Alice Åström (V):
Jag ska börja med att yrka bifall till reservationerna 3 och 5. I detta motionsbetänkande tas en mängd olika frågor upp när det gäller lagen om offentlig upphandling. Vi från Vänsterpartiet har på flera områden pekat på brister som vi anser finns i lagen om offentlig upphandling.
När det gäller miljöhänsyn finns i dag möjligheter att i upphandlingen ta miljöhänsyn, men det är inte tillräckligt för att i dag kunna ta den hänsyn som vår natur kräver.
Det är också en brist på kunskap om den offentliga upphandlingen hos de lokala enheter som använder sig av lagstiftningen när de gör upphandling. Detta är ett område där alla partier är överens om vikten av att ta miljöhänsyn. Vi har också alla ett arbete för att se till att man använder sig av de möjligheter som finns.
För Vänsterpartiet är en av de viktigaste frågorna kraven på sociala hänsyn och kollektivavtal vid upphandlingen och att man också ratificerar ILO-konventionen. Herr talman! Föregående talare tog upp väldigt mycket på det här området, och jag ansluter mig till det föregående talare sade om detta.
Det är oerhört viktigt att se till att man motverkar social dumpning. I det fallet är lagstiftningen bristfällig i och med att man inte har kravet på kollektivavtal. Det är också viktigt att vi nu ratificerar ILO-konventionen.
Den argumentation som majoriteten har för att vi nu ska avslå att ratificera ILO-konventionen är att det finns en osäkerhet på rättsområdet. Det är orimligt att göra den tolkningen med så många EU-länder som har ratificerat konventionen.
Det borde vara självklart att också vi i Sverige ratificerar den. Herr talman! Det finns också andra områden som vi tycker är oerhört viktiga. Det gäller frågan om kundvalssystemet i kommunala verksamheter.
Vi har sett att den sittande regeringen alltmer lägger fram förslag som innebär ökat användande av kundvalssystem och fri etableringsrätt. Det är väl inte okänt för kammaren att vi från Vänsterpartiets sida är motståndare till att man lägger över den offentliga verksamheten.
Vården är det allra viktigaste och inte en oerhört bred valfrihetsreform där man ska välja mellan olika utförare. Det är vården och behovet av vården som ska vara perspektivet.
Där man har marknadsanpassning med kundvalssystem är det snarare så att vården blir satt på undantag. Det är framför allt medborgarnas behov, tillgänglighetsaspekter och ekonomiska överväganden som bör ligga på den kommunala sektorn. Herr talman!
Detta är saker som har tagits upp och debatterats i många olika sammanhang. Det är kanske inte den fråga som allra närmast ligger på finansutskottet. Vi har debatterat den i andra sammanhang och kommer att återkomma till frågan. Jag ska beröra ytterligare en fråga i betänkandet.
Det gäller den lokala upphandlingen och små och medelstora företags möjligheter att medverka vid upphandlingen. Herr talman! Oavsett vad lagstiftning och lagen om offentlig upphandling innehåller kan man vid studier konstatera - och det har gjorts ett flertal studier - att små och till och med medelstora företag säger att de anser att regelverket är alldeles för krångligt.
Det är svårbegripligt och ogenomträngligt. De anser att reglerna är svåra och problematiska. Vi anser att man måste ta ett stort ansvar för den här problematiken och ta den på allvar. Den offentliga upphandlingen rör sig om så oerhört betydande belopp.
Om små och medelstora företag drar sig för att vara med vid upphandlingen för att de tycker att regelverket är för svårt måste man göra förändringar så att småföretag får en bättre möjlighet att delta i upphandlingarna. Det gäller också att se till att villkor och krav som ställs i förfrågningsunderlaget står i proportion till kontraktets storlek.
Herr talman! Detta är en fråga där jag vet att vi egentligen inte har några principiella skillnader mellan partierna. Vi anser alla att det är viktigt att små och medelstora företag kan delta i upphandlingarna. Men det räcker inte med att vara överens på det principiella planet. Vi i Vänsterpartiet anser att man också måste vidta åtgärder. Herr talman!
Jag ska avslutningsvis beröra en fråga som har varit uppe väldigt mycket i debatten i Jönköpings län den senaste tiden, och ordföranden som kommer från länet har säkert kunnat följa debatten. Det har handlat om våra barns skolmat. Debatten har gällt den nötfärs som barnen i Jönköping äter.
Den köttfärs som de får i skolan inhandlas och tas till Sverige från Brasilien. Här har det varit en väldig stor debatt. Det har givetvis funnits väldigt många upprörda föräldrar och starka miljöaspekter. Är det verkligen rimligt att man i Jönköping äter skolmat som egentligen kommer från Brasilien?
Det är också en viktig signal till våra ungdomar när det gäller miljöhänsyn. Debatten har varit intensiv om det är lagen om offentlig upphandling som har gjort att man har ställt kraven så att man har varit tvingad att köpa köttfärsen från Brasilien.
Vi som kan lagstiftningen vet att det inte är lagen om offentlig upphandling som varit problemet i det här fallet. Det har varit när det gäller vilka krav man ställer, vilka specifikationer som finns och hur man använder miljöhänsynen, som man har möjlighet att göra, som det har brustit. Jag vill med det poängtera att det inte räcker med att ha en lagstiftning.
Det gäller också att se till att den tillämpas och att kunskaperna om hur man kan använda sig av den blir större. Det tjänar inte någon att det blir missförstånd i debatten, som det har varit hemma i länet under den här tiden. Men jag instämmer principiellt med alla upprörda föräldrar och ungdomar. Det är inte rimligt att man har det på det här sättet.