KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar ledamoten för hennes svar. Jag vet att många bönder lyfter fram att i jämförelse med övriga Europa har konkurrenskraften inte stärkts på något sätt. Det ska bli intressant att se om det har blivit någon verkstad under dessa år.
Nej, tvärtom, det har inte blivit någon verkstad, utan konkurrenskraften har tydligt minskat. En annan fråga som jag ändå tycker är viktig är att det fortfarande i miljöbalken står att jordbruk är en miljöfarlig verksamhet.
Ledamoten och jag har pratat om denna fråga tidigare. Då satt Miljöpartiet i regeringen. Jag vädjade då till ledamoten att hon skulle propagera för att Miljöpartiet som regeringsparti skulle arbeta för en ändring. När det väl kom till beslut i riksdagen, vem var det som röstade för att det skulle bli en ändring?
Jo, det var Kristdemokraterna, Moderaterna och Sverigedemokraterna. Det var vi tre som sa att vi vill ändra detta. När det kom till kritan i pratet om en förändring hörde vi inte att Miljöpartiet försökte göra en ändring. Jag har följande fråga till ledamoten: Kommer Miljöpartiet att i opposition verka för en ändring?
Det är inte rätt att det ska vara så för våra svenska jordbrukare.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack för ditt intressanta anförande, Malin Larsson! Vi har ju varit inne mycket på hur situationen är för våra bönder just nu. Vi pratade om att allt har skjutit i höjden - elpriset, dieselpriset, foderpriser och priset på handelsgödsel har skjutit i höjden fullständigt.
Det är då av naturliga skäl intressant att höra vad en regering har för idéer och förslag för att åstadkomma någon form av förändring. Jag stämmer alltså in i den fråga som min kompis här ställde gällande vad som är på gång.
En ekologisk mjölkbonde som jag pratade med nyligen sa så här: Ja du, Magnus, nu är det tufft. Det går skapligt eftersom jag inte använder så mycket diesel. Men i vår, när vårbruket kör igång och vi verkligen börjar köra traktor på allvar - det törs jag inte ens tänka på!
Det är ju därför vi i Kristdemokraterna tittade på vad man kan göra. Du pratade tidigare om att lyssna, Malin Larsson. Du lägger örat mot marken och vill lyssna. Då tänker jag ändå så här: Vi har också lagt örat mot marken och lyssnat in, och vi tycker att ni måste göra någonting åt dieselpriset.
Vi hade ett förslag om att sänka priset med 3 kronor, men vi fick nej. Jag undrar då: Vad har regeringen för alternativ för att komma åt det här stora bekymret, som många upplever som rent katastrofalt för vårt land?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack för både några svar och någon fråga, Malin! Jag svarar gärna på den fråga som ledamoten tar upp. Det jag försökte säga var att den höga reduktionsplikten blir på bekostnad av alla som använder diesel på landsbygden.
Det gör att alla bönder och alla som behöver transportera i vårt land drabbas otroligt mycket mer i jämförelse med Europas bönder, exempelvis. Det var det jag försökte säga. Sedan är vi de första att säga att vi vill ha mer inhemsk produktion, men faktum är att vi i dag köper väldigt mycket från övriga världen.
Vi har faktiskt "fuldrivmedel" gjort på sockerrör från Brasilien, så det är väl lite så. Jag vill gå in på livsmedelsstrategin, som vi har tjatat om. Jag tror att ledamoten och jag har haft diskussioner om den förut, men jag tycker ändå att det är viktigt att lyfta fram detta. År 2017 antog vi livsmedelsstrategin här i riksdagen.
Vi pratade om mer lönsamhet för jordbruket. Vi skulle stärka konkurrenskraften och öka självförsörjningen med livsmedel. Detta är ju, som jag sa förut, jättebra och viktiga ord, men tyvärr märker inte bonden av det här. Jag vill ställa en rak fråga till ledamoten. Jag förstår att ledamoten, liksom jag, är ute och träffar många jordbrukare.
Vad svarar ledamoten dem som säger att de inte märker av i sin plånbok att de har fått någon boost av den strategi som det pratas så mycket om?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 21. I dag debatterar vi ett betänkande om bland annat stärkt äganderätt. Grunden för detta är Skogsutredningen som var ett av januaripartiernas flaggskepp.
