KBLab/rixvox huggingface dataset:
Willemo Carlsson (M):
Låt mig inledningsvis yrka bifall till förslagen i KU:s betänkande nr 14 och 15 samt yrka avslag på samtliga reservationer. När det gäller betänkandet om riksdagsordningsfrågor med mera kan det bäst beskrivas som att det varit ett rörigt lapptäcke, om uttrycket tillåts.
Detta var verkligen i behov av den översyn som riksdagsförvaltningen har genomfört. Nu har tjänstebeteckningar och titulaturer, tillsättningar och val konsekvensändrats till enhetliga förslag och rutiner.
Andra förändringar är att vi har rätt att motionera på alla skrivelser och redogörelser och att försöket med sommarinterpellationer permanentas. Den 1 april - och det är inget aprilskämt, fru talman - träder flera förändringar i kraft. Jag vill i detta anförande fokusera på några av dem.
De passar nämligen som hand i handske med det arbete som pågår inom riksdagsförvaltningen. På riksdagsstyrelsens uppdrag utvecklas ett miljöledningssystem för riksdagsförvaltningens verksamhet.
Det handlar om att erhålla och behålla certifiering enligt standarden ISO 14001.
Av miljöpolicyn framgår att riksdagsförvaltningen ska vara ett föredöme inom miljöområdet genom att bland annat arbeta aktivt för att minimera miljöpåverkan vid pappersförbrukning, transporter, uppvärmning, elförbrukning och avfallshantering.
Riksdagsförvaltningen ska genomföra sitt arbete i enlighet med gällande regler och andra krav inom miljöområdet. För att framställa nytt papper går det åt mycket energi vilket beroende av energikälla orsakar klimatpåverkan, övergödning och försurning. Därför har riksdagsförvaltningen låtit just pappersanvändningen vara en av de betydande miljöaspekterna.
Som ledamoten Johansson berörde kommer beslutet i KU14 att handla om att elektronisk signatur på frågor och interpellationer blir möjligt. Propositioner och andra dokument kommer enbart att delas ut till utskottsledamöter. Motioner måste inte längre lämnas in i fyra exemplar. Fru talman! Nu kommer även vi riksdagsledamöter att aktivt delta i arbetet med att minska pappersförbrukningen.
Med det har riksdagsförvaltningen kommit att bli det föredöme den har bestämt sig för att vara.
Willemo Carlsson (M):
För några veckor sedan satt vi här i kammaren och lyssnade på talman Per Westerbergs avslutningstal före jul. En del av budskapet känns extra angeläget här i debatten i dag. Det handlar om talmannens betonande av vikten av insyn och öppenhet i riksdagsarbetet.
Allting är vad det är i relation till sin egen motsats. Detta utgör ett spännande spänningsfält. Offentlighet finns, utom i det som är under sekretess. Sekretess finns på grund av offentligheten. Frågor som därför måste hanteras är: Vem ska skyddas av sekretessen?
För vems skull finns offentligheten? I gruppen Galenskaparna finns en karaktär av byråkratisk natur som säger: Varför göra något enkelt om man kan krångla till det? Ibland uppfattas kanske politiken som något som krånglar till, fördröjer och försvårar.
Förhoppningsvis ska det vid en närmare granskning visa sig att detta fyller en nödvändig funktion - att en eftertänksamhet och en balansgång mellan offentlighet och sekretess är nödvändig, att utgångspunkten är insyn och öppenhet och att ambitionen är ett transparent demokratiskt arbetssätt.
Detta är till för att medborgarna ska garanteras rättssäkerhet och effektivitet. Det ska vara ett skydd, en sköld och en förutsättning för demokratin.
I betänkandet behandlas motioner som gäller bland annat översyn av offentlighetsprincipen och sekretess för uppgifter i förundersökningar, mellan myndigheter och vid ansökan av tjänst inom offentlig sektor.
KU föreslår att dessa motioner avstyrks med hänvisning till pågående beredning av Integritetskommitténs betänkande samt Offentlighets- och sekretesskommitténs förslag. Frågan angående de upprörande bilderna från Arbogarättegången kommer att behandlas av Insynsutredningen. Vi är överens om att arbetet i riksdagen ska präglas av öppenhet.
