KBLab/rixvox huggingface dataset:
Johan Löfstrand (S):
Det var spännande och intressant att lyssna till ministern. Lena Ek räknade upp många planer som myndigheterna ska utarbeta och många informationskampanjer som det ska jobbas vidare med. Men det var få styrmedel och konkreta åtgärder för att lösa problemet.
Har regeringen över huvud taget någon ambition inom området? Det är många vackra ord om hur Matlandet Sverige ska minska matsvinnet och hur vi ska skapa mer biogas genom att återvinna matavfall.
Men jag tror inte att detta sker genom mer planering och planläggning i myndigheter och informationskampanjer som inte når ut till de stora massorna. Jag tror att det behövs styrmedel, och jag tror att det behövs konkreta förbättringsförslag från regeringen för att vi ska komma i ordning med frågan.
Jag är däremot positiv till att ministern vill jobba vidare med Miljömålsberedningens etappmål. Jag hoppas och tror att vi snart kommer att få se förslag från regeringen som kommer att vara ännu mer ambitiösa på området.
Jag tror att det här är en viktig fråga för det svenska samhället, både ur en klimataspekt, som vi har diskuterat tidigare i eftermiddag, och ur många andra aspekter, att vi minskar matsvinnet och ökar återvinningen av matavfall. Jag återkommer till min första fråga till ministern.
Om vi ska ha ett ännu mer ambitiöst mål för återvinning av biologiskt avfall, tror ministern att vi kommer att klara av det med den politik som förs och de förslag som i dagsläget har lagts fram? Vi klarade inte av det gamla målet, och de föreslagna målen som diskuteras och bereds i Regeringskansliet är ännu mer ambitiösa. Där är tidsutdräkten kort.
Vi har bara ett par år på oss. Tror ministern att vi kommer att klara av de nya ambitiösa miljömålen om det inte blir fler konkreta åtgärder från regeringen? Centerpartiets stämma, Inger Fredriksson, hade ett antal förslag och en ambition som var hög. Jag tyckte att en del av förslagen var riktigt bra.
Är det Centerpartiet som driver miljöpolitiken i Sveriges regering? Ibland kan man undra. Jag är ganska skeptisk. Det finns andra som har en hög svansföring i frågorna. Jag går vidare till den andra delen som jag tänkte beröra i mitt inlägg, nämligen biogasproduktionen.
Det finns en stor koppling, precis som ministern sade, mellan produktion av biogas och återvinning av biologiskt avfall. Det här är oerhört viktigt. Regeringen har förändrat förmånsvärdena på miljöbilar. Det här kommer att leda till att vi kommer att få fler gasbilar. Det ser jag som oerhört positivt. Samtidigt måste vi se till att öka produktionen av biogas. Där är jag oerhört orolig.
Om vi hade uppnått de mål som riksdagen hade ställt sig bakom hade vi kanske haft ett bättre utgångsläge när det gäller produktionen av biogas, men i dag har vi en brist. Det är oerhört problematiskt. Varje biogasbil som i dag sätts in på marknaden kommer att innebära att vi får en ökad inblandning av fossila bränslen, det vill säga naturgas. Anser miljöministern att det var syftet?
Johan Löfstrand (S):
Det är självfallet viktigt med ett ordentligt planarbete och ett ordentligt strategiarbete. Visst är det viktigt att vi involverar myndigheterna så att vi kommer på banan. Jag håller helt med ministern om att vi ligger efter. Detta borde ha gjorts för länge sedan. Jag håller också med ministern om att det finns ett antal kommuner som gör ett jättejobb här. Det tycker jag att vi ska vara glada över, och framför allt ska regeringen vara glad över det.
Hade vi inte haft ett antal framsynta kommuner hade det här målet varit ännu svårare att uppnå. En fråga som jag har ställt mig under hela den här interpellationsdebatten är: Tror inte ministern och regeringen att det kanske behövs lite mer? Tror inte ministern att vi behöver ett antal styrmedel och ett antal mycket konkreta förslag som kommer från Sveriges riksdag för att vi ska kunna nå de här målen?
