KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Hultqvist (S):
Nu sa ju jag det som normalt sett är förhållningssättet i samband med den här typen av utredningar. Den här utredningen är remisshanterad och kommer att vara föremål för regeringsberedning. Vi ska då ta ställning till alla de förslag som ligger i utredningen. Utifrån det redovisar vi sedan uppfattningen i de olika ståndpunkterna.
Jag har intagit ett fullständigt förvaltningsmässigt perspektiv på detta och inte föregått slutredovisningen. Det är väl så man normalt sett gör i de här sammanhangen.
När det gäller Försvarsmaktens materiel är det vi har krävt av Försvarsmakten att man tydligt redovisar vilken fördelning av materiel man har gjort mellan krigsförband inklusive hemvärn och förbandsreserv samt att materiel som bedömts vara tekniskt och operativt relevant men inte fördelats till krigsförband eller förbandsreserv ska ingå i materielreserven.
Om man ska avveckla materiel i stället för att placera den i materielreserven ska det särskilt motiveras. Det är själva uppdraget. Jag menar att man i och med det också kan ha koll på utvecklingen och vad som sker i de här ärendena. Allan Widman och jag är egentligen överens i andan i den här debatten. Det är inte så att vi i grunden har några stora särskiljande åsikter i detta.
Jag kommer naturligtvis att ta upp och fortsätta den här diskussionen med Försvarsmakten, och jag tänker följa upp den här debatten med en diskussion på departementet med inblandade intressenter. Jag tänker också särskilt ta upp det här med Försvarsmakten. I grunden är det ju så att vi ska använda de grejer vi har, och är vi nu i ett särskilt säkerhetspolitiskt läge måste vi vara försiktiga och tänka igenom de här bitarna.
På det sättet tänker jag följa upp debatten.
Peter Hultqvist (S):
Allan Widman har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att den militära flygverksamheten på Visby F 17G ska få den redundans som krävs för totalförsvarets behov. Luftfartsverkets huvuduppgift är att tillhandahålla en säker, effektiv och miljöanpassad flygtrafiktjänst för civil och militär luftfart. Denna uppgift är oberoende av vilken teknik som används. Flygtrafikledning är en nödvändig komponent i flygverksamheten.
Försvarsmakten ställer krav på verksamheten utifrån militära behov, och Luftfartsverket ansvarar för att flygtrafikledning vid Visby flygplats kan bedrivas utan störning för den militära luftfarten. Luftfartsverket har inlett ett samråd med Försvarsmakten i fråga om fjärrdrift av flygtrafikledningen vid Visby flygplats. I det samrådsförfarandet behandlas frågan om fjärrstyrd flygtrafikledning påverkar redundansen i Försvarsmaktens flygverksamhet.
Peter Hultqvist (S):
Myndigheterna här i landet har en typ av ansvar, och regeringen har en annan typ av ansvar. Sedan 70-talet tillämpas i Sverige ett system med så kallad integrerad flygtrafiktjänst. Det innebär att Luftfartsverket svarar för all flygtrafiktjänst, både civil och militär.
Vid höjd beredskap eller krig organiseras Luftfartsverkets flygtrafiktjänst i Försvarsmakten. År 2010, det vill säga under den förra regeringen, trädde en ny luftfartslag i kraft. I den öppnades också för att den lokala flygtrafiktjänsten kan bli konkurrensutsatt. Lokal flygtrafiktjänst är flygledning vid start och landning och in- och utflygning närmast flygplatsen.
Den lokala flygtrafiktjänsten utövas i tornet på flygplatsen. Konkurrensutsättning innebär att flygplatshavaren skulle kunna upphandla vilken leverantör av lokal flygtrafiktjänst man vill. Försvarsmaktens ansvar är att ställa krav på verksamheten utifrån militära behov, och Luftfartsverket ansvarar för att flygtrafikledningen vid Visby flygplats kan bedrivas utan störning för den militära luftfarten. Luftfartsverket ansvarar för verksamheten även under höjd beredskap och krig.
Verket ska därför även fortsättningsvis se till att beredskapskraven uppfylls, bland annat att det finns personal som kan tjänstgöra vid grundberedskap, höjd beredskap och krig. Detta är en sak som Försvarsmakten har ansvar för.
