Irene Oskarsson (KD):
När det gäller övergripande miljöfrågor sade Helena Leander tidigare i debatten något som jag tycker var ganska intressant. Hon sade att ibland tror vi att vi ska få hålla oss till de här övergripande frågorna, men vi landar lätt i skoterkörning, terrängfordon och annat. Jag kan hålla med om det. Det blir lätt lite slagsida, men det kan bero på att det är ett motionsbetänkande och vi inte behandlar de övergripande frågorna även om rubriken är satt så. Herr talman!
Det ger oss ändå möjligheten att föra den här diskussionen. Jag skulle vilja fortsätta lite där Inger Fredriksson slutade nyss. Vi måste ta vår utgångspunkt i att miljöfrågorna är allas vårt gemensamma ansvar och måste hanteras på den nivå där det är mest lämpligt. Jag ser det vår miljöminister nu gör som en viktig ansats för att jobba i det lokala perspektivet.
Jag har sagt det förut, och det är flera kolleger som har sagt det i tidigare anföranden i dag, så jag fortsätter väl på samma linje: Agenda 21-arbetet är oerhört centralt för att vi ska klara miljömålen. Det handlar om människors eget engagemang, förståelse och kunskap. Herr talman! Vi har tagit många steg under den en och en halv mandatperiod som alliansregeringen nu har regerat.
Vi har bland annat förändrat det övergripande generationsmålet. Jag tycker att det är oerhört viktigt. Som kristdemokrat är jag mycket glad att återigen säga att det handlar om att vi ska lösa problemen och inte lägga över dem på andra. Det är oerhört centralt. Miljömålsberedningen är en annan mycket viktig sak som alliansregeringen har tillsatt.
Den som lyssnar kan tycka att det bara pratas om beredningar och utredningar, men jag tror att detta är en av de mest centrala uppgifter vi kan ha. Det handlar om långsiktigt, strategiskt tänkande över blockgränserna för att hitta vägar fram. Herr talman! Jag dristar mig att tro att ett av de viktigaste uppdrag jag har fått från mitt parti är förtroendet att vara med i Miljömålsberedningens arbete.
Beredningen ska samverka med samhällets alla aktörer för att vi tillsammans ska kunna ta fram hållbara och tydliga strategier och mål för arbetet. Men Miljömålsberedningen ska inte göra allt. I debatten tidigare har det låtit som om den är det enda verktyget. Det är den inte.
Myndigheter ska göra sitt, företag ska göra sitt, vi som enskilda ska göra vårt och denna kammare ska ta sin del för att förändra lagar och regler när så är nödvändigt. Miljömålsberedningens uppgift är att göra de svåra avvägningar som kommer att vara än mer nödvändiga framgent.
När olika intressen står mot varandra måste vi våga göra avvägningarna, och avvägningar kräver kunskap, dialog och tid. Därför är det arbete som just nu pågår, som handlar om hållbar markanvändning och skogsfrågor, ytterst spännande.
Skogen är vårt förnybara guld eller kanske den oslipade diamanten. Det var väl det diamanten var en gång i tiden: en kolbit? Skogen bidrar med trämassa, biologisk mångfald, ekosystemtjänster och råvara till drivmedel. Den är omistlig i sin funktion som kolsänka. Den är ovärderlig för vår rekreation.
Den bevarar den biologiska mångfalden. Allt detta är allmänintressen. Allt detta måste vi se och våga göra tydliga avvägningar mellan. Skogsbruket och skogsindustrin är centrala för Sverige. Just denna vecka pågår faktiskt ett antal mycket intressanta seminarier på det här ämnet. Sverige har en stor del av sin nettoinkomst från skogen. Det ska vi inte glömma bort.
Efterfrågan på trävaror kommer att bli större. Häromdagen sjösattes ett projekt i Småland där man tillsammans med glasindustrin ska bygga nytt och bygga mer av trä. Det är dessutom lett av en östgöte, så det blir säkert bra. Vi måste ta ett gemensamt, långsiktigt ansvar.
För oss som lagstiftare är det också viktigt att se vår begränsning. Det är viktigt att se att den enskilda äganderätten är oerhört central. Herr talman!
Jag ska inte ta upp allt som står i mitt manus, men jag måste ändå få kommentera Vänsterpartiet syn på detta och det som Jens Holm sade här nyss. Det gäller människors syn på sin skog. Vems skog?
Jag har sagt många gånger att jag har haft förmånen att vara född på en liten gård i Småland. Jag är bara tredje generationen på den fastigheten. Men där min släkt kommer ifrån har elva generationer funnits på samma fastighet. Där kanske jag skulle ha kunnat säga att det är vår skog.
Nu är det inte det, för den ägs inte av min syssling längre. Men desto viktigare är det att vi ger kunskap om vad skog har för betydelse och vad skog är möjligt till. Då tror jag att den linje som Vänsterpartiet har slagit in på i det här betänkandet och i andra diskussioner är oerhört farlig, när det gäller att vi ska ta ett gemensamt ansvar och att enskilda ägare ska se betydelsen av vad de gör.
Däremot, herr talman, är det viktigt att vi avsätter forskningsresurser till att se olika perspektiv av vad skogen har för betydelse. Future Forests är ett sådant initiativ. Mer av liknande satsningar måste till framöver.
Då är det glädjande att se att vi har en regering som ser helheten och sätter till resurser till forskning och utveckling även i detta sammanhang. Skogens perspektiv är så mångfasetterade, och det behövs en bred kompetens när det gäller att jobba med de här frågorna. Herr talman! Jag ska också säga några ord om en giftfri miljö och läkemedel.
Flera talare har tidigare konstaterat vikten av att vi jobbar med de här frågorna internationellt, precis som Miljömålsberedningen sade. Lars Hjälmered med flera har kommenterat att processen med betänkandet som Miljömålsberedningen lämnade rullar på enligt tänkt plan.
Häromdagen kom ytterligare en utredning som stryker under vad Miljömålsberedningen sade i sitt betänkande Ersättning vid läkemedelsskador och miljöhänsyn i läkemedelsförmånerna . Där stryks tydligt och klart under att det är det EU-gemensamma regelverket vi måste ge oss på. Det är där vi måste förändra.
Sedan kan mycket ske på frivillig väg, på läkemedelsproducenternas egna initiativ naturligtvis, och mycket har redan gjorts. Företag som är etablerade i Sverige har valt att gå före och visa vägen.
Läkemedelsindustriföreningen har låtit analysera hur incitament till frivilliga miljöanpassningar kan skapas inom ramen för utbytessystem med mera, hur en miljömålspremie i det här sammanhanget skulle kunna se ut och så vidare. Men det behöver jobbas vidare med de här frågorna, och det görs nu.
Jag ser med glädje fram emot när det här är tillräckligt berett för att kunna läggas på riksdagens bord, och den processen rullar på med så hög hastighet som bara är möjlig. Herr talman! Det är också viktigt, återigen, att säga att den nuvarande alliansregeringen har tagit fram tydliga dokument som ska leda oss i arbetet framåt.
Färdplan 2050 är ett sådant. Men det regeringen gör är också att lyssna. Man lyssnar utåt i landet hos företag och i näringsliv för att få det som flera talare har sagt här före mig, nämligen kunskap och känsla. Vi måste gemensamt äga de här processerna för att de ska ge framgång. Då är det lokala perspektivet oerhört centralt och företagens engagemang väldigt viktigt.
Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner.