Teresa Carvalho (S):
Vi socialdemokrater står bakom det särskilda yttrande som vi har lämnat tillsammans med Vänsterpartiet och Miljöpartiet. Den stora ungdomsarbetslösheten är en stor samhällsutmaning. Arbetslösheten bland ungdomar är betydligt högre än bland andra åldersgrupper.
Den har ökat sedan i början av 2000-talet och är i dag uppe på alldeles för höga nivåer som inte så smickrande sticker ut bland jämförbara länder. Att unga lämnas i passivitet är inte bara förödande för de enskilda som drabbas och som inte får en ärlig chans att försörja sig själva och ta klivet ut i vuxenlivet.
Det är också ett hinder för vår framtida gemensamma tillväxt och välfärd, och det krävs därför effektiva åtgärder för att komma till rätta med ungdomsarbetslösheten omgående. Enligt den gamla borgerliga regeringen skulle nedsättningen av socialavgifter för unga vara lösningen. Men denna nedsättning har kritiserats av många.
Riksrevisionens bedömning är att sänkningen har lett till begränsade sysselsättningseffekter, att samma personer som får arbete inom åtgärden skulle ha anställts i alla fall och att det är ett märkligt sätt att hantera statliga pengar på. Sedan har vi regeringens finanspolitiska råd som kom till slutsatsen att "lägre arbetsgivaravgifter för alla ungdomar är en dyr och ineffektiv åtgärd för att sänka ungdomsarbetslösheten".
Konjunkturinstitutet har också anfört att sysselsättningseffekterna av ytterligare sänkning som vi har att ta ställning till här i dag kommer att bli små, inte minst i näringslivet, trots att kostnaden för reformen är betydligt högre i den sektorn.
Även Institutet för arbetsmarknads- och utbildningspolitisk utvärdering, IFAU, har ifrågasatt nedsättningens effektivitet och konstaterat att för ungdomar som behöver extra stöd och hjälp för att ta sig in och etablera sig på arbetsmarknaden har nedsättningen av socialavgifterna inte haft någon effekt. Jag konstaterar två saker.
För det första har nedsättningen av socialavgifterna för unga inte haft avsedd effekt, att pressa ned ungdomsarbetslösheten. För det andra är det dyrt att lägga 18 miljarder kronor på anställningar som ungdomar till stor del hade fått i alla fall.
När man lägger så mycket pengar på att subventionera kostnaden för varje nytt jobb att det egentligen motsvarar tre eller till och med fyra heltidsanställningar, eller väldigt många utbildningsplatser för den delen, drar jag slutsatsen att pengarna naturligtvis kan användas betydligt mer effektivt.
När medicinen inte fungerar, och den dessutom döms ut av expertkåren, ja då anser vi socialdemokrater att det är hög tid att ta till nya recept. Herr talman! Regeringen föreslog i budgetpropositionen för 2015 en halvering av nedsättningen av socialavgifterna för unga och att nedsättningen helt skulle upphöra vid utgången av det här året.
Det föreslog man till förmån för en mer ändamålsenlig politik med jobbskapande investeringar i ekonomin, satsningar på utbildning och andra aktiva insatser för att få en bättre matchning på arbetsmarknaden. Det var en klok inriktning, och jag är glad att regeringen tydligt deklarerat att man tänker komma tillbaka till riksdagen med förslag i den riktningen igen. Utbildning får en allt större betydelse på arbetsmarknaden.
Gymnasiekompetens har rent av blivit en vattendelare. Arbetslösheten bland dem som inte klarat gymnasiet är dubbelt så hög som bland dem som har en fullgod gymnasieutbildning. Trots den höga arbetslösheten - och nu kommer vi till det paradoxala - ökar de lediga jobben på många platser i landet.
Arbetsgivare vittnar om att de inte vill något hellre än att anställa men klarar det inte eftersom de inte hittar rätt kompetens. Nästan alla de nya jobben kräver minst gymnasieutbildning. Aldrig tidigare har det väl varit tydligare att det krävs aktiva insatser för att sluta rekryteringsgapet.
I december röstade vi socialdemokrater för regeringens budgetproposition och en mer träffsäker politik för att knäcka ungdomsarbetslösheten, för att se till att alla klarar gymnasiet och får det stöd de behöver för att etablera sig på arbetsmarknaden och rustas med rätt kompetens till att möta efterfrågan på arbetskraft.
Men som bekant röstade en majoritet i riksdagen bestående av de borgerliga och Sverigedemokraterna för att fortsätta med den gamla politiken, där just nedsättningen av socialavgifterna för unga var en bärande del. Det vi har på vårt bord i dag är en följd av utfallet av den budgetomröstningen.
Eftersom regeringen snart återkommer med förslag till en betydligt mer slagkraftig politik mot ungdomsarbetslösheten avstår vi i avvaktan på dessa förslag från att delta i dagens beslut om en ändrad nedsättning av socialavgifterna för unga.