Därför föreslår utskottet att riksdagsstyrelsen får möjlighet att överväga besöksregistreringen. Människor ska ha möjlighet att besöka riksdagen och träffa sina folkvalda representanter. Det är ett viktigt inslag i demokratin. Av hänsyn till säkerheten har nuvarande rutiner införts.
I och med det har det blivit möjligt att kartlägga vilka personer som besöker inte bara riksdagen utan också enskilda ledamöter. Detta vill utskottet liksom motionärerna lyfta fram som otillfredsställande. I nuvarande utformning kan registreringen motverka den öppenhet och tillgänglighet som vi vill eftersträva och som medborgarna har rätt att kräva.
Fru talman! Budskapet i inledningen är värt att upprepa, att påminna om och att värna: Demokratin vilar på insyn och öppenhet i riksdagsarbetet. Härmed yrkar jag bifall till konstitutionsutskottets förslag i betänkandet avseende vissa sekretessfrågor.
Lars-Axel Nordell (KD):
Förkortningen IT brukar stå för informationsteknik eller informationsteknologi. I vårt postindustriella samhälle, informationssamhället, är tillgången till en väl utbyggd, snabb och robust IT-infrastruktur en avgörande utvecklingsfråga.
I dag tar vi ofta Internet för självklart, men många av de yngre har inte varit med om något annat än att ha tillgång till en kraftfull dator och snabbt bredband. Men faktum är att Internets historia inte är särskilt lång.
Vi känner till att det var USA:s försvar som utvecklade idén och att fyra universitet i USA 1969 kopplade samman sina datorer i ett första Internet. Men det var först när webbläsaren och därefter hyperlänken etablerades så sent som 1990 som Internet blev användarvänligt och på allvar började växa. Det tog tio år att nå 300 miljoner Internetanvändare.
Sedan dess har det skett något av en explosion när det gäller användare, och i dag beräknas att det finns någonstans mellan en miljard och en och en halv miljard Internetanvändare i världen. I trafikutskottets betänkande TU11 med rubriken IT-politiska frågor behandlas frågor om IT och elektronisk kommunikation med utgångspunkt från 25 motioner och 28 motionsyrkanden från allmänna motionstiden 2008.
Utskottet gör sina överväganden i sju olika avsnitt som handlar om tillgången till elektroniska kommunikationer, robusthöjande arbete för att minska sårbarheten i nätet för elektronisk kommunikation, säkerställande av konkurrensen på bredbandsmarknaden, information om aktuella bredbandshastigheter, hantering av så kallad ofrivillig roaming samt IT och miljö. Det är gränsöverskridande frågor som berör samtliga politikområden.
Till sist behandlas fri programvara, mjukvara som utan restriktioner kan användas, studeras och modifieras. Med dessa sju överväganden lämnar utskottet det här betänkandet. Fru talman! Jag vill överlämna trafikutskottets betänkande TU11 till kammaren för debatt och beslut.
Lars-Axel Nordell (KD):
Resor och transporter har alltid varit viktiga för dem som bor och bygger i vårt avlånga land. Förr skilde bergen och de stora skogarna människorna åt, medan sjöar och vattendrag förenade.
Dagens moderna transportsystem ger helt andra möjligheter samtidigt som såväl medborgare som näringsliv i dag också har helt andra behov än tidigare av snabba, säkra och kostnadseffektiva resor och transporter.
Jag har svårt att tänka mig att det kan råda några delade meningar om att resor och transporter är nödvändiga för att vårt samhälle ska fungera, och de transportpolitiska målen och de valda målstrukturerna är uttryck för den politiska inriktningen och våra prioriteringar för vägen dit.
I trafikutskottets betänkande TU14, Mål för framtidens resor och transporter , behandlas regeringens proposition 2008/09:93 med samma namn samt en motion som Miljöpartiet, Socialdemokraterna och Vänsterpartiet tillsammans väckt med anledning av propositionen.
Regeringen redovisar i propositionen att det övergripande målet för transportpolitiken även fortsättningsvis ska vara att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Därmed markeras att huvudinriktningen i transportpolitiken ligger oförändrad.