Det talades mycket om detta och debatterades på mängder av olika seminarier som många av oss var med på, men slutprodukten blev inte så tydlig när det gällde just äganderätten som många av skogsägarna hade hoppats och trott. Tvärtom har jag mött flera skogsägare som är mer oroliga i dag än innan utredningen blev klar. Fru talman!
Skogsägare som hade hoppats på ett stort grepp om äganderätten säger i dag så här till mig: När både Miljöpartiet och Centerpartiet säger att det är en stor seger, då är det något som inte stämmer. Det finns visserligen några bra förslag, exempelvis att Skogsstyrelsen ska sluta med nyckelbiotopsinventeringen.
Men den tydlighet om äganderätten och att stärka den som var huvuduppdraget lyser med sin frånvaro. I stället är det oproportionerligt stort fokus på biologisk mångfald, hur mycket skog som ska undantas från brukande och tolkningsutrymmet som ska ges till myndigheterna. Fru talman!
Det kan inte ha undgått någon att det pågår en strid om vårt lands skogar och hur skogsägare ska få bruka dem. Det finns flera mycket allvarliga exempel på att så är fallet. Vi har aktivistiska EU-kommissionärer som har långtgående planer på att komma åt Sveriges skogar och hota vårt lands skogsbruk.
Vi har Skogsstyrelsen som nyligen beslutat om en ordagrann tillämpning av artskyddsförordningen som skulle stoppa mycket av svenskt skogsbruk och vara slutet för den svenska skogsbrukarmodellen. Det är en brist på politiskt ledarskap att inte följa riktlinjen för skogspolitiken från 1993 som varit så viktig och avgörande för svenskt skogsbruk: frihet under ansvar.
Fru talman! Vad många av alla Sveriges 320 000 skogsägare önskar är tydliga besked om äganderätten och att få känna trygghet i brukandet av sin egen skog.
Jag kan säga så här: Får vi en ny regering efter nästa val är det ett löfte från oss och Moderaterna - oss kristdemokrater, ska jag säga till er som lyssnar - att det blir en ny skogsutredning med fokus på äganderätten och trygghet i skogsbrukandet.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar Daniel Bäckström för frågan. Ledamoten har ställt den här frågan till i princip alla dessa partier och får väl samma svar som han fått av de andra. En förhandling är en förhandling. Ledamoten Bäckström, som har förhandlat med den nuvarande regeringen, kanske också vet att det inte alltid går precis som partierna vill.
Vi är partier som diskuterar och försöker få till detta så bra som möjligt. Är det någon sak som vi vet ger en väldigt betydelsefull ändring och som hela landsbygden verkligen vill ha är det minskad skatt på drivmedel. Det är en del som vi tycker är viktig. Alla de här tre partierna har sett att det är en viktig fråga att sänka drivmedelsskatten.
Det ska då ske för alla. Alla kanske inte kan ha elbil. Man kanske inte kan ha bara en bil utan behöver två bilar. Man har träningar och andra saker att köra till. Man skjutsar barnen. Då är drivmedelskostnaden något väldigt problematiskt. Jag har träffat yngre personer som har bott på landsbygden och som har sagt: Vi kan inte bo kvar.
Vi är tvingade att flytta in till staden, för vi har jobb där. Vi vill egentligen inget hellre än att bo på landsbygden, men på grund av att det är så höga drivmedelsskatter och så dyrt att tanka vid pumpen har vi valt att flytta till staden. Det är någonting som vi har lyssnat på. Vi har förstått att det inte går att ha det så här. Min fråga till ledamoten Bäckström är: Vad tänker ni om att sänka drivmedelsskatten?
Är det en fråga för Centerpartiet?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar ledamoten Bäckström för hans svar på min fråga och för hans resonemang här i kammaren. Precis så är det - vi har lagt mycket mer pengar på att sänka drivmedelsskatten. Vi tycker att det är väldigt viktigt. Det kommer också naturligtvis att komma jordbrukarna till del.
Vi kristdemokrater har nu kallat både Jordbruksverket och LRF till vårt utskott för att få ta del av och lyssna av deras frågor. Det sker en viktig diskussion om krispaket. Det vill vi höra mer om. Vi vill att flera partier hjälps åt och gör detta tillsammans. Frågan är som sagt vad vi kan göra tillsammans.
