Åsa Regnér (S):
Vad roligt att ha en riktig debatt här! Jag tycker också att det är kul att både män och kvinnor deltar. Okej då, Erik Andersson, vi talar inte om rösträtten. Men jag tror faktiskt att våra partier har olika inställningar till hur man kommer framåt i jämställdhetspolitiken, och min och mitt partis bestämda uppfattning är att man måste fatta politiska beslut som styr mot jämställdhet och föra en debatt som handlar om det.
Rätt retoriskt - jag vet att du inte gillar det, Erik Andersson, men nu har du tid att svara - skulle jag vilja fråga: Hur ställde ni er till abortlagstiftningen när det gällde? Hur ställde ni er till särbeskattning när det gällde? Hur ställde ni er till sexköpslagen när det gällde? Det är retoriska frågor, för ni var emot det. Det gör mig lite misstänksam när ni nu inte presenterar några andra förslag än att vi ska bevara det som det är.
Sedan råkar det vara så att jag personligen har lämnat just ditt parti för att välja Socialdemokraterna. Det var i och för sig över 30 år sedan, så det kan vi också lämna därhän. När det gäller de här viktiga sakfrågorna är det helt enkelt så här. Lars Beckman frågar vem som har sagt att det här skulle vara bättre. Jo, bland annat rapporter som er egen regering beställde.
De sa tydligt att vi behöver göra någonting mer professionaliserat på jämställdhetsområdet när det gäller att styra jämställdhetspolitiken. Er egen utredning om jämställdhetspolitiken sa att det faktiskt inte duger att satsa mycket pengar - det var bra att man gjorde det - men sedan nöja sig med att effekten på de jämställdhetspolitiska nivåerna i princip uteblir. Det duger inte.
Det är det vi pratar om, och då föreslår man en jämställdhetsmyndighet som ett sätt att komma åt det. Det är det vi gör nu. Ungefär samma slutsats drog faktiskt Riksrevisionen, som tittade på den förra regeringens jämställdhetspolitik. Det är allvarliga saker vi pratar om. Det handlar ju om våld mot kvinnor eller hedersrelaterat våld, och våldet gick inte ned trots insatserna, vilket man ansåg bland annat berodde på splittrade insatser som är svåra att följa upp.
Det är detta vi vill göra någonting åt, och precis som Hillevi Larsson säger finns det gott om belägg för att man behöver arbeta på det här sättet. Vi skulle i och för sig kunna göra så att allting organiseras inom Regeringskansliet. Vi skulle kunna fatta enskilda beslut om asyl eller vad som helst i Regeringskansliet. Men vi har ju frångått en sådan ordning. Vi har myndigheter som sköter verksamheterna.
Vi har en annan förvaltningsmodell i Sverige, och såvitt jag vet är jämställdhetspolitiken det enda stora politikområde där vi inte har någon myndighet som arbetar med att genomföra just den politiken. Det lider jämställdhetspolitiken av när det gäller resultat på området, och jag vill göra någonting åt det. Jag är otålig. När det gäller förhandlingen med Liberalerna är jag glad för den.
Jag tycker att det är ett exempel på ett samarbete - vi är öppna för samarbete - där resultatet blev bättre än de båda ingångsvärdena. Jag tycker att det är rimligt att ha en verksamhet där man har kvar ett arbete som är myndighetsnära och vardagligt, där man svarar på frågor och ger viktiga råd.
Men där finns det just nu inte finns något uppdrag som handlar om att till exempel ha koll på internationell forskning, följa den här frågan strategiskt på ett annat sätt eller hålla koll på verksamheterna när det gäller hedersrelaterat våld på ett mer strategiskt och styrande sätt. Jag tycker att det är bra att vi gör båda de här sakerna under en tid.
Dessvärre behöver vi jobba mycket mer intensivt med hedersrelaterat våld, och det ska vi också göra. Stödtelefonen ligger inom ramen för myndighetsutredningen.