KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annika Hirvonen (MP):
Den 19 maj beslutade riksdagen på Miljöpartiets initiativ att arbeta för att stoppa Sveriges import av energi från Ryssland. Riksdagen uppmanade regeringen att granska vilken import som förekommer i dag och vilka alternativ som är juridiskt och praktiskt möjliga på kort och lång sikt och att överväga ett nationellt stopp för direktimport av rysk energi.
Riksdagen uppmanade också regeringen att samla frivilliga initiativ och samtala med företag. Läget i Ukraina är akut. Varje dag bidrar Sverige och EU till den ryska krigskassan genom att köpa ryska fossila bränslen. Detta måste upphöra snarast. Vilka åtgärder har regeringen vidtagit efter riksdagens beslut?
Annika Hirvonen (MP):
Tack, statsministern, för svaret! Ett av de absolut snabbaste sätten att minska vårt och övriga Europas beroende av auktoritära staters fossila energi är att minska vårt energiberoende och att energieffektivisera. Det är till och med snabbare än den otroligt snabba utbyggnaden av havsbaserad vindkraft.
Hur agerar statsministern för att främja energieffektivisering?
Annika Hirvonen (MP):
Daniel Persson säger att man inte ska försämra någonting i sjukförsäkringen, men elpriserna skenar, inflationen har legat stabilt runt 10 procent och de lägsta nivåerna i sjuk- och aktivitetsersättningen ligger samtidigt kvar.
Vi i Miljöpartiet tycker inte att sjukdom och funktionsnedsättning ska vara lika med ett liv i fattigdom. Lägstanivåerna i sjuk- och aktivitetsersättningen måste höjas. Vi har ett förslag om att höja med cirka 10 procent.
Sverigedemokraterna lovar att inget ska bli sämre, men om man inte höjer lägstanivån i sjuk- och aktivitetsersättningen kommer pengarna inte att räcka när både matpriserna och priserna på vinterskor skenar.
Annika Hirvonen (MP):
Det är ganska enkel matematik. Om priserna ökar samtidigt som man får lika mycket - eller lika lite - i plånboken blir det svårare att få månaden att gå ihop. Ersättningsnivåerna för dem som får minst är alldeles för låga.
Det är runt 10 000 kronor i månaden som man ska klara sig på. För en person med kronisk funktionsnedsättning innebär det de facto ett liv i fattigdom. Vi i Miljöpartiet vill höja lägstanivåerna i sjuk- och aktivitetsersättningen kraftigt, och det är särskilt akut i det läge vi har i dag.
Det är nämligen de som inte har några marginaler som drabbas hårdast. Det kommer massor av stöd nu från regeringen och Sverigedemokraterna. Jag får elstöd och jag vet inte vad.
Men den person som lever på sjukersättning och bor i norra Sverige får noll kronor i elstöd medan priserna på mat, kläder och även el ökar. Hur tänker Sverigedemokraterna ta ansvar? Ni säger att livet inte ska bli sämre.
Annika Hirvonen (MP):
I sitt anförande talade Ulrika Heindorff om vikten av att kunna vara sjukskriven och arbeta så mycket som man klarar av och behöver.
Därför skulle jag vilja fråga om Moderaterna kommer att förverkliga förslagen i utredningen En sjukförsäkring med prevention, rehabilitering och trygghet som Samuel Engblom har lagt fram och som föreslår just att det ska bli mer flexibelt och individanpassat i sjukförsäkringen. Herr talman!
I dag kan man bara vara sjukskriven på 25, 50, 75 eller 100 procent. Om man klarar av att jobba till exempel 30 procent kan man hamna i en situation där man bara får jobba 25 procent eller tvingas pressa sig själv att jobba fler timmar än man orkar.
Det kan vara särskilt utmanande i den fas då man är på väg tillbaka i arbete efter en längre tids sjukskrivning.
Att plötsligt dubbla arbetstiden från två timmar om dagen till fyra timmar om dagen kan vara ett stort steg som i värsta fall kan leda till att man tar ut sig om man är på väg tillbaka från en stressrelaterad sjukdom.
Här föreslås en steglös ersättning för dem som har en sjukskrivning på mer än 25 procent så att man kan vara sjukskriven precis så mycket man behöver. Mot bakgrund av anförandet undrar jag om Ulrika Heindorff och den moderatledda regeringen kommer att förverkliga detta förslag.
