KBLab/rixvox huggingface dataset:
Margareta B Kjellin (M):
Jag ska påminna Eva Olofsson om att det är under den borgerliga regeringen med moderata statsministrar som vi har infört lagarna om tillgänglighet och lagen om stöd och service. Att påstå att det är fråga om något annat är lite förmätet. Det är klart att lagar kan ändra tänkesätt. Det är vitsen med departementsskrivelser och andra skrivelser. Det gjorde redan den förra socialdemokratiska regeringen.
Menar Eva Olofsson att uttalandena om att göra Sverige tillgängligt till 2010 saknar betydelse om det inte finns en lagstiftning? Det är klart att det inte är så. Det är klart att det har betydelse med en lagstiftning, men det viktiga är vad man gör. Att jag nämner socialdemokratiskt styrda kommuner och landsting beror på att jag tyvärr kommer från röda Gävleborg där de flesta kommuner är socialdemokratiskt styrda. Landstinget har alltid varit styrt av socialdemokrater.
Tyvärr har jag inte haft makten att påverka. Vi har stundtals regerat tillsammans med Miljöpartiet i Hudiksvall, men inte före 2010. Mellan 1994 och 2010 var kommunen socialdemokratiskt styrt. Under hela perioden med diskussionerna om tillgänglighet är det ert styre jag har mött ute i kommunerna, det vill säga Socialdemokraterna och Vänsterpartiet. Och de har inte riktigt tagit frågorna på allvar.
Det hände faktiskt någonting med den nya regeringen 2006 när besluten fattades och man lade ut frågorna på länsstyrelserna. En strategi med konkreta mål och praktiska och faktiska åtgärder lades fram. Handisam fick uppdraget att ändra attityder och värderingar. Nog måste Eva Olofsson hålla med om att attityder och värderingar hos människor har betydelse. Det är det som är verkstaden. Det är där verkligheten befinner sig.
Margareta B Kjellin (M):
Jag blir nästan betryckt. Jag kan inte svara mer tydligt än att vi har haft två moderata statsministrar som har varit med och genomdrivit lagstiftning för att underlätta för personer med funktionsnedsättning och öka tillgängligheten i samhället. Om det inte är att prioritera frågan vet jag inte hur jag ska kunna säga det. Självklart är det en prioriterad fråga! Det är en del av mänskligheten som måste komma till. Det kan vara lätt att säga.
Vi är helt överens om Regeringsrättens dom, men ska lagen ändras måste det finnas ett underlag så att vi vet på vilket sätt vi ska ändra den. Annars blir det som ni brukar säga, att vi gör fort och fel. Vi vill inte göra fort och fel. Den här reformen är för viktig för att vi ska göra fel. Vi har inte råd med det. Vi måste göra rätt. Då måste vi ta fram underlag. Vi måste veta vad som har hänt med människor som inte längre har personlig assistans.
Får de andra insatser? Hur ser deras vardag ut? Jag beklagar djupt de människor som inte kommer till arbete eftersom den här regeringen prioriterar arbete även för personer med funktionsnedsättning. Vi säger att vi inte ska låsa in dem bara i daglig verksamhet, utan det ska finnas en möjlighet att vara ute på den generella arbetsmarknaden. Vi har vidtagit en massa åtgärder.
Som jag sade tidigare: Betyget är att denna arbetsmarknadsminister har gjort mer än samtliga tillsammans tidigare i just den frågan. Det är en bedömning från Funktionshindersrörelsen. Då vore det otroligt konstigt om ni skulle tycka att det här var fel. Det är klart att ni tycker att det är fel! Det kan inte vara rätt när människor som har förmåga till arbete inte får möjlighet att arbeta. Men vi måste ha rätt underlag.
Jag tror att Eva Olofsson har varit så länge i Sveriges riksdag att hon vet att man måste ha ett underlag innan man fattar beslut om lagstiftning.
Margareta B Kjellin (M):
När det gäller anhörigstödet och att hemtjänsten dras ned: Det är inte så - det visar ganska mycket av forskningen, när man diskuterar med Anhörigcentrum. Det mesta av anhörigstödet handlar om att man själv väljer och själv vill vara stödet för sina anhöriga. Sedan finns det en grupp människor som saknar kunskaper och inte är medvetna om vilka insatser som kommunen gör.
