KBLab/rixvox huggingface dataset:
Cecilia Widegren (M):
Patienterna har en oro över den bristande tillgängligheten, och jag delar den. Jag delar också oron över att regeringen ska bli för passiv och luta sig tillbaka och konstatera att de åtgärder som de hittills har presenterat är de som de har i paketet.
Riksdagen och vi förväntar oss att statsrådet kommer tillbaka och har tagit upp de statliga utredningar som nu ligger på departementet och väntar på att bli konkreta vårdreformer och att detta sker så snabbt som möjligt. Det kan till och med vara så att man kan titta på de positiva delar som fanns i kömiljarden och utveckla dem ytterligare när det gäller incitament, struktur och systematik, för att minska vårdköerna.
Statsrådet väljer avslutningsvis att ta upp patientfokus som ett tydligt exempel. Vi delar synen på det. Det finns mer att göra när det gäller att stärka patientfokus. En del är den patientlag som redan i dag finns på plats men som inte används fullt ut.
Jag valde att ställa en fråga i interpellationen om hur man ytterligare kan stärka patientens rättigheter, eftersom man då skulle minimera bostadsortens roll och stärka patienten, oavsett var i Sverige patienten bor, och på det sättet uppnå bättre vårdkvalitet och tillgänglighet för patienten.
Jag tror inte att statsrådet har råd att avstå från att titta även på denna typ av vårdreformer för att stärka patientens rätt i vården ännu mer kopplat till hälso- och sjukvårdslagen men självfallet också för att uppnå bättre effekt vad gäller kontinuitet och tillgänglighet. Det skulle vara intressant att höra statsrådets synpunkter på detta. Avslutningsvis vill jag säga till Monica Green att det är bättre att komma påläst till en interpellationsdebatt.
Vad gäller tillgängligheten, som Socialstyrelsen har presenterat i dag, ligger Västra Götaland i den övre halvan. Det är inte godkänt men i den övre halvan. Vad gäller specialistsjuksköterskor och satsningar på dem har Västra Götaland jobbat med detta som arbetsgivare under de senaste åren och lagt resurser på det.
Cecilia Widegren (M):
Statsrådet säger att postlagen gäller och ska efterföljas. Det blir ett uttalande som förpliktar i Sveriges riksdag. Det är klart att vi förutsätter att lagstiftningen gäller och att den efterföljs. Det uppdraget har regeringen. Delar av det stora arbetet ligger just på statsrådet Peter Eriksson. Klagomålen har fortsatt att strömma till. Det är en ökning som statsrådet och regeringen själv beskriver som enormt stor.
Statsrådet nämner 197 procent. Det är en enorm ökningstakt. Vi är överens om problembilden. Det är bra i sig. Då gäller det att i nästa steg agera. Jag blev dock orolig när jag hörde statsrådet i sitt svar till min kollega Lotta Finstorp nämna att han ska återkomma till riksdagen med ett förslag till en förändrad postlag.
Jag är helt övertygad om att företagare i Gullspång och Töreboda samt privatpersoner i Tidaholm och Falköping lyssnar på debatten. De är arga och bekymrade. De vill inte att samhällsservicen ska skrivas ned utan att den ska rättas till. Vilken ambition med postleveranserna har regeringen och det ansvariga statsrådet?
Är det meningen att hela Sverige ska leva och att postleveranser ska fortgå på det sätt som lagstiftningen nu förespeglar? Vad vill statsrådet att jag ska återkoppla till respektive företagare och privatpersoner som känner oro? Det är ibland ett lotteri om man får postförsändelser eller inte. Det duger inte. Det är inte så hela Sverige ska växa till, och det är inte så vi får fler små och medelstora företag.
Det är inte så man får tillgång till information om sin läkartid eller annat som man är personligen beroende av att få veta.
Cecilia Widegren (M):
Vårdskadorna i Sverige i dag motsvarar två fullastade jumbojetplan som kraschar i landet varje år. Det är inte acceptabelt. Det duger inte. Vi har en lagstiftning som vill motverka detta, och anledningen till att jag har den här interpellationsdebatten i dag igen är att jag vill följa upp de svar som jag gavs för ett år sedan, framför allt om vad som har skett under det här året.
