KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Ygeman (S):
Roger Haddad har ett högt tonläge. Vi kanske ändå för kammarens skull ska upplysa honom om att personalomsättningen för poliser vid Polismyndigheten är 4,9 procent på ett helt år. Snittet för statliga myndigheter i Sverige är 12 procent, alltså mer än dubbelt så högt som för polisen.
Kanske kan Roger Haddad upplysa kammaren om vad personalomsättningen är på Liberalernas riksdagskansli, så att vi kan jämföra. Det är en verksamhet som Roger Haddad själv ansvarar för. Då får vi se hur flykten ser ut från Liberalernas riksdagskansli. Det är nämligen så, herr talman, att poliser inte är livegna. De kan faktiskt också välja ett annat yrke, och de går också i pension.
Närmare bestämt utgörs hälften av personalomsättningen inom polisen av åldersavgångar. Det stämmer som Roger Haddad säger att vi har mer än dubblat antalet platser på Polishögskolan, jämfört med den tid då den moderatledda regeringen med stöd av Liberalerna styrde Sverige.
Det stämmer också att det är fler som tas in på Polishögskolan nu än när Liberalerna var i regeringsställning. Något som Roger Haddad kanske kunde ha nämnt men inte gjorde är att det vid den senaste intagningen var 9 000 personer som sökte till de 800 platserna. Roger Haddad får gärna jämföra med andra yrken och hur söktrycket ser ut för dem.
Söktrycket till polisen är till och med så stort att antagningsmyndigheten har svårt att hänga med i ökningen av antalet sökande. Detta är ett skäl till att vi inte fyller platserna. Vad vill då regeringen göra ytterligare? Man kommer från Polismyndighetens sida att inleda en större rekryteringskampanj, inte för att öka antalet sökande utan framför allt för att öka bredden bland de sökande så att vi får fler med olika bakgrund som söker sig till polisyrket.
Detta tror jag är viktigt för att öka kvaliteten i polisverksamheten. Vi planerar också att öppna två nya lärosäten, och vi har kraftigt ökat möjligheten att både söka och studera på distans till polis. En stor del av de praktiska momenten i polisutbildningen kan nu göras på den lokala polisstationen. På så sätt blir anknytningen till det lokala polisarbetet starkare.
Vi har också förändrat så att man redan vid antagningstillfället får veta var man kommer att jobba för att göra det ännu mer attraktivt att söka och jobba som polis.
Utöver allt som jag nu har anfört behöver vi förbättra arbetsvillkor och arbetsmiljö för de polisanställda, både för att polisen ska vara en attraktiv arbetsgivare och för att folk som har valt att prova på andra yrken ska vilja komma tillbaka till polisen. Vi har nu en nationell samling med polisfacket och de andra facken för att tillsammans komma fram till vad som krävs för att förbättra arbetsmiljö och arbetsvillkor.
Vill Liberalerna vara med i det arbetet, så absolut! En av de saker som polisfacket lyfter fram som viktiga för att höja statusen för arbetet är att man gör polisens utbildning till en högskoleutbildning. Det vore intressant att höra vad Liberalerna anser om det kravet från de polisanställda.
Anders Ygeman (S):
Jag ska börja med det sista som Roger Haddad tog upp. Vi kommer att skjuta till mer pengar till polisen i den budget som kommer i höst. Roger Haddad får ge sig till tåls tills denna budget presenteras med de exakta siffrorna. För att det inte ska råda några missförstånd vill jag återigen säga följande: Vi har fler polisanställda än när Liberalerna var med och styrde Sverige. Vi satsar mer pengar på polisen än när Liberalerna var med och styrde Sverige.
Vi tar in fler studenter till polisutbildningen än när Liberalerna var med och styrde Sverige. Vi har fler utbildningsplatser för poliser än när Liberalerna var med och styrde Sverige. Vi har fler poliser som kommer in på distansutbildning än när Liberalerna var med och styrde Sverige. Vi är inte nöjda med detta, trots att vi på alla dessa punkter har gått framåt jämfört med när Liberalerna var med och styrde Sverige. Vi vill mer.
