KBLab/rixvox huggingface dataset:
Olle Thorell (S):
Jag har full respekt för Allan Widmans kamp för demokrati, i Saudiarabien och i Sverige. Jag noterar bara att jag inte hörde särskilt mycket om det i debatten just 2010. År 2005 tyckte Allan Widman att samförståndsavtalet var fel och förde liv om det. År 2015 tycker han också det. Men 2010 hörde jag inte mycket.
Jag förstår att man tar ställning på ett annat sätt när man sitter i en regering. Jag begriper det. Men det kan vara bra att vara konsekvent. I grunden handlar det här också om att vi som land, med de värderingar som vi står för, är konsekventa i vår kritik vad gäller mänskliga rättigheter. Mänskliga rättigheter är universella. De avgörs inte av landgränser, av var du råkar vara född.
Alla människor i världen har ändå samma rättigheter. Därför kritiserar vi som land när vi märker att de mänskliga rättigheterna kränks. Vi är tydliga med vår kritik, var det än må vara - i Kina, USA, Ungern eller Saudiarabien.
Förhoppningsvis får vi respekt för vår kritik eftersom vi inte anpassar oss efter mottagaren av budskapet. Jag vill återigen tacka utrikesministern för svaret. Jag vill också tacka för klargörandet vad gäller att kritik av en regim inte har med religionen att göra.
Jag vill, under min sista talartid på 15 sekunder, passa på att göra reklam för vår delegation i riksdagen till Union för Medelhavet. Där ägnar vi oss åt just interkulturell dialog och talar med arabländerna, de sydliga grannarna till Medelhavet. Den dialogen kommer att fortsätta, kanske i lite lugnare tempo framöver.
Olle Thorell (S):
Det finns ett mycket starkt stöd i Sveriges riksdag för kandidaturen till säkerhetsrådet. Ett tecken på det starka stödet är att det för första gången här i riksdagen har bildats ett FN-nätverk, som kommer att försöka höja medvetenheten om FN:s arbete och göra sitt för att stärka kandidaturen.
Vi parlamentariker har ju en mängd möten med andra länders företrädare hela tiden, och vi kommer att göra vårt allra bästa för att bidra till att kandidaturen går hem. Jag skulle lite grann vilja ifrågasätta Sofia Damms bild av detta med beroende och oberoende. Sverige är en lojal EU-medlem - ingen kan säga något annat.
Så är det, och så ska det vara också. Det är viktigt att vi talar med en enda röst i EU-sammanhang. Men därmed har vi inte upphört att ha en egen röst. Vi har inte upphört att existera som eget land. Vi finns. Vi har åsikter. Vi har värderingar som vi står för. Vi säger det vi menar, och vi menar det vi säger.
Vi är oberoende i EU, men vi är inte oberoende av EU - det är en viktig distinktion. Det finns en antingen-eller-retorik som vi har hört från framför allt Moderaterna men också implicit i den här interpellationen: Om man fokuserar på FN tappar man någon annanstans. Men så är det inte.
Politiken hänger ihop. Internationell politik hänger ihop. Sveriges röst behöver finnas i en mängd olika sammanhang, både i FN och i EU, som en röst inom EU för att påverka EU åt det håll som vi tycker är rimligt och bra och tillsammans i den kör som är EU:s samlade röst, där vi inte ska sjunga falskt och efter egen melodi utan där vi sjunger tillsammans.
Att det ena skulle utesluta det andra är trams, tycker jag. Det är klart att vi kan ha en stark FN-politik och ett fokus på att vilja bli medlem i FN:s säkerhetsråd utan att det för den skull innebär att vi är illojala EU-medlemmar eller har frikopplat oss från EU:s utrikespolitik.
Olle Thorell (S):
Jag ska fatta mig kort, eftersom jag tycker att jag har sagt det som jag ville om att det ena inte behöver utesluta det andra.
Bara för att man har fokus på och tycker att det är viktigt att driva på för att få en plats i FN:s säkerhetsråd, därför att det är en viktig arena för Sverige att kunna driva våra frågor och ha betydelse, betyder inte det att annat faller i glömska och att det strider mot våra intressen.