Då sa statsrådet Gabriel Wikström: "För min del är den närmaste tidens åtgärder inriktade på att ta fasta på den kritik som inte minst Riksrevisionen har haft." Riksrevisionen framförde då kritik om tillsyn, stöd för vårdgivarna, långsiktig nationell styrning, fördjupade utredningar av viktiga vårdhändelser och att använda all kunskap och kraft. Hur mycket har skett sedan dess?
Utgångspunkten för att kunna gå från ord till handling är att fylla detta med konkreta åtgärder och hela tiden fylla på. Jag tycker att regeringen och statsrådet i dag lite grann är svaret skyldiga. Det finns oerhört många positiva utvecklingsområden som i dag fungerar fantastiskt i svensk hälso- och sjukvård. Men det var inte därför vi möttes för att ha den här diskussionen. Det var snarare för att säkerställa vad som ska ske i morgon.
Jag är fortfarande djupt oroad. Jag har senast i dag under dagen tagit emot ett antal samtal från människor som känner att de hade förväntat sig mer av svensk hälso- och sjukvård år 2016. Med en önskan från tidigare riksdagsdiskussioner om en uppföljning av de beslut som Sveriges riksdag har fattat, försök att återkomma till riksdagen med konkreta åtgärder och förslag! Fyll propositionslistan!
Cecilia Widegren (M):
Många som kom hit i dag och som har lyssnat på samtalet och debatten trodde att regeringen och statsrådet hade lyssnat in den verklighet som råder med anledning av de beslut som hittills har fattats.
De ord som det ansvariga statsrådet uttrycker hänger inte ihop med den verklighet som har uppstått. Regeringen har ansvaret, och precis det sa statsrådet när hon stod i talarstolen: Det är regeringen som styr landet. Men gör det då!
Gå tillbaka till Socialdepartementet och ge ett nytt tydligt uppdrag till Försäkringskassan som handlar om människan - inte enskilda konton! Statsrådet är socialminister, herr talman. Det är ju inte finansministern som deltar i dagens debatt, utan socialministern.
Hon har ansvar för att både värna rättighetslagstiftningen och ta ansvar för statens gemensamma resurser som skattebetalarna har möjliggjort. Herr talman! Regeringen styr de statliga myndigheterna. Det gör inte riksdagen eller riksdagens socialutskott.
Ansvarigt statsråd sitter här, och hon har möjlighet att gå tillbaka och skriva om och göra rätt. Det går inte att vänta till hösten 2018 för att få ordning och reda i välfärden vad avser assistansen. Det ansvaret måste regeringen och statsrådet ta här och nu.
Cecilia Widegren (M):
Jag vänder mig till arbetsmarknads- och etableringsminister Ylva Johansson. Tidningen jag nu håller upp visar en bild på Dominic. Han kom till Sverige för tio år sedan. Dominic har varit här för att förverkliga sina drömmar. Större delen av denna tid har han arbetat som kock, numera som kökschef. Enligt Arbetsförmedlingen är detta ett av de arbetskraftsbristområden som finns i Sverige. Dominic jobbar, gör rätt för sig och betalar skatt. Han är en uppskattad medarbetare och även en omtyckt samhällsmedborgare.
Nu riskerar Dominic att utvisas. Skälet är att hans arbetsgivare för två år sedan begick ett misstag genom att under två månader inte betala ut en lönebonus om 500 kronor. Eftersom det var ett misstag justerades detta självklart direkt retroaktivt. Varför lyfter jag då upp det här fallet? Tyvärr är detta inte det enda exemplet på hur myndigheter i dag landar helt snett i bedömningen.
Det här är ett mänskligt misstag som begicks för två år sedan av en tredje part, som Dominic i grunden inte alls kunde påverka. Är det rimligt att detta är regeringens politik? När kommer regeringen tillbaka för att kunna förändra dessa direktiv?
Cecilia Widegren (M):
Det är väldigt lätt att slå sig för bröstet och säga att vi nog ska lösa det här. Det hjälper dock inte Dominic, som nu har två veckor kvar i Sverige, som beskedet är just nu. Regeringen sammanträdde senast i dag. Regeringen kan fatta beslut varje vecka om att åtgärda saker och ting som inte står rätt till, där mänskliga misstag orsakar fel. Regeringen kunde ha löst detta i dag, eller förra torsdagen, i stället för att hänvisa till en utredning som kommer senare. Det är kanske rimligt att agera här och nu som etableringsminister. När kommer regeringen att agera?
