Annika Hirvonen (MP):
Kammaren debatterar i dag processrättsliga frågor. Det handlar alltså främst om domstolarnas arbete. Att domstolarnas arbete är effektivt och rättssäkert är en av de viktigaste faktorerna för en fungerande rättsstat i ett demokratiskt samhälle.
Rättegångar som drar ut på tiden i onödan innebär inte bara ett lidande när ett brottsoffer är inblandat, utan det kan också leda till långa häktningstider eller, när det handlar om tvistemål, stora ekonomiska förluster. Därför är det viktigt med effektivitet.
Just i straffprocessen är det centralt att vittnen och målsägande vågar ställa upp och berätta om det som de varit med om och sett. Därför är det, precis som Susanne Eberstein talade om tidigare, viktigt att vittnen och målsäganden känner sig trygga i rättssalen.
Den borgerliga regeringen har inte gjort tillräckligt på åtta år. Kanske prioriterade de höjda straff på än det ena än det andra, snarare än att säkerställa att de som är åtalade för brott blir dömda.
Om vittnena inte vågar berätta kommer vi nämligen inte att komma dit. Vi talar alltså om själva kärnan i domstolsprocessen. Herr ålderspresident! Även rättssäkerheten är av central betydelse. Processen ska gå till på ett förutsägbart sätt.
Och den som är åtalad för ett brott ska också ha förutsättningar att försvara sig. Antagandet att man är oskyldig tills man är lagligen dömd är centralt.
Därför är det också viktigt att vi inte naggar rättssäkerheten i kanten genom att exempelvis införa anonyma vittnen, vilket några av ledamöterna har förespråkat i dag. Anonyma vittnen betyder att den som är åtalad inte vet vem som har sagt någonting om det som har hänt.
Möjligheten att ifrågasätta den utsagan kan förminskas eller gå förlorad. Om försvararen har tillgång till dessa uppgifter hamnar försvararen också i en svår position där man inte kan berätta allt man vet för sin klient.
Jag tror att det tål att funderas på, även för dem som i dag förespråkar anonyma vittnen, att vi då är inne och tullar på ett av de mest centrala begreppen i processrätten: rättssäkerhet.
Ytterligare en viktig del av processrätten och det system som vi i Sverige har är den demokratiska insynen i form av nämndemän. Visst har det funnits många problem med hur nämndemannasystemet har fungerat, inte minst att det har varit en skev representation.
Det har varit alltför många gamla och alltför få i arbetsför ålder. Det har varit alltför många som har vit hudfärg och alltför få med annan etnisk bakgrund. Det har gjorts en utredning som också har kommit med förslag för att förbättra nämndemannasystemet. Och det välkomnar Miljöpartiet.
Däremot vänder vi oss emot de förslag om att slänga ut barnet med badvattnet och helt avskaffa den viktiga demokratiska insynen i högre rätt som det också har talats om här i dag.
Jag tror att det är viktigt att den nuvarande regeringen gör bättre ifrån sig än den förra när det gäller säkerhet i domstolarna. Men jag vänder mig emot att vi ska mäta framgången i det arbetet med hjälp av antalet ordningsvakter. Jag tror inte att tryggheten i ett samhälle kan avgöras av eller mätas med antalet ordningsvakter eller övervakningskameror.
Det är väl snarare ett mått på otrygghet, ett mått på att vi inte har lyckats förebygga de hot som kommer. Därmed är det inte sagt att vi inte ska sätta in åtgärder, till exempel ordningsvakter, där det behövs.
Men låt oss påminna oss själva om att det idealiska naturligtvis vore noll i stället för över hundra.