KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars Johansson (S):
Jag tackar så mycket för svaret från Peter Norman. Detta är en mycket intressant diskussion eftersom regeringen i sitt interpellationssvar säger: "För att ingen kommun och inget landsting ska förlora på den föreslagna förändringen skjuter regeringen dessutom till ca 1 miljard kronor." Jag begriper inte hur regeringen resonerar.
Skatteutjämningssystemet har som utgångspunkt att skapa så likvärdiga förutsättningar som möjligt för landets olika kommuner genom en inkomstutjämning mellan de kommuner som har en stark skattekraft och de kommuner som har en låg skattekraft. Man ska också titta på kostnaderna i de olika kommunerna som varierar. Utifrån detta ska man sätta ihop ett system som gör att det blir så likvärdiga förutsättningar som möjligt för kommunerna. Det ska alltså vara opåverkbara faktorer.
Detta innebär naturligtvis, genom de beslut som vi har tagit i riksdagen, att de kommuner som har stark skattekraft får vara beredda att lämna över resurser till de kommuner som har svag skattekraft. Därför kan man inte göra som regeringen säger här. Då fungerar inte systemet. Jag är fortfarande förvånad över att Peter Norman inte vill säga någonting om det som har hänt.
Faktum är att de kommuner som enligt detta förslag ska få 1 miljard kronor blir överkompenserade. De är redan i en situation att de har låg kommunalskatt. Stockholms stad som får närmare 500 miljoner kronor extra med detta förslag har den lägsta skatten av alla kommuner i Sverige.
Dessutom fick de ett överskott förra året på 3 miljarder kronor. Samtliga av de andra kommunerna som finns med bland de cirka tio kommuner som ska få en 1 miljard att dela på går med överskott, och de har låga kommunalskatter. Däremot har Dorotea, som jag tog upp i min interpellation, en helt annan situation.
År 2012 var landstings- och kommunalskatten i Dorotea 33 kronor och 30 öre. De hade alltså jämfört med Täby drygt 3 kronor - ungefär 3:50 - mer i kommunalskatt. För en inkomsttagare med 300 000 kronor blir det drygt 10 000 kronor mer i skatt.
Deras situation är sådan att de faktiskt för innevarande år har höjt skatten med 1 krona för att klara sin ekonomi. Det är situationen. Det förslag som den eniga utredningen hade lagt fram för över ett år sedan har ännu inte blivit genomfört. Vi hade förväntat oss att det skulle kunna genomföras från den 1 januari i år.
Det gör att kommunerna med låg skattekraft tvingas till skattehöjningar på grund av regeringens senfärdighet. Dessutom lägger regeringen fram förslag om att tillföra dem som redan är överkompenserade 1 miljard ytterligare. Det är en väldig orättvisa. Det kommer att skapa en enorm debatt om systemets legitimitet. Man kan heller inte längre säga att det innebär att man utjämnar.
Det gör inte regeringen. Regeringen ökar snarare nu med sin politik skillnaderna. Det är det allvarliga i situationen. Om man ska tala om att man ska ha ett skatteutjämningssystem som skapar likvärdiga förutsättningar ska man dra tillbaka den promemorian och genomföra det förslag som den eniga utredningen hade arbetat fram.
Lars Johansson (S):
Det kanske inte är så konstigt. Det kostar dem ju inget eftersom denna miljard inte tas från några andra kommuner. Den tillförs från statskassan. När det finns olika politiska partier i SKL kan det vara så att man tycker: Åkej, om staten vill skjuta till en miljard så får det vara upp till staten! Men jag som riksdagsledamot, som har ansvar för hela budgeten, tycker att det är en olycklig utveckling att man på detta vis skjuter till en miljard.
Därför har jag valt att ha denna debatt med statsrådet. Jag tror inte att man kommer runt den principiella frågan, nämligen att man överkompenserar de kommuner som redan har låga kommunalskatter jämfört med de andra kommunerna, som är i betydligt större behov av en utjämning för att kunna få ned sina kommunalskattenivåer. Det är det som är den stora och viktiga frågan.
