KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven-Erik Bucht (S):
Även vår livsmedelsexport är en del av vår självförsörjningsgrad. I dag har vi en självförsörjningsgrad på ungefär 50 procent och en export på 10 procent. Om vi lyfter in exporten har vi faktiskt en självförsörjningsgrad på 60 procent. Jag tror att livsmedelsstrategin också kommer att handla om att öka vår export. Det handlar egentligen om att öka vår totala produktion.
Vare sig produktionen konsumeras i landet eller utanför landet är den viktig på många olika sätt. Den är viktig för tillväxt, för sysselsättning och för landsbygden samtidigt som den bidrar till att säkerställa en självförsörjningsgrad i orostider på ett bättre sätt. Livsmedelsstrategin är en viktig del i den här frågan. Här har regeringen hög ambitionsnivå.
Den proposition som nu kommer att läggas på riksdagens bord handlar givetvis om att öka vår produktion. Sedan kommer man också att ha handlingsplaner för att man ska nå målen.
De kan se olika ut över tid beroende vilken regering som har makten och hur man snabbt vill nå de mål som jag hoppas att man kan anta gemensamt här i Sveriges riksdag och att man i en så viktig fråga törs lägga partipolitisk prestige i papperskorgen och anta målsättningarna med ett tungt klubbslag.
Nu ökar vi vår livsmedelsproduktion i landet Sverige. Tack för en bra debatt!
Sven-Erik Bucht (S):
Edward Riedl har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att den nya lagstiftningen om jakt i fjällmiljö inte ska strida mot EU-rätten. Fjällmiljöns fauna är en naturresurs som ska förvaltas på ett långsiktigt hållbart sätt. Villkoren för fjälljakten måste utformas på ett sätt som gynnar både fjällnaturens särart och viltbestånden.
Sedan 2007 medges utländska jägare rätt till icke yrkesmässig småviltsjakt och handredskapsfiske på statens mark ovanför odlingsgränsen och på renbetesfjällen på samma villkor som svenska jägare. Det har framförts att tillströmningen av utländska jägare på nämnda områden har varit hög, vilket har lett till ökad trängsel i fjällen.
Det har också framförts att somliga utländska jägare saknar sådana kunskaper om fjällvärldens speciella natur som ansetts grundläggande för svensk viltvård och jakt samt att detta riskerar att skada fjällvärldens natur och en långsiktigt hållbar jakt i de aktuella områdena.
I sammanhanget kan även nämnas att riksdagen har tillkännagett att regeringen långsiktigt bör trygga fjälljakten och i det arbetet ompröva bestämmelserna om jakträttsupplåtelser av fjälljakten i syfte att återgå till regleringen som den var utformad före 2007.
I ett senare tillkännagivande har riksdagen hänvisat till ett tidigare tillkännagivande och anfört att det bör göras en översyn av hur man inom ramen för EU-rätten långsiktigt kan trygga jakten på statens mark ovanför odlingsgränsen och på renbetesfjällen. Det är mot denna bakgrund som regeringen ser över gällande regler.
Ett antal remissinstanser har ifrågasatt om det remitterade ändringsförslaget är förenligt med EU-rätten. Detta är en komplex fråga, som regeringen för närvarande analyserar. Regeringen arbetar för att åstadkomma förändringar som är förenliga med EU-rätten.
Sven-Erik Bucht (S):
Fjälljakten är en viktig fråga, inte minst för landsbygden i Norrbottens, Västerbottens och Jämtlands län. Det är en mångårig tradition och en viktig fritidssysselsättning för många människor.
Fjälljakten ger också möjlighet till unika naturupplevelser i vår svenska fjällmiljö. Vi måste värna våra viltstammar så att de inte överutnyttjas. Låt oss titta på vårt västra grannland Norge, som Edward Riedl har varit inne på. Där har man nyligen rödlistat dal- och fjällripa.
Det beror inte på att man har värnat stammarna utan på att man har kommit i ett sådant läge att man har överutnyttjat dem. Dit får vi inte komma. Det måste vara en långsiktigt hållbar förvaltning av viltstammarna - i det här fallet det vilt som skjuts på fjälljakten. Riksdagen har också två gånger tillkännagivit att en förändring ska göras.
