KBLab/rixvox huggingface dataset:
Maud Olofsson (C):
När det gäller vita certifikat försöker jag bara förklara att Energimyndigheten, som ju är den myndighet som kan frågan allra bäst, kommit till slutsatsen att vi inte ska införa dem nu eftersom det skulle störa de gamla systemen. Jag tycker att det finns anledning att lyssna på den expertmyndighet som vi har. Socialdemokraterna är naturligtvis välkomna att ta den diskussionen med Energimyndigheten.
Tyvärr fanns inte något underlag som matchade den ambition som EU hade satt upp om 20 procents energieffektivisering till 2020, utan det arbetet fick vi påbörja när vi kom i regeringsställning. Jag gör det gärna och tar också gärna emot förslag för att hitta bra styrmedel, bra program och annat. Där är Socialdemokraterna välkomna att komma med allehanda förslag.
Jag noterar att Börje Vestlund säger att det inte går att nu införa de vita certifikaten. Vi gör samma bedömning. Det är svårt eftersom vi först måste få de andra att fungera. När det gäller investeringar i bostadssektorn för energieffektivisering är det ytterst lönsamt att göra dem.
Jag har lite svårt att se att vi skulle ha ett stort statligt subventionsprogram till privata och offentliga fastighetsägare för att de ska göra dessa investeringar. Jag tror att det lönar sig ändå, och då ska skattebetalarna inte gå in och subventionera det hela. Dessa investeringar är lönsamma att göra eftersom man sparar energi och därmed pengar.
Slutligen vill jag bara säga att jag ser fram emot de diskussioner som vi kommer att ha med fackliga och ideella organisationer, med företag, med alla dem som är intresserade av att nå upp till de klimatmål som EU satt upp. Jag tror att det blir en oerhört bra sak för Sverige. Vi kan nämligen både göra gott i världen genom att spara klimatet och rädda miljön och få fram bra produkter som kan skapa jobb här hemma. Det är ett fantastiskt uppdrag för ett land som Sverige att kunna leva upp till.
Maud Olofsson (C):
Jag försöker redovisa vad konkurrenslagen siktar in sig på. Det är framför allt fråga om olika typer av samarbeten för att sätta konkurrensen ur spel. Det är klart att det spelar roll också för kundernas möjligheter att få rätt pris och rätt service. Vi har tagit till krafttag när det gäller just den lagstiftningen. Jag håller med Börje Vestlund om att de branscher som han nämner inte omfattas av konkurrenslagen.
Det som är viktigt att säga där är att det finns olika sätt att angripa detta. Det ena är att ha en bättre kontroll. I en del av de här sammanhangen handlar det om skattesmitning. Då ska vi använda de myndigheter som vi har i form av skattemyndigheten och annat för att komma åt den delen. Den kontrollen utförs också. Det är ett ansvar som bland annat skattemyndigheten har. Det andra handlar om att ha sunda system i början.
Det är därför jag nämner de hushållsnära tjänsterna. Vi vet att hela den branschen innehöll väldigt mycket svart arbetskraft och svart arbete. Jag tänker så här: Om 40 000 människor har ansökt om att få skattereduktion tyder det väl ändå på att en hel del av dessa tidigare betalade svart men nu har gått över till vitt?
Det är åtminstone den bild jag får, och det är många som är anställda inom den hushållsnära sektorn som säger att det är väldigt bra att de nu får vita pengar, social trygghet och erkännande för det de gör. Men det är också många kunder som säger att det är väldigt bra att de nu kan betala vitt och att de vet att det sköts enligt de regler som vi har. Det är ett annat angreppssätt att titta på olika branscher och också föreslå åtgärder.
Hushållsnära tjänster är ett bra exempel. Så går vi vidare också när det gäller andra branscher. Inom restaurangbranschen, som också innehåller mycket av illojal konkurrens i form av svart betalning, är det samma sak. Det är det jag nämner i mitt svar. Momsnivåerna och momsreglerna är ett hinder i detta. Det är kostsamt att ha restaurangverksamhet i dag.