Annika Hirvonen (MP):
I denna utredning, En sjukförsäkring med prevention, rehabilitering och trygghet , fanns många förslag för att förbättra sjukförsäkringen, och vi i Miljöpartiet vill gå vidare med många av dessa förslag. Det har vi bestämt oss för redan i vår budget, där vi lägger fram förslag.
Ytterligare ett förslag som jag är angelägen om handlar om tidiga insatser och att förebygga sjukdom. I dag har vi ett system som är okänt och där det finns brister, som Ulrika Heindorff var inne på.
Nu ligger det ett färdigt lagförslag på bordet om att göra om dagens system med förebyggande sjukpenning till något man föreslår kalla preventionsersättning och som mycket tydligare ska knytas till konkreta insatser. Jag har väl egentligen samma fråga här. När vi får vi besked från Moderaterna?
Förslagen har legat sedan 2021, och det har funnits gott om tid att läsa på och ta ställning. Så vad säger Moderaterna?
Annika Hirvonen (MP):
Mauricio Rojas pratar i sitt anförande om den förfärande statistik som visar hur mycket ohälsan skiljer sig åt i befolkningen. Många fler kvinnor behöver sjukskriva sig, inte minst på grund av stressrelaterad psykisk ohälsa.
I Försäkringskassans statistik ser vi att det är i vård- och omsorgsyrkena som sjuktalen är högst. Det är i välfärden som framför allt kvinnor blir utbrända. Fru talman!
Jag välkomnar verkligen att regeringen ska ta fram en plan kring psykisk ohälsa, men i budgeten sviker man de kvinnor som slits ut i välfärden. Sveriges Kommuner och Regioner har räknat ut att man hade behövt ytterligare 14 miljarder kronor för att inte behöva göra ännu mer nedskärningar i just välfärden.
Det gäller vård- och omsorgsyrkena. Det gäller förskolorna, där vi har barnskötare och förskollärare som drabbas hårt av just hög arbetsbelastning, stora barngrupper och samvetsstress när de inte hinner se varje barn.
Det gäller likaså socialsekreterare och personalen inom vård och omsorg, som slitit hårt under pandemin. Men här lägger regeringen, där Liberalerna ingår, så lite pengar att det i praktiken blir stora nedskärningar och ännu mer tyngd på axlarna på dem som redan drabbas av höga sjuktal. Hur tänker man att det ska gå ihop?
Annika Hirvonen (MP):
I Miljöpartiets budget lånar vi till investeringar i klimatomställningen. Kommande generationer kommer att betala ett ohyggligt pris för den klimatförnekelsepolitik som Liberalerna har gått med på i Tidöavtalet. I regeringens budget går mest pengar till att öka klimatutsläppen - det är den största satsningen.
Miljöpartiet presenterar en tioårig plan där vi investerar för en rättvis klimatomställning. Med vår budget visar vi att man inte måste ställa världens eller ens Sveriges mest utsatta grupper mot varandra.
Genom att ha en investeringsbudget på samma sätt som man har i kommuner och regioner ser vi till att vi gör den nödvändiga klimatomställningen här och nu, när den behövs.
Vi i Miljöpartiet tar ansvar för kommande generationer genom en budget som innebär en rättvis klimatomställning. Jag tolkar Liberalernas budget som att man i stället låter personalen i välfärden betala med sin hälsa.
Annika Hirvonen (MP):
Nima Gholam Ali Pour talar om att anpassa antalet människor som kommer till Sverige efter hur mycket pengar vi satsar på migrationsdomstolarna.
Asylrätten infördes i Genèvekonventionen efter andra världskriget och efter att Europas länder hade sagt att de hade fullt och inte kunde ta emot fler judiska flyktingar från Nazityskland och hade skickat dem till nazisternas förföljelse och folkmord.
Asylrätten innebär en rätt för varje människa att få skydd och inte skickas till förtryck, förföljelse och död.
Jag önskar att vi kunde få stopp på krig och förföljelse som tvingar människor på flykt.
Varje dag jobbar Miljöpartiet för mer fred och mer demokrati och för att stoppa klimatförändringar, som gör att ännu fler blir fattiga, driver på konflikter i världen och driver människor på flykt. Fru talman!