Cecilia Widegren (M):
Hälso och sjukvårdens utmaningar förtjänar mer än retorik. Det förtjänar även välfärden och vårdens viktiga medarbetare. Det förtjänar också de patienter som väntar i vårdkö. Vi är i dag över 100 000 som har väntat i mer än 90 dagar. Då duger det inte att konstatera att väntetiderna växer. Det gjorde statsministern när han var här för ett par timmar sedan. Han konstaterade att de växer.
Men de konkreta förslagen förväntar vi oss nu kommer tillbaka till riksdagen. Vi ser en öppning i vårpropositionen och hoppas självklart att det kommer konkreta förslag i den som hanterar de växande vårdköerna. Vi är alla överens om att den utmaningen är bland de främsta, och det ska vi göra någonting av. Det uppfattade jag även från statsministern här inne i dag.
Den andra utmaningen handlar om att det i Socialdemokraternas Sverige i dag är bostadsort som avgör vilken vård man får, vilken behandling man får och vilken överlevnadschans man får. Då är det en klar fördel att bo i Halland eller i Jönköping. Det är mycket sämre för den som blir patient att bo i Västernorrland, i Västerbotten eller i Jämtland. Detta för att nämna några exempel - jag utgår från de öppna jämförelser som Socialstyrelsen regelbundet uppdaterar på sin hemsida. Det här duger inte.
Hälso och sjukvårdslagen är oerhört tydlig. Även på det här området förväntar sig riksdagen konkreta förslag. Jag kan konstatera att ambulanspersonalen har att se fram emot oerhört tydliga besked från regeringen och riksdagen. Det kommer skärpningar så att man som blåljuspersonal inte ska behöva hamna i otrygghet och osäkerhet om det man hanterar. Jag är väldigt glad att vi har haft den här debatten här i dag, men den förutsätter att det kommer konkreta förslag från regeringen.
Den ställer också stora krav på Sverigedemokraterna att återkomma till riksdagen med konkreta förslag för att förbättra svensk sjukvård. Det är inte bara att öppna en debatt; den måste avslutas med konkreta förslag.
Cecilia Widegren (M):
Sverige är, som bekant, ett litet enormt exportberoende land, avhängigt vad som sker runt omkring oss i Europa och i världen. Den internationella konjunkturen spelar oss i händerna när den blomstrar, men det blir mycket tufft för företag och anställda när vi kommer in i en lågkonjunktur.
Det är därför oerhört viktigt att Sverige, ett tungt exportberoende land, är stabilt och att det när det svajar är förberett för att stå stadigt. Det är så vi ser till att det finns goda förutsättningar för våra företag och företagare. Stabilitet, ansvarstagande samt ordning och reda i de statliga finanserna är viktiga för Moderaterna och allianspartierna.
Vi vill också ha ordning på spelreglerna. Vi vill att man ska skilja på innehållet i den ekonomiska debatten men vara överens om förhållningssättet, det vill säga det sätt vi jobbar med de ekonomiska frågorna.
Därför är vi nu oerhört beklämda över att Sverigedemokraterna de senaste dagarna har sagt att budgetregler, att hålla ordning och reda på arbetsformerna i riksdagen, inte är så himla viktigt eftersom Sverigedemokraterna har rätt i sak. Det finns arbetsformer i riksdagen. Vi kallar dem budgetregler. De har funnits i skatteutskottet sedan 1996, och vi förhåller oss till dem.
Sedan diskuterar vi innehållet och har olika typer av förslag - och vi kan skilja på de två sakerna. Därför gör du mig nu djupt oroad, Olle Felten. Kommer ni att likt övriga riksdagspartier se till att det är ordning och reda på arbetsformerna och sättet att arbeta tillsammans, det vill säga skilja på det som är politik och det som är reella arbetsformer? Eller kommer ni att kringgå de gemensamma budgetreglerna i riksdagen, som vi tillsammans har arbetat fram?