Vi tror att det är viktigt att vi tillsammans gör skillnad för jordbrukarna.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Isak From, för en jättebra fråga! Om ledamoten säger att det bara är storstadsborna som får den sänkta drivmedelsskatten undrar jag hur många i den egna valkretsen som ledamoten träffar som säger: Jag är glad för vartenda öre som sänks.
När man diskuterar är just frågan om drivmedelsskatt en stor fråga. Det kan inte ha undgått ledamoten att även i den delen där ledamoten bor är det många som åker långa sträckor, och priserna på drivmedel är nu väldigt mycket högre än förut. I varje fall möter jag sådana människor som säger: Vad bra att ni tar tag i frågan och vill göra någonting.
Det är väldigt viktigt för oss som familj att någon tar tag i frågan och vill sänka drivmedelsskatten. Jag tror och vet att för många är det inte någon liten banal fråga, utan det är viktigt för att kanske kunna bo kvar. Det är precis som jag sa till ledamoten Daniel Bäckström förut. Jag talade om den familjen där man säger: Jag flyttar. Det går inte att bo kvar längre.
Jag flyttar in till stan. Om den personen förut bodde i en mindre kommun har den tappat en invånare. För oss är det inte en liten fråga. Vi tycker att det är viktigt att plocka upp de frågorna och göra skillnad för människor som lever och verkar på landsbygden. Vi kan hoppas att det kan bli ännu mer till nästkommande år. Kanske till och med ledamoten får sin hearing att vara med på sådana sänkningar framåt.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Isak From, för ditt resonemang! Jag tänkte landa mer i det vi talade om, utgiftsområde 23 och skogen, som ledamoten var inne på förut. Det är precis som vi var inne på lite grann. Ledamoten John Widegren talade också om det förut. Vi vill inte se att staten tar över alltmer av privat skog - om man inte vill det, naturligtvis.
Vi ser inte att staten är den fantastiska ägaren. Vi har nyligen fått rapporter som säger att mer än hälften av den statliga skog som finns sköts inte. Staten är inte den optimala, perfekta ägaren av skog. Det är markägaren som sköter sin skog bäst. Vi kristdemokrater vill se till att den äganderätten finns kvar för de ägarna.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Maria Gardfjell, för din fråga! Vi har en annan syn på just skogen och hur den ska skötas. Det är väldigt tydligt när vi hör debatter med ledamoten och Miljöpartiet och till viss del också när representanter för regeringspartiet talar jämfört hur vi ser på skogsmark och äganderätten.
På din fråga är svaret att det dock finns pengar kvar. Det är inte så att allt är borta. Det finns pengar. Skogsstyrelsen har väldigt mycket pengar i sin egen budget. Det kan man naturligtvis styra över. Jag noterade också att när vi hade hearingen var det andra som också var inne. Det var exempelvis LRF Skogsägarna och Skogsindustrierna.
Det intressanta var att få lyssna till dem. De var inte oroade över budgeten som vi kom att anta. Det är faktiskt så att man ser att det ändå är väldigt positivt att exempelvis äganderätten lyfts fram. Man lyfte fram att det kanske är bra. Vissa tycker att det är oroligt, men vissa tycker att det är positivt.
Jag anser att det är positivt. Faktum är att vi har en annan syn på äganderätten. Vi har en annan syn på exempelvis frihet under ansvar, som vi talade om förut. Det är jätteviktiga frågor. Det är ändå så positivt att vi nu tar detta. Vi säger att vi låter markägare sköta sina skogar själva.
Staten ska alltså inte göra anspråk på mark på det sätt som regeringen hade tänkt.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Maria Gardfjell, för vårt resonemang här! Precis så är det: Vi har en annan syn på äganderätten. Det är bara att konstatera; så är det. Jag vet inte hur många människor som bor i norra delen av Sverige som har hört av sig till mig. De säger: Magnus, vi är jätteoroade över den tendens som finns just nu. Vi kanske inte vill sälja vår mark.
Vi vill behålla den! Men med Skogsutredningens svar är inte detta givet. Vi vet att utredningen pratar om 500 000 hektar skog. Man pratar alltså om 7 000 markägare och deras skog som man enligt förslaget kan ta, köpa, byta eller på något sätt tillföra staten. Det är så man tänker.
Och jag menar att staten inte är den bästa ägaren av skogen. Tvärtom är det den privata ägaren som sköter sin skog bäst. Därför är det så viktigt att behålla det som det är.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar ledamoten John Widegren för det utomordentligt viktiga tal han höll. Precis som ledamoten Widegren var inne på har vi i denna kammare haft otaliga debatter om att förenkla för jordbrukare att vara just jordbrukare.
Det är ju en bärande punkt i livsmedelsstrategin, som vi antog brett och stort här i juni 2017. Det skulle bli enklare, med färre regler och mindre byråkrati i de gröna näringarna. Det skrev vi alla under på. Det är inte enkelt att göra rätt.
Med den byråkrati som finns är det tvärtom väldigt lätt att göra fel - fel som i sin tur kan kosta mängder av pengar för jordbruksföretagaren. Det här är för mig jättemärkligt. Precis som John Widegren var inne på - vi har suttit och talat om det här så länge, men ändå märker ingen jordbrukare av någon skillnad.
Jag har ett exempel som jag har dragit här i kammaren flera gånger om bonden jag träffade på en bondefrukost. Han sa till mig: Varenda morgon, Magnus, när jag vaknar tänker jag: Vilken regel kommer jag att bryta mot i dag? Vi har en regelbörda som är enorm. Ännu har som sagt inte Sveriges bönder sett skymten av några förenklingar.
Faktiskt är det precis tvärtom. Då kan man ställa sig frågan: Varför är det på det här sättet? Jag önskar att nuvarande regering kan berätta hur man tänker och vad som kommer att bli så mycket bättre framöver.
Därför, fru talman, menar vi tillsammans med Moderaterna att myndighetsutövningen ska vara konsekvent, kännas rättssäker och vara effektiv samt ha så lite variation som möjligt över hela landet.
Den möjlighet att delegera uppgifter som den föreslagna lagstiftningen innebär riskerar att leda till att kontroller sker på olika sätt beroende på vem som utför dem och att beslut fattas på olika grunder. Detta är tyvärr en farhåga som många redan i dag ser och upplever. Beroende på var jordbrukaren finns kan myndighetsutövningen variera.
Det har vi sett i rapporter från olika delar av landet. Vissa kan säga: Det här fungerar väldigt bra i vår del av landet. Andra kan säga: Nej, det går inte alls - det är en väldigt mycket tuffare bedömning i sådana situationer. Detta menar vi kristdemokrater är mycket oroande och allvarligt. Så får det inte vara.
Därför har vi föreslagit en regelförenklarkommission, vars uppgift ska vara just att förenkla och minska antalet regler för jordbrukaren. Man ska uppleva att det faktiskt går att lita på att det blir på rätt sätt.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar ledamoten Maria Gardfjell för hennes anförande. Ledamoten talade just om myndigheter. På tal om myndigheter vill jag tala om HaV och den svidande kritik som HaV har fått från Statskontoret.
Ledamoten vet ju att vi hade en diskussion och att jag hörde till de ledande bland dem som ville begära att de skulle komma till utskottet och berätta om den här kritiken. Det är flera av oss som reagerade på vad som sas och att man inte verkar ta till sig kritiken. Det verkar på något sätt som att regnet faller men bara rinner av.
Det är otroligt att det kan vara så. Men faktum är att spårbarhetssystemet är otroligt kritiserat. Det visar sig att myndigheten gör mycket mer. Framför allt går man före någonting som ändå skulle komma. Det visade sig att man inte vet exakt vad det har kostat. Men vissa pratar om att kanske mellan 100 och 200 miljoner bara kastades ut i sjön.
Det är klart att myndigheten måste ta till sig detta. Då vill jag bara fråga ledamoten: Tycker ledamoten att myndigheten HaV har agerat på rätt sätt? Vill ledamoten att det vidtas åtgärder?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Maria Gardfjell, för ditt svar! Det var kanske inte framför allt dataproblem som Statskontoret riktade kritik mot. Den gällde hur man över huvud taget hade agerat. Det togs på punkt efter punkt upp åtgärder som borde genomföras.
Om ledamoten håller med om detta är det viktigt att vi hjälps åt att komma till rätta med det. Har Statskontoret prickat olika saker måste vi begära att myndighetspersoner och generaldirektörer gör vad de kan för att komma till rätta med det.
