KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Olsson (S):
Svenskt föreningsliv är mycket mer än regler. Svenskt föreningsliv består för mig i att tillbringa många helger i idrottshallar och titta på de egna barnen när de spelar innebandy eller fotboll.
Det innebär för mig också att åka runt på våren till dragiga kalla grusplaner och se grabbarna och tjejerna spela fotboll.
Föreningsliv innebär för mig att ta en och annan smäll som förälder när töserna förlorar med 18-0 i fotboll och försöka snacka med dem på vägen hem. Det är bara att bita ihop. Ibland är svenskt föreningsliv för mig att de vinner. Ibland gör lillgrabben mål. Då klappar fadershjärtat.
Svenskt föreningsliv är oerhört mycket mer än de här reglerna. Svenskt föreningsliv är också för mig när Agneta och andra kommer till det uppställda bordet som finns i gympahallen när det är fotbollscup. Där ska vi koka korv, och där ska vi sälja grejer.
Det är ingen riktig ordning på vad saker och ting kostar. Men korven brukar vara populär. Det är härligt att få provsmaka den. Det är svenskt föreningsliv. Det är väldigt många människor som är inblandade.
Jag tror, finansministern, att när du nu står där och inte får skäll av en socialdemokrat måste det vara en fantastisk upplevelse som ytterligare bevisar hur betydelsefullt svenskt föreningsliv är.
Jag är ganska övertygad om det fina med EU, att vi tillsammans samarbetar om de stora sakerna, men vi slåss för våra egna nationella särdrag. Den ideella sektorn är ett svenskt särdrag.
Jag vet att finansministern är en skaplig förhandlare - det får jag nog säga - om det är något som finansministern bedömer vara viktigt. Jag vet att när det så kallade lågmomsförsöket blev aktuellt för Sveriges del med sänkta momssatser på cykelreparationer och sådana saker hade Sverige framgång.
Även i den förhandlingen var det en speciell svensk framgång. Det blev lägre moms på ljudböcker i den förhandlingen, för det var svenskt avvikande. Därför tror jag att vi nu ska kunna förena oss.
Finansministern ska känna vinden i ryggen av den samlade riksdagen på resan ned till Bryssel och tala om att vi är annorlunda i Sverige. Det är vi stolta över. Han ska tala om att han har fått riksdagens samlade förtroende, även från socialdemokrater, att driva den här frågan.
Hans Olsson (S):
Tack för svaret, finansministern! Svaret är egentligen till 99,5 procent en förstärkning av min interpellation.
Det känns faktiskt, utan att ta i, som att världen nu är redo att internationellt ta tag i skattebortfallet och skattefusket. Ett stort antal informationsutbytesavtal har knutits.
Inom EU har man också jobbat och jobbar med informationsutbyte för att förbättra skattekontrollen länderna emellan.
Jag tror att det är väldigt viktigt för ett land som Sverige, ett litet land med välfärdsambitioner, visserligen på olika nivåer, att vara aktivt i de internationella diskussionerna om att få in skattepengar.
När det gäller den internationella skattekontrollen har det, om jag har förstått det rätt, visat sig att av vårt skattefel på 133 miljarder är 46 miljarder årligen relaterade till internationella transaktioner.
Nu har jag inte så stora ekonomiska resurser, men finansministern skulle ju kunna sätta någon på Finansdepartementet att räkna ut hur mycket Sverige förlorar i timmen. 133 miljarder är ogreppbart, men det skulle vara intressant att veta hur mycket det är i timmen. Själv har jag bara en miniräknare, och den klarar inte så många nollor. Därför kan jag inte göra det. Funderingarna inställer sig.
Klarar Sverige att leva upp till de åtaganden som vi gör i informationsutbytesavtalen? Finansministern vet säkert själv att det är viktigt att inte lova mer än man kan leverera.
I vissa situationer i livet kanske tuppkammen växer lite extra och man spänner sig, men jag tror ändå på sikt och för trovärdighetens skull att man ska kunna leverera det man lovar. Det är inte bara vi som kommer att få information från andra länder om hur det ser ut med skatteinkomster och sådant, utan vi ska också leverera vidare till andra länder.
