Jens Holm (V):
Vad gäller hur vi ska förhålla oss gentemot EU tror jag inte alls som ministern var inne på att det på något vis skulle sabotera klimatarbetet på Europanivå ifall det fanns länder som drev på och ville mer, länder som reste till klimattoppmötet och sa: Vi ser det som vi har kommit överens om i EU som en bottenplatta, men vi vill göra mer.
Därför har vi en kompletterande position till den som EU har. Jag vill återigen fråga: Har Isabella Lövin åtminstone försökt att ha en kompletterande position till EU:s inför det här klimattoppmötet? Jag tycker att Lövin låter lite som sin föregångare. Hon refererar själv till gamla miljöministrar. Jag hade en gång den här diskussionen med Lena Ek från Centerpartiet, och det var lite samma sak: Nej, vi kan inte. Bryssel säger si, och Bryssel säger så.
Ska vi verkligen acceptera det? Om vi ska vara pådrivande måste vi faktiskt ta striden varje gång vi har chansen. Jag tror fortfarande att vi skulle kunna gå utöver EU med en egen position på klimattoppmötet. Sedan ställde jag en konkret fråga, men jag fick inget svar. Frågan gäller de klimatfinansieringspengar som EU anslår till utvecklingsländerna.
Innebär detta att den svenska regeringen kräver av EU att det här ska vara det man kallar nya och additionella medel? Anledningen till att jag säger nya och additionella medel är att det är viktigt att de här pengarna inte tas från EU:s biståndsbudget eller medlemsländernas biståndsbudgetar. Det blir meningslöst om man drar ned på malariabekämpning för att satsa på mer förnybar energi. Det måste vara nya och additionella pengar.
Jag trodde att det här var en svensk profilfråga, att vi alltid sa det, men jag hör inte det från ministern. Vi har diskuterat den här frågan ett par gånger i EU-nämnden, och jag har inte hört det då heller. Det har aldrig stått att Sverige driver att det här inte ska tas från biståndsmedlen. Men ministern kan berätta det här och nu så att vi får klarhet i den frågan. Jag tar också upp frågan om tekniköverföring.
Ministern svarade delvis på den, men jag frågade vilka politiska reformer som Sverige avser att verka för så att teknik för att minska utsläppen ska kunna föras över till utvecklingsländerna på ett enkelt och kostnadsfritt sätt.
Om man tittar på världens patent för den senaste miljötekniken, till exempel förnybar energi eller låga utsläpp från förbränningsmotorer, ser man att nästan alla de patenten finns hos företag i i-länderna. Utvecklingsländerna har nästan inga sådana patent alls.
Att använda sig av den senaste tekniken kostar mycket pengar, för utvecklingsländerna måste betala pengar i licenser och royaltyer för att över huvud taget kunna använda sig av den senaste tekniken.
Jag såg en rapport från G77-gruppens tankesmedja South Centre där man konstaterar att utvecklingsländerna har ökat sina utbetalningar för licenser och royaltyer sjufaldigt de senaste 15 åren och att de nu enbart för licenser och royaltyer betalar ungefär 50 miljarder US-dollar per år.
Här tror jag att en politisk reform skulle kunna handla om att vi ser ut ett antal viktiga miljötekniker som snabbt ska kunna föras över till utvecklingsländerna och sedan antingen går in och betalar licenserna för dem eller tar bort licenserna så att utvecklingsländerna kan använda dem fritt. Det är någonting som Sverige skulle kunna driva på klimattoppmötet. Jag vill fråga klimatministern ifall hon är beredd att göra det.
Avslutningsvis vill jag ställa en fråga eftersom ministern själv tar upp subventionerna till fossilindustrin och miljöskadliga subventioner överlag. De här subventionerna måste ju fasas ut. Det handlar om mycket pengar. Har Sverige en strategi för att fasa ut sina egna miljöskadliga subventioner?