Maria Ferm (MP):
Sjukförsäkringen har två syften. Den ska ge människor en tryggad inkomst under sjukdom, och den ska ge hjälp att komma tillbaka till arbete genom rehabilitering eller andra insatser som kan behövas. Den ska ge skydd och trygghet. Människor ska kunna lita på samhällets stöd. Sedan den nuvarande regeringen tillträdde har det gjorts flera förändringar i sjukförsäkringen som tillsammans har minskat både skyddet och tryggheten. År 2008 infördes en bortre gräns, en gräns för hur länge människor ska kunna vara sjuka.
Hjärtlösheten och orimligheten i detta system har många drabbade vittnat om. Människor har skrivits ut ur systemet, utförsäkrats, och skickats vidare till Arbetsförmedlingen trots både kroniska och livshotande sjukdomar. Miljöpartiet anser att den bortre gränsen i sjukförsäkringen borde avskaffas, helt enkelt därför att det inte går att bestämma i förväg hur länge en människa ska vara sjuk.
Men i dag finns det inte en majoritet för det i riksdagen, och så länge det inte gör det måste vi putsa på det system som finns och göra vad vi kan för att råda bot på de värsta svagheterna. Ett sådant beslut ska vi förhoppningsvis fatta i dag. Vi ska se till att alla som är sjukskrivna erbjuds rehabilitering eller andra insatser som de kan behöva. Ingen ska kunna utförsäkras utan att ha fått ett sådant stöd.
Det är en självklarhet, och man skulle kunna tro att det var så vist ordnat redan i dag, men tyvärr inte. Genom rehabilitering kan den som är sjukskriven återfå sin arbetsförmåga och få förutsättningar att börja arbeta igen. Och i socialförsäkringsbalken finns det faktiskt bestämmelser om att den sjukförsäkrade har rätt till rehabilitering, att arbetsgivaren ska vidta de åtgärder som behövs och att Försäkringskassan ska utreda behovet och samordna insatserna. Det låter väldigt bra.
Det är bara ett problem, att det inte fungerar för alla. Alla har inte en plan för återgång i arbete, som det heter i det underlag som Försäkringskassan enligt lag ska göra ihop med den som är sjukskriven och dennes arbetsgivare. Än mindre är det vanligt att det följs upp ifall insatserna har fullgjorts som planerat. När vi i socialförsäkringsutskottet behandlade det här ärendet fick vi underlag från Försäkringskassan.
Av det framgår till exempel att det inte finns någon definition av vad som räknas som rehabilitering. Det är också ett problem att man blandar ihop konkreta åtgärder som ska hjälpa den sjuke med kartläggningar och utredningar. Den information som vi ändå fått ta del av visar att bara 6 procent av de sjukskrivna får arbetsträning och 15 procent får anpassning av arbetsplatsen.
Alliansregeringens så kallade rehabiliteringskedja, som infördes samtidigt som den bortre tidsgränsen, har inte inneburit att människor får en verklig rehabilitering. Försäkringskassan har ingen information om hur många som fått rehabilitering eller andra insatser för att komma tillbaka till arbetslivet innan de utförsäkrats. En av alla sjukskrivna som har mötts av det beskedet säger så här: På min försäkringskassa säger de att det inte finns några rehabiliteringar längre.
Det enda vi kan skicka dig på är en tredagars utredning där man testar hur länge du kan stå och gå. För tre år sedan tillsatte alliansregeringen den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Den fick i uppdrag att se över de allmänna försäkringarna vid sjukdom och arbetslöshet. En rehabiliteringsgaranti som den vi nu föreslår hör rätteligen hemma här.
Den borde ha kunnat utredas och ett förslag vara framme för länge sen, men tyvärr har det inte hänt så mycket i utredningen. Den har i stället fått förlängd tid för sitt uppdrag. Nu ska den inte vara klar förrän 2015. Det skulle betyda att långt fler skulle hinna utförsäkras utan att ha fått någon hjälp att komma tillbaka i arbete. Det vore oerhört cyniskt och oansvarigt av oss riksdagsledamöter att sitta med armarna i kors och vänta så länge.
Därför tog Miljöpartiet initiativ till det förslag som vi nu behandlar i dag. Vi är väldigt glada över att alla partier i socialförsäkringsutskottet har ställt sig bakom vårt förslag. Det visar att alla har insett det orimliga i dagens system och är beredda att lägga partipolitiken åt sidan och i stället arbeta gemensamt för människors bästa.
Socialförsäkringsutskottet ber alltså kammaren i dag att fatta ett beslut som kommer att leda till att ingen människa ska kunna kastas ut från sjukförsäkringen utan att han eller hon först har erbjudits någon form av insats, behandling eller rehabilitering som kan hjälpa till att komma tillbaka till arbete. Vi ber kammaren begära att regeringen ska komma tillbaka med ett sådant förslag i budgetpropositionen för år 2014.
Det skulle betyda att förändringen kan träda i kraft den 1 januari 2014. Det är minst ett par år snabbare än vad som skulle ha skett om inte alla vi partier hade tagit detta initiativ gemensamt. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet.