KBLab/rixvox huggingface dataset:
Roger Haddad (L):
Samma parti som säkert innehar svenskt rekord i att tillsätta utredningar är plötsligt fientligt till statliga utredningar. Jag tror inte att det handlar om utredningen utan om grunden för regeringens politik, nämligen arbetsmarknadspolitiken. Jag håller inte med Patrik Björck och regeringen om att vi skulle gömma undan den här frågan.
En utredare tillsattes för ett år sedan och fick ett fritt mandat att föreslå en helt ny myndighet om hon så ville. Ett vitt papper - varsågod! Det handlar om framtidens svenska arbetsmarknadspolitik, arbetsförmedling eller var nu de här viktiga frågorna ska ligga, herr talman. Det kan en utredare föreslå regeringen. Sedan kan regeringen göra vad de vill med förslagen.
Men det är inte samma sak som att gömma undan och inte ta tag i och inte vilja göra någonting åt det. Det var alliansregeringen och Folkpartiet som tillsatte utredningen, Patrik Björck, inte Socialdemokraterna. Ni gjorde aldrig det under alla år som ni hade regeringsmakten. Ylva Johansson pratar om att man möjligen ska göra en extern granskning av Arbetsförmedlingen. Men det har man redan gjort som en del av den utredning som verkade under 2014.
Låt mig bara läsa upp två meningar, herr talman, från den studien: Arbetsförmedlingen måste genomgå en genomgripande och uthållig förnyelseprocess.
Ett annat konstaterande är: Arbetsförmedlingen har hamnat i otakt med såväl uppdraget som den verklighet man verkar i. Det kan inte bli tydligare, herr talman och statsrådet, att det behövs genomgripande insatser utöver de vällovliga förslag som statsrådet och för den delen generaldirektören har presenterat i arbetsmarknadsutskottet och i medierna.
Det räcker dock inte. Låter man myndigheten utveckla sig själv finns det en stor risk att man inte vågar ta tag i de tunga ärendena. Det känner vi i kammaren till som har följt de här frågorna, några säkert dubbelt så länge som jag. Det finns en risk för att man inte vågar förändra sig tillräckligt.
Man är angelägen om att hålla sig vän med alla delar av myndigheten, och då får vi inte den genomgripande förändringsprocess som alla studier pekar på behövs. Riksrevisionen, andra myndigheter, politiker och arbetsgivarna har alla framfört kritik, och jag håller med. Jag besöker Arbetsförmedlingen ett par gånger i månaden.
Där finns duktiga medarbetare som vill ägna sig åt huvuduppdraget, men de känner att de inte kan göra det. Då är frågan om det finns ett behov av denna översyn. Ja, det gör det. Alliansregeringen genomförde socialförsäkringsförändringar 2008-2009, och då fick Arbetsförmedlingen ett nytt uppdrag. Folkpartiet och alliansregeringen genomförde i december 2010 etableringsreformen som innebar en samordning av integrationspolitiken under Arbetsförmedlingens tak.
Det finns ett gigantiskt behov av att genomföra en översyn, och så säger statsrådet att de ska ändra fokus och satsa på dem som står närmast arbetsmarknaden. Det är dock bara retorik. Jag har läst regleringsbrevet. Det påminner väldigt mycket om hur regleringsbreven har sett ut tidigare.
Roger Haddad (L):
Jag förstår att arbetsmarknadsministern är pressad i den här frågan, eftersom det framgick i medierna i slutet av november och i december att hon övervägde och skulle fundera över utredningen. Men möjligen ringde hon upp stödpartiet till regeringen och Jonas Sjöstedt, som kanske inte gillar kompletterande aktörer och privata aktörer.
Arbetsmarknadsministern väljer inte att läsa upp de punkter som berör privata aktörer och kompletterande aktörer i direktivet till utredningen. Efter att ha övervägt ger hon i dag i svaret på min interpellation beskedet till Folkpartiet att denna viktiga utredning - den viktigaste inom Arbetsmarknadsdepartementet - ska slängas i papperskorgen. Från vår sida anser vi att en utredning ska få titta fritt på den här viktiga verksamheten.
