KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lawen Redar (S):
Också min fråga går till justitieministern. Lagrådet har kommit in med kritik mot regeringens förslag till ny våldtäktslagstiftning. Kritiken avser främst två delar. Man menar att det finns ett bristande rättsligt behov av ny lagstiftning och att förslaget innebär bristande förutsägbarhet i enlighet med legalitetsprincipen. Många medborgare som har engagerat sig i denna fråga under en lång tid är nu oroliga för att det inte blir någon förändring.
Jag undrar därför hur ministern ser på kritiken som har inkommit och om ministern kan förtydliga att det inte finns någon annan avsikt från regeringens sida än att Sverige ska ha en våldtäktslagstiftning baserad på frivillighet och samtycke.
Lawen Redar (S):
Tack, ministern, för förtydligandet! Det är oerhört viktigt att vi skickar ut signalen att inget annat kommer att vara föränderligt i processen än att regeringen ska lägga fram detta nödvändiga lagförslag för att förändra normen och hela rättsprocessen beträffande våldtäkt i vårt land. Tror ministern att Lagrådets kritik kan innebära att andra partier nu får kalla fötter och kanske inte ställer sig bakom propositionen?
Lawen Redar (S):
Det är inte min avsikt att på något sätt brunmåla Moderaterna. Vad jag i mitt anförande sa är att jag tror att vi står inför ett vägskäl, i dag liksom tidigare. Det handlar om den kultursyn och den samtid Sverige i dag befinner sig i, och det är det främsta skälet till att vi för närvarande inte har en regering.
För att gå tillbaka till utvecklingsbidraget till kulturskolan bottnar det i en statlig offentlig utredning som handlar om den insats man behöver göra för kulturskolan, det vill säga analysera den på nationell nivå. Vi menar att kulturskolan har en sådan prägel och gör en sådan insats för det svenska kulturutbudet för våra barn och unga att det behövs ett utvecklingsbidrag.
Det är särskilt som ett stöd för att nå barngrupper i socioekonomiskt svaga bostadsområden och syftar till att vidga utbudet för unga med funktionsnedsättning. Ni menar i er motion att utvecklingsbidraget är kostsamt och ineffektivt, Lotta Finstorp, men 85 procent av våra kommuner använder sig av utvecklingsbidraget. Varför vill man då skära ned på det?
Lawen Redar (S):
Kulturskoleutredningen visade att 40 000 barn och unga står i kö för att få en kulturskoleplats. Jag hör ingenting från Moderaterna som skulle innebära att man på något sätt ska bidra till att öka antalet platser på kulturskolan i vårt land. Det kräver kompetensförsörjning och ökat anslag, och förmodligen är det skälet till att över 85 procent av våra kommuner just har ansökt om att få det utökade anslaget.
Vad gäller de statliga museerna är det så att när vi i socialdemokratin genomför reformer gör vi dem generella. Vi tror inte på någon form av allmosepolitik där man ska få fritidspeng för att över huvud taget kunna få en fritid när man inte kan bekosta en sådan på grund av ens ekonomiska förutsättningar. När vi genomför våra reformer gör vi dem generella. Det var också ett av skälen till att vi genomförde fri entré till våra statliga museer.
Vi gick även till val på att utöka den här politiken med att införa fri entré till våra länsmuseer. Det är ett arbete som vi vill fortsätta att utveckla.
Lawen Redar (S):
Hänvisningen jag gör är till ett citat från Aron Emilsson själv i en DN-artikel från 2014. Den var författad av journalisten Niklas Orrenius, som gav honom tillfälle att ge uttryck för den kulturpolitik som Sverigedemokraterna genomför och vill bedriva. Detta möttes av ett stort forskarlag som sa att den synen på antropologi och kultur inte överensstämmer med forskningen. Det är precis det jag har gett uttryck för i mitt anförande.
På tal om historia vill jag ändå hävda att Socialdemokraterna konsekvent bidrar till den demokratiska utvecklingen genom att säga att vi har felat. Vi har begått misstag, och vi ska rätta till dem. Men när Sverigedemokraterna bildades år 1988 gjorde man det av ett annat skäl. Anders Klarström sa det tydligt: Det handlar om att formulera en ny politik som ska gå hem hos väljarna.
