KBLab/rixvox huggingface dataset:
Stefan Attefall (KD):
Jens Holm har frågat mig på vilket sätt jag bedömer att överflyttningen av ansvaret för sociala och miljömässiga krav samt innovationer till Konkurrensverket kommer att stärka möjligheterna att ställa sociala krav, miljömässiga krav och djurskyddskrav i den offentliga upphandlingen. Jag vill inleda med att förklara bakgrunden till att frågorna flyttas över till Konkurrensverket. Det statliga upphandlingsstödet har varit utspritt på flera myndigheter, bland annat Vinnova, Kammarkollegiet och det statliga bolaget AB Svenska Miljöstyrningsrådet.
En rimlig utgångspunkt är att den som har både juridiska och praktiska frågor kring en upphandling inte ska behöva vända sig till flera olika ställen för att få stöd. Såväl Upphandlingsstödsutredningen och Upphandlingsutredningen som remissinstanserna understryker vikten av en minskad splittring och av att stöd, information och vägledning om upphandlingsprocessens samtliga delar koncentreras och förbättras.
Anledningen till att upphandlingsstödet samlas i Konkurrensverket är att verket som ansvarigt för bland annat tillsynen av offentlig upphandling har en väl fungerande verksamhet och en bred kompetens beträffande upphandlingsregelverket och rättspraxis. Jag har fått en del information om det föreberedelsearbete som pågår i Konkurrensverket. De arbetar till exempel i särskilda arbetsgrupper som bland annat Miljöstyrningsrådet deltar i. Konkurrensverket har också informerat om att de anpassat sin organisation för det nya uppdraget och anställt chefspersonal med betydande kompetens inom upphandlingsområdet.
Av Konkurrensverkets regleringsbrev för 2014 framgår bland annat att verket ska arbeta med att målen för långsiktigt hållbar utveckling uppnås. Konkurrensverket ska även rapportera till regeringen senast den 1 oktober i år hur verket arbetat med att inordna metodstöd och kriterieverksamhet från bland annat Miljöstyrningsrådet.
Förändringarna kommer att innebära ändringar i Konkurrensverkets instruktion och regleringsbrev, och det är så som regeringen kommer att säkerställa att de uppgifter som överförs från Miljöstyrningsrådet till Konkurrensverket kommer att utföras med samma höga kvalitet. Regeringen kommer att noga följa hur Konkurrensverket hanterar och utvecklar sitt nya uppdrag för att säkerställa att det stöd som i dag lämnas av Miljöstyrningsrådet tas om hand på ett bra sätt och att förutsättningar ges för fortsatt vidareutveckling.
Regeringen har också aviserat en rejäl förstärkning av Konkurrensverkets anslag med 35 miljoner kronor från och med 2015 för att ytterligare förbättra arbetet med upphandlingsstöd. Givet allt detta är jag säker på att det samlade upphandlingsstödet vid Konkurrensverket kommer att tydliggöra möjligheterna för upphandlande myndigheter och enheter att ta sociala hänsyn och miljöhänsyn inklusive beakta djurskyddskraven i sina upphandlingar.
Stefan Attefall (KD):
Jag är helt övertygad om att en del av den oro Jens Holm och andra speglar beror på att Miljöstyrningsrådet har gjort ett bra jobb, fungerat väl och skapat ett gott intryck under de år de har funnits och vuxit in i rollen. Det har jag full respekt för. Man blir orolig för vad som ska hända nu och liknande saker. Jag är bestämt övertygad om vikten av att samla ihop statens stöd så att det blir såväl effektivt som tydligt och enhetligt.
Jag är pragmatisk när det gäller vilken form det ska ha. Jag tror att vi med den här lösningen kan få ganska mycket valuta för de pengar vi sätter in. Vi slipper bygga upp nya strukturer och myndigheter med overheadkostnader. Det ser jag som en fördel. Vi samlar det också under ett ansvarsområde där det finns mycket hög juridisk kompetens, vilket är viktigt i sammanhanget. Sedan är jag helt övertygad om att med de nya EU-direktiven och den nya svenska lagstiftningen och de instruktioner regeringen kommer att ge så kan detta bli bra.