Det är svårt att få lönsamhet. Då lockas man att jobba med osunda metoder. Därför har vi också en diskussion med EU. Den socialdemokratiska regeringen missade att vara med i försöket med momssatserna. Det där gör att vi måste ha en diskussion igen med EU för att kunna få vara med i det momsförsöket.
Jag tycker att det är väldigt viktigt att vi bekämpar illojal konkurrens. Där håller jag med Börje Vestlund. Vi har all anledning att hylla de företagare som följer de regelverk som vi har satt upp. Men jag tror också att det i grunden handlar om att jobba med att förutsättningarna för företagen fortsätter att utvecklas på ett positivt sätt. Det är det arbetet alliansregeringen har påbörjat.
Då minskar behovet av att jobba med den här typen av åtgärder. Hushållsnära tjänster är ett sådant exempel. När det gäller regelverk och annat kommer vi att återkomma till riksdagen och redovisa dels vad som är gjort, dels vad som kommer att göras. Min förhoppning och min tro är att det också är en signal från samhället: Vi vill att ni ska kunna vara lönsamma med helt öppna regler och med sunda system.
Vi ska jobba steg för steg för att åstadkomma detta.
Maud Olofsson (C):
Låt mig bara säga att det förstås inte bara är höga kostnader för företagen som gör detta. Det finns också tillfällen där man är lockad att göra rent kriminella saker. Jag vill ändå utgå ifrån att de allra flesta företagare är bra och hederliga människor som vill driva sitt företag på ett bra och vettigt sätt. Det är ofta höga kostnader som driver. Det blir mer lockande att göra det här.
Inom tjänstesektorn har vi höga kostnader för personal eftersom det är en personalintensiv sektor. Det är därför jag nämner tjänstesektorn. Det gäller inte bara restaurangbranschen utan även många andra branscher. Jag vill också påpeka att Skatteverket har ökat sina insatser för att bekämpa till exempel skattefusk inom bygg- och anläggningssektorn. Man bygger ut skattebrottsenheterna inom verket för att kunna klara det.
Vi ökar alltså insatserna för att få detta att funka bättre. Det finns många nyheter i konkurrensförslaget. Jag tror att Börje Vestlund måste läsa en gång till. Det är både skärpt kontroll och skärpta muskler för Konkurrensverket. Det är näringsförbud och en rad andra åtgärder som gör att vi får mycket bättre muskler för att bekämpa framför allt kartellbildning.
Vi har sett tidigare i den gamla lagstiftningen att den inte har innehållit tillräckligt. Det är på bygg- och anläggningssidan som vi har haft en hel del problem. Jag tror att vi måste klara av att ha en balans mellan kontroll och stimulans. Jag tror, som jag sade, på hederliga företagare.
Det finns också några som använder osunda metoder, men jag tycker att det är viktigt att vi inte bara pratar om kontroll utan också pratar om hur vi ska skapa bättre villkor så att det blir lönsamt, roligt och enkelt att vara företagare i Sverige. Jag är i full färd med att leverera den politiken.
Maud Olofsson (C):
Jag beklagar först och främst att svaret har fått vänta. Det finns praktiska förklaringar till detta, men det är klart att det hade kunnat vara bra att kunna lämna svaret innan beslutet var fattat. Låt mig först säga att jag tror att vi ska vara klara över att det är en tekniskt komplicerad fråga. Det är ingen slump att frågan har legat länge på regeringens bord - och också hos Svenska kraftnät.
I grunden är det så att ska vi kunna ha en bättre, väl fungerande nordisk elmarknad måste vi ha kablar. Dessa kablar måste dras någonstans. Jag vill ha en fungerande nordisk elmarknad, och den här kabeln har räknats som en av de strategiska kablarna för att kunna öka överföringen mellan Sverige och Finland. Vad är meningen med här kablarna?
