KBLab/rixvox huggingface dataset:
Isak From (S):
Tack, näringsministern, för svaret!
Utredningen om strategiska mineral är förvisso inte remitterad, men jag kan nu ställa frågan vad regeringen avser att göra med den. Har man tänkt att remittera den? Den lyfter nämligen en mängd olika frågeställningar just med tanke på att göra det lättare, effektivare och snabbare.
Om man ser det ur ett engagerat klimat- och miljöperspektiv är den kanske också för vissa väldigt långtgående. Det kan alltså finnas intressenter som starkt menar att det inte borde bli så. Därför är det ännu viktigare att just de frågorna går på remiss. Jag återgår till Miljöprövningsutredningen som näringsministern nämner i svaret.
Jag vill också nämna Klimaträttsutredningen där det finns faktiska förslag som är viktiga för gruv- och mineralindustrin och för att få till en ny gruva.
En gruva är ju inte bara ett hål i marken eller en tunnel, utan det är en arbetsplats där det ska finnas ström - starkström med stark kapacitet - och infrastruktur.
När det gäller den omdiskuterade gruvan i närheten av Jokkmokk är transporterna till och från gruvan liksom nya elnät, som också kommer att hamna i den kommande miljöprövningen, kanske de svåraste frågorna att lösa.
Därför är det av avgörande intresse för gruvnäringsföretagen och inte minst för gruvsamhällena i norra Sverige men även i övriga Sverige att även Miljöprövningsutredningens och Klimaträttsutredningens förslag faktiskt kan genomföras.
Näringsministern lyfter fram att den förra regeringens förslag inte är tillräckligt långtgående, men jag menar att det finns förslag på bordet som man borde kunna gå vidare med för att komma igång. Precis som näringsministern nämner är vi i ett läge där vi behöver säkerställa vår egen självförsörjning.
3 procent av hela EU:s beroende av jordartsmetaller produceras inom EU. EU konsumerar däremot 30 procent av samtliga jordartsmetaller i världen.
I det rådande läget med Ryssland och Kina är det helt avgörande för både Sverige och EU att produktionen av strategiska mineral och jordartsmetaller faktiskt kommer igång. Här finns det ett antal viktiga förslag som man kan ta vidare. Frågan är alltså: Kommer man att ta det här vidare, och vad är det i så fall som saknas?
Isak From (S):
Jag tycker väl inte att det är tråkigt att näringsministern tycker att en del av Socialdemokraternas förslag är bra. Det kan vi ta med oss. I de tre utredningarna lyfts det upp ett åttiotal förslag och ganska omfattande nya delar. I utredningen som handlar om strategiska mineral lyfter man även in och berör finanspolitiken och kommunernas finansiering.
En del i det här och kanske inte bara i det här utan även när vi pratar om vindkraft, kärnkraft, vargar eller gruvor handlar om att man tycker att det är jättebra. Man säger: Det ska vi ha, men kanske inte här. Det ska kanske vara någon annanstans.
Jag kommer från Norsjö, mitt i Bolidenfältet. Sedan Boliden öppnade sin fyndighet på 20-talet och Boliden och Skellefteå kom att blomstra har det öppnats och stängts 17 gruvor, tror jag, i kommunen. Och vi har fortfarande en rennäring. Det går. Däremot är det kanske värre i Östergötland, till exempel i Norra Kärr.
Där är det inte lätt. Man har inte samma vana av gruvor. Det är komplicerat. Det kan läcka, och det kan skada människor. Så är det. Vi har tyvärr en erfarenhet från norra Sverige. I mitt arbetsliv var jag själv ganska involverad i Blaikengruvan och Svärtträskgruvan.
De projekten visade sig tyvärr vara startade av aktörer som inte hade hela gruvfrågorna med sig. De hade glömt vissa saker, till exempel att man måste ha resurser om någonting går fel. Jag tror att det är en avgörande faktor om lokalbefolkningen ska ha förtroende för en aktör.
Finns det resurser om det skulle gå dåligt? Så har man det i Finland. Det är ett reellt tips till näringsministern. Där tittar man mer på vilket kapital bolaget har. Har det resurser? I Sverige har vi haft aktörer som inte riktigt haft alla delar med sig. Det har skadat näringen, och det skadar oss nu.