Det kom upp en frågeställning om ointresse för tillväxt. Vi har inte alls något sådant. Men ta då fram en riktig utredning som går igenom detta - en parlamentarisk utredning med representanter för olika partier som får diskutera vad det är som skapar tillväxt i Sverige! Det ska inte vara någon enskild promemoria eller några underlag som Finansdepartementet har arbetat fram och som vi inte har fått ta del av.
Låt oss titta på detta gemensamt. Vad är det som skapar tillväxt? För min del är jag helt övertygad om att det som skapar tillväxt är det som har att göra med hur människor lever och bor i olika kommuner, forskning och utveckling, vilka industrier som ges möjlighet att utvecklas och vilka tjänsteföretag som ges möjlighet att utvecklas. Det är detta, och att det finns en bra kommunal service runt allt detta, som skapar förutsättningar för tillväxt. Det har jättestor betydelse.
Det är därför jag menar att det leder fel när man överkompenserar de kommuner som redan har låg kommunalskatt och dessutom bevisligen har visat att de gör stora överskott, vilket de andra kommunerna, med höga skatter, inte gör.
Lars Johansson (S):
Tack, statsrådet, för svaret på interpellationen! Som framgick av interpellationen tyckte jag när jag läste om den norska regeringens satsning för ungefär två veckor sedan på att göra en ganska omfattande insats för att bygga ut infrastrukturen i Norge att det skulle vara intressant att se på vilket sätt det skulle kunna sammanfalla med den satsning som görs i Sverige.
Den norska satsningen var ju väldigt stor, hela 508 miljarder norska kronor på tio år. Om man ser till befolkningen och ser till landets storlek jämfört med Sveriges var den satsningen betydligt större än den svenska satsningen, hela 50 procents ökning jämfört med tidigare planperiod i Norge. Infrastrukturplanen var dessutom väldigt detaljrik, till skillnad mot den svenska.
Man har ju en annan process i Norge, som också visar väldigt konkret hur man skulle bygga ut järnvägssystemet i Norge, inte minst mot den svenska sidan. Det var det som föranledde den här interpellationen.
Jag noterade när jag tittade på regeringens proposition i höstas respektive Trafikverkets kapacitetsutredning att de talar ganska litet om samverkan mellan Norge och Sverige och att det är mycket framför allt utefter västkusten som sammanfaller mellan våra länder.
I Trafikverkets kapacitetsutredning pekar man dock på att godsprognoserna tyder på att lastbilstransporter mellan Oslo och Göteborg kommer att öka med 70 procent till 2025, att det uppstår betydande trängselproblem på E6 och att järnvägen inte har tillräcklig kapacitet.
Därmed kommer vi att få brister och svårigheter att kunna utöka godstrafiken mellan Oslo och Göteborg. Det jag tycker är intressant är att man ändå redovisar det i Kapacitetsutredningen, men Trafikverket drar inga direkta slutsatser av detta. Vad gör man då åt problemet?
Då kommer vi över på den andra frågeställningen, som handlar om att reducera våra miljöutsläpp inom transportsektorn. Nu kan vi se framför oss en allt större andel godstransporter som går på E6:an mellan Göteborg och Oslo som innebär att vi får ökade utsläpp.
Vi kan också mäta detta genom att titta på hur det ser ut med antalet transporter över Svinesundsbron. Vi kan se på hur det utvecklar sig när det gäller transporterna på väg, som ökar väldigt kraftigt.
Jag kan då notera när jag läser andra stycket i statsrådets svar, som jag kanske kan tolka positivt - vi får se vad statsrådet säger i sitt nästa inlägg - att statsrådet Catharina Elmsäter-Svärd talar om betydelsen av det möte som ska äga rum den 27 maj och att man då kommer att ta del av den norska informationen. Det låter ju positivt.
Det sägs också att Trafikverket nu ska analysera och utreda nya projekt. Det låter ju också positivt. Den sista meningen är en sådan där standardmening som man har innan man har lagt fram en proposition så den behöver jag inte kommentera så mycket. Innebär detta att regeringen nu är beredd att pröva möjligheten att Trafikverket får förutsättningar att göra en förstudie av sträckan mellan Öxnered och Kornsjö?
Lars Johansson (S):
Tack för de kommentarerna till interpellationen! Det börjar bli intressant. Vi noterar alltså här att det som är det centrala när man diskuterar vad som ska göras framöver är den händelseutveckling vi har kunnat se bakåt i tiden. Jag kan nämna några ytterligare faktauppgifter som jag har kontrollerat när det gäller Svinesundsbron.