Antalet hemtjänsttimmar har ju inte minskat, utan de ökar. Det som i viss mån har minskat började redan 2002, när man började lägga ned äldreboenden, men det är något annat. Catharina Bråkenhielm! Om det är ostädat luktar det faktiskt inte illa.
Däremot om man har urinvägsinfektion, trycksår med mera luktar det unket och instängt. Det finns faktiskt vissa bakterier som ger en alldeles speciell lukt. Man känner den direkt när man kommer in. Det är ingen städning i världen som hjälper då. Det enda som hjälper är rätt vårdinsatser med rätt kvalitet och på rätt sätt.
Margareta B Kjellin (M):
När det gäller denna arbetsgrupp - om man nu ska föregå det fortsatta arbetet i den - säger man faktiskt att om människor på sikt inte kan få sin egen makt säkrad måste man lagstifta om den. Det finns alltså inte några motsättningar i den delen. Det som är så fantastiskt i LOV och som jag inte har upplevt att Socialdemokraterna ens förstår är att man tvingas ta fram kvalitetskriterier. Varje kommun behöver det.
Det har varit alldeles för mycket av att man säger att man nog har en bra äldreomsorg eftersom man inte har en aning om vilka kvalitetskriterier man har. Man har ingenting att utvärdera den mot. Om man inte har det för annan driven verksamhet har man det inte heller för den egna. Förutom att man har dessa kvalitetskriterier tvingas man också ta fram uppgifter om vad det kostar per timme. Man får en kostnadskontroll. Det innebär att det blir mycket mer pengar över till de äldre.
Jag har sett exempel i kommuner där man har tittat på detta och ska ta fram LOV och där det är bara 35 procent av hemtjänstens personal som går åt till vård och omsorg. Resten är övrig tid som bara flyter i väg. Tänk vad fantastiskt att man får kvalitetskriterier, att man får kostnadskontroll och att den enskilde själv får bestämma över sin vardag. Det kan aldrig vara fel. Egentligen tycker jag inte att man skulle behöva lagstifta.
Jag tycker att varenda kommunpolitiker skulle vilja sätta den äldre i centrum och säga vad som är viktigt och vad man ska göra för att uppfylla regeringens mål för att den äldre ska kunna känna välbefinnande och få bestämma över sin vardag. Jag kan inte förstå att det ska vara så svårt. Eva Olofsson talade också om att toppa med RUT-tjänster. Vad har man toppat med annars?
Det har varit barn eller städning och annat som man köpt för dyra pengar. Det har alltid funnits behov av sådant, och det kommer det att göra i framtiden oavsett vilken lagstiftning vi har.
Margareta B Kjellin (M):
När det gäller utbildning, rätt till heltid eller slippa delade turer vet vi att det är en förutsättning för att vi ska få personal som vill jobba inom äldreomsorgen i framtiden. Det är ganska tydligt att det är svårt att rekrytera personal. Vi måste göra någonting. Jag som vårdlärare har jobbat för dessa delar i många år.
Jag har aldrig förstått hur det kom sig att de delade turerna som försvann i början av 80-talet helt plötsligt dök upp i slutet av 90-talet. Jag har aldrig förstått att de fackliga företrädarna har gått med på det. Det är faktiskt sådana förhandlingar som detta handlar om. Jag tycker inte att vi ska lagstifta om detta.
Däremot måste varje kommun inse att det är nödvändigt att göra någonting åt arbetssituationen. Trots det som Eva Olofsson sade kan man uppleva att många tycker att man har större möjligheter att påverka sin arbetssituation när man har alternativa arbetsgivare. Man har möjlighet att välja mellan fler arbetsgivare. Vi kan ute i Kommunsverige se att det finns många timanställda.
Det är otroligt mycket pengar som läggs på timanställda. Egentligen är det nog inte så stor skillnad. Dessa små företag är inte några riskkapitalbolag, utan det är undersköterskor och sjuksköterskor som har kunnat starta egna företag. De kan driva en vård och omsorg och jobba i en arbetsmiljö där de känner att de kan ge god kvalitet och där det är uppmuntrande att jobba och där de trivs.
