KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lena Olsson (V):
Det är bra om man inte tänker i stuprör när det gäller olika departement inom regeringen utan diskuterar.
Men jag tror att Kramiverksamheten, och även MOA, eftersom det är så många som lever i ovisshet, vill ha något slags uttalande från ministern om man får vara kvar och om man får fortsätta med den här verksamheten. De har ju förhoppningar om att det ska komma mer resurser i vårpropositionen.
Jag hade en träff med Krami och MOA på Söder i Stockholm, och representanten från arbetsförmedlingen efterlyste att man ska se till att det även kommer med i regleringsbrevet. Kriminalvården har det redan, men från Arbetsmarknadsdepartementet finns det inget sådant regleringsbrev, vilket skulle behövas.
Krami är en permanentad verksamhet och kan inte överleva på projektpengar. Det håller i ett eller två år. När det gäller anslagen till yrkesutbildningar har vi inte sett något tillskott. Det är i princip en minskning. Det är ingenting som kostar mindre i dag, allting kostar ju mer.
Kan ministern ge något besked där? För att arbetslinjen ska vara trovärdig vore det väldigt bra om också människor inom kriminalvården blir omnämnda som de som står långt ifrån arbetsmarknaden.
Jag tycker också att man ska ha en eloge för att man lyckas så bra som man har gjort, både när det gäller yrkesutbildningar och i Kramiprojekten, den permanentade verksamheten.
Lena Olsson (V):
Jag skrev "jag tror". Sedan ändrade jag mig, strök "jag tror", fru talman, och skrev "jag vet" att man inom Arbetsmarknadsdepartementet gör stora neddragningar ekonomiskt. Jag förstår inte hur man tänker - inte en susning att de här neddragningarna kan leda till så mycket annat.
Däremot skulle jag i den här debatten vilja säga att det väl vore bättre att man satsar på yrkesutbildningar generellt om vi tittar på det här specifikt, i stället för att sänka skatterna för dem som redan har fickorna fulla.
Lena Olsson (V):
Jag vill tacka Peter Hultqvist från Dalarna, som jag själv kommer ifrån, för att han har ställt interpellationen om deltidsstämplande kvinnor. Man har ingen vidare jämvikt när det gäller jämställdheten i den här regeringen. Det är kvinnor som är utsatta i allra högsta grad. Jag har en liten enkel fråga.
Jag har två väninnor som är ensamstående mammor och som söker med ljus och lykta för att få ett heltidsjobb, och de lyckas inte. De har svårt att få julen att gå ihop. De möter en osäker framtid. Här hade vi en lagstiftning som låg på bordet från den förra regeringen.
Det var ett samarbete mellan Vänsterpartiet, Socialdemokraterna och Miljöpartiet. Det är precis som Peter säger här. Företagen säger upp människor och utannonserar deltidstjänster. Jag tycker att det är skrämmande. Vad har du att säga till mina två väninnor som är ensamstående med barn?
Vad har du att säga till resten av alla dessa kvinnor som har deltidstjänster som du gör stora försämringar för?
Lena Olsson (V):
Jag får tacka även för detta svar. Ministern säger att hon känner starkt med de kvinnor som utnyttjades i den så kallade bordellhärvan. Det är vi många som gör, inklusive mig själv. Jag känner likadant. Att det sätter djupa spår är det många som kan skriva under på.
När jag läser ministern svar uppfattar jag att stora delar av det som har kommit fram faktiskt är sant. Ministern säger att hon vill invänta JK:s utredning om skadestånd. Men om han ska ta ställning till det måste han även komma in på hela historien.
Det ryktas från säkra källor att ett flertal personer har varit hos honom på förhör, och flera som har varit inblandade i detta är på väg. Jag ser det som väldigt svårt att titta på skadeståndbilden utan att ha en helhet i frågan. Denna historia har 30 år på nacken.
Ingen i denna riksdag i dag kan belastas för det. Däremot tycker jag att vi i riksdagen har ett väldigt stort ansvar för att ärendet granskas grundligt för att få klarhet en gång för alla hur någonting sådant kunde hända.