Men grunden till att man existerar är de nazistiska rötterna, och det kommer man inte ifrån. Jag menar att den här kultursynen är djupt farlig för Sveriges utveckling. Jag menar att det är ett nationalistiskt parti vi har att göra med här, och det är också grundorsaken till att Sverige i dag inte har en regering.
Lawen Redar (S):
Aron Emilsson kan såklart kritisera forskarna, och det är inget fel i det. Det får man gärna göra. Men faktum är att de entydigt sa att den politik man ger uttryck för har en politisk agenda och inte en forskningsagenda.
Avslutningsvis skulle vi med Sverigedemokraternas budgetmotion för 2019 ha en drastisk avveckling av kulturpolitiken i Sverige, med anslagssänkningar på hela 770 miljoner för folkbildningen, 84,5 miljoner för idrottsrörelsen, 106 miljoner för filmstödet och så vidare. Jag tror inte att man får en så stark offentlig kulturpolitik av det som Sverigedemokraterna ger uttryck för.
Lawen Redar (S):
Nu har Aron Emilsson stått i talarstolen och talat varmt om Sverigedemokraternas kulturpolitik och de nya satsningar och kulturpolitiska mål som ska införas. Ändå har vi ett intressant faktum. Det är att Sverigedemokraterna stödde Moderaternas och Kristdemokraternas budgetförslag då kammaren skulle fatta beslut i onsdags. Varför gjorde man det?
Lawen Redar (S):
Det är intressant att man först kan redogöra för sin egen politik och i andra hand stötta någon annans. Det är en ny parlamentarisk hantering av budgetprocesser som jag inte tror var vanligt förekommande innan Sverigedemokraterna kom in i riksdagen. Vi går tillbaka till frågan om folkbildningen. Jag och Aron Emilsson satt faktiskt på samma möte där Folkbildningsrådets representanter redogjorde för de generella anslagen till folkbildningen.
Stora delar av regeringens utökning av budgeten till folkbildningen är generella anslag som går till de allmänna kurserna. För det mesta handlar det om att unga eller äldre människor som inte har läst in kurser för att ha möjlighet att gå vidare till studier på gymnasial nivå ska få den möjligheten. I Sverigedemokraternas budget minskar man anslaget till folkbildningen med hela 770 miljoner kronor. Varför då?
Lawen Redar (S):
Jag vill börja med att gå in på den analys som gjordes av Lotta Finstorp gällande kulturskolan. Det är riktigt att den rödgröna regeringen tog initiativ till en utredning. Kulturskoleverksamheterna hade själva under lång tid efterfrågat en sådan utredning, inte minst i våra egna kommuner. Det stämmer inte att vi inte har stark tillit till våra kommunpolitiker - det är precis tvärtom.
Men när de efterfrågar en utredning eller en nationell överblick över hur verkligheten ser ut är det klart att vi försöker efterleva det. Utredningen kom fram till några intressanta slutsatser: Över 40 000 barn och unga väntar på en kulturskoleplats, kompetensförsörjningsbehovet är stort och omfattande och efterfrågan är stor på utvecklad verksamhet för att nå ännu fler barn och unga.
Det är också riktigt att diskussionen om bidraget inte kom att handla om huruvida man ska höja eller sänka anslag, för det fanns ett annat behov som det skulle täcka, nämligen en breddning av konstområdet, inkludering och tillgänglighet för fler grupper och en pedagogisk utveckling som väldigt många har efterfrågat. Över 85 procent av kommunerna har ansökt om detta bidrag, som har utvecklat och utökat platserna.
När då Lotta Finstorp uttrycker att det ändå inte är så kostsamt och att man inte får ut så mycket av det hör man ändå kritiken här utanför. Flera pedagoger har de senaste dagarna talat i medierna om hur många platser som måste stängas och hur betydande de här insatserna har varit. Hur har man egentligen tänkt med detta, Lotta Finstorp? Om det ändå inte är så kostsamt, varför drar man bort 100 miljoner kronor från alla dessa verksamheter?
