Maria Stockhaus (M):
900 miljarder låter som ofantliga summor pengar, men när man tittar på Trafikverkets underlag blir det tydligt att det inte blir så mycket kvar till nya namngivna projekt i och med kostnadsökningarna för de projekt som ligger i nuvarande plan och som man alltså över huvud taget inte får peta i. Detta säger Trafikverket tydligt i sitt underlag. Detta är en helt annan debatt som man också kan behöva ha.
Det handlar om vad regeringen egentligen gör åt de skenande kostnaderna och de nio riksrevisionsrapporter som har kommit när det gäller processerna för hur vi investerar i infrastruktur. Hur pandemin kommer att påverka vårt resande långsiktigt är lite svårt att överblicka i dagsläget.
Infrastrukturministern kan ibland vara väldigt snabb med att använda pandemins effekter som ursäkt för att till exempel lägga ned Bromma flygplats i förtid, men om affärsresandet minskar borde det rimligen också påverka behovet av höghastighetståg. Det är ju affärsresenärer som reser mycket mellan Stockholm, Göteborg och Malmö.
Regeringen satsar stort på elektrifieringskommissionen och många miljoner på att underlätta elektrifiering av tunga transporter. Detta är vällovligt och nödvändigt om vi ska nå våra klimatmål. Det ger åtminstone sken av att regeringen ser den utveckling som sker inom transportsektorn.
Vi ser att tyngre fordon också elektrifieras och att exempelvis skogsindustrin tittar på att kunna köra tunga timmertransporter med elektrifierade fordon, ofta från skogen till en järnväg eller hamn. Den stora frågan är vilka vägar dessa transporter ska gå på. Om inte förändringar görs i planen kommer vägnätet att förfalla. Detta är Trafikverket väldigt tydliga med i sitt underlag.
Då kan de tunga transporterna inte ta sig fram, även om de är elektrifierade. Trafikverket fick i uppdrag att i förslaget till plan också lämna förslag på vilka projekt som borde prioriteras om ramen utökas med 10 procent. Det är ganska talande att i princip alla projekt på listan är vägprojekt. Sverige är i stort behov av nya vägar och inte minst upprustning av vägar i det befintliga vägnätet.
Fru talman! Vi vet ännu inte hur regeringens plan kommer att se ut. Infrastrukturministern har aviserat förändringar, och det är klart att planen kanske kan se annorlunda ut när Miljöpartiet inte ska vara med och förhandla. Men vi kan konstatera att det är inte särskilt många som är nöjda med det förslag som har gått ut på remiss. Det fanns höga förväntningar från många håll, men det mesta av pengarna äts upp av fördyrade projekt i den tidigare planen och av höghastighetsbanorna.
Då är det inte så konstigt att besvikelsen är stor runt om i landet. Många är beroende av bilen, och nu ser man att nödvändiga investeringar i nya vägar inte blir av, att vägarna på landsbygden förfaller och att hastigheterna sänks. Med de höjda drivmedelspriserna är det många som kommer att köpa elbil. Den utvecklingen är positiv, men det måste finnas vägar att köra på och möjligheter att ladda.
I sitt svar anger infrastrukturministern att Trafikverket har i uppdrag att följa och utvärdera den utveckling som sker efter pandemin och teknikutvecklingen. Min fråga är: På vilket sätt anser infrastrukturministern att Trafikverket har tagit hänsyn till teknikutvecklingen i sitt förslag till nationell plan?