KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jakob Forssmed (KD):
Tack, Karolina Skog, för ditt anförande och ditt fokus på kriser! Jag får erkänna att även jag hörde ordet "elkris" i huvudet när jag lyssnade på dig och såg Miljöpartiets företrädare här. Ni kan ju inte vara nöjda med utfallet - de skenande elpriserna, effektbristen, de problem som vi har på elmarknaden. Här krävs det en helt annan politik än den som Miljöpartiet bedriver.
Men jag tänkte fråga Karolina Skog om ett par andra kriser. Den ena är trygghetskrisen i många utsatta områden. Nu ligger ett förslag på riksdagens bord som innebär högre polislöner, bättre villkor för polisen, så att man ska kunna behålla mer av den viktiga personal som polisen utgörs av, och bättre villkor för poliser i yttre tjänst, så att fler kan vara närvarande i utsatta områden.
Förslaget innebär också mer stöd för teknisk utrustning, för att stärka Nationellt forensiskt centrum, för att stärka Kustbevakningen och tullen och för att stärka åklagarna, domstolarna och kriminalvården. Det här är otroligt viktiga satsningar - som ni reserverar er mot.
Frågan är varför ni gör det i det här läget, när vi har en situation där Sverige ligger i Europabotten när det gäller polistäthet och i Europatoppen när det gäller dödsskjutningar. Den andra krisen handlar om vården, där 170 000 personer står i vårdkö och har väntat längre än vårdgarantins 90 dagar.
Varför säger ni i det läget nej till satsningar på fler vårdplatser och upprättandet av en nationell vårdförmedling så att hela landet ska kunna få del av den vårdkapacitet som finns? Det här är ju viktiga reformer för att börja beta av de mycket långa köerna, så frågan är varför ni säger nej och reserverar er mot detta.
Jakob Forssmed (KD):
Karolina Skog talade om överbudspolitik. Jag tror att vi behöver dessa resurser till rättsväsendet i det här läget. Man får nu lägga otroligt mycket tid och kraft på de gängkriminella. Därmed hinner och klarar man inte att göra något som är en central brottsförebyggande åtgärd, nämligen att reagera tidigt och snabbt på tidiga insteg i kriminalitet. Jag tror att en del av de saker vi gör här är viktiga.
Vi föreslår fler närvarande vuxna i förskolan för mindre barngrupper, mer undervisningstid, stärkningar av civilsamhället och föräldrastödsprogram, så att föräldrar får bättre redskap för att vara närvarande och bra föräldrar till sina barn. Vi stärker avhopparprogrammet i vår budget. Detta är brottsförebyggande insatser som finns i vårt förslag.
Jag håller dock helt med Karolina Skog om att denna debatt måste föras med samma kraft och samma tydlighet. Det tror jag att många partier kan ta åt sig av.
Jakob Forssmed (KD):
Låt mig börja där Åsa Westlund började gällande köerna som Socialdemokraterna och regeringen nu har börjat kalla för coronaköerna. Det stod 122 000 personer i de köerna före coronapandemin. Vi behöver ta strukturella grepp för att komma till rätta med detta. Det är en kristdemokratisk slutsats att regionerna inte klarar detta. Det finns olyckliga byråkratiska hinder och kapacitetsbegränsningar.
Vår slutsats är att det inte fungerar att 21 regioner ska klara vårdens samtliga förmågor utan att vi måste ändra på detta. Ett sätt att göra det i det korta perspektivet är att etablera en nationell vårdförmedling. Det gäller att se till att den kapacitet som finns i landet bättre kommer alla patienter till del genom att de också får resor betalda.
Det gäller att man ser till att ta bort en del av de kapacitetstak som finns hos landstingen så att den vård som finns bättre fördelas till dem som behöver den oavsett var de råkar bo. Det är en slutsats som vi har dragit. Sedan kommer vi att kämpa varje dag i de regioner där vi är med och styr för att korta vårdköerna. Nu tillför vi också resurser för att bygga ut fler vårdplatser. Det är också bra. Vi har sett att vi ligger väldigt lågt i förhållande till Europasnittet.
