Andreas Carlson (KD):
Polisen, som vi i dag debatterar, är en central samhällsfunktion. Den är oerhört viktigt för att säkerställa vår trygghet och inre säkerhet. När vi talar om det är det viktigt att komma ihåg att funktionen byggs upp av dem som har valt att arbeta som just poliser. I deras arbetsvardag görs det varje dag enorma insatser. Det måste vi vara väldigt tacksamma för. Vi vet att situationen är ansträngd.
Vi har den lägsta polistätheten i Sverige på tio år. Vi kristdemokrater har föreslagit 10 000 fler poliser. Det finns inga genvägar. Det behövs fler poliser i yttre tjänst och i utredningsverksamheten, det vill säga i kärnverksamheten, för att polisen ska klara av de utmaningar som de har för att säkra tryggheten och friheten för medborgare i Sverige. Vi behöver också en satsning på högre löner och bättre arbetsvillkor för att fler ska stanna i yrket och för att vi ska kunna attrahera flera att gå polisutbildningen.
Rekordmånga unga under 40 år har valt att sluta. Med det betänkande som vi debatterar i dag får Kristdemokraterna igenom en motion som hela utskottet och hela riksdagen kommer att ställa sig bakom. Det handlar om att öka säkerheten på sjukhus. Det krävs kraftiga åtgärder för att komma till rätta med de problem som finns. Sjukvårdspersonal har naturligtvis erfarenhet av att hantera komplicerade patienter och bråk uppstår i ansträngda situationer.
Men det är en sak att kanske ha en besvärlig patient och en helt annan att hantera stora grupper av människor som antingen vill skada en patient eller personalen. Därför behövs fler åtgärder som stärker tryggheten för patienter och personal samt att polisen har bra förutsättningar att förhindra ordningsstörningar. Obehöriga som tar sig in på sjukhus, är med och stör ordningen, hotar personal och försvårar vård måste lättare kunna avvisas från sjukhuset.
Kristdemokraterna vill ha ett besöksförbud för kända orosmakare liknande de tillträdesförbud som i dag finns vid idrottsarrangemang. Personalen måste skyddas och ges förutsättningar att göra sitt jobb. Men det handlar också om att garantera säkerheten för patienterna, som har rätt till en trygg vård. Hot och våld mot patienter och personal är helt oacceptabelt och måste stoppas. Problemet är utbrett, fru talman.
Polisen skriver i en rapport att exempelvis hemtjänstpersonal och socialtjänst utsätts för trakasserier. Det gäller både hot mot enskilda handläggare och skadegörelse på byggnader. Enligt en rapport från Polisförbundet upplever sju av tio poliser att utsattheten för hot och våld har ökat bara de senaste två åren. Kriminella som grips hotar polisen genom att berätta att de vet var de och deras familjemedlemmar bor.
Detta måste samhället reagera skarpt på. När en polis hotas, hotas rättsstaten. Polisen måste fredas. Angreppen på de vitala samhällsfunktionerna stannar dock inte vid vare sig socialtjänst eller polis. Hot mot vårdpersonal ökar, som jag sa i inledningen, på sjukhus i flera större städer runt om i Sverige. Enligt en undersökning som SVT har gjort är det inte bara i storstadsregionerna som hotfulla situationer ökar.
Även på sjukhus i Norrköping, Borås, Västerås och Uppsala, för att ta några exempel, ökar problemen. I Uppsala vittnar en akutsjuksköterska om att det kan komma gäng om 50 personer, som kallar personalen för könsord och dödshotar dem. Hoten är så vanligt förekommande att personal inte ens alltid tar dem på allvar. Så långt har normaliseringen av hotfullt beteende gått på våra sjukhus.
I Malmö berättar personalen på Skånes universitetssjukhus att de har hotats till livet i situationer som rör gängrelaterat våld. Problemen inträffar bland annat när anhöriga och vänner till den skadade samlas i väntrummen. Hot och våld inom vård och omsorg leder till psykiska, fysiska och ekonomiska konsekvenser för den drabbade, för arbetsplatsen och för hela samhället.
Både vårdtagare och anställda kan uppleva oro för att utsättas för våld i vården. Det är både ett allvarligt vårdproblem och ett arbetsmiljöproblem. Vi ser - och det här är ett tecken på det - en våldsspiral som nu har tagit sig in på sjukhusen. Sammantaget bidrar allt detta till ett angrepp mot vitala samhällsfunktioner, något som verkar allvarligt nedbrytande på grundläggande normer i samhället.
Kan inte ett socialtjänstkontor eller ett sjukhus vara fredat från angrepp finns det snart inga platser i samhället som är det. Det är extra allvarligt när angrepp drabbar dem som försöker rädda liv, en grundläggande uppgift för staten. När det gäller organiserade angrepp mot personer som är anställda inom vitala funktioner bör straffen skärpas, särskilt när angreppen är organiserade.
Det behövs ett stärkt straffrättsligt skydd för hälso- och sjukvårdspersonal, det är utskottet överens om, men det behövs fler åtgärder. Därför är jag glad att riksdagen i dag kommer ställa sig bakom Kristdemokraternas motion om att öka säkerheten på sjukhus och göra en översyn av vilka ytterligare åtgärder som behöver vidtas för att stärka tryggheten för patienter och personal och för att ge polisen förutsättningar att förhindra ordningsstörningar.
Obehöriga som tar sig in på sjukhus och stör ordningen, hotar personal och försvårar vård måste lättare kunna avvisas från platsen. Fru talman! Jag står även bakom övriga reservationer som vi har medverkat till i detta betänkande, liksom tillkännagivandena. Det är en reservation som handlar om att polisen måste ha bättre kompetens att arbeta på nätet.
Vi ser hur näthat sprider sig, och vi vet givetvis att många i dag inte drar någon gräns mellan vad som sker på nätet och vad som sker i den fysiska verkligheten. Det är lika verkligt på nätet. Internet får inte vara ett laglöst land, och därför måste polisen ha bättre kompetens, vilket vi beskriver i reservation 2. För tids vinnande yrkar jag dock bifall endast till reservation 5, som Johan Hedin redogjorde för i ett tidigare inlägg.