KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Låt mig vara tydlig och säga att inte heller jag tror att vi över en natt kan avskaffa alla så kallade miljöskadliga subventioner i Sverige. Jag vet inte ens om vi kan avskaffa dem under loppet av flera års tid. Vissa av de här subventionerna finns ju där av ett skäl.
Det kan vara regionalpolitiska skäl, till exempel att man måste ha en flygplats på en viss ort och att man behöver hjälp för att kunna ha den flygplatsen. Så kan det vara långt uppe i inre Norrland. Sedan har vi mängder med subventionerade flygplatser där det absolut inte finns något skäl till det.
Jag tycker också att finansministern har en poäng i att vi alltid måste väga subventionerna mot nyttan som de kan ge. När det kommer till industrin är den internationella konkurrensen en sådan faktor som man måste väga in. Det jag saknar, Magdalena Andersson, är dock mer av ett helhetsgrepp om den här frågan.
Det är inte första gången Naturvårdsverket gör den här inventeringen av de miljöskadliga subventionerna; den första inventeringen gjordes redan 2012, och då stod jag och hade likartade debatter med dåvarande finansminister Anders Borg. Det är lite tråkigt, Magdalena Andersson, för han sa ungefär samma sak som du nu säger till mig: att det är viktigt att kartlägga subventionerna och att det är viktigt att ha miljöstyrande skatter.
Så sa faktiskt han också, men sedan hände det ingenting. Nu har vi åtminstone fått en flygskatt, och regeringen ser över det så kallade reseavdraget. Det är två exempel på att man hanterar miljöskadliga subventioner, men det finns fortfarande otroligt mycket kvar att göra.
Jag räknade upp en mängd områden som fortfarande är kraftigt subventionerade av staten, vilket tyvärr leder till att utsläppen blir väldigt stora - jag talade om gruvindustrin, om flyget, om subventioner till fisket, om gratis tilldelning av utsläppsrätter och så vidare.
Annars förstår jag inte riktigt vitsen med att Stefan Löfven reser till klimattoppmötet i Paris. Vi har även andra regeringsföreträdare som i olika internationella sammanhang pekar finger åt andra länder och säger att de ska fasa ut sina miljöskadliga subventioner, medan vi inte ens har en plan för hur vi ska hantera våra. Var är planen, Magdalena Andersson? Var är utfasningsplanen?
Det behövs en utfasningsplan där man säger: Det här kan vi fasa ut, och det här är de årtal när utfasningarna ska vara uppnådda. De här subventionerna är så pass viktiga för andra ändamål att de blir lite svårare att fasa ut. Det tycker jag vore det ärliga sättet att hantera subventionerna på, men det gör inte regeringen i dag. Det tycker jag är olyckligt.
Jens Holm (V):
Är du även stolt över att vi i den här budgeten har de största anslagen någonsin till miljöområdet, Magdalena Andersson? Det går nu dubbelt så mycket till miljö- och klimatändamål jämfört med under den borgerliga perioden. Miljö- och klimatbudgeten omfattar nu ungefär 10 miljarder kronor.
Det är jättebra, Magdalena Andersson, men problemet är att vi på den andra sidan faktiskt subventionerar det som ökar utsläppen med sex gånger mer - upp till 60 miljarder kronor. Då har vi ju ett problem. Det står också i budgeten, vill jag minnas - och även i den nya klimatlagen - att alla politikområden måste hålla sig inom det nya klimatpolitiska ramverket.
Det tycker jag gör att en utfasningsplan för miljöskadliga subventioner känns ännu mer påkallat. Jag vill även påminna Magdalena Andersson om att det i den vårbudget som nu kom står att miljöskadliga subventioner behöver fasas ut såväl i Sverige som globalt.
Vi är uppenbarligen helt överens om det, Magdalena Andersson, men om man säger så förpliktar det. Då tycker jag inte att man bara kan säga att man arbetar med frågan, utan då tycker jag att det ska vara en transparent och öppen process och att man ska ha en utfasningsplan för de miljöskadliga subventionerna. Annars känns det inte helt igenom trovärdigt.
Skulle finansministern till exempel kunna ge två konkreta exempel på miljöskadliga subventioner som blir nästa steg i utfasningsprocessen? Vi har flygskatten, och vi har reseavdraget som jag hoppas kommer att göras om väldigt snart - men vad blir nästa steg i att fasa ut de miljöskadliga subventionerna? Det vill vi ju båda göra, uppenbarligen.
Jens Holm (V):
Jag vill tacka miljöministern för svaret på min interpellation om hur vi ska nå alla våra 16 miljömål, inklusive det så kallade generationsmålet. Detta är ju väldigt viktiga frågor.
För några månader sedan kom en forskningsrapport från Tyskland som visade på att den biologiska mångfalden hade rasat med ungefär 70 procent i de undersökta naturområdena. Man konstaterade att detta troligen är representativt också för andra delar av Europa. I går hade jag förmånen att tala med representanter för Sveriges biodlare.
De säger det som vi kan se med egna ögon: att antalet så kallade pollinatörer - alltså bin, humlor, getingar och andra - har minskat drastiskt i Sverige.
Utan pollinatörer blir det väldigt mycket mindre mat och väsentligt mycket mindre mångfald i vår natur, Mycket behöver göras, vilket också konstateras i den uppföljning från Naturvårdsverket som jag hänvisar till i min interpellation. Det är bara 2 av de 16 miljökvalitetsmålen som kommer att uppnås med nuvarande åtgärder och styrmedel.
Väldigt mycket mer behöver alltså göras. Jag tycker att många av de saker som miljöministern nämner är bra, och vi står bakom de kraftfulla satsningar på miljö- och klimatområdet som görs i budgeten. Men det räcker ändå inte.
Jag blir lite orolig då ministern hänvisar till nya utredningar och nya skrivelser som ska presenteras. Det är inte det som är den verkliga verkstaden i detta sammanhang.
Jag har full förståelse för att en ny regering behöver tillsätta utredningar och presenterar skrivelser eller bedömningar av läget, men det vi behöver nu är skarp lagstiftning och högre anslag till det som räddar den biologiska mångfalden.
Inte minst viktigt är det som ministern själv tar upp, nämligen att alla samhällssektorer och alla politikområden måste verka för att våra miljömål ska uppnås. Jag skulle vilja fråga ministern: Hur går till exempel arbetet med miljöhänsynen i skogsbruket?
Tycker miljöministern att det vore en bra idé att skogsvårdslagen införlivades eller kopplades tydligare till miljöbalken? Vi har inte sett några konkreta förslag från denna regering på detta område. Vad tycker miljöministern om minerallagen?
Gruvbrytning är ju kanske den största inverkan vi kan ha på miljön och på den biologiska mångfalden. Där tycker jag inte att det har hänt någonting under denna tid. Jag vill påminna om det som Stefan Löfven sa i regeringsförklaringen 2014.
Då sa vår statsminister följande: De nationella miljömålen ska klaras. Det är inte tu tal om att alla miljömål ska klaras, och då behöver vi höja tempot, Karolina Skog.
Jens Holm (V):
För att börja med frågan om gruvbrytning välkomnar vi i Vänsterpartiet verkligen förbudet mot uranbrytning. Min kollega Birger Lahti, som sitter här, var ju väldigt aktiv i den debatten. Vi som parti föreslog ett förbud redan 1981. Jag tror att vi faktiskt var först i Sverige med att föreslå ett sådant förbud. Beslutet är jättebra.
Men det som jag mer var inne på var den legislativa delen av det hela, nämligen minerallagen som reglerar mineralbrytning i Sverige, alltså: Hur stärka miljöhänsynen inom ramen för minerallagen? Jag hade hoppats på att den här regeringen under sina fyra år vid makten skulle ha tagit fram en ny minerallag kopplad till miljöbalken.
Det har inte skett. Detsamma gäller egentligen skogsvårdslagen och skogspolitiken. Ministern säger själv att här behöver miljöhänsynen verkligen stärkas, och det håller jag med om. Skydd är en sak - det är väldigt viktigt - men själva skogsbruket är en annan sak. Där tror jag att väldigt mycket mer behöver göras. På söndag är det Världsbidagen.