Vi såg senast i förra veckan, tror jag det var, en SNS-rapport som pekade på att det leder till ökad dödlighet och ökade vårdskador att vi har för få vårdplatser. Det är väldigt angeläget. Vad gäller familjeveckan är det en väldigt dyr reform. Bara administrationen av att betala ut ersättningarna kostar 300 miljoner, och reformen totalt sett kostar ungefär 4 miljarder.
I det läget väljer vi att satsa mer på rättsväsendet, att korta vårdköer och att få ned långtidsarbetslösheten. Vi vill också införa en möjlighet för dem som vill prioritera mer tid med sina barn att inte behöva ta semesterdagar utan att de ska kunna ta tjänstledighet.
Därför kan de använda den skattelättnad som nu med vår politik går mycket tydligare mot dem med lägre inkomster som jobbar. De får väsentligt större skattelättnad med vår politik och kan använda det ökade utrymmet för mer tid med barnen. Det tycker jag är en viktig sak.
Jakob Forssmed (KD):
Åsa Westlund återkommer igen till situationen i olika regioner i Sverige. Den är viktig, och arbetet ska bedrivas med kraft i de regionerna. Här i Sveriges riksdag har vi i dag tillfälle att fatta beslut om mer pengar än vad Åsa Westlund föreslår till fler vårdplatser och till att skapa en nationell vårdförmedling. Det är då tråkigt att Åsa Westlund inte tar chansen att rösta för ökade resurser till personalen så att man kan skapa fler vårdplatser i Sverige.
Vi satsar också på att förstärka villkoren för äldreomsorgens personal där vi också har stora rekryteringsbehov framåt. Det är en viktig sak som sker med vårt budgetförslag. Vad gäller familjeveckan skapar vi möjligheten att ge ett ökat utrymme för människor som arbetar genom att de får en skattelättnad som de kan använda för att växla in i mer tid med barnen. Jag tycker att det är jätteviktigt. Det är som Åsa Westlund säger. Vi behöver fler närvarande föräldrar i barns liv.
Det gäller också för dem som inte flexibla arbetstider. Med det här förslaget ökar deras möjligheter. Samtidigt minskar vi barngruppen i förskolan och ger föräldrastöd till föräldrar i deras viktiga roll. Det är några saker vi gör för att stärka familjerna.
Jakob Forssmed (KD):
Martin Ådahl ställer en rad frågor här. Jag vill också ställa en fråga till Martin Ådahl. Den är varför Centerpartiet var sådana motståndare i mars till att sätta sig ned, när det fanns gott om tid, och diskutera detta och ta fram ett förslag som skulle kunna respektera pensionssystemets grunder och ersätta det här garantitillägget? Det är bra att garantitillägget inte blir av. Det hade varit skadligt för det svenska pensionssystemet.
Det förslag som ni nu har förhandlat om med Socialdemokraterna är i varje fall bättre. Men för vår del var det också viktigt att stärka situationen för alla pensionärer och både höja pensionen för de sämst ställda, med ungefär lika mycket som i det förslag som ni lägger fram, och klara målet att det ska löna sig att arbeta och fler ska få del av förbättringarna. Det är också viktigt för långsiktigheten i pensionssystemet och för att vi ska klara framtidens pensioner.
Både jag och Martin Ådahl värnar principerna i pensionssystemet, och det är viktigt. Men vårt förslag värnar dem lite bättre än vad Martin Ådahls gör. Det ger också mer till alla pensionärer. Sedan har jag tyvärr hört Martin Ådahl på pressträffar berätta att Pensionsgruppen spricker och säga att den dör om man inte ansluter sig till det centerpartistiska och socialdemokratiska förslaget och sådana saker. Så kan man inte ha det.
