Ulla Andersson (V):
Tack, statsrådet, för ett svar som piggade upp gårdagen en del. Det är alltid positivt när det finns en möjlighet att ens förslag kan bli verklighet. Vänsterpartiet har under åren lagt fram en rad förslag för att främja landsbygdsutvecklingen. Vi är övertygade om att social och ekonomisk utveckling på landsbygden är avgörande för hela vårt lands framtida utveckling och för att hålla ihop landet. Tyvärr har det under lång tid gått åt fel håll.
Det sker en utflyttning från två tredjedelar av landets kommuner, och det kommer förmodligen att vara stor brist på arbetskraft inom framför allt välfärdssektorn i framtiden i en hel del av landsbygdens kommuner. För Vänsterpartiet är utgångspunkten att staten ska ha ett huvudansvar för att se till att servicen på landsbygden fungerar. Staten ska styra sina myndigheter att ta det ansvaret.
Vi ser tyvärr en utveckling som går åt fel håll när det gäller myndigheternas ansvarstagande. Vi tycker också att staten har ett ansvar för att stödja de lokala och regionala krafter som finns på landsbygden. Det finns goda förutsättningar. I min interpellation tar jag upp tre väsentliga frågor för landsbygdens utveckling.
En handlar om landsbygdens utveckling i stort, två handlar om lokala sparbanker. Att jag lyfter fram de lokala sparbankerna beror framför allt på att de har så stor betydelse för tillgången till kapital på landsbygden, för att stötta det lokala näringslivet och för de boende i bygden. De har också en enorm kännedom om den bygd de verkar i.
Man har bättre möjlighet att få sina idéer prövade och godkända eftersom de känner en som person och känner ens historia. De ser vilka möjligheter som finns i bygden. Närhetsprincipen är alltså central för de lokala sparbankerna.
Som Peter Norman säger känns det tryggt med en bank som inte har vinstintresset i fokus utan det är bygdens utveckling som är det centrala. Att överskottet dessutom går till bygdens utveckling är också mycket positivt. Däremot vet vi att det är svårt för lokala sparbanker att få tillgång till nytt eget kapital.
Det är därför som vi har lagt fram detta förslag om egenkapitalbevis. Det är intressant att detta nu utreds i Finansdepartementet. Vi hade en debatt med den förra finansmarknadsministern för drygt ett år sedan. Då kände han inte ens till just egenkapitalbevis. Vi hade då en debatt och också ett samtal efteråt då vi faktiskt förklarade vad det handlade om. Det resulterade i en utredning. Jag hade trott att den skulle komma fortare fram än vad som skett.
För den som inte riktigt vet vad egenkapitalbevis är kan man säga att de liknar aktier. Det är inte samma utdelningsmöjligheter för dem. Men skillnaden ligger framför allt i att aktieägarna inte har äganderätten till bankens förmögenhet och inte heller till inflytande i bankens organ. På det sättet kan man inte heller få majoritet och kan därmed inte heller sälja sin bank.
Men de är ett mycket bra instrument för landsbygdsbor att kunna stötta sin bank och för banken i sin tur att få tillgång till nytt kapital så att man kan växa med sina kunder om företaget till exempel växer men också vidga verksamheten, kanske till andra orter och andra kommuner. Nu hann jag inte ta upp Basel 3. Jag får återkomma till det i nästa anförande. Jag har i detta läge en fråga till Peter Norman. I början av året skulle denna utredning vara klar.
Jag skulle vilja veta hur arbetet går när det gäller egenkapitalbevis, när han räknar med att kunna lägga fram ett förslag och hur han ser på möjligheterna att genomföra detta. Jag kan också se att det finns vissa komplikationer. Men jag tror att detta skulle vara en bra möjlighet, precis som det har varit i Norge.