Jag har förtroende för att ÖB och den personal inom Försvarsmakten som arbetar med dessa frågor enligt den inriktning som har angetts löser denna typ av problematik. Om man från Försvarsmaktens sida ser att man inte har den möjligheten förväntar jag mig att man tar kontakt med departementet i fråga.
Att intervenera är, som Widman säger, inte lämpligt i detta fall. Vi har ett särskilt förfarande för denna typ av frågor.
Detta handlar inte om att svara på ett intetsägande sätt utan om att svara på ett sätt som följer den gängse gången för bland annat denna typ av ärenden, där man skiljer på vad som är regeringens respektive myndigheternas uppgift. Widman säger att han tror att jag möjligen har ett intresse för Gotland.
Han har varit med i Försvarsberedningen och i många debatter. Han borde veta att jag har ett djupt intresse för Gotland.
Om inte Widman har tagit del av medieuppgifter eller på annat sätt informerat sig kan jag upplysa om att det i den uppgörelse som ingicks mellan M, C, KD, MP och S för några dagar sedan även ingår att vi kommer att investera i luftvärn genom LVKV på Gotland. Detta handlar alltså inte om tro utan om ett reellt intresse.
Men jag är också tvungen att förhålla mig till det regelverk som gäller mellan regeringen och myndigheterna. Jag har respekt för att myndigheterna ska sköta sin uppgift. Klarar de inte det får man i ett senare skede åtgärda detta. Men jag ser inte att det finns anledning för oss att intervenera i något samrådsförfarande.
Peter Hultqvist (S):
Jag tror att Widman väl känner till att regering och riksdag har slagit fast vikten av totalförsvarsplaneringen, och detta med utgångspunkt i gällande författningsreglering. Sedan riksdagen tog sitt försvarsbeslut, som sträcker sig fram till 2020, har regeringen den 10 december 2015 fattat beslut om uppdrag och planeringsanvisningar till berörda myndigheter, däribland Luftfartsverket.
Beslutet innebär att samtliga aktörer ska beakta ett totalförsvarsperspektiv i planeringen av sin verksamhet. Det är sådant som Luftfartsverket måste förhålla sig till när man agerar. Totalförsvar handlar om att förbereda Sverige för den insats som behövs i krig. Det handlar om både det militära och det civila försvaret.
Näringsidkare, arbetsmarknadsorganisationer och myndigheter har en skyldighet att delta i detta. Så sent som i den uppgörelse som Widmans parti inte omfattar tillför vi också särskilda resurser för totalförsvarsplaneringen.
När det gäller själva sakärendet - även om Widman vill diskutera en lång rad olika frågor i samhällsutvecklingen som inte rör det här sakförhållandet - är det ändå Försvarsmakten som ansvarar för att ställa krav på verksamheten utifrån militära behov. Luftfartsverket ansvarar för att flygtrafikledningen vid Visby flygplats kan bedrivas utan störning för den militära luftfarten.
Vi följer som sagt hela den här saken med intresse. Vi konstaterar att det pågår ett samråd, som jag tidigare har sagt. Sedan vill jag komplettera med några faktauppgifter. Saab och Luftfartsverket samäger systemet för automatiserad flygtrafikledning. Man levererar denna tjänst till Luftfartsverket genom RTS, Remote Tower Services.
I dag fjärrstyrs flygplatserna i Örnsköldsvik och Sundsvall från Luftfartsverkets fjärrstyrningscentral i Sundsvall, med över 6 000 timmars operativ drift sedan 2015. Inom kort kommer även Linköping City Airport att fjärrstyras från centralen i Sundsvall. Det har nyligen gjorts en utbyggnad med fem operatörsplatser för fjärrstyrning.
I detta perspektiv får vi se vad samrådet när det gäller Visby kommer att leda till. Jag upprepar att det måste finnas en rågång mellan myndigheter och regeringen när det gäller vem som har ansvar för vad, med de direktiv som finns för totalförsvarsplanering och eventuell planering för hur man ska hantera det hela i höjd beredskap, i krigsläge och med utslagna system.