Man kan också skåda bjälken i det egna ögat om man tänker på att den förra regeringens agerande i fråga om detta inte direkt har underlättat. Man annonserade, som utrikesministern sa, att Sverige skulle kandidera. Det var ungefär det man gjorde. Man annonserade, och sedan var det inte mycket till kampanj. Nu är den här kampanjen i full gång.
Vi önskar utrikesministern och UD lycka till i detta, och vi här i riksdagen kommer att göra vad vi kan för att det ska gå vägen.
Olle Thorell (S):
Jag vill tacka utrikesministern för svaret och det tydliga budskapet att regeringen kommer att verka för att öppenheten och transparensen ska öka i FN och att det ska fortsätta prägla kontakten med riksdagen, vilket är något som vi riksdagsledamöter uppskattar. Jag vill också tacka Allan Widman för möjligheten att här få chans att debattera frågan om Sveriges kandidatur till FN:s säkerhetsråd.
FN är ju en viktig pelare i svensk utrikespolitik. Det är inte den enda, men den kompletterar andra pelare i utrikespolitiken. Det vore en fantastisk möjlighet om vi fick chansen att ingå i säkerhetsrådet som en av de icke-permanenta medlemmarna under två år. Det här är en fråga som närmar sig sitt avgörande. I juni ska omröstningen ske, och det är en viktig tid fram till dess.
Jag är glad över det mycket breda stöd som kandidaturen har haft i utrikesutskottet men också i hela riksdagen sedan ansökan lämnades in av den förra regeringen. Men jag är ännu gladare över den entusiasm och det engagemang som den här regeringen, med statsministern och utrikesministern i spetsen, har visat för att driva Sveriges kandidatur på ett konstruktivt sätt.
Sverige är måhända ett litet land i utkanten av Europa, men i FN-sammanhang har vi ett mycket imponerande cv och en stolt historia. Ända sedan Folke Bernadottes tid har svenskar spelat en viktig roll i FN, inte minst genom de närmare 100 000 svenskar som under året har tjänstgjort i 120 internationella uppdrag i 60 länder.
Andra personer som vi ska vara mycket stolta över och som har varit framstående genom åren är Dag Hammarskjöld, Rolf Ekéus och Hans Blix. Det gäller även aktuella och framstående personer som Jan Eliasson - som nu sitter högst upp i FN-skrapan - Anders Kompass, Staffan de Mistura - som vi väl till hälften kan ta åt oss äran för - och Birgitta Holst Alani - som nu ska bistå de Mistura i Syrien.
Vi är också en av de största bidragsgivarna till FN per capita men också i faktiska tal. Det är vi med all rätt stolta över. Sveriges cv kommer förmodligen att hjälpa oss nu när vi konkurrerar med Italien och Holland om en plats i säkerhetsrådet. Jag vill ta tillfället i akt och fråga utrikesministern: Varför är det viktigt att Sverige tar plats i säkerhetsrådet?
Och vilka frågor kommer vi att prioritera när vi tar plats där?
Olle Thorell (S):
Jag vill tacka utrikesministern för svaret. Jag vill ägna mitt andra och sista inlägg åt att återigen betona det breda stöd som finns i riksdagen för Sveriges kandidatur. Det är ett gemensamt åtagande som riksdag och regering har i fråga om att verka för att det ska gå bra. Allan Widman och övriga riksdagsledamöter!
Vi kan måhända ha olika meningar om delar av utrikespolitiken, huruvida JAS-plan är allena saliggörande, ifall franska diplomater bara är artiga eller både artiga och uppriktiga i sina svar, om olika insatser i biståndet och huruvida en spade faktiskt ska kallas för en spade även av den som är utrikesminister.
Men FN är en viktig arena för Sverige, och att FN har en vital roll att spela i fredsförebyggande konfliktlösning och säkerhetsskapande står utom allt tvivel för alla partier i den här riksdagen. Just därför ska Sverige finnas med i säkerhetsrådet. Vi vill förstås vara med och påverka så mycket vi kan i de forum som har störst betydelse.
FN har förstås sina brister. Säkerhetsrådet, inte minst, behöver reformeras. Effektiviteten i vissa delar av organisationen kan med rätta ifrågasättas. Syrienkriget visar i allra högsta grad vilka katastrofala följder det får när världssamfundet och säkerhetsrådet inte förmår enas om en väg framåt. Men FN är det forum vi har.
