Per Bolund (MP):
Strandskyddet är en viktig faktor för att vi ska kunna nå våra miljömål men också andra samhällsmål, till exempel friluftsmålen. Stränderna är otroligt viktiga både för växt- och djurliv och för oss människor.
Jag tror att väldigt många av oss som tycker om att vara ute i skog och mark kan känna igen oss i att man tycker att det finns ett särskilt värde i att ta en fika vid en sjö, göra upp en lägereld vid Östersjöns kust eller kunna åka ut och bada på de vackra klipporna i Bohuslän. Det är klart att det här är något som är värt att värna inte bara för oss utan också för framtida generationer.
Jag blir lite orolig när det låter som om Kjell Jansson vill upphäva strandskyddet helt och hållet. Det är i så fall första gången som jag hör någon ledamot i Sveriges riksdag säga det. Strandskyddet är en nationell angelägenhet och syftar till att skydda allas vår tillgång till strandområden och att också säkerställa långsiktigt goda livsvillkor för djur och växter på land och i vatten.
Kjell Jansson kanske känner till att vi har en ganska svår situation när det gäller den biologiska mångfalden. Man brukar prata om 1 miljon arter på global nivå som är hotade. Där ligger vi inte bättre till i Sverige än i resten av världen. Vi har ett stort antal arter som är hotade, och många av dem har faktiskt sin livsmiljö just vid stränder mellan vatten och land.
Det är också värt att ta i beaktande när man för den här debatten, men det verkar som om Kjell Jansson inte riktigt ser den problematiken. Strandskyddet är en viktig del i den gröna infrastrukturen och hjälper också till att säkerställa att vi kan få en rad ekosystemtjänster som vi behöver, till exempel genom att trygga tillgång till stränderna för bad och allmänt friluftsliv, något som jag vet att vi är många som älskar och gärna vill kunna fortsätta med.
Strandskyddet har även stor betydelse för miljökvalitetsmålen som Sveriges riksdag har ställt sig bakom. De målen måste vi göra vad vi kan för att uppnå. Det kan man liksom inte bara strunta i när man tycker att äganderätten är det enda som ska gälla. Våra mål är gemensamma, och då måste vi också vidta gemensamma åtgärder för att nå dem. Även friluftsmålen är viktiga.
Särskilt under pandemin har folk insett vikten av friluftsliv och värdet av att kunna vara ute i skog och mark och njuta av ron och få energipåfyllning. Vi ser också att exploateringstrycket fortsatt är väldigt högt när det gäller kusterna. Den totala längden av havsstrandlinje som är påverkad av bebyggelse ökade bara mellan 2015 och 2018, alltså på tre år, med knappt 3 procent i Sverige. Totalt var det 28 procent av den totala havsstrandslinjen som var påverkad av bebyggelse 2018.
Det är alltså en ganska stor del i dag, och den ökar för varje år som går. Det är bara att konstatera att det här är en ändlig resurs. När ett kustområde väl har exploaterats är det exploaterat, och då är det svårt att återställa. Det är också lite förvånande när Kjell Jansson frågar om man inte kan ha olika regler i olika delar av landet. Kjell Jansson och jag kan väl ändå vara överens om att Sverige inte ser exakt likadant ut överallt, utan det är ganska olika förutsättningar i olika delar av landet.
När det till exempel gäller de 28 procenten av kustlinjen är det självklart så att i tätbebyggda områden är det en ännu högre andel. Det kan vara ganska svårt för människor att komma ned till stranden, till exempel, medan det i andra delar av landet finns gott om strandområden. Därför har det föreslagits i utredningen att man ska ha det som kallas landsbygdsområden, vilket innebär att man skulle definiera vilka delar av Sverige som är sådana landsbygdsområden där speciella regler kan gälla. Menar Kjell Jansson att det är helt fel?
Ska man inte ha den typen av landsbygdsområden? Ska man antingen upphäva strandskyddet överallt eller ha samma strandskydd i till exempel Stockholms stad som i Kiruna? Det vore bra att få klart vad det är Kjell Jansson syftar till.