Johanna Jönsson (C):
I många kommuner runt om i landet är situationen ansträngd efter höstens kraftiga ökning av antalet människor som sökt asyl i Sverige. Att i ett sådant läge öka kraven ytterligare på kommunerna när det gäller att ta emot nyanlända kan verka ganska motsägelsefullt. Men saken är den att det hänger ihop. Många av de kommuner som i dag har det allra svårast är kommuner med ett oproportionerligt stort antal asylsökande.
Det kan handla dels om kommuner med flera stora asylboenden, dels om kommuner där många asylsökande och nyanlända själva har valt att bosätta sig, ofta hos släkt eller vänner. I de fallen har kommunerna väldigt lite att säga till om. Det är på sätt och vis redan ett tvång. Samtidigt finns det fortfarande, vilket flera redan har påpekat, en rad kommuner som knappt tar något ansvar alls.
Det gäller även många mellanstora kommuner, som visserligen tar emot några men absolut inte i närheten av det antal som de borde ta emot. I den flyktinguppgörelse som vi i Alliansen gjorde med regeringen i höstas ingick den anvisningslag som vi nu debatterar.
Visst hade det varit bättre om kommunerna hade ökat sitt mottagande frivilligt, men trots flera års försök med både morötter och moraliska påtryckningar har det inte skett i tillräcklig omfattning. Vi i Centerpartiet har, liksom många andra här i kammaren och utanför, påpekat att vi måste få till ett jämnare mottagande i landet. Det är absolut nödvändigt.
Vi föreslog i januari förra året att tydliga ekonomiska incitament skulle införas. Det var vårt förslag och den väg som vi ville se. Det var också det jag skrev om i den debattartikel som Paula Bieler tog upp tidigare. Samtidigt som vi föreslog de ekonomiska incitamenten pekade vi på en rad åtgärder som måste till för att göra det lättare för kommunerna att ta emot. Det handlar bland annat om full ekonomisk kompensation för mottagandet.
Det handlar också om att man vid fördelningen av nyanlända måste räkna in anhöriga asylsökande, ensamkommande och så vidare, vilket Hanif Bali talade om tidigare. Nyckeltalen måste vara mer rättvisa - om man vill kalla det så - för att det ska verka rimligt för kommunerna att öka sitt mottagande.
Det handlade också om att vi behöver ha flexibilitet för att få till ett jämnare mottagande eftersom kommuner på många olika sätt har olika förutsättningar. De här faktorerna finns nu till viss del med i den anvisningslag som vi ska fatta beslut om. Det tycker vi såklart är bra.
Det finns en flexibilitet - man kan ha regional samverkan för att försöka komma överens inom regioner och mellan kommuner. De nästan 10 miljarderna extra som ska delas ut till kommunerna vet vi har betytt väldigt mycket för många kommuner för att klara av det här. Dessutom ska alla typer av mottagande nu räknas in i nyckeltalen. Det här är bra, men det räcker inte.
Vi måste fortsätta lyssna på kommunerna. Bostadssituationen och den akuta bostadsbristen i många kommuner är det absolut största hindret för att kunna öka mottagandet.
Det enda jag kan säga i det här läget, när regeringen har bjudit in till blocköverskridande samtal om just bostadspolitiken, är att jag håller tummarna allt jag kan för att man kommer fram till saker som gör verklig skillnad. Just nu sitter över 10 000 personer som redan har fått permanent uppehållstillstånd i Migrationsverkets överfulla anläggningsboenden.
Det här är personer som borde vara i full gång med att etablera sig i samhället men som i stället får sitta och vänta, ofta sysslolösa och med en växande frustration. Samtidigt är Migrationsverket på jakt efter 20 000 nya boendeplatser - dels för att säsongsboenden och vissa evakueringsboenden behöver stänga, dels för att råda bot på den överbeläggning som råder och som leder till motsättningar på många asylboenden.
Vi i Centerpartiet har lagt fram en mängd förslag för att förändra hela mottagningssystemet. Stora reformer måste till för att förbättra både det initiala mottagandet och integrationen på lite längre sikt. Vi har bland annat föreslagit att kommunerna ska få både makt över och resurser till större delar av mottagandet och boendesituationen, framför allt för utsatta grupper.
Det är också för att man ska få en bättre kedja i mottagandet så att de asylsökande redan från början vet var de ska hamna, kan sätta igång med sin etablering och då blir kvar på samma plats för att barnen inte ska ryckas upp från skolan och så vidare. I dag talar vi om anvisningslagen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.
Men vi behöver fortsätta tala om det här, och vi i Centerpartiet kommer att fortsätta lägga fram en mängd förslag på det här området.