Pål Jonson (M):
Jag ska återkomma till bristen på poliser och polistätheten på landsbygden som är ett stort problem. Men jag vill först återanknyta lite grann till justitieministerns svar om det brottsförebyggande arbetet, hur ofredandelagstiftningen är och hur den har förändrats. Justitieministern säger att brottsförebyggande arbete kan vara en viktig del för att förebygga problemet med hög musik från fordon.
Det stämmer säkert, men ett alternativ är då att stänga av vägar på natten för att begränsa tillträdet. Jag kan bara konstatera att det ibland medför olägenheter för dem som bor i de här områdena. Det blir helt enkelt svårt att komma hem på natten eftersom vägen kanske är avstängd. Det andra vi har sett när man har provat att stänga av vägar i till exempel min hemkommun Arvika är att det tenderar att flytta runt problemet i kommunen snarare än att lösa det.
Det finns alltså vissa utmaningar på området. Beträffande ofredande vill jag inledningsvis säga att jag välkomnar den förändring som skedde i lagstiftningen den 1 januari 2018 med målet att komma åt problemen med störningar av höga ljud. Det är bra, och det är rimligt. Jag vill naturligtvis inte föregripa någon domstol, men av åtminstone tre skäl tvivlar jag på att detta kommer att lösa det problem som många kommuner har här och nu när det kommer till högspelande musik från fordon.
För det första: Vid ofredande krävs att det ska finnas ett uppsåt. Jag förstår inte riktigt hur man ska kunna identifiera ett uppsåt när det handlar om högspelande musik från fordon. Jag tror att det kommer att bli väldigt svårt rent rättsligt att bevisa ett uppsåt att störa omgivningen. För det andra: Om de här personerna ska lagföras för ofredande kan inte detta ske genom att man utfärdar ett bötesbelopp på plats.
Därmed försvinner också den omedelbara konsekvensen av den brottsliga gärningen, vilket gör att lagstiftningen tenderar att förlora sin avskräckande effekt eftersom konsekvenserna skjuts på framtiden. För det tredje: Detta innebär att man måste tillsätta en utredning som ska genomföras av polisen för att en åklagare i ett senare läge ska besluta om eventuellt brottsmål.
I ett ännu senare läge ska en domstol om kanske sex månader besluta i sådana här frågor. Jag tror att det blir ett väldigt långt tidsspann för denna typ av brottslighet. Vi får alltså en lång och utdragen rättsprocess om vi ska använda ofredandelagstiftningen. Detta innebär också att resurser kommer att tas från polisen och Åklagarmyndigheten.
Vi vet att vi nu har ett läge där den grova brottsligheten växer, och inte minst Polismyndigheten är hårt ansatt. Jag vill hellre se att polisen riktar in resurser mot den grova brottsligheten än på att hantera detta problem. Ett alternativ, som justitieministern har varit inne på, är att se över trafikförordningen. Det tror jag skulle vara bra.
Jag vet att Länsstyrelsen i Värmlands län och även lokalpolisområde Arvika har hemställt om detta hos Justitiedepartementet. Det handlar alltså om att se över trafikförordningen för att komma till rätta med problemet. Jag förväntar mig inte att justitieministern här och nu ska börja berätta om förändringar i den svenska trafikförordningen. Jag är själv inte jurist, men jag tror att just att se över trafikförordningen kan vara ett sätt att hantera det här problemet.
Det framstår för mig som rimligt att det är svårt att framföra ett fordon på ett säkert sätt om det är extremt hög musik i fordonet eftersom uppmärksamheten helt enkelt måste bli lidande. Det borde finnas förutsättningar att se över trafikförordningen så att man kan bötfälla människor som kör fordon med extremt hög musik eftersom de tappar uppmärksamheten. Jag vill därför ställa en fråga till justitieministern.
Om det visar sig att förändringar i ofredandelagstiftningen inte kommer att vara verkningsfulla på detta område - är han då villig att vidta andra åtgärder?