Lars Isovaara (SD):
Oftast får man i den tyvärr delvis ytliga debatten ett intryck av att det ökade energibehovet är trivialt. Det ökade energibehovet beskrivs så att det beror på att vi i västvärlden vill ha fler bekvämlighetsapparater. I själva verket bottnar det ökade energibehovet ytterst i att jordens befolkning ökar samtidigt som allt fler människor vill ha de mest basala behoven uppfyllda.
En alltför stor del av jordens befolkning saknar faktiskt för oss självklara betingelser som rent vatten, mat för dagen och en någorlunda god sjukvård. För att kunna uppfylla de mest grundläggande behoven krävs det energi i någon form. Det kan vi inte blunda för. Vi kan inte tänka bort en vardag utan tillförd energi. Energifrågan är ständigt aktuell, och inte minst nu med tanke på vår stränga vinter.
Bara under de senaste veckorna har vi fått se hur elpriset direkt har stigit då kärnkraftverk har stått stilla. Det räcker med en kylig vintermånad för att villaägarna ska se hur elräkningen rakar i höjden. Något som är betydligt allvarligare för landets ekonomi är hur höga elpriser nu tvingar basindustrier som Rottneros Bruk och SCA att stoppa produktionen av pappersmassa under tio dagar. Vilka andra industrier står på tur?
Vi kan inte ha en situation som tvingar energikrävande industrier att dra ned på produktionen på grund av höga energikostnader. Fru talman! Sverigedemokraterna vill utveckla och förnya kärnkraften. Kärnkraften är i praktiken fri från koldioxidutsläpp. I Sverige står kärnkraften i dag för nästan hälften av produktionen av elenergi. Inom en snar framtid måste de befintliga reaktorerna ersättas.
O 1:an i Oskarshamn har bara 47 snabbstoppscykler kvar. Att bygga ett nytt kärnkraftverk tar 10-15 år. Under de senaste 20 åren har utbyggnaden av kärnkraften skett i de så kallade tigerekonomierna i Sydostasien. I vårt grannland Finland byggs nu en ny, stor tredje generationens tryckvattengenerator. Likaså sker en utbyggnad av kärnkraften i Frankrike.
Kärnkraftsmyndigheterna i USA har förlängt drifttillstånden från 40 till 60 år för ett antal reaktorer. Teknikutvecklingen står inte stilla, inte heller inom kärnkraftsindustrin även om politiska försök har gjorts med uttryckliga lagar, mer eller mindre, om tankeförbud med avseende på kärnkraften. Nya reaktortyper som har bättre driftegenskaper finns redan på marknaden. Forskning om den så kallade fjärde generationens kärnkraftverk pågår.
Fjärde generationens kärnkraftverk i form av blykylda reaktorer gör att bränsleåtervinningen kan förbättras på ett helt avgörande sätt. Det finns förutsättningar att kunna utnyttja, och inte minst återutnyttja, bränslet hundrafaldigt bättre än med befintlig teknik. Kärnkraftsavfallet som finns i dag skulle kunna återutnyttjas. I dag används som bekant utarmat uran exempelvis som barlast i segelbåtar.
Bättre vore väl att kunna använda detta uran som bränsle? Kring 2020-2025 kommer, om allt går enligt planerna, en försöksanläggning att kunna komma i gång i Europa. Vi ser de facto en renässans för kärnkraften. Jag noterar med tillfredsställelse att vi nu verkar ha fått en mer, ursäkta begreppet, nykter syn på kärnkraften i Sverige. Sveriges oljeberoende måste så snart som möjligt brytas.
Sverigedemokraterna vill därför genomföra en storskalig utbyggnad av kapaciteten genom att tillvarata landets möjligheter att utvinna inhemsk energi i form av exempelvis biobränslen. I Sverige, till skillnad från många andra länder, används olja ytterst sällan till produktion av fjärrvärme och elektricitet. När det inträffar är det i form av spetslast, det vill säga när behovet överstiger kapaciteten.
