelvis energiministern att ringa till en myndighet och säga vad de ska göra, utan vi har en lagstiftning som beslutas i denna kammare. Om Centerpartiet hade haft ett konkret förslag och inte bara använde det retoriskt i denna debatt hade riksdagen kunnat besluta om en sådan lagstiftning, om det fanns majoritet för förslaget. I form kan regeringen inte ringa myndigheterna och säga vad de ska göra.
Men vi kan självfallet ändra lagstiftningen om det finns ett behov av det. Jag tror dock att det i denna fråga kanske inte är nödvändigt med en förändrad lagstiftning, utan det kan räcka med att vi får en diskussion som handlar om hur man ska se på ursprungsgarantier. Jag konstaterar att jag, trots Rickard Nordins höga tonfall i denna fråga, inte har sett något konkret förslag. Med detta sagt skulle jag vilja avsluta med några reflektioner om det vi har att besluta om och debattera i dag - energipolitikens inriktning.
Jag är glad att Centerpartiet också ställer sig bakom målet om 100 procent förnybar elproduktion. Jag vet att de i sitt valmanifest hade en mer generell formulering om förnybar energi. Vi har nu fått enighet om en långsiktig energipolitik, och detta tror jag är viktigt för Sverige, efter så många år av debatt om denna politik.
Rickard Nordin sa i sitt anförande en hel del om vad Centerpartiet ska ha drivit i energiförhandlingarna. Vi kan självfallet inte referera här vad som sägs i förhandlingar - vi har inget protokoll - men jag tycker att det är viktigt att partierna före förhandlingarna deklarerar vad de driver för politiska förslag, så att väljarna sedan kan utvärdera. Jag är glad att vi enades om 100 procent förnybar energi och att Centerpartiet nu också kommer att rösta för den proposition som vi har att debattera och besluta om.
Lise Nordin (MP):
Tack, Sofia Fölster, för frågan! Jag håller helt med om att den fossila energin är en stor utmaning, både av klimatskäl och av säkerhetspolitiska skäl. Regeringen har föredragit sin åsikt vid besök i näringsutskottet. Man ser med oro på planen att bygga Nord Stream 2. Sverige har varit drivande för att få upp frågan om den nya gasledningen på EU:s agenda.
Också EU behöver engagera sig i frågan, som inte bara handlar om ett samarbete mellan Ryssland och Tyskland. Vi behöver fasa ut den fossila energin för att klara klimatmålen. När man har diskuterat målen för 2030 har EU-kommissionen pekat ut att ökade insatser för energieffektivisering och mer förnybar energi är helt avgörande för att vi ska kunna bli mer självförsörjande inom EU vad gäller energi.
Jag känner inte riktigt att Moderaterna har varit särskilt tydliga i diskussionen om hur vi behöver mer förnybar energi och energieffektivisering för att stärka den säkerhetspolitiska situationen. Vi har ju i dag i Sverige möjlighet att ställa om till ett helt förnybart energisystem och sluta importera både uran och olja, som vi i dag är beroende av.
Jag skulle säga att den som är engagerad i fråga om säkerhetspolitik och energi också har ansvar för att svara på hur vi ska kunna minska vårt beroende av uran, som Sverige i dag köper från andra länder. Så länge vi fortsätter att ha kärnkraft i Sverige kommer vi att fortsätta importera uran. Min fråga tillbaka till Sofia Fölster är: Hur brett är Moderaternas engagemang för att på riktigt fasa ut såväl den fossila energin i Sverige och Europa som importen av uran? Det handlar om att sätta upp tydliga ambitioner om mer förnybar energi och energieffektivisering.
Där välkomnar jag som miljöpartist om Moderaterna blir mer aktiva.
Lise Nordin (MP):
Sofia Fölster frågar mig om regeringens åsikt. Jag tillhör visserligen ett regeringsparti, men jag är riksdagsledamot. Frågor om regeringens åsikt är det klokare att ställa i ett annat forum. Men jag kan konstatera att regeringen har varit tydlig i den offentliga kommunikationen. Bland annat har utrikesminister Margot Wallström pekat på många av de risker regeringen ser med ett bygge av Nord Stream 2.
