Roland Utbult (KD):
Vi debatterar kultur och fritid för barn och unga. Jag står bakom de reservationer som jag har yrkat bifall till i utskottet - 3, 5 och 7 - men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till reservation 7. Jag vill ta upp tre områden i betänkandet utifrån mina reservationer. Det första är barn och unga på nätet.
Alliansregeringen tillsatte en utredning som skulle analysera bland annat det straffrättsliga skyddet när personer utsätts för hot och kränkningar av olika slag, och i dag presenteras den på DN Debatt av lagmannen Gudrun Antemar. Hon har tittat på detta och vill förbättra straffskyddet för integriteten när det gäller hat och hot på internet.
Det görs utredningar, insatser, kartläggningar, kampanjer och särskilda webbsidor för att sätta fokus på de problem som finns i samband med användandet av internet. Fokus har också riktats på föräldrarnas ansvar, bland annat genom Safer Internet Day, en dag som firas i 90 länder den 9 februari, alltså om några dagar.
Sverige kommer, som uppmärksammats i medierna, att få en åldersgräns för sociala medier i samband med att Sverige införlivar EU:s nya dataskyddsförordning. Den kommer enligt uppgift att träda i kraft om cirka två år.
För många barn och unga är nätet en positiv plats, en plats där de kan hålla kontakten med kompisar, söka information till skolarbeten, spela spel, se på film, lyssna på musik och upptäcka världen. Nätet har också betydelse för barns och ungas språkutveckling.
Men som vi hörde tidigare här finns det undersökningar som visar att så många som 66 000 ungdomar kränks på internet.
Hot, kränkningar och mobbning är med andra ord ett omfattande problem som drabbar enskilda barn och ungdomar och skapar rädsla, ensamhet, förtvivlan och sår för livet i många unga människors liv.
Vi kristdemokrater föreslår att arbete påbörjas för att skyndsamt ta fram en strategi för att stärka arbetet med att åtgärda kränkningar och trakasserier som barn och unga utsätts för. Herr talman! Det andra området jag vill ta upp är Skapande skola. Jag minns att när jag arbetade som lärare på högstadiet under 70-talet och början av 80-talet hade vi ganska många besök av professionella kulturarbetare i skolan.
Jag minns särskilt Eva Rydberg och Lasse Kühler. Lasse var dansare, och vi var väldigt imponerade. Eleverna tyckte att det var roligt när de kom och visade sina konster. Jag minns Galenskaparna, som alldeles i början av sin karriär kom till vår skola i Uddevalla. Sedan var det nog så att mycket av detta försvann.
När Skapande skola infördes under alliansregeringen öppnades möjligheten på nytt, nu med betoning på att kulturarbetare, elever och personal är aktiva och skapande. Som professionell kulturskapare under många år anser jag att det är helt suveränt. Detta är också en hjärtefråga för oss kristdemokrater.
Forskningen visar att barn som regelbundet har kontakt med kulturell verksamhet får en större förmåga att känna igen och uttrycka sina känslor. Den förmågan är avgörande för att förstå andra människors känslor och känna empati. På så sätt utvecklas barnets kognitiva förmåga och kompetens. Vi anser att det är dags för Skapande skola att även omfatta eleverna i gymnasieskolan.
Elever bör få mer tillgång till kultur, inte mindre. Vi vill se över möjligheten att förlänga Skapande skola så att den även gäller gymnasieskolan. Herr talman! Det tredje området är barns och ungas rätt till kultur.
Vi som allianspartier menar i vår reservation att alliansregeringens satsningar på kultur för barn och unga bör beaktas i utformningen av den framtida politiken - Skapande skola, läsfrämjande och betoningen på vårt gemensamma kulturarv.
Jag vill tala om "det öppna rummet" för att beskriva min och Kristdemokraternas syn på kulturarvet.
I skollagen står det så här: "Medvetenhet om det egna och delaktighet i det gemensamma kulturarvet ger en trygg identitet som är viktig att utveckla tillsammans med förmågan att förstå och leva sig in i andras villkor och värderingar."
Vi står i vårt land vid en kulturpolitisk skiljeväg där det finns två ytterligheter: på ena sidan en aggressiv nationalism och på andra sidan total assimilering.
Däremellan finns ett öppet rum som präglas av ett anständigt sätt att argumentera för kulturarvet, det som binder oss samman. Den som invandrar till Sverige måste förhålla sig till det. I det svenska kulturarvet har vi någonting gemensamt.
Det handlar om grundläggande värderingar, om respekt för varje individ och om demokrati. Det handlar om tankefrihet, samvetsfrihet, yttrandefrihet och frihet att utöva religion. Det motsäger inte att vi respekterar den som kommer hit med en annan uppfattning. Tvärtom - det bejakar och är en garant för det.
Så kan jag sammanfatta min och Kristdemokraternas syn på det öppna rummet. Vi har alla något gemensamt - vi är människor och ska forma en framtid för landet och världen tillsammans.
Poängen är att det inte är ytterligheterna som ska fylla det öppna rummet, utan i detta öppna rum ska vi kristdemokrater, tillsammans med andra demokrater, finnas med argument och förslag som skapar gemenskap och framtidstro.