Ardalan Shekarabi (S):
Jag söker inte konflikt för konfliktens skull med den förra regeringen. Men om man följer upphandlingsfrågor kan man bara konstatera att de framsteg som gjordes vad gäller livsmedelsupphandlingar och över huvud taget strategiska upphandlingar gjordes på grund av att det framför allt fanns aktiva och modiga kommunpolitiker. Det var inte sällan ett samarbete mellan socialdemokrater centerpartister.
De stod på sig och krigade för att kunna göra det självklara att ställa krav i samband med upphandlingar och använde offentliga upphandlingar som ett strategiskt verktyg. Kom ihåg att den förra regeringen hade en finansminister som ansåg att jordbruket inte hade någon framtid i vårt land. Den tiden är borta. Vi kommer nu att jobba tillsammans med jordbrukssektorn och våra livsmedelsproducenter för en bra utveckling på detta område. Då kan offentliga upphandlingar spela en viktig roll.
Det är inte en jättestor andel av marknaden. Vi talar om ungefär 4 procent av livsmedelsmarknaden. Men de 4 procenten kan användas mycket mer strategiskt och kan spela en viktig roll för de mindre livsmedelsproducenterna som finns runt om i vårt land. Vi kommer nu att inleda en dialog med dem för att se till att våra kommuner och landsting, för det är framför allt där som upphandlingarna av livsmedel genomförs, får rätt stöd. Jag talar inte så mycket om lagstiftningen.
Problemet har inte varit lagstiftningen. Problemet har varit tillämpningen av lagstiftningen, den praxis och kultur som har funnits runt offentliga upphandlingar. Den har utgått från en felaktig utgångspunkt. Det är att det finns en motsättning mellan strategisk användning av offentliga upphandlingar och konkurrens i den fria rörligheten. Vi måste lämna det tankesättet bakom oss. Det finns ingen motsättning mellan hållbarhet och konkurrens.
Det finns ingen motsättning mellan att arbeta för att hela vårt land ska leva och den fria rörligheten inom Europeiska unionen. Det går att inom ramen för det EU-rättsliga regelverket ställa sociala och miljömässiga krav, djurskyddskrav och andra typer av krav som hänger ihop med utveckling och innovation. Jag tror att vi måste se livsmedelsproduktionen som en central och strategisk del av svensk ekonomi.
Då måste vi också tillämpa offentliga upphandlingar på ett annat sätt inom detta område. Lagändringarna kommer att innebära att det blir tydligare hur man kan ställa miljökrav. Man tydliggör möjligheten för upphandlande myndigheter och också i vissa fall skyldigheten för upphandlande myndigheter att ställa miljökrav.
Man underlättar arbetet med att dela upp offentliga upphandlingar i mindre upphandlingar så att man inte utesluter små och medelstora företag. Man tydliggör rätten att kunna ställa krav på djurskydd i samband med livsmedelsupphandlingar. Allt detta kommer att underlättas genom lagändringen som kommer att träda i kraft under 2016. Men det är inte ens halva jobbet.
Det svåra jobbet vi har framför oss är att förändra strukturen och kulturen kring offentliga upphandlingar så att vi får en annan tillämpning av lagstiftningen så att våra upphandlande myndigheter får stöd att använda lagstiftningen mer strategiskt. Då måste vi få bort de ogrundade överprövningarna, som båda debattörerna är inne på. Och det kommer vi att få. Där gjorde den förra regeringen någonting riktig bra; den tillsatte en utredning om överprövningar. Utredningen har lämnat sitt betänkande, och vi kommer snabbt att ta tag i denna fråga.
Vi ska få bort ogrundade överprövningar. Överprövningar ska finnas för att man ska garantera rättssäkerheten och likabehandlingen i samband med offentliga upphandlingar. Överprövningar ska inte finnas för att vi helt enkelt ska förstöra offentliga verksamheter, som berördes här i inlägget.
Vi ska ha ett överprövningssystem som fungerar och som inte gynnar aktörer som går in med oseriösa överprövningar och därmed skadar offentliga verksamheter.