Och vi måste ha rimliga förväntningar på FN. Jag vill avsluta med att citera Dag Hammarskjöld som sa att FN skapades inte för att föra oss till himlen men för att rädda oss från helvetet. Med det vill jag tacka för möjligheten att delta i denna viktiga debatt.
Olle Thorell (S):
Tack, utrikesministern, för svaret, och tack, Stig Henriksson, för möjligheten att diskutera den här viktiga och ständigt aktuella frågan! Kärnvapen är ett alltför sällan diskuterat hot mot vår existens.
Vi pratar ofta om terrorism, klimathotet, organiserad brottslighet - stora hot mot den globala säkerheten - men kärnvapen är sannerligen ett hot som finns och som behöver diskuteras oftare. Det finns, som Stig Henriksson påpekar, fortfarande arsenaler som kan förgöra vår jord många gånger om. Det satsas perversa summor på att modernisera.
De pengarna skulle kunna användas till mycket viktigare saker. Om man har varit vid gränsen mellan Sydkorea och Nordkorea vet man att det kalla kriget lever i högönsklig välmåga. Det gäller inte minst kärnvapenhotet som med tanke på provsprängningarna där de senaste veckorna har aktualiserats. Som Stig Henriksson också säger har Sverige en stolt tradition på nedrustningsområdet.
Jag vill bestämt hävda att den traditionen är återupprättad i och med valsegern 2014. Vi har höjt ambitionsnivån på nedrustningsområdet rejält. Jag har stått i den här kammaren och debatterat med Carl Bildt om klustervapenförbud och det humanitära initiativet och bemötts med skepsis.
Vi har, mellan raderna, kallats naiva drömmare som tror att det går att slå sig ihop med Vatikanstaten och andra små nationer och skriva under papper och få någonting gjort. Sådan har attityden varit. Nu finns det en helt annan ambitionsnivå. Det finns en förståelse för att vi måste arbeta brett och ambitiöst med det här. I vår säkerhetsrådskandidatur har vi med det som en bärande pelare i vårt FN-arbete.
Vi lägger inte alla ägg i samma korg. Vi använder oss av olika instrument och olika forum - provstoppsavtalet CTBT, Nuclear Security Summit och FMCT om produktionen av fissilt material. Vi arbetar brett och ambitiöst. Vi är med i Open-ended Working Group. Där talar Annika Thunborg kanske just nu och för fram Sveriges position.
Det är alltså en väldig skillnad mot hur det har varit. Stig Henriksson är en hedersman som ställer viktiga frågor. Men jag vill bestämt förneka att det skulle finnas några brister i ambitionshöjandet från den här regeringen. Vi har en utrikesminister som väl blev gripen på väg mot en protest i Mururoa.
Fransmännen var inte särskilt glada då. Vi har alltså en stolt tradition som fortsätter med den här regeringen. Det är jag glad över. Jag vill gärna att utrikesministern säger något mer om NPT. Vi var båda i New York för ett knappt år sedan. Det misslyckades, eller man kom snarare inte så långt som vi hade önskat. Hur ser utrikesministern på framtiden för NPT-processen, icke-spridningsavtalet?
Olle Thorell (S):
Det är verkligen så, Stig Henriksson och utrikesministern, att kärnvapenhotet är allestädes närvarande, även om det inte pratas om det. Det är kanske värre nu än när jag var pojke och Stig Henriksson var en medelålders man.
Det är nog på sätt och vis farligare nu, eftersom kunskapsöverföring och tekniköverföring kan spridas mycket lättare. Det finns kollapsade stater. Förr var det två supermakter som höll koll på sina arsenaler. Nu är kunskapen friare.
Det finns så kallade failed states, kollapsade stater, galna diktatorer, mördarband som Daish med stora resurser. På sätt och vis är kärnvapenhotet mer akut nu. Det är jättebra att Sverige har den stora tekniska kompetens som vi har skaffat oss. Vi hade ett atomenergiprogram där dessa saker undersöktes, och den kunskapen finns ju till delar kvar.
Den använder vi på ett pragmatiskt sätt för att bidra till verklig riskminimering. Som sagt, jag kan inte nog understryka den kursändring som har skett sedan valet. Nu ställer vi oss bakom det humanitära initiativet. Vi inser kraften i civilsamhällets engagemang och vill dra nytta av det.