Jo, det är att varje land inte behöver bygga toppkapacitet hela tiden, utan vi kan hjälpa varandra när det är hög förbrukning och starkt tryck i ett land men kanske inte i ett annat. Vi måste också se på vad syftet är med de här kablarna. Teknikutvecklingen går naturligtvis framåt, och Sydvästlänken är ju ett sätt att pröva en my teknik för nedgrävning av kablar.
Men vi måste vara ärliga också i det fallet och säga att det finns frågetecken kring den här nya tekniken. Det gäller säkerheten, hur man ska kunna klara olika överföringar och annat. Det tycker jag också är viktigt att säga; att när vi nu tar ett nytt tekniksteg kan det vara bra att se vad det får för resultat och hur det fungerar i praktiken.
När jag har tittat på bedömningen av det här har jag kunnat konstatera att den kabel som ska gå på land i största utsträckning går på redan befintlig mark som är tagen i anspråk. Det finns redan kablar upphängda. Man hänger i samma stolpar. Det är på en liten, kort sträcka som man gör nytt.
Det är så jag har sett på det, och jag har ställt det i relation till den ökande kostnad som man har beräknat för att gräva ned. Sedan vill jag gärna säga att det är väldigt viktigt att man har samråd. Jag kan bara se från de redovisningar som är gjorda att det har skett väldigt mycket samråd. Sedan kan det vara så att man inte är överens i sakfrågan. Då hjälper ju inte samrådet, för man har olika åsikter.
Det måste vi också ha respekt för. Jag vill säga att jag tycker det är viktigt att vi kommer fram när det gäller expropriationslagen. Den kritik som riktas mot utbygganden handlar ju också om ersättning till enskilda markägare. Där hoppas jag att utredningen nu kommer med lite konkreta förslag.
Ska vi kunna bygga ut ledningar, ska vi kunna få människor att ställa upp med mark, med allt det intrång som det innebär, måste det också finnas en rimlig ersättning till markägarna. Det måste alltså finnas förståelse för att vi behöver stora infrastrukturprojekt av den här arten. Vi får pröva oss fram med ny teknik. Jag är helt säker på att tekniken kommer att utvecklas framöver och prövas på olika ställen.
Och det tredje viktiga instrumentet är att ha en expropriationslagstiftning som också gör att markägarna känner att de blir rättfärdigt och rättvist behandlade. Det är den balansen och de delarna som är viktiga att ha med i det här.
Maud Olofsson (C):
Låt mig börja med att säga att det är skönt att höra att vi är överens om att vi har ett behov av att bygga det här. Jag tycker egentligen att det har fått vänta alldeles för länge, för vi behöver den här överföringskapaciteten så att vi kan få en väl fungerande marknad. Jag tror också att det lokalt finns en stor förståelse. Det är min bild. Det underlag som har tagits fram för att vi ska kunna fatta det här beslutet har ju tagits fram av Svenska kraftnät. Där har man beaktat olika aspekter.
Man har beräknat kostnader. Man har beräknat de olika alternativen. När jag ser på detta har jag litat till det Svenska kraftnät har tagit fram som underlag. Vi har redan befintliga ledningsgator. Ja, vi måste bredda dem, men det är ändå en förhållandevis liten kostnad och ett förhållandevis litet intrång när det redan finns en ledningsgata.
När jag tittar framåt vet jag inte hur teknikutvecklingen kommer att vara. Förmodligen kommer det att ske mycket positiva saker här som både gör det kostnadseffektivare och mer säkert framöver och som kan förändra situationen. Men jag har att ta ställning till det här ärendet i dag. När det gäller ersättningsfrågorna finns det, som jag säger, en utredning som tittar på det här.
Syftet är ju att skydda äganderätten. Jag tycker att det är väldigt positivt om Vänsterpartiet också är ett parti som slåss för att skydda äganderätten. Det är klart att från den enskilde markägarens synpunkt är det ju så att om man ska ställa upp med mark till vägar, järnvägar, elnät och annat är det viktigt att det både är rättssäkert och uppfattas som rättvist.
