Finn Bengtsson (M):
Det är en mycket väsentlig interpellation som Thomas Nihlén har ställt. Det är också ett mycket trevligt svar från socialministern. Jag delar inte fullt interpellantens negativa syn på att det inte är ett fullödigt svar. Det är den förmånen man har när man samarbetar med en alliansregering; jag vet att det händer mycket på det viktiga kvalitetsområdet för läkemedel som säkert kommer att komma innan mandatperioden är slut.
Socialministerns svar ger en tydlig fingervisning om hur man redan har genomfört en lag som på många sätt kommer att stärka säkerheten. Jag är säker på att socialministern kan släppa en och annan kvalitetsförstärkning till. Men jag ska hjälpa till att förklara lite grann hur viktig interpellationen är sett med utgångspunkt i de frågor som Thomas Nihlén ställer. Det handlar om risken för att man fokuserar enbart på en kortsiktig kostnadsfundering för läkemedel.
Det är nog så lätt att göra eftersom detta är en stor budgetpost. Men den stora budgetposten måste ställas i relation till den totala utgiften för både sjukvård och sjukdom. Då kommer vi tillbaka till siffror som visar att sjukvårdens direkta kostnader är ungefär 20 procent av utgifterna för sjukdomsbekämpning.
Bland de 20 procenten, fru talman, har vi öppenvård, slutenvård och olika behandlingskostnader där läkemedel utgör ungefär 15 procent, det vill säga en handfull procent av den totala utgiften för sjukvård.
Man kan säga att vad den förra regeringen förmådde, vilket tyvärr även Miljöpartiet stödde, var att enbart införa en kostnadsfråga i form av generikautbyte där man visserligen sparar några ören per tablett men å andra sidan inte adresserar kvalitetsfrågan på ett mer djupgående sätt.
Omklätt i andra ord: Om vi bara har ett antal procent, även om det är en dyr utgift, som är kostnaden för läkemedel blir det inte särskilt effektivt att bara ta fram den billigaste tabletten om den inte behövs, om den ges på fel sätt, om den ges i fel dos och om den ges till fel patient. Där har interpellanten alldeles rätt. Jag är helt säker på att det pågår andra aktiviteter. Bland annat nämns i svaret från socialministern att Sveriges Kommuner och Landsting är inblandat.
En kvalitetsaspekt som jag vill lyfta fram är den man tog med i det förra avtalet med Sveriges Kommuner och Landsting om statens ersättning av läkemedel. Där villkorade man nämligen detta med ett kvalitetsarbete som skulle ske i samråd mellan Sveriges Kommuner och Landsting och bland andra regeringen och Socialdepartementet. Detta pågår, och man lämnar en slutrapport i februari. Hela alliansregeringen har också tagit ett kvalitetsgrepp, nämligen att prioritera just den fråga som interpellationen handlar om vid det kommande EU-ordförandeskapsåret.
Då ska man lyfta upp kvalitetsaspekter på läkemedel i en generell diskussion ur ett europeiskt perspektiv. Det är nog så välkommet, för vi har ingen möjlighet att lösa alla dessa viktiga frågor enbart nationellt. Detta blir nu föremål för en europeisk samordning, och man prioriterar det just när man har ordförandeskapsåret. Det visar på en ambition till på kvalitetsområdet. Fru talman!
Om man ska sammanfatta detta och vikten av Thomas Nihléns interpellation vill jag påstå att detta inte bara handlar om kortsiktiga besparingar som kan göra att läkemedelskostnaderna tillfälligtvis planar ut. Det handlar om ett långsiktigt strävande efter en mer rationell användning av läkemedel som bygger på att man analyserar möjligheterna för en mer medicinskt effektiv läkemedelshantering. Man måste adressera frågan om patientsäkerhet, för den är intimt förknippad med säkerheten.
Det handlar också om kostnadseffektiviteten på ett lite annorlunda sätt, nämligen inte bara samhällets omedelbara utgifter, utan de utgifter som minskar för både patient och sjukvård genom att man inte vare sig över-, under- eller felförskriver läkemedel.