KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lena Hallengren (S):
Att gömma arbetslöshet är ju ett ständigt argument från de borgerliga partierna. Jag tror att den som vill mycket enkelt kan se hur många som är öppet arbetslösa och hur många som befinner sig i någon så kallad åtgärd. Det där "åtgärd" eller att någon får någon typ av praktik eller bidrag är också sådant som de borgerliga talar om med ganska mycket förakt, tycker jag. Vad handlar det om? Jo, det handlar om att arbetsgivaren får ett stöd, ett anställningsstöd, för att någon ska kunna gå till arbetet.
Det handlar om att någon som är mellan 16 och 19 år går tillbaka till utbildning och kanske får kombinera det med praktik eller någonting annat för att känna att man klarar av sina studier. Två tredjedelar av dem som i dag får sådana möjligheter skulle inte få det med en borgerlig regering. Det skulle betyda att 20 000 ytterligare ungdomar blir öppet arbetslösa i stället för att de har ett jobb, en praktikplats eller en utbildning att gå till.
Jag vill också bara avsluta med att säga att den som läser protokollet naturligtvis alltid kan läsa själv, och kan också, tror jag, notera hur mycket jag har återkommit till det som faktiskt handlar om utbildning: att vi inte ska bygga in en återvändsgränd och att vi inte ska tala om för en generation unga att de behöver mindre utbildning och inte mer. Det gäller både högskola, vuxenutbildning och gymnasieutbildning.
Lena Hallengren (S):
Studiemedlet må vara en hjärtefråga för Torsten Lindström. Men det verkar inte vara en hjärtefråga för alliansen, för såvitt jag har sett finns det inga stora studiemedelshöjningar som är presenterade där. Men du kan naturligtvis rätta mig, Torsten, om det är så att jag har fel på den punkten och inte har läst den ekonomiska motionen som den borgerliga alliansen presenterade här gemensamt i april. Kristdemokraternas politik - hur ser den ut på det utbildningspolitiska området? Ja, ungefär var tredje plats ska tas bort i vuxenutbildningen.
Då minskar man möjligheterna för den som behöver få komma igen senare i livet. Nej till 17 500 nya platser på högskolan. Av dem som är födda 1980 var det 46 % som hade plats på högskolan. Av de yngre syskonen som är födda 1990 kommer 38 % att ha chans att komma in på högskolan. Nej till rekryteringsbidraget som är en möjlighet just för dem som är arbetslösa eller håller på att bli det, de som står långt ifrån utbildning och arbetsmarknad.
Det ska vi ta bort, säger Torsten Lindström och Kristdemokraterna, och det har ni fått med er den borgerliga alliansen på. Bort med korttidsstödet, som möjliggör för dem som har den kortaste tidiga utbildningen att studera. Det vore intressant om Torsten Lindström kunde ägna ett inlägg åt att rättfärdiga den här politiken. Tala om varför du vill ta bort 400 platser på Mälardalens högskola! Tala om varför du tycker att vuxenutbildningen i Västerås, Hallstahammar och Surahammar ska minska med 440 platser!
Berätta för dina väljare i Västerås varför 490 personer ska bli av med sitt rekryteringsbidrag och med största sannolikhet över huvud taget inte kunna studera! Stå inte här och tala om social snedrekrytering och möjligheten för alla att studera om du tar bort den för dem som är äldre och står längst ifrån arbetsmarknaden. Du säger att ingenting görs på studiestödsområdet.
Då måste jag fråga om Torsten Lindström har varit fysiskt närvarande i kammaren under de här fyra åren och noterat de utbyggnader som har gjorts och de satsningar som det innebär med studiestödet. Har du noterat lånetrappan? Har du noterat tilläggsbidraget? Har du noterat tilläggsbidraget för studerande med barn? Det vore intressant att få svar från Torsten Lindström som slår sig för bröstet för den utbildningspolitik som Kristdemokraterna har.
Lena Hallengren (S):
Som svar på de frågor som Torsten Lindström ställer går det bra att läsa det svar som jag har lämnat i kammaren. Frågan om sjukskrivning finns inte med i interpellationen. Därmed har Torsten Lindström inte fått svar på den. Inte heller frågan om fribelopp ställs i interpellationen, så inte heller där får Torsten ett direkt svar. År 2001 dubblades fribeloppet. Det är mitt senaste svar på frågan. Vilka reformer vi kommer att göra framöver kan jag inte svara på i dag.
