KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven-Erik Bucht (S):
Rådigheten över den egna skogen är väldigt viktig för att man ska kunna ha ett långsiktigt ägande och också kunna utveckla sin affärsverksamhet kring skogen. Den äganderätten ska respekteras och är grundlagsskyddad. Sedan finns det oklarheter om vilken ersättning som ska gälla vid avslag när det gäller avverkning i fjällnära skogar.
Den här oklarheten uppstod egentligen när Änokdomen föll i Högsta förvaltningsdomstolen i februari 2014. Den slog fast en annan ersättning än vad som hade skett tidigare. Jag känner inte till det andra enskilda fall som Saila Quicklund relaterar till.
Jag kommer inte ihåg namnet - Tommy någonting. Är det fjällnära skog som det handlar om kan jag säga att besluten om att inte få nyttja fjällnära skog gäller under en femårsperiod och inte för evigt. Men eftersom jag inte känner till det här specifika fallet är det för mig väldigt svårt att kommentera det.
Ersättningsfrågorna är föremål för en rättsprocess i mark- och miljödomstol. De utreds också av Skogsstyrelsen, Naturvårdsverket och Kammarkollegiet. För mig som statsråd är det väldigt viktigt att vi får tydliga regler kring ersättningarna och ersättningsnivåerna. Men regeringen måste avvakta de pågående rättsprocesserna och myndighetsutredningarna.
Jag kan inte som statsråd stå och säga att det ska vara si eller så, för då skulle jag överskrida mina befogenheter. Jag har väldigt stor förståelse för den frustration som många ägare av fjällnära skog kan känna i och med att det här just nu pågår.
Men så länge ersättningsfrågan inte är avgjord i den domstol som just nu hanterar den och så länge myndighetsdialogerna pågår vill jag inte gå in i det här. När detta är lagt till rätta kan det hända att vi blir tvungna att se över lagstiftningen. Det vet vi inte än. Men det är viktigt att vi värnar äganderätten.
Den ska inte på något sätt försvåras utan ska respekteras.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag vill erinra både interpellanten och åhörare om att den lagstiftning som finns om fjällnära skogar sattes på plats av alliansregeringen 2010. Det är den lagstiftningen som råder i dag. Jag kan inte, som jag sa här tidigare, gå in och göra bedömningar i de rättsprocesser som pågår eller gå in i de myndighetsdiskussioner som pågår.
Det är möjligt att vi måste se över lagstiftningen. Vi får se vad man kommer fram till. Det är väldigt viktigt att vi värnar skogen. Det är riktigt som ledamoten här säger att vår skogsexport är den tredje största i världen när det gäller pappersmassa och sågade produkter. Regeringen ser en jättestor potential också i industriellt träbyggande som kan utvecklas och bli en exportprodukt.
Vi ser en möjlighet i biobaserade bränslen, plaster, kompositmaterial och textilier som kan komma ur skogen. Användningsområdet för skogsråvaran blir allt större med teknikutvecklingen. Det är väldigt viktigt för att vi ska kunna bli ett fossilfritt samhälle.
Regeringen har ambitionen att Sverige år 2045 ska bli ett helt fossilfritt land och kanske det första i världen. Vi har den möjligheten i och med att vi har så mycket skog. Det är 70 procent av Sveriges yta som är täckt av skog. En viktig del i arbetet är det nationella skogsprogrammet som vi nu driver i bred dialog. Jag hoppas att vi ska kunna gå i mål med det.
Sven-Erik Bucht (S):
Johan Hultberg har frågat mig hur jag ställer mig till det faktum att ägare av fjällnära skog inte beviljas intrångsersättning samt vilka åtgärder jag ämnar vidta för att förtydliga lagstiftningen om fjällnära skog i syfte att säkerställa att beslut om avverkning fattas på ett tillämpbart, effektivt och rättssäkert sätt. Vid föryngringsavverkning av fjällnära skog krävs tillstånd från Skogsstyrelsen.
Om en avverkning är oförenlig med intressen som är av väsentlig betydelse för natur- eller kulturmiljövården enligt 18 § skogsvårdslagen får Skogsstyrelsen inte ge tillstånd till avverkningen. När en ansökan om tillstånd avslås innebär det att fastighetsägarens rådighet över skogsmarken inskränks. Det kan i sin tur ge rätt till en intrångsersättning.