En annan sak som jag vill få med under den sista minuten av min talartid är ledamotens tal om just sälen. Det känns som att ledamoten kanske inte riktigt håller med mig i mitt anförande om att sälen är havets vildsvin.
Faktum är att vad vi ser på land med vildsvin ser vi också till sjöss med sälen. Därför är det otroligt viktigt att komma till rätta med det. Vi vet åtgärder som man kan göra. Här ser jag att ledamoten inte är med på det utan reserverar sig mot det förslag till beslut som vi lägger fram här.
Vad säger vi till alla fiskare som dagligen, ledamoten, när de tar upp sitt nät ser att sälen har varit och förstört det? Vad säger vi till alla som lever och verkar på just fisken när man med ert förslag inte tar tag i de problem som verkligen finns?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack för dina svar, Markus! Jag fick kanske inte riktigt svar på min fråga. Tanken är förstås att man måste gå in och verkligen ta en diskussion med de här länderna, men det finns ju ingenting tvingande. Vi kristdemokrater är inte emot att flytta gränsen. Vi vill bara att det ska utredas. Vi tycker att det är lite för tunt att bara fatta ett beslut och sedan pröva och se vad som händer.
Under den prövotiden kan faktiskt en del fiskare slås ut. Vi tänker att det ändå är viktigt att ta med det. En annan sak som jag vill lyfta fram i sammanhanget är punkt 9, som jag själv tycker är väldigt bra och som handlar om att ta fram kunskapsunderlag om vattenkraftens ekologiska betydelse.
Det är en viktig del, och det har ju också kommit fram att vi inte vet exakt vad som händer. Det vi har hört är att den vindkraft som finns i havet utanför Tyskland stör hur fiskarna brukar leva och verka. Här känns det som att vi talar väldigt inriktat på havsbaserad vindkraft men att vi kanske inte har underlaget för att ta fram den.
Därför tycker jag att det var bra att vi fick till det här. Jag vill fråga ledamoten Markus Selin hur regeringspartiet, om det blir så, kommer att agera för att detta verkligen ska bli till. Jag tror att det är väldigt viktigt, innan vi satsar alltför mycket på att bygga någonting, att vi har ett underlag så att vi kan fatta ett beslut grundat på fakta och inte bara på att vi känslomässigt tycker att något är bra.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar ministern för svaret. Att vi är så många - tre ledamöter - som i dag vill diskutera detta visar hur stor denna fråga är. Detta är inte någon liten fråga eller någon icke-fråga, utan det är en otroligt stor fråga. Därför är jag så tacksam för att vi är så många som diskuterar detta med ministern.
Vi ser, som mina duktiga kollegor har sagt här, att det ekonomiska läget för svenska bönder just nu är enormt tufft. Dieselpriset har skjutit i höjden, elpriset har skjutit i höjden, foderpriset har skjutit i höjden och priset på handelsgödsel har stuckit i väg som en raket. Precis som ledamoten John Widegren var inne på är frågan om handelsgödsel ens går att få tag på längre.
Det är många som har hört av sig till mig och vädjat om hjälp. Senast i går fick jag ett mejl som jag tänkte läsa upp för ministern. Ämnet är: Finns det en framtid? Där står följande: Hej Magnus! Vad kommer att hända med svenskt lantbruk? Vi har i dag ingen likviditet kvar i animalieproduktionen och lever i bästa fall på rost och röta.
Det pratas om krisstöd, men det känns som om ingenting händer. Vi har ingen Lisa Nilsson som kan nå ut medialt och få folk att förstå allvaret. Energipriset knäcker oss fort. Det finns inga reserver kvar, och framför allt har svensk mjölkproduktion inte tjänat pengar på överskådlig tid och därmed inte konsoliderat sig. Jag tror att Sveriges riksdag biter sig i svansen om man inte gör någonting nu.
En annan mjölkföretagare ringde och sa att han hade hoppats att den ökning av mjölkpriset som de faktiskt fick för ett tag sedan skulle göra att han skulle kunna betala arrendet och kunna laga lite grann i sitt kostall. Men han sa att med de höga kostnader som vi nu ser kan han inte ta ut någon lön längre utan får leva på sin frus lön och att han inte kan fortsätta på detta sätt.
