Erik Bengtzboe (M):
Grunden för en god start i livet är en god utbildning. Den kanske enskilt viktigaste förutsättningen man får här i livet är vilka föräldrar man har. Men detta har vi en mycket liten möjlighet att påverka, både ur ett politiskt perspektiv och ur ett personligt perspektiv.
Det är med utbildning som vi gemensamt faktiskt kan se till att vi lägger grunden för att alla, oavsett var man kommer från och oavsett vilka föräldrar man har, får en möjlighet att stå på egna ben och forma sitt eget liv. Detta, herr talman, är lika sant oavsett om man kommer från Sverige, Schweiz eller Syrien. Herr talman!
Den senaste tiden har oerhört många människor av olika skäl tvingats att söka sig en fristad i Sverige på flykt undan förföljelse, krig och förödelse. Att Sverige är ett land som människor väljer att fly till och inte från, att det är här människor ser att de kan få möjlighet att förverkliga sina drömmar och bygga ett tryggt liv, är någonting som vi i grund och botten ska vara stolta över.
Till följd av att så många människor under den senaste tiden av olika skäl har tvingats söka sig till Sverige har självfallet även trycket på det offentliga ökat, när vi så snart som möjligt vill ge alla dessa människor, med ett liv präglat av oro, en chans att snabbt komma in i en någorlunda normal vardagslunk. Skolan är i detta sammanhang inget undantag.
Den senaste tiden har många kommuner tvingats vara oerhört kreativa och anstränga sig mycket för att kunna leverera en så bra skolgång som möjligt så fort som möjligt till så många som möjligt. Låt oss också i denna kammare konstatera, eftersom vi ofta står och debatterar och kritiserar hur många kommuner sköter skolgången, att många kommuner har lyckats otroligt bra med att göra detta ganska betungande arbete under tid.
Det betänkande som vi debatterar i kammaren i dag handlar dock om att göra det möjligt för fler skolor att bidra i arbetet med att ta emot nyanlända elever. Sveriges friskolor har länge varit kraftigt begränsade i sina möjligheter att vara med och bidra när det gäller att ta emot nyanlända och erbjuda dem skolgång. Samtidigt har Sveriges friskolor fått ta emot enormt mycket kritik för just detta, trots att de i realiteten inte har haft någon möjlighet att själva påverka. Herr talman!
Dagens förslag innebär att man möjliggör för friskolor att i större utsträckning vara med och delta i detta arbete. Dagens förslag dikterar inga villkor och ställer inga krav på friskolor. Det styr dem inte i hur de måste agera utan skapar, i enlighet med deras egna önskemål, en möjlighet för dem att ta emot elever när de finner det lämpligt, när de finner att de har möjlighet att göra det och när de finner att de har kapacitet att vara med och bidra. Det är friskolorna själva som får göra denna bedömning.
Jag tror, till skillnad från vissa andra som har varit uppe i denna talarstol, att de också är fullt kapabla att fatta dessa beslut på egen hand. Jag förstår förvisso dem som uttrycker oro och som känner sig stressade över sin köplats. Men jag tror inte att det i realiteten kommer att vara något stort problem.
Vi talar om en mycket liten kvot, och vi talar om en fiktiv begränsning där skolan, baserat på sitt maximala elevantal, får möjlighet att under året ta emot elever i enlighet med sin egen bedömning. Detta möjliggör, som sagt, för friskolorna att delta i detta arbete.
Men det som kanske är ännu viktigare är att det i mycket större utsträckning möjliggör för kommunerna att faktiskt planera hur de på ett bättre sätt ska hantera mottagandet av nyanlända elever, då de inte längre är begränsade till att samarbeta inom ramarna för den kommunala skolan utan faktiskt kan samarbeta även med friskolorna lokalt. På det sättet behöver det inte bli någon konflikt mellan dem. Herr talman!
Utmaningarna för att lösa skolgången för de många nyanlända eleverna är dock mycket större än vad som framgår av detta betänkande. Avsevärt mycket mer behöver göras för att vi ska klara av att möta de många utmaningar som vi ser för att se till att alla får en bra skolgång och för att se till att överbrygga de klyftor som vi faktiskt ser växa fram i fråga om kunskapsresultat och skolresultat. Att ge fler elever möjlighet att gå i olika skolor är bra.
Men vi vet i dag att en avsevärt mycket större begränsning i realiteten är att exempelvis skolvalet inte används i vissa områden och bland vissa föräldrar. Det upplevs i efterhand som att man hamnar efter. Ett aktivt skolval skulle kunna vara ett sätt för kommunerna att bättre arbeta med att bryta segregationen och se till att alla elever får en chans att välja skola.
Oavsett om man får välja skola eller ej behöver dock fler skolor bli bättre skolor. I dag är resurserna i det svenska skolsystemet illa allokerade. Vi har inte de bästa lärarna i de skolor där utmaningarna är som störst. Därför skulle vi behöva rikta förstelärarreformen avsevärt mycket mer mot de områden där utmaningarna är som störst.
Det viktigaste av allt, herr talman, och det som skulle göra störst skillnad för att stärka kunskapsfokus i skolan samt se till att alla - nyanlända eller ej - får chansen att gå i en bra skola, är att införa en riktig nolltolerans mot dåliga skolor. Det är inte rimligt att vi har skolor som år efter år presterar dåliga resultat och inte klarar av sitt uppdrag att leverera en utbildning till eleven och ändå får fortsätta att driva sin skola.
Skolor som misslyckas ska i första hand få stöd och hjälp att leverera bättre, men skolor som ändå inte klarar av att vända utvecklingen ska faktiskt inte få finnas kvar. Herr talman! I konklusion: Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet, men i enlighet med Thomas Strands inlägg tidigare gör jag ett skarpt medskick till regeringen att väldigt mycket mer behöver göras.