Annika Strandhäll (S):
Jag tackar Erik Ullenhag för det inlägget. Man kan säga så här: Det är inte meningsfullt att göra bedömningar av långsiktiga effekter på sysselsättning och bnp när det gäller enskilda reformer. Politiken är en helhet, och för att bedöma dess effekter måste man ta hänsyn till både finansieringar och satsningar.
Vad regeringen nu gör är därför att redovisa en sammantagen bedömning av effekterna av regeringens politik på potentiell bnp och sysselsättning. I den samlade bedömningen ingår självfallet borttagandet av den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen. Man kan också säga så här, Erik Ullenhag: Jag tycker att du är väldigt oförsiktig med historien i ditt inlägg.
Du talar om att sjuktalen ökade i slutet av er regeringsperiod. Sjuktalen ökade markant från 2010 fram till 2014. Regeringen vidtog inga som helst åtgärder för att dämpa den utvecklingen utöver de tidsgränser som man hade infört i sjukförsäkringen - den bortre tidsgränsen och de tidiga tidsgränserna.
Vad som också är anmärkningsvärt, Erik Ullenhag, är att prövningarna vid de tidiga tidsgränserna i sjukförsäkringen under den mandatperioden markant sjönk med närmare 50 procent, det vill säga att ett antal människor inte fick de prövningar de skulle ha vid de tidiga tidsgränserna utan i stället ramlade igenom systemet för att sedan utförsäkras. De fick inte heller de insatser de antagligen behövde för att komma tillbaka i arbete.
Det är viktigt att ha med sig det. Likadant är det med den historieskrivning som du gör när det gäller läget 2006, när ni tog över. Då var sjuktalen visserligen markant höga, men de hade gått ned stadigt sedan regeringen Persson införde ett antal reformer redan 2003.
Ska man tala om eventuell dialog med personalansvariga och företrädare för personalavdelningar på företag kan jag berätta att jag under den tidsperioden själv verkade som lokalt fackligt arbetsmiljöansvarig i Göteborgs stad och har en ganska bra bild av detta.
Jag delar Erik Ullenhags bild att det verkligen inte är en målsättning för någon regering, framför allt inte för den här regeringen, att låta människor gå passivt i sjukskrivning under långa tider.
Men nu handlar det om att sätta in insatser där ni i regeringsställning faktiskt fallerade, det vill säga att se till att det förebyggande arbetet ute på arbetsplatserna fungerar, att de tidiga insatserna i ett sjukfall fungerar och att de prövningar som behöver göras vid de tidiga tidsgränserna i sjukförsäkringen de facto fungerar. Du refererar till remissvaret från Försäkringskassan.
Det handlar ju om något som jag ägnar väldigt mycket av min tid åt - både att läsa de olika rapporter som kommer från Försäkringskassan och att ha dialog med företrädare för myndigheten. Jag tror alltså att jag har en klar bild av utgångspunkten för det remissvar som Försäkringskassan skrev vid borttagandet av den bortre tidsgränsen. Jag vet också att det lutar sig på hur det skulle vara om vi inte skulle vidta några åtgärder utan bara låta utvecklingen fortgå.
Regeringen har lanserat ett mycket ambitiöst åtgärdspaket i de delar som jag har redogjort för här. Förhoppningsvis kommer det att leda till att fler människor får en chans att komma tillbaka till arbetsmarknaden.