KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jacob Johnson (V):
Jag ska vara positiv och tolka finansministerns svar som att det verkligen pågår ett sådant analysarbete och inte bara som att finansministern efterlyser ett sådant analysarbete. Det får jag väl ta med mig. Jag hävdar alltså att finansministern har sagt att arbetet pågår, och då ska vi också se några resultat.
Jag kan avsluta den här debatten med att fortsätta på ordspråksvägen och sätta min förhoppning till att droppen urholkar stenen, även på Finansdepartementet. Efter skatteverk, riksrevision, skriftlig fråga och interpellation kan jag glädja finansministern med att de här frågorna även finns med bland yrkandena från höstens allmänna motionstid.
Om finansministern till slut reagerar med förslag och åtgärder blir det visserligen inte tredje gången gillt utan i stället femte, men skam den som ger sig! Med detta får jag tacka Anders Borg för debatten.
Jacob Johnson (V):
Det är alltid trevligt om man kan glädja kollegerna i riksdagen, men jag tyckte nog att Jörgen Andersson gjorde en för hård tolkning av vår reservation och vår motion. Jörgen Andersson uttryckte det som att vi är kritiska till kollektivt ägande.
Vad vi har tagit upp är behovet av en ägandeutredning, och det kommenterade Jörgen Andersson inte något vidare. Det som oroar oss är det osynliga ägandet inom olika institutionella placeringar som pensionsfonder, investeringsfonder, hedgefonder och riskkapitalbolag. Det lät på Jörgen Andersson som att vi menade kommuner och landsting som är demokratiskt styrda och där det finns en stor insyn.
Nej, Jörgen Andersson, jag hoppas att du kan få en glad påsk i alla fall men inte riktigt på de bevekelsegrunder som du försökte antyda. Det skulle vara intressant om Jörgen Andersson kunde kommentera vårt förslag om en ägandeutredning, även om jag har läst vad som står i betänkandet. Det har hänt mycket sedan 1985.
Att hänvisa till SCB och till forskning tycker jag är lite lösligt. Det är en viktig demokratifråga och man behöver en samlad syn, och det är det vi är ute efter. Vad säger Jörgen Andersson om det?
Jacob Johnson (V):
Jag tror absolut att vi ska kunna klara av att få en glad påsk. När vi nu har ganska liknande problembilder när det gäller att det är problematiskt med hedgefonder, riskkapitalbolag och ett anonymt institutionellt ägande tycker jag att vi skulle kunna ta nästa steg och borra lite grann i den problematiken och tillsätta en ägandeutredning för att belysa detta.
Den senaste utredningen gjordes 1985, och det är 28 år sedan. Ja, Jörgen Andersson, jag tycker nog att ni kan ta tillbaka den här frågan så att vi kanske så småningom kan glädjas tillsammans över en riktig, parlamentarisk ägandeutredning.
Jacob Johnson (V):
Om jag hörde rätt sade Ann-Charlotte Hammar Johnsson att alla skattepengar ska komma välfärden till godo, eller något liknande. Det kan jag hålla med om. Men hur kan man då tillåta vinstuttag av skattepengar? Jag förstår inte hur man kan få ihop den tankekedjan.
I dag har det publicerats en debattartikel i Svenska Dagbladet, och jag ska citera: "Det svenska skolsystemet är i ett avseende närmast unikt extremt i ett internationellt perspektiv. Med undantag av ett system som introducerades i Chile under general Pinochets styre finns inget annat allmänt finansierat skolväsende som tillåter att skolor drivs av privatägda vinstdrivande bolag. En engelsk forskare betecknade .
det svenska systemet som 'till höger om höger' och ur brittisk synvinkel så radikalt att det inte ens diskuterades under Margaret Thatchers tid som premiärminister." När man läser detta skulle man kunna tänka sig att det är någon till vänster om Vänsterpartiet som har skrivit detta, men det är alltså ledamöter i Kungliga Vetenskapsakademien. Deras slutsats och rubrik för debattartikeln på Brännpunkt i dag är Sätt stopp för vinstuttag i skolan.
Jag undrar med anledning av detta om Ann-Charlotte Hammar Johnsson tycker att vi ska titta på de internationella erfarenheterna och hur man tillåter till exempel vinstuttag i skolor i andra länder. Eller är det så att den svenska modellen är helt unik och så fantastisk att man inte behöver ta hänsyn till internationella erfarenheter?