Däremot föreslås en ändrad och förenklad transportpolitisk målstruktur med en inriktning som är en del av regeringens politik för fler arbetstillfällen och växande företag. Syftet med förenklingen är att underlätta avvägningen i budgetprocessen och styrningen liksom planeringen, genomförandet och uppföljningen av den statliga transportpolitiken.
De tidigare sex delmålen ersätts av två mål: ett funktionsmål som handlar om tillgänglighet och ett hänsynsmål som handlar om säkerhet, miljö och hälsa. Dessa båda mål utgör viktiga förutsättningar för en framgångsrik rese- och transportpolitik. Tillgängligheten är viktig ur regional utgångspunkt, för personer med funktionsnedsättningar och för övrigt för alla resenärer. Herr talman!
Med detta övergripande transportpolitiska mål samt funktionsmålet och hänsynsmålet för transportpolitiken överlämnar jag härmed trafikutskottets betänkande TU14 till kammaren för debatt och beslut.
Lars-Axel Nordell (KD):
Vi ska nu debattera trafikutskottets betänkande 2009/10:13 med rubriken Sjöfart. I betänkandet behandlar trafikutskottet frågor om sjöfart i 55 yrkanden i sammanlagt 30 motioner från allmänna motionstiden 2009.
När det gäller sjöfartens omfattning framgår av betänkandets inledning att omkring 90 procent av de gränsöverskridande internationella godstransporterna utförs med fartyg. Även EU:s motsvarande andel av import och export är omkring 90 procent, medan handeln mellan medlemsländerna till 40 procent sker till sjöss.
Den svenska kusten är ca 270 mil lång och utgör därmed den längsta kuststräckan i EU. Det innebär att Sverige är ett av EU:s mest sjöfartsberoende länder där mer än 90 procent av gränshandeln går sjövägen.
Dessutom kan nämnas att uppemot 30 miljoner personer reser till och från Sverige med färja varje år, vilket är nästan dubbelt så många som antalet flygresenärer. Detta är omfattande, och det är en viktig fråga att debattera och diskutera.
I ett av betänkandets 16 avsnitt rubricerat Utveckling av sjöfarten behandlas förslag från flera motionärer om att inre vattenvägar, som Göta älv och Trollhätte kanal samt Vänern och Mälaren, ska införlivas i EU:s gemenskapslagstiftning som rör inre sjöfart.
För övrigt rör motionsförslagen sjöfartens finansiering, miljö- och säkerhetsrelaterade sjöfartsfrågor, sjöfart i Östersjöområdet samt fritidsbåtsverksamheten, för att nu nämna några områden. I betänkandet finns tolv reservationer från de tre partierna Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet.
Dessutom finns ett särskilt yttrande från dessa tre partier. Fru talman! Med detta överlämnar jag ärendet till debattörerna.
Lars-Axel Nordell (KD):
Tack för frågorna! De siffror Mehmet Kaplan har hittat om skolan finns inte med i betänkandet. De siffrorna berörs inte i betänkandet. Betänkandet bygger på de motioner som har väckts, och dessa frågor finns inte med i skrivningarna.
I skolan finns personal och elever. Om jag inte kommer ihåg fel från min tid som lärare är det skolans personal, skolpsykolog, skolkurator och så vidare, som har ansvaret för att se till elevernas hälsa och att de mår bra.
De har ett stort ansvar att se till att de uppgifterna fungerar. Jag kan instämma i att skolorna har dragit ned på resurserna för de elevvårdande insatserna.
De har funnits och finns alltjämt, även om jag vet att skolorna på många håll får dela på resurserna - de har gemensamma resurser. Då blir det inte så mycket på varje skola. Vi har ett ansvar. Precis som mina kolleger tidigare har sagt om skolans värld är det Mehmet Kaplans och mina kommunpolitiker som måste ta sitt ansvar på fullaste allvar.
Jag håller naturligtvis med om att det uppväxande släktet - barnen - är något av det allra viktigaste. De ska få växa upp i en miljö utan mobbning och problem.
