Cecilia Widegren (M):
Den sittande regeringen fortsätter sin skattehöjarpolitik. Under denna mandatperiod har skatterna hittills höjts med 60 miljarder kronor. Statens utgifter har ökat med 100 miljarder kronor.
Detta slår direkt mot företag, mot företagare, mot den som anstränger sig, mot den som gör rätt och mot dem som är motorn i svensk ekonomi och därför grunden för den gemensamma välfärden.
Att den sittande regeringen nu ytterligare vill beskatta den som tar ansvar för arbetstagares ohälsa, för den psykiska ohälsan och för arbetsgivare som vill förebygga och motverka sjukfrånvaro är direkt dålig politik. Det är en direkt kontraproduktiv politik.
Det är dessutom någonting som går stick i stäv med det som regeringen säger i samma andetag, nämligen att man vill förändra och förbättra. Man säger alltså en sak men gör det helt motsatta. Fru talman! Det är under den sittande regeringen som vårdköerna har fördubblats.
Över 100 000 patienter står nu i vårdköer. Att över 650 000 personer - varav de flesta, över 70 procent - har fått ett stärkt ansvar av sin arbetsgivare är självklart till gagn för den enskilde arbetstagaren.
Att många företagare som är små - det är många enmansföretagare - och starkt beroende av nyckelkompetensen har gagnats och att det gemensamma, tillsammans i samhället, har gagnats är självklarheter.
De här förslagen går dock stick i stäv med tanken att förbättra och förstärka, förebygga ohälsa och psykisk ohälsa samt minska sjukfrånvaron. För alla oss som vill bryta den negativa utvecklingen när det gäller den psykiska ohälsan, som tyvärr fortsätter att växa, går dessa förslag stick i stäv med arbetet.
Regeringens förslag har helt enkelt många felaktiga utgångspunkter. Regeringens förslag kan till och med förvärra läget och få negativa konsekvenser för tillgängligheten till den gemensamma vården. Mot den bakgrunden har vi sagt nej, röstat nej och varit emot de här förslagen i samband med budgetbehandlingen i höstas.
Förslagets påverkan på statens inkomster ingår i den inkomstberäkning som beslutades av riksdagen i höstas. Inkomstberäkningen är fastställd i sin helhet i samband med budgeten, och den lagstiftning som i dag följer av detta hänger samman med den sammanhållna budgetprocess som riksdagen som helhet har ställt sig bakom.
Om nu riksdagen skulle ändra delar av ett budgetbeslut i efterhand skulle det få långtgående negativa konsekvenser för svensk ekonomi - men framför allt för tilliten till svensk politik.
Förslaget är illa berett och innehåller väldigt många felaktigheter och otydligheter, inte minst i gränslandet mellan det som är förebyggande hälsa, det som är vård och det som är företagshälsovård. När det gäller hur man har tänkt sig att detta ska gå ihop är regeringen svaret skyldig. Fru talman!
Låt mig därför vara tydlig från Moderaternas och allianspartiernas sida: Alla skattehöjningar som slår mot dem som anstränger sig - de som jobbar, sparar och vidareutbildar sig - är skattehöjningar som Moderaterna och allianspartierna inte vill se. Vi gör allt för att se till att det ska bli en ny regering och driver en annan politik här i riksdagen.
Vi har ett annat budgetförslag - ett budgetalternativ för växtkraft och för att Sverige ska gå framåt. Vi vill dock samtidigt värna ordning och reda i statens finanser, fru talman. Långsiktighet ska prägla spelreglerna för svensk ekonomi. Så sårbar är nämligen svensk ekonomi. Ramverket påverkar Sveriges finanser.
Vi känner därför oro när inte alla partier i Sveriges riksdag förhåller sig till det gemensamma regelverket, speciellt när det gäller budgetpraxis, det finanspolitiska ramverket och en sammanhållen budgetprocess. Vi förutsätter att alla andra partier i Sveriges riksdag förhåller sig till en samlad, gemensam budgetprocess.
Vårt ramverk har tjänat Sverige väl under lång tid. Det är väldigt lätt att glömma det. Inte minst i en tid av internationell högkonjunktur och när svensk exportindustri blomstrar är det lätt att glömma bort varför det finanspolitiska ramverket kom till. Det kom till i en tid av tung finanspolitisk kris eftersom Sverige är ett litet, starkt exportberoende land och starkt beroende av sin omvärld.
Nu kan man ta lätt på det. Nu kan det vara lätt att göra ett avsteg och inte förhålla sig till praxis, som man till exempel gjorde 2013. Då medverkade flera av partierna till att bryta ut och inte förhålla sig till den gemensamma, samlade budgetprocessen.
Men vi menar att det snarare är i dessa tider, då det går bra för svensk ekonomi tack vare en stark internationell högkonjunktur, som vi ska värna stabila spelregler inför framtiden. Det är just i dessa tider vi ska ta ansvar som folkvalda och se till praxis och helheten. Spelregler gäller i dag, och de gäller i morgon. De gällde även i går.
Vi förhåller oss till dem. Vi medverkar vid varje möjligt samtal för att se till att få en samlad, gemensam budgetprocess och för att den ska vara så stabil som möjligt på kort och på lång sikt. Därför väljer vi att avstå i den omröstning vi har i morgon, med hänvisning till vår budget, till att vi är emot förslaget och till att vi har röstat om det vid ett tidigare tillfälle.