KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jasenko Omanovic (S):
Som ministern sade är det val i Bosnien. EU har nu möjlighet att visa sin beslutsamhet och stödja de demokratiska krafterna i valet i Bosnien.
EU har möjlighet att visa att vägen till EU inte går genom nationalism, visa de bosniska medborgarna att ett EU-medlemskap inte är någon omöjlighet. Det är sådana signaler man kan ge. Man kan börja med det.
Det skulle vara intressant att höra ministern kommentera det faktum att Bosnien nu är det enda landet i det forna Jugoslavien vars medborgare fortfarande har visumkrav när de ska besöka EU. Hur går det arbetet? Finns det några länder, och i så fall vilka, som bromsar det? Det vore intressant att höra.
Jag vill tro på idén om 2014, om inte som EU- medlem, det kanske är för optimistiskt, så åtminstone som ett land som kommit en bra bit på väg mot EU-medlemskap, ett land som gjort stora framsteg.
Därför är det viktigt att visa att Europeiska unionen har ambitionen och att Sverige ska vara i spetsen. Det är många medborgare i Bosnien-Hercegovina ser Sverige som ett vänland, som ett land som har kämpat för Bosnien-Hercegovinas sak.
Jasenko Omanovic (S):
Jag tackar ministern för svaret, det som jag fick den 17 maj, att det var för tidigt. Jag undrar: För tidigt för vadå, för tidigt för att ha en politisk viljeinriktning eller för tidigt att betala ut en summa?
Min fråga var vilka åtgärder ministern tänker vidta. Finns det något slags idé om hur man ska stödja de här flygplatserna, om man över huvud taget vill göra det?
Askmoln från en vulkan förekommer inte ofta, inte varje vår, utan det förekommer väldigt sällan och är svårt att förutse liksom konsekvenserna av det.
Därför är det viktigt att ha ett strategiskt tänkande i frågan. Herr talman! Jag är lite orolig att svaret "för tidigt" döljer något helt annat.
När det gäller flygplatser i norra Sverige har vi sett ett askmoln från Rosenbad utspritt över hela Norrland.
Jag påpekade i min interpellation att regeringen flyttar ansvaret från staten till kommunerna. Det gäller flygplatserna i Skellefteå, Örnsköldsvik och Sundsvall-Härnösand. I Skellefteå är det redan gjort; där har kommunen tagit över.
Vad gäller flygplatserna i Örnsköldsvik och Sundsvall-Härnösand håller man på att förhandla. Hur blir det med notan för den oförutsedda händelsen med det isländska askmolnet? Kommer det att bakas in så att kommunerna måste betala för det underskott som blir på grund av detta?
Svaret att det är för tidigt att uttala sig är politiskt mycket intressant med tanke på att ni förhandlar med en del kommuner om att de ska ta över flygplatserna.
Här måste ni säga klart och tydligt vad staten kommer att ta ansvar för och om staten kommer att ta ansvar för det som nu hänt.
Regeringen har hittills fört en politik där man säljer det som är lönsamt för staten och flyttar över det som är olönsamt till kommunerna. Det som är lönsamt säljs, och Sverige AB blir privat.
Det som är olönsamt får kommunerna ta hand om. Det är en linje som jag inte vill se mer av.
Jasenko Omanovic (S):
Jag blir inte klokare av det svaret. Nu ska infrastrukturen plötsligt bekostas av staten, men ändå går kommunerna in i detta och det ska finnas flygplatser där kommunerna bestämmer om man ska lägga om landningsbanan.
När kommunen äger flygplatsen kommer ju kommunen att betala det. Då står det mellan barnomsorgen eller en omläggning av banan. Flygplatserna är väldigt viktiga för kommunerna.
När jag besökte handelskammaren i Sundsvall sade flera av företagsledarna att de inte kan ha kontor där längre om de inte har bra kommunikationer med omvärlden. De kan inte finansiera flygplatserna.
Ska de i priset till sina kunder lägga in kostnaderna för en flygplats som egentligen ska bekostas av staten? Det är nödvändigt med infrastruktur för näringslivet. Detta blir ett slag mot kommunerna.
