KBLab/rixvox huggingface dataset:
Beatrice Ask (M):
Både Susanne Eberstein och jag är erfarna i politiken, och vi är båda väl insatta i att politiken inte stannar av. Det är väl självklart att man kan väcka motioner även om regeringen har avgått. Det är väl självklart att det ständigt tillkommer nya saker som behöver göras.
Det var också skälet för alliansregeringen att i en rad olika frågor förbereda för den kommande mandatperioden, och det är delvis det underlaget vi har på vårt bord när vi lägger fram de förslag som vi nu får tillkännagivanden om. Arbetet avslutas inte.
Jag tror inte att man någonsin blir färdig när det gäller politik, och jag skäms inte ett ögonblick för att hävda att det behöver göras mer eller att man behöver motionera, komma med förslag eller ibland helt tänka om. Hela detta utvecklingsarbete måste göras inom politiken.
När det gäller säkerheten i domstol har vi inte lyft den här typen av frågor av det enkla skälet att vi frågat Domstolsverket om deras syn på ordningen i domstol och fått till svar att de inte tyckte att detta var ett stort problem. Men vi möter nu rader av exempel där man pekar på att det finns ett allvarligt problem. Då är det ganska naturligt att tycka att det finns skäl att utreda vad mer som kan göras.
Det är en ståndpunkt som jag är glad över att utskottet i dag står för. Det är alltid lätt att säga: Det där borde man ha tänkt på för tio år sedan. Men då hade i vart fall inte jag fått höra de berättelser om incidenter och annat som nu ligger till grund för Alliansens ställningstagande.
Beatrice Ask (M):
Anders Ygeman försöker kleta på mig något slags old management, att man skulle detaljstyra polisverksamheten. Det vore mig främmande. Det är klart att den polisprofessionalitet som finns i poliskåren ska användas av dem som har den utbildningen och den uppgiften. Polisen måste naturligtvis få vara polis. Det är helt fel att tro att en polisorganisation som får vara i fred skulle lösa alla bekymmer. Då hade vi inte alls behövt denna utredning som vi har genomfört.
Vi hade 21 rätt självständiga polismyndigheter där man fick göra lite som man ville. Det innebar att man uppfann alla möjliga och omöjliga hjul, dataprogram och annat. Det var svårstyrt, och det blev inte bra resultat. Inte minst Socialdemokraterna har många gånger här i kammaren påpekat att utredningsresultaten har varit för dåliga.
Organisationen har inte förmått att prioritera basverksamhet på det sätt som skulle göras, utan man har ägnat sig åt väldigt många olika projekt och skaffat sig otroligt många chefsnivåer. Nu har vi ensat det, och vi har ändrat organisationen. Skälet till det var ju att det behövdes bättre styrning av polisverksamheten, mer enhetlighet och mer flexibilitet.
Det är bra grundfundament för den polisreform som nu är under genomförande. Det Anders Ygeman nu gör är att han säger att politikerna inte behövs i det sammanhanget därför att det finns en overheadbild eller en bild som man kan visa med hjälp av någon annan teknik och att allting då bara kommer att ramla ned. Jag tror inte på den saken.
Jag tror att det krävs ett intresse och ett agerande där man hela tiden driver på för att förverkliga de intentioner som vi är parlamentariskt överens om. Min sista fråga till Anders Ygeman är: Hur länge kommer Anders Ygeman att bara vänta på dessa rapporter, och när tror han att man möjligen behöver ta någon typ av initiativ? Sedan tror jag att det är bra att resa runt och prata med poliser, för man måste jobba på många sätt.
Beatrice Ask (M):
Min interpellation syftade huvudsakligen till att vi skulle diskutera påföljden, inte som den främsta och enda metoden för att bekämpa bostadsinbrott utan därför att vi anser att man rent tekniskt underskattar den kränkning som bostadsinbrott innebär för individen. Nu tyckte regeringen inte att det var kul att diskutera. Justitieministern har tydligen inte med lagstiftningen att göra, så den frågan lämnar man därhän och ägnar sig åt allt möjligt annat.
Detta är viktigt när det gäller uppklaring och mycket annat. Men den fråga som ställdes rörde faktiskt påföljden, och det tyckte jag var väsentligt. Därutöver finns helheten som är viktig. Jag menar att påföljden är viktig. Den har betydelse, dels därför att den signalerar vilken inställning samhället har till kränkningen, dels därför att den har en allmänpreventiv effekt.
