Maria Gardfjell (MP):
Klimatförändringarna och biomångfaldskollapsen måste stoppas. Enligt klimatforskarna IPCC går det inte att hejda klimatkrisen om vi inte också hejdar naturkrisen. Klimat och biologisk mångfald hänger ihop. Business as usual är inte möjligt i skogsbruket.
Det har EU-kommissionen uppmärksammat i sin skogsstrategi, som är icke bindande och som vi debatterar här i dag. EU:s stärkta klimatambition fick ett brett stöd här i riksdagen, även om Miljöpartiet gärna hade sett högre ambitioner. EU:s klimatarbete påverkar alla samhällssektorer, även skogsbruket.
Jag vill här rikta mig särskilt till Peter Helander, som i talarstolen alldeles nyss ansåg att EU:s klimatpolitik inte ska drabba svenskt skogsbruk. Ska klimatpolitiken drabba alla sektorer utom just skogssektorn? Är det rimligt?
EU:s klimatpolitik och strävan att nå Parisavtalet måste påverka skogsbruket precis som alla andra sektorer i samhället. EU-kommissionens skogsstrategi kommer att vara avgörande för att skogsbrukets roll ska kunna utvecklas så att EU kan möta klimatutmaningen. Det handlar inte om detaljstyrning utan om en icke bindande strategi.
Låt mig fokusera på några skogspolitiskt viktiga frågor. Dessa tre frågor tycker jag att skogsdebatten skulle handla mer om. Jag vill börja med skogsskadorna. Deras omfattning har ökat. Kallar vi det hållbart?
I norra Sverige är skadeläget från törskatesvamp och andra svampar så alarmerande att man nu har frångått de praktiska skötselråden i skogsbruket. Man säger att det inte är möjligt att plantera skog. På 20 procent av arealen dör skogen. Är det hållbart?
Skogsstyrelsens senaste skaderapport visar tillståndet för skadorna. Rådgivning och brukningsmetoder måste förändras. Stora kala markytor och ensidigt plantmaterial är mycket riskabla för en föryngring. Klimatförändringarna är naturligtvis en drivande faktor bakom utvecklingen.
Slutsatsen är att klimatanpassning av skogsbruket är mycket mer angeläget än vad som tidigare framkommit i debatten. En adaptiv förvaltning måste implementeras i det praktiska arbetet. Vi måste ha skogsbruksmetoder som ger säker återväxt. Skogsbruket måste förändras och bli hållbart.
Min andra punkt är att skogsbruket förstör infrastruktur för miljonbelopp. Kallar vi det hållbart? Skogsstyrelsen har tagit fram en rapport som visar att ras och erosion kan fälla träd och elledningar, blockera vägar och förstöra järnvägar och byggnader.
Avverkning nära en slänt kan skapa ett ras långt bort från det avverkade området, och det kan ske först efter flera år. Ofta rasar marken efter ett kraftigt regn eller snösmältning. Det handlar om skador för mångmiljonbelopp. Antalet ras och erosionsskador har ökat kraftigt. Torka och skogsbränder väntas påverka ännu mer.
Skogsbruket påverkas av klimatförändringarna. Det måste därför förändras och klimatanpassas. En tredje punkt handlar om lönsamheten för skogsägarna. Lönsamheten dalar kraftigt för de enskilda skogsägarna. Kallar vi det hållbart?
Miljöpartiet ser bekymmer med att en så stor del av skogsdebatten sker utan landsbygdsperspektiv. Frågan om bristande lönsamhet i privatskogsbruket måste adresseras. Lönsamheten för enskilda skogsägare har successivt försämrats, enligt Skogforsk.
Många skogsägare vill lämna över sin skog till nästa generation i ett mer värdefullt skick än när man tog över gården. Det är inte självklart att dagens modell av kalhyggesbruk där skogsägarna är i klorna på skogsindustrin är det bästa sättet att öka värdet på skogen. Skogsbruket måste förändras och bli mer hållbart.
Förslagen från EU-kommissionen måste påverka vår skogspolitik mer. Vi måste ha en ny skogsvårdslag. Miljöpartiet håller inte med om utskottets ställningstagande, och jag håller inte med någon av herrarna som har talat före mig.