Jag har ett annat exempel som egentligen är detsamma. Vi har pratat en del om biogas här. En av de förändringar som regeringen har gjort rör förmånsvärdena på miljöbilarna. Jag tror att den förändringen på längre sikt kommer att innebära att vi kommer att ha fler bilar som går på biogas.
Samtidigt har man tagit bort den rabatt som har funnits på förmånsvärdena för etanolbilar. Det innebär att vi i stort sett kommer att utfasa etanolbilarna som tjänstebilar. På kort sikt kommer detta att innebära att vi kommer att få fler fordon som går på fossila bränslen. Var detta tanken och meningen? Jag tror att detta är ett jätteproblem.
Vi kommer inte att klara av att producera biogas i den mängd som behövs till de biogasbilar som kommer att komma ut på marknaden.
Johan Löfstrand (S):
Jag tackar miljöminister Lena Ek för svaret.
Ministern säger i sitt svar att syftet med den tidigare nedsättningen av förmånsvärdet var att stimulera miljöanpassad teknik och att stödet inte längre behövs. Men tittar man på statistiken visar den något helt annat. År 2010 såldes det 35 000 etanolbilar; 2011 var siffran 15 000.
Tittar man på hur stor marknadsandel etanolbilarna har kan man se en liknande trend. År 2010 hade etanolbilarna ca 12 procent av marknaden; 2011 hade man ungefär 5 procent av marknaden. Under de två första månaderna 2012 ligger siffran på ungefär 3 procent. Marknadsandelen för etanolbilar sjunker alltså hela tiden.
Kan man då inte fundera på om stimulansen borde ha funnits kvar? Samtidigt ser vi att försäljningen av dieselbilar ökar. I Stockholmsregionen har antalet dieselbilar tredubblats under de senaste tio åren.
Under 2010 var andelen miljöbilar som var dieselbilar över 60 procent. Man ska vara medveten om att det finns stora problem med diesel som fordonsbränsle.
I storstäderna har man problem med olika typer av partiklar, och kvävedioxidhalterna i Stockholm och Göteborg ökar. Detta finns dock inte med när regeringen diskuterar hur man ska åstadkomma den framtida fossiloberoende fordonsflottan. Min fråga kvarstår.
Hur ska regeringen med den politik och de stimulanser som man i dag har kunna nå målet om en fossiloberoende fordonsflotta 2030? Ministern sade vidare i svaret att man jobbar på en ny miljöbilsdefinition. Det är bra. Ministern sade: "Inom Regeringskansliet pågår nu en översyn av miljöbilsdefinitionen.
Inom ramen för denna översyn är en viktig aspekt att säkerställa att det även fortsättningsvis är de bilar som har lägst bränsleförbrukning och utsläpp av fossil koldioxid som premieras." Ja, det är väl en bra definition. Men om man har väldigt högt ställda mål, det vill säga att vi ska ha en fossiloberoende fordonsflotta 2030, räcker inte denna definition.
Borde vi inte snarare premiera bilar som inte drivs av fossila bränslen än dieselbilar och andra bilar som visserligen släpper ut mindre koldioxid än den äldre fordonsflottan men som i realiteten inte kommer att bidra till att uppnå regeringens mål om en fossiloberoende fordonsflotta?
Jag frågar ännu en gång: Anser ministern att man kommer att nå målet om en fossiloberoende fordonsflotta 2030? Och vad ska man göra för att stimulera sådana bränslen som inte är fossila bränslen, till exempel etanol?
Johan Löfstrand (S):
Det var skönt att höra att miljöministern tycker att etanol har sin plats. I budgeten kan man inte se den kopplingen. Det verkar vara Anders Borg och Finansdepartementet som bestämmer.
Det är synd att det verkar vara Finansdepartementet som styr miljöpolitiken i Sverige i dag snarare än Centerpartiet och Lena Ek.
Vi kanske ska ha bredare diskussioner om miljöfrågor och ställa interpellationerna till moderata företrädare; det verkar vara där man fastställer miljöpolitiken. Jag tycker att etanolen är viktig.
