Hans Stenberg (S):
Det jag tycker är märkligast i Åsa Torstenssons hela resonemang är att hon försöker få det till att det är vi socialdemokrater som rår för att det saknas pengar i budgeten 2008, 2009 och 2010. Den borgerliga regeringen har ju faktiskt alldeles själv, med sin egen majoritet, beslutat om budgeten både för 2007 och 2008 utan att vi socialdemokrater har kunnat påverka ett dugg.
Om regeringen hade följt vårt budgetalternativ på infrastrukturområdet, i vart fall de två åren, hade man haft betydligt mer pengar att använda till vägar och järnvägar. Verkligheten är ju att regeringen har gjort ett vägval. I stället för framtidssatsningar för förbättrad infrastruktur har man valt att sänka skatterna för de välbeställda i samhället.
Gunnar Andrén var uppe och ojade sig över hur regeringen ska klara av att finansiera alla ofinansierade infrastrukturprojekt. Det är märkligt att den funderingen aldrig fanns före valet. Då utlovade de borgerliga partierna jättesatsningar på både väg och järnväg. Det var inte så att man tyckte att vi satsade för mycket. Det var ju mer pengar man skulle lägga in med en borgerlig regering.
Var är de pengarna i dag? Nu har ni ju regeringsmakten. Vi har strålande tider som vi inte har sett maken till sedan 60-talet i det här landet. Ändå fattas det pengar - nu mer än någonsin. I stället för stora satsningar har det blivit besparingar och senareläggningar av projekt. Man har inte ens bemödat sig om att ge trafikverken kompensation för de kostnadsökningar som av naturliga skäl uppstår i en kraftig högkonjunktur.
Men då ökar ju också statens inkomster, och då har man möjligheten att kompensera. Det tycker ni inte är meningsfullt. Sedan tycker jag också att det är oerhört dåligt att säga att man inte vill föregripa planeringsprocessen för perioden 2010-2019 och revideringen av de nuvarande planerna. Det här är ju ingen planeringsfråga. Den här planeringen är ju gjord.
De här projekten ligger i de nuvarande planerna. Det här är ingen planeringsfråga. Det är en budgetfråga. Budgeten rår regeringen över själv. Det är, måste jag säga, ynkligt att skylla oppositionen för att ni väljer att sänka skatterna i stället för att satsa på infrastruktur. Att de borgerliga partierna inte tycker att de ens behöver försöka leva upp till vallöftena har vi sett flera exempel på.
Senast i går, tror jag det var, hörde vi Kristdemokraternas partiledare glatt förklara att de tänkte bryta sitt vallöfte om bensinskatterna och i stället börja driva frågan om höjda bensinskatter av miljöskäl. Nu har man i den borgerliga regeringen kommit till insikt om att miljöfrågan är så viktig att man gott kan bryta vallöftet om sänkta bensinskatter.
Hur hänger detta ihop med att ni också bryter vallöften om stora miljösatsningar, satsningar på järnvägar, projekt som skulle ge stora positiva miljöeffekter. Det är inte bara så att ni sviker era löften, era stora löften som ni gav före valet om jättesatsningar på infrastrukturen. Ni senarelägger till och med det som redan finns i planerna.
Jag måste fråga Åsa Torstensson om hon inte tycker det är pinsamt att företräda en regering som inte bara sviker sina löften utan som inte ens klarar av att se till att staten håller ingångna avtal med kommuner och landsting. Jag skulle gärna vilja ha svar på den frågan. Jag fick inte svar på någon av mina frågor i det förra inlägget.