Det skulle ge oss ytterligare infrastruktur i Europa som ökar den ryska energipolitiska makten och det fossilgasberoende som vi har i dag. Det blir också en fråga om vem som kommer att ha makt att avgöra om den här kabeln ska byggas eller inte. Som jag förstår det kommer Sverige inte i något officiellt sammanhang att få en fråga att svara ja eller nej på. Vi kan dock ställa många frågor och uttrycka den oro som finns samt lyfta upp frågan på EU:s agenda.
Jag har inte noterat att Moderaterna uttryckt någon åsikt om vad man tycker om kabeln, men det vore väldigt välkommet. Nu har tyvärr Sofia inte någon mer replik, men hon svarade inte på min fråga om engagemanget för att öka självförsörjningen och minska den ryska energipolitiska makten. Detta handlar också om att Sverige importerar uran. Kanske får vi återkomma till detta vid ett annat tillfälle.
Lise Nordin (MP):
Än en gång lyfts en fråga som inte har någon koppling till utgiftsområde 21 Energi, som vi debatterar här och nu. Men jag ska göra ett försök att svara på den här viktiga frågan ändå. I regeringens budget - men inom två andra utgiftsområden - finns två satsningar som är viktiga för biogasen. Den ena är Klimatklivet, som är den största investeringssatsning på biogas som har funnits i en statlig budget.
Klimatklivet betalas ut via Naturvårdsverket och ges till de projekt som har största möjliga klimatnytta per investerad krona. En mycket stor del av de pengar som betalas ut till Klimatklivet har gått just till biogas, för där finns en stor klimatnytta. Centerpartiet och de andra borgerliga partierna föreslår att skrota Klimatklivet, som har varit en viktig del i den biogasutveckling vi har sett i Sverige de senaste åren.
Den andra viktiga satsning på biogas som finns i budgeten, men inte i det utgiftsområde som vi debatterar nu, är den så kallade metanreduceringsersättningen, som ligger under utgiftsområde 20. Det är ett stöd som ges till bönder som tillverkar biogas av gödsel. Sådan biogasproduktion har en dubbel klimatnytta, eftersom man fångar in gödsel som annars läcker metan och i stället tillverkar biogas som kan ersätta fossila alternativ.
Situationen för biogasen är väldigt allvarlig. Det är en utmaning att Sverige har valt att satsa på att gynna miljöfordon, bland annat biogasbilar, medan Danmark har kraftiga produktionsstöd. Detta gör att många tankar dansk biogas i miljöbilar som har subventionerats av Sverige. Biogasen är i ett allvarligt läge. Den här regeringen tycker jag satsar väldigt tydligt på biogasen i budgeten, bland annat genom Klimatklivet.
Jag kan inte förstå varför Centerpartiet vill skrota hela satsningen på Klimatklivet.
Lise Nordin (MP):
Jag hade önskat att några av de idéer som Centerpartiet nu pratar sig varmt om hade funnits i någon budget under de åtta år då man själv satt i regering. Jag kan inte minnas att det skulle ha funnits några satsningar på biogas i regeringens budgetar under de åtta år då Centerpartiet hade del av regeringsmakten. Nu har vi två väldigt viktiga satsningar i budgeten. Den ena är Klimatklivet. Rickard svarar fortfarande inte på varför Centerpartiet vill ta bort Klimatklivet. Det rör sig om klimatinvesteringssatsningar på 4 miljarder kronor.
Den andra är det rena produktionsstöd som metanreduceringsersättningen utgör. Där får man ett direkt stöd för hur mycket biogas man producerar. Rickard Nordin säger att kopplingen till den här debatten är att man kan använda biogas för elproduktion, men jag tror inte att det är Centerpartiets åsikt. Alla bedömare pekar på att biogasen gör störst nytta om den ersätter det fossila i transportsektorn. Jag tycker att det är klokt att satsningarna styr i den riktningen att vi använder biogasen där den gör största möjliga klimatnytta.
Förutom Klimatklivet och metanreduceringsersättningen finns en annan viktig pusselbit som handlar om att det fossila blir dyrare så att biogasen och andra biobränslen kan konkurrera. Vidare handlar det om att höja CO2-skatten så att det fossila blir dyrare och därmed gynna det förnybara. Den debatten har Centerpartiet inte varit särskilt bidragande i. Kanske ser vi nu en förändring.