Det är därför vi har satt upp målet om att det ska bli 10 000 fler polisanställda i Sverige. Det är därför vi vill starta två nya polishögskolor, det är därför vi har påbörjat samtal med polisfacket om hur vi kan förbättra arbetsmiljö och arbetsvillkor för våra poliser, och det är därför vi i våra budgetar har skjutit till mer ekonomiska resurser till polisen.
Jag är i grunden stolt över det hårda arbete som många poliser gör där ute. Vi behöver få ut ännu mer av polisen och av polisens resurser. De poliser som jobbar där ute behöver få fler arbetskamrater. De måste få bättre utrustning och konkurrenskraftiga arbetsvillkor.
På det sättet kommer vi att bygga en bra poliskår bättre, och på det sättet kommer vi också att kunna locka fler nya poliser till yrket. Herr talman! Avslutningsvis kan jag konstatera att Liberalerna, under de åtta år som de var ansvariga för svensk polis, inte tyckte att det var angeläget att göra någon polislönereform. Mycket av den löneeftersläpning som svensk polis har kom till under dessa år.
Anders Ygeman (S):
Mikael Oscarsson har frågat mig vad min kortsiktiga plan för att stärka informationssäkerheten på våra myndigheter är och vad den långsiktiga strategin för att skydda samhället från attacker mot it-system är. Informationssäkerhet är ett högt prioriterat område. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att stärka samhällets informationssäkerhet.
Obligatorisk it-incidentrapportering för statliga myndigheter har införts, en utredning om risker i samband med utkontraktering av säkerhetskänslig verksamhet har tillsatts och ett tekniskt detekterings- och varningssystem riktat till de mest skyddsvärda verksamheterna tillhandahålls av Försvarets radioanstalt. Det pågår ett arbete med att modernisera och skärpa säkerhetsskyddslagen.
Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har tillförts ökade resurser för att stärka samhällets motståndskraft mot it-angrepp, och Försvarsmakten har regeringens uppdrag att med stöd av Försvarets radioanstalt och eventuellt övriga berörda myndigheter utveckla och förstärka Sveriges cyberförsvar. Regeringen kommer inom kort att presentera en nationell strategi för samhällets informations- och cybersäkerhet.
Strategin ska bidra dels till att skapa långsiktiga förutsättningar för samhällets aktörer att arbeta effektivt med informations- och cybersäkerhet, dels till att höja medvetenheten och kunskapen om dessa frågor i samhället. EU:s direktiv om en hög gemensam nivå av säkerhet i nätverk och informationssystem innebär också att det kommer att ställas särskilda krav på säkerhetsåtgärder och it-incidentrapportering för vissa leverantörer av samhällsviktiga och digitala tjänster. Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att föreslå hur NIS-direktivet ska genomföras i svensk rätt, och utredningens betänkande remissbehandlas för närvarande.
Jag kommer att fortsätta att noga följa arbetet med att stärka samhällets informationssäkerhet och vid behov vidta ytterligare åtgärder.
Anders Ygeman (S):
Låt mig först bara notera att de som föreslår en cybersäkerhetsmyndighet inte tycker att exempelvis FRA ska sluta med sitt cybersäkerhetsarbete, vilket innebär att det skulle bli sju myndigheter som hade ansvaret i stället för sex. Du kan nämligen inte frigöra den enskilda myndighetens ansvar för den egna informationssäkerheten och it-säkerheten. Det riskerar alltså att bli spel för galleriet - det låter politiskt kraftfullt men är i praktiken en mindre säker lösning.
Den riksrevisionskritik Mikael Oscarsson tar upp är naturligtvis graverande. Men det hade ändå varit klädsamt om du berättade vad som var huvudpunkten i Riksrevisionens kritik, Mikael Oscarsson, nämligen att den borgerliga regeringen inte hade agerat trots rapporten åtta år tidigare. Man hade - det var den viktigaste punkten - inte infört obligatorisk itincidentrapportering, trots att Riksrevisionen hade föreslagit det.
Jag kan som ödmjukt ansvarigt statsråd konstatera att vi nu har gjort detta och därmed prickat av den viktigaste punkten i Riksrevisionens granskning, vilket den borgerligt ledda regeringen inte klarade av under åtta år vid makten. Vi går också vidare. Vi skärper säkerhetsskyddslagen, det vill säga både klassificeringen av information och vilket säkerhetsansvar de olika myndigheterna har. Vi kommer inom kort att presentera en ny nationell informations- och cybersäkerhetsstrategi, vilket jag gav uttryck för i svaret.