Det blir ett slag mot skolan, barnomsorgen och den allmänna lekplatsen om man måste ta ansvar för och bekosta flygplatsen. Oavsett hur man räknar blir det en kostnad för kommunerna. I början var det för tidigt att svara.
Jag tror att det är för tidigt för en ännu större börda på kommunerna.
Jasenko Omanovic (S):
Jag kan instämma i nästan 80 procent av det svar som jag har fått från ministern.
Med "oordning" menar jag inte att alla myndighetens över tusen anställda är i oordning, utan att det är oordning i förhållande till det beslut som regeringen fattade om att huvudkontoret skulle finnas i Härnösand.
Man fattade förhoppningsvis beslutet för att man såg att det fanns tillräckligt mycket kompetens i Härnösand, eftersom de tidigare myndigheterna, som ministern nämner i sitt svar, fanns på plats med mycket kompetens.
Till och med utredaren föreslog att huvudkontoret skulle ligga i Härnösand. Att myndighetschefen har behov av att resa i landet är inget konstigt.
Men i dag finns bara 4 av de 13 nyckelpersonerna placerade i Härnösand. Resten är utplacerade på andra ställen, trots regeringsbeslutet, där det står klart och tydligt var huvudkontoret ska ligga.
Det i ministerns svar som jag inte kan instämma i gäller generaldirektören med flera centrala personer. Nu tycker jag inte att vi ska gå in på enskilda tjänstemän i den här debatten, utan tala om hur man följer beslutet från regeringen. Följer man beslutet?
Gör man det regeringen har sagt? Som sagt finns 4 av 13 nyckelpersoner i Härnösand.
När man fattar ett sådant här beslut skickar man en politisk signal och säger: Vi tycker att den här orten och den kompetens som finns där är viktig för utvecklingen av branschen och myndigheten.
Man ger möjligheter för dem som har den kompetensen att utvecklas på sina arbetsplatser. Men dessutom ger man en signal till den lokala näringen att det kommer en aktör som denna kan dra nytta av.
Det finns många näringsverksamheter som kan dra nytta av att man placerar ett huvudkontor på en mindre ort, till skillnad från till exempel Stockholm, där det finns så många aktörer att det inte blir något ramaskri om man missar en aktör.
Men om man missar en viktig aktör på en mindre ort missar man en hel del möjligheter för näringslivet och för tillväxten i kommunen. Det är därför jag har ställt och ställer frågan till ministern, herr talman: Har man fullföljt beslutet?
Jag anser fortfarande att 4 av 13 nyckelpersoner med tillhörande tjänstemän inte är tillräckligt.
Jasenko Omanovic (S):
Jag ska förklara det för ministern. Anledningen till att det finns några flera anställda på kontoret i Härnösand är att man flyttade ett regionkontor från Umeå till Härnösand. Därför blev merparten där med en minskning av de strategiska tjänster som egentligen skulle tillhöra huvudkontoret.
Man annonserar till och med strategiskt viktiga tjänster på annan ort än Härnösand. Herr talman! Jag sade från början att det handlar om hur man efterlever ett beslut från regeringen. Jag har inte nämnt hur myndigheten jobbar i övrigt. Det är just det beslut regeringen har fattat som jag granskar i det här fallet.
Jag kan förstå om ministern vill gömma sig bakom hur många anställda som jobbar i myndigheten och var de finns eftersom man inte har följt det beslut som ni i regeringen fattat. Det är solklart när man ser på hur sammansättningen är.
Jag är intresserad av huvudkontoret eftersom en sådan aktör på marknaden väldigt viktig i en liten kommun och även för den lokala näringen i kommunen. Jag är förstås engagerad i frågan om man går miste om förväntade inkomster från en sådan myndighet.
Ni i regeringen har inte bara fattat beslut som inte efterföljs, utan ni har helt och hållet glömt vad regionalpolitik är för någonting. Ni har aldrig under dessa fyra år jobbat med regionalpolitik.
