KBLab/rixvox huggingface dataset:
Isak From (S):
Tack, landsbygdsministern, för svaret och tack till interpellanten för en väldigt viktig interpellation. Jag hälsar Centerpartiet välkommet tillbaka till kammaren för att diskutera dessa viktiga frågor. Ni har ju varit försvunna i åtta år. Vi har haft en moderatledd regering under åtta års tid som inte har prioriterat hela landet.
Ett av de första beslut som den moderatledda alliansregeringen tog var att införa fri etableringsrätt för myndigheter, vilket har gjort att i den här stan står myndigheterna staplade på varandra medan de har flyttat ut från landsbygden. Det handlar många gånger om myndigheter som är viktiga för att företag och medborgare ska kunna få den service som de så väl behöver. Låt mig ta ett konkret exempel.
Västerbottens inlandskommuner är alla stora flyktingmottagare. När man kommer som nyanländ till Sorsele måste man ha ett personnummer. Skattemyndigheten som utfärdar personnummer finns i Umeå. Då får den nyanlända åka 60 mil tur och retur för att skaffa sig personnumret.
Det är en sådan där konkret fråga som man hade kunnat lösa genom att ha ett samarbetskontor tillsammans med Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan, placerat i Sorsele. Det hade gått att lösa om direktivet och intresset fanns. Men det finns det inte, utan nu sysslar man många gånger med navelskåderi som gör att man flyttar om och ser om sitt eget hus. Då blir det oftast väldigt få servicepunkter kvar i småkommunerna.
Den förra regeringen privatiserade bilprovningen för att det skulle bli fler bilprovningar ute i landet. Det kanske det har blivit på sina håll. Men ett faktiskt konkret exempel är att det blev färre bilprovningar där man kan besiktiga sitt fordon för första gången, när man ska göra en registreringsbesiktning på sitt släpfordon och när företagaren ska besiktiga sitt timmersläp. Av sådana blev det färre.
En företagare i Västerbotten fick vänta i sex månader. Det är liksom förutsättningarna, och det är klart att då är det inte helt lätt att bedriva sin verksamhet. Det finns många frågor att ta tag i. Maud Olofsson stod här i kammaren och presenterade Inlandsinnovation, som skulle innebära rock'n'roll i inlandet för alla företag. Vad man glömde att berätta var att man skrev regelverket så tajt att vanliga företagare inte kommer åt pengarna.
Ett snickeri, till exempel, som hyvlar hyllplan till Ikea får inte låna pengar, eftersom de befinner sig i Gargnäs. Bankerna och finansinstituten föreslår att om företaget flyttar till en större stad, till exempel Umeå eller Skellefteå vid kusten, då går det säkert bra att låna pengar till rimliga kostnader.
Det finns alltså en mängd olika saker att ta tag i, och därför är det hjärtligt välkommet att Centern har vaknat upp och börjat prata landsbygdsfrågor. Det var bra att ni släppte Stureplan. Nu får vi se om vi gemensamt kan göra någonting bra så att vi faktiskt kan bo och leva i hela landet, för det är det vår nya regering har som ambition.
Isak From (S):
Nu, likväl som tidigare, har väl jobben varit förutsättningen. De har varit en förutsättning för att man ska kunna välja att leva, bo och jobba där det är möjligt. Så har det varit för oss socialdemokrater. Man ska kunna välja att leva och bo var man än vill. I dag finns faktiskt jobb i glesbygden, men det är inte säkert att det går att flytta dit. Det sker en urbanisering på landsbygden också.
Fler och fler flyttar in till centralorterna, vilket gör att det är bostadsbrist i många kommuner. Det är en konkret fråga som det är viktigt att hitta en lösning till. Hur kan vi bygga bostäder i hela landet? Det råder fortfarande kompetensbrist i Västerbotten och Norrbotten, till exempel i Malmfälten. Offentliga sektorn, gruvnäringen och skogsnäringen skriker efter personal.
Till dessa jobb skulle de kunna flytta om det fanns bostäder - om det fanns kompetens att få tag i. Satsningarna på utbildningssystemet är lika viktiga.
