Monica Green (S):
Det som Maria Larsson säger låter väldigt bra. Men i praktiken blir det något helt annat. Det låter alltså bra när man säger att om man sänker ersättningarna kommer dessa människor att hitta jobb. Men det blir en helt annan effekt. Sedan säger Maria Larsson att det mellan 2006 och 2007 gick bra för Sverige eftersom det var högkonjunktur.
Om vi har lyssnat på Anders Borg vet vi vad han sade, nämligen att det kommer att ta två år innan den borgerliga regeringens politik kommer att få effekt för svenska folket. De första två åren levde ni alltså med regler, attityder och politik från den socialdemokratiska regeringen.
Det har Anders Borg erkänt, och han har flera gånger sagt att det tar så pass lång tid innan man vänder skutan så att säga från den generella välfärdspolitiken som vi bedrev till att man, som ni, har en annan attityd och ska ha allmosor och hjälpa de mest utsatta. Vi arbetar i stället på bredden.
Vi vill att kommunerna ska kunna ha en bra barnomsorg för alla barn och familjer oavsett inkomst. Kommunerna ska ha råd med en bra fritidsverksamhet och bra sommaraktiviteter för de mest utsatta barnen och för alla barn. Det är den generella välfärdspolitiken som inte skiljer på vilka som har råd att låta sina barn ägna sig åt en bra idrott eller inte.
Men kommunerna har inte denna möjlighet längre eftersom antalet socialbidragstagare har ökat så dramatiskt under den borgerliga regeringens tid. Maria Larsson kan om och om igen säga att det inte är ert fel. Men en regering som inte kan styra och som inte kan vända skutan är också mycket passiv och ser på. Jag beklagar att Maria Larsson och alla andra i den borgerliga regeringen har den attityden.
Det är 10 000 fler som nu lever i långvarigt beroende av socialbidrag. Dessutom, som om detta inte vore nog, finns det människor som numera lever utanför utanförskapet. Vi har pratat om att det är 70 000 fler som har hamnat i utanförskap under den borgerliga regeringens tid. Nu finns det dessutom barnfamiljer och andra människor som lever utan någon ersättning alls.
De ska leva på allmosor, och de kan tvingas in på andra saker i samhället än som vi är vana vid, alltså brottslighet, eller leva under trånga förhållanden, leva hos sina släktingar och så vidare. Ni sätter inte barnen främst. Ni säger att ni gör det. Det låter bra, men i praktiken blir det annorlunda. Varför kommer det så många larmrapporter?
I går kom en rapport om att barn blir vräkta. Alla våra fantastiska barnorganisationer - Bris, Majblomman, Unga Örnar, Rädda Barnen och så vidare - har alarmerande rapporter om hur barnfattigdomen ökar, bland annat om hur barn får gå till skolan utan att kunna läsa därför att de inte har råd att skaffa glasögon och om hur barn blir utsatta.
Maria Larsson säger att vi hjälper dem som har många barn. Det är bra att man vill ge riktade stöd. Men det är inte heller något fel på den generella välfärdspolitiken. Den är faktiskt bättre därför att vi då får med alla in i samhället. Jag har ingenting emot flerbarnstillägg, och jag tycker att det är bra att man satsar på det.
Men det finns också ensamstående föräldrar vars barn lider oerhört svårt under denna värsta period nu. Det är inte säkert att det är bara familjer som har många barn som har det svårt. Det finns också ensamstående föräldrar med få barn som lever under fattigdomsgränsen.