Det är fantastiskt! Jag läste i Dagens Nyheter i dag om alla fantastiska aktiviteter som kommer att anordnas för våra pollinatörer. På tisdag är det den internationella dagen för biologisk mångfald. Det är jättebra med sådana här kampanjdagar.
Men alla de som är ute och kampanjar vill att vi politiker ska ta vårt ansvar, och då är det som sagt väldigt mycket mer som behöver göras. Det vore väldigt bra ifall miljöministern kommer in på hur miljömålen ska kunna nås på alla politikområden, för det finns en mängd utmaningar.
Jag tänker på att vi har miljöskadliga subventioner på 50-60 miljarder kronor, alltså pengar som faktiskt går till att utarma biologisk mångfald vilket leder till att utsläppen ökar. Hur säkerställer vi att våra pensionspengar placeras på ett hållbart sätt? Hur får vi en infrastrukturplanering som underordnar sig klimatmålen, så att vi inte bygger nya motorvägar?
Jag är väldigt bekymrad över till exempel det extremt dyra och onödiga motorvägsprojektet Förbifart Stockholm, som regeringen tyvärr inte har stoppat. Jag tänker också på flygets utsläpp. Vi i Vänsterpartiet välkomnar flygskatten, men det är väldigt mycket mer som behöver göras. Jag debatterade med ministerns kollega, näringsminister Mikael Damberg, för några veckor sedan om Arlandas expansion.
Det verkar som att regeringen välkomnar att Arlanda har satt 70 miljoner resenärer som mål. Det kommer ju att bli ett enormt ökat flygande med tillhörande utsläpp. Ja, det finns en mängd konkreta frågor där jag saknar handling från regeringen eller där jag tycker att regeringen till och med gör fel saker.
Det som inte minst är elefanten i rummet är vår konsumtion här i Sverige som får påverkan i Kina och Indien, ofta i fattiga länder utanför våra gränser. Då vill jag påminna om det mål som ligger över alla de 16 miljömålen, nämligen det som kallas för generationsmålet.
Det handlar om att alla de stora miljöproblemen ska vara lösta inom en generation och att vi inte ska skapa nya miljö- och hälsorelaterade problem utanför våra gränser. Hur arbetar regeringen med generationsmålet?
Jens Holm (V):
Det händer en del saker, och det är väldigt bra. Men det är tyvärr inte tillräckligt. Jag tänker till exempel på det som ministern inledde med, det nya strukturella förändringsarbetet som ska se till att alla politikområden drar åt samma håll. Det är bra.
Det som jag saknar är vad som ska väga tyngst av de olika intressena när de står mot varandra. När Arlandas expansion står mot att vi faktiskt måste flyga mindre verkar regeringen tycka att Arlandas expansion är viktigare.
När det är helt uppenbart att vi inte kan bygga nya motorvägar utan behöver bygga cykelinfrastruktur och satsa på kollektivtrafik och så vidare fortsätter regeringen ändå att bygga nya motorvägar. Det är när intressena står mot varandra som man verkligen vill ha något skarpt som innebär att det är den långsiktiga miljöhänsynen som väger tyngst. Jag vet att Sven-Erik Bucht presenterar ett nytt skogsprogram i dag.
Men det är inte en ny skogsvårdslag. Det är en lagstiftning, de skarpa sakerna, som jag är ute efter så att miljöhänsynen får mycket högre status. Det är jättebra att regeringen har tagit tag i reseavdraget. Men varför tillsätta en utredning nu? Varför började man inte på en gång, i början av mandatperioden? Då hade vi stått här med ett nytt, bra reseavdrag nu.
Jag är frustrerad över att det utreds för mycket och att det är för lite handling. Återigen: Stefan Löfven sa i regeringsförklaringen 2014 att de nationella miljömålen ska klaras. Det ska vara regeringens politik. Då behöver vi mer handling, inte fler utredningar.
Jens Holm (V):
Jag vill tacka miljöministern för svaret på min interpellation. Det här är ju ett exempel på det som vi pratade om tidigare, att ett antal av våra 16 miljömål som inte nås är direkt kopplade till situationen i Östersjön. Östersjön är kanske världens mest förorenade innanhav.
