KBLab/rixvox huggingface dataset:
Christian Holm Barenfeld (M):
Det var definitivt så att alliansregeringen var oerhört aktiv i Europapolitiken. Fråga till exempel den tidigare EU-kommisionären Margot Wallström, som ju du, Patrik Björck, är relativt bekant med rent politiskt. Hon var väldigt tydlig med att hon aldrig hade sett en regering som var så aktiv i EU-sammanhang. Detsamma gäller på arbetsmarknadsområdet.
Jag och Patrik Björck står här i olika talarstolar, och det gör vi av en orsak: Vi tycker olika politiskt. Det är klart att en alliansregering inte driver Patrik Björcks linje - det tycker jag är fullt rimligt. Jag jobbar varje dag för att vi framöver ska få en regering som inte driver Patrik Björcks linje, eftersom vi har olika syn när det gäller arbetsmarknadspolitiken.
Däremot vill vi ha ordning och reda i svensk arbetsmarknadspolitik. Vi vill ha en öppen arbetsmarknadspolitik inom EU, med tydliga regelverk. Det har vi också - vi har inte en massa folk som är i Sverige utan att ha kollektivavtal på laglig grund. Sedan finns det alltid personer som begår brott, men det finns regelverk och lagstiftningar på det här området. Detta är en av anledningarna till att vi säger nej till dessa delar i arbetsmarknadspolitiken.
Det som Patrik Björck talar om och förfasar sig över är i många lägen sådant som det redan finns regelverk för. Jag och Moderaterna har inte heller framgent någon ambition att göra Patrik Björck tillfredsställd, eftersom vi har olika politiska uppfattningar i dessa frågor.
Christian Holm Barenfeld (M):
Det är alltid uppfriskande att debattera med Patrik Björck! Vi drev på. Vi var aktiva. Vi är aktiva. Vi sitter i dag inte i regeringsställning, men vi är i stället aktiva i riksdagen. Vi säger ja till EU-samarbete. Vi säger ja till bra förslag. Vi säger nej - och vi kommer att fortsätta att säga nej - till dåliga förslag, Patrik Björck.
Situationen vi hade före Lavaldomen vill jag inte ha igen. Patrik Björcks fackliga kompisar från Byggnads stod och skrek "go home" till de utstationerade arbetarna när de kom till jobbet. Jag tyckte att detta var skamligt. Vi säger inte "go home" och vill inte att folk ska säga det. Vi säger snarare "gå till jobbet".
Vi ska driva på för att svenska arbetare ska kunna jobba i Sverige och i övriga EU-länder samt för att vi ska kunna ha utstationerade personer. Kommissionens arbetsprogram 2018 Vi är beroende av att folk kommer till vårt land och jobbar. Vi har en bra valfrihet för våra medborgare att resa runt eller bo i olika delar av Europa och arbeta under längre eller kortare perioder. Det finns bra regelverk för arbetsmarknadsskydd.
Jag tror inte att den genomsnittlige medborgaren kan relatera till den verklighetsbild som Patrik Björck målar upp från alliansregeringens tid. Det var inte kaos på den svenska arbetsmarknaden. Det var all-time-high i många siffror. Sedan blev det en finanskris, men det var en finanskris som Sverige klarade sig fantastiskt bra ur. Den här debatten handlade om EU:s arbetsmarknadsprogram.
Det är tydligt att Alliansen och en majoritet i Sveriges riksdag säger nej till instiftandet av en europeisk arbetsmarknadspolitik och en arbetsmarknadsmyndighet. Patrik Björck, Socialdemokraterna, och andra säger ja till att flytta över den politiken. Det är tydliga skillnader i svensk politik.
Christian Holm Barenfeld (M):
Tack, kulturministern, för svaret på min interpellation! Jag tycker att det är viktigt att politiken är up-to-date, att vi är med och följer utvecklingen och hänger med i den. Väldigt mycket händer inom den tekniska utvecklingen. Det har det väl gjort i alla tider, men nu går det väldigt fort.