Just när det gäller bostadsinbrott är det ändå märkligt att det finns internationella ligor som turnerar i landet och som har som metodik att konsekvent byta ut en del av sina medlemmar därför att de då inte bedöms vara straffade tidigare i Sverige. Då får man ett antal kriterier som gör att straffnivån i princip blir ingenting. Samtidigt härjar dessa ligor här. Då är det någonting som är fel med påföljden. Varför gjorde den förra regeringen inte någonting åt detta?
Vi gjorde många andra saker. Men vi slutade inte att arbeta de sista åren, utan vi fortsatte att tillsätta utredningar och arbeta för att bedriva arbetet framåt. Jag tror att det är dags, i dagens samhälle, att titta på integritetskränkningen som en aspekt av bostadsinbrott och överväga en skärpning av påföljden alternativt ett särskilt brott för den typ av inbrott som sker i människors hem eller fritidshus.
Jag tycker att man är värd viss respekt för att man lyfter upp den frågan i riksdagens kammare.
Beatrice Ask (M):
Justitieministern behöver inte berätta för mig vilka utredningar jag har tillsatt eller när de kommer. Jag har heller inte påstått att de utredningar som finns skulle vara färdiga. Det är de naturligtvis inte. När jag läser svaret från ministern ser jag däremot att man tänker sig att det inte räcker med Gromningsutredningen när den landar. Man lägger till Integritetsutredningen i formuleringen, vilket för mig innebär att man kommer att ytterligare försena möjligheten att lägga fram ett skarpt förslag.
När det gäller identitetsstöld och grovt fordringsbedrägeri finns det färdigutredda förslag, och de har remissbehandlats. Nu säger justitieministern att det finns lite invändningar mot förslaget om grovt fordringsbedrägeri. Det är möjligt. Men med tanke på hur det ser ut får man nog ärligt talat skynda på där. Vad gäller identitetsstöld hade regeringen kunnat lägga fram ett förslag något tidigare så att man inte hade fallit för den stupstock som finns i riksdagen och tvingat oss att vänta ända tills i höst med en behandling.
Vi får väl försöka fundera över om vi kan ha sommararbete i riksdagen eller någonting. Jag tycker att det är oerhört angeläget att få stopp på den typen av kriminalitet. Det är en födko för grovt kriminella. Det dras in hur mycket pengar som helst. Vi måste komma till skott med dessa stölder av människors identitet. Vi måste också stoppa bluffakturorna i bred mening. Vi kan inte förlita oss på alla de åtgärder som andra kan vidta.
Det är för kostsamt i processerna att driva varje enskilt ärende. Det vore en fördel om vi så att säga kunde ta brottet och lägga det något tidigare i lagstiftningen. Det är poängen med grovt fordringsbedrägeri. Jag vet att saker och ting tar tid. Så är det. Näthat har jag inte lyft fram eftersom jag är väl medveten om svårigheterna. Men det utvecklingsarbete som pågår är oerhört angeläget.
Jag koncentrerade mig på två saker som är färdigutredda. Det jag kan läsa mig till är en försening av något som är oerhört angeläget, nämligen att stoppa övergreppen mot barn.
Beatrice Ask (M):
Jag är väl medveten om att antalet butiksrån har minskat, och det är naturligtvis en framgång. Men när det är över 700 rån som begås är det ändå väldigt allvarligt. Jag tror att det är viktigt att inte luta sig tillbaka när man ser detta. Det är därför som jag tycker att det är så bra att den här frågan har väckts av Niklas Karlsson.
Jag är också stolt över svensk polis på väldigt många sätt, men jag har träffat tillräckligt många företagare och brottsoffer som har efterfrågat mer och inte har fått den snabba och goda hjälp och det stöd som de skulle ha behövt. Det är detta vi måste ta oss an och arbeta med.
Det är viktigt att personalen som arbetar i våra butiker känner sig trygg, att de har rutiner som fungerar, att de vet att rättsväsendet står på deras sida och att man klarar upp de här brotten. Det är så att ett sammanhållet arbete ger resultat. Många guldsmedsbutiker, för att ta dem som exempel, har ökat sin säkerhet genom att installera mycket teknik och annat.
Men på vägen har också många mindre företag dukat under, för de klarar inte av alla de åtgärder som krävs. Polisen har ökat sin närvaro där det finns riskobjekt, och det har haft betydelse. Men det finns naturligtvis mer att göra. Problemet är de små orterna, som interpellanten tar upp, där polisen inte är helt närvarande och där det finns stora problem.
Här tror jag också att det lokala engagemanget är viktigt. Det var därför jag pekade på företagarföreningar och centrumföreningar och att polisen aktivt måste söka ett samarbete med dessa aktörer för att nå ett ännu bättre resultat framöver. Jag tror att det är viktigt att ministern funderar på att coacha detta arbete och inte bara väntar på rapporter om hur det går med organisationsförändringen.