Torsten Lindström kanske inte har uppmärksammat att Sverige har världens bästa studieförutsättningar. Det är inte jag personligen som tycker det och säger det här i kammaren. Det amerikansk-kanadensiska institutet EPI, Education Policy Institute, rankar i en rapport 15 industriländer efter deras ekonomiska förutsättningar för högre utbildning och tillgänglighet för studiemedel.
Sverige rankas som det förmånligaste landet i studien då studierna är gratis och studiemedlen generösa. Enligt studien får studenterna i Sverige ett stöd som täcker 90 % av levnadsomkostnaderna. Det gör att Sverige toppar studien. Efter Sverige kommer Finland, Holland, Belgien, Irland, USA och Storbritannien. Nya Zeeland hamnar längst ned på listan. Jag hittar inte på de siffror jag säger i talarstolen.
Jag har läst den borgerliga alliansens ekonomiska motion och inte funnit någon stor ökning av studiemedlen där. Jag ser bara neddragningar. Det är neddragningar av rekryteringsbidraget, borttagning av korttidsstödet, minskning av platser i vuxenutbildningen och färre platser på högskolan. Det är det som finns i den ekonomiska motion som de borgerliga partierna presenterar. Torsten Lindström kanske ska börja med att försöka övertyga sina tre borgerliga partikolleger om att göra de här satsningarna.
Vi har inga delade meningar om att det är viktigt att satsa på studenter och på dem som tillhör de 120 000 fler studenterna på högskolan sedan 1994. 120 000 fler studenter innebär mer studiestöd. Vi har gjort studiestödsreformer sedan dess. För två månader sedan presenterade vi den senaste höjningen, nämligen 300 kr mer i månaden - 100 kr i bidrag, 200 kr i lån.
Jag tycker att Torsten Lindström ska se till att ha en rejäl majoritet innan han kommer och talar. Det är ju lätt att tala och säga att man vill göra stora satsningar. Var kommer pengarna ifrån? Har du stöd för det du föreslår? Fribeloppet dubblades 2001. Då blev studier pensionsgrundande. Många reformer har gjorts. Det finns mycket mer att göra, men jag tycker faktiskt att vi har anledning att vara lite stolta över att ha världens mest generösa och förmånliga studiestödssystem.
Jag vet inte om Torsten Lindström säger emot det.
Lena Hallengren (S):
Jag vet inte vilken regeringskonstellation som Torsten Lindström tänker på. Det är i alla fall inte den borgerliga högeralliansen som kommer att höja med några större summor. Torsten Lindström har ju inte med sig de andra partierna på att höja studiemedlen med 1 300 kr. Då står han här och talar om 1 000 kr mer i bidrag. Det är klart att du kan få många stjärnor i kanten av studenterna för det. Men du ska verkställa det också, Torsten Lindström, och det gör man inte med 4,3 %. 300 kr är nästan ingenting.
Vi hade tidigare en debatt här som jag bara satt och lyssnade på och som handlade om flygskatt. Man skrädde inte orden i fråga om vad dessa 94 kr i flygskatt skulle innebära för flygplatserna i Skåne. Det ansågs handla om enormt stora summor. Men 300 kr är ingenting. Om man tittar på den kalkyl som finns för studenters levnadsomkostnader så är 300 kr mycket pengar.
300 kr är mycket pengar för en ensamstående mamma som får höjt barnbidrag. 300 kr är mycket för pensionärer som får 300 kr. 300 kr är också mycket för en student. När det handlar om fribeloppet måste jag ändå säga att det väl är rimligt att staten ger bidrag och lån till dem som behöver. Kristdemokraterna brukar annars vara väldigt noggranna med att gå till attack mot alla dem som är bidragsberoende, som lever på bidrag och som inte skulle behöva det.
