Amanda Palmstierna (MP):
Även mitt anförande kommer att behandla konsumentpolitik. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande. För några dagar sedan var det Black Friday. Samma dag var det klimatdemonstrationer över hela jordklotet inför det klimattoppmöte som nu pågår i Madrid. Det var våra unga som var ute och demonstrerade på gator och torg. Det är krafter och motkrafter.
Det stämmer till eftertanke och får mig att ställa frågor som: Vad är ett gott liv? Vad är ett gott liv för oss människor? Vad är ett gott liv för de djur och den natur som finns på den här planeten? Vad är ett gott liv för den planet som vi har lånat av våra barn och barnbarn? För många av oss tror jag att ett gott liv är en trygg uppväxt för våra barn, med goda ekonomiska förhållanden. Apropå Black Friday är det inget fel att köpa varor till nedsatt pris.
Problemet är när människor lockas att göra köp som de inte behöver göra - när de lockas in i överkonsumtion och gröper ur hushållskassan. Ett av målen för konsumentpolitiken är en socialt hållbar konsumtion.
Här är det oerhört viktigt med konsumentupplysning och konsumentstöd, alltså att konsumenter får veta vilka rättigheter de har och kan få hjälp med att driva fall om det skulle behövas. År 2018 bedrev Konsumentverket ett omfattande konsumentstöd, och konsumentvägledning gavs i större omfattning än någonsin tidigare. Till exempel ökade antalet besök på Konsumentverkets hemsida Hallå konsument med 20 procent.
Samtidigt ser vi nu att kommunerna drar ned på den frivilliga konsumentvägledningen, och det är någonting som är väldigt oroväckande. Det drabbar särskilt de konsumenter som är utsatta och som behöver personliga möten, till exempel äldre, personer med funktionsnedsättning och nyanlända.
Regeringen överväger därför olika åtgärder för att få fram ett mer behovsanpassat konsumentstöd och överväger även hur man kan jobba med förebyggande insatser, det vill säga insatser som sätts in innan det är för sent och innan personen hamnat i skuld. Fru ålderspresident! Ett annat av målen med konsumentpolitiken är en miljömässigt hållbar konsumtion. Jag hade nyligen förmånen att besöka Kiasma.
Det är det moderna museet - ett museum för samtidskonst - i Helsingfors. Man brukar ju säga att konsten är som att dyka ned i samtidens undermedvetna. I samband med en utställning på museet kan man läsa att miljöfrågorna och människans och djurens samexistens länge har intresserat konstnärerna men att temat särskilt under 2000-talet har blivit brännande aktuellt. Konstnärerna undersöker hur vi på ett hållbart sätt kan leva jämsides med andra arter.
De undersöker människans längtan efter en djupare relation till naturen. Ett gott liv är för många i dag att kunna leva i samklang med naturen och att hålla sig inom planetens gränser. Vuxna driver på detta, men också ungdomar och våra barn gör det. Min sjuåring, till exempel, ställer många frågor hemma om klimat, djur och natur, med nyfikenhet och glädje men också med mycket oro. Vi vuxna behöver kunna säga till dem att vi tar ansvar.
Överkonsumtion driver på klimatutsläppen och är förödande för den biologiska mångfalden - för en rikedom av djur och natur. Mycket har gjorts för en miljösmart konsumtion. Till exempel har Konsumentverket på uppdrag av regeringen jobbat med ett forum för miljösmart konsumtion. Man har träffat företag, kommuner och organisationer och har fått goda vitsord i de utvärderingar som har gjorts. Detta är ett viktigt forum som behöver få leva kvar.
Vi kommer också att utvärdera detta för att få en bra effektivitet på det hela. Miljömärkningen har utvecklats med fler produkter och med fler kriterier. Även detta är någonting som vi satsar pengar på. Konsumentverket har haft tillsyn på flera olika områden. Det gäller till exempel digital handel men också miljöpåståenden i marknadsföring. De företag som verkligen gör miljöarbete på riktigt måste premieras; greenwashing kan aldrig vara okej.
Mycket har gjorts, men mycket återstår. Fru ålderspresident! Det behöver bli slut på slit-och-släng. Vi måste göra ett systemskifte från en linjär till en cirkulär ekonomi. Systemskifte är just det ord Naturvårdsverket använder för att beskriva en undersökning de har gjort om hur vi ser på kläder. Sju av tio kan tänka sig att köpa secondhandkläder i dag, jämfört med fyra av tio för ett år sedan.
Nio av tio kan tänka sig att reparera kläder om de vet att det bidrar till en bättre miljö. Miljöpartiet driver på för att vi ska ställa krav på att produkter har en bättre livslängd så att de håller längre samt för att det ska ställas krav på att produkter kan repareras. Inom ramen för januariöverenskommelsen är vi också överens om flera insatser för en cirkulär ekonomi. Just nu pågår ett arbete med en strategi för cirkulär ekonomi.
Det är en strategi för framtiden som inte handlar om "business as usual" utan i stället om "business as unusual". Vi vill införa ett hyberavdrag så att det ska bli billigare att hyra, att köpa begagnat och att reparera. Det ska också utredas om man kan införa ett produktpass där det står varifrån produkter kommer, vad de innehåller och hur de kan återvinnas.
Vi är även överens om att bereda ett mål för konsumtionsbaserade klimatutsläpp. Avslutningsvis: Det behövs en miljömässigt stark konsumentpolitik för att möta upp människors engagemang för klimatet och naturen och för att vi ska kunna svara på de rop som ungdomarna riktar till oss i dag.
Det behövs också en socialt stark konsumentpolitik för att möta upp människor i utsatta situationer och förhindra att människor hamnar i skuld. Det är bra både för oss människor och för djuren, naturen och planeten.