Jag håller med riksdagen om att det är viktigt att vi får fram en lösning. Det är riktigt att jag hade en ambition att göra jobbet snabbare. Edward Riedl ger en bild av att jag inte gör något, men den förra regeringen ställde till detta. Oordningen rådde faktiskt i åtta år.
Nu har det gått ett och ett halvt år, och vi ska försöka skapa ordning och reda i detta också. Det finns också andra områden där vi försöker skapa ordning och reda efter den förra regeringen. Det finns några länder som har liknande system som vi har remitterat ut. Finnarna har ett system som går ännu längre än vårt system. Vi har valt att kopiera det danska systemet.
EU-kommissionen har tittat på det danska systemet, men de har inte funnit något som går emot. Vi jobbar nu vidare. Vi har fått ett antal remisser, och vi ska göra våra avväganden innan vi kan lägga fram ett förslag.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag noterar de tre förslag som Edward Riedl lade fram. Ytterst handlar det om att skapa ordning och reda och få ett fungerande system i verkligheten. Precis som Isak From berättade i sitt inlägg ser det olika ut i de olika länen.
Situationen är olika, och den måste anpassas utifrån den verklighet som råder. Vi har valt den danska modellen eftersom vi tycker att den skulle passa bra för att skapa ordning och reda, och den har inte kritiserats av EU. Därför skulle det finnas en förutsättning att klara även en sådan prövning.
Jag lovar att vi jobbar engagerat med frågan. Den är komplex. Vi vill ändå säkerställa att det blir rätt och riktigt när vi ska gå tillbaka till en annan modell än den som infördes 2007.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag är väldigt glad över att vi ändå har en samsyn i den här frågan.
Jag hör ju på alla som deltar i debatten att vi förstår den problematik som finns och också uppskattar det värde som den här jakten har, inte minst för de människor som bor i dessa områden med den tradition som finns där. Det är en unik miljö och en unik fauna, och det är unika naturupplevelser man får via den här jakten.
Jag hoppas att vi kan lösa detta väldigt fort, Edward Riedl, för vi behöver inte göra någon lagstiftningsförändring. Det räcker med en förordningsförändring, och vi har ambitionen att kunna göra det så snart som möjligt.
Sven-Erik Bucht (S):
Sten Bergheden har frågat mig hur jag bedömer att konsekvenserna kommer att bli för det svenska jordbruket om jaktförordningen ändras. Sten Bergheden vill också veta om jag har för avsikt att ändra i reglerna för de allmänna jakttiderna så att all jakt ska kunna överklagas till domstol. Det är regeringens ambition att bringa ordning i svensk viltförvaltning. Viltförvaltningen ska vara hållbar och effektiv.
För att åstadkomma detta är det nödvändigt att svensk lagstiftning och dess tillämpning harmoniserar med EU:s naturvårdsdirektiv, det vill säga art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet. Det är av största vikt att de lagar och regler som styr jakt och viltvård bygger på ett enhetligt system med väl fungerande praxis. Det är nödvändigt för att uppnå långsiktig stabilitet i svensk viltförvaltning.
Jag vill förtydliga att den ändring av jaktförordningen som trädde i kraft den 1 april i år gäller möjligheten att överklaga beslut om jakt efter björn, varg, järv, lo och kungsörn till allmän förvaltningsdomstol. Ändringen är en följd av Högsta förvaltningsdomstolens beslut från december 2015.
Beslut om jakt efter vilda fåglar, förutom kungsörn, får för närvarande överklagas till Naturvårdsverket. I en promemoria från Näringsdepartementet som nyligen varit ute på remiss föreslås bland annat att även dessa jaktbeslut ska få överklagas till allmän förvaltningsdomstol.
Förslaget har sin grund i de uttalanden som HFD gjorde i december 2015 när det gäller möjligheten att överklaga jaktbeslut avseende skyddade arter. En majoritet av remissinstanserna anser att förslaget är en nödvändig följd av domstolens beslut. Frågan bereds nu inom Regeringskansliet.