Lawen Redar (S):
Jag kommer från Stockholm. Där har vi fått en blågrön konstellation som styr, och vi inser att det framför allt är i kulturpolitiken man gör nedskärningar. Denna hyllningssång om att kulturanslagen i kommunerna kommer att öka och att kulturskolan kommer att förstärkas känner jag mig mycket tveksam till, för jag ser en helt annan verklighet, inte minst för de barn och unga som växer upp i Järva, det bostadsområde där jag själv bor.
Kulturskolan kommer att minska platsantalet i Stockholm. Det är den största farhågan. Man har heller inget svar just nu på hur man ska hantera kompetensförsörjningen eller att 40 000 barn och unga i vårt land väntar på att få en kulturskoleplats. Detta var ju ett sätt att öka antalet platser. Det var ett sätt att hantera kompetensförsörjningen där kommunerna själva fick ansöka om pengar och ange hur de skulle användas.
Jag beklagar att detta är något man har tagit bort ur sin budget.
Lawen Redar (S):
Jag betvivlar verkligen inte Roland Utbults engagemang för barn och unga som växer upp i socioekonomiskt utsatta bostadsområden. Problemet är att den politik som nu drivs igenom knappast kommer att vara till gagn för de barn och unga som växer upp där. Därför tänker jag faktiskt ställa min ganska provocerande fråga, som jag tror att Roland Utbult kan ta.
Är inte detta en budget för främst höginkomsttagare i vårt land, eller riktas den verkligen till barn och unga som växer upp i socioekonomiskt utsatta bostadsområden?
Lawen Redar (S):
Under den förra mandatperioden ökade vi anslagen till kommuner och landsting med hela 40 miljarder kronor. Det var den typen av omfördelning som vi gjorde med vår ekonomiska politik, och pengarna gick inte till skattesänkningar för de höginkomsttagare vi har i vårt land. Den typen av prioritering kan man göra för att säkerställa bättre äldreomsorg och sjukvård och för att se till att fördelningen görs särskilt till kvinnor och barn i vårt land.
Vi gjorde den genusgenomlysningen av vår egen budget, vilket skulle säkerställa att pengarna inte minst gick till de barn och unga som växer upp i dessa områden. Därför såg vi också till att arbetslösheten skulle minska och att 18-25-åringar skulle garanteras möjligheten att träda in på arbetsmarknaden. Framför allt gav vi förutsättningar för dem över 15 år att få ett sommarjobb i kommunerna.
Jag hävdar bestämt att den ekonomiska politik man nu genomför främst ger pengar till höginkomsttagare - de som tjänar över 42 000 kronor i månaden - och att den inte alls riktas till barn och unga. Det tycker jag är ett problem.
Lawen Redar (S):
Ledamoten lyfter fram en fråga som kanske inte specifikt avser det här betänkandet, men jag är ändå beredd att svara. Det direktiv som i går röstades igenom i Europarlament har visserligen beskrivits som "polariseringens direktiv", där den ena parten lyfter fram yttrandefriheten och den andra parten ifrågasätter de stora kommersiella aktörernas plats på internet.
Detta är ett minimidirektiv som vi i Socialdemokraterna valde att ställa oss bakom för att visa att vi står bakom att kultur- och konstskapare ska få ersättning för de verk de skapar. Med den fria spridning internet innebär är det faktiskt de största aktörerna som tar hem den här typen av ekonomisk vinning av små kulturskapares och aktörers verksamhet och skapande.
Det är skälet till att vi har ställt oss bakom det. Nu är detta ett minimidirektiv som ska implementeras i svensk rätt inom två år. Vi kommer att ha fortsatta diskussioner för att det inte ska begränsa yttrandefriheten men samtidigt säkerställa att upphovsrätten kvarstår som en rätt till inkomst för alla dessa konst- och kulturskapare.