Jag tänker inte gå in på några sådana detaljer, för där råder sekretess. Ytterst är det ÖB och försvarsmaktsledningen som har ansvaret för de krav som ställs från Försvarsmaktens sida. Det är där ansvaret ligger. Med en debatt utifrån en allmän problematisering kring det ena scenariot efter det andra träder man över gränsen och kommer in i det som i det här sammanhanget är myndighetens ansvar.
Jag tycker inte att det i det här sammanhanget handlar om särskilt mycket utrymme för friåkning. Vi får nu se vad samrådsförfarandet leder till. Vi följer det från Regeringskansliet, men det är myndigheten som har ansvaret för det.
Peter Hultqvist (S):
Jag vet inte vad jag ska säga om detta med tårtan. Men tänk vad rolig man kan vara då, Widman! Den här halvmiljarden har naturligtvis en effekt på många områden.
Den innefattar bland annat luftvärnssystem på Gotland och ökade möjligheter till spridning på flygbaser liksom fordon till flygvapnet och hemvärnet, utökad numerär i övningsverksamhet, förstärkningar i incidentberedskapen och i beredskapskontrollen och så vidare. Om Widman vill förringa värdet i den typen av åtgärder är det naturligtvis upp till honom, men för mig är det här realiteter.
Jag kan bara säga så här: Jag märker konsekvent hur Liberalerna och Widman inte vill delta i det som är det konstruktiva uppbyggandet av försvaret. Man väljer mer en roll vid sidan av för att få diverse möjligheter till olika typer av politiska utspel som möjligen skulle rendera någon sorts opinionsmässig framgång, eller vad det nu är man tänker sig.
Jag har inte över huvud taget skjutit ifrån mig ansvar eller på något sätt sagt att det ena eller det andra inte utgör ett problem. Jag försöker bara upprätthålla rågången mellan vad som är ett myndighetsansvar och vad som är ett regeringsansvar. Sedan är det klart att man som regering kan agera så att man till slut är inne och diskuterar varenda åtgärd som finns på basplanet i Försvarsmakten och varenda sak som händer i olika sammanhang.
Men då övergår man snabbt till en dimension av myndighetsstyrning som brukar leda till andra typer av aktiviteter. Jag upprätthåller den ordning som är mellan regering och myndighet. Jag har gett svar på hur detta ärende hanteras. Jag har också svarat att det här ingår i totalförsvarsuppdraget, som också omfattar Luftfartsverket. Jag har inte alls undvikit att beröra den delen.
Peter Hultqvist (S):
Det är myndigheten som i det här fallet har ansvar för att ge svar till anhöriga när det gäller brev och när man har ställt frågor. Jag har som minister inte kännedom om brevskörden inom ramen för Försvarsmakten och kan därför inte uttala mig om detta. Jag anser att det är myndighetens ansvar att klara ut denna typ av frågor.
När det gäller hur man ska se på publicering och kommunikation har förbandet i Mali en egen säkerhetsfunktion som gör bedömningen av vilken personal som kan vara med på bild, med eller utan namn. All extern kommunikation via exempelvis Malibloggen granskas av säkerhetspersonal före publicering.
Att ställa upp med namn eller bild är frivilligt, och personalen tillfrågas alltid före publicering. Det finns personal inom förbandet som är särskilt skyddsvärd och som inte deltar på bilder. Likaså har förbandet särskilda talespersoner som ska kunna agera som ansikten utåt. Det är förbandet som avgör vilken personal som tillhör dessa kategorier.
Jag har uppfattat att Malibloggen är ett uppskattat forum för anhöriga, såväl nuvarande som före detta och blivande. Se bara på de kommentarer som skrivs i samband med bloggen! Detta ger också en möjlighet för allmänheten att följa våra svenska soldater i deras arbete och vardag i insatsområden.
Det är ett myndighetsansvar och en myndighetsfråga att klara av den kommunikation som sker inom ramen för en internationell insats. Det är inte regeringen som har detta ansvar. Jag är också som minister förhindrad att på olika sätt gå in och detaljstyra verksamheten inom Försvarsmakten, och det är väl känt att så är fallet.
Peter Hultqvist (S):
Jag har redogjort för hur regeringen ser på läget, vem som har vilket ansvar och vad Försvarsmakten gör i olika sammanhang när de bedömer säkerhetsfunktionerna för publiceringar. Jag har också redogjort för Malibloggen och dess funktion. När det gäller det aktuella brevet är det upp till Försvarsmakten att svara.