Lise Nordin (MP):
Det blir inkonsekvent när Penilla Gunther, och många andra i debatten, argumenterar att å ena sidan skulle flygskatten inte göra någon klimatnytta, men å andra sidan skulle den vara ett sådant dråpslag att landsbygden läggs ned och flygplatser kommer att stängas. De båda påståendena går inte att förena. Jag är den första att säga att flygskatten behöver vara högre om den på riktigt ska innebära att flyget också betalar sina klimatutsläpp.
Jag tycker att det är viktigt att systemet är på plats, vilket innebär att Sverige kommer att ha en flygskatt, det vill säga att flyget är med och betalar för sin klimatpåverkan på samma sätt som järnvägstrafiken, biltrafiken, sjöfarten och alla andra transportslag. Penilla Gunther från Kristdemokraterna säger att det inte blir någon klimatnytta om bara Sverige deltar. Än en gång är det samma resonemang om att det inte spelar någon roll vad vi gör i Sverige. Jag hävdar att det spelar en stor roll vad vi gör.
Sverige kan visa vägen, vara ett föredöme, och Sverige har ett moraliskt ansvar för sina utsläpp. Jag anser att en svensk inte har rätt till större utsläpp för att denne råkar bo i ett land med färre invånare. Vi måste se till utsläppen per capita. Svenskarnas klimatutsläpp ökar när det kommer till flyget. Flygandet kan inte fortsätta att öka som det gör nu om vi ska ha en chans att nå ett klimatmål. Det är alla klimatforskare eniga om.
Det behövs en flygskatt, och det behövs även en utveckling av bioflygbränsle. För att människor ska kunna fortsätta att resa behöver det satsas exempelvis på höghastighetståg, så att vi kan åka tåg enkelt mellan våra större städer och inte behöva flyga. Jag skulle vilja veta vad Kristdemokraterna föreslår för att minska klimatutsläppen motsvarande det som beräknas om man inte vill ha flygskatt. Vad är Kristdemokraternas alternativ?
Lise Nordin (MP):
Jag hoppas att Kristdemokraterna inte har missat att flygskatten, som kommer att införas den 1 april nästa år, inte bara handlar om flygresor som sker inom Sveriges gränser utan också om flygresor som sker till andra länder. Jag vill också påpeka att flera länder inför flygskatt. Sverige är inte på något sätt först ut. Tvärtom är det allt fler länder som anser att även flyget ska betala sina klimatkostnader.
För i princip alla klimatfrågor är det alltid ett bättre alternativ att ha globala lösningar där samma regler gäller för alla länder. Men innan vi har nått dit kan inte alternativet vara att alla står med armarna i kors. Tvärtom ser vi att globala framgångar i klimatarbetet i princip alltid föranleds av att det finns länder som visar vägen. Att införa en flygskatt i Sverige är därför ett rimligt steg. Det är en helt rimlig princip att flyget också betalar för sina klimatutsläpp.
Om Kristdemokraterna tycker att den här nivån på flygskatten ger en för låg klimatnytta ser jag gärna fram emot en diskussion om hur hög skatten borde vara för att ge en klimatnytta. Jag tolkar det som att Penilla Gunther undrar vad Miljöpartiet och Isabella Lövin tidigare har gjort vad gäller de globala klimatfrågorna. Jag skulle säga mycket.
Sverige, via denna regering, har varit pådrivande i de internationella klimatavtalen och har haft avgörande roller. Vi har arbetat intensivt med att skärpa EU:s utsläppshandelssystem, som nu har inneburit stora förändringar och höjt priset på koldioxid även i Europa. Och vi har drivit på för att EU ska sätta högre mål för förnybar energi, klimat och energieffektivisering inom EU. Vi kan inte bara titta på Sverige eller titta globalt. Vi måste jobba både och.
Det handlar både om flygskatten i Sverige - en viktig symbolfråga - och om att fortsätta arbeta internationellt. Vi utgår från att fler länder kommer att ta efter om Sverige visar vägen.
Jonas Jacobsson Gjörtler (M):
Det blev tydligt även i replikskiftet att utgångspunkterna i debatten är lite olika beroende på vad man tycker är viktigast. Jag gjorde en genomgång av läget när det gäller subventionerna eftersom det framställs från oppositionen, kanske framför allt från Miljöpartiet, som att kärnkraften skulle vara hårt subventionerad.