Ersättningens nivå bestäms av hur stort intrånget i rådigheten är och ska motsvara den uppkomna minskningen av fastighetens marknadsvärde. Frågan om ersättning till markägare som inte fått tillstånd att avverka fjällnära skog prövas för närvarande i domstol. Skogsstyrelsen utreder i vilken grad beslut att inte ge tillstånd till avverkning i fjällnära skog begränsar rådigheten. Att klargöra begränsningen är viktigt för att kunna bestämma ersättningsnivån för intrånget.
Det här innebär att under tiden som Skogsstyrelsen utreder frågan och domstolsprövning pågår kan handläggning av övriga ärenden och utbetalning av eventuella ersättningar komma att fördröjas. Jag är angelägen om att vi har tydliga regler kring ersättning som beaktar äganderätten och är ändamålsenliga för såväl miljö som produktion. Jag följer denna fråga och avvaktar pågående domstolsprövning och Skogsstyrelsens utredning av frågan.
Sven-Erik Bucht (S):
Först en liten rättelse av den geografiska beskrivningen av fjällnära skog. Den når aldrig så långt österut som till Tornedalen. Det är långt ifrån. När det gäller skogsägarna är min uppfattning att de icke ska komma i kläm. Äganderätten är fäst i grundlag.
Jag har lärt mig att om man tar någonting från någon så ersätter man. Det måste gälla även skogen. Låt mig, som situationen ser ut just nu och med anledning av ledamoten Hultbergs frågor, svara att ersättningen är under utredning av myndigheterna och även föremål för en rättsprocess, som jag sa i den förra interpellationsdebatten.
Vi måste avvakta denna rättsprocess och myndigheternas utredning. Men jag har stor förståelse för den frustration som skogsägarna till den fjällnära skogen kan uppleva när de får ett beslut om att de inte kan avverka och att de, om rättsprocessen drar ut på tiden, inte får någon ersättning.
Ersättning måste på något sätt betalas ut om man säger att man tar ifrån någon rådigheten. Jag återkommer till det jag sa i den förra interpellationsdebatten: Vi ska inte glömma bort Änokdomen, som föll i februari 2014 i Högsta förvaltningsdomstolen.
Den har lagt grund för den situation vi har i dag, där besluten om fjällnära skog handlar om ett femårigt moratorium och att man inte kan avverka. Ersättningarna har tidigare varit marknadsmässiga på 125 procent, och det är detta som myndigheter och domstolar nu tittar på: Vad ska vara en skälig ersättning?
Jag tänker inte gå in i den diskussionen innan dessa saker är avgjorda där.
Sven-Erik Bucht (S):
Det är inte försumbara pengar. Det är höga ersättningar. Det betalades ut 1,5 miljarder 2016. Den här regeringen har höjt beloppen, så det blir 250 miljoner till i 2018 års budget.
Däremot noterar jag att Moderaterna i sin budgetmotion har över 1 miljard mindre i ersättning till markägarna. Det är en avsevärd skillnad. Jag vet egentligen inte var Moderaterna står i frågan.
Vill man ersätta markägare när samhället i vissa fall måste ta i anspråk en enskild skogsägares tillgångar? Kan ni lämna svar på den frågan? Ni har tagit bort över 1 miljard i ersättningar till markägarna.
Sven-Erik Bucht (S):
Mot bakgrund av den oro som finns för äganderätten vill jag avslutningsvis vara väldigt tydlig och betona den rättssäkerhet som vi har i Sverige. Den enskildes rätt till ersättning bör ses i ljuset av bestämmelserna i regeringsformen 2 kap. 15 § och vad som sägs där om egendomsskydd.
Enligt regeringsformen ska den enskilda vara tillförsäkrad ersättning när det allmänna inskränker användning av hennes mark eller byggnad. Det här är någonting som regeringen håller högt. Jag blir förvånad - eller kanske inte egentligen - när man ger flera olika bilder.
Moderaterna står och pratar om fantastiska frivilliga avsättningar från privata skogsägare men minskar samtidigt ersättningen med 1 miljard. När man själv har tagit på sig ansvaret för att ungefär 150 000 hektar mer ska skyddas i Sverige, varav 90 000 är kvar, plockar man bort pengar för ersättning till skogsägarna.