Om vi ska upprätthålla asylrätten och ha rättssäkra asylprocesser måste vi anpassa våra system och få ned handläggningstiderna genom att ha tillräckliga resurser. Vi ska inte avskaffa asylrätten.
Annika Hirvonen (MP):
Det är många företrädare för Sverigedemokraterna som inte förstår vad asylrätten innebär. Den innebär inte en skyldighet att söka asyl i ett grannland, men det är i grannländer de flesta flyktingar befinner sig, även från Syrien.
I Libanon är var fjärde människa flykting, och så står vi här i rika Sverige och säger att vi inte vill lägga mer pengar på våra migrationsdomstolar. Ingen kan göra allt.
Men i en värld där människor tvingas fly krig och förtryck måste alla världens länder ta ansvar, även Sverige.
Annika Hirvonen (MP):
Jag tror att Nima Gholam Ali Pour blandar ihop två olika saker. Jag tror att han blandar ihop asylrätten och det regelverk som finns inom EU när det gäller Dublinfall, där en person som först har kommit till ett EU-land och sedan söker asyl i ett annat EU-land ska skickas tillbaka till det första EU-landet som personen befann sig i. Det är ett regelverk.
Det är inte samma sak som asylrätten enligt Genèvekonventionen. Enligt det som EU har kommit överens om, och som nu också diskuteras i migrationspakten, är det i dag så att det första land som en person kommer till i EU är det land som ska pröva asylansökan.
I vissa fall har Europadomstolen sagt att vissa länder inte är tillräckligt rättssäkra för att detta ska kunna tillämpas. Man stoppade till exempel under en tid Dublinöverföringar till Grekland på grund av att det grekiska asylsystemet inte fungerade över huvud taget. Men det är inte samma sak som asylrätten.
Det är inte samma sak som att det skulle vara fel att en person som till exempel först flyr från Syrien och sedan kommer till Libanon därefter söker sig vidare till Europa. Det är två olika saker. Att påstå att asylrätten missbrukas av personer som gör så är helt enkelt inte sant. Sedan kan man från Sverigedemokraterna tycka att det ska vara olagligt att lämna Libanon och söka asyl någon annanstans.
Miljöpartiet håller inte med. Men det är en åsikt, och det handlar inte om att asylsökande bryter mot några regler eller missbrukar asylrätten.
Annika Hirvonen (MP):
Jag tycker personligen att det är rent ut sagt motbjudande att SD demoniserar flyktingar och skriver om asylskäl med ord som ekonomiska migranter. Jag förstår att Nima Gholam Ali Pour har tagit till sig mycket av denna retorik inom Sverigedemokraterna. Men blanda inte ihop asylrätten med Sverigedemokraternas världsbild.
Annika Hirvonen (MP):
Magnus Resare talar i sitt anförande om en öppna-gränser-politik. Men Sverige har ju inte haft öppna gränser, i alla fall inte i modern tid. Möjligen någon gång förr på medeltiden, vad vet jag.
Jag tycker att det är problematiskt att framställa verkligheten på ett sätt som inte är korrekt, både för de människor som lyssnar på detta och som kanske får intrycket att det är öppna gränser till Sverige och fattar beslut baserat på det och för att det vilseleder väljarna och medborgarna. Sverige har haft en reglerad migrationspolitik under väldigt lång tid.
Det som vi och de flesta andra länder i världen har är asylrätt baserad på Genèvekonventionen, alltså rätten att inte bli utvisad till förtryck och död. Fru talman!
Utredningen kan även inkludera de rättsosäkra åldersbedömningarna och de otroligt problematiska bedömningar som gjorts av konvertiter och hbtqi-personer i asylprocessen.
Annika Hirvonen (MP):
Det var ju inte någon speciell politik som bedrevs 2015 som inte hade bedrivits också 2014 eller 2013, under den tid som Moderaterna ledde Sveriges regering. Det som hände och som var den stora skillnaden var att fler människor flydde till Europa, inte minst från Syrien och kriget där.
Jag kan inte minnas - men Magnus Resare får gärna påminna mig - vilka förslag som Moderaterna drev då, före 2015, som skulle ha förändrat detta.