Beatrice Ask (M):
Morgan Johansson säger att det var en utredningsexplosion 2014 och att det skulle bero på något slags desperation hos alliansregeringen. Det var precis tvärtom. Vi förberedde för den kommande mandatperioden. För att kunna vidta åtgärder för att öka effektiviteten när det gäller informationsförsörjning, styrning, kvalitetsmått och att minska problemet med inställda förhandlingar måste man ha underlag.
Vi sa oss att det då är bra att inte bara analysera hur det ser ut, utan man bör också ta en vidare blick ut över världen för att se om vi kan lära oss någonting från andra länder, så att vi får ett gediget underlag. Tyvärr är det så, Morgan Johansson, att just nu tappar du tempo därför att ni lägger ned utredningar som skulle kunna bidra med värdefull kunskap i viktiga frågor.
Jag tycker att det är bekymmersamt för rättsväsendet att man inte ser behovet av att utveckla verksamheten. Det finns fortfarande alltför mycket av stuprörstänkande som gör att rättskedjan inte fungerar så smidigt som den skulle kunna göra, och det förlorar alla på. Sedan kan man säga som Morgan Johansson: Ja, det gjordes för lite och allting var fel under Alliansens tid. Det är ju inte riktigt sant. Jag nämnde några exempel.
I fråga om rättsväsendets informationsförsörjning tog vi tag i det som Socialdemokraterna hade misslyckats med under många år, nämligen att få myndigheterna att börja arbeta med hur man digitalt skulle kunna skicka dokument från polisen till åklagare och till domstolar och hur det ska fungera. Och det har faktiskt skett en hel del, men det är inte enkelt, och det är det som man måste ta tag i. Det var också en del av uppdraget.
Jag tror att en del av de åtgärder som vi vidtog när det gäller inställda förhandlingar kommer att ge effekt. Frågan är om det räcker. Därför tycker jag att det är bra att ni tänker göra mer, men jag vill ändå att det ska göras en utvärdering. Jag skulle vilja ha fakta om vilka resultat som man har fått fram, inte bara att man tycker till eller låtsas. Det är det som är risken om ni inte skaffar fram det underlag som behövs.
Sedan sa Morgan Johansson att vi har sparat på Regeringskansliet. Ärligt talat har det aldrig funnits tillräckligt med pengar för utredningar, utan vi fick prioritera. Regeringen kan också prioritera, för så dyra är inte dessa utredningar. Dessutom bidrar den här och andra utredningar som ni har lagt ned i ett längre perspektiv till möjligheterna att hålla kostnaderna nere.
Det är därför som jag inte förstår varför Socialdemokraterna och Miljöpartiet inte vill ha svar på frågan hur verksamheten kan bli effektivare och vilka resultat av olika initiativ och beslut som man har fått. Det beklagar jag.
Beatrice Ask (M):
Jag vet att regeringen är emot fristående alternativ och anser att allt som gjorts av Alliansen är fel. Jag vill gärna påminna om att när man lagför bidragsfusk och annat måste man använda rättsväsendets olika delar. Det är viktigt att rättsväsendet fungerar effektivt och smidigt och att det finns tid och ork att ta sig an de olika ärenden som kommer.
Vi arbetade en hel del med det fusk och fiffel som pågår. Låt mig påminna ministern om den satsning mot organiserad brottslighet som vi drog igång 2007. Där är Försäkringskassan och andra myndigheter viktiga aktörer. Flera av de framgångsrika ärenden som drivits har handlat om att stoppa kriminella från att felaktigt utnyttja olika typer av bidragssystem. Det är ett viktigt arbete.
Det går inte att ställa den typen av problem mot en effektivare rättskedja. Utan kunskap och fakta som underlag för hur man ska få myndigheterna att arbeta bättre och processerna att fungera mer effektivt står man sig slätt. Då får man inte mer gjort, så enkelt är det. Jag tycker att justitieministern ställer saker mot varandra som egentligen inte ska ställas mot varandra, sådant som är beroende av varandra.
Ska man få en effektivitet i bekämpandet måste man arbeta med ett effektivt rättsväsen. Sedan är det märkligt att höra att RUT-avdrag och annat skulle ha medfört mer fusk. Många rapporter visar att svartarbetet har minskat tack vare möjligheten för fler att använda avdraget på ett seriöst och riktigt sätt. Fler har sluppit arbeta på en svart arbetsmarknad.
Det är möjligt att justitieministern tycker att kvällstidningar ger bättre faktaunderlag än rapporter, men det är så det i vart fall är. Jag underskattar inte de problem vi har, men rättsväsendet måste vara effektivt.
