Maria Larsson (KD):
Peter Persson har frågat mig vilka åtgärder jag inom mitt ansvarsområde avser att vidta som minskar barnfattigdomen, och Monica Green har frågat finansministern vad han avser att göra för att hindra att barnfattigdomen ökar och vad han avser att göra för att den gemensamma välfärden ska säkras i framtiden. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Under den senaste tioårsperioden har inkomsterna ökat för samtliga hushåll, men inte lika mycket för exempelvis ensamståendehushåll med barn. Dessa hushåll har bara en förvärvsinkomst, och den disponibla inkomsten består till större del av familjestöd. Det är förklaringen till att den relativa fattigdomen bland barn ökat. Utvecklingen av den absoluta fattigdomen visar dock att andelen fattiga barn minskar sedan 1990-talets lågkonjunktur.
Färre barnhushåll tar emot ekonomiskt bistånd, och fler uppger att de har en kontantmarginal. Lösningarna för att minska ekonomisk utsatthet återfinns inte enbart inom ett ansvarsområde, utan regeringens politik utgår från att de samlade insatserna inom flera olika politikområden bidrar till en förbättring av barnfamiljernas möjlighet till en god ekonomisk levnadsstandard.
Den avgörande orsaken till ekonomisk utsatthet för barn är vanligtvis att föräldrarna saknar arbete eller utbildning. Detta är också en förklaring till att nästan vartannat barn med utländsk bakgrund är ekonomiskt utsatt. Regeringen satsar stort på att värna jobb och omställning och ge bättre förutsättningar för en varaktigt hög sysselsättning, vilket kommer barnfamiljerna till del.
Även för att trygga välfärden är ett ökat arbetskraftsutbud nödvändigt, och regeringen föreslår en rad insatser för att stärka de grupper som har en svag förankring på arbetsmarknaden. Ingen klyfta är så stor som den mellan dem som har arbete och dem som står utanför arbetsmarknaden. Den mest grundläggande rättvisefrågan är därför att ge fler möjlighet till jobb.
En viktig åtgärd som regeringen vidtagit för att förstärka arbetslinjen är etableringsreformen för nyanlända invandrare som trädde i kraft den 1 december 2010. Med hjälp av denna reform kommer förhoppningsvis fler i arbete, och därmed kommer allt färre barn att leva i familjer som har svårt att få ekonomin att gå ihop. Den ekonomiska familjepolitiken stärker barnfamiljerna ekonomiskt samt ger föräldrar möjlighet att kombinera familj och arbete.
I syfte att förbättra situationen ytterligare har regeringen höjt flerbarnstilläggen samt planerar en höjning av det särskilda bidraget inom bostadsbidraget. Höjningen påverkar särskilt ensamståendehushåll med barn där nära hälften av alla hushåll har bostadsbidrag. För de hushåll som har ekonomiska problem finns det ekonomiska biståndet som ett sista skyddsnät. Utöver försörjningsstödet kan ekonomiskt bistånd ges också för andra behov.
Till exempel kan särskilda hänsyn tas till barns behov. Socialstyrelsen har fått i uppdrag att kartlägga kommunernas styrdokument beträffande beviljande av ekonomiskt bistånd samt att titta närmare på frågan om hur kommunernas riktlinjer för beviljande av ekonomiskt bistånd förhåller sig till Socialstyrelsens rekommendationer och hur skälig levnadsnivå tolkas.
Den generella välfärden i Sverige med gratis hälso- och sjukvård för blivande mödrar samt barn och ungdomar, subventionerad och högkvalitativ förskola och skola spelar en stor roll för att minska skillnaderna i uppväxtvillkor mellan barn som lever i hushåll med olika inkomstnivåer.