Tina Acketoft (L):
Vi behandlar i dag regeringens budgetproposition för 2018 i de delar som rör Rikets styrelse, Riksdagsförvaltningens årsredovisning och motionsyrkanden som har väckts under allmänna motionstiden. Riksdagen har godkänt fem mål inom utgiftsområdet. Dessa rör samepolitik, demokratipolitik, mänskliga rättigheter, nationella minoriteter och medier.
Ska vi vara ärliga är det väl inte dessa frågor som väljarna kommer att rusa till valurnorna för. Samtidigt vet vi som sitter i kammaren och brinner för dessa frågor att den dag vi slutar vakta dessa frågor har vi inte längre några valurnor att rusa till. Trots att regeringen har lagt fram vissa goda förslag ser Liberalerna budgeten som en helhet.
Vi kan inte plocka russinen ur kakan, utan allt måste behandlas som samma kaka - också det för att värna rikets stabilitet. Så som tidigare denna mandatperiod har Liberalerna inte deltagit i anslagsbeslutet eftersom vi helt enkelt tycker att vi har ett bättre förslag för Sverige. Herr talman! Sysselsättningen växer, och ekonomin befinner sig i en högkonjunktur.
Men i stället för att använda högkonjunkturen för att bygga en buffert för sämre tider väljer regeringen att elda på ekonomin och presentera ännu fler ofinansierade bidragshöjningar. Klyftorna i samhället växer, precis som Mia Sydow Mölleby sa. Assistansen dras in för dem som allra mest behöver samhällets stöd och skydd. Sjukersättningar dras in, och människor ställs bokstavligen på bar backe.
Sjukvården går på knäna - allt det som regeringen i valrörelsen sa sig vilja bekämpa. Liberalerna lägger fram en budget med reformer för framtiden. Vi satsar på bättre kunskaper i skolan och bättre möjlighet för företag att anställa så att också den med kortare utbildning eller den som har kommit hit på senare tid har chans till jobb.
Vi satsar på en fungerande polis i hela landet och ett försvar med kapacitet att försvara Sverige. Dessutom presenterar vi en integrations- och migrationspolitik som bygger på lika delar humanism och realism, som ännu en gång fokuserar på jobb och skola och som motverkar parallellsamhällen och hedersvåld. Riksdagen har avvisat Liberalernas förslag, och därmed tar Sverige en annan väg än den vi vill se.
Låt mig ändå redovisa några av våra förslag inom detta utgiftsområde som vi tror skulle leda in Sverige på en bättre väg. Liberalerna har fokus på friheten för såväl individen som nationen. Därför bör statsbidragen till förebyggande verksamheter i civilsamhälle och kommuner mot våldsbejakande extremism öka.
Den våldsbejakande extremismen är ett av vår tids absolut största hot, och kommuner och civilsamhälle har en stor uppgift att fylla i den kampen. Förutom en ökning med 5 miljoner kronor bör också en överflyttning av resurser från Göteborgs universitet ske till lokal nivå. Anslaget Åtgärder för nationella minoriteter bör också höjas med 5 miljoner kronor mer än regeringens förslag.
Vi hör skrämmande rapporter om att skolungdomar uppmuntras att inte längre tala sina nationella minoritetsspråk på skolgården. Det är ett tydligt tecken på att vi behöver arbeta mer med denna fråga och att fler kommuner ska kunna bli del av förvaltningsområdena för meänkieli, samiska och finska. Anslaget Åtgärder för den nationella minoriteten romer bör också höjas.
Det stora arbetet med romsk inkludering som Erik Ullenhag startade under alliansregeringen behöver fortsätta. Här behövs ett långsiktigt arbete för romsk inkludering som måste ges tillräckliga resurser om vi någonsin ska komma till rätta med den diskriminering som romer utsatts och utsätts för. Herr talman! Till sist: Anslaget Allmänna val och demokrati bör höjas med 10 miljoner kronor mer än regeringens förslag.
Jag noterar att regeringen i propositionen inte redovisar några åtgärder med anledning av riksdagens tillkännagivande om åtgärder för att öka valdeltagandet bland utlandssvenskar. För att finansiera en särskild satsning på att öka valdeltagandet bland utlandssvenskar bör anslaget tillföras ytterligare 5 miljoner kronor.