Anders Borg (M):
Låt mig påpeka för Peter Persson eftersom han började med jobbpolitiken att vi i dag fick Riksbankens prognos och förra veckan KI:s prognos och att båda dessa landar i att Sverige har en sysselsättningsökning 2013 och 2014 på strax under 40 000 personer. Båda räknar med att vi har en ökning av sysselsättningen under mandatperioden 2010-2014 på 200 000 personer.
Det är klart bättre än praktiskt taget något annat europeiskt land eller industriland kan uppvisa i termer av samlad styrka i ekonomin när vi talar om reallöner, sysselsättning, offentliga finanser, tillväxt och allt annat som är viktigt. Sverige står alltså starkt. Vi ska såklart återkomma i budgeten så småningom och göra precis det som OECD och andra uppmanat oss, nämligen att stötta svensk ekonomi i en svår tid. Det är dock inte detta vi debatterar i dag.
I dag talar vi om vinster i privata företag som säljer tjänster och varor till den offentliga verksamheten. Det är en mycket omfattande verksamhet i Sverige. Det offentliga köper enormt mycket tjänster och varor från den privata sektorn. I skolsektorn handlar det om 35 miljarder i tjänster och ungefär 8 miljarder i varor, det vill säga skolböcker, varor med mera.
Där finns det alltså vinster, i tjänsteproduktionen och varuproduktionen, på 35 miljarder. Peter Persson säger att detta är oerhört allvarligt. Det är ett stort samhällsproblem som måste åtgärdas. Låt mig då påpeka att Peter Persson har glömt ett mycket större samhällsproblem, nämligen byggsektorn. Det offentliga köper varor och tjänster från byggsektorn för i storleksordningen 70 miljarder kronor. Det är dubbelt så mycket som friskolorna.
När det gäller den oro som Peter Persson känner för lönsamheten är det verkligen byggsektorn vi ska fokusera på. I den statistik vi har tillgänglig har byggsektorn haft en avkastning, en nettomarginal på 67 procent. I skolsektorn har den legat på mellan 4 och 6 procent. Det är i byggsektorn Peter Persson har sitt stora problem. Där har man tjänat pengar på att sälja varor och tjänster till det offentliga.
Eller är det så att det finns någon underliggande premiss hos Peter Persson? Är skillnaden mellan Peter Persson och Vänsterpartiet att vinst är okej i vissa företag men inte i andra företag, alltså att man får sälja till det offentliga och att det offentliga får köpa tjänster av privata aktörer och vara lönsamma men inte inom skolsektorn? Men får man köpa skolböcker, eller ska vi återinföra ordningen att vi har offentligt producerade skolböcker? Får man tjäna pengar på att sälja bänkar, eller ska de produceras bara i offentlig regi?
För inte Peter Persson i själva verket ett mycket märkligt resonemang som inte är grundat i några andra principer än att han tycker illa om friskolor? Är det inte i själva verket det som vi diskuterar, alltså att Socialdemokraterna tycker illa om friskolor? De vill att det ska vara kommunal verksamhet. De vill att alla föräldrar och lärare, alla som går till vårdcentraler och alla som bor i äldreboenden eller i omsorgsverksamhet ska känna att allt på nytt ska bli kommunalt i framtiden.
Så är det nämligen i en riktig socialdemokratisk kommun. Där hindrar man valfrihet. När Socialdemokraterna får bestämma är det kommunalrådet som har makten, inte patienterna, eleverna, lärarna och sjuksköterskorna. Låt mig bara påpeka att det har gjorts noggranna genomgångar av friskolebranschen. Almega har låtit ett företag titta igenom detta. Det visar sig att mellan 2006 och 2010 har man stoppat in ungefär 650 miljoner i upplånat kapital.
Man har ackumulerat 800 miljoner i vinst, och man har gjort nyemissioner på 700 miljoner och sammantaget investerat 2,4 miljarder. Av det har man tagit ut 30 miljoner i utdelningar. På en investering på 2,4 miljarder har man alltså enligt denna redovisning från Almega gjort utdelningar på 30 miljoner. Kan vi inte komma till kärnan, nämligen att Socialdemokraterna inte kan acceptera något annat än offentlig verksamhet?