Vi behöver faktiskt komma tillbaka till de här förtroliga samtalen i Pensionsgruppen och göra den mer transparent och öppen än vad den har varit tidigare. Jag tycker att det finns förutsättningar för det. Vi alla behöver ta ett steg tillbaka - det är kanske svårt i valrörelsen, men så småningom - för att inte slå sönder ett system som i grunden tjänar svenska pensionärer väl men som vi också behöver göra insatser i nu för att stärka de sämst ställda.
Det är jag väldigt glad för att vi kan göra.
Jakob Forssmed (KD):
Martin Ådahl! Självklart hade det varit bättre om vi i Pensionsgruppen i ett mycket tidigare skede hade kunnat enas om ett tillräckligt bra förslag. Det hade varit bättre om vi hade sluppit den märkliga överenskommelsen i höstas om en helt främmande fågel i pensionssystemet, garantitillägget, som gjorde våld på pensionssystemets grunder å det grövsta och på så många olika sätt. Det är bra att det försvinner.
Det är också ett bra förslag som vi, de fyra partier som har enats om detta, har lagt på riksdagens bord. Det värnar pensionssystemets grunder. Jag vågar påstå att det värnar pensionssystemets grunder på ett bättre sätt än det förslag som Martin Ådahl har enats med Socialdemokraterna om. Vi vill värna de grunderna och stärka förutsättningarna för dem som har det allra sämst ställt, med 1 000 kronor i månaden via garantipension och med det som hela tiden glöms bort i debatten: höjt bostadstillägg.
Konsumtionsstödet i bostadstillägget höjs i vårt förslag med 350 kronor. Det går skattefritt till alla dem som har bostadstillägg. De får den förstärkningen med vårt förslag. Det är väldigt viktigt. Det träffar nämligen ensamstående äldre kvinnor, som inte gör så mycket väsen av sig. De är mer bekymrade över sina barnbarn eller över att ha råd att besöka sin vän som har flyttat till ett äldreboende.
De gnäller inte på sin egen låga pension. De vänder på varje krona. Nu gör vi kraftfulla förstärkningar för dem. Det finns i det andra förslaget. Det finns i vårt förslag. Det är utmärkt. Men om Martin Ådahl när det finns två olika förslag på bordet vill värna pensionssystemets grunder bör han vid eftermiddagens votering rösta på vårt förslag. Det gör det bättre samtidigt som det klarar att värna om dem som har det sämst ställt.
Jakob Forssmed (KD):
Det finns några nyckelord här. Inflationen drabbar inte bara Sverige. Det är inte bara våra åtgärder som påverkar inflationen. Det är ju helt sant. Men det som vi kan påverka, det ska vi också försöka påverka. Janine Alm Ericson pratar om utbudssidan och hur den har försämrats ytterligare på grund av det förfärliga kriget mot Ukraina. Det är också helt sant.
Hon säger också att vi kristdemokrater förklarar allt ont med nedläggningen av två kärnkraftsreaktorer. Det gör vi inte. För det första är det betydligt fler kärnkraftsreaktorer som har lagts ned. För det andra är det inte vi som säger att priserna hade kunnat vara 30-50 procent lägre i södra Sverige om de här reaktorerna hade funnits kvar. Det är Energiforsk som säger detta. Det handlar om människors plånböcker.
Det handlar också om tillgången på el för att kunna utföra den enormt viktiga omställning som vi står inför. Då fungerar inte nuvarande system. Då fungerar det inte att driva upp elpriserna på det sätt som skett nu samtidigt som vi tar in mycket stora momsintäkter tack vare att priserna blir så här höga.
Vi behöver göra saker för att dämpa detta, till exempel investera i ny baskraft som är pålitlig också när det inte blåser och införa en stötdämpare i elprissystemet så att inte staten kan ta in hela momsintäkterna när priser går upp på ett mycket dramatiskt sätt. Det är saker vi borde göra.