Likväl är det här saker som vi behöver. Vi behöver komma igång. Jag vet att det i budgeten finns förslag om mer pengar till SGU, som lyfter upp att Mineralinformationskontoret i Malå behöver lyftas fram och stärkas. Det kan näringsministern också ta med sig.
De som i dag sitter på mycket kompetens och kunskap efterfrågas nämligen av aktörer, så att man kan undvika att börja om helt från början. Det finns i dag bra kunskap om nya fyndigheter som man kan ta vidare. Man behöver inte uppfinna hjulet hela vägen en gång till. Även det är ett reellt medskick.
Isak From (S):
Jag tackar näringsministern. Vi har en situation där det ofta, med rätta, beskrivs som att bolagen har lagt miljoner - ibland till och med hundratals miljoner kronor - på utredningar. Dessa utredningar är så till den milda grad komplicerade att myndigheterna inte har kompetens att hantera dem.
De behöver då starta egna utredningar. Om man nu har tvingat utvecklingen så långt måste man backa bandet och ställa sig frågan vad det är som ska säkerställas. Jo, att det inte läcker ut gifter i omgivningen och att det återställs med bästa möjliga teknik.
Då kan man kanske inte initialt exakt veta hur det ska återställas, eftersom man inte vet hur produktionen utvecklar sig. Däremot måste bolaget ha resurser för att kunna vidta de åtgärder som krävs.
Jag tänker att det här måste vara ingången om man ska se över detta på riktigt, för man hamnar nu i en konstig situation där företagen samtidigt som de söker också ska utbilda myndigheterna om bästa möjliga teknik. Det här är ju en innovationsdriven verksamhet som går framåt hela tiden och där AI är på väg in.
Det handlar om en helt annorlunda arbetsmiljö jämfört med för bara tio år sedan. Stegen är enorma mot ny teknik och en helt annan typ av brytning. Det måste man också ha med sig.
Isak From (S):
Tack, Peter Kullgren, och grattis till ett viktigt uppdrag för Sverige - inte minst för skogslandet Sverige! Det är klart att vi socialdemokrater har höga förväntningar - särskilt kanske på Kristdemokraterna, som har haft en väldigt hög svansföring när det gäller de skogliga frågorna. De tre regeringspartierna - även Kristdemokraterna, väl?
- har också under flera år tydligt drivit på för en höjning av reduktionsplikten. Reduktionsplikten ansågs vara det viktigaste verktyget för att klara Sveriges klimatmål. Det i sin tur välkomnades av skogsindustrierna, som före valet hade aviserade investeringar på 15 miljarder kronor.
Inte minst Södra Skogsägarna, Stora och Holmen uttrycker nu ganska stor skepsis mot den nya regeringens totala omsvängning. Frågeställningen är: Är biodrivmedel viktiga? Reduktionsplikten har ju varit ett sätt att öka efterfrågan.
Sedan kan det också finnas skäl att, precis som Peter Kullgrens parti med flera regeringspartier har drivit på den tidigare regeringen att göra, skattesänka till exempel HVO 100 och RME till EU:s lägsta nivå. Nu ser vi inte att den frågan är uppe på dagordningen på regeringens bord. Min fundering är alltså: Hur kan det komma sig?
Min fråga till Peter Kullgren är också: Vad anser Peter Kullgren att HVO 100 ska kosta vid pump? Och är Peter Kullgren och regeringen villiga att vidta åtgärder för att öka efterfrågan på HVO 100?
Nu klipper högerregeringen detta. I Peter Kullgrens svar lyfter han fram Industriklivet. Jag välkomnar att det är kvar. Initialt, innan S-regeringen införde det, fanns ju inte detta stöd. Nu har regeringspartierna sett att Industriklivet ändå är en viktig del, så den delen tackar jag för.
Däremot ser jag fram emot svaren från Peter Kullgren, särskilt på vad han anser att HVO 100 ska kosta vid pump.
Isak From (S):
Peter Kullgren! Det är ett annat regeringsparti som har varit ännu tydligare med att man före valet säger en sak och att det efter valet blir något annat. Men alla löften om prissänkning vid pump har visat sig vara svåra att uppfylla. Jag kan ha förståelse för att Peter Kullgren har svårt att svara på vad HVO 100 kommer att kosta.
