KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Ygeman (S):
Typiskt sett är skiljedomsförfaranden något som sker mellan företag, vilket förmodligen är bakgrunden till den sekretess som finns vid Stockholms Handelskammare och andra skiljedomsförfaranden. Jag skulle inte ha något emot om det var mindre sekretess när det gäller frågor där stater är inblandade. Jens Holm frågade vad som skulle hända om Europeiska unionen - vi förhandlar ju gemensamt - förlorar.
Det vore inte särskilt mycket till energistadgefördrag om Europeiska unionen inte är med. Vi planerar naturligtvis inte för fiasko, utan vi planerar för framgång. Vår ambition är att driva igenom dessa ändringar så att vi får nytta av den förnybara energin och en grön omställning i hela världen. Det är vårt mål. Det spelar ingen roll var på planeten koldioxiden släpps ut. Den har den egenheten att den är lika skadlig för klimatet oavsett.
Därför är det viktigt att vi är med och driver på för förändringar som dessa i alla de forum som påverkar klimatet. Det skulle vara negativt för våra möjligheter att nå framgång i förhandlingarna om vi började planera för förlust, ett fiasko, och för att vi inte skulle kunna nå framgång.
I internationella avtal finns naturligtvis en massa länder med som har svaga rättssystem. Tyvärr är det en av poängen med skiljedomsförfaranden. Även i dessa länder ska investerare kunna garanteras sina rättigheter. Sveriges företag ska kunna vara med och investera även i fattigare länder med sämre rättstradition och ändå vara säkra på att deras rättigheter inte åsidosätts.
Det gäller oavsett om det är svensk vindkraft, solkraft eller andra kraftslag. Avslutningsvis kan jag konstatera, fru talman, att vi i grunden är överens om vilken linje Sverige ska driva i förhandlingarna. Det har vi varit under de tre senaste åren, vilket är en styrka för Sverige.
Anders Ygeman (S):
Jens Holm har frågat mig när Sverige får ett enkelt system för att ladda elfordon vid publika laddpunkter och vilka konkreta åtgärder jag vidtar för att så ska bli fallet. Jens Holm har också frågat mig om min bedömning av hur stort antalet publika laddpunkter behöver vara 2030. Jag har sedan i höstas, när jag och Jens Holm senast debatterade denna fråga här i kammaren, haft kontinuerlig dialog med branschen om enhetliga betallösningar vid elbilsladdning.
Senast förra veckan, den 7 april, träffade jag stora delar av branschen för att vidare diskutera deras förslag till lösningar. Laddinfrastrukturbranschen är fortfarande ny, och det är viktigt att ge marknaden tid och förtroende att lösa de problem som upptäcks innan vi konstaterar marknadsmisslyckande och går in med regleringar. Jag är övertygad om att vi tillsammans kommer att komma framåt i frågan inom kort. Vidare frågar Jens Holm hur stort jag bedömer att antalet publika laddpunkter behöver vara till 2030.
Klimatklivet har hittills beviljat stöd till drygt 30 000 laddpunkter, ett viktigt bidrag till att det i dag finns ungefär en publik laddpunkt per 20 laddbara personbilar i Sverige. De laddbara personbilarna, både rena elbilar och laddhybrider, utgör redan 4 procent av personbilsflottan, och huvuddelen av laddningen sker när fordonen står parkerade hemma eller vid arbetsplatserna. Det väsentliga är att tillgången till laddning, både publik och icke-publik, behöver vara tillräcklig för att klara den elektrifiering av transportsektorn som behövs för att vi ska nå våra klimatmål.
Regeringen har initierat ett antal åtgärder för att följa utvecklingen av hur transportsektorn elektrifieras för att kunna vidta ytterligare åtgärder om det skulle behövas. Som exempel kan nämnas den satsning på att bygga ut snabbladdning längs de större vägarna där det inte är marknadsmässigt lönsamt som Trafikverket nu framgångsrikt har sjösatt. Den första utlysningen har bidragit till stöd till 20 publika snabbladdningsstationer fördelat på sju län, även i Norrlands inland där de största bristerna finns i dag.
