Gunvor G Ericson (MP):
Nu står vi här i kammaren och diskuterar livsmedelssäkerhet och transfetter igen. Även om Sofia Arkelsten låtsades att tiden har stått stilla sedan förra året har verkligheten faktiskt förändrats sedan vi debatterade frågan förra gången. Vissa förutsättningar har också ändrats i de motioner som vi har skrivit - om det inte har noterats. Jag ska börja med att yrka bifall till reservation 4.
Jag står självklart bakom samtliga andra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till reservation 4. Det tionde målområdet i folkhälsopolitiken lyder: Goda matvanor och säkra livsmedel. Visserligen har regeringen i den proposition som nyss nämndes om en ny folkhälsopolitik föreslagit att det ska ändras till det mer neutrala Matvanor och livsmedel.
Säkra livsmedel är tydligen inte lika viktigt längre, men det är det för Miljöpartiet. Sedan den moderatledda regeringen förra gången avslog motionen om transfett har argumentationen falnat. Det går inte längre att hänvisa till att Danmarks regler inte kommer att godkännas av EU. Lite drygt en månad efter att vi tog beslut i riksdagen förra gången kom det här beskedet.
Förra gången var det huvudargumentet för att man inte ville ha en lagreglering. Vi konsumenter kan fortfarande inte veta om en produkt innehåller tillsatt transfett eller ej. Det är oacceptabelt. Märkningen borde åtminstone kunna vara tydligare.
Att det naturligt förekommer i mejeri- och köttprodukter är allmänt känt, men att deklarera om en vara innehåller industriellt producerat transfett tycker den moderata regeringen ska vara frivilligt. Det är helt uppenbart att Miljöpartiet och de borgerliga partierna har olika värderingar i den här frågan. Ni tror på frivillighet, jag vill ha lika spelregler för alla företag.
Som konsument vill jag åtminstone kunna läsa på förpackningen om micropopcornen innehåller transfett eller ej. Ni brukar ju vara för valfrihet. Det gäller tydligen inte konsumentens val, bara producentens. Flera länder är faktiskt på gång med lagregler. Även Schweiz inför från den 1 april samma regler som Danmark. Nordiska rådet behandlar också ett förslag.
Den socialdemokratiska gruppen i Nordiska rådet har föreslagit: Norden måste på grundval av försiktighetsprincipen gå längre och verka för ett förbud inom såväl Nordiska rådet som EU. De danska reglerna innebär att högst 2 procent av den totala mängden fett i ett livsmedel får vara industriellt framställt transfett - inte som tidigare har nämnts 2 procent transfett.
Det är skillnad på det industriellt tillsatta transfettet. Den distinktionen måste vi ha klar för oss. Utskottsmajoriteten skriver: På uppmaning av Livsmedelsverket har den svenska livsmedelsindustrin arbetat målmedvetet med denna fråga och tagit ansvar för att sänka mängden transfett i livsmedel. Man säger sig ha nått samma låga nivåer som Danmark för så gott som alla livsmedel. Hur kan ni påstå det?
Samtidigt drar Livsmedelsverket i gång ett riksprojekt för att kartlägga transfettsyrorna i vissa livsmedel. Det resultatet kommer att vara klart 2009. Det är bra att projektet görs, men vi kan inte säkert veta vilka nivåer som finns i Sverige. Det som Livsmedelsverket hänvisar till är en uppskattning. Det har inte undersökts.
Att påstå som ni gör är oärligt när det inte har gjorts någon forskning. I verkligheten är det billigare att kontrollera ett förbud än att kontrollera ett intag hos befolkningen. Förbud kollas med stickprovskontroller. Ska vi undersöka intag, som majoriteten tydligen vill, ska man undersöka både varorna och befolkningens intag.
Det är både besvärligt och dyrt. Sofia Arkelsten kallar lagar klumpiga. Men lagar är ett stöd till skydd för konsumenter. Utskottet säger att arbete med frågor som rör såväl begränsning som märkning av fetter i livsmedel pågår både nationellt och inom EU. Men någon vilja att trycka på verkar inte finnas. Och varför göra det goda till det bästas fiende?
Nyckelhålsmärkning är en helt annan sak än att ta bort det som är skadligt. Irene Oskarsson hänvisade i sitt inledningsanförande till en man som hade sagt: Ät allt som inte är konstgjort! Men vi kan inte välja bort det industriellt konstgjorda transfettet eftersom vi inte vet vilka produkter som innehåller det eller ej. Det finns ingen märkning.
Industriellt framställd mat förlorar både näringsämnen och smak i de många processer som den ska gå igenom. Därför tillsätter man aromer, smakförstärkare och härdade fetter för att kompensera för smak och konsistens. Man kan faktiskt säga att maten sminkas. I boken Den hemlige kocken , som ni säkert har hört talas om, av Mats-Eric Nilsson kan man läsa mer om den fejkade maten.
Den boken borde ni alla läsa. Den som äter mycket så kallade transfetter ökar risken att drabbas av hjärtsjukdom, insulinresistens och försämrat immunförsvar. Dessa onaturliga transfetter lagras in i våra cellvävnader och gör dem stelare. Enkelt uttryckt gör de så att vi åldras snabbare. Det är viktigt att skilja på naturliga transfetter som kommer från idisslare och de kemiskt framställda.
De naturliga transfetterna i smör och animaliskt fett förekommer i mindre mängder av det totala fettet, nämligen ca 6 procent, jämfört med det industriellt framställda som kan innehålla ända upp till 60 procent transfett. De naturliga transfetterna kan vi inte ta bort ur mjölk och kött. Men de industriellt framställda kan vi faktiskt låta bli att använda.
Livsmedelspolitik måste även ta hänsyn till de människor som inte lever upp till kostrekommendationerna. Att införa regler som begränsar mängden industriellt framställt transfett i livsmedel är en folkhälsofråga. Att genomsnittet är bra säger ingenting om hur det kan vara i utsatta grupper.
Bo Bernhardsson sade att den som står med ena benet i kallt vatten och det andra i kokhett vatten i genomsnitt också har det bra. Det är precis så det är. Om inte folkhälsoaspekter biter på de moderatledda regeringsföreträdarna borde lika spelregler för näringslivet vara ett argument som de kan köpa. De företag som jag har varit i kontakt med, till exempel Delicato, skulle välkomna att Sverige införde samma regler som Danmark.
Vem, Sofia Arkelsten, ska informera konsumenten om transfetter, azofärgämnen och andra tillsatser i maten? Experterna är eniga om att industriellt framställda transfettsyror är skadliga. Om Sofia Arkelsten lyssnar på Åke Bruce så lyssnar jag på professor Sten Stender som är näringsfysiolog och som har forskat specifikt om transfetter.
Transfetter har inga kända goda hälsoeffekter som motiverar att de borde användas i livsmedel. Redan i början av 1990-talet uppmärksammades dessa risker. Det är dags att vi får en lagstiftning nu. Det är billigare för samhället att kontrollera ett förbud än att kontrollera ett intag hos befolkningen. Gör som Danmark - lagstifta!