Nu har brevet gjorts tydligt i debatten. Det kan väl vara en anledning för ansvariga att kontrollera möjligheten att svara på brevet. Regeringen har sitt ansvar. Försvarsmakten har sitt ansvar. Jag kan inte ägna mig åt ministerstyre i den här typen av frågor. Det här är vad jag har att säga i den här debatten.
För min del tackar jag för debatten och önskar en trevlig dag.
Peter Hultqvist (S):
Stig Henriksson har frågat mig om jag avser att ta något initiativ för att i lag reglera vad psyopsförbandet får och inte får göra samt om jag avser att uppdra åt Försvarsmakten att i sitt arbete tydligare skilja på psyops och informationsverksamhet. Det är riksdag och regering som beslutar om Försvarsmaktsorganisationens övergripande utformning.
Med detta som grund bestämmer Försvarsmakten den närmare utformning av krigsförbanden som är nödvändig för att uppfylla kraven på militär operativ förmåga. Försvarsmaktens verksamhet regleras av nationell och internationell rätt. Försvarsmakten ansvarar för att förbandens verksamhet bedrivs i enlighet med gällande regelverk. Jag ser inga skäl för att nu ta initiativ till en lagöversyn på området psykologiska operationer.
Jag har inte heller anledning att ifrågasätta Försvarsmaktens närmare utformning av myndighetens informationsverksamhet eller krigsförband inkluderat förbandens mandat och uppgifter.
Peter Hultqvist (S):
I fredstid är det så att samma lagar och regleringar som gäller för övriga myndigheter, med alla möjligheter och begränsningar, också gäller för Försvarsmakten. Det är ingen annan lagstiftning som gäller, utan det är samma som för övriga myndigheter. När det gäller användande av psykologiska operationer i krig regleras myndighetsutövningen ytterst av krigets lagar.
Enligt krigets lagar får en stridande part skicka ut det budskap som bedöms gynna de egna styrkorna och försvaga angriparens vilja till strid. Det är det grundläggande i vad som gäller. För att förtydliga detta är det så att psyopsförbandet inte driver någon fri eller egeninitierad verksamhet. Psyopsförbandet agerar på uppdrag, direktiv eller order från Försvarsmakten.
Verksamheten i fredstid präglas av övningsverksamhet och är scenariobaserad. Några ytterligare kommentarer kan vara att psyopsförbandet verkar inom ramen för Försvarsmaktens mandat. Psyopsförbandet har i en skarp situation i uppgift att påverka beteenden och attityder hos godkända målgrupper, till exempel motståndarens militära chefer eller förband.
Det här är ett förband som behövs inom ramen för Försvarsmakten, och det är en operativ resurs som lyder direkt under insatschefen i Försvarsmakten. Verksamheten följer helt de lagar, de regleringar och den ordergång som gäller för övrig verksamhet inom ramen för Försvarsmakten. Därför finns det ingen anledning att ha någon särlagstiftning när det gäller denna verksamhet.
Jag anser att det här i dag sköts på ett sätt som är tillfyllest, och det finns ingen anledning att vidta den typ av åtgärder som interpellanten föreslår.
Peter Hultqvist (S):
Det var ju bra att interpellanten sa att han inte hade några exempel, för jag hade just tänkt fråga om det. Det var bra att vi fick det utrett med omedelbar verkan. Det är lätt att föra diskussioner om risker och om vad som eventuellt skulle ha hänt. Det går alltid att driva diskussionen i den riktningen så att det blir provokativt på olika sätt.
Men jag vill upprepa att här sysslar man inte med någon fri, egen verksamhet. Man arbetar inom ramen för Försvarsmakten och de regleringar och lagar som Försvarsmakten har, och man agerar på uppdrag, direktiv och order från Försvarsmakten. Verksamheten i fredstid präglas av övningsverksamhet och är scenariobaserad. Det här är själva basen.
Skulle det sedan utanför dessa ramar bedrivas någon egen form av påverkansoperationer riktade mot svensk befolkning är jag säker på att inte bara jag skulle reagera på det. Det skulle nog också Försvarsmaktens ledning reagera på, eftersom det är någonting som inte stämmer överens med inriktningen på hur Försvarsmakten ska agera och det som styr hela Försvarsmaktens verksamhet.