Cecilia Widegren (M):
Anledningen till att vi känner stor oro över att Sverigedemokraterna - och vi har hört det flera gånger i budgetdebatten i dag - tycker att ett ramverk är luddigt eller att det inte är något som man måste följa grundar sig i att Sverige är ett litet exportberoende land. Sverige är så enormt beroende av vad som sker i vår omvärld att det måste finnas en stabilitet i hur vi jobbar. Sedan är det fritt fram för alla att tycka olika i politiken, att lägga fram olika typer av förslag.
Där ska diskussions- och debattnivån vara hög. Men regelverk för hur vi förhåller oss till och arbetar för att hålla den starka budgeten - att vi om ett par timmar ska fatta beslut om ramarna och i nästa vecka börja tala om respektive utgiftsområde - är vi överens om. Det handlar om ett förhållningssätt att jobba tillsammans. Jag tycker att det fattas beslut om fel ramar i eftermiddag eftersom de moderata ramarna faller.
Men jag får förhålla mig till det majoritetsbeslutet enligt det ramverk och styrsystem som vi har byggt tillsammans. Jag tycker att man ska skilja på arbetssätt kontra det politiska innehållet. Det är fel att beskatta sparande, och jag kommer att driva den frågan stenhårt. Om det beslutet går igenom i riksdagen under hösten kommer jag att verka för att det ska rivas upp. Det är fel politik.
Men jag är inte beredd att för den delen rucka på de budgetregler, det ramverk, som vi tillsammans har tagit fram, förhållningssättet till hur vi vill stärka de ekonomiska finanserna i vårt arbete i Sveriges riksdag.
Frångår Sverigedemokraterna riksdagens övriga överenskommelser för att ni tycker att det är viktigare att sabotera ett ramverk som utgör grunden för stabiliteten när det svajar till i den internationella lågkonjunkturen?
Cecilia Widegren (M):
Socialdemokraternas Jörgen Hellman slår sig lite grann för bröstet i det anförande han precis höll. Han hade rätt, och andra hade fel. Det går utmärkt, sa han. Vi kan hålla med om att den internationella konjunkturen gör att svensk exportindustri är stark, och därmed blomstrar Sverige.
Men vi ser också samtidigt bekymmer och utmaningar: brist på bostäder, fördubblade vårdköer under den tid denna regering har suttit och över hälften som lämnar grundskolan utan att vara godkända. Det tar nio år för en arbetsför med utländsk härkomst att komma in på arbetsmarknaden i Sverige. Detta kräver reformer.
Dem valde Jörgen Hellman och Socialdemokraterna att inte presentera för Sveriges riksdag, och därmed uteblir också möjligheten att komma åt de utmaningar som många i dag upplever i vardagen.
I Socialdemokraternas Sverige kommer alltså från och med årsskiftet en intensivvårdssjuksköterska, en barnmorska, en gymnasielärare och en tulltjänsteman att vara höginkomsttagare.
Jag tror inte riktigt att denna regering har funderat igenom sin skattepolitik i en tid då, som man själv säger, Sverige blomstrar. Med skattekirurgisk precision når man fram till breda yrkesgrupper, som varje dag sliter för att fler patienter och elever ska få komma till sin rätt i vårt välfärdsland.
Vad är det som gör att man punktbeskattar dessa som sliter, anstränger sig och gör lite extra? Varför ska de betala 50 procent i skatt vid kommande lönerevision, Jörgen Hellman?
Cecilia Widegren (M):
Jag förstår att Socialdemokraterna undviker att svara på frågan. Om man har en skattepolitik där man tar 50 procent av kommande lönerevision från sjuksköterskor, gymnasielärare och tulltjänstemän skulle inte heller jag kunna försvara den politiken.
Det handlar om dem som varje dag försöker göra skillnad för patienter och om dem som sliter i skolan så att eleverna ska nå godkända betyg och vara bättre rustade inför framtiden. Det är de som är kärnan i välfärden. Dem väljer den här regeringen nu att punktbeskatta med 50 procent.
För den här kammaren och för svenska folket borde dock Socialdemokraterna stå rakryggade och beskriva varför de gör detta. Vi har ju en styrka i ekonomin, säger de, och de talar om att Sverige går som tåget.
Vad är det då som gör att man låter dem som sliter och gör skillnad - när andra inte räcker till gör de några timmar extra på akuten för att ta emot patienter, och de anstränger sig och hjälper andra människor i deras tuffa vardag -punktbeskattas med 50 procent?