Ska jag tolka det Janine Alm Ericson säger om att Miljöpartiet inte är emot baskraft i södra Sverige, att ingen är det, som att hon och Miljöpartiet är beredda att ta bort de restriktioner som finns för att bygga ny kärnkraft på fler platser än de befintliga i dag så att man också kan få på plats en ny typ av reaktorer som är mindre, bättre och mer effektiva är dem man haft tidigare?
Jakob Forssmed (KD):
Med anledning av det förra replikskiftet finns det återigen skäl att påpeka att vi också höjer bostadstillägget för pensionärer med 350 kronor. Det tas aldrig med när man redogör för dessa förslag. Jag tycker att det är synd. För 300 000 pensionärer - 80 procent av dem är kvinnor, 80 procent är ensamstående - är det nämligen ett enormt viktigt tillskott. Det är det tillskott som går till alla med bostadstillägg. Det är också en viktig pusselbit i det här förslaget.
Det var inte detta jag tänkte fråga om, utan jag tänkte börja med att konstatera att Sverige på senare år har blivit något av ett kösamhälle. Vi behöver köa för att få pass. Vi behöver köa för att komma iväg i våra flygplan. Man får stänga av Arlanda för att det är så långa köer på terminalerna. Det är kö till anstalterna, vilket innebär ett stort säkerhetsproblem. Vi hörde på radio i morse hur dömda brottslingar begår nya brott i väntan på att få komma in på anstalt.
Det största köproblemet är naturligtvis vårdköerna. Människor väntar i oro och smärta på att få plats för operation eller behandling. Det har gått så långt att människor flyttar från en region till en annan för att få vård som de inte kan få i sin egen region. En viktig bakomliggande orsak är bristen på vårdplatser. Vi har gått från över sex platser per 1 000 invånare i början av 90-talet till ungefär två nu.
Detta spelar stor roll för vårdens kapacitet. Det gör också att vi får överbelastade akutmottagningar och att människor hamnar på fel avdelningar, där risken för vårdskador och dödsfall är långt högre än vad den är om de vårdas på rätt avdelningar. Min fråga till Mikael Damberg är: Varför har regeringen inte tagit några strukturella grepp för att faktiskt komma till rätta med denna problematik?
Det handlar inte bara om att anslå mer pengar utan också om att kräva förändringar för att man just ska få fram dessa vårdplatser.
Jakob Forssmed (KD):
Den första satsningen på vårdplatser kom efter sju år med regeringen, och det var tack vare en moderat, kristdemokratisk och sverigedemokratisk budget. Därefter har regeringen gjort ytterligare tillskott till detta i vårändringsbudgeten, och det tycker jag är bra. Men det är ju väldigt tydligt: Det finns inga strukturella ambitioner för hur vi ska få fler vårdplatser. Det finns inga strukturella reformambitioner för hur vi ska lösa problemet med en ojämlik sjukvård.
Det är mer förhoppningspengar ut i systemet som ska lösa detta. Jag kan försäkra Mikael Damberg att kristdemokratiska politiker jobbar dag och natt för att kapa vårdköer och skapa fler vårdplatser. Men vi har också dragit slutsatsen att det är ett dysfunktionellt system med 21 fristående regioner som ska klara vårdens samtliga kapaciteter när förutsättningarna är så dramatiskt annorlunda.
Fram till dess att ett nytt sjukvårdssystem kommer på plats med en stor reform - som Norge och Danmark har gjort, med väsentligt bättre resultat än vad vi har i Sverige - behöver regeringen arbeta mer med hur man använder statsbidrag.
Vi kristdemokrater drev tillsammans med Moderaterna och Vänsterpartiet fram förändringar när det gäller statsbidrag så att det ställs krav på att det faktiskt ska anställas fler sjuksköterskor på äldreboenden för att öka den medicinska kompentensen. Man ska inte bara dela ut pengarna utan också säga att det behöver ske förändringar för att någon ska få del av dem. På så sätt är utvecklingen när det gäller detta nu mycket positiv, vilket vi hörde i Ekot i morse.