Lars-Axel Nordell (KD):
Skolan har helt klart en viktig uppgift att fylla. Som Mehmet Kaplan säger är det viktigt med förebilder och att man har sin roll. Än viktigare är naturligtvis familjepolitiken, att man får växa upp i en miljö där föräldrarna har tid för sina barn och att man får en bra start i livet.
Sedan är det ett samspel mellan föräldrarna och skolan och andra som har med barns uppväxt att göra. När det gäller tilldelningen av resurser till Arbetsmiljöverket, som du kommer in på, är det omöjligt att säga vad som är exakt rätt budget. Det kan varken du eller jag göra.
Det handlar om att följa upp det här och se: Är det så att resurserna används effektivt, eller är det inte så? Vi har fått redovisat i detta betänkande att de används mer effektivt i dag, vilket naturligtvis är glädjande.
Om vi kommer fram till att det behövs mer resurser, att det ligger fel i budgeten, måste vi självklart titta på det. Det är viktigt att de som du säger är mest utsatta inte blir lidande.
Lars-Axel Nordell (KD):
Det Josefin Brink nu målar upp är en ganska dyster bild. Det handlar om systematiska neddragningar. Jag kommer från Örebro, och vi vet att det där finns exempel på både bra och mindre bra arbetsgivare när det gäller äldreboenden och äldrevård.
Det finns något ställe som har utvecklats positivt och nu räknas som nummer ett också när det togs över från kommunen av ett privat företag. Det finns andra bilder än de som Josefin Brink vill göra gällande. Josefin Brink frågar hur detta rimmar med ett ansvarsfullt arbetsmiljöarbete. Naturligtvis rimmar det dåligt när människor far illa och människor blir utslagna om det här inte fungerar som vi vill att det ska göra.
Det är sådant som vi jobbar för och som finns med i detta betänkande. Som jag sade i min avslutning tycker jag att det är fel att demonisera arbetsgivare, vare sig de tillhör kommunsektorn eller är privata. Vi tror att man i en dialog kan komma fram till mycket bra saker.
Arbetsgivarna har ett stort ansvar för det här - det lägger vi på dem - och det måste fungera.
Lars-Axel Nordell (KD):
Jag tror att Josefin Brink kan vara lugn på den punkten. Det handlar om att vi vill ha ett fungerande system samhällsekonomiskt, som du säger. Det handlar inte bara om ett antal företag.
Det jag tog upp var att det här till och med kunde vara en konkurrensfördel, att man i det enskilda företaget eller i den enskilda förvaltningen ser att det här är bra, att man jobbar tillsammans, att det inte är en konflikt. När det gäller den slutna kontanthanteringen antar jag att du också har blivit kontaktad av handikapprörelsen, som tycker att det är ett problem.
Framför allt säger de blinda att det är ett problem om man inte ska använda kontanter i handeln.
Det finns olika synpunkter här, och det viktiga är naturligtvis att vi kan hitta en arbetsmiljö som fungerar men där människor som har svårigheter av olika slag inte hamnar vid sidan om så att det är till förfång för dem. Du tar upp att man lägger ut saker på entreprenad, lagen om offentlig upphandling, att det finns bolag.
Där håller jag med om att det många gånger är ett problem, för där har alltför många kommuner tittat på vad man ger och inte vad man får. Man har alltså tittat på kronor och ören och inte tittat på kvaliteten. Det är ett problem. Därför har vi nu börjat införa lagen om valfrihet, där man binder upp och säger: Vi betalar så här mycket.
Sedan får man se vad gamla tant Agda behöver och vad de här personerna eller företagen kan erbjuda. Det är ett system som på ett helt annat sätt fokuserar på kvaliteten än lagen om offentlig upphandling, som i slutändan ofta handlar om ekonomi.
Lars-Axel Nordell (KD):
Tack för frågan! Jag menar att vi måste bygga vidare på det arbete som har inletts sedan många år tillbaka, där arbetsmiljön successivt har blivit bättre - det tror jag att vi kan vara överens om - men där den psykosociala arbetsmiljön hotas av olika skäl. Där tycker jag att vi måste vässa oss, eftersom arbetsmiljön ser annorlunda ut än tidigare.