Framför allt finns möjligheten att ta del av information överallt. Det här är inte en interpellationsdebatt om huruvida vi ska ha public service eller ej, för det är lite av en annan fråga som vi säkert kan diskutera vid ett annat tillfälle.
Men förutsatt att vi har public service kan man diskutera på vilket sätt den ska tillgängliggöras och i vilken sorts kanaler det ska finnas. På den tiden då public service så att säga instiftades fanns varken internet eller någon typ av onlinenyheter.
I grunden var det den enda tv- eller radiokanalens information som det gick att ta del av. Nu får vi information från alla möjliga håll, och givetvis är det såväl korrekt och bra information som inkorrekt och mindre bra information och det som numera av vissa populister på andra sidan Atlanten och andra benämns fake news.
Det är klart att det är viktigt med källkritik och med oberoende medier. Det är viktigt att vi har medier som ger en bra bild.
Jag hörde ministerns svar, och jag förstår att man inte kan vara inne och ratta och kommentera i detalj, men kanske kan ministern ändå ge en liten inblick i vad ministern ser för möjligheter utan att för den sakens skull gå in och reglera i detalj vad public service gör i dag.
Vi har just nu en diskussion om på vilket sätt public service ska betalas för, och nog är det viktigt att public service följer utvecklingen och är med i utvecklingen, under förutsättning att vi har public service.
Det finns alla möjliga nya tekniker som man kan använda när det gäller digitalisering och så vidare. Det skulle vara intressant att höra från ministern om regeringen har någon tanke eller vision. Eller finns det inga tankar? Även om man är ansvarig minister och sitter i regering är det klart att man bör ha ett framtidstänk innan avtalsperioden går ut, för annars är det lite sent.
Christian Holm Barenfeld (M):
Jag och kulturministern kan säkert ha olika syn på fascinationen när det gäller att betala för en service och en tjänst som man inte frivilligt kan välja bort. När det gäller mig själv är det inte alls osannolikt att jag skulle välja att betala ifall det vore valfritt och om jag inte kunde ta del av det som sänds utan att betala.
Men det handlar som sagt om hur vi ser på public service som helhet. Det är klart att det skulle finnas möjlighet att ha public service som en betaltjänst, som vi kan välja liksom andra tv-kanaler och mediekanaler. Om man betalar har man tillgång till sändningen annars stryps den. Men då är frågan vad som kan kallas public service.
Samtidigt är det viktigt, när vi nu har public service, att de använder alla medier som går att komma åt. Och när det gäller innehållet och hur man väljer att presentera detta är det också viktigt att man inte konkurrerar med kommersiella medier på ett sådant sätt att man konkurrerar ut dem. Man har nämligen en helt annan finansiering än de har.
De måste dra in pengarna genom att vara så attraktiva att kunderna väljer att titta på dem. I grunden är min förhoppning att public service och innehållet ska vara så bra, och givet de undersökningar som ministern hänvisar till borde de vara så pass attraktiva, att folk skulle kunna tänka sig att frivilligt betala för tjänsten, om det fanns ett sådant upplägg.
När det gäller verksamheten är frågan såklart om det som fungerar i kommersiella medier, de mest kommersiella delarna, är sådant som ska sändas i medier som drivs med hjälp av en påtvingad avgift eller skatt. Det kan vi alltid diskutera.
Jag tycker som sagt att det är viktigt att man ändå hänger med i teknikutvecklingen på ett bra sätt. Det gör man förvisso till viss del redan i dag. Men jag tror att politiken måste staka ut vägen. Därför är det bra att vi har den parlamentariska utredningen. Jag hoppas att den kommer att vara detaljerad, konkret och visionär.
Jag hoppas, liksom i de flesta frågor, oavsett om det rör public service eller vilket politiskt ämne som helst, att man tar steg mot större valfrihet.
Christian Holm Barenfeld (M):
Moderaterna är ett relativt stort parti, med ambitionen att bli ännu större, och det är högt i tak internt. Det kan säkert finnas nyanser. Men givet att vi har public service har vi varit tydliga med att vi tycker att finansiering via skattsedeln är bättre än en påtvingad avgift. Det har vi även partistämmobeslut på.
