Kerstin Lundgren (C):
Sveriges säkerhetspolitik befinner sig i ett tidevarv som handlar om omprövning hos oss men också i väldigt många andra länder. Det är en mycket allvarlig säkerhetspolitisk verklighet som vi alla nu har sett och mött. Det är klart att det påverkar.
Denna debatt baseras på motioner som skrevs senast hösten 2021.
Det kan måhända framstå som lite udda att vi i denna tid har en säkerhetspolitisk debatt med motioner som utgångspunkt. Att Sverige ska driva en solidarisk säkerhetspolitik är vi nog rätt överens om.
Frågan är om denna säkerhetspolitik också ska kunna ge oss garantier om att vi, om någonting händer som vi aldrig har trott skulle hända, inte hamnar i samma situation som Ukraina är i just nu.
Men det som många uppfattade som fullkomligt otänkbart har faktiskt hänt. Och vi har en tendens, fru talman, att inte vilja tänka det otänkbara. Men det är det som vi måste göra när vi diskuterar säkerhetspolitik.
Även om vi säger att den 24 februari innebar ett skifte för många, när det stod klart att Ryssland inledde sin invasion, var det inte början på den politik som Putin egentligen har varit så tydlig med under lång tid.
Rysslands brutala angrepp på Ukraina, en självständig och demokratisk stat i vår närhet, var inte en blixt från en klar himmel.
Signaler har funnits - det andra kriget i Tjetjenien, Putins tal i München 2007, Georgien 2008, Ukraina 2014, Syrien 2015.
Vi har sett spåren - Groznyj och det nedstängda Tjetjenien. Vi har sett Krim, Donetsk och Aleppo. Må vi nu inte se ännu en huvudstad i ruiner efter Putins förödande krigsmaskin. Fru talman!
Vi har också kunnat se det kraftfulla inhemska förtrycket mot allt och alla som har upplevts utgöra ett hot mot Kremls syn på sakernas tillstånd. Vi har i denna kammare också debatterat och diskuterat olika frågor rörande Ryssland och händelseutvecklingen.
Senast den 21 maj i fjol hade vi en debatt med anledning av händelseutvecklingen i Ryssland. Fru talman! Jag minns då också diskussionen om tvåspårspolitiken och behovet av att prioritera bland EU:s fem principer som har funnits med.
Vi har ju velat vara både och, och vi har inte sett att Ryssland har valt ett spår. Vi har bjudit på en meny, och Ryssland har kunnat välja. Vi måste nu se att denna hållning inte fungerar mot en auktoritär stat.
Den fungerar inte mot Putin och hans nationalistiska och konservativa hållning i Ryssland. Den fungerar inte heller mot Kina med Kinas enpartistyre med Xi Jinping som hanterar allt enligt sin auktoritära hållning. Vi måste lära oss av detta, fru talman.
I Ukraina ser vi dagligen bilder på terror och terrorattacker mot civilbefolkningen, mot skolor och mot sjukhus. Och det är tragiskt, fru talman, att den ryska befolkningen inte får möjlighet att se just detta.
Vi har alla skäl att göra skillnad på den ryska befolkningen som befinner sig i propagandans hägn. Men samtidigt måste vi komma ihåg att det även finns de som går andra vägar, modiga protesterande ryska medborgare i Sankt Petersburg, i Moskva och på andra ställen.
Vi hör åter och åter om gripanden. Någon på tv konstaterade: Putin kan inte gripa oss alla. Fortsätt att protestera! Detta måste vi också se. Fru talman! Första punkten i detta betänkande handlar om den europeiska säkerhetsordningen.
Denna säkerhetsordning kommer inte att fira 50 år 2025. Helsingfors kommer inte att få hålla det storslagna möte som man hade räknat med. Denna säkerhetsordning har bombats sönder av Putin med hans missil- och granatattacker mot den ukrainska befolkningen.
Frågan som många också ställer sig är hur den globala säkerhetsordningen och de multilaterala strukturerna kommer att fungera. Vi ser också andra tecken, och vi kommer att få ta ställning till hur vi förhåller oss till de olika strukturer som vi befinner oss i. Hur kommer OSSE att fungera? Fru talman!
Jag noterar att diskussionen än en gång var het i Europarådet i måndags och tisdags. Jag var med och drev på för att utesluta den ryska dumans utvalda ledamöter från Europarådet efter Krim. Men de fick tyvärr komma tillbaka.
Nu beslutades det i går enhälligt att man ska utesluta Ryssland ur Europarådet. Ministerrådet har möte i dag. Men så sent som i går, som ett svar på den tydliga enhälliga åsikten från Europarådet, valde Ryssland att skicka signalen att man drar sig ur Europarådet.
Den europeiska säkerhetsordningen och säkerhetsarkitekturen efter andra världskriget är stadd i förändring. Vi har all anledning att se det, fru talman. I det här betänkandet valde vi att markera en ny Rysslandspolitik, för en ny Rysslandspolitik måste komma.
Vi valde i det sammanhanget att inte lyfta vårt yrkande om att i FN markera responsibility to protect, skyldigheten att skydda. Vi ser nämligen att det i dag är oerhört viktigt att försöka hävda de grundläggande strukturerna i systemet och inte föra in ytterligare frågor.
Vi måste värna FN:s grundstruktur. Därför valde vi att i det här läget inte ta upp det yrkandet. Sedan, fru talman, har vi vårt förslag om Natooption. Det får stöd av en majoritet i utskottet och förmodligen i kammaren här senare.
Jag noterar att Kenneth G Forslund kommenterade det med att vi saknade tålamod och konstruktivitet. Men, fru talman, vi uppfattar faktiskt att vi har haft tålamod. Vi har också sökt konstruktivitet, räckt ut händer och armar och inbjudit till samtal.
Men det har inte funnits intresse för det. Natooptionen, fru talman - jag ber om ursäkt att jag också drar över talartiden som alla andra - var ett förslag som vi väckte redan 2019/20 i vår motion. Det var då den först kom till kammaren. Det har alltså funnits tid att se.
Och även om Kenneth G Forslund talar om en vecka av förändring i utrikesutskottet, fru talman, minns jag när statsminister Löfven läste upp sin regeringsförklaring hösten 2014. Den innebar verkligen inte någon tid att diskutera för oss alla.
Den kom som en blixt från klar himmel - en helt ny politik. Vi tycker att Natooptionen är viktig, och vi hoppas att vi ska kunna komma vidare i den delen. Medlemskap i Nato är vårt mål, och vi yrkar också bifall till reservation 2 under punkt 3.
Jag vill också bara kort beröra det som sägs i betänkandet om fördraget om icke-spridning av kärnvapen. Där har vi valt att inte gå vidare med vårt krav eftersom vi tycker att betänkandet tar fasta på det vi säger, nämligen att vi måste prioritera NPT.
Det är också utifrån prioriteringen av NPT, alltså icke-spridningsavtalet, som vi anser att det är viktigt att inte på något sätt sända ut någon signal i samband med översynskonferensen om förbudsavtalet om att Sverige vill eller kan tänka sig att ratificera. Snarare ska vi vara tydliga med att det inte är avsikten.
Om regeringen nu får stöd att delta som observatör i år, om konferensen blir av, förväntar vi oss att det inte blir början på en diskussion om att regeringen har gått sin egen väg. Då tappar man nämligen stödet för fortsättningen.
Jag hoppas att regeringen inser att man inte har fri resa utan att det är viktigt att ta ansvar för att regeringen inte stoppas av riksdagen den här gången. Med det, fru talman, yrkar jag som sagt bifall till reservation 2 och till utskottets förslag i övriga delar.