Den byggdes om till en helt ny bro 2005 och blev en betalbro. Man räknar nu på den norska sidan att om tre år, 2015-2016, är bron betald. Från början trodde man att det skulle ta 20 år.
Det innebär i praktiken att det kommer att ta halva tiden, vilket betyder att det är så mycket mer trafik, inte minst godstrafik. Den utvecklingen går fort.
Även om det fanns långt framskridna planer var det inte mest prioriterat i Trafikverkets kapacitetsutredning att satsa på dubbelspår mellan Öxnered och Kornsjö. Däremot talas det om att det kan behövas insatser längre fram.
Det intressanta är att när norrmännen har lagt fram sitt förslag har de räknat med att 2026 vara framme vid Sarpsborg. Sedan är det bara en och en halv till två mil till Halden, och därefter är det nära till den svenska gränsen. Det intressanta är vad vi kan göra på den svenska sidan och hur de samtalen ska föras framöver.
Här finns ett stort intresse från både Västra Götalandsregionen och Østfold Fylke på den norska sidan att diskutera hur man gemensamt kan fortsätta satsningarna. Trafikverket har alltså inte gjort någon förstudie där man har tagit reda på hur bansträckningen ska se ut med dubbelspår.
Man har inte heller talat om när man kan starta en tidsplan och inte heller gjort en detaljerad beräkning av vad det kan kosta. Det är de tre sakerna som bör tas fram så att det finns ett beslutsunderlag att ta ställning till. Det har vi inte sett hittills, inte heller i Kapacitetsutredningen.
Detta innebär att Bergslagsbanan, som går på västra sidan om Vänern, skulle få en stor fördel eftersom sträckningen förmodligen bör gå från Öxnered upp till Mellerud och sedan in i Dalsland upp mot den norska gränsen.
I så fall blir det en förstärkning med dubbelspår upp till Mellerud, vilket skulle vara en stor fördel för den typen av framför allt godstransporter och persontrafik som går nedåt eller uppåt mellan Göteborg och Karlstad. Det har stor betydelse också i det avseendet.
Jag upplever att den norska satsningen är kraftfull, och det vi kan se med transporterna får en allt större betydelse för att se över alternativen till vägtransporter.
Inte minst när man talar med representanter för Göteborgs Hamn syns det tydligt att mer och mer gods till södra Norge och Osloregionen går via Göteborgs Hamn. Kapaciteten att ta emot och frakta gods till och från hamnen är relativt stor. Däremot är svårigheten att transportera vidare mot Norge och tillbaka.
Här har det kommit fram en hel del nya uppgifter med den utveckling vi har framför oss med prognoser och så vidare. De talar för att det kanske måste till en omprioritering i regeringens och Trafikverkets planer.
Lars Johansson (S):
Jag har inte begärt att statsrådet ska svara på hur detta ska finansieras i dagsläget. Jag är intresserad av att få ett besked om att det tas fram en förstudie där man gör det tydligt var banan ska ligga någonstans, tidsplan, vidare göra en realistisk kostnadsberäkning på hela sträckan.
Tidsplanen ska läggas upp etappvis. Först när det finns ett sådant underlag kan man ta ställning när i tiden man kan göra dessa investeringar. På norska sidan är det färdigt. De blir klara till 2026 med 68 kilometer. Sedan har de några mil kvar till den svenska gränsen.
Frågan är om man kan hitta ett gemensamt arbete mellan den svenska och norska regeringen i form av ett avtal. Som statsrådet sade alldeles nyss är det mycket transporter som sker i Sverige som har betydelse för Norge. Varför inte då diskutera gemensamma finansieringar för en sådan sak?
Jag vet att både Västra Götalandsregionen och Østfold Fylke gärna vill vara med och diskutera på vilket sätt detta arbete kan ske. Socialdemokraterna är beredda att diskutera frågan, men vi är inte där än att ta ställning till det enskilda projektet. Vi vill nu veta hur förutsättningarna ser ut och hur en tidsplan kan se ut för att gå vidare.