Det finns saker att ta tag i. Jag vet inte varifrån Anders Ahlgren har fått siffrorna, men Kronoberg har inte minskat utan ökat. Västerbotten är det enda länet bland de norra skogslänen som har ökat och stått emot. Det kan vara för att det har skett innovationer.
Man har tagit vara på universitetet. Skillnaderna i landet är stora. Därför har regeringen aviserat att man tänker regionalisera näringspolitiken så att varje landsdel och region kan arbeta utifrån sina förutsättningar.
Isak From (S):
Nu står vi här igen, och den borgerliga oppositionen säger att vi river upp allting. Men det är faktiskt inte riktigt så. Vi har varit mycket tydliga med att det i regeringen sitter två partier med lite olika ingångsvärden i denna fråga. Man har gjort en överenskommelse för att faktiskt kunna ta hänsyn till riksdagens beslut.
Vi har art- och habitatdirektivet, och vi är med i EU och ska rapportera in rödlistade arter och tala om hur vi ska förvalta dem. Landsbygdsfrågan är en övergripande ödesfråga som man gärna lyfter fram. Tyvärr har vargen fått stå modell för en misslyckad landsbygdspolitik under mycket lång tid. Man lyfter även fram socioekonomisk hänsyn.
Givetvis är det så att om människors traditioner blir rubbade måste man hålla extra koll på detta. Om den borgerliga regeringen hade suttit kvar skulle den också ha rapporterat in gynnsam bevarandestatus för våra rovdjur 2019. När man ska göra det bör man göra det med så stor trovärdighet som möjligt.
Precis som Ulf Berg med flera har lyft fram här har det visat sig att det i bland annat de revir där man har jagat fanns betydligt mer varg än man trodde från början. Man är också tämligen oense om hur många vargar det finns. Då finns det ännu större anledning att man lägger manken till och långsiktigt följer frågan så att man kan rapportera in rätt värden. Skyddsjaktsbesluten ska följas.
De angrepp på tamdjur som görs ska kunna generera ett skyddsjaktsbeslut när som helst. Det får också konsekvenser. Det var därför som regeringen lade fram förslag om ökade skyddsåtgärder. Tyvärr föll den budgeten. Nu kanske vi får möjlighet att återkomma till den frågan i och med vårpropositionen.
En fråga som jag brukar lyfta fram och som gör mig lite konfunderad är att vi gärna står här och diskuterar vargen åtminstone ett par tre gånger per år. Samtidigt försvinner i mitt hemlän ungefär 70 000 renar på grund av rovdjursangrepp. Det diskuteras väldigt lite. Det är i huvudsak björn, lo och kungsörn som orsakar dessa skador, och det diskuterar vi rätt lite.
Det är bara en liten aspekt på frågan varför just vargen har fått stå modell för hela rovdjursdiskussionen. Det har inte jag något svar på. Men det är någonting som jag tror att man bör ha med sig. Vi socialdemokrater tyckte inte att politiken skulle slå fast en gynnsam bevarandestatus.
Det var egentligen den enda del som skilde vår motion från den proposition som riksdagen fattade beslut om. Vi var helt överens med den tidigare borgerliga regeringen om ökad delegering ut till de län och länsstyrelser som skulle fatta beslut. Vi tror också att kontinuerliga kontrollstationer är mycket viktiga. Vi tror på de regionala besluten.
Men vi tror också att den rovdjurskommitté som finns - man har nu valt att kalla den vargkommitté - kan undanröja vissa hinder när två sidor står på barrikaderna och kastar skit på varandra, vilket inte kommer att föra frågan framåt. Men jag tycker att regeringen har gjort en ansats till en arbetsplan för att man faktiskt ska kunna ha en hållbar rovdjursstam som ska förvaltas.
Isak From (S):
Man kan göra det lätt för sig och hänvisa till rovdjurspropositionen. I den står uttryckligen det som både Socialdemokraterna och de borgerliga partierna röstat för, nämligen att det ska utvärderas kontinuerligt. Myndigheterna ska fortsätta att följa frågan.
