Maria Ferm (MP):
I dag debatterar vi utgiftsområde 8 Migration. Fortfarande är situationen i världen mycket osäker och farlig med krig och konflikter som gör att människor tvingas på flykt. Färre personer än för några år sedan når Europa, främst på grund av gränskontroller runt om i Europa och uttalandet mellan EU och Turkiet som gör att färre personer som vill ansöka om asyl i EU lyckas ta sig till unionen för att också göra det.
För Sveriges del innebär detta en stor förändring. Under rekordåret 2015 ansökte 163 000 personer om asyl i Sverige, medan endast drygt 23 000 personer har ansökt om asyl i Sverige hittills i år. Denna minskning handlar alltså inte om att behovet av internationellt skydd är mindre utan om att färre människor på flykt når Europa och Sverige.
Den senaste tiden har konsekvenserna av bristen på lagliga vägar för asylsökande till EU uppmärksammats i internationella medier. Utöver de fruktansvärda båtolyckor på Medelhavet som gör att tusentals personer årligen mister livet pågår kränkningar av mänskliga rättigheter i Libyen, där många människor som vill emigrera till Europa fastnar.
I detta land, där miliser och olika stridande grupper bekämpar varandra, pågår i dag slavhandel med utsatta människor. I stället för att nå Europa sätts människor i fängelse under fruktansvärda förhållanden trots att de inte har begått något brott. Detta behöver motverkas kraftfullt.
Bristen på lagliga vägar för asylsökande och andra migranter göder kriminella flyktingsmugglare och skapar beroendeförhållanden mellan EU och auktoritära stater. Därför behöver steg tas för fler lagliga vägar för asylsökande så att en trygg och ordnad väg för att söka asyl möjliggörs.
Detta är viktigt inte minst av jämställdhetsskäl eftersom resan till frihet och säkerhet många gånger är farligare och svårare för kvinnor och barn än för män. Inte minst av denna anledning är det positivt att det i budgeten finns medel för att öka kapaciteten på två ambassader för familjeåterföreningsärenden. På så sätt kan man säkerställa att fler familjer kan återförenas i Sverige det kommande året.
Den tillfälliga begränsningslagen upphör automatiskt 2019, som tidigare har påpekats. Regeringens förslag är att i nuläget inte göra några ändringar av lagen under det sista året av dess giltighetstid. Däremot kommer regeringen att vilja diskutera med de borgerliga partierna när det gäller att göra justeringar redan innan lagstiftningen automatiskt upphör.
I det sammanhanget skulle Miljöpartiet såklart vilja se förändringar som återinförd rätt till familjeåterförening och särskilda och synnerligen ömmande omständigheter. Detta tog även Kristdemokraterna upp tidigare i sitt anförande. I Sverige kommer Migrationsverket de kommande åren att skala ned verksamheten eftersom färre asylsökande kommer hit. Många av dem som kom 2015 har nu påbörjat etableringen i Sverige.
De har blivit en del av vårt land och i bygget av vårt gemensamma samhälle. Samtidigt är det många som fortfarande väntar på besked på sina asylansökningar. Särskilt de som kom som ensamkommande barn har drabbats av orimligt långa handläggningstider och tvingats vänta på besked under mycket lång tid. Under 2015 kom 35 000 ensamkommande barn till Sverige, ofta från länder som Afghanistan, Eritrea och Somalia.
När vi tog fram den tillfälliga lagen 2015 förhandlade vi in ett undantag för barn och barnfamiljer som kom senast den 24 november för att säkerställa att de skulle fortsätta att prövas mot den ordinarie utlänningslagen och få permanenta uppehållstillstånd och full rätt till familjeåterförening.
För många av de ensamkommande barn som kom under 2015 har detta inte blivit verklighet eftersom de har hunnit bli över 18 år under den otroligt långa asylprocessen. De flesta var 16-17 år när de kom, och de har på grund av de utdragna handläggningstiderna hunnit bli myndiga innan deras asylansökningar prövats. Därför har många i stället fått avslag och förväntas få avslag under hösten.
För Miljöpartiets del har vi hela tiden sett detta som en orimlig situation, och vi har under lång tid arbetat för att förbättra situationen för ensamkommande på olika sätt. Det handlar om unga människor som har kommit hit ensamma och rotat sig här. De har hela sitt liv och sin trygghet här. De går i skolan, lär sig svenska och har blivit nya familjemedlemmar och klasskompisar.