Min uppfattning är att det som verkligen hade gjort skillnad var om vi hade fått slut på kriget i Syrien eller förföljelsen av hazarer i Afghanistan eller möjligen sett till att al-Shabab kunde sluta terrorisera människor i Somalia.
Det är åtgärder som garanterat skulle ha förhindrat att så många människor tvingades på flykt 2015.
Annika Hirvonen (MP):
Ingemar Kihlström säger att han vill stärka arbetskraftsinvandrares ställning i Sverige. Samtidigt föreslår hans parti i Tidöavtalet att arbetskraftsinvandrare som jobbar i Sverige ska bli av med sina jobb och tvingas flytta härifrån. Ingemar Kihlström talar också om att förbättra konkurrenskraften för hederliga företag.
Samtidigt vill Kristdemokraterna utvisa dem som jobbar för de hederliga företagen. På vilket sätt stärker det arbetskraftsinvandrares ställning att bli utvisade och bli av med jobbet? På vilket sätt stärker det hederliga företag att deras medarbetare tvingas sluta jobba för dem och flytta från Sverige?
Annika Hirvonen (MP):
I sitt anförande lyfte Mauricio Rojas fram hur viktig arbetskraftsinvandringen faktiskt varit för Sverige. Det gläder mig. Men på vilket sätt menar Mauricio Rojas att Sverige - eller någon - gynnas av att människor som jobbar här i dag förbjuds att gå till jobbet?
Det finns en idé om att om man utvisar de arbetskraftsinvandrare som i dag jobbar i Sverige får de arbetslösa de jobben. Man har inte förstått att anledningen till att vi har den arbetslöshet vi har i dag i Sverige är en alltför låg utbildningsnivå. Det löser man inte snabbt genom att ändra kraven för arbetskraftsinvandring. Vi tar ett exempel: sjuksköterskor.
Ingångslönen för sjuksköterskor ligger på 25 000-28 000 kronor. Det är flera tusen kronor lägre än medianlönen som det står i Tidöavtalet att man måste ha för att få vara arbetskraftsinvandrare i Sverige. Sjukhusen rekryterar desperat sjuksköterskor runt om i världen för att operationsköerna ska bli kortare och för att väntetiderna på akuten inte ska bli för långa.
De personerna skulle inte få vara med och inte få komma och jobba i Sverige med Tidöavtalets förslag. Att avskeda de sjuksköterskor som jobbar på sjukhusen i dag och som är arbetskraftsinvandrare går inte. Man kan inte plocka någon från Arbetsförmedlingen som inte har gymnasieutbildning eller sjuksköterskeutbildning till det jobbet.
Det är inte så det kommer att fungera. Förslaget i Tidöavtalet kommer ju bara att leda till att färre får gå till de jobb som de har i dag.
Annika Hirvonen (MP):
Nyligen larmade ett flertal organisationer om de absolut yttersta konsekvenserna av rasism i Sverige.
Det finns även ett fall då en man dog till följd av att man hänvisade till "kulturell svimning" när mannen i själva verket var i akut behov av vård.
Föreställningar om skillnader mellan människor baserade på till exempel hudfärg som inte har någon grund i vetenskap är farliga.
Så länge dessa föreställningar och deras konsekvenser inte synliggörs på ett strukturellt plan finns en risk att det hela viftas bort som enstaka incidenter och att adekvata åtgärder inte införs. Därför efterfrågar många nu strukturell datainsamling kopplad till rasism.
År 2021 gav Miljöpartiet i regering Brå i uppgift att ta fram den tredje i en serie rapporter som belyser rasismen i Sverige. De första rapporterna behandlade antisemitism och islamofobi.
Brås nya studie om afrofobiska hatbrott synliggör det som väldigt många har vittnat om under lång tid, nämligen hur hatbrott sker öppet på gator och torg, i kollektivtrafiken och på skolor och arbetsplatser. Det kan vara alltifrån verbala påhopp, där nordet och andra nedsättande uttryck används.
Men i nästan en femtedel av anmälningarna förekommer också våld, och det är ett alarmerande resultat. Konsekvenserna för den individ som utsätts och som bär med sig oron för att utsättas sätter fysiska spår i kroppen i form av ohälsa. Det får förstås särskilt konsekvenser för barn.
