Christina Höj Larsen (V):
Vi jobbar inte med sjalen - vi jobbar med hjärtat. Så sa Sagal Barre, som läser till undersköterska och själv bär slöja, i går när hon fick höra att 16 av 20 kommuner i Aftonbladets undersökning kan tänka sig att ställa upp på olaglig diskriminering av kvinnor med slöja om vårdtagaren så önskar.
Detta är allvarligt, och det ger en bild av hur den etniska diskrimineringen ser ut och fungerar i dagens Sverige. Det ger en bild av hur det ser ut när Sven på grund av sitt efternamn har dubbelt så stor sannolikhet som Mohammed att kallas till jobbintervju. Det ger en bild av hur det ser ut när en kvinna i romsk klädsel inte kan hyra en bil på Statoil.
Vi är drygt 9 1⁄2 miljon svenskar i Sverige. Vi är födda i Kiruna, Kigali, Karlstad och Kabul. Vi talar olika språk och har olika tro. Några av oss har levt här i generationer, och andra kom nyss. Vi delar inte alltid historia, men vi delar framtiden. Tillsammans är det vi som är Sverige.
Insikten om att det är så Sverige ser ut i dag verkar dock inte ha slagit igenom. Bristande politik för nyanlända gör att många som kommer nya till Sverige hamnar längst ned på samhällsstegen, och med dagens klassklyftor innebär det dålig ekonomi och liten makt över det egna livet. Klassamhället gör också att det är en position som i stor utsträckning går i arv.
De ekonomiska klyftorna skapar avstånd och göder rasismen. Samtidigt, herr talman, bidrar rasism och diskriminering till att cementera uppdelningen av människor. De av oss som har mörk hud eller ett namn som klingar utländskt löper större risk att hamna på de mest slitsamma och sämst betalda jobben eller i arbetslöshet. Klassamhället skiktas efter färg.
En politik som inkluderar oss alla behöver därför tackla många helt olika typer av problem. Det innebär givetvis specifika insatser, som satsningar på sfi. Men utan politik för ett jämlikt samhälle kommer alla aldrig att få samma möjligheter. Det behövs full sysselsättning och trygga jobb man kan leva på, en utbyggd välfärd och utrotad barnfattigdom.
På motsvarande sätt kan en antirasistisk politik inte nöja sig med upplysning och försök att sprida goda värderingar. Det är bra saker. Men de partier som inte tar tag i sådant som skolval, bostadsbrist och en allt osäkrare arbetsmarknad kommer inte att kunna möta segregation och rasism. Herr talman!
En antirasistisk politik måste innehålla tydliga åtgärder mot den diskriminering som i dag drabbar till exempel dem av oss som bär slöja eller kippa, dem av oss som är afrosvenskar eller dem av oss som bär romsk klädsel. Vänsterpartiet anser att mycket mer behöver göras för att motverka diskriminering på alla områden i samhället.
Vi föreslår därför att det ska finnas minst en antidiskrimineringsbyrå i varje län med de befogenheter och den kompetens som krävs för att driva diskrimineringsärenden, det vill säga att minst en kvalificerad jurist är anställd på varje byrå. Arbetsgivare med fler än tio anställda ska dessutom omfattas av skyldigheten att upprätta likabehandlings- och mångfaldsplaner gällande samtliga diskrimineringsgrunder.
För att bryta diskriminering vid rekrytering och skapa en arbetsmarknad som inkluderar alla oavsett etnicitet behöver staten som arbetsgivare gå före. Vi föreslår därför att DO uppdras att utveckla verktyg för kritiska analyser av rekrytering och att de tillämpas på de tio största myndigheterna.
Dessutom bör det införas ett förbud mot instruktion att diskriminera, samtidigt som skadestånden i diskrimineringsmål höjs och den diskriminerade får rätt till skadestånd. Det ska kosta att diskriminera. Därför yrkar jag bifall till Vänsterpartiets reservation 12. Herr talman! Låt mig säga några ord om så den så kallade svenskfientligheten.
Det är ett väldigt intressant begrepp. Vad betyder det egentligen när SD pratar om svenskfientlighet? Är det inte just fientlighet mot svenskar när Björn Söder säger att några av oss som levt här i generationer - samer, judar och romer - inte är svenskar?
Är det inte just fientlighet mot en svensk när Mattias Karlsson tar sig rätten att tycka att Zlatan, född och uppvuxen i Malmö, inte platsar som svensk för att han rör sig på ett "osvenskt" sätt?
Är det inte just fientlighet mot en svensk när Björn Söder tycker att Loreen, född i Åkersberga och uppvuxen i Västerås, inte är tillräckligt svensk för att företräda Sverige? Men, nej, det är inte denna typ av svenskfientlighet som SD vill bekämpa. Den sortens splittring är själva kärnan i deras politik.
SD:s så kallade svenskfientlighet är i själva verket ett begrepp som kan töjas och sträckas som ett tuggummi för det ändamål man har. Tittar vi på vilka som SD stämplat som just svenskfientliga ser vi att listan blir oändligt lång. Det är företrädare för precis alla politiska partier härinne utom SD.
Det är Fredrik Reinfeldt, Anders Borg, Mona Sahlin, Maria Ferm, Erik Ullenhag, Annie Lööf - och jag såklart. Men det är också många andra människor som tar sig rätten att delta i samhällsdebatten: Alexandra Pascalidou, Özz Nûjen och Katarina Mazetti.
Ordet "svenskfientlig" används alltså av SD:s företrädare om alla oss antirasister, feminister och hbtq-aktivister som inte håller med dem.
Räknar man bort alla oss, så där 87 procent, som svenskfientliga är det en väldigt liten svenskhet SD företräder. Herr talman! Nästa intressanta fråga är vad SD ska göra med alla oss svenskfientliga?
Jimmie Åkesson har sagt att "också många svenskar skulle behöva utsättas för assimileringspolitik". Här blir det riktigt spännande. Hur många av oss är det den lilla eliten i SD dömer ut som så osvenska att vi behöver assimileras och "utsättas för assimileringspolitik"?
Och vad innebär denna assimilering? Vilka av mina minnen, åsikter, traditioner och identiteter är det som ska assimileras bort? Hur kommer den organiserade assimileringen för oss 87 procent se ut? Kommer det att hållas kvällskurser? Eller tänker man sig mer någon typ av läger?
Vilken svenskhet är det vi ska lära oss? Herr talman! Jag hoppas att vi aldrig kommer att få uppleva det verkliga svaret på den frågan.