Men det är i dag ganska många som kör omkring med en dieselbil och som vill göra klimatvänliga val och som samtidigt vill att vi ska göra oss oberoende av Saudiarabien, Qatar eller för den delen Iran.
Man kan med tanke på omsvängningen i politiken fundera på hur mycket mer olja vi kommer att importera till Sverige från Qatar, Iran, Saudiarabien med flera. Rysk olja kommer förmodligen inte att importeras på väldigt lång tid - tack och lov.
Oljeberoendet minskar såklart möjligheterna att öka den egna produktionen från skogen. Vi har restprodukter som det är viktigt att ta till vara. Det är en viktig innovation och vidareförädlingsdel. För oss socialdemokrater är välfärden grunden. För att välfärden ska finansieras är industrin i Sverige motorn som tar det framåt.
En konkurrenskraftig skogsindustri, som har förutsättningarna på rätt sida, har möjligheten att förse oss med klimatsmarta produkter, med skatteintäkter till välfärden och ett långt, gott välstånd. Peter Kullgren kan nu fundera på eller återkomma senare om vad han anser att HVO 100 ska kosta vid pump.
Isak From (S):
Tack till Andreas Carlson för svaret - initialt ser det ju väldigt bra ut! Jag har ställt den här interpellationen för att jag i både slottsavtal och regeringsförklaring helt och hållet saknade Arlanda. Den nya regeringen och samarbetspartiet Sverigedemokraterna lade däremot en stor tyngd på Bromma.
Men precis som i den tidigare regeringens, och särskilt Tomas Eneroths, arbete är ju Arlanda den flygplats som är central för Mälardalsregionen och för Sverige, särskilt för norra Sverige, när det gäller möjligheten till bra kommunikationer ut i världen.
Peter Normans utredning är tydlig och lämnar flera bra förslag. Det är klart att flera av förslagen skulle det ansvariga statsrådet kunna ta tag i redan nu. Vi var nog många som efter pandemin nu trodde att kökaoset på Arlanda skulle vara överstökat.
Men tyvärr har jag själv provat de mycket långa köerna. Senast i går blev jag uppringd och kontaktad av resenärer som stått i mer än en timme. Detta är en realitet som är här och nu. Ska Arlanda vara konkurrenskraftigt kan vi inte ha en situation där människor faktiskt missar flygen eller får stå i säkerhetskontrollerna väldigt länge.
Det är helt orimligt att Swedavia inte har kunnat ta tag i och fixa den här delen, för kökaoset på Arlanda får ju internationella dimensioner. Det skadar anseendet för Arlanda, för Stockholmsregionen och för hela Sverige.
Detta ska ses i ljuset av att våra grannländer Finland och Danmark aviserar stora satsningar i Helsingfors och Köpenhamn på sina centrala flygplatser för att de anser att de kan vara viktiga nav i Norden för resor ut i världen.
I Finland har man sedan länge byggt ut kapaciteten på Asien - Japan, Sydkorea, Kina och så vidare. Köpenhamn satsar mot resten av världen och mot Europa.
Norra Sverige och Mälardalen behöver ha en flygförbindelse så att vi med ett byte på Arlanda kan ta oss direkt till Bryssel, Milano eller New York. Vi vill inte se en situation där Arlanda blir omsprunget av andra för att vi har varit senfärdiga.
Peter Normans utredning är viktig. Jag tycker att det finns skäl att redan nu avisera tillsättandet av en Arlandautredning, för här gäller det ju också samarbetet mellan Trafikverket, kommunen, regionen och närområdet. Hur ska människor ta sig till och från Arlanda? Hur kan vi minska biltrafiken till Arlanda? Hur kan vi öka kommunikationen på järnväg till Arlanda?
Hur kan vi säkerställa att alla de som nu vill ta sig från norra Sverige ut i världen kan se Arlanda som navet för detta? Detta är synnerligen viktiga frågor, och många av dessa kan statsrådet ta tag i här och nu.