Vi kommer att granska förslagen noggrant när de kommer från utredningen och sedan återkomma till frågan. Det är viktigt att vi, när samhället har ett intresse av att bygga olika sorters infrastruktur, också möter det med respekt för de enskilda markägarna och lokalbefolkningen. Jag är helt säker på att när vi i framtiden talar om ledningsgator och alternativt nedgrävda ledningar kommer det att se annorlunda ut.
Men just här och nu har jag bedömt att för att komma fram i den här delen med den kostnad som detta innebär är beslutet riktigt.
Maud Olofsson (C):
Låt mig först än en gång tacka för den viktiga debatten. Det är bra om vi kan diskutera hur vi förhåller oss till nödvändiga infrastrukturprojekt. Det här är ett enskilt projekt, men det principiella berör många. Hur ska vi bygga ut kablar framöver? Hur ska vi klara säkerheten? Då är det viktigt att leda utvecklingen så att ny teknik tas fram. Det är därför som Sydvästlänken blir intressant.
Där ser vi en ny teknik utvecklas. Den här kabeln utgör inte bara en kostnadsfråga. Det handlar också om driftssäkerhet och möjligheten att få snabba underhållsinsatser. Där är man inte riktigt "hundra" över hur det ska klaras av vid nedgrävning. Det finns också med när man tittar på vilken kabeldragning som ska väljas.
I grunden är det bra att vi har en diskussion om funktionalitet, miljöaspekter, säkerhet och ekonomisk ersättning. Vi kommer att behöva återkomma till det därför att det finns ett antal andra strategiska investeringar som kommer att behöva göras. Jag hoppas verkligen att vi i största samförstånd med både lokalbefolkning och dem som ska bygga detta kommer att hitta bra och modern teknik.
Vi får ny kunskap allteftersom, och den ska vi naturligtvis ta till oss. Då blir det mer och mer kostnadseffektivt. Jag tackar för att jag har fått chansen att utveckla tankarna om denna kabel.
Maud Olofsson (C):
Låt mig ta sakfrågan först. Investeringarna i Tyskland skedde under den tid Miljöpartiet stödde den socialdemokratiska regeringen. Det här var inte någon fråga för energisamtal - det här var en fråga om statligt ägande. Miljöpartiet var, som Per Bolund själv säger, de som fick in i bolagsordningen att man skulle vara ledande inom det förnybara. Där ligger svaret. Per Bolund är alltså i så fall i stor utsträckning ansvarig för de investeringar som har skett i Tyskland.
Jag vill också påpeka att de diskussioner som Vattenfall har med tyska politiker är deras ansvar. Det är faktiskt tyska politiker som är beställare av vad Vattenfall ska utföra. Om Per Bolund vill ha en politisk diskussion med Tyskland måste han vända sig till sina kolleger där och ta diskussionen den vägen. Regeringen har infört hållbarhetsredovisningar som kommer att följas upp i dialog med ägarna.
Vi vill ju se om Vattenfall lever upp till det som utlovats och redovisats. Vi som ägare kommer att ha en fortlöpande dialog med Vattenfall, och vi har den också i dag. Ett resultat är att Vattenfall skärper sina målsättningar när det gäller utsläppen av koldioxid. Man säger att man ska minska utsläppen med 50 procent fram till 2030 jämfört med 1990 års nivå.
Vi kommer naturligtvis hela tiden att se till att Vattenfall lever upp till detta. Jag tycker också att det är bra att Vattenfall nu investerar i många av de förnybara energikällorna, både här hemma och runt om i världen. Eftersom jag tror på det förnybara skulle jag naturligtvis önska att ännu mer skedde från många kraftbolag, men jag ser också att det sker en ökad investering och att intresset ökar.
Tack vare den överenskommelse som vi har nu kring energi och klimat på EU-nivå kommer det förnybara också att hamna i ett helt annat fokus än tidigare. Precis som Per Bolund säger kommer alla länder att tvingas leva upp till 20 procent förnybar energi, 10 procent förnybara bränslen, 20 procent energieffektiviseringar och 20 alternativt 30 procents minskning av koldioxidutsläppen. Detta kommer att vara styrande.