På kort sikt tror jag att etanol är ett av få alternativ för att vi ska kunna minska det fossila oberoendet. När det gäller alternativ som finns i dag och som regeringen stöttar och stimulerar finns det inte tillräckligt med biogas på marknaden för att tillfredsställa behoven.
Det kommer att dröja ganska länge innan vi har en elbil som vem som helst kan köpa, och framför allt en elbil som man kan använda på samma sätt och som kommer att ge samma frihet som dagens bilar. Jag tycker att diskussionen om etanol är viktig.
Jag håller med om att man kan diskutera vad som är finetanol och fuletanol. I Sverige har det gjorts ganska stora investeringar i att tillverka bra etanol. Jag tycker att det är förödande med den politik som regeringen nu bedriver som innebär att vi inte kommer att ha några etanolbilar i framtiden.
Det kommer att medföra att den industri som skapar arbetstillfällen och där aktörer har gjort stora investeringar inte kommer att ha möjlighet att frodas och utvecklas så som man trodde. Regeringen har tidigare sagt att man ska stötta etanolen. Det stora problemet är att det inte finns någon långsiktighet. Regeringen ändrar sig väldigt snabbt.
Att ha ett beslut som gäller till 2013 innebär ingen långsiktighet om jag ska köpa en bil som jag kanske ska ha i fem tio år. Det krävs mer långsiktighet, och det krävs spelregler som visar vad regeringen vill. När det gäller etanol är ovissheten stor i dag.
Regeringens mål om en fossiloberoende fordonsflotta 2030 är faktiskt just ett mål. På frågestunden i går verkade det som om Lena Eks kollega Anna-Karin Hatt har ändrat sig. Hon konstaterade att detta inte är ett mål utan en vision. Det är kanske dit vi är på väg.
Regeringens mål om en fossiloberoende fordonsflotta 2030 har gått från att vara ett mål till att bli en vision. Den politik som man bedriver just nu visar att så är fallet. Hur ska vi stimulera så att etanol fortsätter att vara ett bränsle?
Tror Lena Ek att vi kommer att lyckas uppnå målet om en fossiloberoende fordonsflotta 2030?
Johan Löfstrand (S):
Jag tackar för detta svar. Det är skönt att höra att miljöministern ändå ser problem i den politik som regeringen för. Tittar man på statistiken är det mycket uppenbart. Jag ser fram emot regeringens kommande förslag om en ny miljöbilsdefinition.
Jag hoppas att man där kommer att fokusera på att stimulera de icke fossila bränslena. Jag hoppas att man fokuserar på att faktiskt lyfta in andra saker än bara hur mycket koldioxid ett fordon släpper ut. Det finns, som miljöministern nämnde och som jag nämnde tidigare, andra hälsoaspekter kring partiklar och annat.
Om vi ska nå det mycket ambitiösa målet om en fossiloberoende fordonsflotta 2030 handlar det faktiskt om att vi måste ta ett ordentligt kliv framåt. Jag stod här i kammaren i förrgår och diskuterade övergripande miljömål.
På alla områden har regeringen ställt upp mycket höga mål. Men det finns ingen politik. Jag hoppas att regeringen och ministern kan lägga fram konkreta förslag på hur man ska lyckas. Den miljöbilsdefinition och de stimulanser som nu finns räcker inte.
De motverkar snarare syftet att få en fordonsflotta som ska klara framtidens utmaningar och krav. Jag ser fram emot att fortsätta denna diskussion och detta samtal med miljöministern. Jag tror nämligen att vi har mycket kvar att göra innan vi når detta mål, eller om det har blivit en vision från regeringens sida.
Vi får väl se.
Johan Löfstrand (S):
Den här debatten befinner sig lite grann i väntans tider. Därför såg jag ingen anledning att begära alltför många repliker. Roger Tiefensee gick i sitt anförande till ganska hård attack vad gäller Socialdemokraternas mål. Jag menar nog att Roger Tiefensee borde läsa på lite bättre och se vad det egentligen står i texten.
