Emma Nohrén (MP):
Vi är här i dag för att debattera jakt- och viltvårdsbetänkandet. I det finns två tillkännagivanden till regeringen. Det första handlar om att inrätta en viltmyndighet, vilket vi i Miljöpartiet inte tycker är någon bra idé. Vi anser att det är bra att Naturvårdsverket har det ansvar som de har i dag så att vi får en helhetssyn tillsammans med andra naturintressen. För tids vinnande kommer vi dock inte att yrka på den reservation som vi har tillsammans med Socialdemokraterna och Vänsterpartiet. Det andra handlar om att utreda vissa jaktfrågor.
De hänger lite i luften, och jag tror att det kan vara bra att bringa klarhet i dem. Jag kommer att återkomma till varför, men jag tror att vi ska börja med vår syn på en viltmyndighet. En modern jakt- och viltförvaltning måste ha en helhetssyn. Det fanns vissa som påtalade att det inte fanns någon helhetssyn, och det var det som gjorde att man drog igång utredningen om en ny viltmyndighet. Det var den förra regeringen som gjorde detta.
Vi tror att det är fel väg att gå att få en viltmyndighet. Om man inrättar en viltmyndighet distanserar man jakten i stället för att integrera den. Det var i mångt och mycket det som remissinstanserna också tryckte på: Om man får en viltmyndighet försvinner helhetssynen. Och det var ju den man ville ha. Sedan kan det finnas brister eller saker som inte har fungerat fullt ut. Därför har också regeringen i sitt regleringsbrev bett Naturvårdsverket att titta på frågan.
Vi kan alltså inte se det positiva i att inrätta en ny myndighet som det är nu. För det första är inrättandet av nya myndigheter någonting som måste vara en fråga för regeringen, och ingenting som riksdagen ska komma och begära. Riksdagen är lagstiftare och utgör grunden för regeringens regerande. Men att organisera myndigheter och att utse utredare måste vara en fråga för regeringen.
För det andra är frågan om en viltmyndighet utredd av just de borgerliga politiker som nu vill införa den trots att remissrundan på deras egen utredning visade att det var få som tyckte att detta var en bra idé. För drygt ett år sedan lämnades det in 49 remissvar på delbetänkandet Viltmyndigheten - jakt och viltförvaltning i en ny tid .
Av dessa 49 remissinstanser var sex stycken positiva till en ny viltmyndighet. Fyra remissinstanser tyckte att Skogsstyrelsen kunde ta ett större tag i frågorna. 80 procent, 39 stycken, av remissinstanserna var dock negativa och tyckte att det var en dålig idé. Det gällde bland annat samtliga länsstyrelser. De ansåg att Naturvårdsverket var den myndighet som bäst kan tillvarata just helhetssynen.
Trots detta vill nu de borgerliga tillsammans med Sverigedemokraterna gå emot en överväldigande majoritet av remissinstanserna, gå emot den nuvarande regeringen och ge regeringen - som alltså inte alls är deras egen regering - i uppdrag att inrätta en ny myndighet.
Dessutom tar de inte hänsyn till att regeringen redan i sitt regleringsbrev till Naturvårdsverket för 2015 gett Naturvårdsverket i uppdrag att göra en översyn av vilt- och rovdjursförvaltningen som ska resultera i en övergripande strategi för vilt- och rovdjursförvaltningen. I uppdraget ingår att strategin ska innehålla en övergripande vision, mål och delmål för det ansvar som Naturvårdsverket har som central myndighet för frågor om vilt, rovdjur och jakt.
Naturvårdsverket ska också ta fram en handlingsplan för att förbättra kapaciteten att samordna och vägleda länsstyrelsernas arbete med vilt- och rovdjursförvaltningen. Uppdraget ska redovisas senast den 30 juni i år. Trots att Naturvårdsverket har ett uppdrag att jobba med vilt- och rovdjursförvaltningen och samordna denna vill oppositionen inte vänta in resultatet, utan de vill köra sitt eget race och trots den massiva kritiken inrätta en ny myndighet. Då återstår en fråga.
Om ni nu är så säkra på att det här är en så bra idé, varför inrättade ni inte då myndigheten när ni själva satt vid makten? Jo för att idén var så dålig och fick så mycket kritik att ni inte ens hade de egna med er. Men nu i opposition tar ni chansen när ni inte själva behöver ta ansvar för era beslut. När det gäller tillkännagivandet om att utreda vissa jaktfrågor såsom vissa regelförenklingar, fjälljakten och andra frågor som har tagits upp här tidigare tror vi att det kan vara bra att utreda dem.
En del av frågorna hänger lite grann i luften. Det har hänt mycket i synen på jakt, men också i synen på hur man bedriver viltvård sedan jaktlagen instiftades. Trots vissa justeringar under vägen tror vi att det kan vara bra med en översyn av dessa frågor. De behöver också belysas och eventuellt justeras utifrån gällande EU-lagstiftning.
När den nuvarande jaktlagstiftningen trädde i kraft hade vi inte ens gått med i EU, så det kan hända att det behövs en justering. Men att utreda kostar pengar, och vi anser att det måste vara upp till regeringen att själv avgöra när och på vilket sätt detta ska ske. Det fann ju en anledning till att återstoden av jaktlagsutredningen lades ned, och det skälet var väl brist på resurser.
Och en av anledningarna till bristande resurser var ju att vi fick vår egen budget nedröstad, så nu måste vi regera utefter en borgerlig och sverigedemokratisk budget. Vi får hoppas att kommande budget innehåller medel så att de i betänkandet belysta frågorna kan utredas. Ja, mycket har hänt - som jag har sagt tidigare - med hur man bedriver jakt och viltvård sedan grunderna för dagens jaktlagstiftning började ta form i slutet av 30-talet.
Vår nuvarande jaktlag antogs för snart 30 år sedan, och den har därefter reviderats och byggts på i efterhand. Många av viltstammarna har växt till sig, och nygamla arter som vildsvin och kronhjort har återigen tågat in i vår fauna. Vi använder skogen på ett annat sätt när det gäller både rekreation och skogsbruk. Dessutom har vi EU-inträdet. Utan ett modernt regelverk kan vi se nya intressekonflikter blomma upp. Vi har också fått ökad kunskap om ekologi och naturvård som behöver implementeras, och gamla sanningar kan ha fått nya svar.
Dna-tekniken har gett oss nya möjligheter att se på viltstammarna, och miljöövervakning ger oss hela tiden nya data och nya infallsvinklar. Jakten har också moderniserats. När min morfar började jaga kunde man i princip låna en bössa och följa med ut i skogen, medan när jag läste in jägarexamen gick jag på kurs varje söndagseftermiddag i nästan ett halvår innan jag ens höll i ett vapen. Och tur är väl det.
Jägarexamen och dagens krav på vapenlicens borgar för att vi får kunniga och ansvarsfulla jägare. Men vi måste också se till att ny kunskap implementeras. Jag tror att vi kommer att se mycket mer hända inom jakt och viltförvaltning framöver. Vi måste börja se naturen som en helhet och inte bara varje art för sig som ett enskilt jaktbart vilt. Jag tror att vi behöver jobba mer med ekosystemtänket i viltförvaltningen och göra som man nu börjat göra inom fiskeriförvaltningen där man har flerartsförvaltning.
Alla arter är ju på något sätt beroende av varandra, och vi behöver få med predatorer som en del i helheten. Men vi behöver också se på hur naturen ser ut och vilka förutsättningar som finns att hålla stammarna på olika nivåer. Vilken bärkraft har marken, vilka arter finns här och hur interagerar de med varandra? I dag har vi ju älgskötselområden och vissa pratar om att vi ska börja med klövviltskötselområden, men jag tror att vi behöver komma fram till att se helheten och prata om viltskötsel- eller viltvårdsområden.
Det tror jag är nyckeln till en modern jakt och en modern viltförvaltning där Naturvårdsverket nog kommer att spela en stor roll.