Vi hade en diskussion här i Stockholm i går med alla dem i vårt land som måste ställa upp för att vi ska nå målen. Jag tror att det kommer att ske samma sak i varje land, för det är tuffa målsättningar. Även kraftbolagen måste naturligtvis vara med och bidra så att vi når de fina mål som EU nu har kommit överens om. I det stycket är jag otroligt glad att EU är en pådrivande kraft som leder till det förnybara energisystemet.
Maud Olofsson (C):
Låt mig först tacka Per Bolund för att han tar upp denna viktiga fråga. Diskussionerna kommer att fortsätta, och Per Bolund är också välkommen att ha en direkt dialog med Vattenfall, eftersom han ju är en av aktieägarna i Vattenfall. Jag tror att de välkomnar den diskussionen med Miljöpartiet. Per Bolund säger att ansvaret inte slutar vid Sveriges gränser. Nej - men det är lite underligt att ni inte var upprörda över detta medan ni stödde Socialdemokraterna.
Varför använde ni inte ert inflytande för att stoppa detta när ni hade möjligheten att påverka? Jag har nu att hantera detta som ansvarig ägare, och hur styr jag? Jag styr med hjälp av en kompetent styrelse. Jag styr med ägardirektiv. Jag styr med hållbarhetsredovisningar och genom dialogen med Vattenfall.
Genom att på det sättet konsekvent och steg för steg finnas med som aktiv ägare får vi också Vattenfall att bli det stolta företag som vi vill att det ska vara. Jag ser stora utmaningar framför oss när det gäller just förnybara bränslen och energieffektivisering. Tack vare EU:s energi- och klimatöverenskommelse har vi också ett bra ramverk att hålla oss till. Var så säker, Per Bolund - du kan känna dig lugn med att Vattenfall ska vara ledande i detta!
Vi vill också se till att svenska medborgare som är ägare till Vattenfall ska kunna känna stolthet över bolaget. Detta är som sagt var en bra diskussion, och jag tror att den är nödvändig att föra också utifrån perspektivet att Sverige ska ta en ledande roll i omställningen till det hållbara energisystemet.
Maud Olofsson (C):
Låt mig först vända mig till interpellanten. Han säger att han inte ser de konkreta åtgärderna i interpellationssvaret. Man kan inte begära att vi ska räkna upp alla de förslagen. Jag kan upplysa om att hela handlingsplanen och alla förslagen finns att läsa på vår hemsida. Vi har tagit ut en del när vi skrivit skrivelsen till riksdagen.
När vi tittat på hela regelkrånglet och gått igenom alla områdena har vi konstaterat att kostnaderna motsvarar ungefär 100 miljarder kronor. Ska vi få bort 25 procent innebär det att vi ska ta bort 25 miljarder kronor. Näringslivets regelråd, som bland annat är vår samarbetspartner, har räknat ut att det vi till dags dato har gjort och det som nu närmast ligger i pipeline motsvarar ett minskat regelkrångel på 10 miljarder kronor. Vi är alltså en god bit på väg.
Det är bara det att ni socialdemokrater inte riktigt ser det. Jag tror att förklaringen till att ni inte ser det är att ni själva är så ineffektiva på att ta bort regler. Jag har försökt att studera förslagen som har kommit från olika grupper vilkas arbete pågår inom Socialdemokraterna. Det lättaste ni har att ta till är att krångla till livet för företagarna och höja skatterna för dem. Det är genomgående när man granskar förslagen.
Det vi har lärt oss av omvärlden och som är väldigt viktigt är att vara systematiska. Det är därför vi jobbar med mätningar och utvärderingar. Det är därför vi arbetar interdepartementalt, det vill säga mellan alla departement med Näringsdepartementet som sammanhållande. Det är därför vi jobbar med konsekvensutredningar. Det är därför vi har en handlingsplan, och det är därför vi inrättar ett regelråd som ska granska våra förslag från ett småföretagarperspektiv.