Men i detta fall är det tydligen helt okej att ge ett bidrag till den som arbetar och tjänar så mycket, nämligen 200 000 kr om året. Då försvinner rätten till studiebidrag och studiemedel. Låt mig bara avrunda med att säga att vi gör stora satsningar på vårt redan generösa studiestödssystem. Och vi gör det fast vi har bibehållit rekryteringsbidraget. Vi bibehåller korttidsstödet. Vi satsar på högskolan, och vi satsar på vuxenutbildningen. Vi tar inte med den ena handen och ger med den andra.
Lena Hallengren (S):
Oförskämd är väl bara förnamnet, tycker jag, på det som Maria Larsson står här och läser upp. Jag har egentligen inte lust att ha med min dotter i protokollet. Hon var inte hemma tills hon var två år utan tills hon var knappt ett och ett halvt år. Det är en del av det oprofessionella eller felaktiga i de frågor och svar jag fick. I övrigt tänker jag inte ytterligare kommentera det. Jag är ute och reser och träffar väldigt många människor. Jag sätter en ära i att verkligen försöka ge svar på frågor.
Men när de är direkt felaktiga - Maria Larsson tog här upp den frågan - tycker jag att jag, till skillnad från annat, inte har någon skyldighet att bemöta påståenden som handlar om min privata situation. När det handlar om mänskliga rättigheter och EU:s rekommendationer finns det ingen kritik riktad mot Sverige.
När det handlar om vilka som är nöjda med förskolan kan jag säga att 92 % av alla dem som har sina barn i förskolan är nöjda med att ha förskola, och de är nöjda med den förskola de får. Samma siffror ser vi vad gäller familjedaghem. 92-93 % av dem som har familjedaghem är nöjda med att ha familjedaghem. De är också nöjda med den verksamhet som de erbjuds. Jag vill upprepa att förskolan är ingen subvention.
Förskola är en verksamhet som erbjuds, som ska vara av hög kvalitet och som ska planeras och erbjudas från kommuner eller andra anordnare. Det finns inget nej till privata dagmammor. Det finns inget nej till familjedaghem. Varje kommun ska planera en verksamhet som motsvarar de behov som föräldrar har och en verksamhet som barn vill ha. Herr talman! När det handlar om frågan om vårdnadsbidrag kommer jag alltså inte heller i den här talarstolen att ändra mig.
Jag tycker att det är viktigt att vi bygger vidare på den föräldraförsäkring som finns och att vi ser till att garantera en hög och god kvalitet i förskolan. Då får man tala om varifrån pengar till ett vårdnadsbidrag ska tas. Som det är i dag när det gäller bland annat Nackamodellen tas pengarna från förskolan. Det är jag bestämt motståndare till.
Lena Hallengren (S):
Jag ser inte det som ett avlönat arbete att ta hand om sina egna barn. Jag anser att alla ska ha möjlighet att ta hand om sina egna barn. Därför har vi en generös och flexibel föräldraförsäkring. Den har vi successivt byggt ut, till exempel en månad precis i början av den här mandatperioden. Vi höjer nu också taket. Det är viktigt att ha möjlighet att få vara hemma med sina barn - får Maria Larsson också gärna anteckna. Naturligtvis ska barn och föräldrar tillbringa tid tillsammans.
Men förskola och föräldrar har inte samma roll i den meningen att förskolan skulle ersätta familjen. Jag har inte hört någon säga det. Den ska komplettera familjen. Det är en verksamhet som erbjuds den som behöver den och vill ha den. Det är ingen obligatorisk verksamhet. Det är lika lite subvention som äldreomsorg eller annan del av den gemensamma välfärden. Vi satsar på en god kvalitet i förskolan och vid sidan av den en generös och flexibel föräldraförsäkring. Det vill vi fortsätta att bygga på.
Vi vill inte ta pengar från vare sig föräldraförsäkring eller förskolan.
Lena Hallengren (S):
Vi delar den bild som Mikael Johansson ger uttryck för här, nämligen att studentgruppen i dag ser ganska annorlunda ut jämfört med för kanske 20 år sedan och för 10 år sedan. Det är ganska många som är en äldre grupp som inte längre bor hemma som studerar och har barn. Mer än 50 % av alla som är studiemedelstagare arbetar vid sidan av. 5 % av samtliga studiemedelstagare har tilläggslån, som jag nämnde tidigare, på 1 700 kr i månaden. 7 % har merkostnadslån.