Isak From (S):
Tack, Andreas Carlson och Jesper Skalberg, för inläggen! Jag måste ändå säga att jag håller med om en del av det som Jesper Skalberg för fram. Men Bromma som nav i landet är kanske inte riktigt korrekt. Det är ändå så att även gotlänningar vill ta sig ut i världen.
Och på Arlanda har vi många flygbolag och därmed också en rimlig konkurrens. Däremot har Arlanda i dagsläget kanske inte förutsättningarna fullt ut. Man var på väg mot en maxtopp före pandemin. Just nu ser vi att vi är långt ifrån att ha steppat upp. Vi har de helt horribla säkerhetsköerna.
Vi har också en situation där man inte klarar av vinterhållningen. Det senaste snöovädret orsakade återigen långa rundningar. Flera flygplan fick cirkla över Arlanda innan de kunde landa.
Jag var själv i ett flygplan som till slut kunde landa och fick sedan sitta en timme i flygplanet och vänta på bussen, för den tog sig inte ut till flygplanet därför att vinterväghållningen på Arlanda var helt obefintlig. Självklart finns det frågor att ta tag i här och nu.
Det var också därför den tidigare infrastrukturministern Tomas Eneroth, precis som Andreas Carlson redovisade, både tillsatte utredningar och lade fram uppdraget om en plan. Detta kan man direkt jobba vidare med. En Arlandaförhandling behövs. Det behövs för utvecklingen i Stockholmsregionen.
Det behövs också för att alla i landet runt omkring Mälardalsregionen ska kunna ta sig till Arlanda och ut i världen.
En annan viktig fråga som vi har diskuterat är att regeringens kanske något tveksamma inställning till biobränslen också skadar flygets omställning.
Peter Normans Arlandautredning redovisar att vi behöver säkerställa ett etappmål för storskalig svensk produktion av fossilfritt flygbränsle. Vi behöver tillsätta en flygbränslekommission för att säkerställa att detta går att genomföra.
Säga vad man vill om elflyg; det kan vara något vi en bit fram i tiden klarar kortare distanser med, men under överskådlig tid kommer det att handla om traditionella flygbränslen som släpper ut koldioxid. Då behöver vi ha fler fossilfria bränslen. Detta är en viktig del för att Sverige ska klara klimatmålen. Här har Arlanda ytterligare en viktig roll.
Ska Arlanda få förutsättningar att öka andelen fossilfritt i bränsletankarna på flygplanen behöver man ha uppdragen. Man behöver ha åtgärder och beslut från Sveriges regering. Här har Andreas Carlson ett viktigt arbete att ta tag i.
Isak From (S):
Jag tycker ändå att den här interpellationen har varit viktig. Det fanns och finns fortfarande oro. När slottsavtalet och regeringsförklaringen så tydligt nämner Bromma men inte Arlanda blir det ungefär samma effekt som när man tydligt nämner kärnkraft men inte havsbaserad vindkraft.
Då finns det många som blir oroliga: Vart tog det här vägen? Det jag lyfte upp om kökaos, snökaos och bristande kapacitet på Arlanda skadar också förtroendet för Sverige som besöksmål. Besöksnäringen är viktig för Mälardalsregionen, för norra Sverige och för många andra delar av Sverige, och Arlanda är ett nav för de långväga gästerna till Sverige.
Med det dåliga ryktet förlorar vi i konkurrensen mot Oslo och Helsingfors. Det är klart att sådant sätter sig. Då behöver vi ta nästa steg. Ja, Jesper Skalberg, det är skillnad i politiken. Den socialdemokratiska regeringen var väldigt tydlig och tillsatte Arlandautredningen. Arlanda är navet i flygtrafiken. Det behöver prioriteras och satsas på det.
Vi behöver ha en ny rullbana. Vi behöver säkerställa att trafiken till och från Arlanda flygplats förbättras och att arbetet tillsammans med Trafikverket och övriga regionen kan gå vidare. Därför är det centralt att regeringen aviserar att en Arlandautredare är viktig. Det kan Andreas Carlson och regeringen göra här och nu.
Man kan också bjuda in Swedavia för att faktiskt ta reda på: Hur kan vi lösa det kökaos som är här och nu? Fru talman! Jag vill avsluta med att önska Andreas Carlson och talmannen en god jul, om vi inte ses i en annan debatt. Trevlig helg och god jul, så länge!
