Bosse Ringholm (S):
Jag har ställt en fråga till statsminister Reinfeldt om vad han tänker göra för att undvika att utrikesministern i fortsättningen lämnar inte helt korrekta uppgifter. Nu ser jag i det svar, som jag alldeles nyss hörde utrikesministern läsa upp, att han säger - jag citerar eftersom det är en mycket anmärkningsvärd mening: "Även om utrikesministerns namn formellt står på handlingen sker aldrig något egentligt undertecknande."
Ett ärende kan handläggas av en tjänsteman eller av flera tjänstemän, men någon ska fatta beslut i ärendet. I sista hand är det ministern och chefen för departementet som fattar beslutet. Om utrikesminister Carl Bildt har fattat beslutet är han också ansvarig för beslutet. Om han sedan har glömt att underteckna beslutet eller inte är nästa fråga, men ytterst är han ansvarig för beslutet.
Då håller det inte att, som utrikesministern gör, säga: Jag handlägger inte personalfrågor. Har man fattat beslut i en personalfråga, så har man. Jag har svårt att se att någon annan kan göra det hur man än ändrar arbetsordningen. Det finns en kabinettssekreterare som ytterst kanske är chef för den praktiska verksamheten i departementet. Någon ska bestämma över hans lön och övriga villkor. Det måste vara utrikesministern som gör det. : Nej.)
Kabinettssekreteraren kan rimligen inte fatta beslut om sin egen situation - om sin egen anställning och sin egen lön - utan det görs naturligtvis av regeringen och i sista hand på initiativ av utrikesministern. Nu säger Carl Bildt att det är ett misstag att hans namn har hamnat under. Han har inte har skrivit under det hela. Det tycker jag är utomordentligt märkligt. Man måste ändå ta ansvar för sina beslut, Carl Bildt! Har man fattat ett beslut, underskrivet eller icke underskrivet, så har man fattat ett beslut. Då måste man stå för det.
Jag tycker fortfarande att det är konstigt - därför förstår jag inte varför statsministern flyr fältet - att ha en utrikesminister som inte förstår att han har fattat beslut i ett personalärende. Att det sedan råkar vara så att han inte skrivit under är en annan sak. Därför kan han inte fortsätta att hävda, som han gör i interpellationssvaret, att han inte handlägger den här typen av frågor. Det är möjligt att ordningen kan ändras för framtiden. Men han har handlagt de här frågorna.
Han har fattat besluten, men rimligen påstår han någonting annat. Statsministern borde verkligen, tycker jag, fundera på hur han ska hantera det. Jag skulle också vilja lägga till när det gäller den andra diskussionen, som handlar om Bildts näringslivsengagemang, optionerna.
Där har statsminister Reinfeldt sagt, och jag hade gärna diskuterat det med honom, att intresset för Bildts affärer har att göra med att allmänheten är okunnig om optioner. När jag har lyssnat på det här måste jag säga att det kanske snarast är Carl Bildt som är något okunnig om optioner.
Carl Bildt har hävdat att han inte kunde, vilket har visat sig vara helt fel, göra sig av med optionerna, optioner som han egentligen inte hade men som påfördes vid ett extra styrelsemöte. Där har Carl Bildt också uppenbarligen lämnat en felaktig uppgift. Man kan säga att statsminister Reinfeldt, som säger att intresset för Bildts affärer hänger ihop med att allmänheten är okunnig om optioner, kunde han ha lagt till att även utrikesministern uppenbarligen har sina brister när det gäller kunskaper om optioner.
I det fallet är väl Carl Bildt kanske på väg att bli lika folklig som den här allmänheten som inte kan alla detaljer om optionerna. Får jag till sist säga att jag tycker att det är viktigt att påminna Carl Bildt om ett uttalande som han gjorde till TT för ett tag sedan. Han sade: "Man ska tjäna regeringen oavsett partifärg men man får icke ljuga för riksdagen.
Skriv det med versaler och stryk under det." Det var en prognos som Carl Bildt gjorde vid ett tillfälle av vad som visat sig vara ett präktigt självmål.