Peter Hultqvist (S):
Just nu är utredaren, Nils Gunnar Billinger, inne i slutskedet av det här arbetet, och enligt planerna kommer förslaget att presenteras den 1 april. Jag anser att utredaren är väl kvalificerad för sitt uppdrag, och hans arbete har jag inga synpunkter på. Det som oroar mig är däremot regeringens grundläggande intentioner och substansen i det eventuella beslut som följer på utredningen. Jag är mycket medveten om att man ständigt måste syssla med översyner inom offentlig förvaltning.
Så sker också, och så har skett också inom Banverket och Vägverket genom åren. Det är inte så att det har varit en stillastående verksamhet där det inte har hänt någonting. Det är en felaktig beskrivning, om man försöker sig på något sådant. Att visa handlingskraft är dock inte alltid detsamma som att man omorganiserar, bygger nya ledningsstrukturer och slår samman.
Inrättandet av den nya Transportstyrelsen, bolagiseringarna i Vägverket och Banverket och signalerna om den nu pågående utredningen ger bilden av att omorganiserandet och inrättandet av nya ledningsstrukturer är så centralt att man nästan kan fråga sig: Är det här ett självändamål?
För mig skulle det vara naturligt att koncentrera kraften på vad vi kan göra i befintliga organisationer och verksamheter relativt snabbt, hur de kan utvecklas och förändras. Då blir effekten för medborgarna det som står i centrum. Men nu tycks väldigt mycket vara inriktat på att slå ihop, skapa nya myndigheter och ge en bild av att det är tecken på handlingskraft. Det är vägarnas standard och kvalitet som är utmaningen.
Samma resonemang gäller för järnvägen. Trafiksäkerhet, nollvision, förebyggande arbete, långsiktig styrning av trafik på väg och järnväg, framtidens godsflöden, framtidens kostnadskrävande infrastrukturprojekt, metodutveckling och långsiktig kompetensutbyggnad - det är här utmaningarna finns.
En omfattande och djup sammanslagningsprocess inom verken är inget som stärker koncentrationen på de här framtidsuppgifterna. Det kommer att ta oerhört mycket tid och oerhört mycket kraft i sig, och vi är osäkra om vad resultatet av detta kommer att bli. Slutnotan kan till och med bli att verksamheten blir dyrare.
Just för att kunna följa och hävda sig när det gäller de viktiga framtidsfrågorna anser jag att en oerhört central bit skulle vara att försöka åstadkomma ett starkare regeringskansli. Det var någonting som diskuterades bland annat i Ansvarsutredningen, där jag var ledamot. Diskussionen handlade bland annat på just det här området om balansen mellan trafikverken och Regeringskansliet. Ett för svagt regeringskansli leder till att verken i alltför hög grad kan leva sitt eget liv.
Det kanske är det regeringen och ministern skulle fundera på att lägga ned en hel del kraft på innan man är beredd att ställa sig bakom ett förslag om att slå samman Banverket och Vägverket. I samband med stora omorganisationer till följd av exempelvis sammanslagningar finns det också stor risk för flytt av arbetstillfällen. Fältet öppnas för tendenser till återcentralisering, som strider mot de ursprungliga intentionerna om utflyttning av statliga verk och myndigheter.
Därför är min fråga vad ministern kommer att göra vid en eventuell sammanslagning av Banverket och Vägverket för att arbetstillfällen inte ska försvinna från Borlänge. Den frågan är viktig. Det räcker om ministern svarar att jobben blir kvar i Borlänge oavsett förslag. I så fall litar jag på den utfästelsen.