Caroline Szyber (KD):
Vi ska debattera ett förslag om bostadsanpassningsbidrag, som i stora delar är bra. Tyvärr har regeringen dock valt att ta bort Boverkets förslag om bostadsanpassningsbidrag för brandskyddsåtgärder, med hänvisning till att det är problematiskt att bestämma vem som ska få bidraget. Ny lag om bostads-anpassningsbidrag Jag vänder mig emot denna förenklade beskrivning.
Jag tycker snarare att det finns stor risk för att brandskyddsfrågorna med regeringens konstruktion hamnar mellan två stolar. Det finns en stor risk för godtycke. Jag tycker inte att det ska spela någon roll vilken kommun man bor i. När det handlar om något så viktigt som detta behövs tydlighet. Av alla som omkommer i Sverige är det 90 procent som gör det i sina bostäder. Äldre är överrepresenterade bland dem som dör i bränder.
Omkring hälften av dem som omkommer i bränder varje år, det vill säga över 50 personer, är över 60 år. Det är ensamma äldre som dödas av elden. Många av dessa är kända av sociala myndigheter i kommunerna, och man skulle ha kunnat sätta in brandskyddsåtgärder, till exempel mobila sprinkler, spisvakt eller något annat.
Det skulle ge stor effekt när det gäller att minska antalet döda i bränder. Förra året avled 113 personer i bränder, vilket är den högsta siffran på sju år. Jag tycker att vi har ett ansvar att bryta den negativa trenden.
Äldre ska, oavsett om de väljer att bo kvar hemma eller inte får plats på ett äldreboende eller om de faktiskt får plats på äldreboende, ha samma skyddsnivå. Nivån på brandskyddet ska vara hög. Det ska inte heller spela någon roll när äldreboendet byggdes, om det var före eller efter 2012. Här finns en stor ojämlikhet.
Över lag kan sägas att de som omkommer i brand är handlingsbegränsade på grund av ålder eller funktionsnedsättning eller på annat sätt.
Brand uppstår ofta i deras omedelbara närhet, det vill säga i kläder eller i möblerna de sitter i. I de fallen behövs en snabb detektion av branden så att man minskar risken för spridning och de drabbade kan få hjälp av personal eller ett automatiskt släckningssystem.
Sammantaget kommer det att ha bäst effekt för att få ner antalet döda i bränder om fler kommuner jobbar med ett individanpassat brandskydd för dem som bor kvar hemma i sina bostäder. I stället för att säkra ett fullgott brandskydd för äldre är det alltför många kommuner som driver dyra rättsprocesser mot detta.
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, har en nollvision: Ingen ska omkomma eller skadas till följd av brand. Till 2020 vill MSB ha minskat antalet omkomna till 80 personer per år. Ska vi nå det målet behövs åtgärder.
Regeringen har rätt i att exempelvis insatser med stöd av socialtjänstlagen och ökad kunskap om brandskydd för de utpekade riskgrupperna kan vara ett steg i rätt riktning, men det behöver göras mycket mer. Brandskyddsföreningens slutsatser handlar om ökad brandsäkerhet för den som är sjuk, förvirrad eller gammal. Där räcker det sällan med till exempel en fungerande brandvarnare.
Rökdetektorer måste kanske kopplas till ett trygghetslarm. Det kan som sagt behövas någon form av spisvakt eller mobila sprinkler. Att alla kommuner tar hänsyn till brandskyddet när äldre får hjälp att anpassa sina bostäder borde vara en självklarhet. Alla pensionärsorganisationer är överens i frågan. Det handlar om att säkra våra äldres brandskydd.
När äldres position i samhället mättes för några år sedan av World Values Survey utmärkte sig Sverige som det näst lägst rankade landet. Ibland undrar jag om det är vissas syn på äldre som gör att man inte väljer att satsa mer på detta.
Jag hörde från pensionärsorganisationerna att Miljöpartiet skyllde på att bostadsministern inte haft med detta att göra; det var socialministern. Det är så enkelt att skylla på varandra. I slutändan tror jag att vi måste vara väldigt tydliga: Detta kanske är en kostnad. Det kanske snarare var Finansdepartementet som tyckte att vi inte kan kräva detta av kommunerna om vi inte också ger dem mer pengar.
Men då tror jag att man behöver fråga sig: Vad är ett liv värt? Är det värdigt att folk i dag dör i bränder i sina hem? Med ganska enkla system skulle vi kunna klara detta. Jag tycker att de som röstar på utskottets förslag i stället för på den reservation som jag tillsammans med Moderaterna har lagt fram i dag ska fundera lite på vad människolivet är värt.
Man kanske skulle lyssna på sina expertmyndigheter. Man kan inte ha en nollvision, som MSB har sagt, och uppdra åt en annan expertmyndighet att ta fram ett lagförslag för att sedan bara lägga det i papperskorgen. För mig visar denna debatt att detta bara är en del av problemet. Den utsatthet och otrygghet som brandstatistiken så brutalt sätter ljuset på handlar inte bara om risken för eldsvådor.
Den handlar om ett samhälle där många äldre tvingas leva i en bostad som begränsar deras möjligheter till kontakt och deras möjlighet att röra sig. Med detta yrkar jag bifall till reservation 3.