Vi ska inte bara se nedrustning som ett spel som de stora pojkarna ska ägna sig åt runt förhandlingsbordet. Det krävs ett folkligt engagemang och det kan användas för att åstadkomma reell nedrustning. Jag är glad över att vi har haft den här debatten. Jag ger mig inte in i getingboet om värdlandsavtalet. Det kommer senare i olika propositioner.
Olle Thorell (S):
Min fråga går till utrikesminister Margot Wallström, och den gäller yttrandefrihet och en oberoende press. En fri, oberoende press och yttrandefrihet är grundläggande fundament i en modern demokrati, och tyvärr är dessa demokratiska grundvalar hotade i många länder.
På senare tid har vi sett hur Turkiet har stängt ned tidningar och hur Polens nya medielag ger regeringen ökad kontroll över statliga medier. Detta är något som torde strida mot EU:s regler om mediefrihet.
Därför är min fråga till utrikesministern hur Sverige agerar bilateralt, gentemot Turkiet och Polen, och i EU för att lyfta fram frågor om yttrande- och mediefrihet i stort och i relation till just Polen och Turkiet.
Olle Thorell (S):
Också min fråga är riktad till utrikesministern. På senare tid har vi återigen nåtts av fruktansvärda bilder och nyheter om massdöd på Medelhavet. Över 10 000 människor på flykt från krig, elände och armod har drunknat i Medelhavets vatten sedan 2014, och bara i år är det över 3 000.
Situationen är uppenbarligen helt ohållbar. Sverige självt kan förstås inte lösa flyktingkrisen, och den är heller inte bara ett europeiskt bekymmer utan ett globalt ansvar.
Därför är det glädjande att USA:s regering i fredags meddelade att statsminister Löfven och Sverige blir medarrangör till det flyktingtoppmöte om globalt ansvar för flyktingar som ska hållas i New York i september. Sverige har inbjudits som medarrangör tillsammans med ett gäng andra länder. Jag undrar vad Sverige kan tänkas bidra med för perspektiv.
Olle Thorell (S):
Tack för svaret. Det är sannerligen så att flyktingkrisen inte är över. Även om det kommer färre asylsökande till Sveriges kust och gräns är frågan ändå brännande akut.
Jag skulle vilja passa på att fråga statsrådet vad Sverige kan göra för att minska risken med den rutt som går över Libyen - nu när det är stängt över Turkiet - och som skördar så många dödsoffer och som är mycket farligare än den turkiska rutten och vad vi gör för att sätta press på andra länder att se till att människor inte dör på det sätt som de gör nu.
Olle Thorell (S):
Tack, Margareta Cederfelt, för att du ger mig möjlighet att också nämna Anders Kompass. Han är en viktig person som har gjort ett viktigt arbete och kommit att representera den modige tjänstemannen, som törs stå upp och bryta mot konventioner, och kanske även mot regelverk, för att väcka opinion och slå larm om missförhållanden. All heder åt honom! Visselblåsare i allmänhet ska vi vara rädda om och skydda så mycket det går.
Vad gäller arbetet med kandidaturen till säkerhetsrådet var det den borgerliga regeringen som satte igång det under Carl Bildts ledning. Det hände inte så mycket. Det var en kandidatur, men själva kampanjandet var tämligen diskret, skulle man kunna säga. Sedan tog vi över kampanjen och drev den. Det arbetet håller på att granskas i både KU:s och utrikesutskottets regi.
Jag vill förstås inte föregripa några slutsatser därifrån innan det är klart. Jag vet att det finns ett engagemang för FN-frågorna i hela riksdagen. Men jag skulle önska att det var samma driv och passion som det är för att granska diktaturen när det gäller att vara med och diskutera vad vi gör i säkerhetsrådet, och vi gör mycket som är bra.
Nu har jag i och för sig varit borta större delen av riksdagsåret som föräldraledig. Men vad jag förstår kommer chefen för FN-avdelningen till utskottet regelbundet och rapporterar om vad som har gjorts i säkerhetsrådet, svarar på frågor om vad som har skett och berättar om kommande veckor. Det tycker jag är ett utmärkt sätt att vara transparent, och det hoppas jag kommer att fortsätta.
Jag uppskattar all diskussion om FN som vi har i utskottet.
