Karin Svensson Smith (MP):
Jag tackar miljöministern för svaret. Vi i Miljöpartiet är positiva till rörlighet, men vi är också positiva till klimatmålet. Och dessa två går att förena om man utgår från det. Det är också precis vad Naturvårdsverket säger i sitt remissvar, att förbifarten inte är förenlig med klimatmålet. De föreslår två alternativa sätt för regeringen att hantera frågan.
Det ena är att utgå från klimatmålet och sedan göra en trafikplanering för att lösa trängsel- och andra problem, till exempel luftkvalitet, som finns i Stockholm. Det här skulle kunna vara en lösning för det ny Trafikverket som regeringen föreslår. Det är inte så att det här någonsin har utretts, utan man har utrett en väg, punkt slut.
Om man hade utrett ett kombinationsalternativ och utgått från kollektivtrafiken som ett sätt att nå målen ökad rörlighet, mindre trängsel, bättre luftkvalitet och bättre klimatprestanda, då hade lösningen sett annorlunda ut.
Jag undrar om inte Andreas Carlgren skulle kunna tänka sig att biträda Åsa Torstensson i arbetet med det nya Trafikverket, ge en återremiss på förbifarten och säga: Hitta en lösning som stämmer med det transportslagsövergripande synsätt som regeringen säger sig bejaka och se vart det leder.
De branschorganisationer som uppvaktar oss i trafikutskottet har aldrig begärt en ökad vägkapacitet, utan de har begärt en ökad prioritering av kollektivtrafiken på biltrafikens bekostnad. Förbifarten är inte alls planerad för det. Det finns inga särskilda bussfiler. Det finns inte heller några särskilda av- och påfarter för bussar.
Det kommer att leda till att det tar längre tid att åka med buss än med bil såsom det hela är planerat. Och mycket riktigt planerar SL för att ha kanske 1 000 resenärer i timmen på förbifarten medan det är 15 000 privatbilister.
Det här kommer sammantaget att öka personbilismens andel i förhållande till kollektivtrafiken tvärtemot den fördubblingskampanj som branschen hävdar, som vi stöder, är viktig för att nå klimatmålet. Man kan tänka sig att många vill ta sig till och från Stockholm, och det är väl helt naturligt. Jag bejakar den utvecklingen och har lätt att förstå den. Men förbifarten är ju snarare en infart än en förbifart.
Enligt Vägverkets underlag är det mindre än 1 procent av trafiken som kommer in norrifrån länsgränsen och ska ut söderifrån. Det är snarare så att man bjuder in trafik som annars inte skulle ha kommit in. Tänk er att Gamla stan är ungefär som en populär restaurang. Det är trångt på restaurangen och många vill få plats på den. Men det blir ju inte fler platser på restaurangen för att du har fyra dörrar i stället för en dörr in till restaurangen. Det är därför man måste färdas både mer yteffektivt och mer energieffektivt.
Det fick vi i trafikutskottet reda på att man nu planerar för i Paris, eftersom man ser att nya vägar inte löser några problem. De flyttar trafik i tid och rum, men de löser inte trängselproblem. Det kan man också se på den senaste trafikleden, Södra länken, som var planerad för 60 000 resenärer men som snabbt blev väldigt många fler.
Den ledde inte alls till någon lösning av trängselproblemen. Hastigheterna där är knappast något som jag tror att Andreas Carlgren tycker ger ett bra flyt i trafiken. Och så skulle det bli, vilket Gud förbjude, även om Förbifart Stockholm blev byggd.