Det här gör att skogsägarna inte kommer att få en ersättning. Den här regeringen höjer ersättningen till skogsägarna för att man ska kunna gå vidare och leva upp till det som finns i regeringsformen om skydd av äganderätt.
Sven-Erik Bucht (S):
Låt mig först tacka Jesper Skalberg Karlsson för att han lyfter upp den här viktiga frågan, oaktat att det är sent på kvällen. Ett välmående torskbestånd i Östersjön är en prioriterad fråga för mig och regeringen. Jag delar också Jesper Skalberg Karlssons oro över Östersjötorskens många utmaningar.
Samtidigt som mycket görs inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken för att förbättra situationen för torsken är det oroande att det just i det östra beståndet är väldigt mycket småtorsk. Och det har inte förbättrats trots att man var väldigt restriktiv när man satte kvoterna.
Under de senaste åren, då jag har varit med, har vi inte sett någon förbättring. Man har också följt Ices rådgivning, och när Ices inte har kunnat ge någon rådgivning, till exempel just när det gäller det östra beståndet, har man använt försiktighetsprincipen.
Och jag tycker att vi ska vara stolta över att Sverige i alla diskussioner på EU-nivå har varit den som drivit försiktighetsprincipen. Jag är också glad över att vi partipolitiskt har varit överens om allvaret i situationen och att vi måste driva den linjen.
Jesper Skalberg Karlsson frågar om nya åtgärder. Jag tror att det är viktigt att vi har den vetenskapliga rådgivningen som grund. Jag har i flera år frågat om man inte har kommit fram till någonting när det gäller vetenskaplig rådgivning. Men det har man tyvärr inte gjort ännu.
Det kan vara en farlig väg att införa någon annan åtgärd utan att ha vetenskaplig grund för det. Men det handlar kanske ändå inte bara om hur mycket som fiskas upp, utan det handlar också om tillståndet i Östersjön. Det gäller salthalten, vattentemperaturer, föroreningar och så vidare.
Sven-Erik Bucht (S):
Jesper Skalberg Karlsson frågar om Ices kanske missar någonting. Jag vill inte misstro Ices. Jag vet att man på Ices är besjälad av att hitta ett svar på frågan. Men man har inte hittat det än. Jag tror ändå att vetenskapens drivkraft är att hitta en möjlig lösning för det östra beståndet. Torsken är väldigt liten där.
Jag tror också att vi alla måste verka för att fisket av torsk ska bli hållbart på sikt. Då är det också viktigt att vi inser att hur mycket fisk vi lyfter upp kanske inte är det enda som påverkar torskens situation. Ledamoten är själv från Gotland och beskriver förändringar i vattenkvalitet.
Klimatförändringar, övergödning, temperatur och föroreningar påverkar också. En annan sak som vetenskapen pekar på och som kan påverka är sälparasiter, som lever av torsken. Det är viktigt att man tar ett helhetsgrepp om de här frågorna, inte minst när det gäller klimat och miljö.
Därför har regeringen anslagit 600 miljoner i budgetpropositionen till satsningen på rent hav. Det handlar om att komma till rätta med övergödningar. Det handlar om läkemedels- och miljögifter i reningsanläggningar, plaster i haven och så vidare. Alla de åtgärderna påverkar givetvis situationen i Östersjön och inte minst torsken och kan påverka i rätt riktning.
Jag tror alltså att man måste ha ett brett arbetssätt i det här arbetet, oaktat att vetenskapen i dag inte kan säga exakt vad detta beror på.
Sven-Erik Bucht (S):
Långsiktiga hållbara bestånd, oavsett vilken fisk vi talar om, gynnar fiskenäringen och bidrar också till arbetstillfällen, inte minst i våra kustnära samhällen där fiskeverksamheten är en viktig del. Jag håller med ledamot Jesper Skalberg Karlsson om att det absolut viktigaste är miljön i Östersjön där det finns stora problem.
