Pia Nilsson (S):
Jag är bekymrad, Anders Borg. Det här är mycket större än bara en skatteteknisk fråga, som finansministern vill reducera den här debatten till. Det handlar om att regeringen vill satsa på en grupp elever som redan har det relativt bra förspänt och som har föräldrar som stöttar och hjälper, medan de som har de största behoven inte alls omfattas av den här skattereformen.
Föräldrar till de elever som verkligen behöver hjälpen har inte råd att betala 220 kronor i timmen. De är dem som vi måste nå, och det gör man inte med den här typen av reformer, Anders Borg. Det borde finansministern vara i allra högsta grad medveten om. Sedan måste jag återigen fråga: Ingår undervisning eller inte i det här skatteavdraget? Anders Borg säger en sak, och beslutet en helt annan.
Det är högst oroväckande om finansministern inte har koll på de skatteförslag som regeringen själv lägger fram. I betänkandet står det klart och tydligt på fyra ställen, på s. 5 och på s. 7, att hjälp med läxor och annat skolarbete som hänför sig till läroplaner, kursplaner och ämnesplaner ska omfattas av skattereduktion för hushållsarbete.
Detta känner tydligen inte Anders Borg till. Vilka är det som ska få utföra tjänsten, Anders Borg? Något sådant svar har vi inte heller fått. Är mannen på gatan som visar upp sin F-skattsedel välkommen i hemmet för att undervisa om Sokrates försvarstal eller Pythagoras sats? Eller är det behöriga lärare? Eller är det studenter? Vilka är det? Skatteverket undrar också. Herr talman!
I dag hoppar 10 000 elever av sina gymnasiestudier. De som inte når kunskapsmålen är i första hand pojkar med lågutbildade föräldrar och pojkar med invandrarbakgrund. Merparten av de här elevernas föräldrar har inte möjlighet att betala 220 kronor i timmen. Det vet Anders Borg. Men det är just för de här ungdomarna som skattesubventioner kan göra störst nytta.
Det är de här ungdomarna som är i skriande behov av förstärkt läxhjälp men som inte kan betala för den, Anders Borg. Om vi inte stöttar de här ungdomarna riskerar de att hamna i Arbetsförmedlingens rullor över långtidsarbetslösa. Herr talman! Alla studier visar att de som inte fullgjort sina gymnasiestudier löper betydligt större risk att hamna i långtidsarbetslöshet än de som tar sin examen.
Läxhjälpsavdraget är alltså ytterst en fråga om huruvida man vill ha en likvärdig skola eller inte. Finansminister Anders Borg bidrar i och med detta till ökade sociala klyftor i skolan. Herr talman! Kritiken från Skolverket, lärarfacken och Skatteverket är hård. Lärarfacken ingick inte ens som remissinstans till att börja med utan fick komma till tals efter starka påtryckningar från oss socialdemokrater.
Lärarnas Riksförbund menar att resurserna måste gå in i skolan och komma alla till del. Läxhjälp ska ges på lika villkor och inte bara till dem som har råd. Skolverket menar att beslutet kommer att försämra likvärdigheten ytterligare. Alla ges inte samma chans. Dessutom är förslaget kostnadsineffektivt. Undervisningskostnaden ligger i genomsnitt på 60 kronor per elevtimme i skolan.
Subventionen för den här privatundervisningen kostar 220 kronor. Subventionen är alltså tre fyra gånger högre än kostnaden per elevtimme i den offentliga skolan. Är det rimligt, Anders Borg? Är det här ett effektivt sätt att använda skattemedel?