Energimyndigheten har även fått i uppdrag att med hjälp av Lantmäteriet och Boverket föreslå åtgärder för bättre tillgång till laddinfrastruktur, oavsett boendeform. Det uppdraget redovisas i slutet av sommaren. Slutligen vill jag passa på att nämna att arbetet med elektrifieringsstrategin pågår, och där är laddinfrastruktur en av de nyckelfrågor som utreds.
Anders Ygeman (S):
I de diskussioner jag har med branschen menar de att de har kommit långt i detta och att omkring 75 procent av marknaden kommer att ha möjlighet att omfattas av det de kallar för ett enhetligt betalningssystem under våren. Jag har en lite annan uppfattning eftersom deras system kräver att du har tre olika appar. Jag menar att vi snarare måste ha en ordning där du ska kunna betala med en app.
Där har vi alltså lite olika uppfattning, men branschen och jag diskuterar vidare. Jag hoppas att ett än mer enhetligt system ska vara på plats under det här året. Det är värt att påpeka att detta är något som vi gör i diskussion med branschen. Vi överväger inte, som Jens Holm önskar, ett förstatligande av alla dessa punkter, oavsett om de är kommunala, privata eller kooperativa.
Jens Holm menar att laddningen ska vara en del av det statliga vägnätet och sortera under Trafikverket. Jag vill fråga Jens Holm: Menar du på samma sätt att de fossila drivmedlen ska gå samma väg? Ska vi förstatliga bensinstationerna? Är det Trafikverkets personal som ska sälja korv längs våra vägar? Det måste vara den enda rimliga analogin till Jens Holms resonemang.
Anders Ygeman (S):
Här ser vi Jens Holms magiska reptrick: Genom att ställa krav på 20 stationer ska 12 000 stationer förändras. Tänk om det vore så enkelt! Vi måste ha med oss huvudmännen för de 12 000 stationer som har byggts för att vi ska kunna lösa problemet. Vi är överens om grundproblemställningen. Det är därför jag har kallat till möte med branschen långt innan Jens Holm började skriva interpellationer om frågan.
Det är därför vi har tagit fram enhetliga lösningar, och det är därför vi har ett speciellt stöd för att täcka vita fläckar. Det är därför det säljs fler elbilar i Sverige än i något annat land i EU. Det beror inte på avsaknaden av statliga bensinmackar eller statliga laddstolpar. Det finns en marknadskraft som driver detta framåt. Marknaden driver utvecklingen. Vi får fler och fler som väljer att köra elbil.
Vi får fler och fler laddplatser. Det om något borde glädja Jens Holm, som är engagerad i klimatfrågan, vet jag, sedan många år tillbaka. Vi kan stå här och älta vad som är exakt rätt antal eller inte rätt antal och exakt var de ska ligga, men i grunden har vi en positiv utveckling. Vi säljer flest elbilar i EU.
Vi har fler laddplatser i glesbygden än vad man har i något annat land i EU, i princip. Vi har lägre elkostnader än de flesta andra länder i EU, och vi har ett större överskott på el än alla länder i EU. Detta kommer att leda fram till ett snabbt teknikskifte när det gäller elbilar.
Med den elektrifieringsstrategi som jag satte igång med i oktober kommer vi också att ha ett stort nät av både laddnings- och snabbladdningsstationer i Sverige - och det utan att behöva förstatliga en enda bensinmack.
Anders Ygeman (S):
David Josefsson har frågat mig vilka åtgärder som jag avser att vidta för att säkra effektkapaciteten och stabiliteten på elnäten i västra Sverige. Regeringen arbetar aktivt för att säkra en stabil tillgång på driftssäker el i hela landet med olika åtgärder när det gäller elmarknadsfrågor, inklusive nätkapacitet och laddinfrastruktur. Exempelvis har regeringen nyligen remitterat förslag för att åtgärda problem med kapacitetsbrist i elnät.
Regeringen har också uppdragit åt Affärsverket svenska kraftnät att lämna förslag till ersättningsmodeller och regeländringar för så kallade stödtjänster. Regeringen avser att återkomma med förslag till riksdagen för att korta ledtider i tillståndsgivningen för ny elinfrastruktur. Det är Svenska kraftnät som har till uppgift att bland annat bygga ut transmissionsnätet och driva och utveckla ett driftssäkert kraftöverföringssystem i Sverige.