Olle Thorell (S):
Att värna folkrätten är en bärande del. Att vi har ett internationellt regelverk som efterföljs och att det finns institutioner som respekteras av världens alla länder är prioriterat för vår regering, också för denna förra regeringen, för att upprätthålla folkrätten, Romstadgan och internationella brottmålsdomstolen.
Övergrepp som sker i konflikter ska inte passera ostraffat. Man ska ställas till svars för det man har gjort. Det kan ta tid och kvarnarna kan mala tämligen långsamt, men man ska ställas inför rätta och ta ansvar. Det såg vi efter kriget i före detta Jugoslavien, och det såg vi efter massakern i Rwanda.
Man måste också ställas inför rätta efter kriget i Syrien och andra övergrepp som sker i nutid. Det är en prioritering för oss, och jag uppskattar engagemanget också från Moderaterna och Margareta Cederfelt. Vad gäller sexuella övergrepp är det något som Moderaterna inte behöver övertyga vår nuvarande utrikesminister om att ha som en prioriterad fråga. Margot Wallström har ju en bakgrund som särskilt sändebud just i den frågan.
Jag vet med säkerhet att det här är något som tas upp i diskussionerna i säkerhetsrådet och när vi bestämmer vilka prioriteringar vi ska ha. När det sedan gäller att kunna vara transparent med vad som kommer att hända är ju arbetet i säkerhetsrådet styrt av händelserna i världen. Hur viktiga och mäktiga vi än är kan vi inte veta vad som dyker upp runt hörnet. Jag önskar att det vore så.
Olle Thorell (S):
Jag har också en fråga till arbetsmarknadsminister Ylva Johansson. En bärande del av den svenska modellen är ordning och reda på arbetsmarknaden och att fack och arbetsgivare tillsammans kommer överens om villkoren. Det går som sagt allt bättre för svensk ekonomi, och arbetsmarknaden är på sina håll glödhet. Sysselsättningsgraden är dessutom rekordhög, och hjulen snurrar allt fortare. Men det finns också bekymmer med missbruk som måste stävjas och strukturer som behöver förändras på arbetsmarknaden.
En oroande utveckling är otrygga anställningsformer. Risken för att utsatta personer utnyttjas av oseriösa arbetsgivare är stor. Det finns exempel på oseriösa aktörer som kringgår lagar och regler, så att löntagare hamnar i kläm. Allmän visstid, korta anställningsformer, hyvling av arbetstiden och timvikarier som blir inringda med nästan inget varsel alls är exempel på otrygghet på svensk arbetsmarknad i dag.
Jag vill fråga statsrådet hur hon vill komma till rätta med de här sakerna och utveckla den svenska modellen.
Olle Thorell (S):
Jag tackar för svaret. Jag skulle vilja ta ett konkret exempel som är aktuellt. Jag skulle vilja veta hur statsrådet ser på företag som exempelvis Uber Eats, som verkar ha både osäkra och osjysta villkor för sina cykelbud, vilka transporterar mat kors och tvärs här i Stockholm till exempel. I går kunde man läsa om en reporter som jobbat för det här företaget och då tjänade 39 kronor i timmen före skatt.
Tydligen är också människor där rädda för att ansluta sig till Transport, som är det fackförbund man bör vara med i.
Olle Thorell (S):
Min fråga går också till utrikesministern. Sverige är ju sedan årsskiftet en av de tio valda medlemmarna i FN:s säkerhetsråd. De första månaderna har sannerligen varit händelserika, och Sverige var dessutom ordförande i säkerhetsrådet under den första månaden, det vill säga januari. Områden som Sverige har fokuserat på har bland annat varit konfliktförebyggande, jämställdhet, mänskliga rättigheter, nedrustning och folkrätt.
Sedan är det förstås så att arbetet i säkerhetsrådet präglas av aktuella händelser; Syrien är ständigt på agendan, och under Sveriges ordförandeskap seglade en kris upp i Gambia. Den löstes med fredliga medel tack vare FN och AU. Dagordningen är alltså ständigt föränderlig, och nya kriser kommer säkerligen att dyka upp. Med det sagt skulle jag vilja fråga utrikesministern vilka kommande prioriteringar Sverige har för arbetet i FN:s säkerhetsråd.