Att då efter flera års väntan få beskedet att de måste återvända, om man nu kan säga så, till ett land som de har väldigt liten koppling till är inte försvarbart. Den politiska intentionen, som togs i bred enighet i Sveriges riksdag, var ju dessutom att de skulle få stanna här.
Miljöpartiets kongress fattade i våras beslut om att vi ska arbeta för en lösning på situationen: De som kom som ensamkommande under 2015 och som har drabbats av orimligt långa handläggningstider ska få en möjlighet att stanna här. Vi har sedan dess arbetat intensivt för att detta ska bli verklighet. Vi har inte velat se en situation där tusentals ungdomar får avslag och tvingas leva kvar som papperslösa i stor utsatthet under många år eller avvisas.
De många avslagen har också skapat en oroväckande stor psykisk ohälsa i gruppen med bland annat många suicidförsök och även självmord som har genomförts. Utöver att vi i budgeten i omgångar har ökat resurserna för att motverka psykisk ohälsa hos asylsökande och nyanlända, inte minst unga, har vi konstaterat att den stora förändring som behövs är en möjlighet att stanna för denna grupp.
I den budgetproposition som vi nu debatterar finns många åtgärder som berör just gruppen ensamkommande. För oss har det varit viktigt att värna dem som kom som ensamkommande på olika sätt. Därför finns resurser i budgeten för att kommuner ska låta de unga bo kvar även om de blir över 18 år under asylprocessen.
Detta är viktigt för att de inte på 18-årsdagen ska ryckas upp från den miljö där de har rotat sig, tvingas avbryta sin skolgång och skickas till ett av Migrationsverkets stora anläggningsboenden i någon helt annan del av Sverige än den som de känner till. Många kommuner har nu fattat beslut om att använda sig av dessa resurser. Det är viktigt att ännu fler kommuner nu säkerställer att de unga får bo kvar under hela asylprocessen.
Dessutom finns medel för att de som har blivit över 18 år och som fortfarande väntar på besked på sina asylansökningar ska få påbörja ett nationellt program om de har hunnit få behörighet till det. Eftersom många har väntat så länge och är mycket studiemotiverade har vissa hunnit kvalificera sig och behöver få en möjlighet att sätta igång och studera.
Detta är viktigt för att motverka ett onödigt avbrott i studierna för dessa motiverade ungdomar. Utöver detta kunde vi förra måndagen äntligen presentera en överenskommelse som innebär att de flesta ensamkommande som kom under 2015 kommer att få en ny chans.
De som kom senast den 24 november 2015 och registrerades som ensamkommande barn men har hunnit bli 18 år under asylprocessen och har väntat 15 månader eller mer på besked på sin asylansökan kommer att få en möjlighet att stanna i stället för att avvisas i och med detta förslag.
De kommer att få uppehållstillstånd för att kunna avsluta sina studier här, antingen inom ramen för gymnasiet eller via yrkespaketen, och sedan kunna etablera sig på arbetsmarknaden och på så vis få möjlighet till permanent uppehållstillstånd. Detta är ett mycket viktigt steg. Det är en seger för medmänskligheten eftersom så många engagerade människor har kämpat för en förändring under så lång tid. Det kommer att möjliggöra att upp till 9 000 personer kan få stanna i Sverige.
Nu håller vi på att ta fram lagstiftningsförslaget, och vi vill såklart att lagstiftningen ska träda i kraft så snart som möjligt. Jag hoppas att fler partier är beredda att ta ansvar i den här situationen så att det också kan bli verklighet och röstas igenom i riksdagen. Många ungas framtid hänger på att det sker. Herr talman! Miljöpartiets sätt att arbeta har ibland inneburit att vi har kunnat skapa en mer human och öppen migrationspolitik.
Ibland har det handlat om att förhindra en ännu mer restriktiv migrationspolitik. Men vid varje givet läge, utifrån vad som är politiskt möjligt, förhandlar vi hårt för flyktingars rättigheter. I den här budgeten finns alltså medel för att fler familjer ska kunna återförenas. Antalet kvotflyktingar kan ökas till 5 000 personer 2018.
Resurser finns till kommuner för att låta ensamkommande bo kvar, för att motverka psykisk ohälsa hos nyanlända asylsökande och för att motverka hemlöshet hos unga vuxna. Detta, plus förslaget som kommer att göra att de flesta ensamkommande får stanna, är viktiga investeringar i en bättre framtid för personerna som berörs och för Sverige. Med de orden vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna.