Markus Wiechel (SD):
I dag debatterar vi som bekant regeringens skrivelser om dess prioriteringar av utrikespolitiken för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Precis som föregående talare sa är detta ett ämne som engagerar många med väldigt många väckta motioner, det med rätta.
Jag tror också att det finns en ganska bred enighet här inne om att Sverige ska inta en ledande roll för detta globalt, och det är därför som jag tycker att det är lite tråkigt att regeringen inte har varit tydligare med vad exakt det är man vill göra. Det finns vissa saker som jag tycker är extra viktiga att lyfta upp, och det handlar om att fokusera på de fundamentala rättigheterna, inte minst för människor i de minst utvecklade länderna.
Vi menar att det är oerhört viktigt att verka för att människor själva ska kunna förändra sin livssituation till det bättre. Vi ser hur flertalet fattiga människor inte minst på landsbygden lever utan en god tillgång till rent vatten, livsmedel och sanitet, och detta kan vara avgörande för att de ska kunna kämpa för att ändra och förbättra andra mänskliga rättigheter för sig själva och andra.
Vi anser därför att en central del av detta arbete bör vara att fokusera på rätten till just en skälig levnadsstandard, rätten till utbildning och rätten till hälsa - alltså sådant som är grundläggande mänskliga rättigheter såväl enligt FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna som enligt den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter.
Det är extremt viktigt att Sverige exempelvis verkar för att fler länder lever upp till hela FN:s deklaration om mänskliga rättigheter i stället för att begränsa dem i enlighet med exempelvis Kairodeklarationen, som ett flertal muslimska länder har antagit. Det är en deklaration som nu lyckligtvis granskas tack vare Europarådets parlamentariska församling. Herr talman!
Återkommande allmänna val är omistliga i väl utvecklade och demokratiskt mogna länder. I utvecklade länder och medelinkomstländer främjar allmänna val bland annat ansvarstagande och legitimitet.
Vi har dessvärre sett hur forskning från några av världens främsta experter på det här området har bekräftat bilden av att flera av de minst utvecklade länderna tvärtom har problem i samband med valrörelser. Det finns ett negativt samband mellan valrörelser och en god samhällsstyrning. Det här är naturligtvis problematiskt.
I mindre utvecklade länder är det vanligt förekommande att grunden för politiska partier främst handlar om etnisk tillhörighet snarare än ideologi, vilket uppenbarligen är fullkomligt galet. Vi ser även hur väljare i de minst utvecklade länderna har dålig tillgång till information, bristande utbildning och bristande kunskaper om hur en stat fungerar.
Det är kort och gott som gjort för att oärliga och korrupta personer ska ges en systematisk fördel inom den politiska sfären i den här typen av länder, med en risk för våldsamheter under valkampanjerna. Detta är någonting som vi måste begränsa, inte minst för att främja demokratin i hela världen.
Sverigedemokraterna ser som bekant demokrati som det enda sättet för de minst utvecklade länderna att nå utveckling och framgång. Men demokrati är så mycket mer än genomförandet av val. Vi hörde i ett tidigare anförande att det finns flera skräckexempel på hur val kan genomföras.
För att säkerställa en sjyst process är det för oss en självklarhet att man också upprättar en checklista med ett minimum av kriterier som ska uppfyllas innan det internationella samfundet uppmanas att utöva påtryckningar på en regering att genomföra allmänna val.
Innan kriterierna är uppfyllda bör man alltså fokusera på det grundläggande uppdraget att få dem uppfyllda och fokusera på att man faktiskt kan genomföra sjysta val. Vi har likaså sett hur religiös förföljelse har blivit allt vanligare.
Kristna råkar vara världens mest förföljda religiösa grupp, och även här ser jag att regeringens påtryckningar och satsningar för att särskilt uppmärksamma detta förtryck är oroväckande blygsamma. Här kan och bör regeringen göra betydligt mer och bli en betydligt starkare internationell röst. Herr talman!
Jag gläds åt regeringens uttalade ambition att främja kvinnors rättigheter och arbeta för jämställdhet. Men som i så många andra fall har man ofta hamnat på fel kurs. Man struntar i de viktiga frågorna och fokuserar i stället på symbolfrågor som ser bra ut på löpsedlarna här i Sverige.
Vi sverigedemokrater menar att det är dags för regeringen att faktiskt ta tag i de riktigt stora problem som påverkar kvinnors vardag i hela världen, problem som de allra flesta här i Sverige över huvud taget inte ens kan sätta sig in i eller förstå.
Vi bör ge kvinnor i utvecklingsländer de förutsättningar som behövs för att de över huvud taget ska ha möjlighet att delta i utbildning och stå till arbetsmarknadens förfogande. I dag ägnar många kvinnor i utvecklingsländer en stor del av sin tid åt överlevnad i form av att exempelvis hämta vatten och trygga livsmedelsförsörjningen för familjen.
Flickor väljer hellre att stanna hemma från skolan på grund av avsaknad av sunda sanitära förhållanden eller för att de tvingas hjälpa människor, inte minst sina egna familjer, med hushållsarbete. Detta hindrar flickor och kvinnor från att utvecklas. Det är där som vi behöver rikta vårt fokus så att även dessa kvinnor kan få en bra framtid.
Likaså har kvinnor i flera länder en särskilt utsatt situation där de utsätts för sexuella övergrepp och andra former av våldsyttringar. Samtidigt har de ofta har dålig tillgång till rättsväsendet.
Det finns en lång rad exempel där kvinnor riskerar att utsättas för hedersmord, lynchning eller offentlig avrättning på grund av att de själva har utsatts för något så vidrigt som våldtäkt eller för att de har haft sexuellt umgänge utanför äktenskapet. Det är fullkomligt oacceptabelt. Regeringen måste vara tydlig, inte minst med den inriktning man säger sig företräda. Herr talman!
Vad jag också tycker är oerhört viktigt att belysa är att barnkonventionen bör få en mycket större plats i utrikespolitiken. Varje dag dör till exempel 2 000 barn i diarré som har orsakats av smutsigt vatten och dåliga sanitära förhållanden. Barn är de mest utsatta i krig och under katastrofer.
Barn glöms alltför lätt bort när symbolfrågorna återigen hamnar i fokus i stället för de viktiga frågorna som handlar om liv och död. Vi har sett hur barn blir offer för de värsta formerna av barnarbete, sexuellt utnyttjande, olika former av våld och diskriminering, barnäktenskap och könsstympning.
Det får inte råda något tvivel om att ett särskilt fokus i svensk utrikespolitik bör riktas för att förhindra utsattheten för de svagaste i samhället, de som ska bygga vidare på ett framtida sunt samhälle. Herr talman! Jag vill yrka bifall till reservationerna 14 och 20. Samtidigt är jag tydlig med att vi står bakom samtliga SD-reservationer i betänkandet.
Jag vill även lägga till att det finns mycket mer jag skulle vilja ta upp, men av respekt för kammarens tid avslutar jag här.