Helén Pettersson (S):
Det är med en viss stolthet som jag i dag står här som socialdemokratisk riksdagsledamot. I dag lägger vi fram en proposition, Skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar , som för första gången på mycket länge stärker människors trygghet på arbetsmarknaden. Vi har under en väldigt lång tid sett det motsatta ske i svensk lagstiftning.
Just denna lagstiftning kommer att minska riskerna för dem som är anställda allmän visstid att bli utnyttjade. Det är kanske inte så revolutionerande i sig. Det kanske egentligen är en lagstiftning som borde ha kommit till för länge sedan för att minska de största riskerna för utnyttjande av dem som är allra mest utsatta på svensk arbetsmarknad. Det är en lagstiftning som lägger sig på den nivå av trygghet på arbetsmarknaden som EU kräver av oss.
Den grundar sig i en anmälan mot Sverige som TCO gjorde för nio år sedan och som gick ut på att Sverige bröt mot visstidsdirektivet i och med den lagstiftning som den borgerliga regeringen genomförde, Bättre möjligheter till tidsbegränsad anställning m.m . Kommissionen inledde ett överträdelseärende när anmälan kom.
Sedan dess har kommissionen överlämnat en formell underrättelse, ett motiverat yttrande och ett kompletterande motiverat yttrande. Sverige har besvarat skrivelserna, men man har inte agerat med någon ändring i lagstiftningen. Det har, kan man säga, varit en rejäl långbänk, och nu vill vi sätta punkt innan kommissionen väljer att gå ännu längre.
Vi har inte ens förmått leva upp till de lägstakrav för visstidsanställdas trygghet på arbetsmarknaden som EU har krävt av oss, vi som alltid har varit kända för vår svenska modell som bland annat innebär trygghet på arbetsmarknaden. Ett slags balans, kan man kalla den svenska modellen.
Det är en balans mellan arbetare å ena sidan och arbetsgivare å den andra, en balans som har visat sig vara helt outstanding i sitt slag för att skapa trygghet, jobb, en stabil arbetsmarknad och en stabil ekonomi i vårt land över tid.
Att vi i Sverige tvingas stärka vår lagstiftning på anställningstrygghetsområdet för att vi inte har levt upp till EU:s miniminivå visar med all önskvärd tydlighet att den arbetsmarknadspolitik som genomfördes av den förra regeringen låg under skamgränsen. Men det visar också att tiderna förändras och därmed politiken. Det visar att vi nu har en regering som har tänkt vända den trend som pågått så länge. Herr talman!
Vår nuvarande regering vill stärka arbetstagarnas ställning på arbetsmarknaden. Vi vill värna den svenska modellen på alla dess plan. I dag tar vi det första steget på den vägen. En arbetsmarknad där människor ses som tillgångar och inte som en slit-och-släng-vara är det som kännetecknar en modern arbetsmarknad. Det är en arbetsmarknad som erkänner enskilda individer som värdefulla.
En politik som ser att alla människor är lika mycket värda och att de därmed måste ges förutsättningar för att skapa sina liv är ett måste för att skapa ett gott samhälle. Fasta anställningar, tillsvidareanställningar, ska vara normen på svensk arbetsmarknad. Det är inte anständigt att i ett samhälle som vårt utnyttja människor in absurdum på tidsbegränsade anställningar.
Alltför ofta möter jag människor som på grund av sin anställningsform inte tillåts ta lån eller skaffa bostad. Det kan nästan vara svårt att skaffa ett mobilabonnemang om du inte kan visa att du har en inkomst över tid. Detta är inte rimligt. Det är inte modernt. Det är inte så Sverige ska möta framtiden. Trygga anställningsförhållanden och en lön att leva på, det är modernt.
Det är så vi skapar ett samhälle som bygger på trygghet och tillit, och det är då vi får ett samhälle som människor vill vara delaktiga i att bygga tillsammans. I grunden är det faktiskt en fråga om människovärde och demokrati. Samtidigt som vi konstaterar det kan vi också konstatera att de borgerliga partierna inte längre delar grundsynen om den svenska modellen.
De vill ha lagstiftning om sänkta ingångslöner, helst för unga och nyanlända, men det kommer självklart att få konsekvenser för hela arbetsmarknaden och faktiskt för hela systemet med den svenska modellen, där parterna har ansvaret för lönebildningen. Sänkta ingångslöner och otrygga anställningsformer är omodernt.
Att ge olika löner baserat på etnicitet eller ålder är diskriminerande, och förslag som dessa borde inte ens kunna lyftas i Sverige år 2016. Jag trodde faktiskt bättre om oss än så. I ett läge där arbetslösheten sjunker och det går bra för landet är det rent skrämmande med förslag av den sorten. Det är ovärdigt, och det är omodernt.
När jag ändå är inne på temat den svenska modellen kan också jag konstatera att det enda partiet i Sveriges riksdag som röstar mot förslagen om skärpta åtgärder mot missbruk av tidsbegränsade anställningar är Sverigedemokraterna. Det är det enda partiet som tycker att det är okej att stapla otrygga anställningar på varandra och skapa otrygga liv för människor som inte får någon stabilitet i sin tillvaro.
I sin reservation skriver de att de gör detta för att värna den svenska modellen. Det är bara ännu ett exempel på att Sverigedemokraterna inte har den minsta aning om vad den svenska modellen är. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner.