Erik Ottoson (M):
Tack, statsrådet, för det utvecklade svaret! Jag tror att det är viktigt med tydliga ansvarslinjer. Myndigheten har så klart inom ramen för sitt ansvarsområde ett väldigt tydligt ansvar för genomförandet av detta. Regeringen har möjligheter och ansvar att se till att det finns förutsättningar för myndigheten. Jag tycker att statsrådet på ett bra sätt beskriver vad man har gjort och vad som eventuellt kan komma framöver.
Jag efterlyser dock att det också ska finnas en plan för att inte bara öka platserna utan också för hur detta kommer att utvecklas. En rad straffskärpningar är uppe för diskussion. Detta kommer att fortsätta att ställa ännu större krav på Kriminalvården att hantera om möjligt ännu fler personer i häkte och fängelse framgent. Då behövs en plan som tar höjd för detta.
Det här kan även kopplas till den situation vi ser utanför dessa väggar med en alltmer omfattande kriminalitet och otrygghet. Detta är många gånger anledningen till att vi tar steg för att skärpa straff och ge polisen fler befogenheter. Det leder i slutändan till att vi får fler personer i häkte. Jag vill höra statsrådet utveckla tankarna om hur han ser på en sådan plan.
Har regeringen verkligen räknat på detta? Det handlar inte bara om en ökning utan också om ökningen kommer att räcka till. I nuläget känns det inte troligt, givet hur ökningstakten ser ut vad gäller antalet platser. Det gäller även hur ökningstakten kan beräknas se ut med de straffskärpningar, de förändrade reglerna för häktning och så vidare som kan bli aktuella. Även polisens befogenheter som gör det möjligt att utreda fler brott spelar in här.
Dessa brott har tidigare varit outredda eller har åtminstone inte lett till någon häktning. Jag vill även återkomma till det som kan kallas kulturfrågor inom ramen för Kriminalvårdens arbete och personalarbete. Vi får regelbundet rapporter från bland annat justitieombudsmännens granskning av kriminalvården där fel och ibland väldigt allvarliga sådana begås.
Det handlar bland annat om förnedrande behandling av intagna. I grunden goda människor gör i kontexten olämpliga och orimliga saker där de kanske inte riktigt tar den intagnes värdighet på allvar. Här handlar det om hur man arbetar med detta.
Självklart finns det inte möjlighet att vid varje givet ögonblick kontrollera den enskilda anställda, men politiskt sett måste man ställa höga krav på ett viktigt värdegrundsarbete hos en myndighet som Kriminalvården. Den har ju, som statsrådet säger, hand om människor när de är som mest utsatta i en för den enskilde väldigt svår situation.
Om man då inte blir behandlad med en rimlig nivå av värdighet utgör såklart en ännu större inskränkning av den egna friheten och värdigheten. Jag vill gärna höra några ord om detta. Jag tror att det finns skäl att återkomma till detta framöver. Det här har som sagt varit en lång följetong. Åtgärder har vidtagits tidigare, men problemen kvarstår i mångt och mycket.
Om jag får återkoppla till det vi började med vad gäller antalet platser och lokal- och personalförutsättningarna är detta också bakgrunden till min interpellation. Dessa måste inte bara matcha utan i detta läge med marginal överträffa den ökning som sker vad gäller antalet personer som blir häktade och kanske senare hamnar i fängelse för att man ska kunna beta av och komma i kapp de problem som vi har sett i Sverige under alltför många år.