Cristina Husmark Pehrsson (M):
Vad är det som är sämre? Vad är det som är så bra i dag att det vi nu föreslår gör det sämre? Vad är det som är dåligt? Jag ska ge en kort genomgång av rehabiliteringskedjan så att fler än kammarens ledamöter får möjlighet att reflektera. Vi satsar 3,4 miljarder kronor på en rehabiliteringsgaranti och på företagshälsovård så att företagshälsovården får muskler att också bedriva sjukvård.
Det gör vi tillsammans med arbetsmarknadens parter efter en uppmaning från LO och Svenskt Näringsliv. Vi kommer att i första hand satsa på kvinnors diagnoser, lättare psykisk ohälsa och smärtor i rörelseapparaten. Vi kommer att ha en aktiv sjukskrivningsprocess. I dag är sjukskrivning under första året indelat i sju steg. För att gå vidare till steg nummer två måste man ha passerat nummer ett.
Om vi tittar på dem som fortfarande är sjukskrivna efter ett år är 70 procent kvar i steg ett. Ingenting händer. De blir bortglömda, inga kontrollstationer, och snart ringer vi inte ens till våra arbetskamrater och frågar hur de mår. Ingen rehabilitering. Det har framförts kritik över att det efter sex månader ska ske en prövning mot hela arbetsmarknaden. Ja, om det finns arbetsförmåga.
Är man sjuk ska man fortsatt ha sjukpenning. Så enkelt är det. Det verkar som att interpellanterna tror att detta är något nytt. De tre stegen som vi nu inför är precis samma som dagens sju steg. Det kanske ni inte har förstått. Vi gör tre steg av de sju stegen. Sedan sätter vi kontrollstationer emellan för att den sjuke inte ska bli bortglömd. Annars är det precis samma som dagens sju steg.
Om ni tycker att detta är så förfärligt och dåligt måste ni ha tyckt att Försäkringskassans sju steg också var förfärligt och dåligt. Låt mig säga vad som händer vid steg nummer fem i dag - och det kan inträffa efter tre veckor. Jag vill bara påminna om det. Om det visar sig att den försäkrade på grund av sjukdom inte kan gå återgå till det arbete den försäkrade sedan tidigare har ska Försäkringskassan bedöma arbetsförmågan mot alla på arbetsmarknaden normalt förekommande arbeten.
I begreppet normalt förekommande arbeten ligger att Försäkringskassan inte bara ska göra bedömningen av arbetsförmågan i förhållande till de arbeten som finns i direkt anslutning till den försäkrade. Försäkringskassan - hör här! - ska göra bedömningen mot hela den svenska arbetsmarknaden. Detta betyder att bedömningen inte ska begränsas till den lokala eller regionala arbetsmarknaden.
Bedöms den försäkrade kunna klara ett normalt förekommande arbete finns ingen rätt till sjukpenning. Detta är ingenting som Moderaterna eller alliansregeringen har uppfunnit. Detta är steg nummer fem i de föreskrifter som ni har till Försäkringskassan. Jag har kontrollerat detta med Försäkringskassan. Det är normalt förekommande arbetsuppgifter på hela svenska arbetsmarknaden. Det finns ingenting som säger när detta ska införas. Det kan införas efter i praktiken tre veckor.
Alliansregeringen tycker att detta är för tidigt. Därför ger vi de anställda en tidsfrist på sex månader. Vi stärker arbetsrätten med något alldeles nytt, nämligen att om man mot förmodan, efter alla konstens regler och försök, inte kan komma tillbaka till sin vanliga arbetsgivare på grund av det helt enkelt inte går ska man ha rätt till att med sjukpenning söka andra arbetsuppgifter. I dag behöver man vara arbetslös eller uppsagd för detta.
Vi inför en lag om rätt till tjänstledighet efter sex-tolv månader. Det finns inte i dag. Den anställdes arbetsrätt stärks genom att man får rätt att ta tjänstledigt från den gamla arbetsgivaren för att pröva nya arbetsuppgifter. Det är stor skillnad. Dessutom tar vi bort den obligatoriska ettårsprövningen i fråga om utanförskap och sjuk- och aktivitetsersättning - ett sakligt skäl för uppsägning.