För att kunna bedriva ett väl fungerande jordbruk är det nödvändigt att kunna skydda både grödor och tamboskap. Viltskadeanslaget används till åtgärder för att förebygga skador på tamdjur och grödor orsakade av vilt, och för att ersätta skador på grödor eller tamboskap orsakade av vilt.
För att förebygga skador på gröda orsakade av vissa fågelarter finns det även möjlighet att enligt jaktförordningen bedriva skyddsjakt utan myndighetsbeslut, det vill säga på enskilt initiativ. Några ändringar har inte föreslagits i detta avseende. Det förslag som remitterats ut tar endast sikte på möjligheten att överklaga en myndighets beslut om jakt till domstol.
Det ska noteras att det tillhör ovanligheterna att beslut om skyddsjakt på fågel överklagas. Allmänna jakttider regleras i jaktförordningen. Under allmän jakttid får arter som omfattas av bestämmelserna om allmän jakt jagas utan särskilt tillstånd. Regeringen har inte föreslagit några ändringar i denna ordning.
Sven-Erik Bucht (S):
Bakgrunden till att vi jobbar med det här förslaget är att den förra regeringen förändrade det här systemet på ett sätt som inte var förenligt med EU-rätten. Den här regeringen tillsatte bland annat Riberdahlska utredningen som kom fram till att vi har en förordning som inte är förenlig med EU-rätten. Sedermera kom också Högsta förvaltningsdomstolen fram till det.
Det är en självklarhet för den här regeringen att följa det som den högsta juridiska expertisen i det här landet har kommit fram till. Vi tänker inte gena när det gäller det. När det gäller möjligheten till skyddsjakt finns det i jaktförordningen en möjlighet för den enskilde att bedriva skyddsjakt utan något myndighetsbeslut. Det finns ganska omfattande möjligheter till det. Det finns inte inom det här jobbet som vi just nu gör med förordningsförändringen.
Sedan finns också den allmänna jakttiden då man kan bedriva jakt i stor omfattning. Där tycker jag att det är tryggat. Men det handlar om att få det här på plats. Möjligen kan man införa en specialdomstol som hanterar det här, så att vi får likadana bedömningar överallt och också har en skyndsam hantering av ärendena.
Det kan också behöva regleras att de här besluten, exempelvis de kring vargjakten, måste tas betydligt tidigare så att man kan få rättsprocesser som möjliggör att jakt kan genomföras.
Sven-Erik Bucht (S):
När det gäller den sista frågan, om hur det ser ut i andra EU-länder, har jag inte kunskap om hur det ser ut, men jag utgår från att man också där får följa den EU-rätt som finns på samma sätt som vi får. Vi är ju 28 länder som har att följa samma EU-rätt. Inget ska vara olika i det sammanhanget.
Sedan tycker jag inte att man ska överdriva problemet med skyddsjakt av fågel och få det att framstå som att jordbrukare inte kan skydda sina grödor från fåglar, vilket Bergheden här tar upp. Det finns alltså en möjlighet att på enskilt initiativ bedriva skyddsjakt, och det finns också allmän jakttid. Det som vi nu arbetar med är inte någonting som vi gör akut, utan det här vill vi jobba igenom ordentligt.
Vi jobbar långsiktigt och metodiskt. Vi vill skapa ordning och reda i det här, för det har det inte varit, inte minst om vi tittar bakåt. När det gäller vargjakten har det icke varit ett system som skapar ordning och reda. Det har varit olika bedömningar och så vidare, och flera år har jakten stoppats helt.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag tror inte att man ska överdriva det här, Sten Bergheden. När det gäller myndighetsbeslut rörande skyddsjakt av fåglar är det inte mer än ungefär tio sådana per år.
Jag tror att Bergheden målar upp en bild av att detta är något väldigt stort eftersom han inte vill se att den här regeringen skapar ordning och reda när det gäller de stora rovdjuren och reder upp den oordning som den förra regeringen skapade kring inte minst vargjakten. Jag delar alltså inte Berghedens oro när det gäller skyddsjakt av fågel.
Nu är vi på god väg att skapa ordning och reda också på det här jaktområdet.
Sven-Erik Bucht (S):
I går blev vi 240 000 fler på jorden. I dag blir vi ungefär lika många till. Det är inte långt kvar tills invånarantalet i Sverige spräcker 10-miljonersgränsen och 11-miljonersgränsen. Och alla behöver vi mat. Mat är inte någonting som man kan välja bort.