Och för Folkpartiet står det inte hugget i sten att varje detalj, uppdrag eller uppgift som i dag ligger på Arbetsförmedlingen alltid ska ligga på Arbetsförmedlingen. Det kanske finns andra myndigheter, kommunala aktörer eller privata aktörer som likaväl skulle kunna utföra uppdraget. Statsrådet säger att man ska ändra fokus. Okej! Vem ska jobba med ungdomsarbetslösa? Vem ska jobba med personer med funktionsnedsättning och med lägre arbetsförmåga? Vem ska jobba med nyanlända?
Det är precis det som nästan alltid har stått i Arbetsförmedlingens regleringsbrev. Statsrådet för nu fram det som något slags nyhet. De ska jobba med matchning och ska bli matchningsspecialister. Okej. Berätta då för mig, fru statsråd, på de minuter du har kvar: Vem ska ta ansvar för de långtidsarbetslösa, unga, funktionshindrade och nyanlända? Om det är så att ni på riktigt vill ändra fokus och ändra på det här, ja, då ska det till en genomgripande förändring.
Det är det Folkpartiet och Alliansen har velat. Folkpartiet kommer inte att nöja sig med statsrådets svar i kammaren i dag, utan vi kommer att undersöka alla möjligheter kring hur vi kan fortsätta att verka för en förändring av Arbetsförmedlingen.
Roger Haddad (L):
Tack så mycket, statsrådet Gabriel Wikström, för svaret! Folkpartiet har ställt den här interpellationen mot bakgrund av att det finns stora utmaningar och långa väntetider när det gäller personer som kommer till Sverige. De kan vara nyanlända, men de kan också ha bott här i ett, två eller tre år, och fortfarande kommer de inte in i arbetslivet, trots att de har en akademisk examen.
Jag tittade på siffrorna för vårdutbildningarna i oktober i höstas. Då kunde det ta upp till 200 veckor innan man fick sin vårdutbildning validerad. Det är klart att, precis som regeringen skriver i svaret, det är ett resursslöseri. Det skulle vara önskvärt med en nationell valideringsmodell. Jag vet att också den tidigare regeringen har tittat på detta, och det har utretts fram och tillbaka.
Statskontoret kom med en rapport nyligen där man tyckte att den ansvarsfördelning som fanns hos myndigheterna var bra. Jag vill då fråga vad sjukvårdsministern tycker om det. I grund och botten tror jag och Folkpartiet att det behövs ett politiskt ställningstagande. Det är väldigt många kockar. Kommunala vuxenutbildningar, landsting, Socialstyrelsen, Universitets- och högskolerådet och Arbetsförmedlingen har validering.
Det är väldigt utbrett och byråkratiskt, vill jag påstå. Jag medger att detta inte är någon lätt fråga, men det kan vara en förklaring till varför det fortfarande ser ut som det gör. Efter decennier av diskussioner och debatt om ett bättre valideringssystem har vi fortfarande inte landat där.
Jag hoppas att den inrikespolitiska debatten som nu förs i Sverige om integration och migration och ett ökat intresse för dessa frågor bidrar till att skapa en politisk vilja att göra någonting konkret. När jag studerade Arbetsförmedlingens prognos som kom för drygt en vecka sedan pekade man ut två områden. Prognosen är fortsatt positiv för arbetsmarknaden.
Den största tillväxtökningen sker inom servicesektorn och också inom hälso- och sjukvården. När man besöker kommunernas vård och omsorg och inte minst landstingens sjukvårdssektor pekar de på ett akut behov av sjuksköterskor, undersköterskor och läkare. Nästan varenda yrkeskategori som man har inom landstingets hälso- och sjukvård är bristyrken under de kommande fem till tio åren.
Jag har hört sjukvårdsministern och statsrådet säga i en radiointervju: Ja, vi ska kanske öka antalet platser på läkarprogrammet. Men vi kan inte vänta i fyra, fem eller sex år för att få tillgång till den kompetensen. Både jag och sjukvårdsministern kommer från Västmanland. Landstinget där har väldigt höga kostnader för stafettläkare. De kostar 40 procent mer än ordinarie läkare.
Då har jag inte hunnit se hur det ser ut över hela landet, men det finns kommuner och regioner som återkommande påpekar på detta, inte minst på grund av demografin. Dessa för välfärden så viktiga yrken med rätt kompetens bör snabbt besättas och den finns, inte minst när det gäller de utrikesfödda i Sverige.