Hotet är att om inget görs kommer det att bli ännu fler godstransporter på väg. Det gör att vi får ännu större svårigheter att klara våra utsläppsmål. Den frågan måste läggas in i bedömningen när vi tittar på förutsättningarna för ett dubbelspår mellan Öxnered och den norska gränsen.
Lars Johansson (S):
Tack så mycket för svaret från statsrådet. Svaret stämmer till stora delar överens med vad jag själv tycker, vilket inte alltid är fallet när man får svar från statsråd på frågor. Dock är resonemanget passerat på en punkt, detta att man kan genomföra en folkomröstning som en del i beredningen av ett ärende.
Vi ska komma ihåg att överenskommelsen, som framgår av svaret, mellan Göteborgs kommun, Västra Götalandsregionen, kommunerna runt Göteborg, Hallands läns landsting och staten redan är undertecknad.
Det var det som föranledde riksdagen att fatta beslut om trängselskatt våren 2010 på förslag av regeringen och också på förslag av Göteborgs kommun. Frågan har beretts tidigare, och då kunde man möjligen ha diskuterat om det skulle vara en folkomröstning. Folkomröstningsfrågan har därefter också varit uppe i fullmäktige i Göteborg.
Fullmäktige fattade då beslut 2011 om att man inte skulle ha någon folkomröstning eftersom man hade ingått en överenskommelse med staten om det stora infrastrukturpaketet, där trängselskatten ingår som en väsentlig del i finansieringen med hela 14 miljarder kronor. I den delen menar jag att svaret är lite undanglidande. Det är ingen beredning längre; frågan är avgjord.
Det framgår tydligt att situationen är just nu den att ingångna avtal ska följas. Då blir frågan politiskt väldigt intressant.
Socialdemokraterna, Vänsterpartiet, Miljöpartiet, Kristdemokraterna och Folkpartiet i Göteborgs kommunstyrelse har varit med och tagit del av förhandlingarna med staten och sagt: Nej, frågan är färdigberedd. Här föreligger inga förutsättningar för att folkomrösta om trängselskatten då den redan är införd.
Men ett annat parti i kommunstyrelsen i Göteborg, Moderata samlingspartiet, har nyligen lagt fram förslag om att man ska genomföra en folkomröstning. Det är väldigt märkligt, för Moderaterna i Göteborg har ju själva varit med och förhandlat och tidigare fattat beslut om att man ska genomföra paketet.
De har också sagt, så sent som 2011, att man inte ska ha en folkomröstning om trängselskatten. Nu plötsligt säger de att nu ska vi ha en folkomröstning. Jag skulle vilja ställa en fråga till Catharina Elmsäter-Svärd som jag tycker är ganska väsentlig.
Det är nämligen så att den moderata gruppledaren i Göteborg, Jonas Ransgård, har till Göteborgs-Posten sagt att han har haft kontakt med regeringen inför sitt ställningstagande om att kräva en folkomröstning om trängselskatten. Stämmer det verkligen? Det är den ena frågan. Den andra blir då: Vad har ni då resonerat om?
Har regeringen verkligen tyckt att det är bra att Moderaterna kräver en folkomröstning om trängselskatten i Göteborg?
Lars Johansson (S):
Det var bra besked i slutet av inlägget. Jag hoppas att det även gäller de andra delar som jag tog upp tidigare, avgiften och att kommunen får bestämma var de olika stationerna ska vara i fortsättningen. Jag blir lite fundersam när jag lyssnar på Catharina Elmsäter-Svärd.
Menar statsrådet verkligen att man kan hålla en rådgivande folkomröstning men att den inte är viktig eftersom det är riksdagen som fattar beslutet? Vi får nog inte leka med folkomröstningsinstitutet på det sättet.
Här har det skett beredningar, man har fattat beslut, tagit i hand. Att därefter ha en folkomröstning skapar stor osäkerhet. Dessutom är det bara ett av de ingående partierna, bara en av de ingående parterna, som sagt att det ska hållas en folkomröstning. Man struntar i vad alla andra tycker. Man bortser från det.
Alla andra gör en annan bedömning. Undantaget är alltså Sverigedemokraterna och Vägvalet. Det är i det sällskapet som den moderata gruppledningen i Göteborg satt sig. Det har man gjort trots att man politiskt varit överens om att detta är en jätteviktig infrastruktursatsning för Västsverige, faktiskt för hela Sverige. Göteborg är ett centrum för transporter för hela landet och för vår exportindustri.