Alla känner till de döda bottnarna och algblomningen som snart tyvärr kommer att breda ut sig, kanske mer än någonsin. Det har slagits nya rekord varje år.
Inom Helcom - det Östersjösamarbete som ministern refererar till, där alla är Östersjöländer är med - är det inget av de nio Östersjöländerna som är i fas med de mål som har satts upp.
Även om Sverige är bättre än de flesta andra kommer vi inte heller att nå målen om en god ekologisk status till 2021. Det finns väldigt mycket att göra här. De stora lösningarna finns nog inom jordbruket och fiskeripolitiken.
Om jag börjar med jordbruket välkomnar jag att miljöministern säger att Sverige ska verka för ett bättre och mer ändamålsenligt landsbygdsprogram. Landsbygdsprogrammet är ju den gröna delen av EU:s jordbrukspolitik.
Jag vill fråga ministern: Eftersom det nu pågår förhandlingar på EUnivå om en ny jordbrukspolitik - kommer den svenska regeringen att verka för att alla så kallade direktstöd tas bort och att allt inom jordbrukspolitiken ska ligga inom landsbygdsprogrammet och gå till miljöersättningar, inte bara till ökad produktion?
Det vore intressant att få svar på det. De extra 600 miljoner kronor som har avsatts är väldigt välkomna och någonting som vi i Vänsterpartiet förstås stöder. För bara några dagar sedan läste jag en debattartikel av LRF och Världsnaturfonden. De säger att det är svårt att få del av dessa pengar när det handlar om att lantbrukare vill anlägga våtmarker.
Våtmarker är naturens reningsverk, kan man säga. Där kan fosfor, kväve och andra utsläpp renas. Men systemet är alldeles för krångligt. Hundratals lantbrukare får inte ut sina pengar.
Jag undrar om regeringen har någon strategi för att se till att pengarna verkligen går dit de ska, så att våra lantbrukare kan göra ett bra miljöarbete. När det gäller fisket finns det väldigt mycket att göra. Vi i Vänsterpartiet vill till exempel förbjuda bottentrålning. Jag undrar om regeringen har några förslag på det området.
Om man har ett marint reservat ska det vara just ett reservat, alltså ett skydd där det inte bedrivs ett storskaligt fiske. Vi anser också att de marina skydden behöver ökas, och där verkar vi vara överens med regeringen.
Precis som i den förra debatten ser jag att det finns väldigt mycket kvar att göra, så jag vill gärna höra mer från ministern om vad som är på gång.
Jens Holm (V):
Det är utmärkt att regeringen vill göra det lättare att få våtmarksstödet. Jag noterar att man i Danmark har anställt så kallade våtmarksadministratörer, det vill säga tjänstemän som hjälper till med pappersarbetet så att det blir så enkelt som möjligt för lantbrukarna att få pengarna. Det vore kanske en idé.
Jag hade även en konkret fråga om förhandlingarna om EU:s jordbrukspolitik. Vi i Vänsterpartiet anser att Sverige egentligen inte ska ha något direkt stöd. Allt stöd ska i stället vara mer eller mindre miljörelaterat. Sedan kan man få ett ännu högre stöd om man till exempel bedriver jordbruk långt ute i glesbygden där de ekonomiska förutsättningarna är lite sämre.
Är detta något regeringen driver? Jag funderade ytterligare på något vad gäller jordbruket. Ett enkelt sätt att öka miljöarbetet i jordbruket är att stimulera det ekologiska jordbruket. I går var jag på ett seminarium hos Organic Sweden, som är branschorganisation för att stimulera ekologiskt jordbruk i Sverige.
Där vill man att det ska finnas ett mål om att 50 procent av åkermarken ska vara ekologiskt certifierad till 2030. Det är en bra målsättning, tycker jag, som vi borde kunna vara eniga om. Jag vet att det finns anslag i budgeten som man kan få för ekologisk odling, vilket är bra. Men anslagen behöver bli högre.