Jag sade vid frågestunden för ungefär en vecka sedan att det har funnits misstanker och indicier om maktmissbruk och felaktig myndighetsutövning. Det är väldigt allvarligt. Därför anser jag och Vänsterpartiet att en bred granskningskommission är nödvändig.
Vi kan se till en intervju med chefsåklagare Österberg. Där får han frågan: Enligt din bedömning, hade flickorna någon trovärdighet? Ja, det hade de säkert. De berättade saker som inte gärna kunde ha varit påhittat.
Han berättade om hur många telefonsamtal han fick och hur många påtryckningar som utövades mot honom. Vi har inte råd att denna fråga inte utreds ordentligt. Jag befarar att tilltron till rättsväsendet försämras om vi inte en gång för alla går till botten med detta. Det sista vi vill är att misstroendet ska öka för vårt rättssamhälle.
Det ska inte spela någon roll om man har blivit omhändertagen av samhället och växt upp på ett barnhem eller kanske varit fosterbarn. Man måste kunna lita på ett rättvist rättssamhälle som inte låter någon komma undan oavsett vad den personen har för titel, maktposition eller status.
Jag skulle vilja fråga ministern: Är det helt uteslutet för ministern att tillsätta en granskningskommission? Justitiekanslern aviserar en utredning på några veckor. Hinner han titta grundligt på detta? Jag har väldigt svårt att tro det.
Lena Olsson (V):
Jag tolkar ministerns svar som att det nästan är uteslutet. Svaret i dag är att det är uteslutet att tillsätta en bred granskningskommission. Jag vill ställa en ytterligare fråga som gäller JK:s aviserade tidsschema på några veckor.
Jag tror att utredningen ska vara klar efter alla helgerna, om jag har fått rätt information. En historia som har rullats upp med jämna mellanrum i 30 år ska alltså ha några veckor på sig.
Det tycker jag är fruktansvärt med tanke på alla indicier och alla starka misstankar.
Jag tycker att ministern åtminstone skulle kunna säga så här: Det här är inte orimligt, utan vi öppnar dörren lite för att vi kan tillsätta en kommission redan i dag. Jag tror att ministern har så pass mycket information.
Om man ska läsa tidningarna och tro allt som sägs där - vilket man inte alltid ska göra, men i vissa fall stämmer det ju - har ministern haft en träff med Justitiekanslern. Justitiekanslern har kallat till sig berörda personer. Nu är det många som är borta i dag, men det finns också människor som lever.
Vi står ofta i den här kammaren och diskuterar hur vi ska skydda våra barn och hur vi ska skydda kvinnor från att bli misshandlade och våldtagna. Det är inte för mycket begärt att säga: Ja, jag tillsätter en kommission så att vi får den här frågan utredd en gång för alla.
Då kan vi - de människor som finns i dag - känna en stor tilltro till att vi gjorde precis allt vi kunde. Kanske inte allting kom fram, men vi gjorde allt. Det tycker jag inte är för mycket begärt. Det är precis som ministern säger; det här var inte förbjudet på den tiden. Man får se till vad som gällde för 30 år sedan.
Men hur det än var så var det otukt mot minderårig. Det är minderåriga som har blivit omhändertagna av samhället. Jag tycker att vi åtminstone kan göra de här tjejerna den tjänsten. Tillsätt en kommission så att de möjligtvis kan få upprättelse och tilltro till oss!
Lena Olsson (V):
Jag får tacka ministern för svaret. Med den utökade försöksverksamheten blir som vi ser det den öppna anstaltsformen mer sluten om de intagna också ska ha fotboja när de är i öppen anstalt.
Jag vill ställa några frågor till ministern. Fotboja ska vara i stället för ett fängelsestraff, det vill säga en sluten anstalt. Vi från Vänsterpartiet ser en rad olika problem med det. Det innebär att den öppna anstalten blir mer sluten.