Det är på det sättet att om man inte får bra arbetsförhållanden är man inte kvar på arbetsplatsen.
Margareta B Kjellin (M):
För en liten stund sedan höll Eva Olofsson sitt anförande där hon pratade som dem som var hemmafruar och som började jobba inom hemtjänst. Jag undrar hur mycket utbildning och hur många heltidstjänster som fanns då. Vi har haft en utveckling där det i dag finns möjlighet för en undersköterska att livnära sig på en lön.
Det jobbskatteavdrag som införts ger en hel månadslön extra per år för en sjuksköterska och en undersköterska som jobbar inom äldreomsorgen. Det tror jag är oerhört värdefullt. Sedan kan jag tycka att det är olyckligt om man jobbar på timmar och jobbar mindre än heltid och har svårigheter att försörja sig på sin lön. Då måste man såklart sträva efter mer.
Men det är i så fall lika illa inom den kommunala verksamheten, det är ingen skillnad.
Margareta B Kjellin (M):
I november gjorde statsrådet Regnér ett uttalande som jag tyckte lät väldigt spännande. Statsrådet sa att hon skulle arbeta för att fallolyckorna skulle minska drastiskt. Det lät fantastiskt, tyckte jag. Därför ställde jag interpellationen om vilka konkreta åtgärder regeringen avser att vidta och hur strategin ser ut.
Uttalandet kan tyckas vara lite förhastat eftersom det av svaret framgår att statsrådet inte vet hur det ska gå till. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har utifrån statistik, som tagits fram tillsammans med patientregistret, sett att över 100 000 med fallskada fick vård på svenska sjukhus 2013.
Det är dubbelt så många som syns enbart i slutenvårdsregistret. Det verkar som att cirka hälften av alla fallskador hamnar utanför vården. Då räcker det inte med att endast öka bemanningen inom vården.
Enligt Myndigheten för samhällsskydd och beredskap är de vanligaste riskerna för fallolyckor bland äldre nedsatt balans, nedsatt muskelstyrka, medicinering, nedsatt syn och hörsel, dålig nutrition, nedsatta reflexer och den omgivande miljön. Man vet att ett förebyggande arbete ger stora vinster inte bara för samhället utan framför allt för individen.
Statens folkhälsoinstitut arbetar med att främja hälsan hos äldre personer i den så kallade tredje åldern, det vill säga den friska tiden efter ålderspensionen. Här tycker jag att vi ska vara tacksamma mot pensionärsorganisationernas arbete. De fyller en stor funktion genom att anordna många olika friskvårdsaktiviteter. Man vet i dag att promenader inte räcker för att behålla muskelstyrka och därmed balans.
Det behövs faktiskt styrketräning för äldre. Alliansregeringen påbörjade redan 2006 ett stort arbete med att förebygga fallskador. En av de allra viktigaste åtgärderna var läkemedelsgenomgångarna. Många äldre människor har läkemedel som inte är anpassade för dem. För höga och onödiga doser av sömnmedel och andra orosdämpande läkemedel leder ofta till yrsel och förvirring.
Till det kan läggas stora doser av blodtrycksmediciner och annat som också orsakar yrsel. Ett annat arbete som alliansregeringen tittade på gällde bättre nutrition. Alltför många äter för dåligt. Det ger också muskelsvaghet och orsakar förvirring.
Flera forskningsprojekt under alliansregeringens tid har handlat om att ge mat i stället för läkemedel. Näringssmoothies med både frukt och grädde har förbättrat mångas hälsa under den tiden.
Förutom insatser för bättre mat och bättre medicinering har alliansregeringen även initierat ett arbete med uppsökande verksamhet hos äldre personer som ännu inte behöver insatser av hemtjänsten, allt i syfte att hitta sådant i deras hemmiljö som ökar risken för fallskador.
För att öka kvaliteten och minska riskerna inom äldreomsorgen registreras mycket i Senior alert, som är ett nationellt kvalitetsregister för förebyggande vård och omsorg. Undernäring, fall- och tryckskador är viktiga områden för vårdtagare inom såväl sluten vård och omsorg som inom primärvård, hemsjukvård och kommunal äldreomsorg.
