Ann-Charlotte Hammar Johnsson (M):
Förtroendet för staten, regeringen, institutioner och våra statliga myndigheter har fått sig en rejäl törn under det senaste halvåret. I somras uppdagades att stora mängder sekretessbelagd information som handhas av Transportstyrelsen har läckt ut och eventuellt spridits till främmande makt. Det är information som bland annat innehåller uppgifter om svensk infrastruktur, körkortsregister och individer som lever med skyddad identitet. Detta är oerhört allvarligt.
Häromveckan rapporterade TV4:s Kalla fakta om att Trafikverket i norra Sverige präglas av en utbredd mutkultur. Bland annat tas bluffakturor fram av tjänstemän inom verket. Flera vägmålare i reportaget vittnar om hur entreprenörer mutar anställda vid Trafikverket. Pengar byter ägare vid hemliga möten, som taget ur en James Bond-film.
Ett annat exempel från myndigheten är en företagare som skulle förnya sitt körkort för att använda det i arbetet. Han skickade efter sin ansökan om det nya körkortet, eftersom den inte hade nått honom. Då fick han veta av myndigheten att hans ärende låg på bordet men att han måste byta adress eftersom adressen var för lång för att myndigheten skulle kunna hantera hans ärende. Man tror inte det man hör. Fru talman!
Myndigheter och statliga företag måste alltid föregå med gott exempel och gott omdöme och vara en förebild. Annars urholkas tilliten inte bara till de myndigheter som tjänar staten och medborgarna utan även till de företag som förvaltar medborgarnas pengar. Det statliga engagemanget innebär att ägaren måste vara på tå för att lösa frågor om tillit, trovärdighet och leverans. Ett vitalt näringsliv i Sverige är grunden för tillväxt, jobb och utveckling.
Därför måste myndigheterna vara en del av detta. Att konkurrera på lika villkor är också en förutsättning för de statliga bolagen. Därför är det viktigt att följa med i tiden och att ägaren hela tiden ställer sig frågan om just ägande i statlig regi ger det bästa resultatet. Det bästa vore om det gick att minska det statliga ägandet över tid, eftersom det är speciella situationer att verka i en politiskt styrd värld.
Det är också viktigt att understryka att det statliga ägandet, som innehåller flera roller att agera efter, blir dubbelt och att det råder speciella förhållanden. Det blir i slutändan som om en domare i en fotbollsmatch själv spelar med i en match som han samtidigt dömer. I och med den proposition som den förra alliansregeringen lade fram för tio år sedan har skillnaden mellan den privata och den offentliga sfären blivit tydligare. Ett statligt ägt företag riskerar, i motsats till ett privat företag, aldrig att gå i konkurs.
Därmed försvinner också ansvarsutkrävandet. Företag fungerar rimligen bättre utan statlig klåfingrighet och politisk detaljstyrning. Staten ska inte heller konkurrera med privata företag på fungerande marknader. Grunden i den moderata näringspolitiken är att skapa förutsättningar för fler nya företag och fler som vågar anställa.
När staten äger företag ska det ske med stor långsiktighet, öppenhet och ansvar samt med höga krav på tydliga principer som måste efterlevas och följas upp kontinuerligt. I dag finns 48 statligt ägda företag som omfattas av ägarpolicyn där det fastställs vilka internationella riktlinjer som alla statligt ägda företag ska efterleva. Vårt mål är att verka för en fortsatt hållbar och långsiktig förvaltning av statliga bolag.
Där det inte finns någon anledning för staten att äga dem eller vara delägare i dessa företag bör också ägarskapet successivt fasas ut. Fru talman! Postnord är fortfarande något av ett sorgebarn - tyvärr. Det är glädjande, om än tragiskt, att man har börjat använda kameror i en del av bilarna för att säkerställa att hanteringen av paket och försändelser går rätt till och för att motverka stölder.
Förtroendet hos svenska folket för Postnord är ordentligt omskakat i grunden. Alltför många människor vittnar om chaufförer från Postnord som säger att de inte har kunnat lämna ett paket, trots att personen har väntat på paketet hela dagen. Paket hanteras fortfarande ovarsamt. En man upptäckte ett fyrtiotal brev och paket i en soptunna utanför sitt hyreshus. De hade lämnats outdelade. När han ringde Postnord blev svaret att han kunde väl dela ut dem själv.