Jag vill också ha en kommentar till syftet med fotboja. Ministern vet om att ekonomin inom Kriminalvården inte är så god. Man har aviserat att man måste säga upp människor. Vi ser en fara i att fotbojan får ersätta personal för att övervaka.
Ministern säger här att den ska kunna ägna sig åt annat. Hur ska ministern försäkra sig om att personalen blir kvar och inte blir uppsagd? Detta är ungefär de frågor vi har om detta för tillfället.
Lena Olsson (V):
Tack för de svar jag fick, justitieministern! Det är viktigt att vi utvecklar kriminalvården, säger ministern. Jag blir glad för det; vi ska ha en så modern och bra kriminalvård som möjligt. Vi från Vänsterpartiets sida har också sagt att mycket av de resurser som har tillskapats under åren har handlat om att åtgärda säkerhetsaspekter.
Då har innehållet i kriminalvården blivit lidande. Jag kan inte säga något annat om det än att man kanske får se en förbättring. Men om man tittar på de resurser som är anslagna har jag lite svårt att tro det. Anstalten i Kolmården är lite speciell.
Den är mer öppen mot samhället, vilket inte de andra föreslagna anstalterna är. Men om man avtjänar sitt straff på en öppen anstalt och ändå ska ha fotboja betraktar vi från Vänsterpartiet det som att det är mer slutet. Effekten blir sådan. Vi har pratat med personal, och vi har pratat med facket.
En del av personalen tycker att det här är en bra idé. Det finns också de som ser faran, och framför allt ser facket faran med att Kriminalvården här ser en möjlighet att spara pengar. Både statsministern och finansministern var ute strax före jul då vi hade budgetdebatten och sade att det nu är färdigsatsat på rättsväsendet.
Därför börjar man fundera, och man skräms av det här. Fotboja inrättas som ett kontrollsystem, och automatiskt får inte Kriminalvården de resurser den behöver. Då sitter man där. Det är personalen som kostar. Risken finns därför att personal sägs upp.
Annars välkomnar jag att man vill modernisera, förbättra och utöka programverksamhet och sådant. Men då behövs mer personal.
Lena Olsson (V):
Det är en viss skillnad mellan de utvidgade försöken och Kolmården. Jag behöver inte gå tillbaka till det. Det är ett annat upplägg, som jag också tycker är tilltalande. Jag tror inte alls att Kriminalvården föreslår detta för att spara på personal.
De kanske gör det här för att de ska kunna använda den personal som finns till bättre saker. Men det förutsätter också att resurstilldelningen är sådan att man inte behöver komma i tankesättet att man ska säga upp personal. Ministern behöver absolut inte dela Vänsterpartiets åsikter.
Jag kan inte heller tycka att de är så negativa. När det gäller kriminalvården vet ministern att vi har mycket bra förslag, som faktiskt är positiva.
Lena Olsson (V):
Jag tackar för svaret som jag tycker är väldigt utförligt. Jag är också glad över att vi har fått höra att det ska komma ett förslag om yrkeskvalifikationer för väktare. Jag vill fråga om det också innefattar ordningsvakter och entrévärdar. Det är min första fråga till ministern.
Jag skulle också vilja skicka med att utbildningen till ordningsvakt är fruktansvärt kort. Den skulle nog behöva förlängas ytterligare. Väktare har en mer gedigen utbildning. Man skulle kanske snegla lite på den. Jag tycker att svaret på den här interpellationen är positivt.
Lena Olsson (V):
Tack för svaret! Då berörs inte ordningsvakter och entrévärdar av det förslag som kommer. Vi har yrkeskvalifikationer för väktare på justitieutskottets arbetslista. Det ska komma den 10 april.
Det kan hända att de har skrivit fel, inte vet jag, men så står det. Jag kan förstå att det inte är så enkelt med entrévärdarna. Det är oftast restauranger eller nöjesställen som anställer dessa själva. Då befästs också lojaliteten till uppdragsgivaren.