Jacob Johnson (V):
Naturligtvis måste man följa upp och utvärdera den offentligt drivna verksamheten, till exempel skolor och äldreomsorg. Givetvis ska man ställa höga krav. Det är väl inte fel att citera en gammal socialdemokratisk socialminister som sade att varje inte effektivt använd skattekrona är en stöld från folket - eller hur det nu var. Naturligtvis måste man använda skattepengarna på bästa sätt.
Jag tycker också att man måste ta till sig det som skrivs på Brännpunkt i Svenska Dagbladet i dag och de studier som gjorts. Man skriver: "Vår slutsats är att några tydliga positiva effekter av det fria skolvalet på elevernas studieresultat inte har kunnat påvisas; möjligen ger ett fritt skolval något bättre resultat för elever från resursstarka hem. Säkert är dock att det ger upphov till ökad segregation och minskad likvärdighet i skolsystemet."
Det konstateras vidare "att det nuvarande extrema svenska systemet kom till utan att man utredde det innan, gjorde konsekvensanalyser, följde det med forskning och utvärderade effekterna". Inte förrän nu har det tillsatts en utredning. Jag tycker att det här är mycket allvarligt och har ansett det länge.
Det är ett tungt inlägg från Kungliga Vetenskapsakademiens ledamöter där de så tydligt tar ställning för att man helt enkelt bör ta bort skolverksamhet i vinstdrivande syfte därför att det har lett fel. De gör jämförelser med andra länder, till exempel Nederländerna, USA och Storbritannien där man inte tillåter vinstdrivande skolverksamhet.
Jag hoppas att Ann-Charlotte Hammar Johnsson och hennes partikamrater kan ta till sig detta i framtiden.
Jacob Johnson (V):
Jag får väl erkänna att Fredrik Schultes inlägg hade ett visst underhållningsvärde. Det kanske hade passat bättre på ett torgmöte eller i en skoldebatt än här i kammaren, men det erkännandet ska han väl ha. Han sjöng också skattesänkningarnas lov. Jag kan tänka mig att Fredrik kommer att gå långt fram i marschen tillbaka till nattväktarstaten.
Jag tycker dock kanske att Fredrik Schulte borde vara lite bättre påläst. Det var inget val 1969. Jag som var med kommer ihåg att det var 1968 och 1970, men inte -69. Du har också fel om Vänsterpartiets politik vad gäller jobbskatteavdraget. Vår politik innebär att de med inkomster under 30 000 kronor i månaden har kvar jobbskatteavdraget.
Det är en avfasning mellan 30 000 och 50 000 kronor i månaden. Det stämmer att riksdagsledamöter kommer att förlora hela jobbskatteavdraget med vår politik, men inte så kallat vanligt folk. Det jag egentligen begärde replik för var dock den diskussion om Gini-koefficientens utveckling vi haft några gånger. Jag tog fram vårpropositionen från förra året, alltså regeringens eget dokument.
Där står det till exempel att 2009 och 2010 präglades av ökade realinkomster över i stort sett hela inkomstfördelningen. Ökningen var dock störst i toppen av fördelningen, vilket innebar att inkomstskillnaderna mätt med Gini-koefficienten ökade både 2009 och 2010. Vi har haft en ökning av Gini-koefficienten under en lång tid - ända sedan skattereformen, egentligen.
Det förklaras enligt de sakkunniga i stor utsträckning av den sänkta kapitalbeskattningen. Jag skulle vilja höra om Fredrik Schulte anser att Gini-koefficienten bör minska och hur det ska gå till.
Jacob Johnson (V):
Fredrik Schulte svarade inte på min fråga om han ville att Gini-koefficienten skulle sjunka, det vill säga att vi skulle få minskade inkomstskillnader. Det vore klädsamt om han svarade på det. Jag kan fortsätta att läsa ur regeringens egen dokumentation, vårpropositionen från förra året: Under 2000-talet har dock inkomstskatternas utjämnande effekt minskat, dels genom kompensationen för egenavgiften i början av 2000-talet, dels genom införandet av jobbskatteavdraget 2007.