När ni fattade beslutet trodde jag att man skulle kombinera att det finns en kritisk massa med tillräckligt mycket kompetens med ett beslut att placera ett kontor där. Man skulle äntligen kombinera nytta med att det finns kompetens på plats.
Herr talman! Tyvärr efterlevs inte beslutet. Om det nu är så att man inte vill ha något huvudkontor borde man inte ha fattat beslut om det. Man kunde ha hoppat över det.
Man kunde ha sagt: Vi har en myndighet som finns på 19 ställen i landet, och myndigheten får själv förfoga över var den tycker att det är mest lämpligt att placera de funktioner som man har. Man kunde ha fattat ett sådant beslut i stället för att göra som ni nu har gjort, nämligen att fatta ett beslut som inte efterlevs. Det kan jag konstatera.
Jasenko Omanovic (S):
Om det är som ministern nu påstår att verksamhet som tillhör huvudkontoret behövs på flera olika ställen var det ett stort misstag av regeringen att fatta beslut att placera kontoret på ett ställe.
Fortfarande är det så att de nyckelpersoner som i praktiken på varje myndighet tillhör och betecknas om en del av huvudkontoret inte finns på det ställe som regeringen fattat beslut om att huvudkontoret ska vara.
Om det nu är så att myndigheten har verksamhet av en sådan karaktär att man inte kan vara på ett ställe borde man inte ha fattat ett sådant beslut. Det är då olyckligt att regeringen har fattat ett beslut som myndigheten har svårt att efterleva och förverkliga.
Det är synd att regeringen fattar sådana beslut som myndigheten inte kan leva upp till.
Jasenko Omanovic (S):
Jag kan bara instämma med föregående talare. Mitt förra inlägg avslutade jag med att tala om den fabrik i Långsele, Sollefteå, som flyttats till Tyskland, till ett land där man har en regering som både vill ha makt och vill regera.
Tyvärr har vi i detta land inte lyckan att ha en regering som vill regera. Det gäller bland annat bredbandssatsningen som det här står om. Det är inte bara Åsa Torstensson som talar om detta, utan det står i regeringens presentation av en ny bredbandsstrategi att marknaden ska styra. Klart och tydligt står det så. Det står till och med om två mål.
Det ena målet är att fyra av tio hushåll i landet ska ha riktigt bredband - fiberuppkoppling. Frågan är hur man delar upp här. Kanske har man redan nått målet om fyra av tio hushåll.
Med alla storstadsområden är man kanske uppe i det som man säger sig vilja uppnå år 2015. Nej, det här är för tunt! Maud Olofsson nämner här att innovationen ska vara en del och att den lokala och den regionala tillväxten ska hjälpa till.
Jag skickade med en fråga till näringsministern om varför det dröjer med svar från myndigheten. Varför fick innovatörer i Västernorrland i nio månader vänta på svar från myndigheten? Ja, svaret var att man måste se till att följa lagar. Inte ens i det avseendet vill man alltså hjälpa till.
Jasenko Omanovic (S):
Jag tackar ministern för svaret. Som norrlänning är det jätteintressant att diskutera elpriser. För oss norrlänningar är de viktiga, också som privatpersoner. Det är ganska kallt hos oss och man behöver värma sig under vintern. Därför är det viktigt att elpriserna inte är så höga.
Framför allt är det viktigt att vi har kvar basindustrin i vår region. För dem är det viktigt att ha låga elpriser så att de kan konkurrera på den globala marknaden. Herr talman!
Man kunde nästan ha sympatiserat med delar av det svar som energiministern kommer med - om det hade varit första gången, efter fem års styre, som hon svarade så.
Låt mig citera från en tidigare debatt: "De höga priserna är en konsekvens av en stor brist på vatten i svenska magasin samt att flera kärnkraftverk har varit avstängda under en längre tid." Detta sades i debatten om höga elpriser när Utansjö bruk lades ned.
Vi hade en debatt i kammaren om detta den 17 november 2006. I dagens svar talas det om "den låga fyllnadsgraden i vattenkraftsmagasinen och de tidigare driftproblem i kärnkraften".
