Nina Lundström (L):
Då är vi inne på frågan om den statliga marken. Jag vill även här göra en koppling till föregående interpellationsdebatt om byggkonkurrensen. Det är märkligt att staten som stor markägare lierar sig med byggföretag i så kallade utvecklingsbolag. Det kommer med all rätt kritik från mindre aktörer, just i och med att marken är ingångsfaktorn.
Där delar jag statsrådets uppfattning att vi ofta diskuterar den kommunala marken. Men låt mig påminna om att staten som markägare har ett stort inflytande. Att liera sig i utvecklingsbolag med en av byggjättarna och där tillsammans äga marken är något som ska diskuteras och kritiseras. Det har vi från Folkpartiets sida gjort flera gånger om.
Med en så stor och geografiskt sett dominerande aktör får denna aktör en speciell roll på marknaden. Jag har sett att en annan riksdagsledamot från Vänsterpartiet har ställt en fråga. Ledamoten påstod i en fråga till ett annat statsråd - vilket var en nyhet för mig - att staten hade påverkat prissättningen av marken, vilket hade slagit undan möjligheten att bygga hyresbostäder i det markområdet. Den bilden hade inte jag, och jag hade inte fått den informationen.
Jag konstaterar att frågan har ställts tidigare under våren. Det visar ytterligare på statens roll som aktör. Menar jag med min interpellation att staten ska avhända sig all mark? Nej, det menar jag inte. Jag menar att vi i den här interpellationsdebatten diskuterar mark som kommer att exploateras, mark som har förts över till den typen av utvecklingsbolag och mark som försvaret äger.
Kommuner har varit intresserade av att exploatera men har hamnat i svårigheter med den statliga aktören. Jag diskuterar inte heller det statliga bolaget i sig. Det här är en principiell diskussion om statens roll. Det är orimligt att när vi diskuterar kommuner hävda att marken är en viktig ingångsfaktor för byggandet och boendet men att vi inte skulle kunna föra parallelldiskussionen om den statliga marken.
Jag hävdar att det är precis samma diskussion som ska föras. Jag har en annan uppfattning. Sedan var det frågan om byggandet och boendet i Stora Ursvik och antalet hyresrätter kontra Stockholm som nämns i svaret. Jag kan konstatera, som jag har sagt i tidigare debatter, att mycket av det här stoppas. Jag vill påminna om att Stora Ursvik har en annan hotbild över sig.
Kollektivtrafiken ligger i en riskzon, vilket kan göra att hela projektet omkullkastas vad gäller den stora exploateringsgraden. Det är också en viktig fråga att avgöra. Fru talman! Sedan finns det faktiskt en nyhet i svaret. Jag vill verkligen ha ett svar. Statsrådet sade: "Jag vill tydligt klargöra att jag inte avser att föreslå några förändringar när det gäller det grundläggande ansvaret för markanvändningen.
Det är och bör förbli en kommunal angelägenhet att planlägga användningen av kommunens mark- och vattenområden." Innebär det att regeringen avser att driva frågan om att flytta över strandskyddet till kommunerna? Detta är i så fall en nyhet. I dag är det inte plan- och bygglagen som styr användningen av exempelvis stränder och vattenområden. Där inträder miljöbalken. Därför är det intressant att få höra om regeringen har ändrat uppfattning. Det är i så fall en sensation.
Det skulle kunna vara en förklaring till varför man inte har lagt fram en proposition under våren. Det vill jag gärna höra en kommentar om. Hur ser statsrådet på den statliga marken? Ska staten liera sig med aktörer i byggbranschen i den typen av affärsverksamhet i utvecklingsbolag som kritiseras av mindre aktörer som anser att den statliga marken inte upplåts för fri konkurrens?