Regeringen säger själv i sitt eget dokument att införandet av jobbskatteavdraget har medfört att Gini-koefficienten, alltså den utjämnande effekten av inkomstskatten, har avtagit. Jag tycker att det är ganska klart. Det ska bli mycket intressant att se vilket resultat regeringen kommer att redovisa i kommande vårproposition.
Med en arbetslöshet på över 8 procent, Fredrik Schulte, med sänkt a-kassa och sänkt sjukförsäkring glider landet isär. Då ökar klyftorna. Jag är övertygad om att det också kommer att visa sig i närmare utvärderingar.
Moderater talar i andra sammanhang om kapitalskatternas stora betydelse, om låg kapitalbeskattning och att kapitalskatter är av ondo och helst ska bort. Med en sådan politik kommer klyftorna att öka ännu mer.
Jacob Johnson (V):
När Moderaterna och alliansregeringen kom till makten var det mycket tal om att de skulle minska utanförskapet och arbetslösheten. Nu ser vi resultatet efter snart två mandatperioder. Skillnaderna har ökat.
Exempelvis har inkomstskillnaderna ökat mycket. Vi har fortfarande en massarbetslöshet. Regeringen har genomfört skattesänkningar som till stor del har finansierats genom försämrade socialförsäkringar - sjukersättning och a-kassa. Jag menar att detta har lett till ett ökat utanförskap och inte ett minskat utanförskap.
Som jag sade i mitt anförande förklaras en hel del av denna ökade inkomstspridning av kapitalvinsternas mycket ojämna fördelning. Är det inte någonting som oroar även en moderat att den rikaste decilen har fått de största förbättringarna och att den fattigaste decilen har fått det sämre? Sverige drivs isär.
Är inte det någonting som oroar Moderaterna? Kan ni inte se att just kapitalskatterna har en betydelse i detta sammanhang? Borde det inte vidtas några åtgärder för att man ska få en jämnare inkomstfördelning och på det sättet också kunna minska utanförskapet och kunna höja till exempel ersättningarna till a-kassan och så vidare? Det är mina frågor till Ulf Berg.
Jacob Johnson (V):
Ulf Berg säger att skatt på kapital är skadligt. Slutsatsen av det är väl att all kapitalbeskattning ska avskaffas, Ulf Berg? Då kommer det att vara ännu mer lönsamt med arbetsfria kapitalinkomster och vara ännu mer en politik för de förmögna och mindre en politik för ett arbetande folk. Vi kan jämföra med vårt grannland Norge.
Där genomförde man en skattereform efter regeringsskiftet 2006 där vårt systerparti Sosialistisk Venstreparti var med. Man gjorde en omfördelning så att förmögenhetsbeskattningen och kapitalbeskattningen höjdes och beskattningen på arbete sänktes något. Det verkar som om man kan leva ganska bra i Norge trots att man har arvsbeskattning, förmögenhetsbeskattning och fastighetsbeskattning.
Skatteexperter brukar också säga att beskattningen av fastigheter egentligen är en ganska sund skattekälla. Den är säker. Sedan måste man naturligtvis ha fribelopp och olika regler runt detta. När det gäller skräckexemplen om de fattiga damerna som bor i skärgården och vilkas fastigheter har stigit med miljonbelopp, vilket gör att de inte kan bo kvar, kan jag säga följande.
För det första fanns det tidigare en begränsningsregel. För det andra har de ju de facto fått en stor ökning av sin förmögenhet. Den moderata politiken och allianspolitiken leder till ökade klyftor. Det finns ingen vilja från er att komma till rätta med detta. Den väg som regeringen nu beträder leder alltmer till ett tvåtredjedelssamhälle och en ökad utslagning.
De rikaste ska alltså kunna sitta och inte behöva betala någon skatt alls på sina kapitalinkomster. Det får Ulf Berg stå för, men det står inte vi i Vänsterpartiet för.
Jacob Johnson (V):
Jag begärde ordet när Gunnar Andrén hävdade att Vänsterpartiet vill höja bolagsskatten till över 28 procent och ännu högre. Vårt förslag är 28 procent, men inte högre. Det är intressant att höra att Gunnar Andrén säger att man inte kan veta exakt vilken bolagsskattesats som är den optimala. Är det 23, 24 eller 22 procent?
Men Gunnar Andrén vet tydligen att en bolagsskattesats på 28 procent skulle driva alla företag ur landet. Man kanske ska ta det mer som en typisk folkpartistisk käpphäst i synen på Vänsterpartiet eller en betingad reflex. Vänsterpartiets politik måste tydligen helt enkelt leda till detta oavsett innehållet.
Som jag sade i mitt anförande: Man kan jämföra med våra tio största handelspartner som låg i genomsnitt på 29 procent. Men de har såvitt jag vet kvar företag. Tyskland har 30 procent och Norge har 28 procent. Jag kan hålla med Andrén om att man inte kan veta exakt. Jag tycker också att man borde kunna föra en nyanserad debatt om detta.
Vi har en politik för småföretagarna, till exempel avdrag för forskning och utveckling. Det handlar exempelvis om att sjuklöneansvaret för de första två veckorna ska lyftas från småföretagarna. Den skräckpropaganda som Gunnar Andrén bedriver tycker jag är helt felaktig. Småföretagarnas organisation, till exempel, var egentligen inte intresserade av den kraftiga sänkningen av bolagsskatten.
Låt oss föra en nyanserad diskussion om detta, Gunnar Andrén.
Jacob Johnson (V):
Gunnar Andrén får stå för påståendet att Vänsterpartiet vill driva alla företag ur landet. Det är naturligtvis helt felaktigt. Om det blir en rödgrön majoritet efter nästa val får vi diskutera den exakta nivån även på bolagsskatten. Jag lyssnade på den mineralpolitiska debatten, som föregick den skattepolitiska debatten i eftermiddags.
Då kom argument upp för varför till exempel gruvföretag vill investera i Sverige. Det handlar exempelvis om en politisk stabilitet, en god infrastruktur och en stabil arbetsmarknad. Det är sådana saker som är tyngre för företagen, tror jag, när det gäller Sveriges attraktivitet än de skilda nivåerna i bolagsskatt.
Den formella bolagsskatten är egentligen ganska underordnad. Vi har generösa avdragsregler. Som jag sade är den reella bolagsskatten kanske 15 procent på vinsten. Den är inte 28, 26 eller 22 procent. Vi har förmånliga skatteregler i Sverige.
Därför tror jag inte heller att den stora bolagsskattesänkning som regeringen har drivit in kommer att ha den positiva effekt som Gunnar Andrén tror på.
Jacob Johnson (V):
Jag tänkte ta upp problematiken med att fossilbränsleanvändningen på fordonssidan inte minskar, även om bensinanvändningen har minskat ganska kraftigt eller avsevärt sedan år 2000. Det är nästan 30 procent, som jag sade i mitt anförande. Men samtidigt har dieselanvändningen ökat med 50 procent. Så det är ungefär lika mycket som tidigare.
Jag hoppas och tror att även regeringen jobbar för att fasa ut fossilbränsleanvändningen. Men ni vill tydligen inte använda egentliga styrmedel. Ni vill till exempel inte höja koldioxidskatten eller energiskatten ytterligare, om jag förstår det rätt. Jag skulle vilja att Lena Asplund utvecklar hur Alliansen ser på detta. Hur ska man kunna minska detta om man inte vill använda några styrmedel?
Vi pratar ju om att förorenaren ska betala. Och här har vi en väldig förorening, så att säga, i form av fossil koldioxid som kommer från användningen av bensin och diesel. Mängderna minskar inte. Det måste till åtgärder. Ni avvisar till exempel ytterligare något höjda bensin- och dieselskatter. Hur ska ni nå målet, Lena Asplund?
Jacob Johnson (V):
Energibeskattningen på diesel är lägre relativt energiinnehållet än på bensin. Vore det inte rimligt, Lena Asplund, att man i ett enhetligt skattesystem har den principen att till exempel fossila bränslen ska beskattas efter sitt energiinnehåll? En anledning till den ökade dieselanvändningen är naturligtvis att det är väsentligt billigare per kilometer att köra diesel.
Vore det inte rimligt att beskatta egentligen enligt de diskussioner som pågår i EU om energispardirektivet, utifrån energiinnehåll? Hur ser regeringen och Moderaterna på den frågan?
Jacob Johnson (V):
Vänsterpartiet verkar för ett skattesystem som är enhetligt, likformigt och har så få undantag som möjligt. Det är ett sätt att minimera möjligheten till skatteplanering och förhindra skattefusk. Ett av de verktyg som används i detta arbete är just kassaregister för kontantbranschen.