Kroggästen är ganska chanslös. Det är skrämmande när man läser det som Justitiekanslern skriver, och det har också förekommit en hel del i medierna, bland annat i Uppdrag granskning.
Det finns en del lojalitet också från polisen där man bara lyssnar på de här entrévärdarna eller ordningsvakterna. Nu säger jag absolut inte att alla är sådana, men det finns rötägg på alla områden och i alla yrkeskategorier. Så är det.
Det är bra om jag får bekräftat att det här förslaget är på gång även om ni sitter där och samtalar. Vilka är det som ska omfattas? Är det bara väktare? Eller omfattas ordningsvakter och entrévärdar också? Vilket jag trodde.
Lena Olsson (V):
Då förstår jag, och då blir min nästa fråga följande, eftersom det är angeläget att det kommer fram någonting i och med att det skapas så mycket problem: Hur ser ministern på tidsperspektivet? När kan det här tänkas vara utrett i så fall med förslag och remissomgång?
Det kanske inte blir förrän nästa mandatperiod, eller kommer det att hända inom den här mandatperioden?
Lena Olsson (V):
Jag vill tacka justitieministern för svaret. I fråga om bordellhärvan är det numera många som säger att man tror på de kvinnor som när de var unga utnyttjades av svenska politiker och makthavare. Bland dem som säger sig tro dem och känna med dem finns justitieministern och Justitiekanslern. Ändå finns det många frågetecken i den här härvan som förblir outredda.
Den springande punkten i JK:s skadeståndsbeslut är om det har begåtts så allvarliga felaktigheter i ärendet att det kan finnas skäl att häva preskriptionen. Han anser att det inte gör det. Men jag tycker att det skulle kunna gå att gräva mycket djupare i detta.
Jag tycker ändå att JK:s beslut lämnar öppningar för att man ska kunna gå vidare, exempelvis genom att tillsätta en granskningskommission. JK skriver i sitt beslut: "Jag har övervägt om jag av andra skäl än för att kunna bedöma skadeståndsfrågan borde försöka komma längre i utredningen om vad som faktiskt förekom i olika hänseenden.
Därvid har jag funnit att det inte finns skäl att försöka ta reda på vilka personer som var kunder till de prostituerade, vare sig till Eva Bengtsson och kusinen eller till andra. Vidare har jag bedömt att det inte heller utan särskilt uppdrag bör ankomma på Justitiekanslern att försöka utreda vad som förekom." Han har alltså inget särskilt uppdrag. Han hade ett uppdrag, och det var att titta på skadeståndskravet.
Det var vad som förekom i övrigt som är kärnan i hela den här frågan. Förekom det en medveten mörkläggning eller påtryckningar? JK säger att han inte utan särskilt uppdrag kan utreda detta. Men det uppfattar jag ändå som en öppning från JK:s sida.
Jag tycker ändå att det bör göras försök att ta reda på vad som hände med detta ärende eftersom det inte går att i förväg säga vad man kan komma fram till och inte.
Jag tycker också att det förefaller lite konstigt att både justitieministern och statsministern, samma dag som Justitiekanslern går ut med detta - han hinner knappast stänga sin mun - är ute och säger att denna fråga nu är färdigutredd.
Man har inte haft tillgång till och läst Justitiekanslerns material. Det är inte bara jag som tycker att det verkar som att man handlar i panik när man bestämmer sig så snabbt för att inte gå vidare i den här frågan.
Jag blir lite misstänksam. Men jag får höra vad ministern mer har att säga i denna fråga.
Lena Olsson (V):
Jag tackar ministern för det. Ministern tror inte att man kan komma fram till det. Justitiekanslern säger vidare att han har bedömt att det inte heller utan särskilt uppdrag bör ankomma på Justitiekanslern att försöka utreda detta. Han talar om vad som är sannolikt och så vidare.
Jag ser väldigt stora möjligheter för att han öppnar för att man ska kunna tillsätta en sådan här granskningskommission. I sitt svar säger ministern att man måste vara noga och återhållsam när man tillsätter sådana här kommissioner. Det tycker jag också. Där håller jag fullständigt med henne. Efter 30 år poppar detta fall upp igen.