Jag undrar hur länge man kan styra ett land med sådana standardsvar. Hur länge kan man göra det? Nu har det gått fem år. Hur många år återstår innan detta brakar ihop?
Vi har sett fler och fler bruk läggas ned. Vi har sett att priserna nått rekordhöjder varje vinter. Däremot har vi inte sett särskilt mycket i form av åtgärder, sådant som löser problemet.
Plötsligt vill Centerpartiet bygga tio kärnkraftverk för att kunna säkra elförsörjningen. Blir det billigare el då? Blir det billigare för bolagen inom basindustrin att köpa den elen? Nej, det blir det inte.
När det gäller privatkunder kommer elavgiften att öka från 2012. I går hade vi på fullmäktigemötet i min hemkommun Härnösand en redovisning av vårt eget bolag. Vi har sagt att vi vill att våra kunder, våra medborgare, ska få mer i plånboken.
Tack vare den prioriteringen har våra medborgare fått 30 miljoner mer i plånboken jämfört med grannkommunen där en privat aktör tagit hand om nätverket. Våra medborgare har fått 30 miljoner mer i plånboken!
Jasenko Omanovic (S):
Det finns två saker som är väldigt intressanta när vi diskuterar elpriserna. Det ena handlar om vad vi gör politiskt för att försöka minska den onödiga delen av förbrukningen, om man säger så.
Som vi var inne på tidigare byggde man på 70-talet hus med direktverkande el. Jag tror att riksdagen 2005 fattade beslut om att införa ett stöd för dem som ville konvertera från direktverkande el till fjärrvärme.
Jag bor i ett område där jag och mina grannar fick möjlighet att vidta den åtgärden. Och förbrukningen har faktiskt minskat väldigt mycket. Sådana åtgärder ska vi förstås vidta. Det har man gjort, och man ska göra det ännu mer.
Man ska stimulera, särskilt nu när vi ser att det finns miljonprogramsområden där man skulle kunna vidta sådana åtgärder. Den andra delen handlar om priser. Hade pensionärerna fått jobbskatteavdrag hade de kanske haft råd att betala den där elavgiften.
Men Sven-Erik Bucht var inne på en intressant jämförelse med bensinen och priserna där. Enligt den prisreglering som vi har på elmarknaden i dag skulle jag, om jag skulle komma till bensinmacken och tanka etanol, betala priset för 98 oktan, för det finns fortfarande de som tankar 98 oktan.
Jasenko Omanovic (S):
Jag tackar ministern för svaret. Man kan undra varför jag lyfter fram den här frågan över huvud taget. Det är förstås en väldigt viktig fråga att lyfta fram. I dag har vi bevittnat att Riksbanken höjde räntan.
Den har höjts med jämna mellanrum den senaste tiden i princip var tredje månad. Varför höjer man räntan? Vad kan man göra på marknaden för att underlätta den delen så att man inte höjer räntan?
Utbud av arbetskraft är jätteviktigt i sammanhanget. Vad har regeringen gjort? Men kan titta på statistiken från Arbetsförmedlingen.
I förhållande till i fjol har det under samma period tillkommit 20 000 fler nyanmälda platser. Men bara 8 000 har fått jobb än under samma period i fjol.
Glappet mellan nya lediga jobb och arbetssökande som får jobb ökar. Flaskhalsar blir ännu större problem vid rekryteringar. Det innebär att man inte får rätt kompetens.
Ett av verktygen för att motverka Riksbankens räntehöjning är att ha ganska bra utbud på arbetskraft. Det är ett sätt, fru talman.
Det andra sättet är att se till att jobben i största möjliga mån sprids ut över landet. Arbetslösheten ser ut så att ju längre bort från storstäderna man kommer, desto högre är arbetslösheten.
Där är det dessutom så att där finns den största risken att hamna i den strukturella arbetslösheten. Det är den arbetslöshet där man blir fast och där man till slut hamnar i regeringens fas 3.