Riksdagen antog en lag om kassaregister 2007, vars skyldigheter började gälla först 2010. Torg- och marknadshandeln har dock varit undantagen från kravet på dessa kassaregister.
Förra året föreslog Skatteverket i sin promemoria Förbättrad konkurrens på lika villkor i kontantbranschen att fler företag ska omfattas av skyldigheten att använda kassaregister och att det generella undantaget för torg- och marknadshandeln skulle tas bort. Motiveringen är som vi har hört lika konkurrens mellan företag.
Skatteverket har även specialgranskat 250 torg- och marknadshandlare under tre år och upptäckt brister i bokföringen i nästan samtliga fall.
Det är också just som ett verktyg för att åtgärda bristande bokföring som kassaregister har sin största betydelse - enligt Skatteverket innebär frånvaro av kassaregister mycket begränsade möjligheter för verket att granska kontantredovisningen hos ett företag.
Skatteverket har också kunnat konstatera att företag inom kontantbranschen som inte använder kassaregister i stor utsträckning har en mycket bristfällig bokföringsstandard som på ett påfallande sätt avviker från jämförbara företag som har använt kassaregister.
Vänsterpartiet delade den bedömning Skatteverket kom med i sin skrivelse och motionerade därför i höstas med en begäran om att regeringen skulle återkomma med ett förslag i frågan. Det handlar som sagt mycket om rättvis konkurrens mellan olika företag.
Blomförsäljning som sker yrkesmässigt på torget bör till exempel omfattas av samma regelverk som den blomförsäljning som sker på gatan utanför en fast butik. Därför välkomnar Vänsterpartiet i grunden regeringens proposition.
Med tanke på den stora variation som finns bland de företag som kommer att omfattas av den nya lagen är det också bra att påpeka att Skatteverket har fått utökade möjligheter att i enskilda fall besluta om undantag från skyldigheter som gäller kassaregister. Vi har hört några exempel på företag som kanske kan få sådana undantag.
Vi anser dock, liksom Miljöpartiet och Socialdemokraterna, att regeringen bör återkomma till riksdagen med förslag till en reglering som inte ställer olika krav på kassaregister utifrån om företaget har fast driftsställe i Sverige eller inte. Det är olyckligt om företag utanför Sverige ska kunna så att säga klara sig undan kassaregister och inte behöva en ordentlig momsredovisning. Jag avslutar med att yrka bifall till reservation nr 2.
Jacob Johnson (V):
Liksom föregående talare yrkar jag bifall till reservationen i ärendet. Subsidiaritetsprövning är inte den enklaste frågan på den här planeten, men jag anser att utskottsmajoriteten blandar ihop sakprövningen med subsidiaritetsprövningen.
Vad vi ska pröva här i dag är ju om vi tycker att det är okej eller inte att ett förslag om en skatt på finansiella transaktioner tas fram på EU-nivå eller om det är bättre att det sker på nationell nivå. Vi ska alltså i dag inte ta ställning till om vi tycker förslaget i sak är bra. Det är en senare fråga.
Men, som sagt, det är inte så enkelt att hålla isär dessa frågor, och saken kompliceras ytterligare av att EU-kommissionens förslag bara rör elva av EU:s 27 medlemsstater. Men Europeiska rådet har godkänt ett så kallat fördjupat samarbete mellan de elva deltagande staterna, och även den svenska regeringen har ställt sig bakom detta beslut.
Det kan nämnas att bland de elva ingående staterna finns de fyra stora staterna Tyskland, Frankrike, Spanien och Italien. Förslaget i sak innehåller kontroversiella delar, som att även finansinstitut utanför de elva länderna, till exempel i Sverige, måste betala skatt till exempelvis Tyskland om den svenska parten handlar värdepapper med ett tyskt finansinstitut.
Men, herr talman, detta är enligt min uppfattning en sakfråga, inte en subsidiaritetsfråga.
Vi har i utskottet vid olika tillfällen träffat regeringens företrädare som informerat utskottet om de pågående förhandlingarna om transaktionsskatten. Sveriges regering deltar i dessa förhandlingar även om Sverige inte avser att delta i transaktionsskattesamarbetet och därför inte heller har rösträtt i beslut om dessa regler.
