Ardalan Shekarabi (S):
Ibland är det så att ideologiska skygglappar och utgångspunkter gör att vi får en del märkliga debatter i den här församlingen, till exempel när det gäller RUT-avdraget. Flera av riksdagspartierna har precis kommit överens om en satsning som ska möjliggöra bättre integration på arbetsmarknaden. Vi får alltså debattera konflikter som kanske i praktiken inte finns i den svenska politiken.
Vi är överens om att RUT-avdraget ska finnas kvar. Vi är överens om att det är ett avdrag som används av hushållen och skapar arbetstillfällen. Det finns inga förslag om att avskaffa RUT-avdraget. Den ändring som regeringen står bakom rör inte ens 2 procent av dem som gör RUT-avdrag.
Det är rimligt att man tittar på frågeställningar om tak, till exempel i olika avdragssystem. Men det är inte på något sätt så att regeringen har planer på att avskaffa RUT-avdraget eller försämra det. Jag är lite förvånad över ingången i denna diskussion.
Vad gäller välfärdstjänsterna kan jag säga att den offentliga välfärden i Sverige organiseras på ett sådant sätt att vi har alternativa driftsformer och en mångfald av utförare, vilket ökar valfriheten för brukarna. Regeringen står bakom den modellen. Modellen är en effekt av förändringar som genomfördes i början av 90-talet.
När dessa förändringar genomfördes var målsättningen ökningar för olika typer av aktörer, men man fick inte de effekter som man ville uppnå med förändringarna. Framför allt märker vi att vi i dagsläget har ett regelverk som gynnar stora aktörer.
Den idéburna sektorn har en väldigt liten andel av välfärdsverksamheterna, trots att tanken med de förändringar som genomfördes i början av 90-talet var att släppa in också kooperativa lösningar och idéburna aktörer. Vi har haft en hel del problem med resursanvändningen och har kunnat konstatera att regelverket i vissa fall tillåter att resurserna inte används till det som de är avsedda för.
Vi har just nu en debatt om boenden för asylsökande, där vi ser en resursanvändning som inte alls stämmer överens med de intentioner som statsmakten har. Vi har brister i regelverket. Detta vet Moderata samlingspartiet.
Därför har Moderaterna också erkänt att vi måste titta på den lagstiftning vi har på välfärdsområdet och genomföra förändringar i syfte att uppnå bättre kontroll över kvalitetsfrågorna och resursanvändningen. Det är viktigt att vi vågar ställa alla de relevanta frågorna i detta utredningsarbete. Vi måste titta på de frågor som handlar om kvalitetsreglering. Vi måste titta på de frågor som handlar om syftet med verksamheten.
Vi måste kolla på de frågor som handlar om resursanvändningen, öppenheten och insynen. Vi är överens om att dagens regelverk inte är tillräckligt. Vi ser att det finns aktörer som inte använder resurserna till det som de är avsedda för, men vi har inte de rättsliga verktygen för att vidta åtgärder. Vi har dock som politiker en skyldighet att vidta åtgärder.
Regeringen vill gärna ta tag i detta i dialog med de övriga riksdagspartierna och skapa långsiktigt hållbara regelverk. Det är inte fel att två decennier efter dessa reformer utvärdera regelverket och vidta de åtgärder som behövs för att vi ska säkerställa att kvaliteten är hög i välfärdsverksamheterna och att resurserna används till det som de är avsedda för.