Lawen Redar (S):
Det är precis det motsatta: Det är att vi har valt att inte lyssna på de stora kommersiella aktörerna som gör att vi har ställt oss bakom och röstat fram detta direktiv. Detta har varit ett arbete som har pågått under nästan tio års tid, och det finns ett flertal artiklar som även jag är bekymrad över. Flera av de socialdemokratiska ledamöterna i Europaparlamentet har också varit mycket bekymrade över dem. Valet handlade dock om att ställa sig bakom direktivet eller att inte göra det.
Att detta område är ett helt oreglerat fält och att kultur- och konstskapare inte får den ansenliga ersättning vi tycker att de ska ha när de har uppnått en så oerhört hög nivå av kvalitet, utbildning och så vidare i de verk de skapar är en fråga som bekymrar oss. Därför har vi ställt oss bakom direktivet. Detta är ett minimidirektiv, och vi ska arbeta vidare med det i två år för att implementera det här i Sverige.
Jag tror att den stora analysen, som just nu inte görs, handlar om de pengar som finns bakom detta och som faktiskt inte har kommit kultur- och konstskaparna till del. Därför har vi ställt oss bakom direktivet. Vi kommer dock att följa upp detta, och ser vi inskränkningar i yttrandefriheten kommer vi givetvis att följa upp det. Det ska inte landa fel på något sätt.
Lawen Redar (S):
Jag kan försäkra Aron Emilsson att jag ägnar mycket tid och engagemang åt att läsa Sverigedemokraternas motioner av skälet att jag är djupt intresserad av vad det är för typ av instrumentell kulturpolitik ni för. Vi kan se vad ni tydligt har sagt i motionerna, och jag upprepar vad som står där: Biblioteken ska inte ägna särskild uppmärksamhet åt de nationella minoriteternas behov av tillgänglig litteratur på minoritetsspråken, och man ska inte tillgodose behovet av litteratur på annat språk än svenska för personer som har annat modersmål. Detta är alltså framtaget ur motionerna.
Det är vad jag ser är slutsatsen där. Sedan är det riktigt att Sverigedemokraterna har lyft fram att minoritetsspråken är hotade och att man vill vidta en del åtgärder mot detta. Jag kan då återge vilken typ av åtgärder vi har vidtagit för att förstärka förutsättningarna för minoritetsspråkens bevarande och arbetet bakom det.
Vi gav bland annat i juni 2018 i uppdrag till Institutet för språk och folkminnen att utreda hur ett språkcentrum för de nationella minoritetsspråken kan organiseras. En delrapport har lämnats in, och slutrapporten kommer att komma senare - i oktober. Jag hoppas att vi där ska få närmare svar på hur vi kan organisera, finansiera och bemanna detta arbete. För behovet är stort, inte minst när det gäller det samiska språket.
Lawen Redar (S):
Jag har tagit del av den artikel som Aron Emilsson har skrivit i Svenska Dagbladet liksom av fackförbundet DIK:s undersökning. I replikskiftet gentemot Aron Emilsson lyfts det fram att man är ytterst bekymrad över den framtoning som finns i artikeln om etnisk härkomst.
När man talar om oro och stök på biblioteken är det precis det här som undersökningen visar när man har samtalat med 1 800 bibliotekarier: Det här är ett lackmuspapper för det område där biblioteket ligger. Stök, oordning och kriminalitet visar också vilka utmaningar det lokalsamhället har. För att vidta särskilda åtgärder krävs sociala insatser. Man behöver satsa på skolan, och man behöver se till att vi inte har bostadsområden som präglas av fattigdom eller kriminalitet.
Men därtill kommer vi självklart att följa upp den specifika oro som bibliotekarierna lyfter fram för det som sker i deras arbetsmiljö. Det kommer vi att undersöka närmare och se efter om det kräver åtgärder. Avslutningsvis vill jag lyfta fram det som Aron Emilsson säger beträffande förmågan. Jag litar på den förmåga våra bibliotekarier har. Om man i lokalsamhället vill ha och efterfrågar litteratur på annat språk än svenska ska det finnas tillgängligt, för det är så vi arbetar i det demokratiska Sverige.
Lawen Redar (S):
Angelika Bengtsson har en mycket märklig inledning i replikskiftet med mig. Det första som utredningen utgår från är hushållens förändrade beteenden i det nya medielandskapet. Man köper inte tv-apparater. Det var så public service-bolagen finansierade sig själva.