Men vi får självfallet följa verksamheten. Kommuner och landsting har alltid en frihet att utforma sin verksamhet som kan utgöra råd och stöd för deras medlemmar. Vi har inköpscentraler. Sveriges Kommuner och Landsting har Kommentus. De har velat jobba med de här frågorna, och det står dem fritt att utveckla den verksamheten. Men statens stöd bör vara samlat på ett ställe. Det är min bestämda uppfattning. Det vill jag betona.
Vi har aviserat i budgetpropositionen att vi ska se över målen för upphandlingsstödet. Det kommer vi att återkomma till i olika sammanhang, inte bara i år utan under de kommande åren när vi kommer tillbaka med fullföljande av EU-lagstiftningen. Jag noterar att vi har hört oro och klagomål, men vi har inte hört några tydliga alternativ.
Eller vill Vänsterpartiet och Socialdemokraterna fortsätta att ha ett splittrat upphandlingsstöd?
Stefan Attefall (KD):
Marie Nordén har frågat statsrådet Peter Norman när arbetet med att implementera de nya direktiven i svensk lagstiftning beräknas vara klart. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Europaparlamentet har antagit de kompromissförslag som förhandlats fram, och rådet godkände dessa förslag den 11 februari 2014. Därmed har de nya direktiven antagits. Direktiven träder i kraft 20 dagar efter publicering av direktiven i Europeiska unionens officiella tidning, som beräknas ske inom kort.
Direktiven ska genomföras i svensk rätt inom två år från ikraftträdandet, det vill säga våren 2016. Det är ett mycket omfattande lagstiftningsprojekt. För att vara i tid med genomförandet påbörjades ett förberedande lagstiftningsarbete redan under hösten 2012. Regeringen gav då en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag på genomförandet av de artiklar som är nya i förhållande till äldre direktiv och de som nu ändrats. I övriga delar kommer förslag att lämnas i en departementspromemoria som tas fram i Regeringskansliet.
Utredaren ska även lämna förslag när det gäller det nya koncessionsdirektivet. Utredningen ska redovisa sitt uppdrag den 1 maj 2014. Betänkandet och promemorian kommer tillsammans med ett konsoliderat lagförslag att remitteras samtidigt. Arbetet med att genomföra direktiven beräknas således vara klart våren 2016.
Stefan Attefall (KD):
Det är jobbigt att försöka vara seriös i diskussionen och inte bara låta som Raimo Pärssinen. Jag försöker diskutera vad som är möjligt utifrån de nya EU-direktiven. Raimo Pärssinen kan läsa svenska domstolsutslag som säger att det inte är möjligt att ställa krav på svenskt kollektivavtal i offentliga upphandlingar. Det bryter nämligen mot ett antal andra rättsliga principer. Man kan inte kräva det generellt sett.
Familjeföretag blir helt utslagna från alla möjligheter till att delta i en offentlig upphandling om Raimo Pärssinens metod vinner gehör. Utländska företag som har en annan tradition på sin arbetsmarknad får inte heller delta.
Däremot kommer vi att skapa större möjligheter, vilket jag välkomnar - lyssna nu, Raimo Pärssinen, för att ställa kvalitetsmässiga krav och kollektivavtalsliknande villkor, det vill säga att man ställer krav på att man ska uppfylla ett antal kriterier som är transparenta och då också möjliga för alla aktörer att uppfylla.
Det kommer att skapas bättre möjlighet till det utifrån de nya EU-direktiven. Jag kan kontra med ett antal kommuner som är socialdemokratiskt styrda och där människor har städat i kommunens lokaler med, ursäkta uttrycket, urusla villkor. Vi kan hålla på och bolla på det sättet. Vad som sker i tredje och fjärde led är inte alltid enkelt.
