Per Bolund (MP):
Vi lever i en tid som kräver nya lösningar. Utarmningen av naturresurser och ekosystem ökar, de sociala klyftorna i enskilda länder och i världen växer och de finansiella kriserna avlöser varandra. Professor Johan Rockström här i Sverige har i internationellt erkänd forskning visat att vårt samhälle och vår ekonomi redan i dag överskrider minst tre viktiga gränsvillkor, bland dem klimat och biologisk mångfald.
Många andra gränsvillkor på planeten är vi redan i dag nära att överskrida. Det är uppenbart att vårt samhälle behöver ändra färdriktning. Runt om i världen ökar insikten om att en omställning till en hållbar ekonomi inte bara är nödvändig utan också önskvärd, både för individer och för samhällen. En klok människa har en gång sagt att det vi mäter också påverkar det vi gör. I dag mäter vi mycket genom bnp.
Bnp är ett mått på ekonomisk aktivitet. Redan där finns det vissa problem. Sådant som ideellt arbete och arbete i hemmet mäts till exempel inte. Men ett större problem är att bnp alltför ofta används som ett allmänt mått på välfärd och framsteg i ett samhälle. Med tiden har det ändå blivit alltmer uppenbart att viktiga delar av samhällsutvecklingen inte alls täcks inom bnp-begreppet.
Det handlar exempelvis om ekologiska och sociala faktorer, miljöförstöring, jämlikhet och hur lyckliga vi är och hur bra vi mår. Allt detta är sådant som inte mäts med bnp-måttet. Vi anser därför att Sverige i ökad utsträckning behöver använda och redovisa moderna välfärdsmått. Vi behöver ha en bredare palett av måttstockar än att bara titta på bnp. Tyvärr ser vi att arbetet i Sverige på detta område har gått bakåt på den senaste tiden.
Redan år 1999, före många andra länder, började Sverige redovisa gröna nyckeltal i både vår- och höstbudgetproposition varje år. Det gav en mycket bredare bild av samhällsutvecklingen, exempelvis hur energianvändningen utvecklades och hur det gick med utsläppen av växthusgaser. Detta var viktiga mått som man använde vid sidan av bnp just för att få en bredare bild av samhällsutvecklingen.
Rapporteringen togs tyvärr bort av den nuvarande regeringen och upphörde i samband med budgetpropositionen för 2008. Det tycker vi är beklagligt, för Sverige blir nu omsprunget på detta område av många andra länder där man i dag arbetar hårt för att utveckla nya sätt att mäta utvecklingen i samhället. I Storbritannien, till exempel, inrättades redan år 2000 en oberoende myndighet som kallas Sustainable Development Commission.
I Tyskland inrättade parlamentet 2011 en kommission om tillväxt, välstånd och livskvalitet. Finland, Irland, Frankrike, Portugal, Polen, Österrike och Belgien - alla dessa är ytterligare exempel på länder som har haft eller kommer att utveckla liknande kommissioner för att bredda synen på och rapporteringen av ekonomisk utveckling.
Måttet bruttonationalprodukt, bnp, dominerar mycket i den offentliga debatten om tillväxt och välfärd. Vi anser att det är viktigt att ha ett mått på den ekonomiska utvecklingen och aktiviteten i samhället. Det är viktigt för att kunna styra den ekonomiska politiken och för att följa den breda samhällsdebatten. Samtidigt pekar nu alltmer forskning på vikten av att även belysa delar av samhällsutvecklingen som bnp inte klarar av.
Sverige skulle tjäna på att som komplement till bnp ställa andra välfärdsmått, som också tar hänsyn till människors hälsa, till miljön, till jämställdhet och till fördelning. För tre år sedan kom EU-kommissionen med ett meddelande som kallades Bortom BNP - Att mäta framsteg i en föränderlig värld . När EU-parlamentet skrev sitt betänkande med anledning av meddelandet i april förra året noterade man just bnp:s begränsning som indikator för samhällsutveckling.
Man såg att naturresurser och ekosystemtjänster inte fanns med i måttet. Inte heller stora förändringar som de som uppstår till följd av klimatförändringarna och rörelsen mot en hållbar utveckling var egenskaper som kunde mätas genom bnp.
Man såg också att viktiga institutioner som FN:s utvecklingsprogram, Världsbanken, OECD och EU-kommissionen hade kommit långt med att börja ett arbete med att utveckla nya och andra indikatorer för att mäta och analysera framsteg. Det verkar som att intresset ökar även här i Sverige, utom i Regeringskansliet.
När Svenska Dagbladet ställde frågan till oss här i riksdagen ansåg en majoritet av riksdagens partier att bnp behöver nyanseras och kompletteras för att bli mer rättvisande som välfärdsmått. När riksdagen har den inställningen borde regeringen i ökad utsträckning våga diskutera frågan och inleda arbetet för att redovisa och använda en bredare palett av välfärdsmått som omfattar också ekologiska och sociala faktorer vid sidan av de ekonomiska.
Regeringen har nu också ett gyllene tillfälle i april när man står värd för en stor miljökonferens - Stockholm + 40. Redan för 40 år sedan här i Stockholm hölls en av världens första stora miljökonferenser. Det konstaterades redan då att ekonomin inte utvecklades i linje med en hållbar utveckling.
Trots att detta har varit känt ända sedan den första Stockholmskonferensen väljer regeringen nu att över huvud taget inte lyfta frågan till bordet vid den konferens som ska hållas i april. Man måste fråga sig varför regeringen är så rädd för frågan att man inte ens vågar ta upp den till diskussion. Det är extra beklagligt när vi ser den utveckling som sker runt om i världen.
Bara ett par månader fram i tiden, vid nästa stora miljökonferens nu i sommar i Rio de Janeiro, som kallas Rio + 20, finns frågan i hög grad på agendan. Det är många som driver den. Där skulle Sveriges röst kunna göra stor skillnad för att driva frågan framåt.
Jag skulle verkligen vilja uppmana regeringen att ta tillfället och redan nu lyfta frågorna om kompletterande mått på samhällsutvecklingen och driva på inför Riokonferensen så att FN kan få ett uppdrag från konferensen att utveckla nya mått på välfärd och samhällsutveckling. Det skulle vara välbehövligt för utvecklingen runt om i världen. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till Miljöpartiets reservation.