Men man kanske inte kan förvänta sig det av ett parti som inte ens klarar av att ta hand om sitt eget handlingsprogram. Det finns en stor skillnad mot det som står i texten.
Det är helt rätt att det satts som mål att 50 procent av det som samlas in ska sorteras och behandlas, men om Roger Tiefensee hade läst vår reservation skulle han ha sett att det över huvud taget inte handlar om vad som ska göras av det som samlas in, utan vi vill ha ett mål för att öka insamlingen av matavfall. Det finns det inget mål för.
Jag vill, fru talman, avsluta med att yrka bifall till reservation nr 1.
Johan Löfstrand (S):
Det var väldigt mycket mer ödmjukhet i Roger Tiefensees anförande nu, när han hade läst vad det faktiskt står i vår reservation. I utskottsmajoritetstexten står det ingenting om att det skulle finnas ett mål för insamling.
Vad som står är att "minst 50 procent av matavfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger sorteras ut och behandlas biologiskt", det vill säga att minst 50 procent av det som samlas in ska behandlas. Så läser jag texten. Vi vill däremot ha ett mål för insamling.
Men om man nu läser texten som Roger Tiefensee gör är 50 procent i vilket fall som helst alldeles för lågt. Man borde gå mycket längre. Utredningen har långtgående och oerhört spännande förslag på det här området. Men några sådana har vi ännu inte sett från er. Borde inte Roger Tiefensee läsa våra reservationer lite noggrannare innan han själv slår in öppna dörrar?
Johan Löfstrand (S):
Det är spännande att lyssna på Centerpartiets företrädare. Det är det parti som innehar Miljödepartementet. Vad man ägnar sig åt är skärskådning av texter, hårklyverier och framför allt felaktiga analyser.
Om Roger Tiefensee hade läst in vad som står i vår reservation hade han insett att det är väldigt tydligt att vi ser att det mål som ligger måste utökas. Jag hävdar att 50 procent är ett för lågt mål. Jag tror att vi skulle behöva spänna bågen ännu mer.
När man läser vår reservation tycker jag att man kan se att det handlar om att vi måste öka insamlingen av matavfall väsentligt samt öka sorteringen och utvecklingen för att få en högre biogasproduktion. Nu står vi och kastar paj på varandra.
Men det som står i vår reservation skiljer sig på ett väldigt tydligt sätt från det beslut som regeringen fattade. Detta tror jag att Roger Tiefensee är klart medveten om.
Johan Löfstrand (S):
Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Tyvärr fanns det inte speciellt mycket konkret kring vilka styrmedel som regeringen tänker vidta för att uppnå målet om en fossiloberoende fordonsflotta 2030. Lösningen verkar enligt Anders Borg vara fler dieselbilar och ökad låginblandning.
Låginblandning är självklart bra, men det räcker inte på långa vägar för att vi ska klara de utmaningar som vi står inför, och framför allt är det inte riktigt så enkelt som jag tycker att ministern vill få det att framstå. Även om vi kan komma upp i 20, 27 eller kanske till och med 30 procents inblandning av biobränsle i dieseln är det fortfarande mycket kvar.
70-75 procent av bränslet kommer fortfarande att vara fossilt. Hur ska vi då få en fossiloberoende fordonsflotta? Vidare finns det i dag inte tillräckligt med vare sig producenter eller substrat för att göra tillräckligt med HVO, och konkurrensen om det substrat som finns är stenhård. Jag tror inte att marknaden där kommer att bli bättre med tiden.
Slutligen är dieseln i sig smutsig och innebär många problem. Dieseln har i dag stora problem med stora utsläpp av kolväten, kväveoxider och partiklar. Detta leder till stora problem till exempel här i Stockholm.
Anders Borg säger i sitt svar att E85 och biogas fortsatt måste ges goda förutsättningar. Men regeringen har redan förstört, eller i alla fall försämrat, förutsättningarna för dessa förnybara bränslen. Reduktionen av förmånsvärdet för etanolbilar har försvunnit. Framtiden för förmånsbeskattningen av gasbilar är oklar, och man säger inte vad som kommer att hända där.
