Gunnar Andrén (L):
Det är alltid trevligt att Monica Green ställer interpellationer, för det ger många möjligheter att debattera den ekonomiska politiken. Hur står det till i vårt land? Det finns många svar på den frågan. Men dessvärre, herr talman, tycker jag - trots att talmannen tillhör det partiet - att det är väldigt besvärande att vi har en opposition som är så dålig.
Varje regering behöver en stark opposition. Den opposition som vi nu har haft har under mycket lång tid haft två svar på varje fråga, inklusive den som Monica Green ställer, nämligen: för sent och för lite.
Den här regeringen kanske inte har den på varje punkt optimala politiken - det kan inte ens jag säga till Mats Odell. En diskussion om till exempel avvägningen mellan vilka generella stimulansåtgärder och vilka riktade åtgärder man vidtar skulle ha varit en intressant diskussion. Socialdemokraterna har ju valt en annan linje, nämligen att säga att allt är fel och att man skulle ha gjort saker tidigare och att man skulle ha gjort mer.
Carl B Hamilton har vid något tillfälle räknat upp 27 olika förslag som Socialdemokraterna har - alla utgiftsökningar. Då kommer jag till frågan hur det är ställt i kommunerna. Ingenting är så viktigt för de kommunala verksamheterna och välfärden - och det är den vi vill värna - som att värna de viktiga skattebaserna. Vi måste värna dem.
Jag var häromdagen på Irland och såg hur det gick när man misskötte skattebaserna. Då drog man in hälften av barnbidragen ena året och resten året därpå. Då höjde man kostnaderna för hela Irlands befolkning, som är fyra miljoner ungefär, med ungefär 10 000 kronor i indragna bidrag och höjda skatter. Men vi i Sverige har ordning på våra finanser. Socialdemokraterna vill föröda dem genom för tidiga och för många åtgärder.
Vi kommer under 2009 och 2010 att kunna stimulera med ungefär 6 500 kronor per invånare. Det är den stora skillnaden. Vill man göra det som Monica Green vill, nämligen att värna välfärden i kommunerna, måste man ha ordning i statsfinanserna. Annars blir det ett moras, som det vi hade 1991-1994. Jag kan gå med på att det var ett moras då.
Då blev Socialdemokraterna tvungna att skära ned på massor med bidrag, se till att det inte blev så många lärare och så vidare. Det var en konsekvens av att man tidigare hade en kasinoekonomi. Jag säger inte att den var helt och hållet skapad av er, för det fanns många andra orsaker också, men den socialdemokratiska regeringen avgick 1990 på sin egen kasinoekonomi. Man hade inte längre grepp över den.
Därför menar jag att vi måste se till att värna skattebaserna. Annars kommer vi att råka ut för att vi inte kommer att ha tillräckligt många lärare och inte tillräckligt mycket mat i skolan, det blir åtgärder på barnbidragen och mycket annat. Därför är det allra viktigaste i landet just nu att vi får en opposition som diskuterar andra saker än om det har varit för lite och för sent.
I stället ska man diskutera vad vi ska göra för att värna skattebaserna. Vad ska vi göra för att rädda sysselsättningen i Skövde? Jag har slutligen en fråga till Monica Green apropå att ni vill höja skatterna igen.
Hur många fler Volvobilar skulle det säljas i detta land om vi höjde skatterna med 80 miljarder kronor?