När det gäller att skyddsombuden ska besöka sina medlemmar: Om jag inte har uppfattat den lagstiftning som ni vill ändra felaktigt handlar den om möjligheter att besöka sina medlemmar. Men har man inga medlemmar är det svårt att besöka dem. Jag antar att det är detta det handlar om.
Sedan vet jag att företagare som är måna om sin personal, tycker att detta är bra och ser en fördel i detta - vi pratade förut om den gode ledaren - har stora möjligheter att bjuda in och öppna upp. Frågan är om det är rätt väg att göra som Raimo och Socialdemokraterna vill, nämligen ändra lagstiftningen för att åstadkomma sådana förändringar.
Jag tycker att ni har väldigt stor tilltro till lagstiftning och statsbidrag. Det verkar vara det enda. Vi pratar mycket om värdegrund och att man styr med värderingar. Det tror jag att Raimo kan ha förståelse för.
Lars-Axel Nordell (KD):
Jag tackar också för den frågan. Jag kan säga att jag har stor respekt för Raimos kunskap på området. Jag vet att du har jobbat länge med detta och kan mycket. Men jag tycker att du ibland, när du debatterar, drar lite väl långtgående slutsatser av till exempel det Katarina Brännström sade, att det handlar om regelförenklingar. Det är klart att regelförenklingar är viktiga.
Om man inte förstår vad som står eftersom det är krångligt skrivet är det inte bra. Jag tror att man många gånger måste ta hjälp för att förstå en del skrivningar. Det är inte bra. Det ska vara så klart, tydligt och pedagogiskt som möjligt. Då kan också en hemsida vara behjälplig, för att tydligt och snabbt förstå och dra nytta av detta.
Det handlar ju om stödjande regelverk som ska syfta till att det blir bättre arbetsmiljö. Du tar upp forskningen. Det stora problemet i dag är inte att det inte forskas om de här sakerna, för det gör det - på många håll, bland annat i Gävle. Det finns flera universitet och högskolor som forskar på detta.
Den svårighet som vi har när det gäller forskningen i Sverige är att det finns mycket forskningsresultat att tillgå men att de inte används. Egentligen skulle man behöva forska om forskningen, så att säga, bättre ta till vara den forskning som finns. På den punkten kan jag hålla med dig. Du pratar också om sammanhållning.
Det handlar om att på bättre sätt dra nytta av forskningsresultaten, så att de kommer till användning.
Lars-Axel Nordell (KD):
Jag tackar Mattias Karlsson för frågan. När det gäller just samarbetet på den europeiska nivån vet vi från historien att det har varit oerhört viktigt för mycket av hela Europas välfärdsutveckling att kriget upphörde och att man kunde samarbeta i stället för att kriga mot varandra.
Det har alltså betytt mycket för freden, och det har betytt mycket att ha ett samarbete mellan nationerna över gränserna. Jag vet att Sverigedemokraterna inte alls har samma inställning när det gäller just den fria rörligheten. Ni tycker att den bör begränsas ganska rejält.
När det gäller just momsfrågan är det en fråga som har dykt upp under resans gång och där vi i Sverige har en mycket tydlig uppfattning.
Denna uppfattning ska vi driva så att inte den verksamhet som bedrivs av de organisationer och det föreningsliv som är så beroende av detta, till exempel second hand-butiker som jag nämnde, och också ger spin-off-effekter internationellt och socialt i Sverige omöjliggörs.
Denna verksamhet är viktig, och därför ska vi jobba för det. Det innebär inte att vi för den skull, som andra, är tveksamma till Europasamarbetet. Det ska vi ha kvar. Men vi ska vara med och påverka detta samarbete mycket tydligt. Det ska vi göra bland annat i denna fråga.
Lars-Axel Nordell (KD):
När det gäller det samarbete som vi har i Europa tycker inte Kristdemokraterna eller något annat parti att allt som det har fört med sig har varit av godo. Däremot är det mycket som har varit positivt. Jag tror att alla ändå tycker att det totalt sett har varit mycket bra. Det har gett oss mycket.
Jag nämnde den fria rörligheten, och jag tror inte att någon i dag vill inskränka den - möjligtvis några, men inte vi. Däremot vet vi att till exempel denna momsfråga är ett problem. Där måste vi jobba vidare.