Vad som kommer att gälla i framtiden i fråga om skattebefrielsen för båda dessa bränslen är mycket oklart och otydligt. Alla dessa icke-besked har inneburit drastiska förändringar och minskad försäljning av dessa bilar.
Andelen nyregistrerade gas- och etanolbilar har, från att legat på över 50 procent under de senaste åren, minskat till mindre än 5 procent av miljöbilarna. Man har i stort sett marginaliserat etanolbilarna och gasbilarna.
Flera aktörer, bland andra Eon och Fortum, har stoppat stora investeringar i biogasprojekt och andra projekt för att det inte finns någon tydlig framtid. Man vågar inte satsa. Marknaden står handfallen och väntar. Vad är det regeringen vill? Så länge regeringen inte pekar ut en färdriktning kommer ingen att våga satsa. Utvecklingen ser dyster ut.
Gas- och etanolbilarna har marginaliserats. Dieselbilarna premieras. Detta leder till att vi inte minskar utsläppen tillräckligt mycket och att vi får stora partikelproblem i våra städer. Anders Borg, hur ska regeringen uppnå målet om en fossiloberoende fordonsflotta till 2030? Det är inte speciellt långt kvar. Och hur ska vi klara partikelproblematiken i Stockholm med alla nya dieselbilar?
Johan Löfstrand (S):
Anders Borg har rätt - Sverige ligger långt fram. Vi har dock fortfarande väldigt mycket att göra. Sverige kommer bara att lyckas uppnå 2 av de 16 miljömål riksdagen har satt upp. Sverige kommer på transportsidan inte att lyckas uppnå ett enda av de mål vi har satt upp.
Den stora utmaningen ligger på transportsektorn, och där är det faktiskt så att regeringen inte gör speciellt mycket. Det mest förvånande var i somras när regeringen helt plötsligt bestämde sig för att man var tvungen att utreda vad de mål man redan hade satt upp innebar.
Det gjorde att man tog alla ambitioner och stoppade i en malpåse i två år, för att vänta på utredningen som skulle utreda vad målet kring en oberoende fordonsflotta egentligen innebar. När det gäller kvotpliktsutredningen och förslagen kring kvotplikt finns det mycket spännande där, och där kan det säkert komma att hända en del. Det går dock alldeles för långsamt.
Just nu står väldigt många aktörer och trampar och väntar på vad som kommer och vad som kommer att hända. Framför allt har vi väldigt många företag som vill investera i denna sektor men inte vågar på grund av att regeringen bara hattar och fattar beslut om till exempel skattebefrielser ett år i taget.
Varför inte tydliggöra vad som kommer att gälla på två års sikt, på fem års sikt eller på tio års sikt, för att på så sätt skapa en marknad som fungerar? Jag tror att det finns aktörer som vill, och jag tror att Sverige kan väldigt mycket. Men för att klara detta måste det finnas tydliga spelregler. Den enda spelregeln som har varit tydlig de senaste åren är att vi inte vill ha biogasbilar eller etanolbilar.
Man har i stället drivit en politik som bara har premierat dieselbilar. Jag ställer frågan en gång till: På vilket sätt kommer alla de dieselbilar vi på grund av regeringens politik har fått de senaste åren att premiera miljön i de större städerna, med de stora partikelutsläpp som finns?
Hur kommer de att medverka till att vi klarar målet kring en fossiloberoende fordonsflotta 2030?
Johan Löfstrand (S):
Anders Borg har en förmåga att prata om saker som denna interpellation inte handlar om. Vi diskuterar transportsektorn just nu, och vi diskuterar miljöbilar och fossila bränslen. Där finns det inte speciellt många förslag. Däremot finns det väldigt många förslag som bereds inom Regeringskansliet.
På detta område har Sverige lika stora problem som alla andra länder. Här kan vi alltså inte slå oss för bröstet och säga att vi ligger före och har gjort massor med saker, för det har vi inte. Inom transportområdet har vi minst lika stora problem som övriga världen, och dessa frågor måste vi ta på allvar.