Beatrice Ask (M):
Statsrådet "tror" att det är den viktigaste åtgärden. Vad jag säger är att det måste tas fram fakta om vad som fungerar. Där finns naturligtvis en skillnad i attityd. Morgan Johansson säger att det Socialdemokraterna gjorde var att bygga ut säkerheten. Ja, jag sa just i mitt förra anförande att det var det ni gjorde. Men det var det enda ni gjorde. Innehållsmässigt gick verksamheten i stå. Illa var att ni slarvade med beslutsprocesserna.
Det gjordes investeringar i hundramiljonersklassen som det inte fanns underlag för. Prognoserna var så dåliga att de inte gick att använda. Tillsammans med departementet arbetade Finansdepartementet och Kriminalvården ganska intensivt för att reda ut denna oreda och få ordning på resurserna, vilket också innebar att flera projekt som utlovats inte blev av.
Vi såg också under de här åtta åren en minskad population på anstalt, vilket rimligen inte kan vara ett stort problem. Men det innebar också att prognoserna blev ännu mer otillräckliga. I direktiven till utredningen behöver vi ha ökad flexibilitet. Vi behöver säkert arbeta med detta ännu mer i framtiden. Då måste man ta fram underlag för hur man gör detta.
Det är viktigt. Det är också väsentligt, tycker jag, att fundera över hur det kan komma sig att vi nästan inte alls ser något resultat vad gäller kostnader, trots att antalet intagna människor inom kriminalvården minskar drastiskt. Det finns en diskrepans här som vi måste komma till rätta med för att långsiktigt få loss mer resurser till verksamheterna.
Vi satsade bland annat mer på missbruksrelaterade program och kunde se att de hade positiva resultat. Det kanske inte förvånar någon, men det var viktigt att följa upp att det faktiskt ger resultat. Vi arbetade också med yrkesutbildningsprogram som fungerar väl, och det finns mer att göra. Jag välkomnar de initiativ som regeringen kan ta på det här området.
Men ställ inte dem emot att se till att man har ordning på investeringarna, att man vet hur pengar används och att det sker på ett effektivt sätt. Det var inte så. I dag är Kriminalvården i mycket bättre skick när det gäller administration, ekonomisk styrning och mycket annat. Men det fanns tidigare väldigt stora problem. Det fanns anledning att långsiktigt se hur man ska arbeta med detta.
Det är inte märkligt att den här utredningen tillsattes vid denna tid. Resultaten av minskad population, Högsta domstolens beslut vad gäller narkotikabrott med mera är ganska nya, och effekterna, som får långtgående konsekvenser, kom ganska sent. Vi såg att vi behövde plocka fram underlag inför den kommande mandatperioden.
Jag tror att det är väsentligt att göra det. Jag tycker att det är märkligt att statsrådet med ett pennstreck sätter stopp för en utredning av den här betydelsen. Att ta ett helhetsgrepp på ekonomi, prioriteringar och resultat inom kriminalvården är ytterst väsentligt. Och kom inte en gång till och säg att det inte går att driva den här utredningen med Alliansens budget! Vi lade den budget vi skulle ha använt, och den här utredningen skulle ha varit kvar.
Det är en fråga om prioriteringar. Säg som det är! Ni vill inte ha underlag. Ni vill bara tycka till.
Beatrice Ask (M):
Vi kan återkomma till statistiken. Jag är inte så säker på att resultaten heller kommer att bli så lysande med socialdemokratisk ledning. Det är ett bekymmer. Jag tar verkligen siffrorna när det gäller återfall på stort allvar. Det var skälet till att fundera över vad som fungerar och vad som inte fungerar. Det som hände under de åtta åren var att man övergick till att använda kunskapsbaserade program som man ansåg sig ha vetenskapliga belägg för.
Vi höjde kvaliteten på insatserna vad vi kunde begripa. Men vi har ändå inte bättre utfall. Det finns säkert många komplicerade faktorer bakom det. Men då måste man fundera över vilka de är, och det vill inte den nya regeringen ta reda på. När det sedan gäller säkerheten var det vad Socialdemokraterna fick ägna sig åt.
Jag konstaterar att det var väldigt mycket pengar som gick till helt onödiga insatser och därmed togs ifrån den viktiga verksamhet som borde bedrivas på anstalt. Exempelvis lade man ned väldigt många arbetsplatser och många enheter för viktigt arbete som gör att de intagna mår bättre men också har större möjligheter att förbereda sig för ett yrkesliv och ett vettigt liv utanför.