Vi är båda, tror jag, intresserade av att vi ska ha rimliga och bra villkor på svensk arbetsmarknad. Frågan är hur man åstadkommer detta. En viktig del blir Genomförandeutredningen som kommer med sitt förslag till våren. Det ska ut på remiss, och då får Raimo Pärssinen, Marie Nordén och alla andra aktörer komma med sina synpunkter.
Vi får behandla det och se vilken svensk lagtillämpning vi kan hitta av de nya direktiven så att det blir så hanterbart som möjligt på svensk botten. Vi kommer också att behöva se till att det nya upphandlingsstödet utvecklar sin rådgivning och vägledning för att tolka det här, följa rättsutvecklingen och se till att vi på så bra sätt som möjligt genomför bra upphandlingar med bra kvalitet.
Då handlar det om att hitta en bra balans mellan det som är lägsta möjliga pris och bästa möjliga kvalitet. Det är i skärningspunkten mellan pris och kvalitet som vi får fram den goda affären, och det är det som vi ska sträva efter. Det är också det som de nya upphandlingsdirektiven, som jag personligen har varit mycket engagerad i att få fram på EU-nivå, har skapat bättre verktyg för än vad vi har upplevt tidigare.
Jag tror att vi kommer att få starkare och bättre instrument för att stävja fusk i den nya lagstiftningen. Som sagt var, Genomförandeutredningen kommer nu att försöka skriva svensk lagtext av direktiven. De är utformade på det sättet att de kräver en hel del lagstiftningsarbete för att kunna bli tillämpbara i svensk lagstiftning. Det arbetet pågår, och det pågår intensivt.
Det kommer att vara klart för att implementeras inom den tid som EU kräver av oss, under 2016.
Stefan Attefall (KD):
Det cirkulerar många historier i medierna om olika arbetsplatser där det inte har fungerat enligt regelverket och även att organisationer varit beställare. Vi kan gräva i arkiven och säkert hitta sådana exempel och sedan återkomma. Jag har några idéer om var jag ska leta. Jag har inte uppgifterna i huvudet just nu. Det är uppenbart att vi med de nya direktiven kommer att få tydligare riktlinjer.
Om man ser att det är uppenbart orimliga anbud där man kan misstänka fusk och liknande har man större möjligheter att stänga av och utesluta den typen av anbudslämnare.
Det ger helt nya möjligheter för upphandlare att motverka fusk, att motverka sådant som de upplever som orimliga anbud, som inte verkar bygga på korrekta underlag och därmed följa exempelvis lagstiftning och andra villkor som ställs ut i de anbudsförfaranden man lagt ut.
Jag tror att vi skapar nya möjligheter med de nya direktiven, men mycket arbete återstår med att implementera direktiven i svensk lagstiftning. Riksdagen kommer att få ta ställning till allt detta så småningom när vi ska införa den nya lagstiftningen. Då finns det säkert anledning att även diskutera exakt hur den nya lagstiftningen ska tolkas vad gäller de enskilda frågorna.
Stefan Attefall (KD):
Raimo Pärssinen har frågat finansministern hur han ser på effektivitetsvinsterna med Statens servicecenter. Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande. Att kontinuerligt effektivisera den statliga förvaltningen är en prioriterad förvaltningspolitisk fråga och det pågår ett brett arbete på området. Inrättandet av Statens servicecenter är en central reform. Syftet är att öka effektiviteten och minska administrationskostnaderna i staten som helhet.
Servicecenterutredningen beräknade den årliga effektiviseringspotentialen till 295 miljoner kronor om 85 procent av statsförvaltningens anställda är anslutna till de ekonomi- och löneadministrativa tjänsterna. Det motsvarar 33 procent i produktivitetsökning. Vidare kan det bli mer kostnadseffektivt om nya systemstöd införs av en aktör i staten i stället för av varje enskild myndighet.
