Beatrice Ask (M):
Eva Johnsson har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa att bedömningar om barnets bästa görs inför beslut om vårdnad, boende och umgänge. Den 1 juli 2006 ändrades föräldrabalkens bestämmelser om vårdnad, boende och umgänge. Efter ändringarna är det uttryckligen inskrivet i lagen att barnets bästa ska vara avgörande vid alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Bedömningen av vad som är bäst för barnet ska bygga på kunskap och beprövad erfarenhet.
I bedömningen ska både kortsiktiga och långsiktiga effekter vägas in. Barnet självt ska få möjlighet att komma till tals på ett tidigt stadium i vårdnadsprocesser. Risken för att barnet kan komma att fara illa har också getts en större betydelse än tidigare. Enligt lagtexten ska nu socialnämnder och domstolar vid sina bedömningar fästa särskilt avseende vid risken för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet förs bort eller annars far illa.
Det är min uppfattning att reglerna om vårdnad, boende och umgänge är tydligt fokuserade på barnets bästa. Risken för att barnet kan komma att fara illa har numera en framträdande plats i regleringen. Det innebär inte att det inte fortfarande kan finnas problem. Svårigheterna handlar särskilt om hur reglerna ska få fullt genomslag i den praktiska tillämpningen.
När lagändringen genomfördes hade socialtjänsten inte tillgång till utvecklade metoder för riskbedömningar. I propositionen angavs det att Socialstyrelsen och Institutet för utveckling av metoder i socialt arbete, IMS, skulle få i uppdrag att sammanställa kunskap om och medverka till metodutveckling för hur riskbedömningarna ska göras. Ett sådant uppdrag lämnades, och en första redovisning av uppdraget kom i december 2007.
Under 2007 genomförde Socialstyrelsen en enkätundersökning bland kommunerna. I svaren påpekas att riskbedömningar inte är något nytt för socialtjänsten men att lagstödet har gjort det tydligare att sådana ska göras. Den nya lagstiftningen har påverkat sättet att tänka om risker, sättet att ställa frågor, att vara observant och att lämna förslag till eventuella begränsningar. Många efterlyser bättre metoder, mer kunskap och utbildning.
Man vill få tillgång till utvärderade riskbedömningsinstrument och mer vägledning från Socialstyrelsen. Den rapport som lämnats visar att det behövs mer kunskap om riskbedömningar och att det finns behov av att utveckla riskbedömningsinstrument i Sverige. IMS har därför inlett ett sådant utvecklingsarbete. De nya vårdnadsreglerna har nu varit i kraft i drygt två år.
De har inneburit ett delvis nytt arbetssätt för socialtjänsten och ställt nya krav på domstolarnas bedömningar. Att utveckla vetenskapligt underbyggda arbetsmetoder tar tid. Det är också oundvikligt att det kan ta en viss tid innan nya arbetssätt får fullt genomslag i en verksamhet.
Det är viktigt att fortlöpande sträva efter att utveckla och förbättra de verktyg som berörda myndigheter har tillgång till för att kunna göra tillförlitliga riskbedömningar och andra bedömningar av barnets bästa. Som framgått pågår det arbete som syftar till att förstärka den vetenskapliga grunden för sådana bedömningar. Jag kommer att fortsätta att följa det arbetet.