Vi ser en utveckling där köpen av tv-apparater kraftigt har minskat, och vi behöver säkerställa finansieringssystemet. Men i takt med att detta blev det första initiativet insåg man att man också behövde ta sig an det som Angelika Bengtsson beskriver som en helhet. Därför finns nu en stor parlamentarisk utredning som har tittat närmare på oberoendet, finansieringssystemet, granskningsdelen och vad uppdraget ska vara.
Den 31 december 2019 ska det införas nya sändningstillstånd. Det finns inte tid att genomföra en ny parlamentarisk utredning där alla partier kommer med sina synpunkter. Är det här ett förslag som över huvud taget kan realiseras? Är det ett verkligt förslag? Varför använde man inte sin delaktighet i den parlamentariska utredningen till att framföra de åsikterna och vara med och bidra med det man hade?
Nu föreslår man något helt annat, vilket jag tycker är synd.
Lawen Redar (S):
Det här är inte ett seriöst inlägg. Vi har kort om tid. Det ska införas ett nytt sändningstillstånd för samtliga public service-företag den 31 december 2019.
Där ska uppdraget framstå klart, och det ska grunda sig, enligt min mening, i den public service-utredning som Angelika Bengtsson själv deltog i. Sverigedemokraterna kunde ha tagit ansvar för vad de tycker, lagt fram förslag och kompromissat med samtliga partier om det de vill införa i takt med det nya sändningstillståndet och finansieringssystemet. Vi har dragit vårt lass genom att vi har kompromissat. Vi har tittat på var vi kan mötas i de intressekonflikter som har uppstått.
Nu är vår ambition att denna proposition vad gäller sändningstillståndet ska landa brett i samtliga partiers gemensamma engagemang. Angelika Bengtssons parti brukar vara ett parti som hävdar att det inte har makt och inflytande. Partiet fick möjlighet att delta i den parlamentariska utredningen, och det visar återigen att man inte tar uppdraget på allvar.
Lawen Redar (S):
Jag tackar för frågan. När ett visst parti börjar instrumentalisera kulturpolitiken kan det reflexmässiga gensvaret vara att man minst lika mycket går in i instrumentaliseringen. Jag menar att det är en mycket farlig väg. Det är inte så kulturpolitikens ambitioner och mål ska se ut. Det handlar i stället om yttrandefriheten, och det innebär att man måste acceptera åsikter som man inte nödvändigtvis tycker om - med dess yttersta begränsning, vilket är hets mot folkgrupp.
Men är det inte så att Aron Emilssons partikamrater i Sölvesborg har ett 220-punktsprogram för vad de vill åstadkomma där? Och är det inte så att punkt 200 handlar om att man ska genomföra ett inköpsstopp för samtidskonst?
Lawen Redar (S):
Det jag noterar är att kulturchefen i Sölvesborg har lämnat sitt uppdrag och att biblioteksföreningen har varit aktiv i debatten om att icke-medborgare inte får låna litteratur. Det är åtminstone ett förslag som har varit uppe när Sverigedemokraterna har svarat på frågan hur man vill hantera utlåning på bibliotek. Det vi också kan se är att detta framgår tydligt av det 220-punktsprogram man har i Sölvesborg kring hur man vill hantera kulturlivet. Man är inne och naggar på ett område som är ytterst känsligt.
Jag välkomnar det initiativ kulturministern har tagit. Man har ålagt Myndigheten för kulturanalys att titta vidare på principen om armlängds avstånd, och det ska bli mycket intressant att se resultatet av den utredningen.
Lawen Redar (S):
Jag tycker att det är väldigt bra att vi lyfter fram kulturskaparnas villkor. Det gjordes ju i den utredning från den förra mandatperioden som lade fram ganska många förslag om vad som ska till för att förutsättningarna ska kunna förbättras. Ett exempel är den fruktansvärda situation som Konstnärsnämnden lyfter fram, nämligen att etablerade konstnärer i Sverige tycks ha en medelinkomst på 13 000 i månaden. I takt med att hyrorna och kostnaderna höjs i samhället är det oerhört svårt att arbeta som konstnär i Sverige.