Om det nu är så att Skatteverkets resurser krymper och om Skatteverket som ska leverera och även ta emot uppgifter från andra länder för att kontrollera skattebortfallet inte kan leva upp till detta - om vi alltså har lovat mer än vad vi kan leverera - hur kommer då övriga världen att se på Sverige?
Det måste vara lite genant att andra lite bakom ryggen fnissar över att Sverige var väldigt på hugget och tyckte att det var viktigt med internationella avtal mot skattefusk och så där, och sedan kan vi inte leverera på grund av att den myndighet som ska leverera och tolka informationen inte har tillräckliga resurser. Hur ser finansministern på detta?
Hans Olsson (S):
Jag är nog också lite stolt över Skatteverket faktiskt. Det tillhör ju vårt utskott, och i många mätningar har vi sett att svenskarna, företag och enskilda personer, har ett oerhört stort förtroende för Skatteverket. Därför måste vi vara rädda om den resursen. Det handlar ju i botten om resurser till den resursen, om jag uttrycker mig så.
När det gäller den avancerade tekniken för automatisk informationsöverföring skriver Skatteverket att det är väldigt viktigt att vi fortsätter, men det är också väldigt viktigt att resurser tillförs för avancerat tekniskt metodstöd. Hur vi än skruvar, vrider och vänder kommer det ändå i slutändan att handla om resurser till Skatteverket.
Då kommer vi över till det andra lilla i svaret från finansministern på min fråga som gäller Skatteverkets resurser. Det avfärdades med två rader. Finansministern vill inte ta någon diskussion om det trots att det är den viktigaste frågan. Jag vet inte hur jag ska uttrycka mig här.
Kanske har man bättre kontroll över sina hormoner nuförtiden eller också försvinner de med åren. Men förr hade jag nog blivit väldigt arg och upprörd över ett sådant här svar, att finansministern inte vill resonera om resurserna, som ju är grunden. Men nu känner jag mig faktiskt enbart ledsen.
Jag har ändå fått intrycket efter många debatter i den här kammaren - alltså inte bara med finansministern utan även med vårt utskott - att vi har varit överens när det gäller resurserna för att komma till rätta med skattebortfallet och skattefusket.
Jag har trott på det, och då blir man lite förtvivlad när man ser bristerna hos Skatteverket. Nu ska jag inte föregripa de diskussioner och debatter som jag ser kommer senare med anledning av interpellationer om skattefusket och resurser till Skatteverket. Jag ser också till min glädje att det är de alltid lika briljanta ledamöterna från Socialdemokraterna Christin Hagberg och Raimo Pärssinen som ska stå för de diskussionerna.
Det ser jag fram emot. Jag förstår också att finansministern inte kan nämna några summor eller något sådant, men nu är vi några stycken här och nog skulle väl ändå finansministern till oss kunna säga hur finansministern tänker när det gäller resurser till Skatteverket.
Inga siffror, det behövs inte, men det borde ändå vara en ambition för att klara det här framöver att se till att det finns rejäla resurser för Skatteverket. Det kommer att visa sig senare att de kanske kommer att bli tvungna att säga upp oerhört mycket personal. Då klarar man inte den internationella kontrollen. Snälla finansministern!
Du behöver inte säga hur många miljarder, men tala gärna om hur du tänker. Funderar du på att öka resurserna till Skatteverket så att vi klarar kontrollen eller tänker du inte göra det?
Hans Olsson (S):
Jag trodde aldrig att jag skulle få uppleva att en borgerlig finansminister ville lindra min ledsamhet, men mycket får man vara med om här. Då får jag säga att i grund och botten är jag också en ganska snäll person.
Nu vill jag inte förstöra finansministerns helg, eftersom den närmar sig så sakta, men det är också så att vi närmar oss ett val. Det är inte så långt kvar. Och det kan vara så, finansministern, att finansministern har gjort sin sista budget. Det kan vara så. Det kanske är mycket som talar för det.
Det är kanske dags att fundera lite grann på eftermälet. Det kan gå fortare än man kan ana. Frågan är hur man vill bli ihågkommen.
Ska eftermälet vara att han lovade runt men höll tunt, att han sänkte skatterna för de rika och att han körde Skatteverket i botten så att det blev näst intill omöjligt att kontrollera skattefusket? Eller ska eftermälet bli att han i alla fall tog ansvaret för att kontrollera skattefusket?