Det kan noteras i detta sammanhang att Svenska kraftnät planerar rekordstora investeringar under den kommande treårsperioden, 2022-2024, om 23 300 miljoner kronor. Av Svenska kraftnäts verksamhetsplan med investerings- och finansieringsplan 2022-2024 framgår exempelvis också att Svenska kraftnät planerar byggnation av en ny 400-kilovoltsledning mellan Skogssäter och Ingelkärr i Västra Götaland.
Den ökade kapaciteten möjliggör enligt Svenska kraftnät anslutning av nya vindkraftsparker i området samt ökat ett uttag i västra Sverige. Regeringen har även påbörjat arbetet med en nationell elektrifieringsstrategi som ska ta ett helhetsgrepp om förutsättningarna i energisektorn för att bidra till klimatmålen 2030, 2040 och 2045. Strategin ska bidra till en snabb, smart och samhällsekonomiskt effektiv elektrifiering.
Anders Ygeman (S):
Tack, David Josefsson, för frågan! Mitt enkla svar är naturligtvis ja. Jag har tagit fram en elektrifieringsstrategi som tar sikte på att fördubbla elproduktionen i Sverige, tredubbla transmissionskapacitetens utbyggnad, alltså elledningar, och halvera utbyggnadstiden för ledningar.
Skälet är precis det som David Josefsson beskrev: en fantastisk utveckling - i Göteborg, i Stockholm, i Norrbotten - där fler och fler företag ställer om från fossila bränslen till el och där fler och fler väljer att investera i Sverige, tack vare att vi har EU:s lägsta elpriser och de största elöverskotten någonsin.
Både David Josefsson och jag vill naturligtvis att vi ska kunna använda dessa styrkor för Sverige till att göra Göteborg starkare och till att göra Sverige starkare. Därför är jag naturligtvis beredd att titta på alla produktiva, kostnadseffektiva vägar att göra detta möjligt.
Anders Ygeman (S):
Jag har redan besvarat David Josefssons fråga med ett ja - ett enkelt och rakt svar även i den här politiken. Vi kommer att bygga otroligt mycket elledningar i Sverige. Det kommer att byggas otroligt mycket elproduktion i Sverige. Jag tror att vi har en gemensam utmaning i att få folklig uppslutning för detta på de ställen där de här elledningarna ska dras fram. Det finns inte en kommun i Sverige som inte har försökt hindra en elledning.
Nu står samma kommuner i kö framför Svenska kraftnät eller regeringen och säger: Varför bygger ni inga elledningar? Vi behöver el! Man får ingen el om man inte har elledningar - så enkelt är det. Låt mig även säga, för att bara lite fördjupa frågan, att det också handlar om att bygga rätt elledningar på rätt plats. Om vi bygger för mycket elledningar eller om vi bygger dem på fel plats är det konsumenterna som får betala.
Då riskerar elledningsutbyggnaden att i stället för att bidra till ökad konkurrenskraft sänka svensk konkurrenskraft och ge konsumenterna höjda priser. Det är därför vi vill att de investeringar som görs verkligen ska vara produktiva. Med det sagt står vi inför ett paradigmskifte. Vi har haft 20-30 år av förvaltning av elnätet där vi inte har byggt. Folk har trott att elnätet har varit färdigbyggt.
Nu står vi inför 10-20 år av enorm expansion av elnätet för att klara av en fördubbling av elkonsumtionen, och kanske mer därtill, i Sverige.
Anders Ygeman (S):
Låt mig bara först konstatera att Socialdemokraterna och Moderaterna är överens om konkurrensvillkoren för kärnkraft. De är en effekt av energiöverenskommelsen, och Moderaternas partiledare konstaterade när den slöts att Moderaterna hade "räddat kärnkraften". Vi måste ha kommunerna med oss när vi bygger elnät. Det är ett faktum, för vi har ett kommunalt planmonopol i det här landet.
Jag försökte inte skylla på kommunerna utan konstaterade bara att det har varit så. Vi har ett elnät som är bland de topprankade i världen. Vi har de största elöverskotten någonsin. Men det ska ju inte göra att vi inte ska bygga ut. Vi ska tredubbla byggtakten när det gäller elledningar. Vi har planmål om att fördubbla elproduktionen under de närmaste decennierna.