Det är 50 000 människor som hamnat i regeringens fas 3 inom jobb- och utvecklingsgarantin. Jag har berättat om siffrorna för nya jobb och de arbeten som tillsätts, det vill säga de sökande som får jobb genom Arbetsförmedlingen.
Under samma tid har antal personer i fas 3 ökat med 91,7 procent i hela landet på ett år. I mitt eget län Västernorrland är det 98,3 procent. I Västerbotten är det en ökning på 124 procent på ett år och i Dalarna 121,8 procent.
Det kan man se på Arbetsförmedlingens hemsida. Det finns statistik där som visar det. Fru talman! Jag återkommer med mer om detta i nästa anförande.
Jasenko Omanovic (S):
Jag har en ordningsfråga. Jag hoppas att talmännen informerar alla ledamöter om att en interpellationsdebatt är ett verktyg för att granska regeringen. Det finns allmänpolitisk debatt och det finns utskottsdebatter där man om man vill kan debattera mellan ledamöterna.
Interpellationsdebatter är någonting som vi ledamöter av Sveriges riksdag har som möjlighet att granska regeringsarbetet och regeringen. Med det sagt skulle jag vilja återgå till frågan. Det är självklart att det har blivit bättre på arbetsmarknaden.
Problemet är ju att det inte har blivit bättre för dem som är i fas 3 i jobb- och utvecklingsgarantin. Det har faktiskt varit så att bara 5,6 procent av alla dessa människor kommer ut på den reguljära arbetsmarknaden.
Det är 5,6 procent som får ett reguljärt jobb på arbetsmarknaden. Det är väldigt lite. Varför är det så? Det är förmodligen för att man hänvisas till en arbetsgivare där man ska jobba i två år och få nästan inget betalt för det.
Under den här tiden är man förbjuden att utbilda sig, att försöka få någon slags kompetenshöjning. Inte ens kvällskurs får man gå. Då är det självklart att resultatet blir 5,6 procent som får jobb på den reguljära arbetsmarknaden. Det är väldigt lite.
Det är nästan ingenting. Varje morgon när Sverige vaknar är det 50 nya personer som går in i fas 3 i det som jag tror är arbetsmarknadspolitikens värsta åtgärd genom alla tider. Det finns ingenting, absolut ingenting som kan matcha det.
Det finns inte en enda åtgärd i historien som kan matcha det här. Som anställd får man 60 procent av reducerad a-kassa och får jobba under två år.
Det finns faktiskt, måste jag tillägga, en del arbetsgivare som verkligen anstränger sig för att hjälpa de här människorna - därav de 5,6 procenten. Det är inte tack vare åtgärder man kommer ut på marknaden utan tack vare de arbetsgivare som är väldigt seriösa. Vi har i medierna mest hört att det finns en del oseriösa arbetsgivare som tjänar grova pengar på det här.
Det hoppas jag att ministern åtgärdar och förhindrar att folk utnyttjas. Men de få procent som får jobb är inte tack vare politiken utan tack vare ansträngningarna hos de arbetsgivare där de här personerna jobbar. Det i sig säger att åtgärden som åtgärd betraktad är fullständigt misslyckad.
Jasenko Omanovic (S):
Självklart ska fler personer som står till arbetsmarknadens förfogande kunna söka de jobb som finns tillgängliga att söka. Precis som ministern säger är det bara ungefär en tredjedel av de lediga jobben som anmäls till Arbetsförmedlingen. Det finns 62 000 nyanmälda jobb.
Här är det problem. Även om det finns 62 000 lediga jobb på Arbetsförmedlingen, och det finns ytterligare 200 procent på arbetsmarknaden, kommer arbetssökande från Arbetsförmedlingen ändå inte att täcka upp de 62 000 jobben. De täcker kanske in max två tredjedelar eller inte ens det.
Då är det någonstans fråga om en missmatchning. Då är det någonstans ett fel när de jobbsökande inte får jobben. Det är vad vi pratar om. När folk konserveras i fas 3 blir det inte ett större utbud av arbetskraft. Då blir det inte fler sökande som kommer närmare arbetsmarknaden.
