Thomas Östros (S):
De frågor som tas upp i interpellationen har uppmärksammats av regeringen vid ett flertal tillfällen inte minst under det senaste året. Det handlar om att stärka de yrkesförberedande programmen på gymnasieskolan och att stärka den eftergymnasiala utbildningen för dem, ofta ungdomar, som har valt ett yrkesförberedande program.
Först är det fel att jämföra statistik på det sätt som både Cristina Husmark Pehrsson och Lars-Ivar Ericson gör. Vi har en gymnasieskola i Sverige som integrerar yrkesförberedande utbildningar. Därför går det inte bara att rakt av jämföra med länder som har ett gammalmodigt system där man exkluderar yrkesutbildningarna från gymnasieskolan. Det systemet har vi lämnat sedan lång tid tillbaka.
Däremot behöver vi sätta in ett stort och engagerat arbete, nationellt och i varje kommun, för att stärka attraktionskraften hos yrkesförberedande program. Ungdomar i dag är också mycket känsliga för de signaler de får från arbetsmarknaden.
Så är det när det gäller ett av de yrkesförberedande program som Cristina Husmark Pehrsson verkar vara särskilt intresserad av, nämligen byggprogrammet där snickare, murare och andra yrkesgrupper får sina förberedande utbildningar. I dag har vi ett högt intresse i många kommuner för den utbildningen. För några år sedan, när byggmarknaden var mycket svag och signalerna till ungdomarna var att inte söka till den utbildningen, var söktrycket mycket lågt.
Det är viktigt att branscherna, små och stora företag, jobbar tillsammans med kommunerna för att attrahera och locka ungdomar till de här mycket viktiga utbildningarna. I dessa branscher har man också sedan lång tid tillbaka lyckats arbeta fram bra system för att ta emot ungdomarna ute på arbetsplatserna. Det finns färdigutbildningssystem i form av olika typer av lärlingsinriktningar som gör att man introduceras på ett bra sätt.
Man har också avtal på arbetsmarknaden som ser till att de får goda villkor. Det är ett bra sätt att arbeta, och jag skulle gärna se att man gjorde detta inom fler branscher och inom fler yrkesområden. Då får vi en mottagning av unga människor med en bra grundutbildning som gör att de också kommer väl in på arbetsplatsen.
Den yrkesutbildningsdelegation som vi har tillsatt har som en väldigt viktig uppgift att driva på utvecklingen i samband med den nya gymnasieskolan, till exempel med den nya lärlingsutbildningen, för att få en starkare samverkan mellan skola och arbetsliv. Jag tror att det kommer att lämpa sig väldigt väl för hantverksyrkena när man kan få grupper av företagare att jobba tillsammans med kommunen. Därmed kan vi fortsätta att utveckla hantverksutbildningarna.
Sedan har vi nu en palett av eftergymnasiala utbildningar som lämpar sig väl för olika typer av yrkesutbildningar. Det gäller till exempel kompletterandeutbildningarna som nu är i omstöpning. Där får staten ett större ansvar eftersom det är det rimliga sättet att driva dessa vidare. Kvalificerad yrkesutbildning drivs väldigt starkt av arbetsmarknadens efterfrågan.
Där krävs det ett arbete också från intressenterna för att driva idéer om kvalificerade yrkesutbildningar som skulle lämpa sig mycket väl för flera av de avancerade hantverksyrkena. Folkhögskolorna har också ett stort ansvar för att jobba fram fina utbildningar. Dessutom utvecklar vi nu nya yrkeshögskoleexamina på högskolenivå.
Här finns en palett som lämpar sig väl för lokala och regionala initiativ där intressena, branschen, tillsammans med kommuner och stat kan fortsätta att stärka yrkesutbildningarnas utveckling.