Finn Bengtsson (M):
Nej, jag tänker inte gå upp och säga att allt är rosenrött, utan jag kommer att ställa frågan kring det rosenröda alternativet, det vill säga Socialdemokraternas alternativ. Jag har stor förståelse för att Monica Green tycker att utanförskapet är en problematisk frågeställning just för henne och hennes parti. Jag kommer strax tillbaka till de siffror som belägger detta. Herr talman! Jag ska först säga något om semantik.
Utanförskap kommer egentligen från ordet utanför, om man tittar i Svenska Akademiens ordlista, som preposition eller adverb. Från detta kan två substantiv deriveras, utanförkänsla och utanförskap, som är välkända i svenska språket. Detta är alltså inte någon nyskapelse av alliansregeringen eller Moderaterna, utan det är ett betecknande ord som finns i vår vokabulär.
Tittar man i Svenska Akademiens ordbok och söker på utanförskap kommer det intressant nog upp tre välkända författare som just har problematiserat kring utanförskapets förfärliga situation, alltså att hamna utanför ett socialt sammanhang med olika dimensioner och bottnar.
Det är egentligen detta som alliansregeringen tog tag i. För att klä detta i ord, precis som statsrådet gör i sitt svar, och göra det begripligt vad vi egentligen har haft för anledning att reformera ett system som inte fungerade, bland annat sjukförsäkringssystemet, ska jag säga följande. Vi hade 2002-2003, då Socialdemokraterna senast styrde, 220 000 helårssjukskrivna.
Det är en ganska viktig siffra att lägga på minnet och ställa i relation till nio miljoner invånare i ett litet land. 550 000 hade förtidspension 2006 när vi tog över. När det var som värst 2002-2003 förtidspensionerades 150 personer varje dag året runt.
I genomsnitt var en person i arbetsför ålder sjukfrånvarande 40 dagar per år, om man räknar in dem som var sjukskrivna och hade förtidspension. Detta var närmare 15 procent av arbetskraften som var sjukfrånvarande. Detta kan jämföras med andra länder i Europa där man kanske hade mindre än hälften eller en tredjedel av denna nivå.
Tack vare de reformer som alliansregeringen har genomfört på området kan vi nu se att vi har fått ned sjuktalen till en rimlig nivå som kan jämföras med likvärdiga länder runt om i Europa.
Vi har också på detta sätt kunnat få fler som är med och bidrar till sin egen försörjning, först och främst till egen glädje, men det ger också skatteintäkter som man kan använda för att investera i fortsatt välfärdsutveckling, till exempel kömiljarden, rehabiliteringsmiljarden och annat inom hälso- och sjukvården.
Detta hade varit fullständigt omöjligt med den konkursnära utveckling som Socialdemokraterna var på väg emot genom att använda sjukförsäkringen till det som den inte var till för, nämligen som en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Herr talman! Därför är det mycket viktigt att få lov att använda just begrepp som utanförskap och helårsekvivalenter för att beskriva ett problem och göra det tydligt för svenska folket.
Mycket riktigt valde också svenska folket bort den socialdemokratiska regeringen 2006 och likaså 2010 som tack för att vi har kunnat rätta till ett mycket allvarligt utanförskap som först och främst drabbar dem som är försatta i utanförskapet men som ytterst drabbar alla oss andra. Interpellanten och interpellantens parti har föga att komma med här som konkret förslag - att återställa ordningen till det som fanns före 2006. Herr talman!
Jag måste säga att om det är någonting som skulle förskräcka mig mer än någonting annat så är det att återgå till en ordning med ett utanförskap av den volym som jag nämnde tidigare och som i princip är arbetsmarknadspolitik förklädd i en sjukförsäkring. Så kan vi inte ha det, och vi har lyckligtvis frigjort oss från det tack vare dessa viktiga reformer.