Fredrik Christensson (C):
Jag vill tacka ministern för svaret. Internationaliseringen av den högre utbildningen och den fria rörligheten för studenter, så att de ska kunna studera och arbeta, är oerhört viktiga i dagens samhälle. Utan utbyte med internationella studenter riskerar vi att förlora både kvalitet och mångfald.
Jag har sedan jag ställde interpellationen, och även innan dess, fått en tydlig bild av den problematik som lärosätena upplever och som har drabbat enskilda individer. Det som gör mig mest frustrerad är att det drabbar enskilda personer som lägger tid och kraft på att ansöka om att få studera i Sverige.
Men på grund av byråkrati och administration får de inte möjlighet att fullfölja eller påbörja sina studier i Sverige. Det drabbar också lärosätena som har antagit studenter när de på grund av handläggningstider på andra myndigheter inte får möjlighet att ta emot studenterna.
Jag är tacksam för att statsrådet i sitt svar öppnar för att vara beredd att se över alla onödiga hinder för universitetens internationalisering, så att dessa hinder kan undanröjas. Det är bra. Där är vi överens. Det finns flera delar i detta. Det finns ett antal regelverk som verkligen bör ses över.
Problemen gäller studenter och personer som är i Sverige i dag men också dem som ansöker om att komma hit och studera. Om vi börjar med dem som redan är i Sverige finns det personer som har antagits på en masterutbildning och som har läst ett år, men de får inte förlängt uppehållstillstånd efter det. Detsamma gäller doktorander som har kommit till Sverige och som bara får uppehållstillstånd ett år i taget. När de sedan behöver förlänga får de inte den möjligheten.
Ibland handlar det om att personerna inte får uppehållstillstånd. Ibland handlar det bara om förlängda handläggningstider. Det påverkar deras arbete. För forskare blir det till exempel inte möjligt att delta i internationella konferenser, som är en viktig del i deras arbete, eftersom de inte kan lämna landet under tiden de väntar på besked om de ska få förlängt uppehållstillstånd eller inte. Det påverkar deras möjligheter, deras arbete och deras forskning.
När det gäller studenter som söker hit riskerar det att drabba svenskt anseende om de långa handläggningstiderna och administrationen leder till att de inte kan antas. Från och till blir det också ett moment 22. När studenterna har blivit antagna till utbildningen och betalat sin studieavgift är det nämligen upp till Migrationsverket att bedöma om de ska få uppehållstillstånd eller inte.
Den processen kan dra ut på tiden, vilket kan leda till att studenter kan bli tvungna att lämna sina studieplatser. Om man har lämnat sin studieplats har man inte längre skäl för att få uppehållstillstånd eftersom man har förlorat sin plats. Det är olyckligt. Och det drabbar enskilda individer på ett tufft sätt. Det finns flera saker att göra när det gäller detta.
Jag uppfattar också från lärosätena att de i dag drabbas vid återbetalningen av studieavgifter till studenter på grund av delar i lagar och förordningar som har införts för studieavgifter och anmälningsavgifter. Men det står i dagens förordningar att lärosätena får återbetala anmälningsavgiften och studieavgiften.
Det borde ju självklart vara tydligt i regelverket att studenterna inte ska drabbas ekonomiskt av den svenska byråkratin och administrationen.