Ola Johansson (C):
Talartiden lär ha blivit förlängd med över 100 procent när den här debatten är avslutad, och det är sannolikt av det skälet att detta är en viktig fråga som engagerar många. Efter att ha lyssnat till anförandena kan jag notera att det klimat som rådde inom politiken för bara ett halvår sedan, då vi faktiskt kunde diskutera stora och omfattande reformer på hyresmarknadens område, är över.
Partierna är tillbaka i sina skyttegravar och är inte villiga att diskutera viktiga frågor som skulle lösa de här sakerna. I stället är man inne och diskuterar detaljer som jag tycker att regeringens proposition i de här avseendena väldigt mycket handlar om. Det som skulle behövas för att få fart på renoveringarna och bostadsbyggandet i Sverige är helt andra saker. Men låt oss återkomma till det vid ett annat tillfälle!
Centerpartiet delar regeringens åsikt att tryggheten för hyresgäster måste stärkas och vara förutsägbar såväl för hyresgästen som för den fastighetsägare som är hyresvärd. Som många har varit inne på: Sprängningen i Annedalsområdet i Göteborg i slutet av september påminner oss brutalt om att det kan gå mycket snabbt att bli av med inte bara sin lägenhet utan även alla sina ägodelar.
Totalt 140 lägenheter påverkades. I efterspelet visade det sig att tillgången till en ersättningslägenhet blev det minsta problemet för de boende i Annedal - fastighetsägarna löste det genom samarbete och god vilja. Däremot har det visat sig svårt att återigen göra lägenheterna beboeliga för de ursprungliga hyresgästerna, men då mest av tekniska skäl.
Det är ett sextiotal lägenheter som fortfarande är obeboeliga. De som drabbades och som inte kan flytta tillbaka till sin lägenhet har fortfarande en ersättningslägenhet som fastighetsägaren har försett dem med. Som många har varit inne på är besittningsskyddet någonting som upphör i samband med att det man har besittningsskydd för inte längre existerar.
Det fastighetsägarna har ställt upp med är andra lägenheter och nya hyreskontrakt. Det både Sveriges Allmännytta och Fastighetsägarna har efterlyst är det empiriska underlag som identifierar problemet med att få fram ersättningslägenheter.
Både Sveriges Allmännytta och Fastighetsägarna motsatte sig att riksdagen i lag reglerar något som de flesta ser som självklart att man löser om och när det behövs. Centerpartiet ser dock ingen motsättning mellan fastighetsägarens goda vilja och att frågan om ersättningslägenheter regleras i lag.
Om fastighetsägaren klarar detta kan det väl heller inte vara till nackdel för någon att det också står i lagtext att man ska kunna göra det. Därför yrkar vi bifall i den delen. Däremot tycker vi att det är fel av regeringen att föreslå att den rättigheten också ska omfatta bostadsrättsföreningar som upplåter lägenheter som hyresrätt. Det strider nämligen mot bostadsrättens idé och ägandeform.
Det förekommer ju att bostadsrättsföreningar hyr ut lägenheter. Det kan till exempel vara under en pågående ombildning, där merparten av bostadsrättsinnehavarna fungerar både som ägare av sina bostadsrätter - det vill säga andelar i föreningen - och samtidigt är hyresvärd åt några av sina grannar.
Att i den situationen göra ett åtagande som bostadsrättsägare för att återställa en förstörd lägenhet inom en bestämd tid, eller skaka fram en alternativ bostad, blir alltför ekonomiskt betungande för föreningen och dess medlemmar.
För att stoppa det här förslaget har vi i Centerpartiet valt den väg som är bruklig, fru talman, och som riksdagen praktiskt kan välja - och ofta väljer - för att stoppa förslag som man ogillar, nämligen ett tillkännagivande till regeringen om att den ska återkomma med ett nytt lagförslag där bostadsrättsföreningar är undantagna. Tyvärr har andra partier valt att göra på ett annat sätt.
Därmed når vi inte majoritet i sak, trots att vi i grunden är överens, och det är jag den förste att beklaga. Centerpartiet ser inga möjligheter att inom rimlig tid och utan stora svårigheter låta bereda, remittera och lagstifta på det sätt som Moderaterna och Kristdemokraterna föreslår i sin reservation. Det förefaller nu som om även Liberalerna och Sverigedemokraterna kommer att ansluta sig till detta.
Centerpartiet står givetvis bakom sin reservation nummer 7 om ett tillkännagivande men yrkar inte bifall till den i debatten. Det är viktigt att detta blir rätt, fru talman!
Det som på senare tid fått mest uppmärksamhet är förslaget att dubblera tiden för hur länge en hyreshöjning på i storleksordningen 10 procent får lov att trappas in för en hyresgäst när denna har fått sin lägenhet moderniserad, renoverad och standardhöjd genom fastighetsägarens försorg.
Att frågan om trappning är på tapeten blottlägger, som jag sa inledningsvis, de problem på bostadsmarknaden som Centerpartiet har uppmärksammat kring hur hyror sätts och förhandlas med stöd av det så kallade bruksvärdessystemet. Det är välkänt, fru talman, hur detta hindrar nyproduktion och att det har lett till att fastighetsägare tillåts sätta en högre kostnadsbaserad hyra de första 15 åren för nya lägenheter.
Detta är i sin tur villkorat med att Hyresgästföreningen ger sitt godkännande till det i en förhandling. Utan denna lösning med presumtionshyror skulle nyproduktionen av hyresrätter vara väsentligt lägre och behovet av ytterligare byggsubventioner bli så astronomiskt att man på allvar skulle kunna beskriva det som statsstödd social housing. När det gäller renoveringar, fru talman, finns det ingen liknande lösning och heller inga subventioner.
Därför är fastighetsägarens möjlighet att inom rimlig tid återfå gjorda investeringar genom hyreshöjningar helt nödvändig om ägaren ska kunna renovera sitt bestånd. Vi i Centerpartiet anser att dagens tidsspann om tre till fem år räcker och att en generell utsträckning till tio år vore fel väg att gå. Vi yrkar avslag på detta och yrkar bifall till utskottsmajoritetens förslag.
Samtidigt anser vi att fastighetsägare borde kunna åläggas längre trappningstider i enstaka fall och där behov finns. För detta, fru talman, blir Centerpartiet nu av Miljöpartiet identifierat som tillhörande det blåbruna blocket. Jag hoppas, fru talman, att detta var ett misstag från Emma Hults sida och att det inte kommer att upprepas. Hyresgäster är ingen homogen grupp.
De allra flesta välkomnar en renovering och standardhöjning på sin lägenhet och ser det som naturligt att hyran höjs successivt under 36-60 månadshyror. Andra kan, med stöd av besittningsskyddet, behöva få mer tid på sig. Även här tror vi på fastighetsägarens goda vilja och att fenomenet med så kallade renovräkningar inte är särskilt utbrett och borde kunna stävjas på annat sätt.
Slutligen delar vi utskottets åsikt att en person som hyr ut sin lägenhet i andra hand ska ha kvar sin rätt att säga upp en andrahandshyresgäst med kort varsel. Vi tror att en inskränkning av denna rätt skulle hämma utbudet och göra det ännu svårare för dem som behöver en bostad snabbt och är hänvisade till andrahandsmarknaden. Tyvärr, fru talman, återstår det många hinder på bostadsmarknaden.
Så länge moderater och vänsterpartister är beredda att bilda oheliga allianser för att sätta käppar i hjulet för att med seriösa ambitioner lösa dessa problem i bred enighet har jag mycket litet hopp om att vi ska kunna skapa den långsiktighet för hyresrätten som många talar om här. Därför, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag med undantag för reservation 7; vi står bakom den utan att yrka bifall till den.