Därför tyckte jag att det var rätt relevant att visa att så inte är fallet, utan att staten får in en hel del intäkter från kärnkraften - nästan dubbelt så mycket som man har gett i subvention till det förnybara. På så sätt kan man säga att kärnkraften har bidragit till att stödja det förnybara. Annars hade man varit tvungen att hitta pengarna någon annanstans. Det stämmer inte heller riktigt att det skulle vara ett stort underskott i Kärnavfallsfonden.
Där finns drygt 46 miljarder, eller kanske till och med något mer, i dag. De beräkningar som har redovisats av att man skulle behöva höja detta drastiskt har, såvitt jag förstår, sin koppling till att ränteläget är så pass lågt nu. Det finns ingen anledning att tro att räntan skulle vara så låg i all evighet. Sedan 80-talet, när man började med det här, har räntan varierat stadigt.
Avgiften höjdes senast i december med ungefär 1 öre till strax över 2 öre. Man har alltså gjort en rätt ordentlig höjning nyligen. Jag tycker att det är relevant att ändå diskutera det övergripande. Om man tycker att kärnkraften är huvudfienden och om man vill avveckla den till varje pris letar man spöken. Då försöker man hitta subventioner i allting.
Man hittar allting som kan visa på att kärnkraften är ond och dålig och måste bort. Om utgångspunkten i stället är den som Alliansen har - att det är energipolitiken som är det viktiga och att den ska fungera - blir slutsatsen kanske något annorlunda.
Jonas Jacobsson Gjörtler (M):
Kent Persson menar att det som regeringen har lämnat besked om i skrivelsen är otillräckligt. Jag delar inte den uppfattningen. Jag tycker att regeringen har gjort en mycket noggrann genomgång av alla de olika delar där det skulle kunna föreligga subventioner och konstaterat att så inte är fallet. Sedan gäller det skadeståndsansvaret. Som Kent Persson vet har inte alla länder ratificerat Pariskonventionen ännu. När det sker kommer vi att få nya regler här också.
Riksdagen har fattat beslut om det, men vi väntar helt enkelt på några andra länder. Det är väl ingen som tycker att det är särskilt lyckat att det är på det viset. Samtidigt tror jag att det är en fördel om vi kan ha samma regelverk i ett flertal länder och inte skaffar egna regler här. I viss mån tycker jag ändå att det är klokt att vänta på att de sista länderna - Belgien, Storbritannien och något land till - blir färdiga. Jag tror att det är klokt att vänta på det. Jag delar inte uppfattningen att mitt anförande var en hyllning till kärnkraften.
Som jag har sagt tidigare tycker jag att kärnkraften får stå på sina egna ben. Det finns ingen anledning att skönmåla den. Problemet är att det snarare sker en svartmålning där det målas upp en bild av att staten subventionerar kärnkraften hårt. Med min genomgång ville jag visa att det faktiskt inte är så utan att det är precis tvärtom. Staten får in en väldig massa pengar från kärnkraften som kan användas till mycket. Jag säger inte att det är fel att man tar ut effektskatten, utan det är väl klokt.
De pengarna kan användas till en lång rad andra saker.
Jonas Jacobsson Gjörtler (M):
Nej, det är verkligen inte så att staten eller regeringen vill skydda kärnkraftsbolagen. Vi har också konstaterat att staten är ganska duktig på att klå de här bolagen på pengar, vilket kan vara rimligt. Jag tycker att det är tydligt att skadeståndsansvaret ligger på de bolag som driver kärnkraften. Miljöpartiet gör kopplingen till olyckan i Japan, och jag tror att också Kent Persson har nämnt de siffrorna.
Det blir lite svårt att jämföra med en gigantisk naturkatastrof med jordbävning och 17 meter höga tsunamivågor. Då pratar vi om en naturkatastrof. I sådana lägen är det självfallet alltid staten som i slutändan får stå för kostnaderna om allting annat slås ut. Det är bland annat därför vi har en stat. Det är en av statens grunduppgifter att vara the lender of last resort, den som tar det yttersta ansvaret, om ingen annan finns där.