I så fall skulle vi börja ha särskilda regleringar i alla delar av Försvarsmaktens verksamhet. Läget är att man i fredstid har att förhålla sig till samma lagar och regleringar som gäller för övriga myndigheter i det här landet. I samband med en krigssituation är förhållningssättet att det är krigets lagar som gäller, och då kan vi konstatera att det finns en enkelhet i hur det här ska fungera.
Jag tänker därför inte ge mig in på olika typer av spekulationer och eventuella riskscenarier här. Jag konstaterar att det är så här verksamheten fungerar, och det är så här jag uppfattar att man också försöker följa regelverket. Jag har aldrig över huvud taget hört talas om någonting annat, och det har tydligen inte interpellanten heller.
Det här är alltså ytterst en operativ resurs som lyder under insatschefen, och det innebär också att de inte kan vara någon sorts egen, fri verksamhet som initierar egna kampanjer riktade mot riksdagsledamöter eller andra beslutsfattare. Jag anser därför att det är ett scenario som inte på något vis är aktuellt eller överensstämmer med verkligheten.
Peter Hultqvist (S):
Jag är tvungen att upprepa vad jag har sagt tidigare: Enligt krigets lagar får en stridande part skicka ut det budskap som bedöms gynna de egna styrkorna och försvaga angriparens vilja till strid. I de här sammanhangen kan det också handla om att skicka ut budskap till militära ledare och till förband på motståndarsidan.
Detta är helt legitimt enligt krigets lagar och det som jag förmodar att den här förbandschefen syftar på i de citat som Stig Henriksson ger. Det är så verksamheten regleras, och det är det som styr det hela. I fredstid gäller de lagar och regler som gäller för övriga myndigheter, och här har man ingen möjlighet att bedriva någon egen, fri verksamhet. Man lyder alltså under insatschefen, och det som man gör i fredstid är övningsverksamhet som är scenariobaserad.
Jag skulle aldrig kunna tänka mig över huvud taget att den typ av aktiviteter som interpellanten överväger här är aktuella eller har varit aktuella. Det här handlar om övningsverksamhet i fred, och det handlar om hur man hanterar en situation i krig. Jag anser att vi behöver ett sådant här förband. Jag anser att det är en viktig kompetens för Försvarsmakten, och jag anser inte att jag har anledning att vidta några som helst åtgärder med anledning av denna interpellation.
Peter Hultqvist (S):
Om man ska säga något om det som Widman kallar vaghet i andra debatter har det handlat om sådant jag känt har närmat sig ministerstyre och eventuell senare hantering i konstitutionsutskottet. Det är väl det som har varit bakgrunden i de sammanhangen. Men det är inte vad det handlar om i dag. I de grundläggande synsätten på hemvärnets nationella skyddsstyrkas roll verkar vi vara rätt överens.
Sedan går jag inte in på detaljerna i organisationsfrågan internt inom Försvarsmakten i det här läget. Vi verkar ha samma bild att vi ska följa det noggrant. Vi har använt samma formulering här. Det är väl det vi får göra. Jag kan bara konstatera att den här delen av Försvarsmakten är oerhört väsentlig att utveckla.
Jag hoppas verkligen att nu när värnpliktssystemet kommer igång igen från den 1 januari 2018 kan det innebära att vi får en ytterligare stark plattform som kan garantera en framtida rekrytering och personalförsörjning för hemvärnets nationella skyddsstyrka och på det sättet göra en bra organisation ännu bättre.
Själv har jag känt en oro när vi enbart hade det professionella försvaret att man inte skulle kunna ha kraft att klara den rekrytering som var nödvändig. Men nu har vi tagit steg som kan öppna möjligheterna för framtiden. Jag är glad för att vi i stora drag verkar vara överens om detta. Nu får vi följa frågan, och i eftermiddag får vi fira veterandagen.
Peter Hultqvist (S):
Säkerhetspolitiken är liksom ingen kappvändarverksamhet, utan det krävs viss stringens, långsiktighet och stabilitet i det sammanhanget. Att ändra säkerhetspolitisk doktrin skulle få stora konsekvenser och framför allt också sätta press på Finland.