Denna oljeförbrukning är dock försumbar jämfört med de volymer som förbrukas av landets fordonsflotta. Således är det i transportsektorn som fokus bör ligga för att minska oljeberoendet. När det gäller biobränslen, i sammanhanget kan jag nämna förgasning av svartlut och DME, pågår en hel del intressant forskning och intressanta försök som kanske kan leda till nya kommersiella drivmedel. Vi får dock inte vara naiva och tro att fullskaliga lösningar kommer att kunna tas fram inom den allra närmaste tiden.
Teknisk utveckling kräver tid och inte minst fasta spelregler. En osäker lagstiftning som kan ändras beroende på aktuell politisk majoritet skapar endast osäkerhet hos dem som investerar i ny teknik. Därtill kommer hur exempelvis energibeskattningsreglerna utformas. I sammanhanget kan det vara värt att nämna att avgifter och skatter på el har ökat från 6 till 46 procent. Fru talman!
Vindkraften får i den nuvarande situationen ses som ett långsiktigt komplement till vattenkraft och kärnkraft. En orsak till detta är att elnätet ursprungligen var uppbyggt för en situation där vattenkraften i norr stod för cirka hälften av landets effektbehov samtidigt som den andra hälften av elproduktionen placerades nära konsumenterna i form av kärnkraft. Att helt ersätta kärnkraften med vindkraft skulle medföra stora tekniska problem.
Till detta kommer att vindkraften fluktuerar i produktion. Som vi nog alla har märkt blåser det minst under de mest smällkalla vinterdagarna. Vindkraften till havs har förmodligen en potential, men för att kunna utnyttja hela den kapaciteten krävs en utbyggnad av elnätet ute till havs. En nyligen signerad avsiktsförklaring mellan tio europeiska stater, däribland Sverige, kan vara ett första steg på vägen för att bygga ut vindkraften i Nordsjön.
Vi talar dock om investeringar på i storleksordningen 200 miljarder kronor för att anlägga likströmsledningar till fastlandet. Planerna är att år 2030 producera 563 terawattimmar per år, vilket motsvarar 16 procent av elförbrukningen i Europa. Vågkraftverk befinner sig än så länge i sin linda men kan möjligen få en potential längre fram. Forskningssatsningar inom energiområdet är inte enbart en fråga om nya energikällor.
Forskning och investering kan också ha som målsättning att effektivisera driften av befintliga anläggningar. Låt mig i det sammanhanget få nämna de stora investeringar som Vattenfall gör i våra vattendammar och turbinkonstruktioner för att dessa av säkerhetsskäl ska kunna ta emot större flöden och dessutom kunna öka den uttagna effekten. Forskning kan också ha som målsättning att effektivisera eldistributionen eller till exempel lösa frågan hur man kan lagra energi från vindkraft.
Inte minst finns det en betydande potential i energisparande, vilket många utredningar också har kommit fram till. Utan elektricitet stannar Sverige. Samtidigt tar många elektriciteten för givet. En fråga som måste lyftas fram är bristen på elkraftsingenjörer och eltekniker. Det är i dag ett stort problem och blir snart akut. Enligt Svensk Energi behöver det utbildas ca 700 elkraftsingenjörer och eltekniker till 2014.
Om ingenting händer kan läget för såväl kraftbolag och industrier som samhället i övrigt bli mycket allvarligt. För att värna landets elförsörjning anser vi därför att det är av största vikt att det utbildas fler elkraftsingenjörer och eltekniker. Dessa frågor ligger dock utanför diskussionen angående utgiftsområdet Energi. Jag vill avsluta med att ställa mig bakom det särskilda yttrandet som vi har angående utgiftsområdet Energi.
Det grundar sig på att vi hade önskat en annan inriktning på betänkandet, vilket också framgår av yttrandet där vi förordar en större satsning, 150 miljoner extra, på energiforskning.