Hur infrastrukturen utvecklas i Göteborg har därför stor betydelse. Det handlar alltså inte bara om att genomföra en folkomröstning. Om man gör det måste man inse att ifall det blir ett nej blir det också stopp för hela paketet. Det finns ingen som har någon annan finansiering.
Det är det som ligger i vågskålen, och därför tycker jag att statsrådet borde vara mycket tydligare i sitt avståndstagande till att genomföra en folkomröstning om något som riksdagen redan har fattat beslut om.
Lars Johansson (S):
Jag tackar statsrådet för svaret på min interpellation. Jag noterar att statsrådet i svaret koncentrerar sig på inkomstutjämningsavgiften och att det är den man vill sänka.
Jag interpellerade statsrådet för en månad sedan, och vi hade då en diskussion kring delvis samma frågeställning, alltså varför det är så viktigt för regeringen att med 1 miljard kronor ge ett särskilt bidrag till de lågskattekommuner i Sverige som har den lägsta skatten.
Då påstod statsrådet att det var någonting SKL var helt eniga om. Jag kollade upp det där och skrev precis vad som sades i den debatten.
Den särskilda miljard som regeringen sedermera har lagt fram som förslag för att kompensera - överkompensera, vill jag hävda - i första hand Stockholmskommunerna leder till att det inte blir det utjämningssystem utredningen hade förordat och som en parlamentarisk utredning har varit överens om.
De skriver väldigt tydligt i sitt remissvar att det inte finns några sådana positiva incitament i någon form av forskning. Även på den punkten hade alltså statsrådet fel vid den interpellationsdebatt vi hade.
Därefter har det även kommit nya rapporter om att skatteutjämningen inte har lett till utjämning och skapat likvärdiga förutsättningar för landets olika kommuner, så som är avsikten. Den 14 maj kom en rapport från SVT som redovisade situationen för 25 kommuner i landet som har tappat befolkning sedan 50-talet och där man successivt har fått en allt svårare ekonomisk situation.
Även den parlamentariska utredaren Björn Sundström sade väldigt tydligt i medierna den 14 maj att det finns en myt om att Stockholm skickar en massa pengar till gles- och landsbygdskommuner och att det inte stämmer. Vidare säger han att storstäder och förortskommuner i dag är överkompenserade och gles- och landsbygdskommuner kraftigt underkompenserade.
Mot den här bakgrunden för statsrådet i sitt interpellationssvar ett resonemang om att det är riktigt att sänka inkomstutjämningsavgiften från 85 procent till 60 procent för de kommuner som är med och betalar till utjämningssystemet.
Jag noterar att jag denna gång inte fick någon argumentering kring varför det var så bra utan blev hänvisad till att Socialdemokraterna en gång tidigare hade sänkt den från 95 procent till 85 procent. Det var dock en parlamentarisk utredning som föreslog det, och där var man också överens.
Lars Johansson (S):
Det var bra att statsrådet korrigerade sig. Det är viktigt att ta till sig helheten i SKL:s yttranden. Jag vill gå vidare.
I förra debatten tyckte jag, och det tycker jag fortfarande, att det är väldigt upprörande att den kommun i landet som har den lägsta kommunalskatten, Stockholms stad, 29:43 inklusive landstingsskatten, kommer med det här förslaget från regeringen att få en halv miljard i årliga bidrag.
Jag har kontrollerat ekonomin i Stockholms stad och kan konstatera att man föregående år hade ett överskott i staden på 3 miljarder. Tar man in resultatet för kommunkoncernen, alltså bolagssidan, blir det över 4 1⁄2 miljard i överskott i Stockholms stad.
Man har i Stockholm sedan 2006 sänkt skatten med 92 öre. Huvuddelen ligger på kommunen och 10-20 öre på landstinget under den här perioden. Man har som ambition att fortsätta att sänka skatten. Jag har tittat på kommunens ekonomi i övrigt vad gäller inkomstutjämningsavgiften.
