Beatrice Ask (M):
Nej, vi har inte gjort någon missbedömning. Det är riktigt att det är på en punkt som Sverige inte redan i dag uppfyller alla de önskemål som finns i konventionen. Det gäller en sekretessregel. Jag tror att den tidigare talmannen är väl medveten om att just sekretessregler är rätt besvärliga när de ska hanteras rent lagtekniskt. Vi valde - och vi har valt det medvetet - att lägga detta arbete tillsammans med en modernisering av den svenska lagstiftningen om människohandel som vi genomför.
Det kommer en proposition i vår därför att jag vill förstärka arbetet. Även om man skulle ha ryckt ut denna enda fråga är det en omfattande fråga. Det är faktiskt så att en del av den förlängda tid som har beställts har berott på just hanteringen av sekretessregeln. Men det är en fråga. Det är därför ingen sak som man lätt vispar över, utan det är naturligtvis oerhört centralt.
Men om vi funderar över de människor som är utsatta för människohandel varje dag och varje stund är det i sak så att en rad andra insatser är nödvändiga. Det retar mig att vi i Sverige har en lagstiftning som gör att vi måste släppa igenom en del personer utan fällande dom när vi tycker att vi borde kunna fälla dem för de brott som de har begått mot dessa människor. Det är skälet till att vi vill ha en modernisering av denna regel.
Sedan säger Carina Hägg att det inte räcker med en konferens. Nej, det var precis det som jag försökte säga. Utöver denna konferens, där vi tar med alla olika aktörer som kan tänkas finnas till en stor brainstormingkonferens och olika seminarier, har vi sett till att det är en uppföljningskonferens.
Vi har arbetat och förelagt ett utkast till ett action oriented paper som är en programskrivning, alltså en lista på åtgärder och annat som olika länder och andra kan behöva göra för att förstärka arbetet. Vi har antagit en deklaration där vi för första gången tar en del nya steg, exempelvis som jag nämnde när det gäller barnsexturism.
Det är väldigt vanligt, kan jag berätta, att folk i Sverige och i andra europeiska länder åker utomlands på semester och utnyttjar barn. Sedan kan man fråga sig om det människohandelsrambeslut som vi arbetar med i EU och som jag tycker är oerhört centralt har något mervärde. Vi hoppas få en politisk överenskommelse. Jag tror att vi har förhandlat färdigt och får det i november. Det innebär en utvidgad kriminalisering av människohandel.
Det innefattar också utnyttjande av personer för att de ska tigga och begå straffbelagda gärningar. Jag vet inte om Carina Hägg och Björn von Sydow har gått runt i Stockholm och sett hur små barn, handikappade och andra får sitta och tigga på gatorna. En person fälldes faktiskt för några månader sedan. Det gällde en man som man hade tagit armproteserna från och som satt utanför ett varuhus i Uppsala för att tigga månad ut och månad in. Han kunde inte språket, han var handikappad och så vidare.
Det är detta som är verkligheten. Det är otroligt viktigt att också den typen av syften när det gäller människohandel kan hanteras på ett vettigt sätt. Ramförslaget innehåller också stränga lägsta maximistraff, och straffsatserna är högre än de som gäller i dag. I Europakonventionen finns inga bestämda straffsatser. Men vi måste få upp detta för att alla länder med kraft ska arbeta och inse detta brotts allvar.
Det är också mer långtgående bestämmelser i rambeslutet om assistans, stöd och skydd för brottsoffer. Man ska veta att dessa unga människor, för det är många ungdomar, om det hålls en rättegång hotas, skändas och är livrädda. Vi har även ett särskilt avsnitt som handlar om brottsoffer som är barn och som utnyttjas å det grövsta och får hela sina liv ödelagda.
Att då stå och säga att vi inte gör någonting annat än att ordna en konferens tycker jag är rent oförskämt. Jag tycker verkligen att Sverige driver på i dessa frågor, och jag tycker att det är otroligt viktigt oavsett vem som gör det.