Alexandra Anstrell (M):
Tack, ministern, för det utvecklade svaret! Det är ju bra med analyser. Det håller jag verkligen med om. Men sedan måste man också agera. Jag tycker att regeringen behöver agera mer och ta ledartröjan nu när Sveriges lantbrukare är så kraftigt drabbade av höjda kostnader för foder, konstgödsel, diesel och liknande. Det går inte att komma ifrån: Djuren måste ha mat, vi behöver gödsel till grödorna och man behöver ha sin traktor och andra maskiner.
Dessa drivs med drivmedel. Det går inte att trolla fram någonting annat. Priserna har ökat på det mesta. Bara mellan 2020 och 2021 hade gödnings- och jordförbättringsmedel ökat med 157,5 procent. Det är helt horribelt! Energi och drivmedel hade ökat med 35,3 procent, och det var alltså innan de hemska elpriserna i december och de fortsatt skenande priserna på drivmedel.
Fru talman! De höga priserna på el och bränsle innebär en ohållbar situation för Sveriges bönder. John Widegren berättade tidigare om de ökade kostnader det kan bli bara på en gård. Men detta sker även i andra branscher, till exempel i hästnäringen. Vi har en hästägare i Sala, Westholm, som har ungefär hundra hästar. Deras elräkning har gått från 60 000 i månaden till 154 000 i månaden - bara på el!
Det rapporteras att läget nu är hårdare än när bönder och djurhållare drabbades av torkan 2018. Efterfrågan på livsmedel och jordbruksråvaror ökar, både i Sverige och runt om i världen. Samtidigt minskar vår produktion här i Sverige. Vi blir sårbara. I början av 90-talet producerade Sveriges bönder 75 procent av landets livsmedel.
I dag är vi betydligt fler, som jag var inne på tidigare, men vi producerar inte mer mat. Vi litar på importen. Vi litar på att Göteborgs hamn ska fungera. Vi litar på att allting ska kunna komma in i och ut ur Sverige hela tiden. Ungefär varannan tugga vi äter är importerad. Självförsörjningsgraden har sjunkit till 50 procent. I Finland är den ungefär 80 procent.
Vi har ändå mjöl, socker och morötter som vi kan vara självförsörjande på, men det räcker inte särskilt länge. Även om morotskaka är gott är det inte gott hur länge som helst. Naturligtvis krävs det också en ugn för att baka det, och då behöver man också el. Fru talman! Varje medborgare förväntas ta ansvar för sin egen mat, men den stora frågan är ju var den ska komma ifrån när det verkligen gäller, när det blir kris eller i värsta fall krig.
Den bistra sanningen är att vårt land inte längre har mat till alla sina invånare. Vi kanske inte märker bristen en vanlig dag i fredstid, men vi skulle bli smärtsamt medvetna vid en kris. Vi har ju varit i en pandemi, och vi såg hur hyllor stod tomma i början av coronapandemin. Vårt land kan inte längre föda sitt folk. Det är horribelt!
Skulle Sverige komma upp i åtminstone 80 procents försörjningsgrad skulle det bidra till mindre klimatpåverkan, stärka matproduktionen och i förlängningen ge väldigt många nya jobb. Vi skulle få ett robustare samhälle. Det behöver vi om vi ska bygga upp Sveriges totalförsvar. Ungefär tio dagar skulle det ta innan centrallagren stod tomma, enligt Civilförsvarsförbundet.
Då har vi inte ens nämnt situationen för barn och vuxna på våra skolor, våra äldreboenden och sjukhusen - verksamheter som våra kommuner och regioner ansvarar för. Frågan berör verkligen dem. Det här behöver vi tala om. Det här är viktigt! Därför är det inte så konstigt om jag och många fler undrar: Vad är planen för att detta på riktigt ska bli bättre?