Syftet med Senior alert är att skapa en bra infrastruktur och systematik för det förebyggande arbetet.
Margareta B Kjellin (M):
Jag vill gå tillbaka till Senior alert, som jag tror har haft väldigt stor betydelse. Statsrådet säger att antalet fallolyckor ökar. Vi har registrerat olyckor som tidigare aldrig registrerades som fallolyckor. De finns i dag registrerade tack vare att vi har detta kvalitetsregister. Det har väldigt stor betydelse. Det är där man kan dra slutsatser och hitta grunden för att just detta fall inträffade.
Vi vet som tidigare att läkemedel har en väldigt stor betydelse. Av de fall som tas in på akuten beror 30 procent på felaktig medicinering. Det mest livsfarliga för en äldre människa som finns är att komma in på akuten. Det är där de ligger på en brits och får trycksår. Det är där som de får en kateter, för ingen hinner följa dem till toaletten. Det är där de får ett dropp i stället för mat, för det finns inte på akuten.
Det är där de får vänta länge. Vi ska försöka se till att äldre människor slipper komma till akuten. Det var ett arbete som ingick i Sammanhållen vård och omsorg om de mest sjuka äldre i överenskommelsen mellan regeringen och Sveriges Kommuner och Landsting. Där skulle man minska vårdskador, och fallolyckorna var där en viktig del. Det är ett väldigt viktigt arbete att fortsätta.
Man måste se att kommuner och landsting har ett gemensamt ansvar att se till att man får en kontinuitet och minskar risken för fallolyckor. Ett annat problem i sammanhanget är kvarboendet i hemmet. Det infördes som begrepp 2002. Det är klart att om man frågar en äldre människa: Vill du bo kvar hemma? säger den självklart ja. Jag vill inte bo borta.
Men problemet är att det hem som jag har bott i länge väldigt sällan är anpassat för hur jag befinner mig som äldre. Därför är det väldigt viktigt att man framåt tittar på mer av trygghetsbostäder, kanske gamla tidens ålderdomshem. Det handlar om att själv kunna välja att flytta till ett bra ställa där jag kan bo bra som äldre.
Jag har en annan fundering. I Alliansens budget finns 75 miljoner avsatt för Måltidslyftet. Syftet var att förbättra kosten inom äldreomsorgen. När jag tittar i regleringsbrevet till Socialstyrelsen finns summan, men instruktionen för hur pengarna ska användas är mycket luddig. Det står att pengarna disponeras av Livsmedelsverket efter beslut av regeringen. Men det finns inga kriterier.
Hur ska kommunerna veta att pengarna finns att söka när det inte ens finns ett kriterium för hur de ska fördelas eller användas? Eller är det tänkt att de bara ska glömmas bort och inte komma de äldre till del? Det är en fundering man får. Vi vet att maten är väldigt viktig. Det finns en annan del som också är viktig att ta lärdom av och bygga vidare på.
Det gäller att hitta de mötesplatser där äldre människor som fortfarande befinner sig i kvarboende i hemmet kan träffa andra äldre, skapa nätverk, träna friska funktioner och på det sättet leva ett liv som är värt att leva hela livet. Det är där de möter människor, lär sig spela bowling och styrketräna. Det kanske finns hantlar och annat sådant.
De promenader som vi lovar våra äldre väldigt ofta i värdighetsgarantier och annat hjälper för välbefinnandet. Men de räcker inte för att stärka musklerna för att förebygga fallolyckor.
Margareta B Kjellin (M):
Jag blir glad att höra att statsrådet tar upp Äldreutredningen. Vi hade en interpellationsdebatt före jul om detta. Då hördes inte signalerna om att man skulle ta vara på de erfarenheter som finns, så jag är glad att regeringen har ändrat sig på den punkten. Sedan kan man alltid diskutera bemanning. Det är klart att det är viktigt att vi har en bemanning utifrån det vårdbehov som finns.