Jag tycker att vi här inne och svenska folket borde få ett rimligt svar på varför man väljer att göra detta och hur man över huvud taget har tänkt möta dessa när de får klart för sig att det här blir verklighet.
Cecilia Widegren (M):
En polis uttryckte nyligen att Sverige är som ett smörgåsbord för kriminella. Många känner oro över att kriminella får röra sig mer obehindrat än tidigare vid vårt lands gränser. Det är en verklighet som tulltjänstemän och andra som samverkar för att upprätthålla det svenska skyddet möter dagligen.
Jag tror säkert att Jörgen Hellman och Socialdemokraterna har ambitionen att Sverige fortsatt ska vara ett "öppet land" där vi ska ha ordning och reda vid vårt lands gränser. Men det gäller att dessa ord också harmonierar med den verklighet som man möter varje dag från tullen. Tullverket har under en längre tid därför begärt hos regeringen att få utökade resurser. Man har även lagt fram förslag om utökade befogenheter, för man ser att man kan göra mer.
Uttalandet om smörgåsbordet är bara några veckor gammalt. Det här är alltså en situation vi upplever här och nu. Det är klart att regeringen tar ett litet steg med den budget som nu ska passera Sveriges riksdag. Men det är just ett litet steg, för precis som jag sa handlar det om att komma upp i den nivå där Tullverket var år 2013.
Mina första frågor till Jörgen Hellman och Socialdemokraterna är: Upplever ni skyddet vid vårt lands gränser och annat bekämpande som likadant som det var 2013? Är det därför det inte har skett någonting under de senaste åren? Ni anser ju inte att man behöver göra någon satsning.
Ordet satsning används gärna av regeringen, men det är ingen satsning om man går tillbaka till den nivå som fanns 2013. Instämmer Jörgen Hellman i detta?
Cecilia Widegren (M):
Eftersom jag inte fick något direkt svar på min fråga uppfattar jag att Jörgen Hellman och Socialdemokraterna betecknar 2013 och 2017 som ungefär samma år i bedömningen av statusen vid vårt lands gränser. Jag skulle vilja uppmuntra Jörgen Hellman att göra besök hos tullen, att träffa tulltjänstemän, att lyssna in hur deras vardag är och att framför allt ta del av den. Sedan kan han kanske återkomma till riksdagen med ett förslag som rimmar väl med den verklighet som de upplever.
Bara för att man upprepar ett ord som "satsning" blir det inte mer sant för varje tillfälle man gör det. Under kommande år kommer Tullverket att besluta att rekrytera ytterligare 120 medarbetare för 2018. Det är jättebra. Samtidigt kommer Tullverket att pensionera över 80 medarbetare. Därtill räknar man med att ytterligare några medarbetare kommer att byta tjänst och börja jobba någon annanstans i samhället.
Den handfull som netto blir effekten under 2018 kommer inte att täcka upp och vara det som regeringen anser vara en satsning på tullen. Därför, Jörgen Hellman och Socialdemokraterna: Blicka in i det av Moderaterna föreslagna paketet till Tullverket! Vi lägger en halv miljard de kommande åren för att stärka skyddet vid vårt lands gränser. Vi känner en oro, och vi delar den med många. Vi måste göra mer.
Påbörja de steg som ni har påbörjat i regeringen, men ta ett rejält kliv framåt! Fyll då också de ord som ni använder med innehåll i form av reell handling! Det finns många där ute som vet att en satsning på Tullverket är en satsning på vårt svenska samhälle.
Det är en satsning på att fler ska känna sig trygga och säkra och att vi tillsammans ska kunna få bukt med den kriminalitet som i dag växer in alltmer över vårt lands gränser. Där spelar just gränskontrollen en viktig roll i en bred kedja.
Cecilia Widegren (M):
Det är ju lite farligt att snava på orden i retoriken. Det är lätt att man säger en sak och gör en annan. Här är det tydligt. Regeringen säger att man tar hänsyn till vad remissinstanserna säger och att man inte belastar företag eller andra med större regelbördor, men egentligen gör man precis tvärtom.