Det är en fantastisk utveckling. De som har hört den här debatten kan konstatera att jag och David Josefsson, Moderaterna och Socialdemokraterna, är överens om de stora dragen. Jag hoppas att vi ska komma till en utveckling där ni också kan bli överens med oss om det i verkligheten och komma tillbaka till de breda, blocköverskridande överenskommelserna som vore så bra för svensk energiproduktion och svensk industris konkurrenskraft.
Anders Ygeman (S):
har frågat mig om det kommer att finnas ett undantag från reduktionsplikten för Försvarsmakten när propositionen presenteras i vår och om jag anser att detta krav på inblandning av biodrivmedel påverkar svensk försvarsförmåga i någon riktning. Regeringen beslutade den 24 mars 2021 om en lagrådsremiss med förslag på successivt ökade reduktionsnivåer till 2030 för reduktionsplikten på bensin och diesel. Som Jörgen Berglund framför har Försvarsmakten särskilda behov för drivmedelsförsörjningen. Reduktionsplikten kräver inte att varje liter bensin och diesel som säljs i Sverige ska innehålla en viss andel biodrivmedel.
Det finns också mekanismer så att aktörer som behöver använda drivmedel med särskilda egenskaper fortsatt ska kunna göra det. Försvarsmaktens behov skiljer sig dock från andra verksamheter. Myndigheten behöver bland annat kunna lagra drivmedel under lång tid, och vissa uppgifter i verksamheten omfattas av sekretess. Det är inte helt utrett hur Försvarsmakten skulle påverkas av att bensin och diesel som används i verksamheten fortsatt omfattas av reduktionsplikten. I lagrådsremissen föreslår regeringen därför ett undantag för Försvarsmakten.
I nästa kontrollstation för reduktionsplikten bör konsekvenserna av undantaget utredas mer detaljerat och ett nytt ställningstagande göras med utgångspunkt i resultatet av utredningen.
Anders Ygeman (S):
Det enkla svaret på Jörgen Berglunds fråga är ja. Det enda som skulle kunna hindra detta är om Lagrådet skulle uttrycka att det vore olagligt att ha ett sådant här undantag. Jag har mycket svårt att tänka mig det, men jag vill ändå ha hängslen och livrem när det gäller detta. I övrigt kommer det att ingå i propositionen. Biodrivmedel är inte ett, utan det finns många olika biodrivmedel med olika egenskaper. Därför behöver vi lite tid att analysera de olika biodrivmedlen och deras lagringsegenskaper.
Vissa kan ha betydligt sämre lagringsegenskaper än de fossila medan andra kanske har lika bra eller bättre, men det är för tidigt att säga. Reduktionsplikten gör det inte omöjligt att sälja ett rent fossilt drivmedel. Det kräver bara att den som säljer det kan öka biodrivmedelsandelen i någonting annat eller sälja det.
Det är väl den marknaden som behöver byggas upp för att man eventuellt skulle kunna ta bort undantaget från Försvarsmakten. Det kommer även att hjälpa de andra som har behov för en gammal maskin eller något sådant. Det kommer väl att bli lite dyrare med ett rent bränsle, men det kommer fortfarande med stor sannolikhet att gå att köpa på marknaden.
Anders Ygeman (S):
Jag tror inte att man ska överdriva svårigheten när det gäller att driva fordon med inblandade bränslen. Det handlar nog framför allt om certifiering, att man ska säkerställa att ett fordon ska gå att driva på ett visst drivmedel. Det är nog många fordon som går att driva på betydligt fler blandningar. Under kriget drevs bilar på gengas i Sverige, och det var inte ett certifierat bränsle innan dess.
Det finns ett antal frågor att titta på här, bland annat lagringsbeständigheten i bränslena. När vi ändå är inne på den större bilden vill jag säga att det finns enorm potential här. Sverige skulle kunna göra sig fri från energileveranser från Ryssland och Gulfstater och producera vårt eget bränsle.