Ett sätt att finansiera det vore helt enkelt att det konventionella får ta ett större miljöansvar genom en skatt på handelsgödsel. Man kan också ha en skatt på bekämpningsmedel, som kan vara mer ändamålsenlig. Då får vi in intäkter som kan gå till den ekologiska produktionen. Vad anser ministern om det? När det gäller fisket är det bra att regeringen förhandlar med andra länder.
Jag förstår att det kanske främst handlar om Danmark och Tyskland - kanske i synnerhet Danmark. Det handlar om stopp för bottentrålning och ett bättre skydd mot industriellt fiske. Kan ministern vara mer specifik om detta? Vilka områden förhandlar ni om? Hur går det? Sverige kommer att ha ordförandeskapet i det som kallas Baltfish från den 1 juli i år.
Baltfish är ett samarbetsorgan för Östersjön, där man tillsammans regionalt driver fiskefrågor. Där finns alla möjligheter för Sverige att driva frågan om ett mer hållbart fiske, förbud mot skadliga fiskemetoder såsom bottentrålning, att vi ska ta ut rimliga kvoter så att vi inte fiskar ut den fisk som finns och så vidare.
Vilken strategi har Sverige för sitt ordförandeskap i Baltfish? Avser ni att informera oss i riksdagen om det? Jag har inte hört något om det.
Jens Holm (V):
Jag vill börja med att instämma i det som Nina Lundström från Liberalerna sa om sjöfarten. Det är självklart en väldigt viktig påverkansfaktor i Östersjön. Där finns det också väldigt mycket att göra. Jag tror att regleringar som svaveldirektivet, som ministern var inne på, verkligen är vägen framåt. Vi behöver mer sådana saker.
Jag tror också att det är bra att gå från tjockolja till gas. Det vore ju fantastiskt om man kunde driva båtarna på biogas. Kanske kan de också elektrifieras i framtiden. Jag hade en konkret fråga till ministern om vårt ordförandeskap i samarbetsorganet Baltfish.
Det får ministern gärna berätta om, men det är väl från den 1 juli som vi är ordförande i detta Östersjösamarbete för fiskepolitiken. Då borde vi ha alla möjligheter att verka för ett mer hållbart fiske i Östersjön.
Det vore också intressant att veta mer konkret vilka förhandlingar som vi har med andra länder om att till exempel förbjuda bottentrålning eller på annat sätt se till att fisket blir hållbarare. Det är bra med målsättningar för ekologisk konsumtion i offentlig sektor liksom för ekologisk produktion.
Jag tycker att regeringen skulle kunna höja målsättningen för ekologisk produktion i linje med det som jag sa, att ungefär hälften borde kunna vara ekologiskt om tio tolv år. Det är en fullt rimlig målsättning. Detta är några exempel på saker som behöver göras för att vi ska rädda Östersjön. Det är en väldigt brådskande fråga. Mer politiskt agerande behövs.
Jens Holm (V):
Jag tackar energiministern för svaret på min interpellation. Biogas är kort och gott en suverän energikälla, och precis som energiministern säger kommer biogasen förhoppningsvis att vara en helt avgörande energikälla på vägen mot ett hållbart samhälle med nollutsläpp när vi ska bygga en cirkulär ekonomi.
Biogasen kan även vara med och ställa om transportsektorn så att vi kör med förnybara drivmedel. Vi kan göra biogas av restprodukter från jordbruket och skogsindustrin och av matrester från våra hushåll.
De flesta energikällor importeras från andra länder, men biogasen skapas i Sverige, vilket är bra.
Biogasen stärker på så sätt vår försörjningstrygghet, och det känns kanske särskilt viktigt i dessa tider då vi talar alltmer om att stärka vår självförsörjning av både livsmedel och energi. Inte minst skapas det fler jobb när vi producerar mer biogas i Sverige.
Som jag konstaterar i min interpellation, och som på intet sätt är någon nyhet för energiministern, saknas långsiktiga och fördelaktiga spelregler för biogas. Vi möts nästan dagligen av trista rapporter från biogasproducenter, till exempel från Borås Energi eller från Jordberga i Skåne som har stora problem.
Vi hör om bönder som vill bygga anläggningar lokalt för att göra biogas av sitt avfall men inte törs. För ett tag sedan fattade Sysav i Malmö beslut om att inte bygga en biogasanläggning där eftersom man anser att de långsiktiga förutsättningarna inte finns.
