Gustav Fridolin (MP):
Självklart är det, precis som Malmö kommun också har uttryckt det, ett misslyckande när man hamnar i en situation där man omedelbart måste stänga en skola på grund av arbetsmiljöproblem. Den situationen ska man aldrig hamna i som skola. Det ska aldrig gå så långt.
Sedan är det också min uppgift att säga - och jag tror att man i kammaren kan intyga att jag gör detsamma även när det diskuteras skolor som ligger i borgerliga kommuner: Det finns andra skolor i Malmö som man kan uppmärksamma som exempel på en god skolutveckling, att också Malmö har lyckats kraftsamla runt ett par skolor som tidigare har haft eller har tuffa förutsättningar. Det visar att det finns en kraft.
Den kraften ska givetvis också komma Värner Rydénskolan till del, och det vet jag att Malmö kommunledning har uttryckt. Det ska aldrig få gå så här långt.
Det är anledningen till att vi i situationen med skolor som inte lyckas ge alla elever de kunskaper och verktyg som de behöver för livet måste lämna en situation där stat och kommun skyller ansvaret på varandra och i stället kraftsamla tillsammans för att utifrån de erfarenheter som vi har, där vi har lyckats vända resultaten och där vi har lyckats göra verkningsfulla insatser, gå in i en skola och se till att implementera dem där. Det är det som finns inom ramen för Samverkan för bästa skola.
Vi säger att man ska sluta utvecklingsavtal. Jag hör att Moderaterna nu använder termen "kunskapskontrakt". Jag kan konstatera att skillnaden mellan ett utvecklingsavtal och ett kunskapskontrakt nog inte är så stor. Det ska innehålla precis de insatser som vi - från forskning eller erfarenheter från andra delar av landet eller för den delen internationellt - vet kan göra skillnad för en skola som har de problem som man har identifierat på just den skolan. Vi är överens om att detta ska göras. Vi kan diskutera länge vem det är som har närmat sig vem.
Jag hade förmånen att i ett utvecklingsarbete tillsammans med Sveriges Skolledarförbund skriva en debattartikel för ett par år sedan om behovet av just den här typen av avtal och att ändra statens relation till huvudmannen så att den inte stannar vid inspektion och kritik. Jag är glad att detta är en insikt som finns brett i det politiska livet och glad att det finns en uppslutning bakom det.
Sedan behöver jag också, herr talman, än en gång förklara hur vi tänker runt utredningsdirektiven för sexåringarnas obligatoriska skolstart. Där har vi tillsatt en utredning som ska titta på vilken kompetensutveckling som lärarna - såväl förskollärare som andra lärare som är verksamma i förskoleklassen - behöver för att man ska kunna uppfylla en läsa-skriva-räkna-garanti.
Utredningen ska också titta på den kompetensutveckling som behövs i lågstadiet i övrigt. Jag tror att alla lärare - för att man verkligen ska bryta den kultur som har funnits i svensk skola av att problem riskerar att växa och skjutas upp till nästa årskurs och nästa stadium - kan behöva en kompetensutveckling. Precis det ligger i direktivet till utredningen om läsa-skriva-räkna-garanti.
Vi ser det som mindre lämpligt att två utredningar ska ha i uppgift att utreda exakt samma sak, så därför har vi lagt det pedagogiska innehållet i utredningen från förskoleklass till årkurs 3, medan Grundskoleutredningen har fokus på det juridiska ramverket för att stärka pedagogiken och den pedagogiska verksamheten.