Olle Thorell (S):
På gränsen mellan Burma/Myanmar och Bangladesh utspelas nu en mänsklig tragedi. Över en halv miljon människor från folkgruppen rohingya, majoriteten av dem barn och unga, flyr etnisk rensning och vittnar om barbariska övergrepp, våldtäkter och mord. Man kan inte säga annat än att det är ett helvete på jorden.
De skyldiga måste utkrävas ansvar, och liv behöver omgående räddas. Vad gör Sverige på kort sikt för att lösa den humanitära krisen vid gränsen? Vad gör vi för att alla invånares rättigheter ska respekteras på sikt i Burma/Myanmar? Vad gör Sverige för att Kofi Annans rapport om Rakhineprovinsen ska kunna implementeras?
Hur stöder vi fred i alla konfliktområden i Burma/Myanmar?
Olle Thorell (S):
Jag tackar ministern för svaret. Jag vill ge ministern en möjlighet att säga något mer om hela den demokratiska utvecklingen i Burma/Myanmar. Hela världen hade höga förväntningar på Aung San Suu Kyi när hon blev frisläppt och kom till makten. Men nu ser vi alla brister som finns, hur skör den demokratiska utvecklingen är och hur stark militärens makt fortfarande är. Kan statsrådet säga något om stärkandet av demokratin i allmänhet?
Olle Thorell (S):
Min fråga går till statsrådet Ann Linde. Sverige är ett litet, väldigt exportberoende land. Jag representerar Västmanland, som är ett litet, väldigt exportberoende län - det mest exportberoende i hela Sverige. Frihandel är extremt viktigt för vårt län och vårt land. Det handlar inte om en oreglerad handel fri från krav på sjysta villkor och annat, utan det handlar om en fri och rättvis handel.
Det globala handelssystemet är nu satt under en väldig press efter att Donald Trump har sagt upp frihandelsavtal. TTIP har lagts i frysboxen, och vi ser starka protektionistiska strömningar över världen. Därför skulle jag vilja fråga handelsminister Linde hur det går med EU:s frihandelsförhandlingar. Kommer TTIP att tinas upp ur frysboxen?
Vad kan CETA-avtalet innebära, och vilka effekter kommer det att få för svensk export och handel?
Olle Thorell (S):
Det kanske finaste med Sverige är vår starka demokrati. Den ska vi vara stolta över och värna och vårda. Men demokratin är ifrågasatt. Det finns odemokratiska krafter som mobiliserar nu när valet närmar sig. Internet och sociala medier har fört med sig fantastiska fördelar. Avståndet mellan väljare och valda har minskat, och alla har en plattform för att göra sin röst hörd och finna både likasinnade och meningsmotståndare att samtala med.
Men hela det demokratiska samtalet riskerar att förgiftas av hat, hot, polarisering och ett debattklimat som gör att vanliga människor inte vågar uttrycka sin mening. Domedagsprofeter, extremister, gaphalsar och mobbare breder ut sig och skapar en vrångbild av världen. Människor blir tysta och rädda. Det är en fara för vår fina demokrati. Vad anser statsministern om detta?
Olle Thorell (S):
Jag tackar Margareta Cederfelt för hennes frågor. Det är lite synd att Moderaterna fastnar i kampanjen inför medlemskapet i säkerhetsrådet. Det är tre år sedan.
Detta har granskats i KU, det har varit debatter här i riksdagen - ett otal interpellationsdebatter med utrikesministern - och vi har kommit överens i utskottet om att det nu ska göras en fristående och oberoende utvärdering av både kampanjen och det inflytande som Sverige har haft under denna tid.
Jag delar inte den bild som Margareta Cederfelt ger av att Socialdemokraterna har varit passiva i fråga om detta. Vi har efterfrågat information från UD. Utskottets presidium har under våren undersökt möjligheterna för att genomföra en sådan utvärdering i utskottets regi men har inte lyckats. Därför tycker vi nu att det är rimligt att regeringen får detta uppdrag. Jag är glad över att vi kan komma överens i en sådan viktig fråga.
Det tycker jag visar att vi inte har någonting att dölja. Vi är stolta över de insatser som Sverige har gjort. Vi tycker att det var rätt att Sverige sökte detta medlemskap i säkerhetsrådet. Och vi tycker att det är bra att det vänds på varje sten, så att vi från fristående och oberoende forskare får reda på allt som har gjorts - varför inte.