Penilla Gunther (KD):
I en av våra större tidningar skrev en journalist, vars namn jag inte ska nämna, för några månader sedan en ganska läsvärd artikel om en del av min valkrets, Dalsland.
För ett antal år sedan tog jag också strid med en person som jobbade med just regional utveckling i Östra Götaland.
Jag ska inte heller nämna vad han kallade Dalsland, men han beskrev det ungefär som att det var lika bra att göra Dalsland till ett friluftsområde eftersom det inte fanns förutsättningar för att dalslänningarna skulle kunna växa och utvecklas.
Men den diskussion kring skillnaden mellan stad och land som har hamnat i fokus de senaste åren har enligt Kristdemokraternas mening alltför mycket handlat om förorter och så kallade utanförskapsområden i stora och medelstora städer.
Nästan ingen har reflekterat över likheten i struktur mellan de områdena och de mindre orter utanför städerna som kämpar med en åldrande befolkning och minskat skatteunderlag och därmed egentligen har ganska liknande förhållanden. Landsbygdens perspektiv måste finnas med i allt beslutsfattande för att man ska kunna förstå de villkor som människor lever under.
Det går inte, tycker jag, att acceptera att man bara för att man bor på en mindre ort inte ska ha möjlighet att utbildas till jobb utifrån de förutsättningar som finns, ta bussen till vårdcentralen eller Arbetsförmedlingen eller driva sitt företag och slippa vara rädd för att polisen på grund av brist på resurser inte tar tag i stölder och inbrott.
Oavsett anledning ska man inte behöva vara rädd för att polisen inte ska komma, som min kollega från Centerpartiet också nämnde. Det är för stora områden det handlar om. För att företagandet på landsbygden ska överleva långsiktigt behöver hela landsbygden värnas.
Jag menar att vi måste titta på detta ur ett särskilt perspektiv. Möjligheter till boende, kommunikationer, trygghet, service, fritid och allt annat som skapar en levande bygd måste kunna utvecklas. Basindustrins utveckling har stor betydelse för den regionala tillväxten och jobbskapandet i Sverige. Dessa industrier finns där de finns. Gruvorna är där de är. Stålverken kan flyttas och läggas ned.
Men ofta har de funnits där väldigt länge, och vi hoppas att de ska fortsätta att göra det, likaså pappersindustrin. Omhändertagandet av våra naturtillgångar utgör grunden för vårt svenska välstånd. Men näringslivets utmaningar att konkurrera med kvalitet och mervärden lokalt för att få kvalificerade medarbetare att flytta till en ort och vilja stanna kvar där under ett antal år är naturligtvis extra stora.
Speciellt viktigt kan det vara för internationella företag och deras anställda att det finns tillgång till engelskspråkiga klasser eller till och med en internationell skola för barnen i den kommun där man bor liksom tillgång till rekreation och kultur. Infrastruktur med god tillgänglighet till flyg och tåg för att man ska kunna resa inom och utanför Sverige på ett enkelt sätt är också en viktig del för att stimulera boende såväl som besökare.
Flera av mina kollegor här har tidigare nämnt besöksnäringens betydelse. Det är också en del av en bransch som finns där den finns. Man åker till en sevärdhet för att den är just där den är. I detta sammanhang blir flygskatten så oförklarlig. Vi var inne på den i en annan debatt förra veckan.
Jag förstår fortfarande inte tanken med den skatten. Det hade varit intressant att få detta utvecklat ännu en gång - vad kompensationen ska vara och vilket geografiskt område som man anser att Norrland är. Gotland är ett tämligen geografiskt begränsat område, men Norrland är desto större. Herr talman!
Ett sätt att stärka konkurrenskraften i Sverige är, enligt min mening, att återuppta och driva regionaliseringen. Det handlar inte enbart om hur välfärden organiseras utan också om den regionala tillväxtlogiken, vilken är av särskild betydelse för industrin.
En regionalisering skulle till exempel innebära att flera landsting går samman till större regioner och på så vis kan få en mer gynnsam samverkan med regioner i andra länder vad gäller till exempel export och import av varor och tjänster. I detta sammanhang ska jag komma med beröm till regeringen när det gäller utvecklingen av regionala exportcentrum. Jag tror att det är en bra och viktig del av detta. En viktig del i regionaliseringen är att skapa möjligheter för en jämlik vård.
Om vi talar om brist på poliser ska vi också tala om en annan del av välfärden som handlar om just tillgång till vård och omsorg på ett likvärdigt sätt. Man ska kunna känna sig trygg med att oavsett var man bor ska man ha samma tillgång till behandling och läkemedel. Herr talman! Avslutningsvis vill jag ändå poängtera en särskild insats som Kristdemokraterna vill göra.
Vi anslår några miljoner för en riktad forskningsinsats om den segregation som vi ser har skett mer och mer både i Europa och i andra delar av världen mellan olika regioner och mellan olika delar av länder och hur den påverkar Sverige. Att det länge har pågått en digital segregation är ett problem.
Tillgång till en fungerande it-infrastruktur för både yngre och äldre är i dag en nödvändighet, inte minst för personer som bor utanför tätorterna. Nu ska jag komma med ytterligare beröm. För många år sedan togs ett initiativ från den dåvarande socialdemokratiska regeringen som gav människor möjlighet att få en dator via sin arbetsgivare till en låg avgift per månad.
Det var en satsning som gjorde att inte minst ensamstående föräldrar fick möjlighet att inte bara skaffa en dator för eget bruk utan också för att ge barnen en möjlighet att spela spel och göra läxor på datorn. Vi kan tycka att tillgången till datorer tillgodoses inte minst genom att vi alla har en smartphone.
Men det hjälper inte alla, och det hjälper definitivt inte språkutvecklingen till fullo genom att man bara har appar. Att ge forskare i uppdrag att se hur dagens indelning i små kommuner kontra stora kommuner och små regioner kontra större regioner påverkar svenskars möjligheter att utvecklas på ett personligt, utbildningsmässigt och arbetsmässigt plan är enligt oss kristdemokrater en mycket viktig uppgift.
Integration innebär nämligen så mycket mer än att utlandsfödda ska känna sig hemma i Sverige. Det innebär att alla, oavsett härkomst, ska känna att Sverige är deras hem och trygghet var de än bor i landet.