Detta är det område där de stora utmaningarna ligger och där regeringen har utrett och utrett men där det inte finns några konkreta förslag. Man har passiviserat hela biobränslemarknaden genom att inte komma med tydliga spelregler. Anders Borg har fortfarande inte svarat på frågan hur man ska hantera den explosion av dieselbilar som har blivit följden av den borgerliga politiken.
Det går ju inte att köra bil på ett antal av gatorna i Stockholms innerstad i dag på grund av att det är för mycket partiklar. Hur kommer det att bli i framtiden?
Den straffskatt Anders Borg talar om att socialdemokratiska företrädare har lagt har Anders Borg i stället snarare lagt på tågtrafiken, genom att mångdubbla banavgifterna och på så sätt skjuta transporter från järnväg till väg.
Slutligen: Hur ska vi klara av partikelproblematiken i Stockholms innerstad, och hur ska vi klara av att nå målet om en fossiloberoende fordonsflotta 2030 utan konkreta åtgärder?
Johan Löfstrand (S):
Tack för svaret! Det här är en oerhört viktig fråga. Sverige, precis som livsmedelsindustrin, står inför stora utmaningar. Vi måste hitta arbetstillfällen, och vi måste förbättra sysselsättningen. Sverige har i dag över 400 000 arbetslösa. Då är det viktigt att vi stöttar den inhemska industrin.
Det krävs stimulans för att skapa jobb såväl i den här sektorn som inom så många andra sektorer. När vi diskuterar livsmedelsfrågor är de senaste köttskandalerna ett stort problem. De har skadat livsmedelsindustrin som helhet och de har också skadat den svenska livsmedelsindustrin. Här har vi stora problem.
Ett av de största problemen i dag är att vi har en för liten livsmedelsproduktion. Jag som socialdemokrat skulle vilja se att Sverige har en mer levande landsbygd med fler primärproducenter och att de produkter som finns förädlas i större grad. Men för att göra detta krävs det en politik. För att vi ska uppnå detta handlar det om att våga.
Jag tycker att regeringen i mångt och mycket inte lägger fram förslag som leder till verkstad. Vi hade förra veckan en diskussion om eko och en ny proposition kring kontroll av ekoprodukter.
Där var det flera av regeringsföreträdarna som framhöll att man inte såg några problem över huvud taget med att vi importerar så mycket mat, och man hade ingen vision om att försöka stimulera så att vi får en större både primärproduktion och livsmedelsproduktion. Ministern lyfter gång på gång upp Matlandet Sverige som lösningen.
Jag ser inte speciellt stora effekter av Matlandet Sverige. Lyssnar man runt om med bönder och livsmedelsförädlande företag är det inte många som är speciellt imponerade. Det blir lätt mycket svenska kockar och väldigt lite primär- och lokalproduktion, vilket vore det viktiga om vi ska komma upp i volym.
Om vi ska skapa arbetstillfällen måste det handla om att vi ska ha nya företag, och dessa företag måste ha hjälp. Vi socialdemokrater vill stärka konkurrenskraften. Vi vill införa ett metanreduceringsstöd som gör att man kan vara energiproducent också. Vi vill skapa social trygghet för de företagare som arbetar inom den här sektorn.
Vi vill öka samarbetet mellan samhälle och näringsliv och på så sätt skapa en aktiv politik som främjar framtidstro. Vi vill genomföra en livsmedelsstrategi som har som mål att öka den svenska produktionen av livsmedel. Vi vill införa ursprungsmärkning. Vi vill öka den ekologiska produktionen.
Det här är ett antal av de förslag som vi lägger fram, men förslagen från regeringen är väldigt få. Det är snarare så att man tar bort sådana förslag som skulle kunna ge effekt. Man är emot ett metanreduceringsstöd. Regeringen vill inte gå före när det handlar om ursprungsmärkning. Och Moderaterna, men även andra regeringsföreträdare, verkar inte vilja ha vare sig mål, styrning eller stimulans för att nå en högre livsmedelsproduktion.
Vad vill ministern göra mer än det han har sagt i dag?