Att Socialdemokraterna och Miljöpartiet har kommit överens om att blanda in Jordbruksverket i detta ger ökat stöd för att få fram bra siffror utifrån landsbygdens perspektiv, såsom fäbodbruk och andra former av bruk. Debatten svängde över i en allmän landsbygdspolitisk debatt, och Daniel Bäckström frågade vad vi vill.
Vi hade gärna sett att Centerpartiet hade jobbat mer med landsbygdsprogrammet. Då hade det kanske varit på plats. Vi tyckte att Eskil hade en god ambition. Men någon bromsade det, så tyvärr har vi inget landsbygdsprogram på plats. Socialdemokraterna har sagt att vi måste få fram servicepunkter på landsbygden.
Vi måste ha samhällsservice i alla kommuner för att få dit företag och för att människor ska kunna bo och verka där. Det är en del av det vi måste göra. Vi har också startat en översyn av det statliga riskkapitalet så att det ska gå att driva företag på landsbygden.
Det kan inte vara så att en skiduthyrare, en hotellägare eller en snickeriföretagare inte får låna pengar för att verksamheten befinner sig i inlandet i Jämtland, Dalarna eller Värmland, för då tycker finanskapitalet att det inte är värt att satsa på.
Vi socialdemokrater vill satsa i hela landet, och vi vill styra politiken så att det ska gå att bo och verka i hela landet. Det innefattar bland annat att man ska kunna driva företag i hela landet och att man ska kunna ha skydd för sina djur i hela landet.
Isak From (S):
Tack, Ulf Berg, för en viktig interpellation! Jag begärde ordet för att göra ett inspel till regeringen om att det handlar om fler transportslag än lastbil som regeringen måste fokusera på. Sedan länge är underhållet på de svenska järnvägarna våldsamt eftersatt.
Man har bland annat i omgångar minskat hastigheterna på Norra stambanan. Tyvärr innebar det också att - när den borgerliga regeringen fällde regeringens budget - underhållsinsatserna stannade av mellan Jörn och Älvsbyn.
Det kommer att hållas en viktig debatt om en interpellation här senare som Åsa Lindestam har ställt till infrastrukturministern och som handlar om det, fast mer utifrån ifall om SSAB ska kunna frakta sitt järn ned till Dalarna. Men det handlar också om skogstransporterna. Man ska inte i onödan frakta skog på lastbil som kan köras på järnväg.
Kan skogstransporterna på järnvägen öka måste vi se till att den används. Sedan håller jag med om att det ska fram tyngre och längre fordon; det är nog en möjlig väg. Men man måste också titta på vilka vägar som kan användas på kort sikt. Precis som regeringen och landsbygdsministern har varit inne på kan detta inte ske direkt. Och det var kanske där som sisun tog slut.
Men jag vet att det är möjligt att trafikera vissa vägsträckor. Kan man använda dessa vägsträckor till omlastningsterminaler, kan man också få ned antalet lastbilskilometer samtidigt som man ökar antalet järnvägskilometer. Vi har en inlandsbana som är outnyttjad. Vi måste satsa på underhållet på Norra stambanan.
Och vi måste framför allt se till att bygga färdigt Botniabanans anslutning till Norrbotniabanan. Allt detta måste regeringen ta tag i. Sedan finns det också en skriande bostadsbrist. Fler städer måste göra som Skellefteå och Växjö, det vill säga prioritera träbyggande. Det kan också minska byggtiderna i storstäderna.
Vid ett ökat träbyggande kan man producera närmare källan och på det sättet minska transporterna. Detta går hand i hand. Det är rätt att regeringen har samordnat detta. Bostadsministern, infrastrukturministern, näringsministern och landsbygdsministern sitter på samma departement så att de kan jobba med frågorna. Jag vill göra ett inspel till regeringen om att det finns många vinster att göra på det här området.
Framför allt kan man skapa nya jobb och nya produkter, och man kan minska antalet lastbilskilometer. På så sätt förbättrar man miljön.