Hans Olsson (S):
Jag tänkte säga tack för svaret, men jag hittar inget svar. Jag säger väl tack ändå, för artighetens skull. Jag hade ställt två frågor. Den ena var hur finansministern avser att upprätthålla kontroll och förebyggande insatser inom skatteverksamheten, och den andra var hur finansministern avser att kvalitetssäkra nya arbetsuppgifter som ålagts Skatteverket.
Hur jag än tittar ser jag inget svar på dessa frågor. Möjligtvis avfärdas jag i det sista stycket, där finansministern skriver: "När det slutligen gäller Skatteverkets resurser är det en fråga som ska beslutas inom ramen för budgetprocessen. Jag är inte beredd att här och nu föregripa det arbetet." Där tror, gissar eller hoppas jag att svaret på mina frågor finns.
Annars känner jag mig lite putt, om jag får uttrycka mig så. Jag har nämligen jobbat och slitit hårt med dessa frågor. Varför är det då, enligt mitt sätt att se det, så viktigt med resurser till Skatteverket?
Jag tror - och det vet vi om, det är inget nytt - att Skatteverket har kommit på att vi om alla skatter kom in skulle få in 133 000 miljoner kronor årligen i nya skatter. Då beror det på vad man har för drömmar för och synsätt på hur man vill att Sverige ska organiseras.
Finansministern kanske tycker, vilket jag har förstått av tidigare uttalanden, att den stora drömmen måste vara att få sänka skatterna. Tänk då att få 133 000 miljoner kronor mer årligen att sänka skatterna för! Det vore ingen dålig grej för en moderat finansminister. Jag själv ser hur Sverige slits itu, som vi pratade om förut.
De som är förmögna, de som har det bra och de som har jobb får det bättre. Andra, som står utanför, har det mycket sämre. Jag ser ett annat användningsområde för dessa 133 000 miljoner kronor årligen.
Där någonstans borde vi förenas i en ohelig allians för att försöka få in dessa pengar.
Jag måste tänka efter en stund så att jag inte blir för elak, men om man ändå ansvarar för detta och vill förenas i kampen för att få in pengarna tycker jag att det känns lite märkligt att, precis som Lars Johansson nämnde, Skatteverkets resurser krymper.
Skatteverket, som enligt nöjdhetsindex är en av Sveriges mest uppskattade myndigheter, avlövas nu med ungefär 500 personer årligen.
Från 2007 till och med 2010 pekar prognoserna på att Skatteverket kommer att krympas med 1 500 personer - samtidigt, finansministern, som det finns 133 000 miljoner kronor där ute att hämta in.
Jag får inte detta att gå ihop, och jag tycker väl ändå att det för finansministern borde vara - nu går jag över till engelska - the noble art of self defence att se till att det fungerar.
Hans Olsson (S):
Låt oss återvända till skattefelet, de 133 000 miljonerna, Skatteverkets möjligheter och minskningen av personal.
Det som gör det ännu besvärligare med Skatteverket, personalen som försvinner och pengarna vi vill ha in är att Skatteverket ständigt åläggs nya arbetsuppgifter, finansministern.
I det budgetunderlag som verket lämnat in pekar man på några saker där man känner behov av ytterligare pengar eftersom det är nya tvingande arbetsuppgifter. Låt mig ta några exempel.
Man känner att man behöver ytterligare förstärkning för bekämpning av organiserad och ekonomisk brottslighet och för förbättrad internationell skattekontroll. Det är jätteviktiga arbetsuppgifter.
Man vill också ha förstärkning till nyrekrytering av personal i syfte att få kompetens och för att klara generationsväxlingen. Det kan bli problem annars. Det blir viktigare och viktigare ju mer den internationella brottsligheten ökar att man försöker hitta möjligheter att springa i kapp detta.
Man behöver ytterligare resurser för hantering av de certifierade kassaregistren som Lars Johansson redogjorde för. Man behöver mer resurser för hantering av befintligt system för skattereduktion för hushållsnära tjänster. Man behöver också mer för att hantera det nya systemet för skattereduktion för hushållsnära tjänster, inklusive ROT.
Jag kan fortsätta hur länge som helst. Man skissar också upp att det finns frågor framöver som kan få ekonomiska konsekvenser för Skatteverket.