15 % har bostadsbidrag. Det skulle kunna vara fler, men man vågar inte söka bostadsbidrag. Det är angeläget att fundera över vad det skulle kunna bero på. 25 % har tilläggsbidrag till studerande med barn. Visst ser gruppen annorlunda ut. Därför är det också svårt att säga hur mycket back en student går varje månad. Studenter ser alltså väldigt olika ut. Det finns drygt 400 000 studenter i Sverige i dag.
Det är också en utbyggnad som vi gemensamt har gett möjlighet till, med 120 000 fler på högskolan. Också det ska man vara medveten om kostar mycket för studiestödssystemet. Vi talar om hur många platser och hur mycket pengar varje högskola får, men det är naturligtvis många miljarder när vi har byggt ut med nästan 25 %. Det finns också många behov som vi behöver fylla - det vet också Mikael Johansson - i budgetarbetet. Hur många olika behov ser vi framför oss? 300 kr är ganska mycket pengar.
Jag tror att de pensionärer som fått en påfyllnad med 300 kr hade tyckt att det var ett stort tillskott. De barnfamiljer som får ytterligare 100 kr i barnbidrag tycker att det är ett viktigt tillskott. Jag tycker att vi ska vara glada över att vi har haft möjlighet att prioritera studenterna så mycket som vi har gjort de senaste åren. Det betyder inte att vi ska vara nöjda, slå oss till ro och inte göra mer. Men det görs alltså satsningar på studenter i form av både möjligheten att över huvud taget studera och 300 kr mer från den 1 juli i år.
Jag kan inte stå här i dag och diskutera vad vi kommer att satsa på studenter framöver. Jag kan konstatera att studenter är en viktig grupp i vårt samhälle, oavsett om de läser på komvux, inom vuxenutbildningen, på kvalificerad yrkesutbildning eller på högskolan.
Jag skulle önska att vi fick en lite större debatt om de grupper som är i särskilt behov av till exempel rekryteringsbidrag och korttidsstöd, de som har den kortaste tidigare utbildningen, och att vi sätter det i relation till möjligheten att få studiemedel. Jag vill avsluta med att säga att det var 2001 vi reformerade nästan hela studiestödet. Vi i princip dubblerade fribeloppet. Vi gjorde studiemedlen pensionsgrundande. Vi höjde bidragsandelen.
Det kostar ungefär 4 miljarder kronor om året. Jag nämnde tidigare vilka reformer som faller ut i år. Vi har gjort allt detta, och det är stora insatser. Vi får se vad vi har möjlighet att göra framöver.
Jag tror dock inte att vi ska ge för stora förhoppningar om att vi ska hitta ett nytt studiemedelssystem, som skapar ytterligare återbetalningar och som gör att vi har studenter i alltför många system som skapar en komplexitet och gör att man känner att man inte har överblick över hur återbetalningen av studiestödet ska se ut.
Lena Hallengren (S):
Torsten Lindström skräder inte orden. Jag vet inte vilka ord han tar till när han blir riktigt upprörd och engagerad. Det återstår väl att se. Jag ska börja med de frågor som Mikael Johansson ställde förut. Egentligen var det påståenden som jag i mångt och mycket delar. 1 000 kr ytterligare i bidrag är en kostnad på 4 miljarder kronor. Var och en inser att det är mycket pengar, och det är klart att mycket ska vägas fram och tillbaka.
Jag är också väl medveten om den situation som studenterna har när det gäller bostadsbidrag. Jag tror också att jag nämnde i mitt svar att detta är en fråga som är problematisk i den meningen att lönerna har stigit och därmed också bostadskostnaderna. Studiemedlet räknas upp, men inte med konsumentprisindex utan med pris- och löneomräkning. Visst är detta frågor som vi alla måste titta på och fundera på.
Jag vill dock påminna om att vi precis har höjt studiemedlet - det har inte ens trätt i kraft - med 300 kr. Jag tycker inte att vi i denna kammare eller någon annanstans ska förkasta 300 kr till studenterna, tvärtom. Det är en stor satsning, och den innebär 1⁄2 miljard kronor för skattebetalarna. När det gäller möjligheten att få ett arbete har Mikael Johansson också helt rätt när han säger att det inte finns någon garanti.