Vi har gett i uppdrag till alla de bevakningsansvariga myndigheterna att redovisa vilka åtgärder de vidtar för sitt systematiska säkerhetsskyddsarbete. Vi har gett ökade anslag till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap för att stärka förmågan att stå emot it-angrepp och stärka det psykologiska försvaret.
Vi har tagit emot utredningen om NIS-direktivet, där det sannolikt blir ytterligare områden i samhället som omfattas av den obligatoriska it-incidentrapporteringen. Vi har också tagit fram förslag till hur Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, ska kunna tillhandahålla sensorkapacitet till myndigheterna.
Det ökar också värdet för myndigheterna av att vara med och bidra till det obligatoriska it-incidentrapporteringssystemet. Sammantaget vidtar vi en lång rad olika åtgärder för att stärka vår förmåga att detektera och hantera it-angrepp. Detta är en fråga som inte kommer att försvinna.
I takt med att samhället digitaliseras alltmer - i takt med att information i allt lägre grad finns i pappersform och i allt högre grad i digital form - krävs det att alla som hanterar informationen har ett aktivt säkerhetsskyddsarbete. Vilken information är viktigast att värna? Hur kan vi värna informationen?
Det kanske till och med är så att man på de mest säkerhetsberoende myndigheterna får ha systemen off-grid, det vill säga utan uppkoppling till internet, och i värsta fall bara ha dem i analog form - i pappersform - för att säkerställa att informationen inte sprids. För övriga myndigheter och verksamheter krävs dock att man har höga säkerhetsambitioner.
Anders Ygeman (S):
Jag tror att det exempel som Mikael Oscarsson tog upp med ransomware illustrerar problematiken ganska väl. Detta var ett säkerhetshål som var vida känt. De företag, myndigheter och privatpersoner som antingen hade uppdaterat sin programvara eller hade en fungerande brandvägg var alltså inte mottagliga för detta hot.
Detta är den mest rudimentära nivån av it-säkerhet - man bör ha en fungerande brandvägg och uppdaterade program. Det finns ingenting i vår myndighetsstruktur som kan se till att detta händer. Det är i stället den enskilda myndigheten, den enskilda privatpersonen och det enskilda företaget som måste ta ansvar för att den mest basala it-infrastrukturen finns på plats.
Det vore som att fråga sig varför vi inte har någon ansvarig låsmyndighet när någon har gjort inbrott då dörren stod öppen. Det måste finnas ett eget ansvar. Det är kristallklart att myndigheterna har detta ansvar och att de ska ta det. Men för att ytterligare tydliggöra detta kommer nu en ny säkerhetsskyddslag.
Där tydliggör vi myndigheternas ansvar, vilken nivå de ska ligga på samt klassificeringen av olika slags information och vilka säkerhetsåtgärder som måste vidtas. Mikael Oscarsson frågade om obligatorisk it-incidentrapportering inte också borde gälla privata sektorer som är viktiga för hela samhället. Mitt enkla svar på den frågan är: Ja. Det kommer med NIS-direktivet.
Jag tror att det är de åtta sektorer som pekas ut där, bland annat bank- och finansvärlden, som ska vara delar av detta. Jag tror att detta är viktigt för att stärka vår förmåga. Den obligatoriska it-incidentrapporteringen är naturligtvis också viktig för att stärka möjligheten för andra att dra nytta av detta - om någon har råkat ut för ett hot eller någon sorts påverkan kan man stärka den andra myndigheten.
Detta rullar vi alltså ut. Men oavsett om det rör sig om FRA, polisen, MSB eller den av Mikael Oscarsson efterfrågade digitalsäkerhetsmyndigheten kommer myndigheten i fråga inte att vara ute och uppdatera folks programvaror eller brandväggar. Man måste klara den delen av it-säkerheten själv - som privatperson, som företag och som myndighet.
Jag besökte FBI häromåret. De har producerat en lista med de åtta vanligaste säkerhetsluckorna, via vilka tusentals människor råkar ut för intrång. Dessa åtta säkerhetsluckor är kända. De finns publicerade på varenda hemsida. De har tryckts upp i tidningar av FBI.