Jag kan konstatera att Socialdemokraterna inte vill införa regelrådet. Ni har strukit det i er budget. Tycker man inte att man behöver det instrumentet? Storbritannien och Holland, som har kommit långt, säger att det är en absolut nödvändighet för att man ska nå framgång. Jag är jättenoga med att det finns en ordentlig struktur, en ordentlig vilja och en ordentlig drivkraft för att förenkla för företagen.
Om det nu innebär 10 miljarder i minskade kostnader motsvarar det mer än 1 procents arbetsgivaravgiftssänkning. Det väldigt viktigt för landets företagare. Jag är stolt över att vi redan har kommit så här långt med det systematiska regelförenklingsarbete som regeringen har påbörjat. För de sociala företagen innebär det naturligtvis minskad byråkrati och minskat krångel. Det är också en fördel för de sociala företagen. Det handlar många gånger om människor som arbetar ideellt inom de sociala företagen.
Kan vi minska statistikuppgiftslämnandet, göra det enklare när det gäller semesterlagar, göra det enklare när det gäller kemikalielagstiftning och utförande av olika saker som har funnits i det gamla regelverket kommer de sociala företagen att gynnas av det. Det är vi väldigt glada åt i den här regeringen.
Maud Olofsson (C):
Låt mig först säga att jag tror att Börje Vestlund måste läsa på lite bättre. Det är lite tråkigt att behöva säga det. Men det finns mycket dokumenterat i det som redan är gjort och det som finns i handlingsplanen. Jag vill återigen hävda att det strukturerade arbetet är det som kommer att ge resultat. Det visar Storbritannien och Holland som exempel. I sammanhanget handlar det både om att förenkla och att förbättra. Det finns en del åtgärder som innebär visst regelkrångel men som är en bra sak för företagen.
Hushållsnära tjänster är ett sådant exempel, där man kan säga att det är klart att det finns gränsdragningsproblem. Men det innebär ändå att det är 5 000 företag som i dag jobbar med hushållsnära tjänster och över 40 000 svenskar som får nytta av de hushållsnära tjänsterna. Det är Näringslivets regelråd som har gett uppgiften. Jag tror att det är bättre att de redovisar och utvärderar regeringen än att Socialdemokraterna eller vi själva gör det.
Näringslivets regelråd säger att vi har minskat regelbördan med 10 procent. Det motsvarar 10 miljarder. Regelbördan har inte ökat; den har minskat med 10 procent, och det motsvarar 10 miljarder. Jag återupprepar detta. Det innebär att vi är på god väg att leva upp till målsättningen. Börje Vestlund säger att alla tycker att det är en bra målsättning. Jo, men då måste man leverera! Man måste göra någonting på området.
Det finns en lång lista med alltifrån semesterlagen, kraven på dokumentation i föreskrifterna för systematiskt miljöarbete, Skatteverket som gör blankettöversyn, SCB som gör en-dörr-in-lösning, kemikalielagstiftning som slås samman, företag som exporterar och importerar och som får det enklare att göra det, och jordbruksföretagen som lämnar en uppgift till samlade myndigheter. Det finns en lång lista. Det är viktigt att se att detta ska göra skillnad i företagens vardag.
Det är lite olika branscher och företag av lite olika storlekar som drar nytta av det. Men det är ett bra arbete som är på gång. Socialdemokraterna vill höja skatten på att anställa unga. Ni vill höja skatten på att anställa invandrare. Ni vill höja skatten på att anställa långtidsarbetslösa och långtidssjuka. Jag tycker inte att det är bra. Vår politik har lett till att 164 000 färre är i utanförskap.
De som hade det svårast att komma in på arbetsmarknaden har nu fått det lättare. De har fått en möjlighet att komma in och visa upp sig. Tala om för landets invandrare, landets unga, landets långtidsarbetslösa och landets långtidssjuka varför de ska få höjda kostnader för att de ska få en möjlighet att komma in på arbetsmarknaden! Det svaret är ni dem skyldiga.