Jag upplever det faktiskt som att vi partipolitiskt är väldigt överens om att man måste komma till rätta med det här. Det är också därför som regeringen i budgeten för 2018 har anslagit 600 miljoner för att man ska ta itu med dessa frågor. Jag ser fram emot att det också på sikt ska ge effekt på torskbeståndet och andra bestånd.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag vill upprepa att det är ganska stor skillnad mot tidigare lagstiftning, bland annat den praxis som Staffan Danielsson pekar på om det här med tre gånger och att man kunde omhänderta djur och utfärda djurförbud även om det kanske inte var så allvarliga brister.
Så är det inte nu med den nya lagstiftningen, utan det måste handla om allvarliga saker och att djuren utsätts för lidande. Det är stora skillnader mellan det gamla lagförslaget och det förslag som finns nu. Är djuren inte utsatta för lidande, är det inte allvarligt, behöver det inte ens bli ett omhändertagande.
Men jag tycker ändå att det är rimligt om det är allvarligt och djuren är utsätta för lidande att det blir ett omedelbart omhändertagande. Så tycker jag att det ska vara. Sedan kan jag inte göra bedömningar i enskilda fall. Det finns säkert många olika enskilda fall och många som har blivit upprörda när det gäller omhändertaganden och djurförbud. Jag upprepar att det nu finns en möjlighet att begära omprövning om det har utfärdats ett djurförbud.
Det är också en ventil för de här djurägarna. Men jag hoppas ändå att Staffan Danielsson inte tycker att man inte, om det är allvarligt och djur lider, ska kunna göra ett omedelbart omhändertagande.
Sven-Erik Bucht (S):
I Sverige har vi en stark djurskyddslag för att också säkerställa god omvårdnad av djur och god djurhälsa. Gällande lag kom till för nästan 30 år sedan, så det fanns all anledning att se över den.
Regeringen har tagit ett helhetsgrepp och lämnat förslag till en helt ny uppdaterad och modern lagstiftning. Det är viktigt att detta kommer, men det borde ha kommit för länge sedan, precis som ledamoten Danielsson har nämnt i debatten.
Låt mig nämna att vi också har antagit en nationell livsmedelsstrategi för att öka Sveriges livsmedelsproduktion. Vi har satt igång ett fyrtiotal åtgärder och avsatt 1 miljard för att lyckas med det. I detta är djurskyddslagen en viktig del.
Att vi har god djurhälsa och djuromsorg gör att många konsumenter väljer svenska produkter i första hand, men om vi slarvar med det kan dessa konsumenter vända sig åt andra håll. Så detta går ihop lite grann. Fru talman!
Jag vill tacka för debatten och understryka att med den nya djurskyddslagen vill regeringen både säkerställa ett gott djurskydd och främja en god djurvälfärd men också värna om den enskildes integritet och rättssäkerhet.
Sven-Erik Bucht (S):
Johan Hultberg har frågat mig om jag avser att ta några initiativ med anledning av förslaget från Lantbrukarnas Riksförbund, LRF, och Svenska Jägareförbundet samt om jag är beredd att ta initiativ till en lagändring i syfte att ge jägare möjlighet att sälja trikintestat vildsvinskött i mindre volymer direkt till konsument liksom till näringsidkare, såsom lokala restauranger.
Jag vill börja med att säga att jag är väl medveten om de problem som vildsvinen orsakar, såväl i trafiken som i lantbruket, och att det är viktigt att komma till rätta med detta. Regeringen arbetar kontinuerligt med vildsvinsfrågan och följer resultaten av olika aktörers initiativ.
I den nationella livsmedelsstrategin gör regeringen bedömningen att tillväxtpotentialen hos marknaden för svenskt vilt bör tas till vara och att möjligheten till avsättning av fällt vilt bör öka, även om det givetvis är konsumenterna som driver efterfrågan. När det kommer till vildsvin måste vi samtidigt ta hänsyn till att de särskiljer sig från annat vilt i och med att de kan vara bärare av trikiner.
Detta ställer andra krav för att uppnå en godkänd nivå av livsmedelssäkerhet. För regeringen är det av största vikt att konsumenters hälsa inte äventyras av livsmedel som kan vara skadliga. I dagsläget måste kött av vildsvin passera en godkänd vilthanteringsanläggning innan det får levereras till konsument.
