Nina Lundström (L):
Som Tomas Avenborg redan har nämnt behandlar vi 36 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som berör kemikalier. Man kan av debatten tro att det finns stora åsiktsskillnader om kemikaliernas vara eller inte vara. Vi kan konstatera att det finns bra och dåliga kemikalier.
De dåliga är farliga, giftiga eller sådana där vi inte riktigt vet hur de påverkar mänskligheten, djurlivet och miljön i övrigt. Men det finns också viktiga kemikalier som har förbättrat möjligheterna för mänskligheten. Vi måste ha en hanteringsordning för de 100 000 kemikalierna.
Hur ska var och en av oss kunna veta vilken kemikalie som är farlig och vilken som inte är det? Vem ska bedöma det? För det krävs ett system och ett samarbete, för vi konsumenter konsumerar ju produkter som inte uteslutande är tillverkade i Sverige utan som tillverkas över hela världen. Därför är det viktigt för oss att veta hur man ska hantera dem i ett större sammanhang.
Delar av utskottet gjorde en resa till Indien där vi hade möjlighet att ta del av det miljöarbete som sker utanför EU. Vi besökte verksamheter som hade med produktion av textilier att göra etcetera. De här frågorna är viktiga överallt, och det finns ett stort tryck från konsumenterna.
Vi konsumenter vill konsumera produkter som vi vet är säkra, inte minst för de barn som växer upp i vårt samhälle och över hela världen. Betänkandet tar upp flera olika delar när det gäller kemikalier.
Det handlar om EU:s kemikalielagstiftning Reach, som många har varit inne på, om det nationella kemikaliearbetet och om hur vi kan begränsa och minska antalet kemikalier som finns i vårt samhälle. Herr talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Vi i Folkpartiet liberalerna har en vision om ett hållbart samhälle.
Som liberaler tror vi på människans eget ansvar att lämna över planeten i gott skick till våra barn och barnbarn. Det är positivt med det stora intresse som finns för frågor som innebär att Sverige ska vara pådrivande inom EU-samarbetet för att lagstiftningen på kemikalieområdet ska förbättras och skärpas.
Vi vill alla att det ska bli bättre, och frågan är: Hur ska vi agera för att det ska bli bättre och för att vi ska ha färre kemikalier? Jens Holm tog upp exemplet om silver i våra kläder. Jag gissar att många som köpte sig ett underställ under vintern funderade på om det finns silver i eller inte. Ett snabbt sätt för konsumenter att påverka är att välja produkter som inte innehåller silver.
Det finns sådana produkter på marknaden, exempelvis underställ gjorda av ull. Vi konsumenter har alltså möjlighet att påverka genom det vi köper och därigenom vara pådrivande. Det behövs dock ett system för att göra bedömningar av om produkter är farliga eller inte. I exemplet silver är det en fråga om hur vi använder silver. Är det den bästa nyttan med den knappa resurs som finns?
När vi tvättar dessa plagg kommer dessutom silvret att åka ut i våra vattendrag, vilket är en större utmaning. Reach är en viktig del av lagstiftningen. Regelverket omfattar såväl kemiska ämnen som kemiska blandningar och varor som innehåller kemikalier. Detta system gäller inom EU, och här samarbetar vi också i förbudsfrågor.
Reach trädde i kraft successivt mellan 2007 och 2009. Mycket har alltså hänt. Det huvudsakliga syftet med Reach är att öka kunskapen om de ca 30 000 ämnen som man uppskattar finns på EU-marknaden i mängder över ett ton.
Genom Reach har tillverkare och importörer fått ett tydligare ansvar för att undersöka kemiska ämnens hälso- och miljöfarlighet. Användningen av farliga ämnen kan begränsas genom regler i Reach. Dessutom har EU inrättat en särskild kemikaliemyndighet.
Den senaste tioårsperioden har alltså i stort sett hela det existerande regelverket inom EU förnyats när det gäller kemiska produkter. Vi konsumenter konsumerar ju som sagt produkter som inte bara tillverkas i Sverige utan över hela världen. Under de närmaste åren kommer ett stort antal kemikalieregler upp på dagordningen.
Av det första delbetänkandet från Miljömålsberedningen framgår att Sverige är ledande inom det europeiska samarbetet på området giftfri miljö. Det är viktigt att påtala att barn är känsliga för påverkan av kemikalier. Därför behöver vi beakta barnperspektivet specifikt. Regeringen har uppdragit åt Miljömålsberedningen att ta fram en strategi för Sveriges arbete inom EU och internationellt för en giftfri miljö.
För det är som sagt genom samverkan som vi konsumenter får tillgång till produkter som är säkra var de än har tillverkats. EU-arbetet har stor betydelse för möjligheten att uppnå riksdagens beslutade mål om giftfri miljö. När det gäller substitutionsprincipen, som har nämnts, behöver man uppmärksamma att miljöpolitiken enligt fördraget ska syfta till en hög skyddsnivå.
Den ska bygga på försiktighetsprincipen och på principerna att förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis bör hindras vid källan och att förorenaren ska betala. Försiktighetsprincipen är av stor praktisk betydelse på hela miljö- och hälsoområdet inom EU.
Principen innebär att man ska vidta skyddsåtgärder om man kan anta att en åtgärd kan skada hälsa eller miljö, även om det inte finns fullständigt vetenskaplig säkerhet om att skadan kommer att uppstå. Sverige är det land som har varit mest pådrivande för att introducera substitutionsprincipen i EU:s miljölagstiftning. Detta kunde man ta del av i Kemikalieinspektionens rapport nr 1 2012.
När det gäller frågan om hormonstörande ämnen konstaterar utskottet att det pågår ett arbete på olika håll för att få mer kunskap så att det går att vidta relevanta åtgärder. Sverige tog vid miljörådet den 10 oktober 2011 tillsammans med Frankrike upp frågan om EU:s arbete med hormonstörande ämnen.
Det fransk-svenska initiativet betyder att det finns en växande kunskap om riskerna med hormonstörande ämnen och att fler initiativ därför behöver tas inom gemenskapen för att bättre skydda barns hälsa. Initiativet välkomnades av flera medlemsstater. Kommissionen bekräftade att det pågår en studie om kunskapsläget och att resultaten ska redovisas 2012.
Man ansåg också att det kan bli aktuellt att revidera gemenskapens strategi för hormonstörande ämnen. Herr talman! En viktig förutsättning för att minska riskerna med farliga kemikalier i vår vardag är internationella överenskommelser och en effektiv lagstiftning på EU-nivå eftersom det råder en hög grad av harmonisering i detta avseende.
Det är viktigt att Sverige fortsätter att ligga i framkant i kemikaliearbetet och är pådrivande i de internationella processerna. Det gäller att driva på övriga länder för att åstadkomma en mer effektiv kemikaliepolitik internationellt och där det är möjligt gå före med nationella åtgärder för att skapa förutsättningar för att uppnå riksdagens beslutade mål om en giftfri miljö.
Riksdagen behöver en fortsatt rapportering om de konkreta resultat som uppnås för att få till stånd en mer effektiv kemikaliepolitik inom EU. Frågorna är viktiga, och vi konsumenter måste kunna lita på att det vi konsumerar i Sverige och på andra håll är säkra produkter.