Ola Johansson (C):
Regeringen kan, trots höga byggsiffror för närvarande, inte skryta med att byggmålen har nåtts. Det är fortfarande 207 kommuner av 290 som uppger att de har bostadsbrist i någon form. Trots att många anser att det är i storstäderna som det borde byggas mer är byggtakten och utbudet på landsbygden det som bekymrar mig som centerpartist allra mest. I många mindre kommuner i landsorten och i bruksorterna finns det behov av bostäder, men hinder finns som gör att de inte kan bygga.
Nedskrivningskravet är kanske det mest omtalade. Har man låga fastighetsvärden måste hela kostnaden tas upp i kommande årsbokslut, och sådana marginaler finns inte i ett normalt kommunalt bostadsbolag i en svensk medelstor kommun. Många vittnar om detta.
Landsbygden hämmas av att dess kvaliteter inte värderas av bankerna och inte heller av de tidigare gällande kreditgarantierna som fanns för att underlätta byggandet där. Centerpartiet vill utöka garantierna så att fler kan söka och ta del av dem.
Vi önskar även en större flexibilitet vad gäller fastighetsvärden på landsbygden, både när det gäller kravet på direktavskrivning och möjligheten att fortsätta att utnyttja de statliga kreditgarantier som finns. Fru talman! I pandemins spår kan man hoppas att synen på samhällsbyggnad ändras så att hemmiljön och hemmets närhet är en plats varifrån man kan sköta mer av sitt arbete. Det nära lokalsamhället erbjuder arbetsplatser, service och ett småskaligt näringsliv.
Det är från det perspektivet vi vill se en ny egnahemsrörelse växa fram, där människor med en egen arbetsinsats, ett litet kapital och en önskan att äga sitt boende kan slå ned sina bopålar. Det är också positivt att kommuner nu är delaktiga i att identifiera hus som stått öde och förfallit, försöker komma i kontakt med deras ägare och få till stånd en försäljning.
En tredje faktor är det industriella byggandet, som nu har tagit fart och utmanar traditionella byggmetoder. Det för också med sig att man kan åtgärda problem till exempel med arbetsplatskriminalitet. Fru talman! Vi ser gärna ett startlån. Vi vet att det utreds och kanske kommer att föreslås.
Vi vill dock komplettera startlånet med ett bosparande efter tysk förebild, som staten kan stötta ekonomiskt om den vill och som snabbare skulle ge unga tillgång till en kontantinsats till en bostadsrätt eller ett småhus. Sju av tio vill äga sin bostad, och på sikt är det även för dem som har en lägre inkomst ekonomiskt fördelaktigt att göra det.
Ägande borde inte vara en fråga om klass, men på grund av dagens kreditrestriktioner och brist på alternativ för bosparande har det blivit så. Hyresrätter ska finnas, fru talman, och vara tillgängliga för dem som behöver, men bostadsbristen på hyresrättssidan är nog vårt största misslyckande i dag. Svarthandel och utnyttjande av en svagare part blommar alltid upp på marknader som inte fungerar.
Det blir en insider/outsider-problematik, och vi vill inte upplåta handel med hyreskontrakt till de kriminella gängen. Mer och kostnadseffektivare byggande men framför allt rörlighet och ett bättre nyttjande av de bostäder som finns är lösningen på bostadsbristen. Men det finns ingen quickfix för bättre fungerande bostadsmarknader så länge vi så hårt försvarar de rådande systemen.
Därför var de reformer på hyresmarknaden som var på väg att genomföras med januariavtalet så viktiga. Effektivare och rättvisare hyresförhandlingar, fri hyressättning i nyproduktion och en tydligare spegling av läge, attraktivitet och efterfrågan i det befintliga beståndet är förändringar som behövs - ju förr, desto bättre.
I stället för att med näbbar och klor försvara dem med höga inkomster som sitter på attraktiva kontrakt med låga bruksvärdeshyror i Stockholms innerstad vill Centerpartiet se till de grupper som just nu har svårast att finna bra bostäder som passar deras förhållanden. Det är seniorer, unga och studerande, och det är de ekonomiskt utsatta, fattiga hushållen som inte kan efterfråga bostäder på grund av sociala problem, missbruk eller sjukdom.
De problem som trångboddhet för med sig är svåra att reparera i efterhand. Barn behöver växa upp i trygga miljöer där de blir sedda, får stöd och kan göra sina läxor, vistas hemma och ta hem kompisar. Många lyfter Gårdsten i Göteborg som ett lysande exempel. Jag gör det igen, men det finns fler exempel. Vi måste ge människor chansen att lyckas och samtidigt göra bostadskarriär i en hemtam miljö som känns trygg.
Tyvärr brottas bostadspolitiken inte enbart med systemfel. Måhända är det bristen på incitament för byggbranschen att hålla kostnader nere och bygga snabbt, kostnadseffektivt och miljösmart som håller innovationerna tillbaka. Jag kan tillägga att byggsubventioner så som de har varit utformade inte är ett kostnadspressande system utan ett system som bidrar till att hålla kostnaderna höga.
Det är utvecklade byggmetoder, smarta klimatbra materialval och en övergång till mer industriellt tänkande inom byggbranschen som ger oss minskade byggkostnader. Det är Centerpartiets uppfattning att skattebetalarnas pengar inte ska användas för att subventionera bostäder som kan byggas med marknadsmässiga principer och normala avkastningskrav hos byggherrarna. Jag har också mött dem som nu beklagar att investeringsstödet till hyresrätter avskaffats.
Jag kan förstå att den typen av plötsliga förändringar är svårhanterliga och att det tillfälligt kan innebära byggstopp på en del håll. Men till dem vill jag säga att jag beklagar att dessa stöd hittills har varit alltför generella och huvudsakligen gått till bostäder som ändå skulle ha byggts. För att Centerpartiet fortsättningsvis ska ställa sig bakom ett sådant system med omfattande subventioner måste de riktas specifikt mot de svagaste marknaderna och mot de hushåll som är i allra störst behov av en bostad.
Vi välkomnar därför den utredning om en social bostadspolitik som Karolina Skog presenterar i dag. Vi vill dock gå längre och fortsätta att utreda hur en ny social bostadssektor skulle kunna skapas för svenska förhållanden med andra länder som positiva förebilder. Jag kan notera att begreppet "affordable housing" inte har någon motsvarighet här i Sverige, vilket är synd.
Till följd av den förenklade beredningen finns det endast ett fåtal reservationer i betänkandet. Jag står naturligtvis bakom samtliga våra yrkanden, också dem som bereds förenklat, men yrkar bifall endast till reservation 2 om översyn av redovisningsregler, som jag inledningsvis argumenterade för.