I ett system där jägare har möjlighet att sälja vildsvinskött direkt till konsument måste samma nivå av livsmedelssäkerhet uppnås. Regeringen har tagit emot förslaget från LRF och Svenska Jägareförbundet, och vi kommer nu att titta närmare på det. Jag ser mycket positivt på att lantbrukare och jägare tillsammans engagerar sig i vildsvinsfrågan.
Det krävs ett brett engagemang från alla parter för att ta sig an de problem som vildsvinen orsakar, men också för att ta till vara den jaktliga resurs som vildsvinen utgör. Mitt och regeringens mål är att vi ska ha en välfungerande och effektiv hantering av vildsvinskött, där köttet som når marknaden är säkert.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag är mycket glad och positiv över det engagemang som ledamöterna Johan Hultberg och Magnus Oscarsson visar i denna fråga. Vi har en mycket stor population av vildsvin - enligt beräkningar närmare 300 000, vilket är väldigt många.
Regeringens mål är att vi har en fungerande förvaltning av vildsvinen, både djurskyddsmässigt och när det gäller antalet. Här är jägarengagemanget oerhört viktigt. Jag tycker också att jägarna har tagit ett mycket stort ansvar för att reducera stammen.
Som vi hörde har man skjutit av drygt 100 000 under de senaste åren, och avskjutningen har ökat avsevärt. Det är mycket viktigt att både jägarna och lantbrukarna engagerar sig i denna fråga. Det behövs ett brett engagemang från alla berörda parter. Man kan givetvis öka avskjutningen på många olika sätt.
Det är inte bara avsättningen av kött som driver detta. Den proposition som vi kommer att lägga fram inom kort om kameraövervakning kommer att underlätta för att ha åtelkameror. Det finns alltså många delar för att underlätta avskjutningen. SLU har gjort en bred enkät bland lantbrukarna om vildsvinsskador.
Den pekar på enorma belopp för skador som lantbruket har - 1,5 miljarder, alltså ett snitt på 29 000 per lantbrukare. Detta är oerhört stora belopp som måste hanteras på något sätt för de företag som blir drabbade. Tidigare studier som har gjorts, bland annat av SCB, visar på drygt 42 000 ton spannmål som förstörs av vildsvin.
Sedan tillkommer de hemska trafikolyckor som vildsvinen också förorsakar. Regeringen ville faktiskt ta tag i denna problematik 2016 när vi lade fram en proposition till riksdagen, då vi ville förbjuda utfodring av vildsvin under vegetationsperioden.
Med tanke på det engagemang som både ledamoten Hultberg och ledamoten Oscarsson här visar var det synd att båda röstade emot denna proposition som faktiskt skulle ha gjort att vi hade kunnat hålla nere stammen. Det var ett förbud under vegetationstiden där det finns möjligheter att hitta foder på ett naturligt sätt.
Det avslog de borgerliga partierna tillsammans med Sverigedemokraterna. Det är olyckligt. Det var en åtgärd som var väldigt efterfrågad, inte minst av svenska lantbrukare. Jag har träffat många lantbrukare efter hanteringen i riksdagen som är oerhört besvikna på att vi inte kunde få igenom det. Jag sa att jag inte kan ta ansvar för det.
Det var en borgerlig majoritet tillsammans med Sverigedemokraterna som stod för det beslutet. Fru talman! Också tidigare alliansregering har vid två tillfällen gett Livsmedelsverket ett uppdrag. Det tittade på om man skulle kunna förenkla det och komma ifrån kravet på vilthanteringsanläggningar.
Tyvärr gjorde inte Alliansen någonting trots att det kom två utredningar 2008 och 2010. Nu sätter vi oss ned med myndigheter och organisationer för att titta på hur vi ska kunna lösa detta. Det handlar, Magnus Oscarsson, om livsmedelssäkerhet.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag raljerar absolut inte och skyller inte heller på andra. Jag konstaterar bara fakta. Under alliansregeringen tillsatte man vid två tillfällen utredningar - 2008 och 2010 - med uppdrag till Livsmedelsverket att titta på om man skulle kunna förenkla det. Förslagen var också ute på remiss. Tyvärr var det mycket negativt i de remissomgångarna, och man gjorde ingenting av förslagen.