Det stjäl resurser, och det var kanske inte helt nödvändigt. När man ser framåt är det ändå viktigt att analysera kostnaderna över tid för olika poster och också att se hur andra länder finansierar och prioriterar. Vi kanske kan lära oss någonting så att vi får ut mesta möjliga till gagn för samhället. Här finns det viktiga saker i utredningen som borde ha fått fortsätta att verka.
Jag återkommer till detta med att det kom så sent. Vi kan ha olika bilder av det, och det är ganska naturligt. Vi tillsatte utredningar för att vi vill arbeta framåt och under den kommande mandatperioden. Till skillnad från regeringen hade vi dessutom ett program att utgå från.
Beatrice Ask (M):
Det låter ju positivt med de tankar som ändå finns vad gäller en kommande proposition. Jag tror att det är viktigt att vi får ordning på detta. Jag förstår också att det finns kritik, för vi har fått en inställning i samhället där utdrag ur belastningsregistret ses som ett svar på huruvida någon är lämplig eller inte. Men belastningsregistret är inte uppbyggt för att göra den bedömningen, utan det krävs faktiskt en helt annan rekryteringsordning för att ta reda på om en människa är lämplig för en arbetsuppgift.
Det är i väldigt få sammanhang man kan säga att tidigare brottslighet, som kan ligga flera år tillbaka, per definition gör en människa olämplig för ett jobb. Detta har blivit en sorteringsmekanism som leder fel. Det är bra att ändra på det. Krami finns, utvecklas och gör stor nytta.
Men de klienter vi har inom kriminalvården, framför allt de som är på anstalt, har inte så mycket annat att göra än att förkovra sig och träna och göra bra saker framåt.
Där tror jag att det är helt nödvändigt med ett strukturerat samarbete mellan Arbetsförmedlingen och Kriminalvården just för att ta vara på den kompetens som finns Arbetsförmedlingen. Det finns en ambition inom kriminalvården att vi ska ha individuella verkställighetsplaner. Det har vi ju inte för medborgare i största allmänhet, men just i kriminalvården gör man en individuell plan för att reda ut vad personen har för behov för att staga upp och leda framåt.
Här finns ett utmärkt verktyg för att se till att man får rätt utbildning och att man får in mer yrkesutbildning. Sedan försöker man i behandling och självförvaltning på anstalter i dag att förbereda för vardagsliv och annat, för många intagna har inte tidigare erfarenhet av hur det ska hanteras. Allt syftar till att minska återfallen. Vi är dock långt från en situation där detta fungerar bra.
Det är inte mer än två tre år sedan vi lyckades få loss pengar från just Arbetsmarknadsdepartementet och Arbetsförmedlingen för en särskild insats för kvinnor på anstalt. Det visade sig nämligen att det var väldigt dåligt med verksamhet som var inriktad på sådant som kvinnor skulle ha nytta av. De var bortglömda i många sammanhang. Det tycker jag var ett väldigt bra initiativ. Jag vill se mer av detta.
Jag vill se mer av aktiva åtgärder. Varenda person som har dömts och avtjänat sin verkställighet och faktiskt kan gå in i ett arbete är en vinst för både den personen och samhället. Därför är varje krona värd sin insats.
Beatrice Ask (M):
Jag är som sagt glad över svaren. Jag rekommenderar också Riksrevisionens rapport för begrundande på Regeringskansliet. Där visas att Kriminalvården och Arbetsförmedlingen har ett samarbete men att man lyckas nå bara en relativt begränsad del av de anstaltsklienter som är utan arbete.
Både för att göra innehållet i verkställigheten meningsfullt och inför frigivningen är det konkreta arbetet med dessa individer centralt. I samtal med företrädare för Kris och annat har jag förstått att det finns regler om försörjningsstöd och annat som strular till det och att man inte alltid kommer i fråga för åtgärder som skulle vara direkt lämpliga.
Jag tror att arbetsförmedlare som arbetar nära kriminalvården hittar de här problemen och kan lösa dem rent praktiskt. Jag tror att hela samhället är betjänt av att vi inte sätter människor på undantag i onödan utan faktiskt har en grundprincip som handlar om att man ska få en andra chans. Man ska få riktiga chanser, och vi ska använda resurserna så väl som det går. Jag tror att det finns mer att göra från Arbetsförmedlingens sida visavi Kriminalvården.
Jag tror också att det är viktigt att regeringen är ännu tydligare än hittills i de grundläggande dokumenten när det gäller att berätta för myndigheterna att de har i uppgift att samverka med varandra för att hitta lösningar, för de är fortfarande ibland fast i stuprörstänkande, och det tjänar inte medborgarna.