Det är avskaffad revisionsplikt för mindre aktiebolag, beskattning av utomlands bosatta artister med flera, domstolarnas roll vid handläggning av ärenden, ID-kort och så vidare. Man tar också upp reducerade momssatser, vilket låter intressant. Vet Skatteverket mer än vad vi vet?
Är det reducerade momssatser på gång som kommer att belasta Skatteverket ytterligare?
Lägger man ihop de saker jag räknade upp med de 1 500 tjänster som har försvunnit och de miljarder vi alla vill ha känns det, förlåt mig, inte speciellt begåvat att avlöva det som kan dra in resurserna och ge ytterligare arbetsuppgifter.
För mig känns det helt fel. Men å andra sidan är jag inte ekonom.
Hans Olsson (S):
När det gäller skatteintäkter och jakt på skattefusk känns det som om vi befinner oss i en brytningstid och en spännande tid i internationellt samarbete. Det började med USA som öppnade för skatteavtalen med så kallade skatteparadis.
Vi kan nog säga ett stort tack till USA. Efter den 11 september letade man pengar som användes till terrorism. OECD följde upp det och gjorde ramavtal. Sedan gick vi i Norden tillsammans och jobbade fram sådana här skatteavtal med skatteparadisen.
I det skede som vi befinner oss i är det väldigt viktigt att ha kompetent folk, för i skatteparadisen pratar man inte svenska. Det är väldigt krångligt, och det behövs mycket för att komma till rätta med detta.
För att visa hur man prioriterar det här i de andra länderna vill jag säga att i Nordiska rådet har man satt in som en viktig punkt att bekämpa skatteundandragelse och pratar om skatteparadisprojektet. Danmark har ordförandeskapet i ministerrådet. Eftersom jag nu en gång pratat på ett främmande lands språk i kväll vågar jag inte ta det på danska.
Men det är ett prioriterat område. Detta är viktigt, och därför avsätter vi 50 miljoner extra från Socialdemokraterna. Jag skulle vilja avsluta med att säga att jag beundrar finansministerns optimism. Han lovade mig att man i de nya budgetprövningarna skulle titta på andra ramar till Skatteverket. Det kan vara så att det var finansministerns sista budget. Det är val snart.
Hans Olsson (S):
Betänkanden om mervärdesskatt brukar kanske inte tillhöra de mest upphetsande betänkandena vi debatterar i riksdagen. I detta betänkande döljer sig dock en stor eventuell förändring som rör hela Sverige.
De borgerliga kollegerna i skatteutskottet kan koppla av, för jag tänker inte angripa dem eller skälla på dem, utan det sparar jag till nästa betänkandedebatt. Här tror jag att vi, de politiska krafterna, samhället i stort, gemensamt måste ställa upp, skuldra vid skuldra.
Problematiken i detta betänkande handlar nämligen om att EU anklagat Sverige för fördragsbrott när det gäller moms och mervärdesskatt inom den ideella sektorn. Den ideella sektorn tror jag för oss alla är en av de absolut viktiga sakerna. Många av oss har minnen från jobbet med den ideella sektorn.
Själv ser jag framför mig den lilla idrottsföreningen. Jag ser framför mig hur jag för första gången fick ansvar för kioskförsäljningen på hemmamatchen. Jag minns hur de förklarade för mig att smågodiset kostade olika, 50 öre och 1 krona, och hur jag försökte reda ut det när barnen skulle handla. Det var kaos men kändes ändå härligt.
Jag minns också när jag hade bilen full med barn och ungdomar som skulle i väg på sin första fotbollsmatch, jätteförväntansfulla. Sedan, på väg hem, var det lite deppigt när man hade fått stryk med 18-1, men efter tio minuter var det glömt. Det är den ideella sektorn.
Det är också den ideella sektorn när man som ung SSU:are värvade medlemmar och gjorde SSU-klubbar och fick förklara för ungdomarna att det inte bara är politik man ska ägna sig åt utan att någon av dem måste vara kassör också. Någon måste lära sig det här med debet och kredit. Någon ska vara ordförande och någon ska skriva protokoll. Det är den ideella sektorn i Sverige.
Jag skulle vilja påstå att det är förädlande för människor som är med och arbetar i den ideella sektorn. Om det nu blir så att vi förändrar vår lagstiftning så att den ideella sektorn blir tvungen att jobba med mervärdesskatten kommer det att krångla till det för många i små föreningar.