Om vi börjar med utredningen ser jag goda förutsättningar för att vi ska kunna komma vidare med dess förslag, eftersom den finns med i januariöverenskommelsen. Om det inte har funnits med i den här budgeten tror jag ändå att det finns goda förutsättningar att komma vidare; det är en av de punkter som finns. Socialdemokraterna, Miljöpartiet, Liberalerna och Centerpartiet delar uppfattningen att detta är mycket angeläget. Sedan är det också viktigt att se över även den privata sektorns förutsättningar.
Det handlar ju om förutsättningarna för alla kulturskapare och om den fria företagsamheten, som är viktig här. För en vecka sedan träffade jag faktiskt många konstnärer som påpekade att det finns avdragsförutsättningar som kanske kan underlätta inte minst för konstnärer. Om stora företag fick göra avdrag för inköp av konst skulle det kunna vara ett incitament som hjälper konstnärer att få sina verk sålda.
Detta är frågor som vi kommer att behöva aktivt titta vidare på, och det är förslag jag är väldigt öppen för att diskutera vidare - bland annat med Lotta Finstorp.
Lawen Redar (S):
Jag håller fullständigt med om vilket starkt filmhistoriskt arv vi har i Sverige och om att vi måste jobba vidare för denna branschs förutsättningar här hemma. Vi ser att man i många länder i Europa har infört detta produktionsincitament. Vad vi också kan se är att EU-länderna vid införandet börjar tävla med varandra.
Om något land sänker skattetrycket för produktion av film kommer något annat land att gå längre för att skapa sig underlättande konkurrensförutsättningar. Jag menar att detta inte är ett positivt sätt att jobba för att stärka en bransch. Vi ska inte konkurrera med skattelättnader. Tillväxtverket tog fram denna rapport på initiativ av nuvarande landsbygdsministern, som då var ordförande i näringsutskottet.
Vi kan se att detta är någonting som hela branschen ställer sig bakom, så vår ambition är att arbeta vidare med det. Men i denna budget är frågan inte med.
Lawen Redar (S):
Låt mig fortsätta på samma tema: Det är en fullständig nedskärningsbudget som Sverigedemokraterna presenterar i relation till regeringens budget. Vi ser en anslagsminskning om 113 335 000 kronor. Jag ska belysa några av dessa potter. De statliga museerna får 94 miljoner mindre, filmstödet 97 miljoner mindre, Statens konstråd 20 miljoner mindre och bild- och formområdet 12 miljoner mindre.
Vidare är det minus 93 miljoner till ersättningar och bidrag till konstnärerna, vilket jag tidigare debatterat med Lotta Finstorp om. För scenkonstinstitutionerna är det minus 14 miljoner, teater, dans- och musikändamål minus 25 miljoner, bidrag till litteratur- och kulturtidskrifter minus 30 miljoner, folkbildningen minus 700 miljoner och så vidare. Detta är vad Sverigedemokraternas representant kallar en investering och en annorlunda kulturpolitik.
Men jag kallar det som sagt en fullständig nedskärningsbudget. Är det så man ska tolka det?
Lawen Redar (S):
Jag är nog av uppfattningen att Sverigedemokraternas nedskärningsbudget verkligen kommer att störa scenkonstinstitutionerna, dans- och musikändamålen, bidragen till litteratur- och kulturtidskrifter, de statliga museerna, filmstödet och så vidare. Det handlar om 113 miljoner. Låt mig återgå till min tidigare debatt med Aron Emilsson. Den handlade om Sölvesborg och armlängds avstånd.
Jag tittade på denna punkt eftersom Aron Emilsson menar att man i den värnar oberoende.
I punkt 200 står det om de insatser som görs i Sölvesborg vad gäller konst att när konst köps in av kommunen ska tidlös och klassisk konst som ger uttryck för och harmonierar med kommunens historia, lokala identitet och fysiskt bebyggd miljö sättas framför utmanande samtidskonst. Låt mig åter ställa frågan: Ska man tolka detta som att exempelvis armlängds avstånd upprätthålls?