Men den svenska regeringen är aktiv och försöker påverka sakinnehållet. Enligt uppgift är förhandlingarna långt ifrån färdiga, och jag är övertygad om att såväl skatteutskottet som finansutskottet och EU-nämnden till exempel kommer att följa utvecklingen i sak noggrant framöver.
Men återigen, herr talman, handlar dagens utlåtande inte om sakinnehållet utan om subsidiaritetsfrågan, även om det som sagt är svårt att hålla isär de här sakerna.
Herr talman! Kanske någon finner det märkligt att Vänsterpartiet delar EU-kommissionens - och regeringens - bedömning i frågan. Men jag tycker att det på sätt och vis är ganska enkelt. Det är naturligtvis så att om vi ska komma åt finansiell spekulation med mera måste vi samverka över nationsgränserna, och då är de elva medlemsstaternas samverkan ett exempel på en sådan samverkan.
Sverige och Europeiska rådet har, som sagt, godkänt detta. Det ska också bli mycket intressant att följa förhandlingarna om utformningen av skatten och konsekvenserna på de finansiella marknaderna i framtiden när - och om, kanske man måste säga för säkerhets skull - den införs. Men det är en annan och senare fråga. Jag yrkar bifall till reservationen.
Jacob Johnson (V):
Som sagt: Subsidiaritetsprövningar är inte bland det enklaste på den här planeten. Det är väldigt svårt att hålla isär själva subsidiaritetsfrågan och sakfrågan. Sedan har vi även det här med det fördjupade samarbetet, och det omfattar inte hela, men då måste man ha historiken klar för sig: Europeiska rådet har godkänt detta fördjupade samarbetet, och den svenska regeringen har godkänt det.
Det kan man ha synpunkter på, och man kan ha synpunkter på EU. Det har till exempel Vänsterpartiet. Vi anser att Sverige på sikt bör lämna EU. Men så länge vi är med i EU spelar vi enligt reglerna och försöker göra de bästa möjliga ställningstagandena.
Gunnar Andrén hävdar att Vänsterpartiet i och med detta ställningstagande i subsidiaritetsfrågan är förespråkare för en beskattningsrätt till EU. Då tycker jag att Gunnar Andrén inte riktigt har läst utlåtandet, för där är det refererat vad vi har framfört tidigare i behandlingen, nämligen att vi inte kan tänka oss att gå med i någonting sådant här om det överför beskattningsrätt till EU.
Vi är också helt klart motståndare till att skatteintäkterna ska kunna gå till EU som egna medel, utan de ska gå till medlemsländerna. Men detta är, menar jag, sakfrågan. Subsidiaritetsfrågan är ju om ett sådant här förslag ska tas fram på EU-nivå eller mellanstatlig nivå.
Där delar vi kommissionens åsikt som det står att "målet med förslaget kan inte i tillräcklig utsträckning uppnås om medlemsstaterna måste samverka". Kan inte Gunnar Andrén som EU-vän se den motiveringen?
Jacob Johnson (V):
Gunnar Andrén fortsätter att blanda äpplen och päron. Det är en sakfråga hur den här skattens utformning ska se ut.
Det finns oklarheter, men grundprincipen är att om man ska ha en skatt på finansiella transaktioner mellan ett antal samverkande länder som har fått godkänt av Europeiska rådet så måste den tas fram på en gemensam nivå och klara nödvändiga krav på harmonisering för att det inte ska bli olika effekter, fragmentisering och så vidare. Det är det som är grundfrågan.
I själva sakfrågan är det väldigt mycket som är oklart, till exempel om det blir några egna medel eller inte. I och för sig är det formulerat i utskottets utlåtande att förslaget i nuläget bedöms och så vidare.
Men att i själva subsidiaritetsfrågan kunna godkänna ett förslag som inte är slutförhandlat och förutse hur det kommer att se ut är inte realistiskt, utan det handlar om den principiella frågan: Bör det här tas fram på gemensam nivå eller inte? Det tycker vi. Det bör tas fram på gemensam nivå för att man ska kunna få effektivitet i den här skatten.
Tänker man lite längre och vill försöka nå det här på en global nivå, över många nationsgränser, skulle då Gunnar Andrén tycka att det strider mot subsidiaritetsprincipen, eller är det liksom en lämplighetsfråga? Kan Gunnar Andrén svara på den principiella frågan?