De ingår i varenda uppdatering av Windows och av brandväggar. Men ändå drabbas miljoner av detta. Svaret på detta är inte en ny myndighet. Svaret är i stället att höja medvetandegraden bland användare, it-säkerhetschefer, kommuner och myndigheter.
Man kan inte lägga ansvaret för it-säkerheten på vaktmästaren, utan man måste ta ett eget ansvar för den information man hanterar och för den verksamhet man bedriver, precis som i alla andra aspekter av verksamheten. It är inte någonting separat vid sidan om, utan det är en del av kärnverksamheten. Därför är det också feltänkt att föreslå att vi ska ha en speciell it-säkerhetsmyndighet. Detta är en del av grunduppdraget. It är en del av det man sysslar med, och man måste klara den säkerheten. Det är precis som med låset på dörren.
Anders Ygeman (S):
Frågan är inte om vårt skydd mot it-angrepp är viktigt, utan frågan är hur vi skärper vår förmåga. Då tror jag att en speciell itsäkerhetsmyndighet vore en sämre lösning än den vi har nu. Den slutsatsen har också flera utredningar landat i, och jag tror att de gjort rätt bedömning.
Vi skärper nu vår förmåga med en ny nationell strategi och en ny säkerhetsskyddslag, och vi har infört den obligatoriska it-incidentrapportering som den tidigare regeringen inte klarade att införa på åtta år. Nu utökar vi dess kapacitet till fler branscher med införlivandet av EU:s NIS-direktiv. Detta gör inte att vi har kommit tillräckligt långt. Vi måste göra mer tillsammans.
Men vi har vidtagit ett antal skarpa, kraftfulla åtgärder för att skärpa svensk it-beredskap och svenskt it-skydd.
Anders Ygeman (S):
Jesper Skalberg Karlsson har frågat justitieminister Morgan Johansson vilka åtgärder han och regeringen avser att vidta för att komma till rätta med den problematik, exempelvis människohandel och gatuvåld, som förknippas med det organiserade tiggeriet i Sverige. Jesper Skalberg Karlsson har också frågat om Morgan Johansson och regeringen anser att dagens lagstiftning är otillräcklig, och i så fall vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att stärka lagstiftningen. Interpellationen har överlämnats till mig att besvara.
I december 2015 redovisade Polismyndigheten en lägesbild av brottslighet kopplad till utsatta EU-medborgare. Bedömningen var att merparten av de utsatta EU-medborgare som tigger i Sverige gör det frivilligt utan koppling till organiserad brottslighet. Dock förekommer det att en del grupper som tigger styrs av kriminella aktörer och att de utsätts för bland annat människohandel. Det är inte rimligt att någon i Sverige ska behöva tigga för sin försörjning. Det är också helt oacceptabelt att människor som är utsatta blir utnyttjade eller utsätts för brott.
Regeringen har därför vidtagit ett antal åtgärder med målet att ingen ska behöva tigga i Sverige. Sommaren 2015 presenterade regeringen ett åtgärdspaket för att bekämpa utsatthet och tiggeri. Åtgärdspaketet innebär huvudsakligen internationell samverkan, tydligare regler i Sverige och ett nära samarbete med det civila samhället. Eftersom den långsiktiga lösningen finns i de utsatta EU-medborgarnas hemländer har regeringen tecknat samarbetsavtal med Rumänien och Bulgarien.
Samarbetet har resulterat i ett mycket gott samtalsklimat och stärkt de bilaterala relationerna. Länsstyrelsen i Stockholms län har regeringens uppdrag att utveckla samverkan och samordna arbetet med utsatta EU-medborgare. Länsstyrelsen ansvarar för kompetensutvecklingsinsatser, utgör en rådgivande funktion och ska bidra till ett mer likformigt arbete gentemot gruppen.
Det finns redan i dagsläget möjlighet för kommuner att genom lokala ordningsföreskrifter reglera bland annat penninginsamling, under förutsättning att sådan kan medföra en ordningsstörning eller säkerhetsrisk på offentlig plats. Det är en polisiär uppgift att övervaka den allmänna ordningen och säkerheten och ingripa mot störningar. Polisen ingriper också i dagsläget, till exempel när personer uppträder ordningsstörande eller skräpar ned. Polisen agerar förstås också om det finns misstanke om att personer som tigger är utsatta för människohandel.
