Hillevi Engström (M):
Tack för interpellationerna! Jag delar interpellanternas oro för den tuffa arbetsmarknaden i Sverige just nu, särskilt den i vår industri- och exportsektor. Vi har en väldigt stor exportsektor i Sverige, ungefär halva bnp.
Vi exporterar ungefär hälften till Europa, där det tyvärr råder en väldigt liten efterfrågan på svenska produkter just nu. För att möta varselsituationen i Sverige, som förstås drabbar människor väldigt hårt med en stor oro, har jag tillförsäkrat mig att det finns en bra beredskap på Arbetsförmedlingen. Själva idén med varsel är att arbetsförmedlingarna ska kunna ställa om och omallokera resurser.
Man har startat upp den nationella beredskapsorganisationen, och man kommer att vara behjälplig på de platser där varsel är lagda. Man ska också komma ihåg att alla varsel inte leder till uppsägning och att alla uppsägningar inte leder till arbetslöshet. Man kan se från den mycket tråkiga konkursen nere i Trollhättan i Saab att många har kommit i arbete.
Vi läste här i veckan att många har hittat andra yrken, att en del har hittat bättre utkomster, men att det fortfarande finns en stor arbetslöshet, inte minst på metallsidan. Regeringen satsar stora delar, för att inte säga hela reformutrymmet, i nästa års budget på det som skapar jobb och tillväxt i Sverige, just för att jobben är så viktiga.
Vi satsar mycket mer än någonsin på stora infrastrukturprojekt, på innovation och forskning, på det som bygger Sverige starkt, på bättre konkurrensfördelar för det svenska näringslivet och på låga arbetsgivaravgifter för att anställa till exempel ungdomar. Vi satsar 23 miljarder i nästa års budget. I alla fall har vi föreslagit det för riksdagen. Däri ligger också väldigt mycket utbildningssatsningar, som jag sade i mitt inledande svar, för mycket ligger i utbildning.
Och där har jag ingen annan uppfattning än att det är viktigt att det finns platser för att kunna ställa om och rusta sig. Det är oerhört väsentligt. Maria Stenberg tog upp frågan om långtidsarbetslösheten. Det är något som vi satsar ännu mer på att bekämpa i nästa års budget. Det är också långtidsarbetslöshet som Arbetsförmedlingens nya arbetssätt har till syfte att förhindra, det vill säga tidiga insatser för dem som riskerar långtidsarbetslöshet.
Och vi vet i dag att de personer som är långtidsarbetslösa ofta har flera riskfaktorer för långtidsarbetslöshet. Det är en kraftig överrepresentation av personer med låg utbildning, med funktionsnedsättningar och också av många som är födda utanför Europa. Därför är det klart att det är viktigt att dessa personer har en tydlig handlingsplan för vad som kan hjälpa dem att få ett arbete.
De ska få mer hjälp genom att Arbetsförmedlingen har mer resurser för handläggning. De ska också få sina handlingsplaner uppdaterade oftare och få relevant arbetsmarknadsutbildning när det behövs.
För att möta frågan också när det gäller sysselsättningsfasen är det så i en lågkonjunktur med ett kraftigt efterfrågandefall att de som redan är arbetslösa tenderar att få det ännu tuffare, att stötas ut ännu längre ifrån, eftersom nyarbetslösa oftast tar de lediga arbetena.
Därför är det viktigt att de som är i sysselsättningsfasen får insatser, får möjligheter till arbetsmarknadsutbildning och kontakt med arbetsmarknaden och att de fortsatt har en bra kontakt med Arbetsförmedlingen. Det är ingen lätt situation att hitta arbeten till dessa. En viktig del är att det blir betydligt billigare för arbetsgivare att anställa en person som är långtidsarbetslös - så låga kostnader som ett par, tre tusen kronor i månaden för att den arbetslöse ska kunna få en kollektivavtalsenlig lön.
Där ligger svårigheten att hitta de arbetsgivare som är villiga att anställa en person som har varit borta från arbetsmarknaden i många, många år.