Isak From (S):
Jag vill börja med att gratulera Sven-Erik Bucht till att ha blivit utnämnd till landsbygdsminister, en av de absolut viktigaste ministerposterna i mitt tycke. Jag vill också stryka under att jag delar uppfattning i mycket av det som Håkan Svenneling lyfte fram i sin interpellation.
Vi har i dag en situation där det är landsbygden som till stora delar har fått betala priset för den borgerliga regeringens jobbmisslyckande. Det är på landsbygden det syns tydligast, men det är inte bara arbetslöshet. Det är också kompetensbrist ute i landet. Det finns jobb, men det finns inte kompetens att få tag i på alla ställen.
Det här kunde den borgerliga regeringen ha mött genom utbildningssatsningar under lågkonjunkturen, men det valde man att bortse ifrån. I dag har vi en ganska stark tillväxt på många håll i landet, men det saknas människor som har rätt utbildning. Därför tvingas människor söka sig bort från de mindre orterna för att söka jobb.
Vi socialdemokrater vill ha en politik där vi samlas för att utveckla vår samhällsmodell, och det ställer krav på en ny politik där det inte är vi och de, utan vi , där vi tillsammans tar vara på de styrkor som finns ute i landet och där vi tillsammans delar de utmaningar som finns i hela landet. För att klara detta behövs en ny näringspolitik.
Det är därför den nya regeringen har gjort bedömningen att vi inte kan ha ett låtsasdepartement. Från början tyckte man ute i landet att det var jättebra med ett landsbygdsdepartement, men efter hand och ju längre åren gick kom man fram till att det här var ett låtsasdepartement utan egentligt inflytande.
Och det är därför som Stefan Löfven har gjort bedömningen att dessa frågor måste lyftas in i ett större sammanhang, tillsammans med övriga näringslivsutvecklingsfrågor. Det är nog en riktig bedömning. Regeringen har dock bara suttit några få veckor. Det finns mycket kvar att göra.
Det finns en växtkraft, ett entreprenörskap att ta till vara i småföretagandet på landsbygden, och det är avgörande för att hela Sverige ska leva. Offentliga upphandlingar kan också stärkas för att faktiskt öka efterfrågan på mjölk och höja priset.
I många av de upphandlingar som görs i dag är det andra företag som tar det och pressar priserna. Då ska mjölk transporteras flera hundra mil från mitten av Europa till norra Sverige. Det är en utveckling som vi vill bryta, och det är för att få en ökad efterfrågan som vi vill stärka upphandlingarna hos kommuner och landsting. Herr talman!
Det krävs en ny politik för landsbygden för att hela Sverige faktiskt ska leva. Jag ser att det finns en insikt hos landsbygdsministern att vi måste jobba hårt med det här. Jag önskar landsbygdsministern lycka till i sitt arbete, för han har verkligt mycket arbete framför sig.
Isak From (S):
Den borgerliga regeringens stora landsbygdsreform, var det Matlandet? Matlandet innebar att priset på mjölken sjönk. Det produceras nästan lika mycket mjölk i dag som för tio år sedan, men priserna har gått ned, för efterfrågan på lokalt producerad svensk mjölk har sjunkit. Matlandetstrategin mäktade inte med att vända den utvecklingen.
Man mäktade inte med att ta fram nya produkter. Jag är från norra Västerbotten, som väl får sägas vara en del av landsbygden. Jag tycker att det känns bra att man nu har lyft in landsbygdsfrågorna i ett större perspektiv, där vi kan få en helhet. För att få utveckling i hela landet måste vi se till att tågen går. Infrastrukturfrågorna ligger nu på Näringsdepartementet.
Vi måste se till att vi har en efterfrågan på våra jordbruks- och skogsprodukter, och det ligger på Näringsdepartementet. Vi måste se till att it-frågorna löses, att telefonin fungerar och att det börjar byggas bostäder i hela landet. De frågorna ligger också på Näringsdepartementet.
Den socialdemokratiskt ledda regeringen har gjort bedömningen att vi måste kraftsamla för att göra det bästa möjliga av den situation som har efterlämnats av den tidigare borgerliga regeringen. Interpellanten tog också upp en annan fråga som inte varit uppe särskilt mycket än, och det är vad bankerna har med detta att göra.