Därför hoppas jag nu att vi tillsammans, alla partier i Sveriges riksdag, kan lova varandra att vi då ska göra allt som står i vår makt för att kompensera de ideella föreningarna för det besvär som kommer att uppstå om vi nu blir tvungna att genomföra detta. Därför har vi i Socialdemokraterna skrivit ett särskilt yttrande om detta.
Det kanske är bara för att vi på något vis ska påminna oss själva om hur viktigt det här är. Fru talman! Med dessa vänliga ord - för en gångs skull - yrkar jag bifall till utskottets förslag.
Hans Olsson (S):
Jag ska börja med att i all vänlighet rätta Lena Asplund. Det råkade nämligen bli fel på några nollor. Det blir inte 300 miljarder med handelsgödselskatten. Jag vet hur det är. Det är svårt med alla dessa nollor, men det är en jätteskillnad mellan 300 miljarder och 300 miljoner.
Det är bra att få det utrett. Jag måste komma tillbaka till detta med Europadieseln och be om ett korrekt besked. Jag vet fortfarande inte om det är regeringen och oppositionen tillsammans mot den borgerliga majoriteten i utskottet.
I de pm vi har om beskattning av Europadiesel hänvisar man till finansministersvar, lagrådsremisser och annat och säger sedan att regeringens bedömning är att Europadiesel även fortsättningsvis bör klassas som miljöklass 3.
I en lagrådsremiss skriver regeringen bland annat att det finns aktörer, främst inom petroleumbranschen, som verkar för att Europadieseln ska få samma beskattning som miljöklass 1-dieseln men att skillnaden bör kvarstå. Det är klart att Lena Asplund har mer kontakt med regeringen än jag, men jag vill ändå för klarhets skull fråga: Är oppositionen och regeringen överens mot er?
Hans Olsson (S):
Då vet jag det. Då har regeringen ändrat sig jämfört med vad man tyckte för några månader sedan. Det var intressant. Låt mig i stället gå över till handelsgödseln. Många organisationer pekar på att kadmium är mycket hälsoskadligt.
Det är tydligen också känt att det orsakar benskörhet, cancer och så vidare, och att 5-10 procent av Sveriges befolkning i dag är drabbade av för höga halter av kadmium.
Vi som har nära och kära som drabbats av bland annat cancer och gått bort för tidigt vet vad som finns bakom dessa procentsatser.
Om flera instanser varnar för faran med de höga halterna, känns det då inte lite osäkert?
Varför ser man till att öka halterna när så många instanser säger att det är skadligt? Varför genomför ni sänkningen när ni vet att det kommer att drabba så många människor?
Hans Olsson (S):
När det gäller EU-förhandlingen om införseln beklagar jag att det blev som det blev. Vi begick ett misstag. Vi använde en före detta moderat minister, Ulf Dinkelspiel, som förhandlare för Sverige. Det var beklagligt. Men nu är det som det är.
Det kan inte bli rätt varje gång. Gunnar Andrén talar om skatt, skatt, skatt. Gunnar Andrén minns säkert den offentliga utfrågningen i Andrakammarsalen förra mandatperioden när ni ville införa skatt på trafikförsäkringen. Lantbrukarnas Riksförbund, LRF, var upprört över detta.
Man sade att skatten på trafikförsäkringen tillsammans med sänkningen av arbetsgivaravgiften gjorde det 500 miljoner dyrare för lantbrukarna årligen.
Nu har alla fått ett brev från LRF där man säger att höjningen av dieselskatten kostar lantbruket ungefär 900 miljoner kronor när den är fullt genomförd.
Vi vill höja skatten på handelsgödsel med 300 miljoner för att återföra till näringen medan ni gör allt detta. Då känns det lite övermaga att säga att det enda vi vill göra är att skattebelägga. Ni är ju värre.
Hans Olsson (S):
Nu ska vi inte diskutera vad de där pengarna gick till, för vi pratar om kostnader för jordbruk. Men de gick inte till jobbskatteavdraget, utan de försvann i ett stort svart hål. Jobbskatteavdraget finansierades med försämringar för arbetslösa och sjuka. Men det är en annan sak. Nu talar vi om de 300 miljonerna, som inte ter sig som speciellt mycket när vi går igenom vad som har hänt, vad ni har gjort och så vidare.