För närvarande är den avgiften 1 500 000 kronor. Den kommer man att sänka med en halv miljard till 1 miljard. Kostnadsutjämning får Stockholms stad med över 1,3 miljarder.
Kommunen kommer alltså att gå plus trots att det är en kommun med stark ekonomi, en kommun där tillväxten ökar varje år på grund av att väldigt många människor vill bo i Stockholm. Här finns goda förutsättningar för jobb, och här finns också förutsättningar, om man har pengar, att skaffa sig en bostad.
Det som är intressant när man diskuterar kommunernas olika förutsättningar är att titta inte bara på det som har med inkomstutjämning och kostnadsutjämning att göra utan även på vad kommunerna har för övriga tillgångar. Hur ser marknaden ut för fastighetsvärden, markvärden och liknande? Där har tillväxtkommunerna en helt annan situation än landsbygdskommunerna.
Det sker en kraftig tillväxt i Stockholm. Mellan 2011 och 2012 ökade värdena på inventarier, mark och fastigheter med 9 miljarder, bara på ett år. Balansomslutningen blir allt större utan att politikerna behöver göra särskilt mycket därför att det är så en kraftig tillväxt.
Då faller argumenteringen kring att utjämningsavgifter på 1 1⁄2 miljard skulle hindra tillväxten i Stockholm på sin egen orimlighet. Det stämmer inte i verkligheten. Det är det som jag har som utgångspunkt för den här diskussionen. Det blir helt fel. Här har det suttit en parlamentarisk utredning med representanter för samtliga partier.
Man har sagt att det inte är tillväxthämmande, och man har tagit del av befintlig forskning på området. SKL säger det också i sitt remissvar. Ändå lägger regeringen en hel miljard till de kommuner som har de lägsta skatterna i Sverige och ökar på det viset orättvisorna.
Det är ganska intressant att de kommunerna är moderatstyrda, och dessa moderatstyrda kommuner har alltid kritiserat utjämningssystemet, för de vill inte vara solidariska. Det är det som är grundproblemet. Det är trist att se att regeringen har fallit i farstun på den punkten.
Lars Johansson (S):
De kommuner som Peter Norman talar om är inte några lågskattekommuner. Det är det som är skillnaden. Jag talar om lågskattekommunerna i Stockholmsregionen som i huvudsak är moderatstyrda, och framför allt Stockholms stad där det handlar om en halv miljard. Peter Norman säger att vi inte vet vad som händer framöver. Nej, det är klart att vi inte vet, men vi vet vad prognoserna säger.
Jag tog med mig dagens tidning från Stockholms handelskammare där man skriver att vi blir fler och fler i Stockholm. Prognosen talar om att det kommer att bli en enorm tillväxt. Regeringen medverkar ju i infrastrukturpaket i Stockholm som bygger på att det blir en fortsatt tillväxt, så allt talar för att det kommer att bli en fortsatt tillväxt. Trenden är den, och det är ingen ny trend. Den har funnits under lång tid. Det är en kraftig tillväxt.
Det är därför som detta att en hel miljard kronor i extra bidrag till Stockholmskommunerna skulle ha med tillväxt att göra klingar så falskt. Jag tror inte på det, tyvärr. Dessutom är inte miljarden finansierad. Jag trodde att man skulle lägga förslaget i tilläggsbudgeten i våras och tala om hur man skulle finansiera miljarden.
Normalt sett när regeringen presenterar förslag som kostar i storleksordningen en miljard är det väldigt mycket diskussioner om var man ska ta pengarna från. Men här finns ingen presentation av var man ska ta pengarna från. Man ska inte ta dem från inkomstutjämnings- och skatteutjämningssystemet, för det systemet är låst - det har också Peter Norman sagt, och det kommer man att bifalla - utan man lägger till en miljard därutöver. Det är märkligt att regeringen är i stort sett ensam när det gäller det här.
Det kan möjligen finnas lite forskningsunderlag, teoretisk sådan. Men de som sysslar med den praktiska politiken i kommunerna tror inte att detta har med tillväxten att göra. De tror att det är någon annan agenda. Som jag har tagit upp i min interpellation: Varför är det så viktigt att gynna moderatstyrda kommuner i Stockholms län med särskilda statliga bidrag? Jag har inte fått svar på det. Tillväxtargumentet håller inte, inte i sak.