Mikael Damberg (S):
Det är en viktig fråga, även om jag inte är säker på att interpellanten visste vad han frågade om eftersom han blandar ihop brunkol och stenkol i sin interpellation. Dessutom försöker han i denna debatt undkomma ansvar eftersom stenkolsinköpen inleddes 2007.
Vilken information den borgerliga regeringen hade om förhållandena då och hur man tog beslutet att börja anlita leverantörer därifrån får nog Niklas Wykman ställa till den regering han jobbade för under denna tid. Vi kan föra en seriös diskussion om detta, för jag tycker att det är en seriös fråga i grunden. Detta är allvarliga frågor - det är kränkningar av mänskliga rättigheter.
En rapport publicerades 2014, som ni vet, om kolets mörka sida och paramilitärt våld i gruvprovinsen Cesar i Colombia. Rapporten visar på ganska grova kränkningar av mänskliga rättigheter och att gruvdriften har varit en ekonomisk faktor bakom de händelser som inträffade i Colombia. Jag tar absolut inte lätt på denna fråga. Jag har fört flera dialoger med bolaget och kommer att fortsätta att göra det.
Jag har också begärt att bolaget ska återrapportera om hur de egentligen ser på den här frågan och hur de avser att gå vidare. Vi har absolut inte avfärdat frågan. Vi kommer att följa den noga, och vi har ställt ett antal frågor till bolaget om hur man ska hantera situationen. Detta vill jag säga inledningsvis. Detta ligger bakom att den svenska regeringen har valt att lyfta upp frågan om hållbart företagande.
Den förra regeringen valde att säga att man inte får blanda ihop statens ansvar och intresse för hållbart företagande med det privata näringslivets beslut om hållbart företagande. Jag tror att det är fel. Jag tror att vi måste ha en principiell hållning i Sverige om hur svenska företag ska agera i relation till mänskliga rättigheter. Det är därför vi som sjätte land i världen har genomfört en egen handlingsplan där vi ställer krav på bolag att respektera mänskliga rättigheter, både i Sverige och i sin internationella verksamhet.
Jag tycker att det är rätt och bra, och jag vill säga här i denna kammare att jag har mött en väldigt stor förståelse från svenska företag som opererar internationellt.
De tycker att det är rimligt att vi ställer den typen av krav men också att vi backar upp svenska företag som agerar på svåra marknader, att vi ger stöd och hjälp för att inte göra fel, hantera risker och se vad de faktiskt ger sig in på och att de, i de fall de hamnar i en problematisk affärssituation, är öppna och transparenta och berättar vad de avser att göra och hur de agerar. Bolaget har valt att ha en dialog.
Denna dialog har, precis som ni var inne på, skett med representanter för flera olika grupperingar där även regimen är en del av parten men också lokalbefolkningen och bolaget. Man har försökt få ihop flera gruvbolag för att diskutera leverantörskedjan, för det är också en fråga om mänskliga rättigheter långsiktigt att gruvorna utvecklar sin relation till dessa rättigheter.
Nu säger jag inte huruvida Vattenfall ska göra affär eller inte, men om alla länder skulle sluta att göra affärer här är det inte säkert att utvecklingen för mänskliga rättigheter enbart skulle ske i positiv riktning. Det handlar också om att man är i en situation där man försöker använda det inflytande man har till att bidra positivt. Vattenfall är ju engagerade här och försöker jobba inom ramen för dialogen, men sedan är den svenska ambassaden på plats i Colombia.
De bedriver också ett aktivt arbete kring mänskliga rättigheter, som jag är säker på att inte minst Holm känner till. Detta har skapat en plattform för att informera och ge utrymme för företag på plats att utbyta erfarenheter i dessa frågor. Detta är definitivt en viktig fråga, och jag kommer att fortsätta att följa den. Jag viftar inte bort den, och jag förväntar mig att Vattenfall både kan svara på frågor och agera på ett ansvarsfullt sätt. Det förväntar vi oss av statligt ägda bolag.