Det finns alltså möjligheter till betydande effektivitetsvinster i svensk statsförvaltning genom Statens servicecenter, framför allt på lång sikt. För att effektiviseringspotentialen ska kunna realiseras behövs en tydlig strategi för hur reformen ska styras. Regeringen följer noga hur anslutningen av myndigheter till Statens servicecenter fortskrider. Regeringen har i budgetpropositionerna för 2013 och för 2014 angett mål för anslutningen av myndigheter.
Målet är att 25 procent av statsförvaltningen, mätt i antal anställda, är anslutna till Statens servicecenter vid utgången av 2015. Huvuddelen av myndigheterna bör vara anslutna på längre sikt. Enligt färska siffror från Statens servicecenter är i dagsläget 138 myndigheter anslutna till något tjänsteområde. Det motsvarar ca 20 procent av statsförvaltningen. Den fortsatta strategin är att på olika sätt styra, stödja och vidareutveckla reformen med Statens servicecenter för att säkerställa att den når avsedda resultat.
I detta ingår bland annat att öka incitamenten för fler myndigheter att ansluta sig och följa upp hur myndighetsledningarna hanterar frågan om en anslutning. Ytterligare en fråga är att pröva möjligheterna att utvidga tjänsteutbudet med bland annat e-arkiv och e-diarier.
Stefan Attefall (KD):
Vi är överens, Raimo Pärssinen, Gunnar Sandberg, jag och regeringen, om att Statens servicecenter är något positivt och bra för att öka effektiviteten i statsförvaltningen och för att hushålla bättre med skattebetalarnas pengar. Sedan blir det också, för att koppla an till en tidigare debatt, lite plus i kanten för inte minst Gävle och Östersund. Redan nu tror jag att antalet anställda på respektive ort har ökat med ett tiotal.
Motsvarande neddragningar sker kanske framför allt i Stockholmsområdet; man för över arbetsuppgifter till servicecentrets kontor samtidigt som man effektiviserar hanteringen. Det finns en enorm besparingspotential, både inom hanteringen av ekonomi och löneadministrativa tjänster och inom alla nya tjänster som dyker upp med e-handel och kanske e-arkiv och liknande saker i framtiden.
Då är frågan varför regeringen väljer att inte tvångsansluta alla myndigheter till Statens servicecenter på en gång. Det finns några skäl till det. Det första är att vi vill att verksamheten verkligen ska bygga upp sig och fungera väl. Kommer alla på en gång blir det kaos. Man ska trappa upp detta och ta steg för steg för att bygga upp verksamheten, se till att systemen fungerar och skapa trovärdighet i hela statsförvaltningen för att det är en väl fungerande verksamhet.
Det andra skälet är personalhänsyn. Det kanske intresserar Socialdemokraterna. Vi tänker faktiskt på personalen. Myndigheterna är i olika skeden. En del är inne i omorganisationsfaser redan nu. Andra har det framför sig. Detta bör göras vid lämpliga tillfällen.
När man kan hitta andra arbetsuppgifter eller har pensioneringar och naturliga avgångar kan man föra över arbetsuppgifter till Statens servicecenter i Gävle och Östersund. Det tredje skälet är att vi vill att Statens servicecenter ska vara på tårna. De ska vinna förtroende. De ska inte kunna sitta stilla och bara räkna in att uppgifterna landar på dem.
Det är viktigt, särskilt i början, att de hela tiden lyssnar in vad det är för behov de ska anpassa sig till och hur de ska skapa så effektiva och servicevänliga tjänster som möjligt, så att de vinner förtroende. Det tycker vi är en fördel. Som jag antydde i mitt svar skruvar vi också till i riktlinjer och liknande på olika sätt.