Skillnaden, och det som jag tycker är poängen, är det som jag försökte prata om i mitt anförande. Man måste vara med och styra, försöka hjälpas åt och så vidare. En viktig poäng med de 300 miljoner som vi tog in var att de gick till forskning och utveckling som kunde bidra till jordbrukets omställning med mera. Nu har jordbruket självt insett detta och saknar pengarna.
I det brev vi har fått från Lantbrukarnas Riksförbund skriver de att det missgynnar dem att vi tar bort skatten.
Sedan skriver de: Men angelägen forsknings- och utvecklingsverksamhet med mera som tidigare erhållit medel från gödselskatten bör i stället finansieras via ovan nämnda diesel- och energiskatter som belastar näringen från och med 2011.
Kommer ni nu att återföra delar av dieselskatten till näringen så att den fortfarande kan få de pengar till forskning och utveckling som den fick via handelsgödselskatten och som den nu går miste om? Så skriver LRF själva. Detta är viktigt att veta för jordbruket.
Hans Olsson (S):
När man lyssnar på Johnny Munkhammar kan man få intrycket att han inte gillar socialdemokrater. Man kan också få intrycket att han inte gillar skatter. Då kan jag glädja Munkhammar med att vi i den här reservationen inte pratar om skatter. Vi pratar om en avgift för att finansiera eventuella framtida tjänster.
Tänk att jag förstod att du skulle ta upp den här frågan. Därför förberedde jag mig lite grann. Jag funderade ut hur jag skulle svara. Jag är själv en gammal båtägare. Jag älskar havet. Min pappa älskade havet. Jag vet vad havet betyder.
Jag vet också vilka de absolut viktigaste sakerna är för den frihet som Munkhammar pratade om - det fattades bara en gitarr; då hade det blivit jättebra. Den absolut viktigaste friheten för båtägarna är allemansrätten. Den andra viktiga friheten är strandskyddet.
Den tredje viktiga friheten för båtägarna är möjligheten att få fiska med handredskap utefter kusterna. Är det någonting som jag känner att vi socialdemokrater, som du då inte gillar, har slagits för är det de här tre friheterna, som är så viktiga för båtfolket. Munkhammar!
Kom inte och säg att socialdemokratin inte ställer upp för båtfolket!
Hans Olsson (S):
Ja, vi sitter nog i samma båt, tänkte jag säga, när det gäller det här med skatter och avgifter. För det är precis samma sak som ni har gjort med fastighetsskatten, som plötsligt blev en fastighetsavgift. Välkommen till klubben! Det är ingen skatt. Det står att det är en avgift. Vi resonerar på precis samma sätt som du resonerar när det gäller fastighetsavgiften.
Och är det nu så att man inte tycker att vi ska ha någon form av register eller någon form av avgift undrar jag: Gäller det synsättet också när det gäller bilregistret? Jag undrar det, eftersom vi inte ska ha något båtregister. Jag är faktiskt framtidsinriktad. Jag vet att båtlivet betyder mycket.
Jag vet att många människor önskar att få komma ut i skärgården, för det är fantastiskt. Någon gång när vi har mer tid ska jag berätta för dig om mina upplevelser i skärgården, men det ska vi ta lite mer på sidan om, tror jag. Jag vet också att det finns många önskemål framöver när det gäller hur man ska förbättra båtlivet.
Jag tror att en av de absolut viktigaste sakerna, utöver de tre friheter som jag nämnde tidigare, är att göra det lite bättre i så kallade naturhamnar. Många människor tycker kanske att det är lite tråkigt att åka runt till de här färdiga hamnarna, där det finns toaletter och duschar och sådant. Man söker sig till naturhamnar. Det är klart att man resonerar framåt.
Hur ska vi finansiera andra verksamheter för att göra det bättre, kanske förbättra naturhamnar och sådant? Hur ska vi få fram pengar till det? Ska ni ta fram dem via skatter? Ska ni höja skatten för att finansiera sådant? Då tycker vi att detta är bättre. Det blir ordning och reda. Vi får ett register, och kanske kan båtägarnas drömmar i framtiden finansieras via detta.