Det konstaterar regeringens egen myndighet Tillväxtverket, det konstaterar Världsbanken och företagarna själva i de undersökningar som de utför. Då måste man tänka om och göra rätt - eller säga något annat om man inte vill göra något åt det. Om man inte vill stärka kvaliteten i välfärden för dem som jobbar i hälsobranschen ska man göra precis som Peter Persson säger.
Då ska man negligera den typ av kvalitetscertifiering som Sverige i dag inte har men som väldigt många andra länder i Europa har. Det gör att konsumenter faller mellan två stolar. Min fråga till Peter Persson var ganska enkel.
Om man nu ska leva upp till devisen att det ska vara lätt att göra rätt, varför inte ta chansen och möjligheten att göra om och göra rätt och använda mer av de möjligheter som finns inom digitalisering och annat för att det ska bli ännu enklare och billigare och kanske till och med enhetligare för företagare att göra mer rätt från början? När kommer de förslagen från den här regeringen? Eller hinner vi byta regering innan det är möjligt?
Cecilia Widegren (M):
Tack för att du begärde replik, socialdemokraten Peter Persson! Det finns nämligen angelägna frågor som även regeringens företrädare bör svara på och som bör föras till riksdagens protokoll.
Bland annat gäller det frågan om Socialdemokraterna i dag och i framtiden alltid kommer att förhålla sig till det gemensamma budgetregelverket, den gemensamma budgetprocessen och den praxis som råder i Sveriges riksdag och aldrig mer göra den typen av avhopp från liknande ramverk som Socialdemokraterna gjorde år 2013. Peter Persson frågar om hälso- och sjukvården.
Den ska grundas på en gemensam solidarisk finansiering och utföras av den som är bäst lämpad, och vi ska tillsammans kontrollera och följa upp den kvalitet som kommer patienterna till godo inom den finansieringen.
Det finns inte och har aldrig funnits olika köer inom den gemensamma hälso- och sjukvården, för den hälso- och sjukvårdslag som Sveriges riksdag står bakom är tydlig med att det är behoven som styr vem som får hjälp i hälso- och sjukvården. Det avgörs inte av form av försäkring, skatteunderlag eller liknande.
Det har det aldrig gjort och kommer aldrig att göra utifrån den svenska sjukvårdslagen; det kan vilken läkare eller sjuksköterska som helst gå i god för. Avslutningsvis kan jag bara konstatera att Peter Persson kanske sov på den interna hearing vi hade i skatteutskottet, där man hade möjlighet att ställa alla typer av frågor till Svensk Försäkring om effekterna av regeringens förslag.
Det kan även vara så att effekterna inte är tillräckligt klara, eftersom förslaget är så dåligt utrett att Peter Persson inte kan få svar från Regeringskansliet och därmed ställer oppositionen till svars.
Cecilia Widegren (M):
Låt mig inleda med att säga att Moderaterna och allianspartierna alltid främst kommer att värna patienten och kvaliteten för patienten. Det är detta som vi följer upp, och det är detta som vi i alla lägen - utifrån det ansvar som vi har - kommer att se till att stärka. Vi kommer inte att medverka till att vårdköerna fördubblas.
Vi har dessutom ett facit på att kunna vara en regering som ser till att drastiskt minska vårdköerna och att öka tillgängligheten i hälso- och sjukvården för att stärka den så mycket som möjligt. Med detta facit kommer vi att be om ett ytterligare mandat från svenska folket för att se till att kapa de vårdköer som den sittande regeringen har medverkat till.
Det gör mig beklämd att en socialdemokrat som Peter Persson inte tar chansen att för framtiden slå fast och få fört till riksdagens protokoll att Socialdemokraterna går att lita på vad gäller en sammanhållen budgetprocess.
Det gör mig djupt oroad och mycket beklämd att en så viktig fråga, som hänger över alla sakpolitiska områden, inte tas upp när den ställs och är så konkret och oerhört enkel att svara på. Tar man sig an att vara ett framtida statsbärande parti? Det är kanske det som håller på att fallera nu.
Avslutningsvis kan jag konstatera att jag svarade väldigt tydligt på hur hälso- och sjukvårdslagen fungerar. Det är behoven som sätts främst. Det är detta som styr vem som får vård i Sverige. Det ska vara så, det har varit så och vi värnar den solidariska gemensamma hälso- och sjukvården som grund även framgent.