Det finns ingen försäkran om att en högskoleutbildning ger ett jobb; det är helt riktigt. Däremot finns det en väldigt tydlig korrelation mellan arbete och utbildning. Den som har avslutat högskolestudier eller annan eftergymnasial utbildning har dubbelt så stor möjlighet att få ett arbete som den som inte har gjort det. Den som har fullföljt treårigt gymnasium har dubbelt så stor chans att få jobb som den som har oavslutade gymnasiestudier eller kanske bara grundskola.
Det innebär som var och en förstår väldigt stora skillnader i möjligheter. Utbildning lönar sig med andra ord. Sedan har Torsten Lindström och jag ganska nyligen haft en debatt här om studiestödet. Eftersom Torsten Lindström passar på att plocka upp frågor ska jag också göra det.
Det är väl lätt att säga att man höjer studiemedlet för studenterna om man samtidigt tar bort rekryteringsbidraget på 1 1⁄2 miljard och tar bort korttidsstödet för dem som har den kortaste tidigare utbildningen, som kanske inte ens har avslutat grundskolan och som får möjlighet att läsa ett par timmar i veckan med förlorad arbetsförtjänst. Det är klart att man kan spara pengar och öka studiestödet om man tar bort var tredje plats i vuxenutbildningen, om man inte beviljar 17 500 platser, vilket högeralliansen inte gör i sin ekonomiska motion. Man säger ju nej till detta.
Svara på det, Torsten Lindström! Vad är skälet till att Mälardalens högskola ska få 400 platser färre? Vad är skälet till att vuxenutbildningen i Västerås ska skära ned med 440 platser? Vad är skälet till att 490 personer inte ska få rekryteringsbidrag? Har de inte rätt att få utbildning? Är det en studerandegrupp som Torsten Lindström över huvud taget ser?
Lena Hallengren (S):
Naturligtvis tar vi vara på det tillkännagivande som riksdagen har givit. Vi kommer också att hantera det. Men bluffplatser - jag trodde att Torsten Lindström skulle kunna lite bättre än så. Du skulle kunna åka till Västerås, till exempel, så kan du träffa 490 bluffstudenter som går där och får rekryteringsbidrag. Du kan också träffa 440 bluffstuderande inom vuxenutbildningen. Eller så kan du 2007 träffa 400 bluffstudenter. Jag tror inte att de själva skulle kalla sig det.
De får nämligen möjlighet att skaffa sig en utbildning och bli det som de drömmer om. De får en möjlighet att få ett arbete. Detta kallar du för bluff, och så tar du bort var tredje plats i vuxenutbildningen och 17 500 platser på högskolan. Inte en gång - jag tror att han har haft möjlighet i åtminstone sex inlägg - säger Torsten Lindström någonting om den som får rekryteringsbidrag eller korttidsstöd och som står långt ifrån studier. Men det är väl inte kd:s väljarkår, så det kanske inte är värt att tala om dem här.
Torsten Lindström har i alla fall några månader på sig fram till valet att försöka förklara sig för dem som har väldigt kort tidigare utbildning och som undrar varför Kristdemokraterna vill beröva dem möjligheten till en andra chans. Sedan sade Torsten Lindström någonting om ny regering. Vi får förhoppningsvis vänta bra länge på en sådan.
Lena Hallengren (S):
Jag har naturligtvis ingen proposition med mig som jag kan överlämna till Mats Odell. Jag nämnde i mitt första inlägg att Ulf Lönnqvist har tagit fram en slutrapport som regeringen ställde sig bakom. Även om det inte var en proposition och inte har gått på remiss, vad är Mats Odells och den borgerliga regeringens inställning? Har ni någon uppfattning i frågan? Den socialdemokratiska regeringen hade en tydlig ambition. Jag ska läsa en gång till: Regeringen anser det i hög grad angeläget att statliga arbetstillfällen lokaliseras till Kalmar län.
Vad tycker Mats Odell om det? Det är regeringens ambition att under de närmaste åren fortsätta att genom olika åtgärder förstärka arbetsmarknaden i Kalmar län. Varje departement kommer inom ramen för sina arbetsområden att pröva om nytillkommande myndigheter eller verksamheter kan lokaliseras till Kalmar län, liksom om omlokaliseringar inom befintliga myndigheter kan förläggas till länet. Vad tycker Mats Odell om den formuleringen? Det är intressant att Mats Odell säger att beslutet inte finns.