Som det är i dag kan man i grunden välja att betala eller inte, eftersom det finns marginella möjligheter till sanktioner. Vi skulle också bli av med en myndighet, Radiotjänst, som ska driva in avgifterna, eftersom det inte behöver göras. Det är också bra. Jag kan tycka att det är lite lustigt att man beslutar om någon form av total budget innan man egentligen har beslutat om det exakta innehållet.
Det är lite bakvänt enligt mitt sätt att se på det. Jag har dock inte varit med i utredningen - jag är inte med i utredningen och ska inte vara det - och kan tycka att man skulle kunna lösa det än mer effektivt. Att vi har oberoende nyheter och information är viktigt.
Inte minst i tider som kan kallas fake news-tider är det av stor vikt. Men jag vurmar möjligen något mindre för public service än en majoritet i Sveriges riksdag gör. Jag tror att det är bra att vi har en diskussion om det, liksom man har i andra sammanhang.
Jag tror att det är viktigt med konkurrens, diskussion och att man får motivera varför man gör saker, att man därigenom strävar efter att bli bäst, oavsett om vi har public service och om man företräder public service eller inte. Det är ändå viktigt att vi har den här debatten.
Christian Holm Barenfeld (M):
Detta är en interpellation som är skriven av min kollega John Widegren, som inte längre är tjänstgörande riksdagsledamot eftersom Andreas Norlén har återträtt i tjänst.
Interpellationen är dock ack så viktig, för skogen och vår natur är en av våra riktigt stora tillgångar - dels för att det är trevligt att bo och leva nära naturen, dels för att det är en viktig del för att bygga Sverige starkt. Artskyddsförordningen är på många sätt viktig. Det är bland annat viktigt att den är fungerande.
I det här läget har både Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen i kommentarer till artskyddsförordningen rekommenderat en översyn med tanke på att man bedömer att den inte är rättssäker, inte tillämpbar och inte effektiv.
Svaret från ministern är att man för närvarande inte avser att vidta några ytterligare åtgärder med fokus på att frågan om huruvida en översyn av artskyddsförordningen ska genomföras bereds i Regeringskansliet.
Detta svar är dessvärre ett svar som har getts vid många tillfällen under en lång tid, så ytterligare en fråga blir: När har Regeringskansliet berett frågan klart? Frågan har ställts både till landsbygdsministern och till miljöministern.
Liksom i försvarsfrågan, rovdjursfrågan och så många andra frågor framgår med all önskvärd tydlighet att regeringen gärna vill tala med många olika tungor. Jag förstår att det är en intern kamp mellan Miljöpartiet och socialdemokratin inom Regeringskansliet och att man har diametralt skilda åsikter.
Jag oroar mig sällan för att det är oroligt inom regeringen och för att de olika regeringspartierna inte tycker likadant. Jag jobbar givetvis för att vi ska få en annan regering, som inte bråkar utan som jobbar framåt. Men problemet med det här är att det drabbar näringen och våra markägare.
Det sker nämligen saker när ministern i sitt svar säger att det innebär att naturtyper och arter knutna till skogslandskapet ska ha en gynnsam bevarandestatus. Det kan man givetvis säga att de ska ha.
Både jag och landsbygdsministern och jag och miljöministern har diskuterat sådant här gällande rovdjurspolitiken och även andra områden där vi har riksdagsbeslut som säger en sak och där andra tycker en annan sak och ministrarna tycker lite olika. Ministern säger i svaret att det ska vara långsiktigt ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbart. På vilket sätt är det ekonomiskt hållbart att lägga en död hand över produktiv och bra mark?
Det är ju ett aktivt och produktivt användande av vår mark av ansvarstagande markägare som har byggt de naturvärden som vi nu skyddar. Nu vill man helt plötsligt från regerings- och myndighetshåll skydda marken från markägarna, som i grunden är de som har byggt upp detta. Det oroar mig något.