Låt oss titta på Sveriges jämställdhetsarbete. Sverige är numera ett av världens mest jämställda länder när det gäller jämställdhet mellan kvinnor och män. Den mest centrala bakgrunden till det är att vi har väldigt bra statistik som är könsuppdelad.
Könsuppdelad statistik har varit ett verktyg för forskare, men den har också gjort det väldigt enkelt att se strukturell ojämställdhet och därmed möjliggjort rätt åtgärder.
Jag är övertygad om att om vi hade bättre kunskap om strukturell rasism skulle vi kunna nå motsvarande framsteg där. Sverige har ju fått kritik från både EU och FN för att vi saknar kunskap om rasism. Därför behövs jämlikhetsdata.
Annika Hirvonen (MP):
Frågan om jämlikhetsdata är inte enkel. Men det är inte en ursäkt för att inte arbeta med den. Det som förespråkas av EU och FN handlar om jämlikhetsdata som baseras på frivillighet, anonymitet och självidentifikation.
När FN nyligen granskade Sveriges arbete mot rasism påtalade man återigen avsaknaden av tillförlitlig kunskap. Här måste Sverige göra mer. Jag välkomnar verkligen att den här regeringen och Paulina Brandberg avser att arbeta vidare med den plan mot rasism och liknande former av fientlighet som Miljöpartiet arbetade fram i regeringen.
Samtidigt är jag orolig, eftersom det i Tidöavtalet finns spår av en rasistisk politik från Sverigedemokraterna, exempelvis uppmaningar till rasprofilering i polisens verksamhet. Det här är någonting som jag uppmanar statsrådet Paulina Brandberg att kraftfullt motarbeta och bevaka.
Jag är övertygad om att det vore förödande om polisen systematiskt skulle visitera personer med mörk hy eller personer med ett utseende som gör att de till exempel liknar en viss flyktinggrupp som Sverigedemokraterna inte tycker om.
Att bli utsatt för "slumpmässiga kontroller" väldigt ofta är mycket påfrestande.
Om polisen utsätter samma personer för visitationer finns det en risk att de till slut känner att polisen inte är på deras sida, trots att de är laglydiga och precis som alla andra gör sitt bästa för att bidra till samhället, gå till jobbet och betala skatt.
Det här är en utveckling som jag oroar mig mycket för när jag jämför det som står i Tidöavtalet med formuleringar hos Sverigedemokraterna. Jag skulle verkligen uppmana Paulina Brandberg att dels ta avstånd från rasprofilering som metod i polisens arbete, dels inte resignera inför att frågan om jämlikhetsdata är komplex utan föra den framåt.
Här finns det möjligheter att hitta verktyg för att synliggöra strukturell rasism och därefter motarbeta den.
Annika Hirvonen (MP):
Först vill jag säga något om de farhågor som Paulina Brandberg lyfter fram.
Det är centralt att människor själva får identifiera sig. Det här kräver djup analys, absolut, och min fråga är helt enkelt: Avser Paulina Brandberg att göra en sådan djup analys så att frågan kan föras vidare?
Jag tror nämligen att det här är den mest centrala åtgärden om vi ska komma åt den strukturella rasismen på samma effektiva och breda sätt som vi har arbetat för jämställdhet mellan kvinnor och män. Fru talman!
När det gäller frågan om rasprofilering hos polisen riskerar visitationszonerna, som Paulina Brandberg mycket riktigt också antyder, att leda till att personer med utländsk bakgrund eller mörkare hudfärg oftare kommer att utsättas för visitation.
Men det är faktiskt en helt annan formulering i Tidöavtalet som min oro handlar om, nämligen det som beskriver hur polisen ska bedriva sitt arbete "effektivt". Lyssnar man på till exempel Sverigedemokraternas Tobias Andersson menar ju han att polisen måste vidta rasprofilering just för att man anser att det är effektivt.
Jag tror att detta vore förödande ur perspektivet att folk kommer att utsättas för strukturell rasism.
Annika Hirvonen (MP):
I yttersta fall leder rasism i vården till att människors liv riskeras. Ett sådant fall är mannen som i stället för att få akut vård avfärdades med hänvisning till något som kallades kulturell svimning.