Jag träffade i valrörelsen en småföretagare i Gargnäs, som har hur mycket jobb som helst. Men han får inte låna något, för hans verksamhet ligger i Gargnäs. Detta kommer inte de privata bankerna att lösa, utan här krävs det en strategi för det statliga riskkapitalet. Detta är dock något som jag misstänker att vår regering kommer att återkomma till vid ett senare tillfälle.
Isak From (S):
Tack, Ulf Berg, för interpellationen! Jag skulle vilja börja mitt inlägg med att tacka landsbygdsministern och regeringen för deras arbete med att föra landsbygdsprogrammet i hamn. När jag träffat bönder det senaste halvåret eller året har framför allt frågan om landsbygdsprogrammet varit på tapeten.
Vad händer egentligen? Får vi ut något gårdsstöd? Hur ska vi klara likviditeten? Är vi med i EU på samma villkor? Varför har vi i Sverige inte fått igenom landsbygdsprogrammet?
Mina borgerliga kollegor kanske kan svara på vad det var som gjorde att det program som skulle ha varit igång den 1 januari 2014 lämnades in först i juni 2014, med en mängd oklarheter. Jag begärde ordet när jag hörde Magnus Oscarsson säga att vi ska slopa beteskravet.
Vi socialdemokrater har drivit på livsmedelsstrategin hårt just för att lyfta fram de svenska livsmedlen och den svenska djurhållningen som en viktig konkurrensfaktor. Det gäller mjölk, kött, sädesproduktion och så vidare. Är slopandet av beteskravet rätt väg att gå för att få konsumenterna med sig?
Det har genomförts, och genomförs fortfarande, kosläpp runt om i landet, vilket annonseras ordentligt. På Norrmejeriers hemsida finns åtminstone tio gårdar som man uppmanas att besöka för att titta på korna och på så sätt marknadsföra den viktiga, lantliga resurs som jordbruket är.
Ska vi då säga att vi håller korna inne, att de inte ska kunna gå ute? Vi tror inte att det är rätt väg att gå. Framför allt tror vi inte att konsumenterna är intresserade av det. Om landsbygds- och livsmedelsstrategin ska fungera fullt ut måste man också tänka på konsumenterna, ta hand om konsumentmakten.
Därför har regeringen aviserat att den kommer att sjösätta en ny myndighet för offentlig upphandling så att kommuner och landsting känner att de får stöd när de upphandlar ekologiskt och lokalproducerat.
Mjölkprodukterna utgör inte en särskilt stor andel av den totala handeln med livsmedel, men det offentliga kan gå före, ge en tydlig signal och utgöra en viktig grund. Jag tror att det finns flera olika åtgärder som kan vidtas. Jag besökte en gård i Bjurholm.
Bjurholm är fortfarande Sveriges minsta kommun men har enligt uppgift flest jordbruksföretag per invånare. Där har man lyckats med något som man inte lyckats med på många andra håll, nämligen generationsväxling.
Snarare är man orolig för att gårdsstödet inte har gjorts om, att tidigare ägare har kvar gårdsstödet och sitter med stora arealer som nya bönder vill komma i åtnjutande av. När man gör en halvtidsöversyn av landsbygdsprogrammet vore det kanske idé att även titta på sådana åtgärder.
Det finns i dag lantbruksföretag som vill växa.
Isak From (S):
Det lät nästan som en höjning av Ulf Bergs tonläge. Jag tackar ändå för det tydliga beskedet från Moderaterna om att sänkt djurhälsa inte är aktuellt och inget som Moderaterna kommer att driva. Det känns som att Kristdemokraterna och Magnus Oscarsson står tämligen ensamma i detta just nu, och det gläder mig mycket. Ulf Berg nämnde Matlandet.
Matlandet lanserades som den stora räddningsplankan för både livsmedelsproduktionen och hela landsbygden. Det lät väldigt bra när det lanserades, men det var betydligt mindre än man hade gjort utfästelser om. Nu gör regeringen omtag i de här frågorna på flera olika sätt.