Då kommer de bara längre ifrån arbetsmarknaden. Det är det största problemet. I januari månad var det bara 5 000 personer som fick möjlighet att gå en arbetsmarknadsutbildning, att ta ett steg närmare arbetsmarknaden.
Där behöver man satsa pengar om dessa flaskhalsar ska tas bort, om företagen ska få tillräckligt med arbetskraft och Sverige ska få en tillväxt.
Jasenko Omanovic (S):
Jag instämmer i vad ministern säger när det gäller att våra myndigheter ska vara effektiva. Det finns krav på våra myndigheter, oavsett vilken statlig myndighet det är fråga om, att effektivisera verksamheterna. Varje år ställs kraven att se över verksamheter. Hur ska man effektivt bedriva verksamhet?
Det är inget som vi har olika uppfattningar om. Någon gång måste en myndighet genomgå större förändringar, och någon gång behöver en myndighet inte göra det. Det kan bli fråga om årliga justeringar i verksamheten. Förra gången försvaret behövde göra stora förändringar råkade vara när Socialdemokraterna styrde.
Då lades en hel del verksamhet ned i mitt län, Västernorrland. Vi såg poängen i att hela landet ska leva. Därför försökte vi skapa ersättningsjobb.
Samtidigt som det finns stora krav, fru talman, på att den statliga verksamheten ska vara effektiv är staten en stor aktör på marknaden. Man köpte varor och tjänster för 161 miljarder under 2009.
Det var allt från stridsvagnar till kaffebullar.
Om utredningen kommer fram till slutsatsen att det bara är stora städer som duger för kompetens och verksamhet i det här landet kommer kaffebullen och taxiresan inte företagen ute i landet till del.
Då blir det en koncentration på stora städer, och slutprodukten blir en räntehöjning eller något annat. Därför är det viktigt att inte bara säga att våra myndigheter, i detta fall Kustbevakningen, ska effektivisera verksamheten.
Den är inte en fristående satellit som ska effektivisera verksamheten bara utifrån egna förutsättningar, utan det finns faktiskt en poäng med hur man samverkar med samhället i övrigt. Det är det vi anmärker på här. Det är det interpellationerna handlar om. Hur får man in detta i det stora sammanhanget?
Man konstaterar också i själva utredningen, vad jag har hört, att det blir lite problem i samverkan med ett antal myndigheter. Därför är det i det här fallet viktigt att titta på om en tvåregionslösning, som det står, innebär att man samverkar på ett effektivt sätt.
Därför är det viktigt att vi nu lyfter fram frågan, och därför är det viktigt att ministern har mycket kännedom om det här. I slutändan är det ministern som är ansvarig för att vi har en väl fungerande kustbevakning i landet som är samordnad med alla andra resurser som vi behöver i det här landet och som är väldigt effektiv.
Jasenko Omanovic (S):
Nej, jag är inte emot effektivisering, utan jag har hela tiden pratat om hur viktigt det är att våra myndigheter är effektiva och vilka krav vi ställer på dem. Så säger ministern här att vi är emot effektiviseringen. Det stämmer inte alls.
Det här handlar bland annat om mina grannar, Härnösandsborna - och jag är själv Härnösandsbo. Det här är en intern utredning, och till skillnad från ministern har jag varit oförskämd nog att läsa den.
Där står det faktiskt: tvåregionslösning, nackdelar; det är svårt att samverka på ett effektivt sätt. Så sägs det även där. Kustbevakningen säger själv att det inte finns några problem med tvåregionslösningen, utan det finns just samverkansproblem. Det är ganska viktigt.
Som Åsa Lindestam redan har sagt handlar det om 120 mil. Tittar man i Europa kan man se att det är ungefär som kusten i Kroatien, Monte Negro, Albanien och en liten del av Grekland också. Det motsvarar alltså en stor yta.
Ytterligare ett moment i det hela är den osäkerhet som finns när det gäller miljöövervakningen. Det finns fortfarande ett avtal med Kustbevakningen. Men det går ut vid årsskiftet, och då vet man inte hur det blir. Det är viktigt med miljöövervakningen.