Vi behöver mat i fredstid och också i orostid. Det var en av orsakerna till att den här regeringen tog initiativ till att jobba med den nationella livsmedelsstrategin.
Redan i sin första regeringsförklaring skrev statsminister Stefan Löfven in, för första gången i en regeringsförklaring i Sveriges historia, att vi behöver en nationell livsmedelsstrategi. Det handlar om att öka vår livsmedelsproduktion. Vi har alla förutsättningar i det här landet för att öka den. Vi har 600 000 hektar åkermark som inte är under plog.
Vi har kunskaper, vi har ett klimat och en miljö som gör att vi kan öka produktionen. Vi saknar inte vatten, som många andra länder har jätteproblem med. Här om någonstans finns det möjligheter.
Även om självförsörjningsgraden är 100 procent handlar det om vilken årstid en kris inträffar och var i landet som en eventuell avställning skulle bli aktuell.
I en kris handlar det om transporter, bränsletillförsel, eldatasystem, förädlingsledet, insatsvaror, personal, distribution, lagring med mera. Det handlar om massor av frågor. Det handlar inte bara om att öka produktionen av livsmedel för att lösa en kris. Det här är en mycket komplex fråga.
En del i detta är givetvis att vi har satt i gång arbetet med en nationell livsmedelsstrategi. Det är oerhört viktigt. Tyvärr blockerades det arbetet under flera års tid av den förra regeringen när vi, som då var i opposition, lade fram motioner om detta. Då röstades de ned och ingenting gjordes åt detta. Sedan blir jag väldigt fundersam när jag under två veckors tid har fått två interpellationen från de borgerliga om den här frågan.
Varför gjorde ni ingenting under de åtta år som ni hade makten?
Sven-Erik Bucht (S):
Självförsörjningsgrad är ett mått på hur stor del av den inhemska konsumtionen som härrör från produktion inom landet. Det ser väldigt olika ut. Vad gäller vissa varor har vi självförsörjning eller till och med större produktion än förbrukning. Det gäller inte minst spannmål, men närapå även ägg och fågelkött.
I händelse av kris eller avspärrning kommer fokus när det gäller livsmedel inte att vara på animalieprodukter. Liksom i andra länder kommer det nog i sådana situationer att vara mer fokus på spannmål, där vi är självförsörjande. Den nationella livsmedelsstrategin handlar om att öka vår livsmedelsproduktion. Den handlar om att också ge förutsättningar för våra företag att vara konkurrenskraftiga.
Till Oscarsson vill jag säga att vi inte räddar några mjölkbönder med några beredskapslager. Det handlar inte om det, utan det man måste göra är det som regeringen faktiskt har gjort nu när det varit svårt. Man kan kalla det "a bridge over troubled water".
Vi har återställt dieselskattereduktionen och ger full kompensation för den skattehöjning som skedde plus ytterligare totalt 300 miljoner årligen under tre år. Det är precis det omvända mot vad som gjordes av den förra, borgerliga regeringen, som höjde dieselskatten två gånger och försämrade dieselskattereduktionen fyra gånger.
Vad gäller de pengar som kom från EU ger vi nationell medfinansiering till 100 procent, vilket innebär 152 miljoner. Det är inte alla länder som har gått in med de pengarna. Vi gjorde en fördubbling av metangasreduceringen från 20 öre till 40 öre. Detta går direkt till mjölkbönderna. Sedan 90-talet har vi inte haft fullt Norrlandsstöd, men vi har nu höjt det.
Vi har ett kobidrag på 800 kronor per ko. Vi gick in med 150 miljoner för extra djurvälfärd. Vi satsade på export och gav 10 miljoner till Livsmedelsverket och Jordbruksverket för arbete med exportgodkännanden. Vi har fått ett flertal exportgodkännanden - till Hongkong, till Kina, till Japan. På så sätt kan vi få över inte minst mejeriprodukter till andra och nya marknader.
Det här är konkreta åtgärder som vi har vidtagit för att hjälpa. Sedan vet jag att situationen är väldigt besvärlig och svår och att det kan behövas mer. Men vi har verkligen agerat. Vi har inte försämrat för bönderna, som man gjorde under åtta år, utan gjort det omvända. Under alliansregeringen blev dieseln i Sverige den dyraste i hela Europa, vilket drabbade våra bönder. Danielsson! Vi ska ha växtskyddsmedel. De behövs.
Men som Staffan Danielsson vet kan jag inte värdera ett myndighetsbeslut i ett enskilt fall.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag måste upprepa mig. Jag blir lite fundersam över det plötsliga intresset för svensk livsmedelsproduktion och livsmedelsförsörjning. Tänk att få exakt samma interpellation på två veckor från allianspartierna - fantastiskt!
Och så har de inte gjort någonting själva under åtta år. Jag säger: Välkomna! Jag är glad över att ni börjar intressera er för denna viktiga fråga. Det är positivt, för detta är något vi måste jobba med. Det är viktigt att vi ökar livsmedelsproduktionen, inte minst för svensk landsbygd.
Oavsett var i världen livsmedel produceras så produceras de på en landsbygd. Jag vill att livsmedel ska produceras på den svenska landsbygden. Självförsörjningsgraden i fredstid har också betydelse för vår försörjningsförmåga i orostid.
Men det är en komplex fråga som inte bara handlar om hur mycket livsmedel vi kan producera själva utan om många andra saker, såsom stabil infrastruktur och så vidare, som vi har räknat upp här. Vi ska heller inte glömma bort att det är viktigt med gränsöverskridande samarbete. Sveriges säkerhet byggs mycket med solidaritet tillsammans med andra länder.
Sveriges regering - vår regering - kommer att fortsätta att arbeta för att säkerställa samhällsviktiga funktioner och värna civilbefolkningen.
Sven-Erik Bucht (S):
Anders Forsberg har ställt frågan till mig om artskyddsförordningen och dess nuvarande tillämpning rimmar med visionen för regeringens skogsprogram, som är: "Skogen - det gröna guldet - ska bidra till jobb och hållbar tillväxt i hela landet samt till utvecklingen av en växande bioekonomi".
Forsberg ställer den här frågan mot bakgrund av att en planerad skogsavverkning i ett ca 1,5 hektar stort område i Ölme i Värmland stoppades i fjol när länsstyrelsen och sedermera också mark- och miljödomstolen nekade markägaren dispens från fridlysningsbestämmelserna i artskyddsförordningen. Området innehöll svampen bombmurkla, som är fridlyst i hela Sverige.
Jag vill inleda med att säga att för regeringen är det av stor vikt att skogsbruk bedrivs på ett långsiktigt hållbart sätt som inkluderar god produktion samtidigt som skogslandskapets arter bevaras i livskraftiga bestånd inom sina naturliga utbredningsområden. Regeringen har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas och att miljöhänsynen i skogsbruket ska öka.
Vad gäller fallet med bombmurkla i Värmland är det ett pågående ärende som fått prövningstillstånd i Mark- och miljööverdomstolen. Utfallet av denna dom kan bli en vägledning för den fortsatta tillämpningen av artskyddsförordningen. Jag är förhindrad att kommentera tillämpningen av artskyddsförordningen i detta enskilda fall.
I propositionen En svensk strategi för biologisk mångfald och ekosystemtjänster aviserade regeringen att en särskild utredare bör få i uppdrag att se över artskyddslagstiftningen. Frågan om tillsättande av utredare bereds för närvarande inom Regeringskansliet.
Det pågår ett samarbete inom Skogsstyrelsen och Naturvårdsverket med syftet att klara ut gränsdragningen av ansvarsområden mellan länsstyrelserna och Skogsstyrelsen vad gäller hantering av artskyddsärenden. Regeringens skogspolitik bygger på två jämställda mål: miljömålet och produktionsmålet. Det finns behov av att utveckla bägge dessa delar.
Likaväl som att skydd och miljöhänsyn ska öka är en ökad produktion av skoglig råvara viktig i omställningen till ett biobaserat samhälle och för att fasa ut fossil energi. Jag hoppas att det pågående arbetet med att utveckla ett nationellt skogsprogram genom dialog mellan skogens olika intressenter ska leda till att de jämställda målen utvecklas på ett positivt sätt.