Roger Haddad (L):
Tack, sjukvårdsministern! Arbetsförmedlingen ska ses över i grunden. Det var det som en majoritet i riksdagen i går beslutade att tillkännage till regeringen. I det uppdraget ligger att renodla uppdraget i hopp om att de kan ägna sig åt att bland annat snabbare hjälpa människor som söker jobb att komma ut i arbete. Det har naturligtvis inte fungerat.
Det regeringsbeslut som kom i går om att ge lite mer pengar till Socialstyrelsen för kurser är bra, men det är handläggningstiderna som fortfarande är för långa. Det gäller Socialstyrelsen. Det gäller Universitets- och högskolerådet, som gör en bedömning av utländska examina. Det är det jag i huvudsak fokuserar på i interpellationen. Det gäller utrikes födda som har akademisk utbildning, som sjuksköterska eller läkare, som är viktiga för hälso- och sjukvården.
Det positiva som statsrådet säger är att det behövs en strategisk ansats. Jag håller med om det. Men det förpliktar. I så fall skulle jag och Folkpartiet vilja se motsvarande diskussioner med Sveriges Kommuner och Landsting, som är arbetsgivare: Vad kan ni göra? Vilket stöd kan staten ge, inte minst när det gäller praktik?
Återigen: Om det inte finns kompletterande kurser i regionerna eller på lärosätena kanske man inte kan komplettera. Vi har sett i olika utvärderingar att ett hinder är de nyanländas språkkunskaper. Men får jag sitta på ett asylboende eller i en kommun i ett år utan att komma in på den kurs som anordnas av kommunala vuxenutbildningen eller Arbetsförmedlingen måste staten göra någonting åt det. Tillsätt ett kompetensråd!
Se över behovet! Vi vet - och jag tror att statsrådet också vet - att det finns ett akut behov av dessa kompetenser. Vi vet hur stort behovet är, inte minst enligt prognoserna. Tack för debatten! Vi har höga förväntningar.
Roger Haddad (L):
Först vill jag tacka inrikesministern för svaret på min interpellation. Folkpartiet inlämnade denna interpellation om de judiska minoriteternas säkerhet den 16 februari, ett par dagar efter de tragiska händelser vi sett den senaste tiden. Antisemitismen är för den judiska minoriteten inget nytt problem. Det har förekommit återkommande och med olika intensitet.
I somras, 2014, kunde vi ta del av hemska bilder där judiska institutioner utsattes för hakkors på husfasader, äggkastning och till och med bombhot mot judiska församlingar och individer. Det är inte acceptabelt.
Att frågan tyvärr kommer upp igen beror naturligtvis på de tragiska händelserna i Paris, som jag besökte för en vecka sedan, men också Köpenhamn. Jag är lite besviken på svaret från inrikesminister Anders Ygeman. Det är korrekt att satsa strategiskt och långsiktigt när det gäller kunskapsinsatser och utbildningsinsatser. Det är helt rätt.
I en rapport som kom från Säkerhetspolisen på alliansregeringens begäran - vi begärde att få en särskild rapport om våldsbejakande islamistisk extremism - framhölls just utbildning i skolan som den kanske viktigaste insats samhället kan göra för att på sikt motverka hatbrott, antisemitism och våldsbejakande extremism i vårt land.
För att komma till rätta med den akuta situationen, inte minst när det gäller synagogor och judiska församlingar i Stockholm men i synnerhet i Malmö, som återkommande och i många år har haft bekymmer med antisemitism, krävs det särskilda insatser, menar jag och Folkpartiet.
Inrikesministern har haft drygt tre veckor på sig att utveckla några av svaren när det gäller behovet av säkerhetsåtgärder kring judiska församlingar. Vi vet också att kyrkor och moskéer har drabbats, men judiska synagogor och institutioner har varit särskilt utsatta. Därför vill vi särskilt ta upp detta i den här interpellationen. Jag kommer från Västerås.
I september drabbades Västerås domkyrka av hakkors i samband med att Svenskarnas parti demonstrerade i vår kommun. De judiska församlingarna menar att de har känt av hotbilden psykologiskt. Jag tycker att man ska ta deras rädsla och oro på allvar.
De förmedlar en bild som vi politiker har underskattat, oavsett parti. Politiker har ryckt på axlarna, antingen det har varit kommunpolitiker, regionala politiker eller ibland till och med nationella politiker. Man upplever inte att samhället och staten har tagit sitt ansvar när det gäller skydd av judiska institutioner. Jag vill gärna höra lite mer från inrikesministern om detta.
Roger Haddad (L):
Detta med utbildningsinsatser och den särskilda samordnaren för arbetet mot våldsbejakande extremism har vi särskilt lyft upp i vår interpellation. Vi hoppades få lite tydligare besked om när och hur den nationella samordnaren, Mona Sahlin, möjligen skulle kunna användas i det viktiga arbetet mot just antisemitism.
Jag välkomnar förtydligandet från inrikesministern om att vi inte har tagit antisemitism på tillräckligt stort allvar. I den delen vill vi gärna få något mer konkret om det finns. Vi var en parlamentarikergrupp i Paris för drygt en vecka sedan i OECD.
Mitt emot fanns en av stadens franska synagogor. Den var omringad med spetsiga metallstaket, övervakningskameror och pansarglas. Jag var också i Malmö häromdagen. Tyvärr börjar vi se en sådan utveckling där också. Där var pansarglas och staket, om än av enklare slag.
Nyligen hade man fått avslag från Länsstyrelsen i Skåne om att sätta upp kameror, trots att Sveriges riksdag år 2013 ändrade i kameraövervakningslagen för att lättare kunna förebygga hot, brott och skadegörelse. Jag tycker att detta är anmärkningsvärt i det här akuta och aktuella fallet.
När det gäller säkerhets- och skyddsåtgärder har vi också en dialog med de judiska församlingarna och centralrådet, inte minst efter besöket vid den judiska församlingen i Malmö, som har en särskild situation jämfört med andra svenska städer.
Det är orimligt att en enskild församling, oavsett om det är en moské, en kyrka eller, som i det här fallet, en judisk församling, själv ska stå för oerhört höga kostnader för att sätta in pansarglas. Det krävs apparatur, och det uppstår också höga driftskostnader för att allt ska fungera.
Det är inte rimligt, som jag såg vid mitt besök, att två svenska poliser med kpist står framför en förskola när man ska lämna sina barn på morgonen. Det är inte en långsiktig och önskvärd situation. Därför måste regeringen överväga andra typer av säkerhetsåtgärder.
Jag ser tyvärr ingenting i detta svar, där statsrådet säger att han i nuläget inte ser något behov av särskilda ytterligare åtgärder från regeringens sida.
Roger Haddad (L):
Efter fyra år i Rikspolisstyrelsens styrelse, tillika ordförande i riksdagens nätverk för romska frågor, välkomnar jag att inrikesministern också lyfter upp de delarna och de personerna, som fortfarande drabbas och förföljs i Sverige och Europa. Vi har inte minst egna bekymmer inom vår egen polismyndighet när det gäller arbetet med bemötande och hur vi ska förhålla oss till olika minoriteter.
Men när det gäller polisens insatser håller jag med om att det var viktigt att akut göra den insatsen. Men vi som har suttit i RPS styrelse vet att de har en ansträngd ekonomi. De kanske behöver prioritera annorlunda. Det får väl i så fall regeringen meddela dem i sina regleringsbrev.
Alla de situationer som vi nu ser - det gäller både Säkerhetspolisens uppdrag och inte minst den nya Polismyndigheten - innebär påfrestningar. Ja, det var korrekt med tillfälliga insatser, men det är tillfälliga insatser.
Det är inte så att Judiska Församlingen i Malmö permanent kommer att ha kpistbeväpnad svensk polis utanför skolverksamheten och 100 meter bort vid själva församlingsbyggnaden. Det kommer att upphöra. Det är tillfälliga åtgärder. Därför krävs det andra åtgärder, långsiktiga åtgärder, när det gäller säkerhetsskydd. Det kan vara fysiska åtgärder eller exempelvis kameraövervakning.
Om det är problem i den frågan ser vi från Folkpartiet naturligtvis helst att lagstiftningen ändras. Herr talman! Häromdagen tog statsrådet emot en utredning om hatbrott. Även här ser vi extra bekymmer just när det gäller antisemitiska motiv. Hittills har regeringen välkomnat utredarens förslag, men det krävs också politiska och ekonomiska resurser.