Det pratas mycket om att en gemensam skogspolitik i EU skulle hindra det svenska skogsbruket. Men det förekommer faktiskt inte några skrivningar om en gemensam skogspolitik, och det finns inte heller med i Europeiska unionens fördrag. EU:s skogsstrategi ska inte ta makten från oss i riksdagen.
Självklart måste vi inspireras av den och se hur vi ska kunna förändra vårt skogsbruk så att vi klarar av klimatutmaningen och naturkrisens krav på skydd av biologisk mångfald. Dock börjar det nu bli så många som har sagt att EU kommer att påverka Sveriges skogsbruk mycket att jag tror att merparten av partierna här i riksdagen börjar tro på det.
Utskottet skriver i utlåtandet att det är olämpligt att kommissionen försöker styra olika skogsproduktionsmetoder. Men det stämmer ju inte. Det kommer inte att bli fråga om styrning från EU. Det finns en enighet i riksdagen och i EU om att skogspolitiken är nationell.
Däremot måste Sverige uppfylla sina internationella åtaganden för klimatet och för djur och natur, och därför behöver vår skogspolitik som sagt ändras. Utskottet delar inte heller kommissionens bedömning att den strategiska planeringen kring skogarna brister i EU:s medlemsstater. Jo, säger jag och Miljöpartiet.
Det finns otroligt mycket förbättringspotential i det svenska skogsbruket och den svenska skogsförvaltningen. Jag har nämnt återväxten och att vi ska minska risken för ras, erosion och översvämningar. Jag har nämnt den biologiska mångfalden. Det är i dag vanligt att skogar med extremt höga naturvärden huggs ned.
Det är väl ändå en självklarhet att vi i Sverige bör spara de allra finaste urskogarna. Utskottet ifrågasätter också att man ska bygga upp en omfattande struktur för datainsamling i EU. Där håller vi i Miljöpartiet helt med.
Sverige är i framkant vad gäller datainsamling, och här menar vi att det är viktigt att Sverige är med och bidrar. Sedan påstår utskottet att detta har reducerats till miljööverväganden utan hänsyn till socioekonomiska aspekter. Det här är ju allvarligt!
Förstår man inte i miljö- och jordbruksutskottet att grunden för skogsbruket faktiskt är att vi har skogen och ett starkt ekosystem som är robust och fungerar? Med klimatförändringarna och hoten mot biologisk mångfald behövs större naturhänsyn för att vi ska ha ett långsiktigt hållbart skogsbruk i Sverige. Man är också väldigt kritisk mot kaskadprincipen.
Det här gör mig riktigt upprörd. Vi kan inte göra dasspapper av Sveriges urskogar. Vi kan inte använda det bästa timret till att göra papper.
Det är väl en självklarhet att vi ska använda skogens resurser på ett smartare sätt, att vi ska använda timmer och fin råvara till att bygga mer trähus i Sverige. Det är en del av vår klimatstrategi.
Det är väl också en självklarhet att vi ska bli ännu bättre och mer innovativa när det gäller att återanvända skogens alla typer av produkter så att vi kan göra det där dasspapperet av papper som kanske har använts en, två, tre, fyra eller tio gånger innan det slutligen blir dasspapper.
Det är politikens uppgift att skapa goda förutsättningar för en hållbar cirkulär bioekonomi med hög klimat- och miljönytta. Då behöver skogens produkter användas mer hållbart och många gånger.
Avslutningsvis, fru talman: Att skydda de naturvärden vi har i svenska skogar är en fråga om affärer. Det är en affärskritisk fråga.
Om EU och omvärlden anser att svenskt skogsbruk borde bedrivas med mer naturhänsyn, att fjällskogarna borde skyddas och att urskogar borde få stå kvar kommer dessa åsikter också att kunna omvandlas till köpkrav på produkter från den svenska skogen.
Då blir det ett slags hygienfaktor att skydda fjällskogarna och bedriva ett skogsbruk med större miljö- och klimatnytta för att säkra den svenska konkurrenskraften och den svenska skogsexporten.