Det är ju väldigt bra, men detta arbetssätt behöver man ha på fler områden. Jag noterar att Mikael Damberg inte har några sådana ambitioner. Jag tycker att det är beklagligt.
Jakob Forssmed (KD):
Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag till beslut. Det är bra att vi nu får ett system på plats som säkrar att vi inte driver fram stora risker som smittar av sig på det finansiella systemet från den elpriskris som vi har. Det är utmärkt, och det är bra att det kommer på plats skyndsamt.
Med det sagt, herr talman, har vi en elpriskris som delvis är orsakad av Putins krig mot Europa men som delvis också är orsakad av den energipolitik som Sverige har bedrivit under de senaste åren, där regeringen och Miljöpartiet har slutit överenskommelser som har lett fram till att fungerande baskraft har lagts ned i Sverige.
Detta har man gjort med öppna ögon, och man har också slagit sig för bröstet över dessa nedläggningar. Vi har haft fyra reaktorer som har lagts ned, de senaste för bara ett par år sedan i Ringhals. Men vi har också haft kraftvärme som har drivits till nedläggning - till exempel i Malmö, där man helt enkelt packade ihop kraftvärmeverket och skickade iväg det till Kina för bara ett par år sedan som en konsekvens av bland annat kraftvärmeskatten.
Det här duger inte. Vi måste få en annan politik på plats som kan ta både hushåll och företag genom den här vintern, som ser till att vi får ett högkostnadsskydd där staten tar kostnaderna för allt som överstiger en viss nivå och där vi finansierar detta med flaskhalsintäkterna från Svenska kraftnät men också genom en windfallskatt på de företag som nu gör väldigt stora och oväntade vinster på elpriserna.
Detta är viktigt i det korta perspektivet - särskilt i södra Sverige, där hushåll undrar hur de ska klara sig och där företag släcker lampan och går hem för att de inte längre kan producera grejerna till en rimlig kostnad. Detta måste vi åtgärda, samtidigt som vi gör insatser för energieffektiviseringar och för att få all tillgänglig kraftproduktion att producera kraft. Vi måste också se till att korta tillståndsprocesserna.
Vi har ett system med nödgodkännande när det gäller vaccin, och det är också sådana system vi behöver nu för att kunna få ny, fungerande elkraftproduktion på plats, herr talman. Detta är väldigt viktigt.
Men det viktigaste är att vi också får på plats en ny energipolitik som ser behovet av kärnkraft, av en fungerande baskraft, för att vi ska minska vårt beroende av omvärlden och få ned priserna men också klara tillväxt och jobb i Sverige framöver. Det här är en väldigt viktig fråga när Sverige går till val. Vi behöver få en ny regering på plats med en ny energipolitik.
Jakob Forssmed (KD):
Kostnadskrisen för det svenska jordbruket var mycket svår redan före Ukrainakrisen och är nu närmast total. När vi som mest behöver livsmedelsproduktionen möter man mycket kraftiga kostnadsökningar på drivmedel, el, foder och konstgödsel. Jag noterar att den miljard som statsrådet Sätherberg berömmer sig av blev frampressad av riksdagen i februari.
Så sent som i tisdags avfärdade Socialdemokraterna - regeringspartiet - ett stödpaket som bland annat innebär en återbetalning av dieselskatten retroaktivt från årsskiftet, så att bönderna kan känna att de kan köra igång med vårbruket och veta att en del av kostnaden har lyfts av. Det handlar också om ökat stöd till animalieproduktionen, så att man vet vad man nu kan göra med sina djurbesättningar.
Frågan är: Varför avfärdar regeringen detta, och vad vill regeringen göra i stället?
