Katarina Brännström (M):
Vårt betänkande som vi diskuterar i dag heter Ett särskilt skydd mot repressalier för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden . Men vad betyder det egentligen? I dagligt tal säger vi ofta "visselblåsare" om den som slår larm om något som inte står rätt till på arbetsplatsen eller hos arbetsgivaren.
När någon bryter mot lagar och regler har arbetstagaren rätt att slå larm och ska skyddas i lagen mot alla typer av bestraffningar från arbetsgivaren. Vi har alla läst och hört om sådana visselblåsare. Det är arbetstagare som har larmat om något som har varit uppenbart felaktigt och som sedan själva har råkat illa ut. En av Sveriges mest kända visselblåsare heter Anders Ahlmark men kallades "fången på fyren".
Han var den som avslöjade att Sjöfartsverket faktiskt hade ansvar vid en oljeolycka 1977 på grund av ett fel på en karta. Han omplacerades därefter och därför av sin arbetsgivare till en fyr på Ölands södra grund. Då fanns det inget sådant lagligt skydd. Det verkar helt oacceptabelt för oss i dag.
Det ligger självklart i såväl arbetsgivarens som arbetstagarens intresse att alla skadliga företeelser kommer fram i ljuset, så att de kan hanteras. Men undersökningar visar att många avstår från att slå larm på grund av rädslan att drabbas av just repressalier. Det är inte bra. Vad är då en repressalie?
Ja, det kan vara allt från uppsägning och avskedande till försämrade förmåner eller utfrysning eller mobbning på arbetsplatsen. Det är inte bara anställda som ska omfattas av den nya lagstiftningen, utan även inhyrd personal ska skyddas, och det är bra. Det skydd som grundlagarna ger en arbetstagare beror på om det är en privat eller offentlig arbetsgivare.
Offentligt anställda har ett långtgående skydd när det gäller uppgifter som offentliggörs eller sådant som lämnas till medierna. I det privata näringslivet är dessa rättigheter inte lika stora. Efterforskning kan få göras vid offentliga avslöjanden. Faktum är att samhället har blivit mycket mindre auktoritärt under decenniernas gång och att medborgarnas krav på transparens har ökat.
Vi tycker att det är bra att oegentligheter avslöjas. Vi ser det i dag inte bara som en rättighet utan ibland som en skyldighet att slå larm, en moralisk skyldighet. Fru talman! Med den nya lagen avses att arbetstagaren har rätt att ta upp konkreta misstankar om något som kan ha påverkan av sådan art att det har fängelse i straffskalan.
Arbetsgivaren får därefter inte utsätta arbetstagaren för någon form av bestraffning eller repressalier på grund av detta. Likaså ska det finnas ett särskilt skydd för en arbetstagare som offentliggör något eller som anmäler något till en myndighet eller till sin fackliga organisation. Som sagt ska detta gälla alla som finns på arbetsplatsen. Det blir därmed både tydligare och enklare att förstå för enskilda som överväger att slå larm.
Vad säger då lagen, och vad är egentligen allvarliga oegentligheter? Det kan till exempel handla om bokföring som inte sköts som den ska. Det kan vara mutor, brottslighet som allvarliga miljöbrott, brister i säkerheten eller mycket allvarlig diskriminering eller trakasserier.
En sak som är viktig att framhålla är att dessa oegentligheter ska vara begångna av en person i ledande ställning. Andra oegentligheter av arbetstagare omfattas inte av lagen. Det måste självklart finnas fog för påståendena om allvarliga missförhållanden, och det finns också gränser för vad som kan anmälas. Men vad som är ett allvarligt missförhållande är aldrig helt självklart.
Det finns, som vi redan har hört från talarstolen, en diskussion om att det borde räcka med just bara missförhållanden. Det finns även en diskussion om vem som har rätt att anmäla och vem som ska omfattas. Men vi menar, precis som regeringen i detta fall, att man har landat rätt och att det är en rimlig balans.
Den sanktion som föreslås mot arbetsgivare som bryter mot repressalieförbudet är att skadestånd ska ges till arbetstagaren för den förlust som uppkommer och för den kränkning som har upplevts. Moderaterna anser att det är bra att det blir ett starkare skydd för alla som finns på en arbetsplats att faktiskt kunna påtala allvarliga brister i verksamheten.
På så vis kan man också uppnå en bättre arbetsmiljö och få en tryggare personal, vilket är bra. Förhoppningsvis kommer också den nya lagtexten att ha ett visst preventivt syfte, så att allt fler följer de lagar och regler vi har och respekterar människor som påpekar brister. Målet för oss moderater är självklart alltid en riktigt god arbetsmiljö och en säker och trygg arbetsplats för alla som arbetar där.
Här har den nya lagen en roll att spela. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet.