Johan Löfstrand (S):
Vi ska i dag debattera miljö- och jordbruksutskottets motionsbetänkande nr 10 Övergripande miljöfrågor m.m. För tids vinnande vill jag börja med att yrka bifall till reservation nr 1 men står självfallet bakom de övriga socialdemokratiska reservationer i betänkandet. Herr talman! Miljöfrågan är global. Därför är det viktigt att hela världen är med och tar sitt ansvar.
År 1997 skrevs Kyotoprotokollet under, och det var ett viktigt steg för att genomföra en global miljöstrategi. Det globala miljötänkandet är en förutsättning för att vi ska klara de utmaningar som vår jord står inför.
Processen har sedan gått vidare i världssamfundet, och ytterligare några små steg har tagits till exempel vid klimatmötet i Cancún. Tyvärr räcker inte den ambitionsnivå som finns i dag. I dessa sammanhang måste EU ta ett mycket större ansvar.
Vi socialdemokrater anser att EU ska gå före och minska sina utsläpp med 30 procent till 2020 oavsett vad andra länder säger. Här är det viktigt att Sverige är tydligt. Vi socialdemokrater, miljöpartister och vänsterpartister vet att det svenska miljömålet kommer att vara svårt att uppnå till 2020. Vi vill därför betona att det arbetet måste prioriteras.
Vi tycker att regeringen i dag har sänkt ambitionsnivån rejält. Vi vill öka ambitionerna på det miljöpolitiska området och genom kraftiga åtgärder jobba för att nå de mål som är så oerhört viktiga för vår planet. För att lyckas med det krävs höga ambitioner men också bra verktyg.
Jag anser att ekonomiska styrmedel är ett av de viktigaste verktygen och nyckeln till att faktiskt lyckas nå målen. Med ekonomiska styrmedel kan vi stimulera fler människor och företag att ändra sitt beteende och på så sätt skapa en utveckling som är såväl ekonomiskt som socialt och ekologiskt hållbar. Hit hör klimat-, energi- och miljöskatter.
Men för att vi ska lyckas krävs också lagstiftning, handel med utsläppsrätter och olika certifikatsprogram. Dessa styrmedel ska utformas så att de stimulerar till arbete, till företagande och till att bibehålla industrins konkurrenskraft - samtidigt som det ska leda till hållbar utveckling.
Jag tror att vi genom teknikutveckling och ett ändrat beteende kan klara omställningen och nå de miljömål som vi satt upp. Det kommer dessutom att leda till att den svenska konkurrenskraften kan stärkas genom innovationer och, i förlängningen, nya exportprodukter. Herr talman! Vi måste, som jag sade tidigare, tänka och agera globalt.
Minst lika viktigt är dock att vi agerar, och påverkar det som händer, lokalt. De lokala miljöfrågorna och miljöarbetet måste därför i alla lägen sättas i fokus. En oerhört viktig fråga i detta sammanhang är hur vi utnyttjar de resurser som vi konsumerar. I reservation nr 1 belyser oppositionen den frågan.
Det handlar om att vi måste tydliggöra och sätta upp mål för att minska det onödiga slängandet av mat som i dag finns i vårt samhälle. Det är självklart ofrånkomligt att mat slängs. I många sammanhang är det svårt att avgöra matåtgången, och här finns givetvis praktiska problem. Men mycket av den mat som i dag produceras går till spillo.
Undersökningar visar att mellan 20 och 40 procent av den mat som produceras i industriländer går till spillo, slängs. I svenska skolor slängs mellan 10 000 och 30 000 ton skolmat per år till en kostnad av flera hundra miljoner. Här kräver vi från oppositionen en tydlig strategi från regeringens sida.
Frågan måste prioriteras och tydliga mål utarbetas för att minska det slängande av mat och matavfall som nu sker. Herr talman! Ett annat område som jag tänkte beröra handlar om att vi måste förbättra forskningen om kombieffekter av olika kemikalier.
Kemikalier har vi runt omkring oss i vår vardag och närmiljö. Forskning och testverksamhet har länge bedrivits för att bedöma de faror och risker som finns med de kemiska ämnen som vi nästan varje dag kommer i kontakt med. Utifrån dessa bedömningar har man satt gränsvärden och vidtagit olika försiktighetsåtgärder, och det är bra.
Men både i den miljö vi människor vistas och i den natur vi omges av finns många kemiska preparat. I dag är forskningen och analyserna av hur de olika preparaten tillsammans påverkar oss och vår närmiljö inte tillräcklig. Frågan måste tas på mycket större allvar.
Därför menar vi att vi måste förbättra kunskapen om de kombieffekter som finns och höja prioriteringen när vi finansierar forskningsprojekt gällande miljö och hälsa. Även om det i stort sett är omöjligt att beräkna och forska på alla kombinationseffekter är det viktigt att frågan tas mycket mer i beaktande än vad fallet är i dag.
Vi vet nämligen inte vilka effekter många av preparaten i olika kombinationer faktiskt har både på vår hälsa och på vår omgivning. Herr talman! Som jag inledde med handlar miljöfrågan om både stort och smått, vilket detta betänkande också visar. Ska vi i framtiden ha en jord att leva på krävs handlingskraft och politiskt mod.
Den enskilda människan kan inte lösa de miljöproblem vi står inför. Sverige klarar inte heller av att lösa de miljöproblem som finns. Och marknaden klarar definitivt inte av att lösa dessa frågor.
Därför måste vi politiker ha mod och vilja att kombinera den enskildes ansvar, Sveriges ansvar och världssamfundets ansvar och genom morötter, ekonomiska incitament, ibland lagstiftning och piska ändra de beteenden och strukturer som finns för att på så sätt uppnå de klimatmål som vi har satt upp.
Därigenom kan vi få en hållbar utveckling i Sverige och i världen.