Lars Hjälmered (M):
Huvudproblemet i fråga om Kallak och Laver sätter ord på det faktum att näringsminister och regeringen inte fattar beslut. Det är vad det handlar om. I tre och ett halvt år har ett färdigt gruvprojekt legat på näringsministerns och den tidigare näringsministerns bord i väntan på beslut. Vi kan gärna prata om ändrade tillståndsprocesser för gruvnäringen med upprätthållande av kravnivån i fråga om miljö.
Vi behöver kapa handläggningstiderna ordentligt för att kunna ta vara på de möjligheter som finns. Jag tror att det framöver finns enormt stora möjligheter för ekonomi, jobb och utveckling. Se bara på de planer som finns hos LKAB, de bolag vi talar om här och andra! Vi vet också att det här är helt avgörande för den gröna omställningen. Det vi plockar upp ur jorden behövs när vi ska bygga och utveckla samhället. Det behövs för den förnybara energin och en lång rad andra saker.
Sverige och Europa behöver ytterligare tillgång till viktiga metaller och mineraler, och där kan Sverige bidra. Då kan vi inte ha processer som stoppar detta. Kärnan i detta fall handlar dock om att vi har helt färdiga ärenden. Det är inte bara Moderaterna som säger det, fru talman. Under året gjordes ett upprop i tidningen Dagens industri då det väcktes skarp kritik mot regeringen från ledare inom gruv- och mineralbranschen.
De upplevde inte att regeringen tog problemen med långa tider i tillståndsprocessen på allvar. Fru talman! Jag har aldrig sagt att det är enkelt när man ska fatta beslut om huruvida det ska bli eller inte bli en gruva i Kallak eller Laver. Jag är den förste att se att man måste göra viktiga överväganden. Det blir lite problematiskt när konstitutionsutskottet konstaterar att regeringen inte har gjort något på tre års tid i ärendet. Då håller inte det hela.
Om man redan för ett par år sedan hade arbetat aktivt och kanske skickat det papper om Laponia som man har skrivit och som bolaget nu har svarat på hade man kunnat föra processen framåt. Problemet är att det färdiga ärendet har legat på regeringens bord i flera års tid. Jag delar näringsministerns syn och förhoppning om att Polarbröd kan återstarta i Älvsbyn.
Frågan för dagen var dock huruvida näringsministern delar den uppfattning som kommunstyrelsens socialdemokratiske ordförande har om vikten av att få Lavergruvan på plats. Det betyder mycket för dem, för Norrbotten och för Sverige. I fråga om Kallakärendet kan man vara både för och emot. Jag tycker att det hela är djupt problematiskt. I Jokkmokks kommun finns mängder av människor som hoppas på ett jobb i gruvan.
De får nu vänta och titta på andra karriärplaner. Det finns också många människor som absolut inte vill ha en gruva i Kallak. Ett antal av dem har bokstavligen stått utanför Riksdagshuset. De undrar också varför det inte kan komma ett avgörande. Fru talman! Jag tycker nog att vi befinner oss i den sämsta situation som man kan vara i. Ett viktigt, stort industriellt projekt stoppas upp. Det beror inte på att man behöver bereda det på något annat sätt, utan på en oförmåga hos regeringen.
Det gör att både de som är för och de som är emot står och väntar i limbo. Detta påverkar Sverige som gruvnation. Vi har tyvärr tappat i den internationella gruvrankningen. Jag beklagar verkligen detta. Det har sagts förr. Näringsministern var i början av året på den stora gruvkongressen och -konferensen i Kanada och välkomnade investeringar till Sverige. Det tycker jag är klokt, och det ingår i arbetsbeskrivningen för den ministern.
Problemet är att gruvbolag sedan kan konstatera att det ekar och skorrar lite falskt när det samtidigt finns ärenden som Kallak och Laver, där samma minister inte kommer till avslut. Man upplever inte att han tar tag i de långsiktiga frågorna med att se över de viktiga tillståndsprocesserna. Det finns en utredning nu, men där tittar man på så kallade C-ärenden, de minsta ärendena, inte de största gruvprojekten, som de flesta nog är överens kommer att vara aktuella.
När kommer beslut om Kallak? Delar ni denna syn? Vad kommer att hända framöver?