Vi ska också nämna att samtidigt som man drev Matlandet Sverige minskade man stödet till Business Sweden för att just lyfta fram Sverige som besöksland, matland och gourmetland. Där gick politiken tvärtemot sig själv. Det finns anledning att ta helhetsgrepp på flera olika områden.
Jag tycker att landsbygdsminister Sven-Erik Bucht har aviserat att det vidtas åtgärder. Det har jobbats hårt, inte minst med att få igenom det landsbygdsprogram som skulle ha varit i funktion för så länge sedan. Nu är det äntligen i hamn.
För min del av landet gläds jag särskilt åt att de planer för bredband som är aviserade nu äntligen kan förverkligas, vilket också är jätteviktigt för landsbygdsföretagen, för att man ska kunna ha fungerande digitala kommunikationer i hela landet.
Isak From (S):
Tack, infrastrukturministern, för svaret! Tack, interpellanten, för interpellationen! Under de tidigare fyra åren har jag nog stått i den här talarstolen 20 gånger och i den andra talarstolen ett antal gånger och talat om den här viktiga frågan just utifrån möjligheten att röra sig och åka tåg i hela Sverige. Jag har också sett det utifrån industrins konkurrenskraft.
Det har under de gångna fyra åren vid ett antal tillfällen skett allvarliga tågurspårningar på Norra stambanan som kraftigt har skadat den svenska industrins konkurrenskraft. Det beror mycket på att den svenska industrin har sett att Sveriges regering inte satsat i hela landet, inte satsat på de viktiga kommunikationslänkarna och inte pekat ut riktningen när de viktiga besluten ska tas.
Just därför är deklarationen från vår nya regering så viktig. Det är en regering som har för avsikt att hålla ihop landet och satsa på hela landet. Det handlar inte, som Lena Asplund säger, om ett industrispår till en soptipp. Det brukar Moderaterna lyfta fram i debatten.
Det handlar om att sätta igång planeringsförutsättningarna för sträckan Umeå-Luleå och ta bort den döda filt som i dag ligger över Skellefteå, Piteå och Luleå i dag och där man inte kan göra stadsplaneringen klar då man inte vet var spåret kommer att gå. Det är det frågan handlar om, alltså den tydliga politiska inriktningen: Det här ska vi sätta igång, och det här ska vi göra.
Helena Lindahl lyfte upp vägslitageavgiften, som vi väljer att kalla den. Den är också ett medel för att ge pengar till ny infrastruktur och underhåll. Det är en avgift som kommer att utredas innan den kommer tillbaka till riksdagen för beslut.
För oss socialdemokrater är det viktigt att man har helheten, och i helheten ligger att det är viktigt att alla är med och betalar till svensk infrastruktur, även de utländska åkerierna som nöter på våra svenska vägar. Det är ett sätt att lägga över mer av de långväga transporterna från lastbil till järnväg. Sedan kommer vi naturligtvis för alltid att vara beroende av lastbilstransporter. Ingen säger någonting annat.
Men för svensk industri och för en politik för hela landet har regeringen pekat ut riktningen, och det är jättebra.
Isak From (S):
En del i att vi står här i dag är att statsministerkandidaten Stefan Löfven, som nu är statsminister, deklarerade så tydligt i valrörelsen att Norrbotniabanan ska byggas. Det var första gången det gjordes på ett tydligt sätt. Jag har följt den här debatten under de senaste fyra åren, och jag har inte märkt att Lena Asplund har varit här och interpellerat eller ställt frågor om Ådalsbanan.
Vi socialdemokrater interpellerade om hela sträckan, hela godsstråket från Göteborgs hamn ända upp till Narvik, men jag såg inte till Lena Asplund i den diskussionen. Men någon gång ska vi väl vakna och se att det behovet finns. Lena Asplund får skriva en interpellation om Ådalsbanan, så får Socialdemokraterna återkomma och tala om hur det ska gå till att få en sammanhållen, fungerande järnväg. Det är ju vad det handlar om.
Hur får vi en sammanhållen, fungerade järnväg i hela Sverige? Det kräver satsningar och nyinvesteringar på alla sätt.