Morgan Johansson (S):
Jag hade inte tänkt delta i den här diskussionen. Det är inte min debatt så att säga. Men jag blev angripen av Mauricio Rojas under nästan tio minuter. Därför tycker jag att det kanske är lika bra att jag svarar på något sätt eftersom jag inte hade möjlighet att ta replik vid den tidpunkten. Jag visste inte heller att det var jag som skulle granskas i det här läget. Jag sitter inte i regeringen längre, även om man skulle kunna tro det när man hör Mauricio Rojas.
Jag tycker att vi ska sikta in oss på sakfrågan. Jag tycker att Rojas sätt att föra den här debatten visar att han inte vill diskutera sakfrågan. I stället vill han prata tonläge. Han vill tala form i stället. Varför? Jo, därför att det finns en desperation tror jag, inte bara hos Rojas utan i det borgerliga lägret över huvud taget, över att den här processen nog inte har varit särskilt bra för dem som man är satt att skydda, nämligen den borgerliga regeringen.
Då vill man inte prata sakfrågor, utan då vill man prata någonting annat i stället. Man vill gärna prata formfrågor och hur utfrågningarna har gått till. Jag vill gärna sikta in mig på sakfrågan i det här korta första inlägget jag har. Jag fick frågan varför jag vid utfrågningarna frågade om Lundin Oil och deras verksamhet. Ja, det var naturligtvis därför att jag ville veta följande: Ska en utrikesminister ha aktier i detta företag?
Det var därför jag frågade om anklagelserna när det gällde folkfördrivning från det område där Lundin Oil borrade efter olja. Jag ville veta hur Ian Lundin svarade på det. Det finns faktiskt ekonomiska intressen som ministrar inte ska ha, som man ska dra sig för. Vi skulle till exempel aldrig acceptera att en finansminister har aktier i en bank.
Vi skulle aldrig acceptera att en försvarsminister har aktier i Bofors. Då skulle vi säga: Stopp och belägg! Det är inte lämpligt. Det rubbar förtroendet. Det var på precis samma sätt här. Hur skulle vi se på att utrikesministern hade aktier i Lundin Oil? För att kunna reda ut det måste jag fråga om den verksamhet som Lundin hade haft i Sudan under den tid som Carl Bildt satt i Lundins styrelse.
Det är riktigt att jag hänvisade till ett dokument. Det var det här dokumentet, Human Rights Watch-rapporten från 2003. Human Rights Watch är en av världens mest ansedda organisationer för mänskliga rättigheter. De gav ut en hel rapport som handlade om just Lundins inblandning i de bekymmer som fanns i Sudan vid den här tiden.
Den är mycket kritisk mot Lundin Oil och också mot Carl Bildt och hans verksamhet där. Det var det dokumentet jag hänvisade till och som jag också frågade om. Det är klart att jag borde ha anmält det tidigare till KU så att Rojas, om han nu kände sig nödsakad att skydda Ian Lundin i den utfrågningen, hade haft en chans att läsa på. Vi gjorde det direkt efter. Då anmälde vi detta dokument.
I den fortsatta processen hade alla möjlighet att ta ställning till det. Vostok Nafta-utfrågningen gällde grundfrågan: Var det delikatessjäv eller intressejäv? För att det skulle vara intressejäv måste man knyta frågan om Vostok Naftas aktier direkt till gasledningsbeslutet, det vill säga om det skulle få en direkt effekt på Vostok Naftas aktier om man bestämde sig för att bygga den här gasledningen. Det var den frågeställningen som vi tog upp där.
Där hänvisade jag också till årsredovisningen med de citat som jag hade. Jag visade då att man från Vostok Nafta sade en sak i sin årsredovisning och en annan sak vid utfrågningen. Vi kom inte längre i den processen. Därför fastnade vi också, vilket alla har kunnat se i vår reservation, för att vi i alla fall kunde säga att det är ett delikatessjäv. Vi vet inte om det är ett intressejäv, men det är ett solklart delikatessjäv.