Nyamko Sabuni (L):
Jag håller med Kerimo om att det är ett stort problem att det i dag finns kommuner som tar emot så pass många flyktingar som till exempel Södertälje och Malmö gör. Det finns ytterligare kommuner som också bär ett väldigt tungt ansvar för nyanlända. Det är min förhoppning att fler kommuner ska kunna ta emot fler nyanlända.
Som jag sade i mitt svar har den omläggning som vi har gjort när det gäller flyktingmottagandet, där vi har tagit bort ansvaret från nationell nivå på Integrationsverket och lagt ned det till länsstyrelsen i samarbete med Arbetsförmedlingen som har fått ett större ansvar, redan nu gett resultat. Det som i dag pågår i Södertälje där Lago kan förhandla med andra kommuner - nu senast är det Gnosjö som är på gång att skriva kontrakt med Södertälje - har underlättats av att vi har gjort denna omorganisation.
Det finns många andra kommuner som är intresserade av att hjälpa till att ta emot flyktingar. Sedan den nya regionala organisationen infördes har solidariteten kommuner emellan ökat. Man har fått insikt om att det går att samarbeta kommuner emellan, och det utnyttjar många kommuner i dag. Det är inte bara den amerikanska kongressen som förstår vilka svårigheter vi har i Sverige. Jag tycker att det är bra att den amerikanska kongressen förstår vilka svårigheter vi har i Sverige.
De har kapacitet att kunna ta emot många fler än vi gör här i Sverige. Det går inte att jämföra hur många vi tar emot i Sverige och den situation som Södertälje specifikt befinner sig i. Det kan vi lösa internt i vårt land, och det är Södertälje på gång att göra. Jag vill påpeka att sedan vi tog över makten är det 265 kommuner som har skrivit kontrakt för att ta emot flyktingar.
Vi har många kommuner som har kontrakt på att ta emot flyktingar som inte fyller sina kvoter. Vi måste bli bättre på att informera för att flyktingar ska vilja flytta i andra hand till de här kommunerna. Ditt konkreta förslag, som jag kanske inte besvarade så tydligt i mitt svar, är att staten ska fortsätta att ha ansvaret för flyktingar mer än en månad, som gäller i dag. Jag tror att du har skrivit tre månader i ditt förslag.
Jag har också reflekterat över det, men jag ifrågasätter det på grund av att så länge staten har ansvar för dessa medborgare finns det ingen kommun att utbetala introduktionsersättningen till. Det finns ingen kommun som över huvud taget kan sätta i gång med en introduktion. För att kommunerna ska ansvara för sina medborgare måste medborgarna vara mantalsskrivna i kommunen. För att få i gång introduktionen så tidigt som möjligt kan inte tiden som staten har ansvar för medborgare vara hur lång som helst. Därför har man valt att göra det under en månad.
Under denna månad ska man bli mantalsskriven, få i gång sin handlingsplan och sin introduktion. Vill man flytta efter det är det möjligt att göra det. Inom tre månader ersätter regeringen till och med båda kommunerna för deras utgifter. Möjligheten finns. Vi behöver bara bli bättre på att samarbeta kommuner emellan. Vi behöver bli bättre på att ge information till de nyanlända om de möjligheter som finns i andra kommuner när det gäller boende och arbetsmarknad.
Det finns inga lagar som bromsar detta. Men låt oss inte ha människor boendes i limbo i tre månader, eller till och med sex månader som jag har hört från Anders Lago, därför att de inte är mantalsskrivna i någon kommun utan staten har ansvar för dem. Därmed kan de inte komma i gång med sin introduktion som vi tycker är så viktig. Den första tiden i Sverige är väldigt viktig. Det som händer då är viktigt för hur de första tio åren kommer att se ut.
Alldeles för många har väntat alldeles för länge på att få en bra introduktion som kan leda in på arbetsmarknaden så fort som möjligt, och jag tänker inte medverka till att det fortsätter.