Annelie Enochson (KD):
Jag vill tacka för interpellationssvaret även om det till viss del var ett plagiat av ett annat svar som jag fått tidigare och trots att min interpellation nu var riktad till utrikesminister Laila Freivalds. En av mina tre frågor rör vilka åtgärder som regeringen avser att vidta för att på europeisk nivå uppmärksamma rapporten Manifestations of anti-Semitism in the European Union .
Svaret jag får av statsrådet Sahlin är att rapporten numera är så uppmärksammad på europeisk nivå att några ytterligare åtgärder inte behövs. Vad menar statsrådet? Har statsrådet läst rapporten över huvud taget?
Rapporten är full av information om en ökande och skrämmande antisemitism i hela Europa och bör skaka om varje ansvarskännande regering och fylla varje minister med en brinnande önskan att lyfta fram denna fråga med sina kolleger i olika ministermöten runt om i Europa.
Jag vill påminna statsrådet om att EU:s centrum för övervakning av rasism och främlingsfientlighet, som beställde rapporten, inte ville publicera den i januari 2003 när den var klar. Den var tydligen för känslig eftersom den visar på att den ökande antisemitismen hänger samman med den ökande muslimska invandringen från länder i Mellanöstern.
Det var först i november 2003, när anrika Financial Times uppmärksammade detta, som det kom ut att man på EUMC försökte mörklägga hela rapporten. Rapporten kom till allmän kännedom genom israeliska medier. Jag fick gå genom Jerusalem Post för att hitta rapporten. I går fick jag tipsa en journalist på Ekot om var den fanns att hämta. Det är alltså inte som statsrådet tycks tro - att det är lätt att få tag på rapporten.
Därför kan rapporten inte rimligen ha fått den uppmärksamhet som den borde har fått. Rapporten är skriven av två forskare, Werner Bergmann och Juliane Wetzel, på ett av världens mest välrenommerade forskningsinstitut - Centrum för antisemitisk forskning vid Berlins tekniska universitet.
I rapporten pekas Sverige ut som ett av fem länder - de övriga är Belgien, Frankrike, Tyskland och Storbritannien - där antijudiska aktioner har ökat mest sedan 2000. Två saker är påtagliga för den ökande antisemitismen i Europa enligt rapporten.
Det är dels att europeiska judar får stå till svars för Israels politik bara för att de är judar, dels den ökande användningen av Internet och paraboler som möjliggör att antisemitisk propaganda från arabiska länder i Mellanöstern hamnar direkt in i våra europeiska vardagsrum.
Författarna beskriver detta så att judarna i EU-länderna har blivit den israelitiska politikens gisslan. Det finns en koppling mellan antisemitism och antisionism i arabvärlden som tycks sprida sig till Europa. Eftersom en del i Europa fortfarande minns och har upplevt Förintelsen så kommer inte antisemitismen att helt kunna blomma ut medan däremot antisionismen kan göra det.
Kan man inte komma åt juden så kan man komma åt den judiska staten. Utifrån vad jag nu berättat så framstår det svårt att förstå statsrådets svar om att rapporten är tillräckligt uppmärksammad och inte behöver uppmärksammas mera. Vidhåller statsrådet att inget mera kommer att göras från svensk regering för att uppmärksamma rapporten och dess innehåll på internationell nivå?
Tycker alltså regeringen att det seminarium om antisemitism som Romani Prodi kommer att anordna i februari är helt tillräckligt?