Det är det som vi har sagt också i socialutskottet; det är det samlade vårdbehovet som ska täckas av den bemanning som finns. Men det hjälper inte när de äldre inte har insatser från hemtjänsten när de bor hemma. Vi ser en hel del sådana fallskador bland äldre som inte ens har kommit in inom vården.
Måltidssituationen är en viktig del för att man ska hålla sig frisk och alert, kunna träna och vara igång och allting sådant. Jag har många gånger spekulerat i om det är fel på kvaliteten på maten eller om det handlar om att man äter ensam. Jag har diskuterat möjligheterna till middagssällskap på recept som en del i att förmå äldre människor att äta bättre.
Jag tror också att det man gör i forskningen i dag när man ersätter mediciner med mat är en viktig del. Jag är glad att jag har fått höra det som kommer fram om att man tar till vara tidigare erfarenheter, men jag saknar i statsrådets svar ett riktigt erkännande av att mycket har gjorts.
Jag ser ändå fram emot att vi tar vara på detta och får jobba vidare. Det får inte bara handla om att starta nya utredningar och tillsätta nya kommissioner, utan man ska fortsätta det arbete som hittills har pågått.
Margareta B Kjellin (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. Tyvärr har jag inte fått så mycket svar på mina frågor utan mest hänvisningar till tidigare regering. Regeringen har i sin budgetproposition angivit att myggbekämpningen ska finansieras lokalt och regionalt samt att bekämpningen på sikt ska ske utan BTI.
Att minska finansieringen och kräva annan bekämpningsmetod utan att det i dagsläget finns ett alternativ är inte rimligt. Människor och djur som bor i trakterna där översvämningsmyggor lever får utan bekämpning ett mycket begränsat liv. Det går inte att vistas utomhus, tamboskapen lider svårt och jag kan tänka mig att en del av de vilda djuren flyr undan.
Regeringen har i år minskat anslagen med 25 procent, vilket kommer att få stora konsekvenser. Egentligen borde anslagen ökas om man ska hålla kvar vid att staten ska stå för 50 procent av finansieringen. Att använda lokala medel skapar stora orättvisor eftersom varken kommuner eller regioner kan påverka naturen.
Det har funnits diskussioner om att göra slåtterängar och ha tamboskap som betar på markerna. Det kan kanske fungera i teorin - om tamboskapen överlever ett dygn utan myggbekämpning. I verkligheten kan detta dock göra myggorna en tjänst eftersom hålen efter klövarna i den våta marken utgör en bra miljö för myggtillväxt.
Forskarna dömer också ut metoden. Dessutom bedöms kostnaden bli betydligt högre. Det talas om 25 miljoner. Just i dag kom ett larm om att årets pengar är slut. Det finns inte finansiering för ytterligare besprutning. Det är extra svårt en sommar när regnet ser ut att bli rikligt.
I dagsläget finns ingen annan bekämpningsmetod än BTI. Regeringens farhåga är att myggorna ska bli resistenta. Men forskning och användning i Tyskland går nästan 40 år tillbaka i tiden, och där kan man inte se några sådana effekter. Man har jämfört inom olika områden. För att få en bild av hur svårt det kan bli i dessa områden har man gjort olika jämförelser med myggfällor.
I Stockholmstrakten får man en fångst på 4-5 myggor per natt. I Norrbotten, som är känt för att vara ett myggområde, får man 4 000-5 000. I Nedre Dalälven handlar det om 50 000-75 000 myggor på en enda natt. Då är det enkelt att förstå att det är omöjligt att vistas utomhus.
Jag har själv varit där i full mundering med hatt med myggnät, handskar, byxor och vindtät jacka. Det räckte inte. Myggorna stack genom byxorna. De sticker direkt när de sätter sig. De letar inte efter en lämplig plats. Myggorna följer med in också. När man sätter sig i bilen får man hela bilen full med myggor.
En timme i bikini är inte att tänka på om man ska överleva. Ett barn i barnvagn kan inte vara ute. En anledning till att jag har ställt interpellationen är ett antal uttalanden som ministern har gjort. Jag återkommer till dem i nästa inlägg.