Som jag uttryckte i mitt anförande räknar vi med att Sverige kommer att agera mycket tydligt för att kunna behålla de regler som vi har i dag och inte införa detta. Sedan vet vi, som jag också nämnde i anförandet, att till exempel när det gäller avdragsrätten för ideella gåvor har vi inga begränsningar från Europa. Där traskar Sverige patrull. Andra länder har infört detta långt före oss.
Vi är den sista nationen som har infört detta. Det är bra att vi nu har infört det. Men vi måste också gå vidare. Jag tror att det vore mycket välgörande för svenskt föreningsliv om man kunde vidga denna reform till att omfatta fler och att ha högre nivåer för avdragen.
Lars-Axel Nordell (KD):
Ja, det finns många olika kulturlandskap och kulturbyggnader. Det finns mycket som vi ska bevara från en tid som varit. Som Bengt Berg antyder har vi också ett ansvar att för eftervärlden bevara det som finns i dag.
En bra inställning när det gäller miljö- och naturresurser är att inse att vi inte äger jorden utan bara lånar den av våra barn och barnbarn.
Lars-Axel Nordell (KD):
Jag tackar Lars Ohly för frågorna. Min kritik gällde att så många sätter likhetstecken mellan samhället och den offentliga sektorn. Man säger att något är samhällets sak att ordna och menar då ofta inte den ideella sektorn eller företagen utan den offentliga sektorn.
Det är bra att Lars Ohly markerar att han inte tycker så. Det uppskattar jag. Jag tycker att det är viktigt att vi kan rensa ut det här tänkesättet, att det är "de" som har ansvar. Det får inte vara så. Det är viktigt att vi håller isär detta, så att vi inte pratar om "samhället" när vi menar någonting annat.
Samhället är betydligt bredare än den offentliga sektorn. Lars Ohly tog upp flera saker, och jag greppar inte riktigt alltihop. Men beträffande gåvoskatteavdraget vill jag säga att det är ett sätt att engagera människor, att uppmuntra engagemang.
Det är viktigt att människor engagerar sig för den ideella sektorn, att det inte hela tiden, som tidigare, ska gå via statsbidrag eller kommunala bidrag, utan att man direkt ska kunna göra den här typen av insatser. Som sagt är det här någonting som finns i övriga Europa och som nu även etablerats i Sverige, även om vi i Sverige bara har börjat.
Min och mitt partis ambition är att vi ska kunna fortsätta att bygga ut det här, så att fler kan komma i åtnjutande av det och så att man också kan ha ett högre tak för vad som kan dras av. Det tycker jag är oerhört viktigt även för finansieringen av den ideella sektorn i framtiden.
Lars-Axel Nordell (KD):
Lars Ohly råkade säga att "samhället" inte ska dra sig tillbaka från vissa uppgifter. Jag tycker att han fångade in just det som jag pekade på. Uppenbarligen satte han i det här fallet likhetstecken mellan samhället och den offentliga sektorn och undantog därmed den ideella och den privata sektorn. Det är det här som är problemet med detta tankefel.
Jag inser att Lars Ohly menar att det är den offentliga sektorn som inte ska dra sig tillbaka. Vi vill ha ett större civilt engagemang än vad som är fallet i dag, och det är det vi vill uppmuntra. Många gånger företräder Vänstern ett ganska fyrkantigt synsätt, tycker jag: Allt måste gå genom det offentliga, och politiken ska styra detta.
Problemet för Vänstern är kanske att det är svårt att styra om människor själva får ökad möjlighet att fatta beslut. Det är väl det som det handlar om många gånger. Det är väldigt bra om man kan vara med och särskilt välja eller stödja olika utvecklingar.
Det innebär inte att de andra får det sämre. Om man kan lyfta en grupp är det väldigt bra. Synsättet "om inte jag får det bättre ska åtminstone de andra få det sämre" ställer jag inte upp på. Det tycker jag är ett vedervärdigt synsätt, som ibland slår igenom.
Man måste också kunna glädja sig åt andras framgångar. Det är viktigt att vi försöker få till stånd en politik som stöder utveckling.