Detta måste bolaget komma till rätta med, så att det uppnår tillit och förtroende och kan utföra leveranser. Postnord gjorde en förlust under tredje kvartalet på närmare 200 miljoner kronor. Från januari till september i år noterade företaget en förlust på nästan en halv miljard. Därtill tappar Sverige sin position inom EU genom hur posthanteringen fungerar i landet. Postnord har ramlat från sjunde till femtonde plats, och i dag ligger Sverige efter länder som Grekland och Slovakien.
Det är tydligt att de reformer som Postnord självt har vidtagit inte är tillräckliga. Därför krävs rejäla omtag från regeringens sida när det gäller Postnords framtid och det statliga ägarskapet. Fru talman! Regeringen kallar sig feministisk och har haft en hög svansföring i fråga om jämställdhet och kvinnors rättigheter. Men i detta ligger också att ta ansvar för de institutioner och verksamheter där stat och regering styr och sätter upp ramarna.
I spåren av den så kallade metoo-kampanjen har många kvinnor, skådespelare, musiker och artister, gått ut offentligt och berättat om sexuella trakasserier och övergrepp som de har utsatts för. Många av dessa kvinnor är verksamma på Dramaten och Operan i Stockholm.
Såväl Dramaten som Operan är statliga verksamheter, vilket innebär att det finns ett extra ansvar hos regeringen att säkerställa att dessa arbetsplatser fungerar väl samt präglas av öppenhet, jämställdhet, tolerans och respekt. Det mest anmärkningsvärda och upprörande är den omfattande tysthetskultur och ryggdunkningsmentalitet som tillåtits växa fram inom dessa verksamheter och branscher.
Den som blir utsatt har inte blivit lyssnad på utan har i stället skuldbelagts, tystats eller omplacerats. Detta är fruktansvärt och fullkomligt oacceptabelt. Nu är det viktigt att det tas ordentliga tag i inventering av såväl policydokument som planer och att regeringen levererar efter allt prat om att vara en feministisk regering med en feministisk politik. Fru talman!
I oktober förra året sålde regeringen 19 miljoner stamaktier i SAS, vilket minskade det statliga ägandet från 21 till 17 procent. Det är välkommet. Ett flygbolag som verkar på en fri och öppen marknad ska inte hållas under armarna av svenska skattebetalare. Men SAS har djupgående problem, och man har uppenbarligen inte lyckats ställa om till dagens marknad och efterfrågan, eftersom SAS trafik fortsätter att minska.
På ett år har den reguljära trafiken minskat med 3 procent jämfört med förra hösten, och även chartertrafiken pekar nedåt för SAS. På en fri och öppen marknad, som flygbranschen utgör, är det svårt att försvara att staten fortsätter att ha ett ägarintresse i SAS.
Därför är det bra att regeringen vill fortsätta att avbryta det statliga ägandet, att regeringen fortsätter att vara tydlig med att svenska staten inte ska vara en långsiktig ägare av företag samt att regeringen i oktober sa nej till att teckna ett nytt aktieinnehav vid en framtida nyemission för SAS. Fru talman! Staten ska inte driva företag.
I vissa fall kan det dock finnas ett värde i att staten tar ansvar ur ett samhällsperspektiv som gagnar hela Sverige. LKAB kan vara ett sådant exempel. Dock är det viktigt att ständigt se över innehavet i alla statliga företag. Som jag tidigare har nämnt fyller företag en funktion vid en viss tid, men den funktionen kan förändras och gå förlorad i en ny tid.
Om det finns tydliga anledningar att minska det statliga ägandet i ett företag ska staten minska sitt intresse och sälja sin andel i företaget, och vinsten bör gå till att fortsätta att minska Sveriges statsskuld. Försäljning av statliga företag ska alltid ske med utgångspunkt i om andra aktörer kan göra arbetet bättre, och försäljning ska ske på marknadsmässiga villkor.
Därför ska alla statliga företag kontinuerligt utvärderas för att säkerställa långsiktighet, effektivitet och det fortsatta värdet av det statliga ägandet. Slutligen ska den statliga ägarpolicyn även fortsättningsvis ses över i syfte att minska det statliga ägandet inom svenskt näringsliv. Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 3 av Alliansen.