Lennart Pettersson (C):
Jag har i sista stund fått rycka in i den här debatten, eftersom min partikollega Maria Kornevik Jakobsson har fått förhinder. Jag tänker göra några nedslag bland de motioner om konsumentfrågor som vi har att behandla. Om jag börjar med konsumentfrågorna sett ur ett EU-perspektiv kan jag konstatera att det egentligen inte finns några större politiska skillnader.
Vi står alla bakom ett fortsatt starkt konsumentskydd, där vi kan se fördelar med ett gemensamt regelverk i syfte att underlätta för konsumenterna. En motion berör ångerrätten vid telefonförsäljning till näringsidkare. Sveriges Callcenterförening och Swedma har i samråd med Svensk Handel antagit etiska regler för dessa samtal.
Det är positivt att branschen själv har tagit tag i problemen och också vidtagit åtgärder. I den överenskommelsen ingår bland annat sju arbetsdagars ångerrätt efter fakturans och bekräftelsens ankomst. Frågan är bara om detta är tillräckligt. Jag har inga problem med att ställa större krav på en företagare än på en privat konsument, men det finns många företagare som i praktiken mer är som privatpersoner.
Det finns ca 965 000 företag i Sverige. 712 000 av dem är enmansföretag. Ytterligare 175 000 har mellan en och fyra anställda. Lägger vi ihop det blir det 887 000 företag, och det motsvarar över 90 procent av alla företag i landet.
Det är bekant för de flesta att det finns ett antal oseriösa företag som både skickar ut bluffakturor och ringer upp för att i lite inlindade ordalag försöka binda upp företagare till ett avtal. Jag utgår ifrån att dessa företag inte ringer från något callcenter och att de inte heller är medlemmar i Svensk Handel.
Det innebär att den uppringande parten inte känner sig bunden till några avtal och inte har några skrupler när det gäller att lura seriösa företagare att betala. För mig är frågan i högsta grad levande, och jag ser fram emot en utvärdering av de etiska reglernas effekt. Därefter är jag beredd att diskutera om det behövs en skärpning i lagen för att underlätta för många småföretagare så att de kan undvika oseriösa kolleger. Herr talman!
När det gäller reklam riktad mot barn samt könsdiskriminerande reklam är väl alla överens om att avarter ska beivras. Nu har vi en tämligen heltäckande lagstiftning inom båda dessa områden. Även om det alltid finns utrymme för förbättringar är frågan om vi kan komma så mycket längre. Enligt mitt sätt att se det är det mycket fråga om ändrade attityder och ett ändrat förhållningssätt. Det gäller både för producenter och för konsumenter.
Genom att hålla debatten levande ökar kraven på sälj- och reklamföretagen. Samtidigt måste vi också ställa krav på oss själva som konsumenter och välja bort varor som marknadsförs genom oönskad reklam. Detsamma gäller om vi vill köpa fastigheter utomlands. Det är lätt att bli lurad om man inte är vaksam. Därför gäller det att anlita professionell hjälp. Det är omöjligt att känna till lagstiftningen i alla länder.
Därför får man inte vara så godtrogen att man tror att allt är som här hemma i Sverige. Någon typ av övergripande information kan kanske vara lämpligt på Boverkets webbplats OmBoende, men till syvende och sist handlar det ändå om en försiktighet från den enskilde köparens sida. Herr talman! Jag nöjer mig med dessa kommentarer. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga motioner och reservationer.