Det nationella skogsprogrammet byggs upp av en dialog som omfattar ekologiska, sociala och ekonomiska värden och bidrar till utvecklingen av ett hållbart samhälle.
Sven-Erik Bucht (S):
Låt mig få konstatera att artskyddsförordningen och dess nuvarande tillämpning är en komplex fråga som regeringen följer med största intresse. Men det är fler saker än fallet med bombmurklan, som interpellanten tar upp, som påverkar tillämpningen av skyddsförordningen.
Det har även myndigheterna konstaterat, att det finns brister i handläggning och rutiner som kan påverka hur hanteringen sker och om det blir en rättssäker tillämpning.
Mot bakgrund av det har också Skogsstyrelsen och Naturvårdsverket tillsammans initierat ett projekt för att ta fram gemensamma riktlinjer som ska användas i det dagliga arbetet med att handlägga avverkningsanmälningar.
Innan myndigheterna fattar sina beslut och innan Miljööverdomstolen har prövat detta fall ska jag inte kommentera och har inga möjligheter att kommentera hur artskyddsförordningen stämmer med skogsprogrammets vision.
När det gäller områdesskydd finns det i dag möjligheter att få ersättning till följd av rådighetsinskränkningar inom naturreservat och biotopskyddsområden, vattenskyddsområden. Men så är inte fallet vid rådighetsinskränkningar med stöd av artskyddsförordningen. Där finns i dag en skillnad.
I utredningen Ersättning vid rådighetsinskränkningar , SOU 2013:59, gjordes en djupgående analys av när och i vilka fall ersättning vid rådighetsinskränkning ska lämnas. Där påtalar utredaren att rådighetsinskränkningar som sker med stöd av artskyddsförordningen var ett område som särskilt var i behov av översyn.
Det är mot bakgrund av det som regeringen bereder frågan om att tillsätta en utredare för att se över de här delarna.
Sven-Erik Bucht (S):
Jag är inte beredd att i dag lämna någon tidsplan, men detta är ett viktigt arbete som måste komma igång. Som jag sa i mitt förra inlägg har myndigheter problem med tillämpningen. Svenskt skogsbruk är oerhört viktigt, att vi kan ha ett skogsbruk. Våra nettoexportintäkter är 120 miljarder.
Svenskt skogsbruk sysselsätter direkt 60 000 personer och 200 000 i kringtjänster. Skogen har under lång tid varit en viktig välfärdsbyggare i Sverige. Vi har under lång tid förvaltat våra skogar på ett mycket bra sätt. Det har varit frihet under ansvar. Tillväxten i svenska skogar är större än vad vi tar ur dem.
Fäller vi ett träd planterar vi minst två nya. Det är ett uttryck för att det är hållbart skogsbruk, vilket jag hävdar att vi har. Samtidigt har vi de jämställda målen produktion och miljö, som vi måste ta hänsyn till och balansera. Det är ett ansvar som jag tycker att vi har tagit på ett bra sätt och ska fortsätta att ta i vårt land.
Det nationella skogsprogrammet, som regeringen har initierat, har att göra med just den potential som finns inom svensk skog, som vi inte har nyttjat fullt ut. Närapå 70 procent av Sveriges landyta är beklädd med skog.
Det finns mycket nya produkter som vi kan nyttja från skogen, och samtidigt är en skog som brukas bra för klimatet, för en brukad skog tar upp koldioxid. Det finns många olika delar i detta. Jag vill inte kommentera de arbetsgrupper som jobbar med det nationella skogsprogrammet.
Det är fyra arbetsgrupper med expertis från branschen, intresseorganisationer, akademin och myndigheter som jobbar med detta. Vi har en programrådsgrupp med 20 personer som testar kvaliteten i de här jobben. De ska lämna en slutrapport kring visionen med det gröna guldet. Den kan jag inte kommentera innan den läggs fram.
Det är viktigt att vi i den här debatten inte ställer ett gott artskydd mot ekonomiska intressen eller rekreationsvärden mot miljömässiga värden utan i stället försöker hitta en bra dialog för att kunna ta hänsyn till alla de värden som skogen reproducerar.