Roger Haddad (L):
Tack så mycket, statsrådet Hadzialic, för svaret på Folkpartiets interpellation! Vi inlämnade den redan den 9 februari, men på grund av en resa till synagogan i Malmö har jag begärt att få skjuta på debatten. Jag är glad att vi kunde ha den i dag. Folkpartiet har länge kritiserat kvaliteten i sfi, svenskundervisning för invandrare och nyanlända.
Det är stora kvalitetsbrister, det är avhopp runt om i landet, det är dålig flexibilitet och det är problem med att man inte får tag i undervisande behöriga lärare. Bakgrunden till interpellationen, herr talman, är delvis Skolinspektionens tuffa kritik som kom 2011.
Då vill jag betona för dem som lyssnar på denna debatt att Skolinspektionen bara har tittat på 39 kommuner. Det är ett litet, litet urval. Det är i princip 290 kommuner som erbjuder detta centrala och viktiga moment i en etableringsplan för till exempel nyanlända men också invandrare som lever i Sverige.
Debatten om att höja kvaliteten, individualisera och öka flexibiliteten har vi haft i flera år. Men det finns en annan förklaring till varför vi ställer den här interpellationen, herr talman, nämligen att den rödgröna regeringen inte sa så mycket om just sfi i sin budgetproposition för 2015 till riksdagen.
Man fick leta ordentligt innan man såg kanske en halv mening eller möjligen en hel mening om just sfi. Men det stod ingenting om framtidens sfi eller om vad regeringen tycker. Folkpartiet gav utredaren Christer Hallerby i uppdrag att utreda framtidens sfi för att öka kvaliteten, flexibiliteten, valfriheten och samarbetet med till exempel Arbetsförmedlingen.
Ett förslag i den riktningen överlämnades redan i oktober 2013. Vad var Socialdemokraternas första reaktion? Jo: Kasta det omgående i papperskorgen! Det blir en politisk strid om regeringen går vidare med detta förslag.
Att vi sköt på debatten ett par veckor har gett statsrådet Aida Hadzialic möjlighet att formulera ett svar - till och med ett positivt svar. Jag har inte hunnit ta del av propositionen eftersom den beslutades i går. Men jag antar att den ligger i linje med Folkpartiets ursprungliga plan, den som vi hann ta fram före valet.
Vi vill avveckla sfi som skolform och höja kvaliteten och valfriheten. Vad som sedan står bakom de här orden i ett socialdemokratisk-miljöpartistiskt svar hoppas jag att statsrådet kan utveckla. Herr talman! Statsrådet Hadzialic skriver något som oroar mig lite grann. Hon hänvisar till kommunerna som huvudmän för sfi.
Det är de som i den egenskapen ska göra någonting åt bristerna i kvaliteten. Men kommunerna har redan det ansvaret, och vi har konstaterat flera gånger att väldigt många kommuner inte erbjuder sfi i tid. Dessa kommuner upphandlar inte sfi, erbjuder inte sfi på kvällstid etcetera. Det finns fler exempel.
Jag och Folkpartiet menar att det inte räcker att man bara lite allmänt hänvisar till att detta är kommunernas ansvar och att de i egenskap av huvudmän ska sträva efter att rätta till detta.
Roger Haddad (L):
Jag blir väldigt orolig när gymnasie- och kunskapslyftsministern är så dåligt insatt i och påläst om vad Folkpartiet och Alliansen har gjort för sfi, som är det absolut viktigaste som kommuner och staten kan erbjuda nyanlända i Sverige. Vi har satsat 50 miljoner på kvalitetshöjande insatser under en treårsperiod med start 2013 - 50 miljoner per år. Vi har satsat på Lärarlyftet, som statsrådet själv nämner.
Det ska gå bland annat till sfi-lärares fortbildning. Vi har via Skolverket satsat på att ta fram nya kursplaner och kursprov inom sfi, och vi har lagt om hela integrationspolitiken på Arbetsförmedlingen så att man ska kunna förstärka arbetsmarknadsinsatser, programinsatser och praktik utöver det som kommunerna genomför när det gäller sfi och samhällsorientering.
Vi har till och med testat en så kallad sfi-peng, där vi avsatte 50 miljoner kronor per år under ett antal år som ett slags morot för att man snabbare ska ta sig genom systemet. Efter utvärdering visar det sig att de som ändå var duktiga och skulle ha uppfyllt kraven inom sfi relativt snabbt gjorde det. Därmed ansåg vi inte att det var motiverat att behålla en så kallad sfi-peng.
Kom inte och säg här i kammaren att Folkpartiet och alliansregeringen inte har gjort något! Det visar att statsrådet tyvärr är mycket dåligt insatt i den här frågan. Statsrådet har i sin egen budgetproposition i de texter man levererade till Sveriges riksdag inte skrivit något om sfi och nyanländas etablering när det gäller språkutbildning. Det är därför vi ställer denna interpellation.
Det som gäller Arbetsförmedlingen har statsrådet över huvud taget inte kommenterat. Jag har nu rest runt ett antal månader och sysslat med arbetsförmedlingarna. En viktig punkt är hur kommunen och den lokala arbetsförmedlingen samarbetar. Om samverkan inte fungerar, fungerar inte heller integrationen.
Det är den enskilt största frågan i svensk inrikespolitik sedan valet i september. Det visar sig att problemen har berott antingen på kommunernas icke-flexibla lösningar eller på att statens arbetsförmedling inte har accepterat att komma överens.
I vissa fall pratar man inte ens med värdkommunen där de personer som ska ha etableringsinsatser finns. Det räcker inte att säga att man hoppas på förbättringar och kreativa lösningar och att man ska stötta arbetet.
Statsrådet Aida Hadzialic ingår i en regering som styr över Skolinspektionen, Skolverket, Arbetsförmedlingen, länsstyrelserna etcetera, och hon skulle med vissa lagskärpningar kunna förtydliga uppdraget för kommunerna. Men det aviseras inte i interpellationssvaret. Jag beklagar det. I den här interpellationen har vi två frågor. Den första är: Vad händer med framtidens sfi?
Jag tolkar statsrådets svar som att skolformen sfi avvecklas och går in under komvux. Det är vad Folkpartiet vill. Den andra frågan är: Vad gör vi åt de kommuner och arbetsförmedlingar som inte pratar med varandra? Därmed erbjuds man ju inte någon heldagsverksamhet med språk och praktik. Det är precis detta som redan står i dagens regelverk för Skolverket och i skollagen, men det fungerar inte i dag.
I interpellationssvaret sägs det inte ett ord om de satsningarna.
Roger Haddad (L):
Det är mycket intressant att lyssna på statsrådet Aida Hadzialic. När Folkpartiet presenterade i princip detta förslag, som jag antar att regeringen kommer att lägga fram en proposition om till Sveriges riksdag, sa Ibrahim Baylan, Socialdemokraternas dåvarande talesperson i skolfrågor: Kasta detta i papperskorgen!
Det är därför bra att statsrådet och regeringen har gjort en resa i denna fråga och konstaterar att Folkpartiets förarbeten trots allt håller. När det gäller vad vi gjorde och inte gjorde vill jag helst blicka framåt. Men problemet är, vilket framgår av statsrådets svar, att det är kommunerna som fortfarande är huvudmän för sfi.
Vi kan tycka vad vi vill i kammaren, men om inte min hemkommun Västerås upphandlar sfi eller följer upp kvaliteten i den kommunala förvaltningen eller gör avtal med Liber, Hermods, Eductus och allt vad de heter och drar in tillstånd när det inte fungerar och erbjuder praktik etcetera, då fungerar inte allt detta. Det är fel, statsrådet Aida Hadzialic. Det som du nu påstår att vi ska göra finns redan i dag. Gå in på skolverket.se.
Där står det: Huvudmannen ska i samarbete med Arbetsförmedlingen verka för att eleven ges möjlighet att öva det svenska språket i arbetslivet, och sfi ska kunna kombineras med arbetsorientering, validering och praktik. Sfi-utbildningen ska till och med kunna kombineras med förvärvsarbete. Det är på det sättet redan i dag. Det infördes av Folkpartiet liberalerna när vi satt i regeringen. Men det fungerar inte. Vi måste ta nästa steg.
Därför undrar jag avslutningsvis: Vad tänker statsrådet göra genom Skolinspektionen? Detta handlar nämligen om uppföljning. Jag hörde ett radioinslag i går då statsrådet uttalade sig om denna reform och proposition och sa att det inte krävs några resurser. Det kommer att jämna ut sig. Men i dag står statsrådet och säger att det behövs mer resurser. Det är anmärkningsvärt.