Vi tror att situationen gagnas bäst av att vi håller fast vid den militära alliansfriheten, höjer den militära förmågan enligt det beslut som riksdagen har fattat och fördjupar våra samarbeten med andra länder, vilket vi gör på ett mycket omfattande och effektivt sätt i dag jämfört med hur det såg ut under den förra regeringsperioden. Vi har fördjupat samarbetet med Finland bortom fredstida förhållanden och övar armé, flyg och marin.
Vi har ett avtal med USA, vi har ett avtal med Storbritannien, vi har ett avtal med Polen och Danmark och vi har utvecklat vår relation till de baltiska länderna. Så ser samarbetslinjen ut.
Peter Hultqvist (S):
Inom ramen för Natos partnerskap deltar vi och Finland på en militärt alliansfri grund. Vi utgår då ifrån att vi har det geografiska läge vi har. Självklart är det så att om Sverige och i förlängningen Finland skulle ändra säkerhetspolitisk doktrin får det en avgörande konsekvens för spänningsläget i vår del av Europa. Varför ska vi gå in i ett sådant läge?
Vi anser att det samarbete vi har är det stabilaste, bästa och lugnaste sättet att hantera säkerhetspolitiken i dag.
Peter Hultqvist (S):
I dag har regeringen fattat beslut om att ändra regleringsbrevet till Försvarsmakten. Där tidigarelägger vi etableringen av stridsgruppen på Gotland. Det som är sagt i det beslut som gäller är att vi ska bygga upp stridsgruppen fram till 2018 med ett mekaniserat kompani och ett stridsvagnskompani, sammanlagt ca 300 personer. Det ska övas med luftvärnskapacitet och marin basering i området.
Vi ska ha flygvapnets närvaro på Visbybasen och ha en hög frekvens av övningsverksamhet över huvud taget. Det är vad vi har att vänta under de kommande åren. Sedan krävs det kanske ingen djupare fantasi för att se att när Försvarsberedningen väl är tillsatt nästa år blir detta en fråga som kommer att diskuteras där. Då finns all anledning att ta upp en del av de perspektiv som Richtoff berör.
Peter Hultqvist (S):
Tack för de smickrande orden! Grundfrågan gällde Gotland. Den ön har ett militärstrategiskt läge som är viktigt inte bara för Sverige. Det som sker på Gotland har direkt bäring också på de baltiska länderna och är viktigt också för Finland. Det var en stor glädje att kunna besöka flygvapenövningen för en tid sedan, där finska förband deltog i övningsverksamheten på Gotland.
Peter Hultqvist (S):
Jag tackar för frågan. Den militära alliansfriheten garanterar stabiliteten i vår region. Den leder inte till några tvära kast eller snabba förändringar i den säkerhetspolitiska doktrinen. Det som sker konkret när vi samarbetar med andra länder är att marin, flyg och armé övar tillsammans.
Vi har också materiellt samarbete med vissa länder, vi har ett omfattande informationsutbyte, vi har forskningssamarbete med vissa länder, vi har en interoperabilitet med vissa länder, och vi har också genomfört internationella operationer tillsammans. Det finns en lång rad avtal här. Det svensk-finska avtalet går längst. Vi tittar även bortom fredstida förhållanden. Det handlar också om Polen. Vi har gått med i Stratcom i Riga, vi har gått med i Cybercenter i Tallinn, och vi har ett 53-punktsprogram tillsammans med Storbritannien.
Vi jobbar alltså på ett mycket brett fält. Detta bygger ett säkerhetsnätverk kring Sverige och höjer tröskeln och ökar den militära förmågan. Men vi förändrar inte den säkerhetspolitiska doktrinen.
Peter Hultqvist (S):
Jag tror att vi hela tiden måste jobba mycket aktivt med säkerhetspolitiken och försvarspolitiken. Det innebär att kontinuerligt genomföra övningsverksamhet så att vi ökar den militära förmågan och kompetensen. Ökad militär förmåga är sättet att bygga trösklar.
Det gör vi tillsammans med andra men också genom att vi satsar på det nationella försvaret och nu investerar i övningar och olika typer av vapensystem.