Sven Otto Littorin (M):
Jag håller med Lars-Ivar Ericson på den sista punkten. Vi har pratat om detta tidigare. Jag menar att de sociala företagen, frivilligorganisationer och andra är bra steg tillbaka till arbetsmarknaden för alla dem som Socialdemokraterna lämnade utanför. Låt oss gå tillbaka till grundfåran i denna interpellationsdebatt. Vi har 90 000 personer i arbetsmarknadspolitiska åtgärder just nu.
Även efter våra neddragningar har vi 1,8 procent av arbetskraften i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det är en av de högsta siffrorna i världen. Samtidigt som vi gjorde neddragningen har den totala långtidsarbetslösheten sjunkit. När man räknar ihop andelen öppet långtidsarbetslösa med personer i Amsåtgärder har den siffran sjunkit med över 20 000 personer. Tidigare har vi låst fast personer i olika Amsåtgärder.
I stället har man nu, med en arbetsförmedling som är fokuserad på att förmedla arbete, fått en möjlighet att komma tillbaka i arbete, få en lön och få en arbetsgemenskap och en framtid att se fram emot. Vi ändrar också utbildningssystemet för att få en bättre koppling, som jag förut nämnde, mellan utbildningssystemet och arbetsmarknaden. Där välkomnar jag den diskussion vi hade förut om lärlingsutbildning, yrkespraktik och annat. Jag tror, liksom några av mina meddebattörer, att det är viktiga inslag.
Vi kan och ska ha dem i de aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, men vi ska också se till att det finns mer av detta i utbildningssystemet i stort. Det blir alltid mycket dyrare att reparera brister i utbildningssystemet i arbetsmarknadspolitiken än att göra rätt från början. Det ska löna sig att jobba, säger vi. Då säger Socialdemokraterna att det är låglönepolitik. Det gör mig lite förfärad, för det visar att ni har övergivit och fortsätter att överge arbetslinjen.
Det är klart att det ska löna sig att jobba! Sven-Erik Österberg svarade i Kommunalarbetaren den 13 maj på frågan vari det nya i socialdemokratisk jobbpolitik ligger: Egentligen är det inte så mycket nytt i sig. Nej, just det. Det verkar vara samma brist på jobbpolitik som ni tänker gå till val på 2010 som ni gick till val på 2006.
Vår framgångsrika jobbpolitik där utanförskapet kommer att minska med 200 000 denna mandatperiod står i kontrast till en Amspolitik som vi har sett tidigare där man låser fast personer i olika arbetsmarknadspolitiska utbildningar med låg effektivitet. Faktum är att utanförskapet minskade dramatiskt. Arbetslösheten har inte varit så här låg sedan 1991. Sysselsättningen har inte varit så här hög på decennier.
Antalet arbetade timmar i ekonomin har inte varit så här stort sedan vi började mäta på 60-talet. Frågan som vi kommer tillbaka till är hur vi hanterar bristyrkesproblematiken. Det är en viktig och väsentlig fråga. Jag noterar att Socialdemokraterna tycker sig kunna lösa detta med Amsutbildning. Det är väl en del av svaret. Det är därför vi har 90 000 personer i aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder och program. Men det räcker inte.
Vi måste dessutom jobba mer med att få ett utbildningssystem som kopplar bättre till arbetsmarknaden. Vi måste se till att vi får ett förbättrat samarbete mellan arbetsförmedling och arbetsgivare och kanske dela på kostnader, sätta upp gemensamma projekt och annat. Vi måste också se till att vi gör det fortsatt mer lönsamt att arbeta och billigare och enklare att anställa.
Därför har vi till exempel sänkt arbetsgivaravgifterna för ungdomar med 9 miljarder för att göra det billigare och enklare att anställa ungdomar.