Därför tycker jag att det vore väldigt bra om man tillsätter en granskningskommission som ser över hela detta. JK:s del var ju begränsad. Men detta är ett sammanhang. Därför tycker jag att det är viktigt för vår trovärdighet i dag att denna granskningskommission tillsätts.
Då har vi gjort absolut allt vi kan göra också för dessa stackars kvinnor som staten tog hand om. De blev omhändertagna och utnyttjades i samma veva. Jag tycker att det är väldigt viktigt att man gör det. Jag förstår, ministern, att medierna ställer frågor.
Det går till så. Men man behöver inte svara. Man kan säga att man vill ta del av JK:s material och gå igenom det noga innan man sätter ned foten. Det skulle man också ha kunnat säga till medierna. Men det gjorde man inte.
De samtal som jag får handlar om vad det är man är så rädd för eftersom man måste gå ut direkt och säga att den här frågan nu är utredd och klar. Jag tror att det kommer att poppa upp nya saker.
Jag tycker att detta är en väldigt speciell historia som med jämna mellanrum kommer upp på bordet. Det har gått 30 år. Utred detta och gå så långt som det är möjligt för att få denna fråga ur världen. Då tror jag att man också blir mycket mer trovärdig.
Lena Olsson (V):
Tack, ministern, för svaret. Det verkar inte som att vi kommer längre. JK hade en avgränsad fråga. Den här frågan är mycket större. Jag tror naturligtvis att man skulle få reda på mer om man tillsatte en granskningskommission. Det är heller inte vilken fråga som helst. Jag anser att den har en del med dagens politikers trovärdighet att göra.
Det verkar som det finns en viss rädsla, för vad vet jag inte. Men det är väl som det är. Ni vill inte tillsätta en granskningskommission och det är ju ni som bestämmer. Jag beklagar det djupt, för jag tror att man skulle ha fått fram mycket mer om man hade gjort det.
Lena Olsson (V):
Jag vill tacka ministern för svaret. Jag vet att den här frågan är uppdelad på två ansvarsområden. Det är finansministern som har ansvaret för tullen och justitieministern som har ansvaret för polisen. Det har ofta varit debatter i denna kammare om stuprörstänkande. Det är ju alltid bra när myndigheter samarbetar.
Jag har specifikt tagit upp samarbetet uppe i Idre, som jag också har besökt. Det är ett samarbete som man lokalt har tagit initiativ till från början. Man har jobbat på det här viset sedan 1995, och man har gjort det väldigt framgångsrikt.
Jag har fått signaler inte bara från polisen i Idre utan också i mitt hemlän och i övriga delar av landet om att man är djupt bekymrade över vad förslaget inom tullen - jag vet att det fortfarande är ett förslag - kommer att innebära för merarbete inom polisen.
Tullen har ju uppgifter som polisen inte kan utföra rent praktiskt. När vi hade en utfrågning om den organiserade brottsligheten kom också den här frågan upp. Rikskrim såg väldigt allvarligt på frågan om neddragningar inom tullen.
Och från tullen svarade de själva att de hellre månar om akademikerna som sitter vid skrivbordet än om dem som jobbar praktiskt ute.
Jag och många med mig vill veta hur justitieministern jobbar gentemot finansministern för att få gehör för den här frågan, för det är ju inte så superenkelt att man i praktiken bara kan ta bort folk. Om tullen i Idre försvinner kan inte polisen jobba. De är för få.
Då har vi alltså en gräns som är i stort obevakad från Eda i Värmland och hela vägen upp, för Norge är ju inte ett EU-land.
När det gäller nätverk som smugglar har man gjort stora tillslag av smuggelgods som kommer via båt in till Norge och sedan till Sverige. Tar man bort tullen ger det direkt signalen att här är det fritt fram.