Ett av de främsta skälen till detta är importen av statssubventionerad biogas från Danmark. Vi har visserligen fått en skattenedsättning av biogas godkänd av EU, men det finns en ryckighet i dessa nedsättningar, vilket inte bara gäller biogasen utan även andra förnybara drivmedel. Denna skattenedsättning löper dessutom ut 2021.
Det är bra att regeringen har tillsatt en utredning. Vi ska dock komma ihåg att det tog ett år för regeringen att komma till skott och utse Åsa Westlund till utredare av biogasens framtid. Det kan väl inte vara så under detta ytterligare år då utredaren ska utreda biogasens förutsättningar att regeringen inte tänker agera alls?
Därför frågar jag energiministern: Vilka är besluten i närtid för att främja produktionen av svensk biogas? Kan vi komma ifrån kortsiktigheten? Skattenedsättningen är bara godkänd av Bryssel till 2021. Om vi vill att den ska löpa längre måste vi agera nu.
Har regeringen tagit kontakt med Bryssel för att förlänga skattenedsättningen?
Jens Holm (V):
Jag skulle säga att både denna regering och den tidigare borgerliga regeringen har behandlat biogasen styvmoderligt. Det har varit kortsiktiga insatser och skattenedsättningar på ett par år som sedan har löpt ut, och så har man tagit nya diskussioner med Bryssel och så vidare. Det som behövs är långsiktiga, fördelaktiga villkor för att kunna producera biogas i Sverige.
Nu finns det kanske bättre förutsättningar än någonsin att skapa denna långsiktighet. Branschen har enats om en biogasstrategi med konkreta förslag på styrmedel som de vill ha.
De har också satt upp ett konkret mål och vill att vi i Sverige ska producera minst 15 terawattimmar biogas senast år 2030. Det innebär ungefär en sjudubbling av dagens nivåer.
Bakom strategin står bland andra Avfall Sverige, Scandinavian Biogas, Energigas Sverige, Region Skåne, SSAB och ett antal stora energibolag. Detta tycker jag är bra, men det vore väldigt bra ifall regeringen tog in förslagen i sin politik.
Det är lätt för Ibrahim Baylan att säga: Vi har ju tillsatt en utredning om detta. Men det kan väl inte vara så att regeringen ska sitta med armarna i kors fram till den 3 juni 2019, då utredningen ska lämna sitt betänkande? Dessutom ska det kanske ut på remiss och behandlas.
Vi behöver agera i närtid för att inte bara rädda biogasproduktionen i Sverige utan också skala upp den så att vi kan få den produktion som vi båda vill ha. Jag skulle vilja peka på några konkreta saker. Den första gäller kortsiktigheten.
I Sverige har regeringen satt upp ett mål om insamling av matavfall, som kan användas till just produktion av biogas. I år ska minst hälften av matavfallet sorteras ut, processas och användas, men efter 2018 finns det inte, i alla fall inte såvitt jag vet, något konkret mål för utsortering och insamling av matavfall.
Detta är en konkret sak som Ibrahim Baylan skulle kunna fatta beslut om i dag. Den andra är det som jag nämnde för energiministern i mitt tidigare anförande. Det är nedsättningen av skatten på biogas och också en del andra förnybara energikällor. Vi har fått en kortsiktig frist av EU-kommissionen fram till 2021. Det är mindre än tre år kvar till dess.
Jag vill veta om regeringen har tagit kontakt med Bryssel och hur det i så fall går i förhandlingarna om att förlänga skattenedsättningen. Den tredje gäller ökningen av produktionsstödet för biogas till 270 miljoner kronor, vilket är utmärkt. Vi i Vänsterpartiet står som bekant bakom detta och regeringens hela budget.
Det är bra att stödet har vidgats så att det även omfattar matavfall. Detta gäller i år, men nästa år och åren därpå - vad är det då för slags produktionsstöd vi ska ha? Det vet inte jag, men detta skulle Ibrahim Baylan kunna svara på. Jag tror att många där ute vill se en långsiktighet även vad gäller produktionsstödet för biogas.