Isak From (S):
Tack, Linus Sköld, för en väldigt viktig interpellation! Tack, Mats Persson, och grattis till ett väldigt viktigt uppdrag! När jag hör svaret till Linus Sköld kan jag nog tycka att det är relativt bra utifrån förutsättningarna. Ser man på förutsättningarna med samarbetet med Sverigedemokraterna kunde det vara mycket sämre. Nu kan ju det här ändå bli bättre.
Min fråga till Mats Persson utgår från folkhögskolornas viktiga roll. En allmän kurs är kanske det enskilt bästa verktyget och det som ger bäst resultat när det gäller att få människor tillbaka i samhället.
Det vi ser - särskilt i små kommuner utan egna gymnasieskolor i norra Sverige, som jag kommer ifrån - är att en allt högre andel unga blir sittande hemma. Där har folkhögskolorna en helt unik roll och ett väldigt bra resultat. De kan faktiskt få tillbaka människor i samhället, och det är grunden för att sedan få tillbaka dem på arbetsmarknaden.
Dessa unga står väldigt långt bort från den, oavsett ursprunglig nationalitet eller kultur. I många grupper finns unga som hamnar utanför, och då är folkhögskolorna helt unika.
Om nu Sverige går in i en lågkonjunktur där fler kan behöva folkhögskolornas viktiga uppdrag blir ju regeringens nya budget kontraproduktiv. Då behövs folkhögskolorna och särskilt deras allmänna kurser, men även de yrkesinriktade kurserna, mer än någonsin.
Detta säger jag här och nu, men det är också RIO:s ordförande Stefan Attefalls ord.
Han var ju en ganska känd minister i en tidigare alliansregering och är nu en av dem som försvarar folkhögskolornas allmänna kurser och yrkesprogram som verktyg för att få människor in i samhället och ut i arbete.
I norra Sverige fattas det människor i varje hörn och i nästan varje yrkeskategori. Då måste samhället tillsammans, regering och riksdag ha verktyg för att säkerställa att de som kan göra nytta får möjligheter, och här är folkhögskolorna ett av de viktigaste verktygen. Hur kan vi stärka folkhögskolorna, Mats Persson?
Hur kan de få rätt budgetmedel? Hur kan vi säkra folkhögskolorna som viktigt verktyg för att säkerställa att de unga som står utanför samhället kommer in?
Isak From (S):
Det som Gunilla Svantorp lyfter upp är kärnan i det som Mats Persson och regeringen behöver ta till sig. Pandemin skapade olika samhällseffekter. Samhället gick i vissa delar ned på sparlåga, så även studieförbunden och folkbildningen.
De extra resurser som den tidigare regeringen tillsatte var helt nödvändiga för att upprätthålla standarden och säkerställa att kompetensen blev kvar men också för att skapa nya mötesformer. Man ställer om till digitala möten och kurser på ett helt fantastiskt sätt som kanske inte hade tillkommit utan pandemin. Nu är vi på väg tillbaka.
Successivt ökar de traditionella fysiska mötena på både folkhögskolor och studieförbund. Samtidigt ser vi i delar av landet en växande arbetslöshet, med fler som står utanför arbetsmarknaden och fler som hamnar efter.
Då blir det särskilt kontraproduktivt med de neddragningar som nu görs på de 3 000 extraplatserna, som skulle behövas nu för att möta lågkonjunkturen och säkerställa att kompetensen höjs. Uppe i norra Sverige, som jag var inne på, behöver vi varenda kotte, oavsett om det är i vården, skolan eller industrin.
Varje människa behövs där - det är arbetskraftsbrist inom varje sektor. Här har folkhögskolorna och folkbildningen en viktig plats, och därför blir det väldigt konstigt med dessa neddragningar.
Isak From (S):
Tack, Denis Begic och Markus Kallifatides, för väldigt viktiga interpellationer! Ska vi ha en långsiktig bostadspolitik med små lägenheter och så vidare kanske det behövs ett stöd. I dag har vi en situation där många har gjort bostadskarriärer.
Men många äldre som sitter med stora hus vill flytta till en mindre hyresrätt. Det har blivit svårare och svårare. Ska man ha långsiktigt stöd, eller ska det vara panik och klippta stöd? Det är ganska stor skillnad, särskilt om man från en dag till en annan aviserar att stöden försvinner.