Om det är någonting som Sverige behöver är det mer tillväxt och mer miljömässigt bra produktion, som vi är duktiga på. Det borde vi exportera, sälja och utöka.
Christian Holm Barenfeld (M):
Tack, Karolina Skog! Det är inga övertoner som används i talarstolen här, utan det här handlar om att ett av de mest grundläggande fundamenten i en fungerande demokrati är äganderätten. Min kollega Edward Riedl sa här att om man tar saker utan att pröjsa för dem är det stöld.
Det här handlar om att man avsätter mark. Ministern sa att av 60 000 anmälda avverkningar är det 170 beslut som fattas när det gäller artskydd.
Men sedan har vi alla de delar där vi avsätter produktiv mark - mark vi alltså kan nyttja och som kan stimulera vår tillväxt och vara bra för den svenska utvecklingen och för svenska jobb och företag - och mark i naturreservat och annat. Liksom människor har träd en livstid.
De planteras, de växer och de sågas ned. Sedan planteras nytt. Det är så det fungerar. Det är så det blir bra, och det är så vi får naturvärden. Det vi gör när vi lägger en död hand över detta är att vi tar bort ekonomiska incitament för att vårda, utveckla och stärka naturvärdena.
Därtill slår vi undan benen inte bara för markägarna och deras rätt att äga utan också för vår utveckling, vår svenska tillväxt och våra jobb. Därmed tycker jag att det vore klädsamt och bra om regeringen i den här frågan, som ändå inte rör helheten utan just artskyddsförordningen och en eventuell översyn av det här, kommer till skott och att det blir ett beslut.
Nu har vi under ganska lång tid fått svaret att man inte avser att göra någonting för att frågan bereds. Då är min enkla fråga till ministern: Ungefär hur länge avser ministern att den här frågan ska beredas innan dess att markägarna och andra får ett tydligt besked om vad regeringen avser att göra gällande huruvida det blir en översyn eller inte? Det är det frågan handlar om, och det är väl rimligt.
Jag vet att varje minister talar för regeringen och inte för sig själv, men när ministrar talar på olika sätt och med flera tungor är frågan vilken tunga som är regeringens och vilken tunga som är något annat. Det är viktigt med tydlighet.
Sedan hoppas jag att tydligheten innebär att det också är ett bra besked, men återigen, för att göra frågan kortfattad och enkel: När kan regeringen ge ett besked i frågan huruvida det blir en översyn? När har man berett färdigt frågan i Regeringskansliet? Är det före valet eller efter valet?
Christian Holm Barenfeld (M):
Det är väl så att viss politik har bedrivits under lång tid i Sverige. Det man kan se är att under lång tid, även om vi gjorde förändringar till det bättre på det området under alliansregeringen, har äganderätten inte alltid stått i fokus, och det är viktigt att stärka just äganderätten.
Ministern erkänner i sitt inlägg att det skulle kosta enorma belopp om vi skulle ersätta markägarna för den mark som vi tar ifrån dem. Men om vi inte ersätter dem tar vi ju dessa enorma belopp rakt ur fickan på våra markägare.
Det är alternativet, för någonstans kostar det. Det finns väldigt många fler skillnader än ett "P" mellan M och MP. Det gäller vår syn på äganderätten, men det gäller också vår syn på hur mycket mark i Sverige som vi ska lägga en död hand över.
Där vill Miljöpartiet ha mycket mer, vilket innebär att de enorma summorna blir ännu mer enorma. Det kostar alltså att rösta på Miljöpartiet när det gäller de här frågorna, för vad det innebär är att man kommer att göra produktiv mark improduktiv.
Det är det som händer: Om mark som är bra, mark som kan brukas, mark som levererar tillväxt, jobb och ekonomi i Sverige säger vi att nej, den här marken ska vi bevara! Frågan är vad vi bevarar, för det är ju just nyttjandet av och driften och verksamheten på marken som har gjort den så värd att bevara.