Därmed skulle vi förhindra att bli avskurna i händelse av en kris- eller krigssituation. I längden är det naturligtvis mycket bättre för svensk försvarsförmåga. Men tills vi har kommit dit måste vi reda ut alla de frågor som jag och Jörgen Berglund har diskuterat i den här debatten. Jag vill också understryka att det fossila bränsle som vi köper till Sverige är oinblandat. Det blandas i Sverige.
Det gör det möjligt för alla som importerar bränslet till Sverige att sälja det vidare till Försvarsmakten eller andra kunder oinblandat. Men det bränslet kommer att bli lite dyrare, eftersom någon annan då behöver ha lite större inblandning av biodrivmedel.
Anders Ygeman (S):
Tack, Lars Hjälmered, för frågorna, som jag i allt väsentligt svarade på i det tidigare anförandet. Låt mig bara klara ut vad som hände i somras! Det var tre saker som egentligen samvarierade. Vi hade en pandemi som gjorde att efterfrågan på el sjönk och därmed priserna. Samtidigt förlängdes revisionstiderna för kärnkraften med väldigt kort varsel.
Vi fick alltså lägre tillgång till kärnkraftsel än vad ägaren hade anmält. Det gjorde att det blev olönsamt att driva kärnkraften vidare i Sverige under sommaren, och därför valde man att stänga av den. Därför upphandlades stödtjänster av i det här fallet kärnkraftsindustrin så att kärnkraften kunde köras vidare, trots att det inte var ekonomiskt lönsamt på marknaden.
Jag gör ingen annan bedömning av läget inför sommaren än vad Svenska kraftnät och övriga aktörer gör. Jag vill ändå passa på att säga att jag i grunden delar Lars Hjälmereds syn på energibehovet framöver. Jag tror att vi måste ta höjd för en fördubbling av elkonsumtionen i Sverige och därmed en fördubbling av elproduktionen i Sverige.
Även om vi ska ha en hög grad av energieffektivisering tror jag, kanske likt vad Lars Hjälmered hoppas på, att vi kommer att få en kraftigt ökad elektrifiering, något som krävs för att klara klimathotet. Vi behöver byta ut de fossila drivmedlen i vår bilpark mot biodrivmedel och mot elektricitet. Där sker ju en kraftig energieffektivisering.
Vi behöver byta ut det fossila innehållet i vår stålproduktion och bli världens första nation som kan tillverka stål utan kol. Vi behöver, i den mån det går, trycka ut de fossila ämnena ur cementproduktionen och i övrigt lagra koldioxiden och därmed få en koldioxidfri cementproduktion. Allt detta kräver el. Vi behöver alltså ta höjd för en fördubbling av elproduktionen.
Vi behöver tredubbla investeringarna i transmissionsnät i överföringskapacitet, och vi behöver halvera tillståndstiderna för att bygga nya elnät.
Elinvesteringar rör ju de kommande 30-50 åren, och ju mer osäkerhet vi kan förhindra i det politiska systemet, desto större chans är det att vi får dessa investeringar på plats och att investerarna kan vara trygga.
Därför beklagar jag att Moderaterna tillsammans med Kristdemokraterna valde att lämna energiöverenskommelsen, där vi kunde föra de här samtalen och bli överens om viktiga punkter för vägen framåt. Nu hoppas jag naturligtvis att Lars Hjälmereds parti Moderaterna ändå ska kunna sluta upp kring det vi kommer överens om med svenskt näringsliv.
Men visst hade det varit mycket bättre för Sverige om Lars Hjälmered och Moderaterna hade kunnat vara med, både när det gäller att ta ansvar och att utforma politiken framåt.
Anders Ygeman (S):
Det görs ett antal saker även i södra Sverige. Vi ska bygga 40 mil elledningar mellan 2021 och 2028, förutom Sydvästlänken som jag delar Lars Hjälmereds förhoppning om. Hoppet är det sista som överger människan. Vi har gett uppdrag till Svenska kraftnät om stödtjänster. Det är en kraftigt ökande marknad; vi är väl uppe i ett antal miljarder kronor där.
Jag tror också att det behövs en ökad lokal elproduktion, oavsett om det är havsbaserad vindkraft, kraftvärme eller något annat kraftslag. Jag tror också att kärnkraften kommer att ha en viktig roll inom överskådlig tid i det svenska kraftsystemet.