Margareta B Kjellin (M):
Statsrådet säger nu att vi inte är där än när det gäller att hitta andra bekämpningsmedel, men ändå drar man ned på medlen. Jag vet att den tidigare regeringen också hade funderingar, men de insåg hur verkligheten såg ut och drog inte ned några pengar. Det gör ni direkt. Man söker olika åtgärder, men i dagsläget säger forskningen att det inte finns några olika åtgärder.
Om man inte vid forskningsinstitutionen vid Uppsala universitet, där FN håller på med sterila myggor, för det finns ju myggproblem överallt i världen, har hittat bättre lösningar, då tror jag inte att man klarar det regionalt. Man har i år besprutat det största området någonsin sedan vi 2002 startade i Sverige, 3 700 hektar.
Det är den största bekämpningen sedan 2002. Det är så mycket regn. I dag ser vi hur lågtrycken vandrar in. Men pengarna är slut. Jag hoppas att regeringen tar beslut om extra pengar nästa vecka, för det är nya lågtryck på rad. I en tidigare interpellationsdebatt med Mikael Oscarsson sa ministern att man ser att det inte biter.
Då undrar jag: Vad är det som behövs för att man ska säga att det biter? Man har ju ett medel som har effekt bara i 24 timmar, och det är egentligen vitsen med det - att det inte kan vara skadligt. Det är betydligt mindre skadligt att använda BTI än exempelvis att använda kopparfärger på båtar, som man vet har långvariga effekter på djurlivet.
Det har inte BTI, utan det påverkar stickmyggorna beroende på hur det ser ut med pH-värdet i deras tarm. Jag hoppas att regeringen verkligen menar allvar och slutar att tvinga fram lösningar från en lokal och regional myndighet som inte har kraft nog att åstadkomma det och låter pengar finnas där vi har ett bra alternativ.
Margareta B Kjellin (M):
Det är väldigt spännande att höra Catharina Bråkenhielm prata om de stora satsningarna inom äldreomsorgen, som egentligen handlar om omdisponeringar. I verkligheten kan inte 60 miljoner kronor i år och 362 miljoner kronor år 2018 räcka till 4 000 fler undersköterskor i landets 290 kommuner. Förslagen är inte finansierade.
Vi kan i dagsläget förutse att det blir fler löftesbrott i det avseendet. Jag skulle vilja fråga Catharina Bråkenhielm hur hon tror att det kan ge 4 000 fler undersköterskor när man samtidigt tar bort andra riktade satsningar som fanns inom äldreomsorgen, vilka innebar ett antal tjänster som nu försvinner.
I själva verket byter man bara bort och ändrar om. Om man säger att det är rimligt att ha 5 procent i avgifter inom äldreomsorgen, får man inte glömma att under den här tiden har Sverige och Europa gått igenom en ekonomisk kris, vilket har betytt att pensionerna har sänkts.
Hur menar Catharina Bråkenhielm att de äldre ska klara av sin vardag när de får mindre i plånboken? Och alla som har ett vårdbehov får mindre pengar i plånboken, oavsett vad regeringen säger, oavsett de skattesänkningar som egentligen äts upp för dem som har ett vårdbehov. Jag kan inte tycka att detta är försvarbart. Kan Catharina Bråkenhielm försvara det?
Margareta B Kjellin (M):
Jag har svårt att förstå hur man får det bättre när det kostar mer, för det finns inget samband däremellan. Men det är klart att de blir lämnade utanför. Vi vet att när man avgiftsbelägger områden minskar efterfrågan. Och har man så lite pengar att 20 kronor i månaden gör att man avstår från mediciner och mat, då har det väldigt stor betydelse.
Då väljer man att ställa sig utanför. Man tar så lite hemtjänst man behöver. Anhöriga får ställa upp.
Vi vet att 100 000 människor redan i dag är hemma för att hjälpa sina anhöriga i stället för att bidra till den svenska ekonomin, som i sin tur skulle kunna stärka välfärden genom att det blir ökade skatteintäkter. Det sägs att man satsar på hamburgerkedjor. Nej, vi satsar på ungdomar som behöver jobb.
Vi måste se till att de får det första jobbet och kommer in på en arbetsmarknad. Det är så vi får ökade skatteintäkter. Det är så vi får fler människor i arbete.