Det kan ju inte bara vara de som sitter vid skrivbord som ska lösa problematiken, utan det måste finnas människor på plats som kan göra det. Polisen vill nog gärna ha ett svar på hur man inom regeringen resonerar för att lösa det här.
Lena Olsson (V):
Jag tackar ministern för svaret. Jag tror att vi är ganska överens. Frågan har fått mycket uppmärksamhet. Finansministern har lovat mer resurser. Vi vet inte hur mycket mer det blir, men så är det i alla fall sagt. Jag litar också på att Beatrice Ask gör det hon kan i frågan.
Jag vet att du precis som vi värdesätter samarbete mellan statliga myndigheter för bästa resultat. Jag hoppas att Idre får vara kvar och vara orört, för det behövs.
Lena Olsson (V):
Jag tackar ministern för svaret. Jag tror inte att vi har så olika uppfattningar om detta som det kan verka. Tullen gör ett fantastiskt bra jobb. Polisen kan inte ta över hela deras roll, inte i praktiken men kanske på något område. Vi får se. Vi kommer att bevaka frågan så mycket som möjligt.
Att tömma Norrlands inland och gränsen mot Norge är inte en klok politik. Men vi får se vad resultatet blir.
Lena Olsson (V):
Jag får tacka ministern för svaret. Det är inte första gången den här frågan ställs om hur servicen i landsbygdskommuner ska klaras på ett bra sätt. I en föregående interpellationsdebatt för en tid sedan har ministern lämnat garantier.
Hon säger att hon har blivit uppvaktad av personal från glesbygdsområden som naturligtvis är oroliga. Jag har i min interpellation räknat upp alla kommuner, bara i mitt län, där man lägger ned kontor. Det gäller Vansbro, Älvdalen, Rättvik, Orsa och Särna, och det är ganska mycket i mitt län.
Det gäller 15 kommuner totalt. I de kommuner jag räknade upp nu har man inte den här servicen. Det är en tid sedan nu. Då sade ministern att hon hade garantier från Försäkringskassan att man skulle bygga den nya Försäkringskassan med mycket god tillgänglighet, god service och hög rättssäkerhet. Då kan jag ta min egen hemkommun som exempel.
Där har Försäkringskassan flyttat ut ur sina lokaler och in i kommunens lokaler, där man för närvarande betalar dubbla hyror, vilket man kommer att göra hela 2008. Man har inte haft plats för besök. Som handläggare har man fått sitta där mycket längre för att kön har varit så väldigt lång.
Senast i går ringde min son till Försäkringskassan och fick sitta i kö i 20 minuter. Skulle han ha varit på sitt jobb hade han inte fixat att komma fram i god tid, kanske inte ens på en matrast.
Det är under all kritik att man genomför sådana här stora omorganisationer utan att ens ta i beräkningen en analys av konsekvenserna. Vad kommer det här att få för betydelse för enskilda människor? Och, som jag tar upp i min interpellation, vad kommer det här att få för konsekvenser för landsbygden?
Vi mister statlig service på många sätt. I svaret säger ministern att man ska förbättra samlokalisering av till exempel Arbetsförmedlingen, Försäkringskassan och skattekontor. Skattekontor har man inte i min kommun.
Men då är det väldigt konstigt om de signalerna inte når fram till vederbörande utan man håller på och flyttar fram och tillbaka. Arbetsförmedlingen ska in där Försäkringskassan var och så vidare. Vad har man för framförhållning? Har man inget slags respekt för de mindre kommunerna och för landsbygdens människor?
Det är ju inte bara försämringar här. Jag hör ju också när jag ringer till socialkontoret att det blir försämringar. Ja, försörjningsstödet har ökat för kommunen, och man vet inte hur mycket det kommer att röra sig om under hela den här tidsperioden. Men det ökar på grund av avslag. Det är också en bit i hela den här försämringen.
Vi har begärt ett moratorium innan man sätter ned klacken och gör stora myndighetsförändringar och omorganisationer. Ministern får möjlighet att svara på de här frågorna.