Vi kommer att göra det successivt och allt skarpare för att få en fortsatt jämn tillströmning till Statens servicecenter. På sikt ska en klar majoritet av de statliga myndigheterna använda sig av Statens servicecenter.
Men vi tycker att det är klokt att man gör det successivt och steg för steg för att se till att man får bra kvalitet i verksamheten och tar hänsyn till befintlig personal på befintliga myndigheter och att man också gör det så att det blir så effektivt som möjligt utifrån Statens servicecenters synpunkt. Vi tror att den här strategin är den rimliga personalpolitiskt, ekonomiskt men också verksamhetsmässigt.
Stefan Attefall (KD):
Handlingskraften ligger i att sköta staten på ett effektigt sätt och se till att man bedriver verksamheten så effektivt som möjligt men också med en god personalpolitik. Vi är överens om färdriktningen. Vi verkar inte vara helt överens om hur mycket maktspråk man ska ha i första läget. Jag tillhör dem som tycker att vi ska i första hand jobba på frivillighetens basis. Vi använder de instrument vi har.
Vi tar fram alltmer underlag som gör det allt svårare för myndigheterna att argumentera. Vi ser till att anställningstakten sker på ett sådant sätt att verksamheten blir bra både på Statens servicecenter och på de myndigheter som lämnar ifrån sig de funktionerna. Med tiden kommer självklart kraven att skärpas. Färdriktningen är tydlig. Vi ska självklart inte bygga upp nya dyra system på de enskilda myndigheterna. Det är vi helt överens om.
Jag vill upplysa Raimo Pärssinen om att de reformer vi genomför innebär att vi kommer att ge mer pengar i plånboken till våra studenter. Vi kommer också att göra ett antal besparingar på statsförvaltningen och med skattehöjningar för att frigöra resurser för viktiga satsningar inte minst på utbildnings- och välfärdsområdet. Om det kommer vi tillbaka längre fram.
Stefan Attefall (KD):
Per Bolund har frågat mig om jag avser att verka för att AB Svenska Miljöstyrningsrådets verksamhet läggs in under Sveriges Kommuner och Landstings inköpscentral, SKL Kommentus, och senare övergår till en fristående ekonomisk förening. Han har vidare frågat om regeringen är beredd att under omställningsperioden fortsätta med att bidra till bolaget med den finansiering som man i dag ger till MSR. Det statliga upphandlingsstödet har varit utspritt på flera myndigheter.
Detta har inneburit att de upphandlande myndigheterna behövt vända sig till flera olika aktörer för att få stöd i frågor som naturligt hänger ihop. Regeringen har därför beslutat att stöd, information och vägledning om offentlig upphandling ska samlas i en och samma myndighet, nämligen Konkurrensverket. Ett samlat stöd förenklar för såväl stora som små upphandlande myndigheter och enheter som för leverantörer. Regeringen har vidare aviserat en förstärkning av Konkurrensverkets anslag med ytterligare 35 miljoner kronor från och med 2015.
Regeringen bedömer att när stöd, information och vägledning om offentlig upphandling, inklusive innovationsupphandling, miljöhänsyn och sociala hänsyn samlas i Konkurrensverket leder detta till den kraftsamling och koncentration av upphandlingsstödet som har efterfrågats av aktörerna. Regeringen kommer att noga följa hur Konkurrensverket hanterar och utvecklar sitt nya uppdrag för att säkerställa att det stöd som i dag lämnas av MSR tas om hand på ett bra sätt och att förutsättningarna ges för fortsatt vidareutveckling.
Av Konkurrensverkets regleringsbrev för innevarande år framgår att verket ska arbeta med att målen för långsiktigt hållbar utveckling nås. Konkurrensverket ska även senast den 1 oktober återrapportera hur arbetet med att inordna upphandlingsstöd inklusive miljöhänsyn och sociala hänsyn fortgår samt göra en beskrivning av arbetet med att vidareutveckla kriterieutvecklingen för miljökrav i offentlig upphandling. Mitt svar är således att MSR:s upphandlingsstödjande verksamhet kommer att inordnas i Konkurrensverket.