Sedan kommer min centerpartistiska kollega här, som haft och fortfarande har en väldigt viktig roll i regionen, och frågar vilka effekter den nuvarande regeringen ser av det beslut som den förra regeringen fattade. Det finns helt klart en tydlig uppfattning i Kalmar läns regionförbund att Ulf Lönnqvists rapport var viktig, att den socialdemokratiska regeringen ställde sig bakom innehållet, att man tog ett antal beslut.
Jag kan skicka över den här slutrapporten till Mats Odell senare utan mina kommentarer i kanten, så slipper han att läsa dem.
Men det handlar om till exempel en ny sluten anstalt i Västervik, om Försäkringskassan som placerar avdelning för bilstölder i Västervik, om extra stöd till Arbetsförmedlingen i Västervik, extra stöd till arbetsmarknadsprojekt i Västervik, extra pengar till regionalpolitiskt stöd till Kalmar län för insatser för de regionala tillväxtprogrammen, ökade anslag till allmänna regionalpolitiska åtgärder med 500 miljoner kronor för 2005 och så vidare.
Jag är inte så intresserad av om det här blev en proposition eller om det var en remiss. Jag är intresserad av hur den nuvarande regeringen ser på utlokalisering eller omlokalisering. Eller som någon sade till mig: Det handlar egentligen om lokalisering av statlig verksamhet. Det är inte så att någon äger en verksamhet. Det är inte så att en myndighet hamnar någonstans, och sedan äger den regionen eller den orten verksamheten, utan frågan är hur Mats Odell ser på den statliga verksamheten.
Ska den vara mer lika fördelad över landet än vad den är i dag? Jag upprepar siffran som finns i Glesbygdsverkets rapport från 2002 där Kalmar län har 2,9 procent och snittet i landet är 5,3. Kalmar ligger ganska kraftigt under snittet. Det kan också vara ett sätt för regeringen - jag hoppas att jag har fel i det - att öka Kalmar läns andel av statliga jobb genom att minska alla andra statliga jobb.
Man säljer ut och säger upp människor inom olika statliga verksamheter. Då ökar åtminstone Kalmar läns andel, men vi får inte fler anställda i statliga jobb.
Lena Hallengren (S):
Jag ber att få tacka statsrådet för debatten. Han har möjligtvis mjuknat något jämfört med hur jag läste svaret och den ton som jag tyckte fanns under hand där. Låt mig bara säga att sedan det principiella beslutet fattades hade den socialdemokratiska regeringen sex månader på sig. Det fattades inga större beslut under den tiden, utan mycket av det som gjordes skedde mellan delbetänkandet och slutbetänkandet.
Det finns också redovisat i slutrapporten. Om Mats Odell vill ägna sina sista två minuter åt detta skulle jag ändå vilja fråga vad det finns för ambitioner. Om jag skickar över slutrapporten - vad avser då Mats Odell att göra med den? Den är gedigen och den grundar sig på ett viktigt arbete som bedrevs runt om i Kalmar län under en längre tid. Det är både rapporten, processen och vägen dit som är viktig och väsentlig.
Låt mig också fråga statsrådet något annat inför det sista inlägget. Kanske tolkar jag regeringen fel, men det lär väl knappast bli många fler myndigheter och därmed inte heller så mycket för länsborna i Kalmar att hoppas på när det gäller myndighetslokalisering. Eller har den borgerliga regeringen lite mod någonstans att kanske fatta ett beslut om att eventuellt lokalisera befintlig verksamhet till annan ort?
Vi ser ju de siffror som jag redovisade och som säkert går att följa upp med ännu aktuellare siffror än så. Kalmar ligger en bra bit under snittet och har lägst andel statliga jobb när det gäller förvärvsarbetande på heltid. Mina frågor är helt enkelt: Hur kommer statsrådet att hantera slutrapporten när jag sänder över den till Finansdepartementet?
Kommer det fler myndigheter som vi inte vet om så att vi kan vara med när tåget går? Eller kan det finnas omlokaliseringsplaner också hos den högerregering som nu styr?