Jag kan fortsätta att berätta om ytterligare en mjölkföretagare som har omkring 90 kor. När han började 2014 var snittet ungefär 58 kossor. I dag är det faktiskt över 100. Så han ligger lite under snittet.
Han berättade, precis som John Widegren berättade om sin gård, att hans ökade kostnader på den gård som han driver var ungefär 980 000 kronor. Han sa: Magnus, var ska jag hitta dessa pengar?
Om jag har fått så många förtvivlade mejl och samtal med vädjanden om hjälp förstår jag att ministern har fått en otrolig mängd mejl, telefonsamtal och annat.
Därför är min fråga till ministern, i likhet med mina kollegors: Vad svarar ministern på ropen om hjälp? Kan ministern berätta någonting i dag för alla som faktiskt lyssnar på detta och som verkligen har vädjat om hjälp? Finns det någonting som regeringen just nu kan göra?
Det vore fantastiskt om vi kunde få höra det.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, ministern, för svaret! Jag hade väl kanske hoppats på ett lite mer precist svar och att vi ändå på något sätt hade kunnat ge många bönder något lite mer konkret från regeringens sida. Det hade varit fantastiskt. Men jag hoppas att det kanske kommer under fortsatt samtal.
Vi har i den här kammaren, precis som mina kollegor sagt, antagit en livsmedelsstrategi. Jag fick själv den stora äran att få jobba tillsammans med dåvarande landsbygdsminister Sven-Erik Bucht. Vi klubbade igenom den i kammaren i juni 2017. Det är några år sedan om man tänker efter. Faktum är att den nu blir fem år i sommar. Den har varit med ett tag.
Det är rätt intressant. Vi som jobbade med den tyckte att vi fick fram ganska bra grejer. Den säger att Sverige ska ha mer livsmedelsproduktion. Konkurrenskraften ska öka - känn på den! Svenskt jordbruk ska få mer lönsamhet. Det är underbara ord jag säger nu, känner jag. Vår livsmedelsberedskap ska öka. Många gladde sig.
Jag kommer ihåg en rubrik i en stor jordbrukstidning. Det stod: Yes! Äntligen! Vi tror på framtiden, sa en bonde. Men det var då det. Det är i sommar fem år sedan. Jag måste fråga ministern om det, när hon besöker gårdar, är någon bonde som säger: Vi upplever att livsmedelsstrategin har gjort skillnad.
Det vore i så fall intressant att höra det. Jag har inte hört någon svensk bonde från norr till söder, vart jag än kommer, som har sagt: Det här, Magnus, det gjorde ni bra. Ingen har sagt det. Det är tvärtom. De säger: Vart tog den vägen? Just nu vill jag inte ens tala om den när jag är ute. Man känner att det blir som ett skämt. Fru talman!
Det som vi talar om är den ekonomiska krisen som vi är mitt inne i. Det påverkar dem så mycket nu. Jag och min partiledare Ebba Busch var i veckan ute i Östra Husby som ligger på Vikbolandet i Norrköping. Det var många där som kom fram och ville tala och berätta om de stora ekonomiska bekymren som jag talade om just här.
Vi fick också höra att det var flera jordbrukare som har slutat eller som tänker sluta i närtid. Varför, fru talman? Jo, därför att lönsamheten är för dålig. Intäkterna och utgifterna går inte ihop. Lägger man då till den arbetsbörda som jordbrukarna har så slutar man. Det fungerar inte.
Det är vackra ord som vi säger, som jag tog upp förut. Det är lönsamhet, konkurrenskraft och allt detta. Det är en himmelsvid skillnad mellan vad vi sa då och det vi ser exakt i dag. Fru talman! Kristdemokraterna har därför i dag för en stund sedan lagt fram ett förslag på bordet.
Vi vill sänka drivmedelsskatten på reduktionsplikten med 3 kronor. Med den budget som vi och Moderaterna har antagit är det 3,50 kronor mindre för alla. Vi tror att det är viktigt. Vi minskar reduktionsplikten från dagens 30,5 till 14 procent. Vi måste göra någonting radikalt.
Mina frågor är: Vad gör ministern för att strategin ska bli verklighet? Vad tänker ministern om förslaget som vi lägger fram?