Den 1 juli i år införs ett nytt förfarande hos Kronofogdemyndigheten för hantering av otillåtna bosättningar. De nya reglerna om avlägsnande innebär att det ska bli enklare för bland andra markägare att få tillbaka rätten till sin mark eller byggnad. 2014 års människohandelsutredning har lämnat förslag för att säkerställa ett starkt straffrättsligt skydd mot människohandel eller annan exploatering av utsatta personer, exempelvis för tiggeri.
Regeringen arbetar nu med de förslag som utredningen har lämnat och som har varit ute på remiss och avser att återkomma med förslag före årsskiftet.
Anders Ygeman (S):
Jag vill tacka Jesper Skalberg Karlsson för att han tydliggjorde begreppet. Jag tror att det är bra, och det gör det lättare att föra debatten. Jag ställer mig lite tveksam till Jesper Skalberg Karlssons påstående att tiggeriet ökar.
SVT Nyheter gör varje år en sammanställning av tiggerisituationen i Sveriges kommuner, och i den senaste är det 76 kommuner som anger att tiggeriet minskar och 4 kommuner som anger att det ökar. Övriga - jag tror att det var i storleksordningen 120 - menar att det är oförändrat. Det mesta tyder alltså på att tiggeriet minskar.
Anmälningarna om människohandelsbrott kopplade till tiggeri har också minskat de två senaste åren. Därför finns visst skäl att känna tillförsikt om att de åtgärder som har vidtagits ändå ger effekt på tiggeriet. Vi har redan ändrat ett antal lagar. Vi har också ändrat myndigheternas sätt att jobba med detta.
Polisen har tydliggjort det rättsliga läget och därmed jobbat aktivare mot illegala bosättningar. Det förekommer en del problem med olovlig körning, användande av fordon och även campande i fordon, som vi behöver bli bättre på att möta. Det finns fortfarande problem med illegala bosättningar, som vi också kan bli bättre på att möta, och där vi har ändrat lagen.
Vi kan också bli bättre när det gäller ordningsstörande eller aggressivt tiggeri, som i dag täcks av ordningslagen. Men vi måste hitta en bättre tillämpning och arbetsformer för att tydliggöra den. Det som egentligen blir mitt svar på Jesper Skalberg Karlssons fråga är att vi har ändrat lagstiftningen på några områden, vilket har varit viktigt för att tydliggöra svensk lagstiftning. Men det vi framför allt ser nu är tillämpningsproblem.
Man måste bli duktigare på att tillämpa lagen och på att jobba med gruppen. Polisen måste också bli duktigare på att bygga upp ett förtroende hos gruppen för att på det sättet kunna avslöja fler människohandelsbrott eller fall av utnyttjande, för som Jesper Skalberg Karlsson säger finns det en hel del mörkertal i de här siffrorna. Det ska man också vara medveten om. På Jesper Skalberg Karlssons fråga om vi planerar ny lagstiftning är svaret utöver det jag har nämnt här i dagsläget nej.
Framför allt ska vi skärpa tillämpningen och på det sättet komma till rätta med problemet. Räcker inte det måste vi ta en ny diskussion. Men efter de lagstiftningsförändringar vi har gjort är fokus på att förbättra tillämpningen.
Anders Ygeman (S):
Låt oss akta oss för begreppen Reva och super-Reva eftersom de kom att få en helt annan betydelse än de faktiska projekten. Polisen gör i dag tre gånger så många arbetsplatskontroller som man gjorde för tre år sedan, vilket är bra för att upprätthålla ordning och reda på svensk arbetsmarknad. Varken Moderaterna eller Socialdemokraterna är för ett tiggeriförbud.
Det beror sannolikt på att det inte vore en särskilt verksam åtgärd. Men det låter bra i debatten. Först och främst måste vi givetvis möta människors utsatthet i hemländerna, den fattigdom de har och den diskriminering de utsätts för. Skälet till att de har svårt att ha en utkomst i hemlandet är att de är svårt diskriminerade och har svårt att gå i skola där. Det är grunden till den mobilitet vi ser.
