Ulrika Heie (C):
Gymnasieskolan är en oerhört viktig del av det svenska utbildningssystemet. Därför är jag glad att vi ska få debattera detta ämne i dag. Vi kommer kanske också att återkomma till detta innan riksmötet är slut, med tanke på att regeringen har utlovat en proposition.
Vid varje arbetslivsbesök som vi gör som riksdagsledamöter kommer kompetensförsörjningsfrågan upp som den allra viktigaste frågan. Det är viktigt att också gymnasieskolan i alla dess delar håller en hög och jämn kvalitet, så att man kan lita på att man oberoende av vilket program man går får möjlighet till en riktigt bra utbildning.
Centerpartiets utbildningspolitiska program heter Utbildning till jobb . Jag skulle vilja koncentrera mig på ett par av punkterna i betänkandet, kopplat till de reservationer som vi har, också de gemensamma reservationerna från hela Alliansen. Arbetslivet kommer att förändras. Det är en viktig faktor.
På vilket sätt är då vi från den politiska sidan med och ger förutsättningar för det livslånga lärandet, som man behöver utveckla i Sverige? Jag lyssnade på arbetsmarknadsutskottets debatt här tidigare i dag.
När man där räknar upp en lång rad olika åtgärder som ska vidtas låter det mer som en hagelsvärm eller ett fyrverkeri, som man hoppas ska träffa ett antal människor, snarare än som ett sammanhållet system med systematik och struktur. Det finns utredningar som visar på att kanske 50 procent av de jobb som finns i dag kommer att vara försvunna inom en 20-årsperiod.
På ett sätt är detta allvarligt, men det ger också fantastiska utmaningar. Att då bygga in olika vägar framåt för elever ser jag som en av de mest grundläggande delarna i en modern och bra gymnasieskola. Det behöver finnas fler vägar till arbete.
Statsministern presenterade tillsammans med sin minister Anna Ekström på Midsommarkransens gymnasium för ett tag sedan en del av de förslag som skulle stärka gymnasieskolan, närmare bestämt det som gäller högskolebehörigheten. Sedan Gymnasium 11 infördes har det varit möjligt för alla att läsa in högskolebehörighet.
Från Alliansens och Centerpartiets sida har vi sett det som viktigt att stärka skolan, så att den håller en hög kvalitet oavsett vilken väg man vill gå. Det som gör mig bedrövad och ledsen är att ministern nu säger att de som vill välja bort de högskoleförberedande delarna erbjuds en håltimme. För mig skaver detta. Jag förstår inte tänket.
Vi vill ju skapa goda förutsättningar för både yrkesämnena och de högskoleförberedande ämnena. Så har vi i Alliansen tänkt när det gäller den nuvarande gymnasieskolan. Det ska vara hög kvalitet oavsett inriktning. Att då utlova håltimmar ser jag som ett steg nedåt. Man lyfte fram att det system som vi har i dag kan skapa problem för eleverna när man kanske måste prioritera bort yrkeskurser.
Nu har man effektivt underlättat den möjligheten genom att utlova håltimmar i stället. Vi talar om att skapa förutsättningar framåt. Då blir det fokus på hur vi skapar förutsättningar för yrkesprogrammen i gymnasieskolan. Men en minst lika stor utmaning är hur man från att ha gått ett teoretiskt gymnasieprogram ska kunna välja olika former av yrkesutbildningar.
Branschskolor är igång, vilket är bra. Detta har vi i Centerpartiet lyft fram vid ett antal tillfällen. Men det är också viktigt med möjligheter att gå en yrkeshögskoleutbildning. Redan i dag ser vi att det bland dem som går en yrkeshögskoleutbildning till och med finns de som har en akademisk examen. Det är så mycket som 16 procent. 35 procent av dem som går en yrkeshögskoleutbildning har också studerat på universitet och högskola.
Att då enbart fokusera på yrkesprogrammen och göra dem mer högskoleförberedande i stället för att stärka kvaliteten rimmar illa, även om det har varit en del av Socialdemokraternas retorik ända sedan Gymnasium 11 infördes att tala om "återvändsgränder". Jag tycker att det är synd att talet om återvändsgränder har fått fäste i debatten, för det är inga återvändsgränder.
Däremot måste vi stärka våra ungdomar, till exempel genom en bättre studie- och yrkesvägledning, så att de också utvecklar en valkompetens. Hela livet består av val. Gymnasievalet är viktigt, men det är samtidigt viktigt att man får bygga upp sin egen kompetens för att kunna göra ett välinformerat val. Herr talman! Det finns många utmaningar när det gäller gymnasieskolan. Jag vill också nämna introduktionsprogrammen, som är viktiga för att stärka kvaliteten.
Den föregående debatten handlade om integration. Introduktionsprogrammen i gymnasieskolan är viktiga för detta på olika sätt. Jag hinner inte gå in på de förslag som vi har i dag, men jag vill ändå nämna detta i debatten. En annan viktig del handlar om ungdomars psykiska ohälsa.
Nu är detta ett motionsbetänkande, så det tar bara upp sådant som behandlas i de motioner som riksdagsledamöter har skrivit. Men det är ändå viktigt att man stärker studie- och yrkesvägledningen och valkompetensen. Det kommer att öka den psykiska hälsan, liksom att man stärker elevhälsan och ger unga människor det stöd de känner att de behöver i en avgörande period av livet.
Det behöver finnas förutsättningar för lärande under hela arbetslivet. Jag ska avsluta med att citera Claes Åberg, marknadschef på TRR: Det är sämre att vara för länge på samma jobb än att vara lågt utbildad eller gammal. Det är ett ganska spännande uttalande med tanke på att vi vill skapa en större rörlighet och möjligheter att utvecklas i sitt jobb.
Om 50 procent av jobben kommer att försvinna inom en viss period behöver det hela tiden finnas ett utvecklingstänk, så att man arbetar med de entreprenöriella förmågorna också i gymnasieskolan. I det här sammanhanget vill jag också nämna möjligheten att arbeta med UF-företag i hela gymnasieskolan för att skapa ytterligare förmågor att möta ett föränderligt arbetsliv. Herr talman!
Jag yrkar bifall till reservationerna 11 och 16, även om vi givetvis står bakom alla våra reservationer.