Låt därför markägarna få fortsätta att bruka, utveckla och ta hand om sin mark på ett ansvarsfullt sätt utan att vi lägger på dem en massa regleringar. Stort tack för debatten!
Christian Holm Barenfeld (M):
Tack, Heléne Fritzon, för svaret på min interpellation! Jag hade ju även möjlighet att ställa denna fråga kortfattat under frågestunden förra veckan, men nu ges lite mer utrymme att föra diskussion och debatt kring den.
Jag ställde frågan därför att jag tycker att det är en felaktig eller orimlig lagstiftning som infördes och undertecknades för ganska exakt ett år sedan av försvarsminister Peter Hultqvist, om jag förstått det rätt.
Det står i lagtexten att utlänningen, inför den muntliga handläggningen hos Migrationsverket, ska tillfrågas om han eller hon föredrar en manlig eller kvinnlig utredare respektive tolk. Utlänningens önskemål ska tillgodoses om det är möjligt. Detta är möjligtvis en något snävare tolkning än den jag tycker mig få i svaret.
Jag tycker att det är rimligt att man när man kommer till Sverige får en bra tolk och en bra handläggare; om jag har förstått det rätt omfattar detta även det juridiska ombudet. Det hänvisas också i svaret från ministern till Migrationsverkets praxis.
Praxis kan såklart ändras med lagstiftning. Jag tycker att det vore högst rimligt att den handläggare eller tolk man tilldelas är den man får. Sedan finns det inget som säger att man inte kan göra undantag från detta om speciella skäl föreligger.
Men nu blir det liksom en omvänd ordning, för nu kan man göra undantag från möjligheten att själv välja om man finner att det finns anledning att göra undantag i andra riktningen.
I ett land där vi tycker att män och kvinnor har samma roll och värde ser inte jag anledningen till att fokus i lagstiftningen för den som kommer till Sverige och får en god handläggning och en bra möjlighet till tolkning ska ligga på att man ska ha rätt att själv välja vilket kön man vill att den person som ska representera en har. Jag tycker att det förefaller irrelevant.
Det viktiga är att det är god kvalitet och att tillgången till dessa personer är vägledande. Jag förstår inte riktigt varför regeringen tycker att detta är så viktigt.
Christian Holm Barenfeld (M):
Den lagtext som skrivs nu är väldigt tydlig och skiljer sig väsentligt från det som statsrådet precis läste upp. Det finns sedan tidigare formuleringar om vad som gäller vid känsliga frågor och om att det bör ges möjlighet. Det tycker jag låter rimligt. Jag tycker också att ministerns resonemang låter rimligt. Det kan till exempel handla om personer som har utsatts för människohandel - vi vet att dessa personer till väldigt stor del är kvinnor.
Det kan också handla om mäns våld mot kvinnor och om kvinnor som blivit utsatta för könsstympning eller sexuellt våld. Här vet vi att förövarna oftast är män. Personer som kommer till Sverige kommer inte sällan från länder där kvinnor totalt saknar rättigheter att bestämma över sin egen kropp.
I sådana fall kan jag ha full förståelse för att man tillgodoser denna typ av önskemål och i större utsträckning använder sig av kvinnor. Men i den lagstiftning som jag har framför mig nu står att utlänningens önskemål ska tillgodoses om det är möjligt. Detta öppnar också upp för exempelvis en man som inte tycker att det är rimligt att han blir företrädd av en kvinna.
Det finns inget i denna lagtext som säger att detta inte ska vara möjligt. Detta handlar om lagtext. Skillnaden mellan "bör" och "ska" är ganska central. Det står ingenting i dessa delar om att det till exempel ska röra sig om personer som är speciellt utsatta, utan det blir en generell regel.
Jag har dock full förståelse för att man för att underlätta och för att vidmakthålla rättssäkerheten och tryggheten för individen säkerställer att det, om särskilda behov föreligger, finns möjlighet för den berörda personen att exempelvis få en kvinnlig företrädare om personen är kvinna och om hon har utsatts för sexuellt våld och kommer från ett land där kvinnor saknar rättigheter.
