Bodil Ceballos (MP):
Jag känner mig inte alls så mycket lugnare. Det är naturligtvis väldigt stor skillnad rent juridiskt mellan att vara medborgare och att vara individ. Jag har följt EU-samarbetet väldigt länge - precis som ministern, utgår jag ifrån - och vi har sett mer och mer av en förskjutning av det vi kallar medborgarnas Europa. När vi talar om individen i fokus är det den europeiska medborgaren som är i fokus.
Det är betryggande att den svenska inställningen är att det handlar om individer, men vad har vi för garanti att de andra länderna ser det på samma sätt? Det är upplagt för olika tolkningar i olika länder.
Även om ministern ser det på ett sätt eller den svenska synpunkten är att det handlar om inte bara de som är medborgare utan även andra är jag nästan hundra procent säker på att det finns länder som har en helt annan uppfattning i denna fråga. Jag är nästan säker på att det är så. Det har skett en förskjutning, vilket jag också tar upp i interpellation, sedan Tammerfors.
Då talade man mer om inkluderande, och det handlade om lika rättigheter för dem som kom från andra länder. Det är bra: De som har en särskild ställning, som det väl kallas i EU-terminologi, som kommer från tredjeland ska också inkluderas. Jag utgår ifrån att det ska vara så även i fortsättningen.
Men vad händer med till exempel de papperslösas rättigheter? De omfattas ju också av "envar" i Europakonventionen, och ändå kriminaliserar vi dem hela tiden - vi talar om illegal invandring och illegala migranter. Det är inte bara jag som är kritisk till Stockholmsprogrammet.
I går uttalade sig Amnestys EU-kontor, och de sade till exempel så här: "En migrationspolicy som endast tar upp hur migranter ska skickas tillbaka, utan att på allvar ta upp frågan om irreguljära" - de kallar dem inte olagliga - "migranters rättigheter, kommer inte att fungera." Det var så sent som i går kväll någon gång vid niotiden. I samma TT-meddelande står det att ministern tycker att det är en bra balans.
Men om det nu är en så bra balans som ministern säger och brukar säga är det märkligt att Amnesty uppfattar situationen på ett helt annat sätt och uttalar sig helt i strid med det. De varnar för att de papperslösa kommer att hamna utanför samhället, i många fall utan rätt till sjukvård och skolgång, och att de ses som kriminella. Jag skulle vilja veta hur ministern ser på situationen för de papperslösa.
Vilka rättigheter kommer de att omfattas av? Omfattas de av Europakonventionen? Omfattas de av de grundläggande rättigheterna? Finns de över huvud taget med, förutom i avdelningen för återvändande, i Stockholmsprogrammet? Inte vad jag har kunnat hitta i alla fall! Det handlar om att man inte ska släppa in människor. De som har kommit in och som inte får asyl eller arbete ska ut så fort som möjligt.
Till och med beträffande ensamkommande barn menar man att det är bättre för dem - jag kommer inte ihåg om det står i just Stockholmsprogrammet men någonstans i alla dessa dokument som jag läst på sistone om migrationspolitiken - att åka hem till sina föräldrar. Eventuellt har de inga föräldrar att komma tillbaka till. Man skickar tillbaka dem till diverse barnhem och annat.
Jag är glad att ministern säger att Sverige har den synen på mänskliga rättigheter att det handlar om individer. Men jag undrar: Vem tolkar i slutändan? Jag tror inte att vi kommer att likställa alla individer i Europeiska unionen.