Det är uppenbart att det finns rasistiska föreställningar som påverkar den vård som människor får. Även om det borde vara självklart för var och en att hälso- och sjukvård enbart ska ges på vetenskaplig grund och inte alls påverkas av rasistiska föreställningar är det uppenbart att det ändå sker.
Då har regeringen ett ansvar att agera. Vi i Miljöpartiet fattade beslut om den nationella planen mot rasism och liknande former av fientlighet och hatbrott under vår tid i regeringen. Det är viktigt att det arbetet fortsätter, men det behövs också särskilda insatser till vården. Det behöver vara ett prioriterat område. Kunskap och kompetens är centralt.
Jag har i flera sammanhang lyft fram behovet av kunskap om rasismen i sig och så kallade jämlikhetsdata för att svart på vitt synliggöra skillnader i hur människor behandlas.
Jag vill fråga utbildningsministern om han ser ett värde i att ta fram jämlikhetsdata för att på samma sätt som vi har jobbat systematiskt för jämställdhet mellan kvinnor och män baserat på könsuppdelade data kunna göra detsamma vad gäller rasism.
Jag tycker att det är bra att utbildningsministern tar tydlig ställning mot rasism, men jag är inte nöjd med att ministern utgår från att rasism är något som bemöts och inte förs vidare i utbildningarna.
Det vi ser i vården är att det förekommer rasistiska föreställningar, och då menar jag att det inte räcker att utgå från att utbildningarna har hanterat detta tillräckligt väl.
Jag tror tvärtom att det behövs tydligare insatser som också hanterar eventuella rasistiska föreställningar som studenter bär med sig när de kommer till sin utbildning, och jag är övertygad om att det också behövs insatser som fortbildar den personal som redan är verksam i dag. Jag undrar om Mats Persson är beredd att göra mer för att det ska bli verklighet.
Annika Hirvonen (MP):
Jag får tacka för svaren. Det är tydligt att Mats Persson erkänner att detta är ett angeläget problem. Det som inte är lika tydligt är om utbildningsministern kommer att vidta några ytterligare åtgärder eller om han anser att den kartläggning som gjorts visar att det i dag är tillräckligt bra på utbildningarna till hälso- och sjukvårdsyrken.
Sedan har vi den fråga som utbildningsministern själv var inne på, att det är svårt att veta hur det fungerar och hur det ser ut. Det finns många beskrivningar, anekdoter och enskilda fall av diskriminering som visar att det finns rasism inom hälso- och sjukvården.
Det som saknas i Sverige är systematisk kunskap på strukturell nivå.
Därför menar inte bara vi i Miljöpartiet utan också EU och FN att Sverige skulle behöva införa någon form av jämlikhetsdata, baserade på frivillighet, anonymitet och självidentifikation, som på ett strukturellt plan kan synliggöra hur rasismen ser ut.
Jag har själv, precis som Liberalerna som parti, arbetat med jämställdhetspolitik under lång tid och sett hur central den könsuppdelade statistiken har varit för att nå framgång - för att inte olika beskrivningar av bristande jämställdhet eller upplevelsen av att löner är ojämställda etcetera ska kunna viftas bort.
Har man svart på vitt hur det ser ut blir det lättare att nå enighet, i politiken och med myndigheter och chefer i hela det offentliga. Man har en gemensam problembild och kan agera utifrån den. Därför vill jag fråga utbildningsministern om han kommer att ta initiativ för att det ska utvecklas jämlikhetsdata.
Jag tänker att universiteten och högskolorna här skulle kunna spela en helt central roll för att ta fram bra metoder.
Avser utbildningsministern att ta initiativ för att vi ska få jämlikhetsdata?
Annika Hirvonen (MP):
Det är oacceptabelt att människor i svensk hälso- och sjukvård behandlas olika baserat på hudfärg. Det är oacceptabelt att människor dör till följd av rasistiska föreställningar hos vårdpersonal. Det är en helt central uppgift för samhället att se till att den strukturella rasismen synliggörs och åtgärdas.
Jag är väldigt glad att regeringen kommer att arbeta vidare med den nationella plan mot rasism och liknande former av fientlighet och hatbrott som vi i Miljöpartiet sjösatte under vår tid i regeringen.
Detta är en livsviktig fråga. Det är en fråga om mänskliga rättigheter och om tillgång till jämlik vård.