Men detta går väldigt mycket längre, och det är det som jag har reagerat på. Det är ju faktiskt så att vi öppnar upp för möjligheten att i grunden välja bort att företrädas av en person beroende på vilket kön den har, oavsett om man har utsatts för något eller inte. Det tycker jag är orimligt.
Christian Holm Barenfeld (M):
Det förefaller som att det i grunden inte är så stor skillnad mellan vad jag och statsrådet tycker. Men när det handlar om lagtext blir det ändå ganska konkret - "bör" är mycket svagare än "ska", vilket står i lagstiftningen som jag har framför mig.
Jag är inte jurist, men jag kan bara tolka det på ett sätt när det står så här: "Inför den muntliga handläggningen hos Migrationsverket ska utlänningen tillfrågas om han eller hon föredrar en manlig eller kvinnlig utredare respektive tolk. Utlänningens önskemål ska tillgodoses om det är möjligt." Det står inte "om det är rimligt" eller "om skäl därför finns" utan "om det är möjligt".
Därför tycker jag att det är en stor skillnad, och jag tycker att det är orimligt att den möjligheten finns. Vi bör snarare vända på skutan och säga att man självklart ska kunna få välja detta om det finns goda skäl, men i övrigt får man den som man tilldelas.
Därtill finns andra saker som, om jag inte har missförstått det hela, vore mer rimliga att göra, till exempel att säkerställa att mannen och hustrun får olika juridiska ombud när en familj kommer, så att inte samma juridiska ombud företräder båda två. Detta skulle nämligen kunna vara ett problem, exempelvis om sexuellt våld förekommer inom familjen.
Jag tror att vi har en del att göra på detta område, och jag tycker att den lagstiftning som undertecknades av regeringen för ett år sedan är olycklig och sänder en konstig signal. Jag tackar för denna debatt och hoppas att vi kan fortsätta den.
Christian Holm Barenfeld (M):
Landsbygdsministern! En bra politik för hela Sverige är ju grundläggande för att hela Sverige ska leva och att vi har en levande landsbygd. Där oroar dagens politik med alltifrån skattechocker på elbilar, lastbilsskatt med fördyrade transporter som resultat, flygskatt, där vi redan före införandet ser resultatet av indragna flyglinjer i exempelvis mitt eget hemlän, Värmland.
Det är bra med en jord- och skogsbrukspolitik som fungerar. Jag ska senare i dag debattera artskyddsförordningen med miljöminister Karolina Skog - en fråga där det inte händer så mycket från regeringshåll.
Om man tar del av vad som har sagts i debatterna här i riksdagen tidigare kan man ju förstå att regeringens två olika partier och miljöministern Karolina Skog från Miljöpartiet å ena sidan och landsbygdsministern från Socialdemokraterna å andra sidan är långt ifrån eniga. Detta gäller också rovdjurspolitiken.
Vi har ett riksdagsbeslut om att det ska finnas 170-270 vargar, som Lars Beckman sa här precis innan. Jag debatterade vargfrågan med miljöministern före jul och fick inte intrycket att riksdagens beslut vägde speciellt tungt där, utan att vi snarare är i behov av fler vargar i Sverige.
Hemma i Värmland bedömer man i dag att det finns ungefär lika många vargar bara i vårt län som riksdagen har beslutat att det ska finnas i hela landet, och då blir det ju lite skevt. Därför är det intressant att fråga vad landsbygdsministern gör och vad regeringen gör.
Det känns nämligen som att regeringen talar med ganska många tungor, och det låter ungefär lika enigt som det gör på Folk och Försvar i Sälen. Beroende på vilket parti eller departement man representerar har man olika budskap. Det är allvarligt när det gäller vilka signaler vi sänder ut i samhället.
Vår ambition är att vi ska ha en rovdjurspolitik som är hållbar och acceptabel och som har en acceptans i samhället. Vi ska ha en rovdjurspolitik som gör att det går att ha en fungerande landsbygd där man kan bedriva den verksamhet man vill.