Jakob Forssmed (KD):
Med all respekt för statsrådets svar: Beskeden behövs nu för de lantbrukare som funderar på hur de ska driva sin verksamhet vidare och på hur de ska göra med insatser nu i vår. Statsrådet har två gånger lyft fram vad Ica gör. Det vore bra att också få reda på regeringen nu tänker göra; det är ju trots allt detta som är statsrådets uppgift. Så sent som i tisdags avfärdades att ge skatteåterbäringen retroaktivt.
Är detta något som regeringen är beredd att ompröva i det här läget?
Jakob Forssmed (KD):
Jag blir inte riktigt klok på statsministerns svar på den förra frågan. Vi har alltså en situation där exporten av fossil energi är en rysk kassako som föder den vapenmakt som nu riktas mot Ukraina. Att stoppa de intäkterna är bland det viktigaste Sverige och EU kan göra för att stoppa den ryska aggressionen.
Jag förstår positionen att det är bättre att göra det tillsammans med andra, samfällt i EU, men det finns ju också - även för statsministern, antar jag - en gräns där man övergår till att se att det inte kommer att vara möjligt i det korta perspektivet, samtidigt som kriget pågår, att uppnå detta.
Jag noterar att statsråd i statsministerns egen regering säger att det var modigt och bra av Litauen att gå före och stoppa rysk gas - men om Sverige gjorde det skulle det enbart vara symbolpolitik. Symbolpolitik kan vara viktigt. Det kan vara att sätta press på andra länder, att säga: Se, vi gör nu detta - kan inte ni också göra det?
Jakob Forssmed (KD):
Jag tackar för det tydliga beskedet, som jag välkomnar, att regeringen kommer att göra allt för att stoppa detta och se till att EU inför sanktioner så att vi inte importerar rysk olja och gas. Jag tycker dock att det finns mer att göra vad gäller Sverige. Jag tycker att vi kan gå före.
Frågan är därför till statsministern, som här nämnde dialog med leverantörer: Är regeringen beredd att agera för en tydlig ursprungsmärkning, och är regeringen beredd att ge tillstånd så att vi kan binda samman LNG-terminalen i Göteborg med resten av gasnätet så att vi inte tvingas importera rysk gas?
Jakob Forssmed (KD):
Arbetsmarknaden efter pandemin är fortsatt positiv, men för dem som varit utan arbete i mer än två år syns ingen ljusning. När arbetslösheten sjunker gör den inte det i denna grupp. I stället har den fyrdubblats under Magdalena Anderssons tid i regering. Här har regeringen varit passiv. Det finns flera färdiga förslag som helt enkelt inte genomförs. Anders Lagos utredning om matchningsanställningar har ett förslag som är färdigt för genomförande.
Samma sak gäller schablonregler för potentiella soloföretagare som har svårt att hitta anställning. Det här skulle kunna vara en väg in till jobb. Tre år efter att parternas etableringsjobb blev utredda är dessa förslag inte införda. Det är förslag för människor som i dag inte får visa vad de går för, inte får känna stoltheten i att försörja sig själva och inte blir efterfrågade. Jag kan inte tolka regeringens agerande på annat sätt än att regeringen tycker att dessa människor kan lämnas i passivitet.
Min fråga blir: Varför?
Jakob Forssmed (KD):
Vi ersatte extratjänster med förstärkningar av nystartsjobb, eftersom dessa är långt mer effektiva och mindre dyra. Extratjänsterna har inte alls haft de positiva effekter som Magdalena Andersson pekar på. Jag tar gärna del av utvärderingar som visar det. De som jag har läst visar på motsatsen. Jag gav tre exempel på förslag som skulle kunna göra skillnad, men jag har också ett fjärde. Det handlar om aktivitetskravet i försörjningsstödet. Detta är något som regeringen utlovade 2018 och som man sedan har hållit fyra pressträffar för att utlova.
Men det har fortfarande inte genomförts mer än en utredning. Varför?