Beatrice Ask (M):
Först vill jag bara kommentera det som har sagts från något håll i varje fall. Man får bestämma sig. Antingen ska man lyssna på synpunkter som kan komma in i remissarbetet, och då ska inte ministern nu stå och tala om hur det ska bli, eller också ska man strunta i vad folk tycker och köra över folk. Vi har i tidigare hantering av organisationsfrågor valt att lyssna först och bestämma oss sedan. Jag tycker att det är en rätt bra ordning.
Det var det som var skälet till att vi fick göra rätt mycket eget arbete när det gäller tingsrättsorganisationen. Den utredning som tillsattes av den socialdemokratiska regeringen hade uppenbarligen inte förstått mycket av hur Norrland fungerar. Det kan jag försäkra er om att den här justitieministern gör. Men låt mig lägga lite lök på laxen och bidra till problematiseringen av frågan. Det är någonting som försvinner i diskussionen.
Det finns många värdefulla synpunkter här. Förvaltningsmålen har väldigt stor betydelse för enskilda, näringsliv, myndigheter och organisationer. Länsrätterna dömer i dag i ungefär 500 olika måltyper, väldigt komplicerade ärenden. Vi har i dag 23 länsrätter.
Den största har över 400 anställda, den minsta mellan 10 och 15 personer, som ska kunna döma i 500 olika komplicerade måltyper. En viktig medborgaraspekt som man måste ha med i sammanhanget är att vi ska tillförsäkra medborgare, oavsett var de bor, kvalitet i rättsskipningen. Vi ska inte ha A- och B-domstolar.
Initiativet till översynen som är gjord och den utredning vi nu diskuterar kommer från domstolarna själva. Man uppfattar sig ha ett antal stora bekymmer i den verklighet man arbetar med. Det handlar om långa väntetider och långa utredningstider i vissa ärenden. Vi i Sverige har till och med blivit dömda för att vissa mål tar för lång tid.
Det är oerhört stor sårbarhet vid utbildning, semestrar, föräldraledighet och så vidare där en liten organisation är oerhört skör. På några håll har man stora svårigheter att rekrytera kvalificerad personal.
På andra ställen är organisationen så liten att domare ägnar sig väldigt mycket åt administration och den typen av arbete eftersom det inte finns tillräckligt med utrymme för att skapa administrativa resurser och biträde. Det är synpunkter som man naturligtvis kan lägga vid sidan. Men jag tror att också de ska vara med när vi diskuterar kvalitet i länsrättsorganisationen.
Vi måste hitta lösningar som gör att vi löser ut några av de bekymmer som man från länsrätter och andra har framfört till Domstolsverket och Justitiedepartementet. När det gäller tillgängligheten är det viktigt att medborgarna kan komma i kontakt med domstolen och kan få det stöd som behövs. Det finns också skäl till att vi behöver ha statlig verksamhet väl spritt över landet. Låt mig bara påpeka att det inte är så vanligt med muntlig förhandling i länsrätterna.
Det har ökat lite grann, men det är marginellt. Det ligger i dag runt 15 procent. Det skriftliga förfarandet är huvudregel som det ser ut i dag. Det finns ett antal aspekter som handlar om varje medborgares rätt till hög kvalitet i rättskipningen. Möjligheten att tillhandahålla det är någonting som vi ska ta med oss i det beredningsarbete och den diskussion som säkert kommer att pågå under ett antal månader framöver.