Detta måste vi hjälpa till att motverka om vi ska ha en chans att lösa problemet. Vi måste vara stentuffa med att svensk lag gäller i Sverige. Illegala bosättningar måste rivas. De är på inget sätt okej. Vi måste också upprätthålla de ordningsregler vi har i exempelvis kollektivtrafiken.
Låt mig påminna om att en del av dessa frågor ägs av kommunerna själva. Hur väljer man att formulera sin lokala ordningsstadga? Hur ser man på pengainsamling i kommunen? Hur ser man på camping i kommunen? Dessa frågor äger kommunen själv.
När man väl har en lokal ordningsstadga kan den upprätthållas av polis men också av ordningsvakter anställda av kommunen och förordnade av polisen. Det finns alltså betydande utrymme för kommuner att själva förbättra ordningssituationen. Jesper Skalberg Karlsson nämner olika åtgärder mot bilmålvakter och oregistrerade eller otillåtna bilar.
Jag stänger inte dörren för någon åtgärd här. Låt mig först säga att vi med åtgärder som har gjorts både under S-tid och borgerlig tid har flyttat fram positionerna rejält. Det samlas in och destrueras betydligt fler bilar nu än tidigare. Men detta räcker inte, så vi kommer att behöva vidta ytterligare åtgärder.
Om det ska vara ett tak för hur många bilar man kan vara registrerad på, vilket är mycket lagtekniskt svårt, eller om det ska vara möjligt att destruera bilar på det sätt som Jesper Skalberg Karlsson ger uttryck för eller om det ska gå att beslagta en bil även om den inte är felparkerad, vilket många poliser föreslagit, ber jag att få återkomma till.
Vi behöver göra mer mot fordonsmålvakter och illegala fordon, och här kan det faktiskt komma att bli aktuellt med lagskärpning.
Anders Ygeman (S):
Jag tackar Jesper Skalberg Karlsson för interpellationsdebatten och en konstruktiv och positiv ton i denna. Precis som Jesper Skalberg Karlsson tror jag att det finns många fler verkningsfulla åtgärder på både kommunal och statlig nivå som inte handlar om förbud men om att se till att svensk lag följs. Jag hoppas att vi kommer att få tillfälle att diskutera dem i fortsättningen.
Jag önskar Jesper Skalberg Karlsson en trevlig sommar - även om Almedalen trycker sig in där.
Anders Ygeman (S):
Krister Hammarbergh har frågat mig om jag delar uppfattningen att utredningsbara brott ska utredas av polisen och vilka åtgärder jag i så fall tänker vidta gentemot Polismyndigheten för att detta ska ske. Han har också frågat hur jag tänker agera för att återkopplingen till brottsoffer ska förbättras och för att polisen alltid ska redogöra för vilka åtgärder som har vidtagits i ett ärende och ge information om motiven till att ett ärende läggs ned. I rättegångsbalkens 23 kapitel föreskrivs att förundersökning ska inledas om det finns skäl att anta att ett brott som lyder under allmänt åtal har begåtts.
Det anges också att förundersökning inte behöver inledas om det är uppenbart att brottet inte går att utreda. Lagen säger alltså att utredningsbara brott ska utredas. Regeringen har inga planer på några ändringar i detta avseende. Utvecklingen i omvärlden, med en alltmer komplex och it-relaterad brottslighet, ökad migration och internationalisering samt ökad aktivitet hos den organiserade brottsligheten, ställer dock polisen inför stora resursmässiga och kompetensmässiga utmaningar.
Det främsta syftet med ombildningen av polisen till en myndighet den 1 januari 2015 var att stärka polisens förmåga att bekämpa brott. Polismyndigheten har nu fattat ett stort antal nationella beslut som syftar till ett mer enhetligt och effektivt förundersökningsarbete och ökad lagföring. I samband med detta görs också en översyn av polisens rutiner för återkoppling till målsägande. Jag kommer att noga följa myndighetens arbete med att genomföra dessa beslut.
Det är också viktigt att Polismyndigheten får möjlighet att öka sina personella resurser. Regeringen har därför i budgetpropositionen föreslagit ett tillskott till myndigheten på sammanlagt drygt 2 miljarder kronor under perioden 2017-2020.