Och oavsett om det gäller stöd till byggande av hyresrätter eller stöd till miljöbilar är den här regeringen väldigt duktig på att klippa stöd - lika duktig som man är på att misslyckas med att uppfylla vallöften. I norra Sverige pågår den gröna industriella revolutionen. Det kan inte ha missats av någon.
Det handlar om 100 000 nya arbetstillfällen fram till 2035 i kombination med en demografisk kurva i fel riktning. Det handlar om Skellefteå, Gällivare, Boden, Luleå och Kiruna. Till detta kommer Umeå, som kontinuerligt växer med 3 000 nya invånare och 2 500 nya bostäder varje år.
Det är den stad i norra Sverige och kanske i Sverige som helhet som har haft mest kontinuitet i sin växt under de senaste 25-30 åren. Detta sker i ett område - Skellefteå, Gällivare och Boden - där bostadsmarknaden inte har varit speciellt van vid att växa. Det är klart att de stöd som aviserades var väldigt välkomna.
Det gjorde också att många företag valde att etablera sig där. Just nu ser vi en tillbakagång. I Norrlandsfondens konjunkturbarometer för norra Sverige kunde man se att just bostadsbolagen känner en stark oro för framtiden. Det här riskerar att skada hela Sverige. Det skadar klimatpolitiken, och det skadar möjligheten att få människor i arbete.
Förra veckan träffade vi Arbetsförmedlingen i Skellefteå, som har ett nationellt uppdrag att få människor att kunna flytta till Sverige. De säger att det finns jättemånga som är intresserade. Arbetslösheten är stor inte minst i Sörmland, och väldigt många är intresserade av att flytta till norra Sverige. Men då måste man ju ha någonstans att bo. Grunden för hela den mänskliga tillvaron är att man har någonstans att bo.
Då behövs en bostadspolitik som tar hela frågan på allvar. Städer som Skellefteå och Luleå, med ganska starka lokala ekonomier och bostadsbolag, har kanske lite bättre förutsättningarför att klara detta. Men för kommuner som Boden och Gällivare, som kanske ska fördubbla sin befolkning helt och hållet samtidigt som de ska ställa om från en gruvproduktion till en annan, är det här fullständigt ohållbart.
Här behövs hela samhällets stöd. Det saknar vi i dag, Andreas Carlson. Regeringen bör avisera en helhet när det gäller detta. Om man vill få arbetslösa människor i arbete så finns dessa arbeten i norra Sverige, men då behövs bostäder.
Isak From (S):
Andreas Carlson! Man blir lite fundersam. Finns det någon samordning i Regeringskansliet? Har du och arbetsmarknadsministern haft möte? Det behövs såväl utbildningar som infrastruktur och bostäder för att den gröna industriomvandlingen ska vara möjlig. Alla delarna behövs.
Min uppmaning är att ni bör samordna detta i Regeringskansliet. Utan bostäder blir det ingen grön industriomvandling. Alla reformerna behövs, varendaste en. Nu sköter man det på olika sätt. På campus i Skellefteå har man nu byggt bostadsbaracker, som kanske kan jämföras med attefallshus i storlek; jag vet inte riktigt.
Det beror på att det är andra som bor i studentlägenheterna i Skellefteå. Det är människor som har flyttat dit för att jobba i vården och industrin. Samtidigt byggs det nu flera tusen nya lägenheter. Men det kommer att behövas såväl i Skellefteå som i Boden, i Luleå och i Kiruna. Alla delarna är viktiga.
Uppe hos oss är det inte känt för att vara speciellt trångt. Det är inte brist på mark som är orsaken. Det har traditionellt varit brist på kapital, intresse och en marknad. Nu har vi en marknad som dessvärre har varit väldigt överhettad. Det har varit mycket viktigt att vi haft ett organiserat långsiktigt stöd för billiga hyresrätter.
Nu när det "klippts" ser vi en stor oro från bostadsföretagen. Detta skapar ytterligare oro i hela kedjan, vilket också skadar synen på den gröna industriomvandlingen. Ni har mycket att göra, Andreas Carlson.