Hur det kommer att se ut avgörs dock ytterst av kärnkraftens konkurrenskraft och därmed också av elpriset.
Jag delar också Lars Hjälmereds sorgsenhet över att det inte finns en energiöverenskommelse att göra den politiska förankringen i. Därför har vi, i och med att Moderaterna och Kristdemokraterna valde att hoppa av dessa samtal, i stället valt att samla det breda samhällsintresset och där försöka bli överens om vägen framåt.
Jag hoppas och tror att det finns ett brett stöd i riksdagen för det som vi, svenskt näringsliv, svensk industri, kemiindustri och energiproducenter har kommit överens om. Vi har fört politiska samtal även i det här arbetet tillsammans med Moderaterna och riksdagens övriga partier. Vi hade ju önskat att vi kunde göra det inom ramen för en bred energiöverenskommelse. Det tror jag hade varit bra för Sverige och för den gröna omställningen.
Dörren är dock inte igenspikad på Regeringskansliet. Skulle det finnas en förnyad vilja från Moderaterna, Kristdemokraterna eller något annat av riksdagens partier har vi inget emot att föra de samtalen vidare. Jag tror som sagt att det vore en styrka för Sverige.
Jag tror inte att man ska låta den tidigare kärnkraftsdebatten stå i vägen för Sveriges gröna omställning framåt. Det stämmer nog, som Lars Hjälmered säger, att det egentligen kan finnas politiska konflikter när det gäller varje energislag. Och det finns fördelar och nackdelar med varje energislag.
Vi från den politiska sidan ska försöka undanröja så många hinder och svårigheter som möjligt för de olika energislagen att expandera. Sedan tror jag att det är teknikutvecklingen och marknadsutvecklingen som måste avgöra vilka energislag som det blir och hur energimixen ser ut.
Sedan är det mitt och Lars Hjälmereds politiska uppdrag, och kanske framför allt Svenska kraftnäts uppdrag, att se till att vi har ett energisystem som klarar en marknadsdriven utveckling. Jag vill så att säga i den meningen inte sätta den politiska styråran framför marknadsutvecklingen och snarare göra det ena beroende av det andra.
Däremot, och där kanske Lars Hjälmered håller med mig i än högre grad, måste vi hålla koll på utvecklingen så att inte den marknadsmässiga logiken ställer sig i vägen för den samhällsekonomiska logiken.
Det gröna elsystem som vi ser framåt för att klara klimatomställningen ska också vara det kostnadseffektivaste i samhällsekonomisk och systemmässig mening, för vi ska slå vakt om den starka konkurrensfördel som låga energipriser innebär för svensk industri.
Anders Ygeman (S):
Det må vara så att vi inte är överens om något kommatecken och kanske om någon mening. Men vi verkar vara väldigt överens om den långsiktiga utvecklingen. Det tror jag gäller mitt och Lars Hjälmereds parti, och det tror jag gäller för en stor del av svensk politik och Sveriges riksdag.
Efter de samtal som regeringen för verkar det som att det finns en stor enighet och en stor vilja till framåtdrift i det svenska näringslivet. Det ger inte minst investeringstakten och den gröna omställningen bevis på.
Då kvarstår frågan varför vi inte tar dessa för näringslivet helt centrala frågor vidare när det gäller långsiktigheten och gör politiska överenskommelser om dem framåt på det sätt som vi tidigare har gjort och som Moderaterna tidigare har förmått. Jag är den förste att beklaga det.
Den dagordning som Lars Hjälmered läste upp om saker att ta tag i låter som högläsning ur regeringens propositionsförteckning eller regeringsförklaring. Lars Hjälmered nämnde stödtjänster. Det har vi redan gett uppdrag om. Kortare tillståndstider kommer det i dagarna, efter lagrådsremiss, en proposition om. Så kan man fortsätta.
Jag hade önskat att vi hade kunnat ta ett steg till för Sverige. Precis som med Sydvästlänken är hoppet det sista som överger människan. Och jag fortsätter därmed att hoppas, även om jag planerar för att det kanske inte blir så.