Därmed har jag även besvarat den andra frågan om eventuell finansiering till en sådan ekonomisk förening. Det här hindrar emellertid inte att SKL Kommentus ensamt eller tillsammans med andra aktörer bedriver verksamhet på området.
Stefan Attefall (KD):
Först och främst: Det finns många myndigheter som i samma organisation har både tillsyn och stöd och vägledning. Vi har Skatteverket, länsstyrelserna och liknande där det fungerar bra. Jag tycker inte att vi ska ta detta som intäkt för att det inte kommer att fungera. Jag tycker också att det är positiva signaler med det engagemang som ledningen verkar gå in för det hela. Jag noterar att många från Miljöstyrningsrådet är på väg över till den nya strukturen.
Det finns en hel del i den nya lagstiftningen som skapar nya förutsättningar för detta. Sedan har vi de ökade resurserna och den samling av kompetens som detta innebär. Det är positiva signaler. Sedan kan man också ha orossignaler. Men betänk vad som är alternativet!
Är det att ha ett fortsatt splittrat upphandlingsstöd eller bygga upp en helt ny struktur, vilket i så fall också riskerar att slå sönder något väl fungerande innan man vet vad det blir av det hela samt att det går åt massa kraft och pengar för att bygga det nya, med nya overheadkostnader, nya generaldirektörer och den typen av kostnader som uppstår i en ny struktur? Jag tycker att detta ska få sin chans.
Med den styrning som regeringen kommer att ge och med den nya lagstiftningen som grund och de nya EU-direktiven har jag goda förhoppningar om att detta kommer att bli något bra och framför allt något bättre än det som fungerar i dag. Men vi får gärna komma tillbaka till diskussionen om något år, då jag hoppas att jag fortsatt ansvarar för frågorna. Då kan vi säkert diskutera hur vi kan utveckla verksamheten ytterligare.
Stefan Attefall (KD):
Teres Lindberg har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen kommer att vidta för att komma till rätta med bostadsproblematiken i Stockholm. Inledningsvis kan jag konstatera att jag och interpellanten är ense om Stockholms betydelse som en tillväxtmotor för landet, liksom om att unga, kreativa människor inte ska behöva flytta utomlands för att kunna få ett bra boende. Vi är också överens om att det byggs för lite och att alltför få kommuner i Stockholmsregionen tar ansvar för bostadsförsörjningen.
Det är bland annat i syfte att åtgärda den obalansen som regeringen beslutat att tillsätta den parlamentariska kommittén om regional planering och bostadsförsörjning. Målsättningen är att det inom ramen för denna utrednings arbete ska vara möjligt att få till stånd breda och långsiktiga överenskommelser som kan säkerställa att kommunerna inom regionen tar ett gemensamt ansvar för bostadsförsörjningen. Med detta sagt vill jag, som många gånger tidigare, framhålla att det inte finns någon "quick fix" på bostadsmarknadens problem.
Det finns många orsaker till att bostadsmarknaden i Sverige, särskilt i storstadsregionerna, inte fungerar såsom vi önskar. Det handlar i mycket om ett alltför genomreglerat och stelbent plansystem, med många instanser och möjligheter till överklaganden, men också om hur till exempel kommunala särkrav hämmar utvecklingen. Detta är frågor som tar tid att lösa. Vi kan därför inte bygga bort bostadsbristen över en natt. Under tiden måste också ansträngningar göras för att nyttja de bostäder vi har på ett så effektivt sätt som möjligt.
Det är därför vi har förbättrat förutsättningarna för att hyra ut privatbostäder. Jag arbetar dock intensivt med alla de olika frågor som är viktiga pusselbitar när det gäller att få en fungerande bostadsmarknad där utbudet bättre svarar mot hushållens efterfrågan.