Man hänvisade till höga kostnader för kontroll och så vidare. Det är fakta. Fakta är också att vi lade fram en proposition i riksdagen 2016. Det hade kraftigt kunnat begränsa skadorna framför allt för jordbrukare om man fått det generella förbudet för utfodring under vegetationsperioden. Det är också fakta. Det är inte att raljera eller att skylla på någon.
Det finns anledning att framhålla det. När det gäller livsmedelsstrategin har vi också där haft åtgärdsplaner för att rikta pengar mot området. Det är anslaget 6 miljoner för att främja svensk vilt. De här pengarna hanteras av Jordbruksverket. Det är två projekt som har sökt och fått pengar som handlar om vildsvin.
Det handlar om att förbättra ryktet för vildsvinskött och förädling av vildsvinskött. Det finns aktiviteter som pågår för att förbättra möjligheterna att göra avsalu av vildsvinskött. Vi har också, i ett av åtgärdsprogrammen i livsmedelsstrategin, avsatt 25 miljoner till ett pilot- och samarbetsprojekt.
Det kan exempelvis handla om att främja vilt- och renkött som mat. Det finns alltså också ekonomiska medel för att kunna förändra det här. Regeringen jobbar med att ta ett helhetsgrepp. Det är många olika delar i det här. Vi ska nu sätta oss i ett rundabordssamtal med alla berörda parter och diskutera förslaget. Men det är en sak som vi inte kommer att tumma på - det sa jag också i mitt svar - och det är livsmedelssäkerhet.
Jag kommer inte att peka finger till Livsmedelsverket, Magnus Oscarsson. Det gör jag inte. Det är inte ett statsråds roll att peka finger till en myndighet - absolut inte. Livsmedelssäkerheten kommer vi inte att tumma på. Jag vet inte om ledamöterna själva jagar vildsvin. Men om ni gör det känner ni till att det är väldigt svårjagat vilt. Jag har själv jagat vildsvin vid ett flertal tillfällen.
Det går väldigt fort, det är små träffytor och det är mycket stor risk för bukskott. Om ni är jägare vet ni vad det innebär med kontaminering, livsmedelssäkerhet och problematik kring det här viltet. Det är inget lätt vilt. Vildsvin jagas också oftast under den varma årstiden, och det kräver att man får avkylning ganska snabbt.
Det är också därför de 150 godkända vilthanteringsanläggningarna, där jägare kan lämna in, finns, och det är för att säkerställa just livsmedelssäkerheten. Det är godkända anläggningar. Och vi ska inte glömma bort att företagare har satsat ganska stora summor i sina anläggningar.
Det ställs stora krav på säkerhet och hur köttet ska hanteras i anläggningarna. De har kapacitet att ta emot mer vilt. De har inte nått taket på något sätt. Jag kommer, som jag har nämnt, att titta vidare på förslaget. Men det är många delar i det här. Det är inte bara enkelt. Vi måste också tänka på de här företagarna.
Sven-Erik Bucht (S):
Som jag nämnde har avskjutningen ökat markant de senaste åren. Det är väldigt bra. Vi ska komma ihåg att det handlar om stora mängder kött - 3 000 ton högkvalitativt kött, som tyvärr inte når marknaden. Det är klart att vi måste underlätta så att det kan nå marknaden och så att vi kan nå en större avskjutning. Det finns möjligheter till det.
Det går inte att sticka under stol med att det finns en stor potential i detta. Det är också viktigt att vi vårdar förtroendet. Konsumenterna måste kunna lita på de livsmedel som kommer ut på marknaden. Jag har noterat att Svenskt Viltkött, som är en branschorganisation, har avvisat förslaget med tanke på livsmedelssäkerhet. De hävdar att man inte kan nå livsmedelsäkerhet.
De representerar förvisso dem som har de 150 vilthanteringsanläggningarna. Men när vi går vidare ska vi titta på den delen också. Det är oerhört viktigt att det här köttet, om det kommer ut på marknaden, är fritt från trikiner också fortsättningsvis.
Om vi går på den här linjen måste det också hålla en hygienisk kvalitet, precis samma kvalitet som det kött som kommer från vilthanteringsanläggningarna. Jag håller med ledamöterna om att vi behöver öka avskjutningen. Men vi får aldrig riskera konsumenters hälsa på något sätt med det här köttet. Tack för en bra debatt!