Anders Borg (M):
Det är alltid viktigt att komma ihåg vad diskussioner handlar om. Här är utgångspunkten hur vi ser på pensionärerna i Sverige. Då är det viktigt att understryka den betydelse som den nuvarande regeringen och partierna som ingår i den fäster vid att förbättra välfärden för äldre människor. En bra trygghet på ålderns höst är av avgörande betydelse. Särskilt har vi i Sverige bekymmer med att äldre kvinnor har dåliga inkomster.
Men det är inte det enda bekymret. Om vi ser på frågan ur det perspektivet är det helt avgörande att vi har en väl fungerande äldreomsorg för att yngre kvinnor ska kunna vara på arbetsmarknaden. En åldrande mamma eller pappa ska inte behöva bidra till en orimlig belastning som oftast bärs av kvinnor. Vi har samtidigt ett begränsat reformutrymme.
Varje åtgärd, hur önskvärd den än är, måste vägas av mot den allvarliga ekonomiska kris vi har och de behov vi har att förstärka jobbpolitiken. Låt oss ändå ta diskussionen. Hur kommer det sig att så många länder - USA, Storbritannien, Holland, Kanada, Finland, Danmark - har valt att införa olika typer av jobbskatteavdrag?
Det sammanhänger med att hela den industrialiserade världen står inför en jätteutmaning i form av en åldrande befolkning och ett mycket omfattande utanförskap. Det har inte lönat sig tillräckligt att vara på arbetsmarknaden, och det har inte lönat sig tillräckligt att arbeta extra. Antalet arbetade timmar är för litet och för stora grupper står utanför arbetsmarknaden. För att åtgärda det är jobbskatteavdraget därför centralt.
Jag träffade för en vecka sedan Alan Krueger, en av de forskare i USA som allra tydligast bidragit till att visa vilken stor betydelse jobbskatteavdrag och utformningen av socialförsäkringar har för hur många som arbetar. Han är i dag statssekreterare på arbetsmarknadsdepartementet i Barack Obamas regering. Det är den typen av resonemang och forskning som ligger bakom att man i USA nu går vidare med de viktiga reformer som infördes under Bill Clintons tid.
Med svenska socialdemokrater är det ofta så att man mer ska titta på vad de gör och mindre lyssna på vad de säger. När vi hade en socialdemokratisk regering kompenserades löntagarna för egenavgifterna med 60 miljarder. Av dessa 60 miljarder tillfördes inte en krona, inte ett öre, till pensionärerna. Det var 60 miljarder kronor, 2 procent av bnp, fyra skattesänkningar, som gick till löntagarna.
Gjordes det för att svenska socialdemokrater drivs av en motvilja mot pensionärer? Nej, det var för att det fanns en ambition att minska marginalskatterna för låg- och medelinkomsttagare och därigenom förbättra arbetsmarknadens funktionssätt. Av samma skäl har vi gått vidare med jobbskatteavdraget, och därför är det av särskild vikt att vi har ett förstärkt jobbskatteavdrag för dem över 65 år. Jag vill återigen tacka Peter Hultqvist för hans deltagande i debatten. Han sade mycket tydligt: Det här ska bort. Det finns ingen tvekan i det uttalandet.
Peter Hultqvist ger intrycket till väljarna att skatten för pensionärer omedelbart ska sänkas med uppemot 25 miljarder. Det sades mycket tydligt: Det här ska bort. Är det någon som tror att det är med sanningen överensstämmande? 25 miljarder för pensionärerna, 35 miljarder i höjda utgifter, och nu vet vi inte om de stora skattehöjningarna för vanliga löntagare står fast.
Det handlar om 85 miljarder i ett stort hål i den socialdemokratiska politiken. Stora utgiftsökningar finansieras med stora skattesänkningar. Det är naturligtvis så man förlorar sin trovärdighet vad gäller den ekonomiska politiken. Man har en verklighetsfrämmande beskrivning av motståndaren, man ger en felaktig beskrivning av vad regeringen gör och själv har man ett ansvarslöst och skadligt politiskt alternativ.
Det gör att vi kommer att kunna lägga grunden för ett fortsatt förtroende i det kommande valet.