Erik A Eriksson (C):
Ärade åhörare! Ärade ledamöter! Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Centerpartiet är 99 år gammalt. Det bildades av ett stort behov att samla krafter på landsbygden. Man kan ställa frågan om det finns behov av ett parti i dag som har rötter som är 99 år gamla. Detta måste varje befintligt parti i dag fråga sig.
Vi måste också ställa oss frågan varför vi en gång tog de utgångspunkter som vi gjorde. När man bildade partiet var det bara 50 år efter att den senaste svälten bröt ut i Sverige. Märkt av detta och i kamp med maktkonstellationer ville man visa på alternativ och samlade idéer. Man ville ha ett alternativ till befintliga ideologier.
För att idéer ska samlas, vare sig det handlar om landsbygdsfrågor eller om frågor inför framtiden, måste man ta en utgångspunkt där man befinner sig. Vår tradition i Centerpartiet bottnar i arbetet med landsbygdsfrågor och djur och natur. Det har vi haft med oss hela vägen. Det är en fördel, inte minst när vi resonerar om kretslopp, klimatfrågor och andra utmaningar.
De gröna näringarna som innefattar jord, skog och fiske är otroligt viktiga för tillväxt och utveckling på landsbygden. Det är en stor del av Sverige. Centerpartiet och allianspartierna tillsammans vill inom ramen för ett hållbart nyttjande ta bort hinder och skapa förutsättningar för livskraftiga företag inom de gröna näringarna och övriga företag på landsbygden som kan bidra till arbetstillfällen. Det är oerhört viktigt inför framtiden. Efter varje lågkonjunktur har Sverige förlorat arbetstillfällen. Vi har inte hämtat upp samma antal som vi hade före lågkonjunkturen. Detta är allvarligt.
Fortsätter det så måste en ny generation människor emigrera från Sverige för att klara sitt uppehälle. Det vill vi inte. Vi vill vända på det. Därför har alliansen sjösatt en bra politik för landsbygden. Budgeten presenterades av ledamot Sundell. Det sker under ett år med långkonjunktur och finansiell kris.
Det är inte en slösaktig budget, men vi spenderar ganska mycket pengar - inte bara på detta utgiftsområde utan på flera andra - fast det är ett så tufft år som det är. Man kan reagera över detta. Vi pratar om ett hållbart nyttjande. Det innebär att vi ska bruka utan att förbruka. Samtidigt är en tredjedel av arealen som vi nyttjar för mat belägen utanför Sverige.
Det beroende som vi har i dag av import är möjligt för att vi i dag har en relativ köpkraft som är skapad med energiintensiva processer med relativt höga lönekostnader. Vi vet ingenting om framtiden. Därför finns det även mervärde i att ha närproducerade livsmedel. Lyckligtvis gör vi ett antal saker för att stimulera det närproducerade.
Klimatförhandlingar och klimatförändringar är faktorer som i allra högsta grad påverkar det svenska jordbruket. Två andra faktorer är ekonomisk kris och usla priser för de bönder som levererar. Vi pratar ofta i kammaren här om bönder i tredje världen som får för dåligt betalt, men ärligt talat har svenska lantbrukare det senaste året fått ett grundpris för mjölk på 2:49 kilot.
Lantbrukare har levererat spannmål och fått mellan 3 och 9 öre kilot när energivärdet för att elda spannmål ligger över 1 krona kilot. Detta är skamligt, mina vänner, samtidigt som över 800 miljoner människor svälter. Detta kan inte vara vettigt. Vi har subventioner som vi är tämligen överens om i kammaren borde försvinna.
När vi pratar om satsningar som vi gör är det frågan om vi ska satsa på det sätt vi har gjort. Många står inför likviditetsproblem i år. Det är otroligt smärtsamt att se det. De bokslut som kommer att presenteras i lantbruksföretagen i mars eller april kommer att få oanade konsekvenser för vårt samhälle, vill jag påstå. Det är mycket allvarligt.
Därför är det ännu viktigare att staten har starka finanser, vilket vi har nu, och presenterar en stark budget. För att göra en parallell är uteblivna intäkter från finansmarknaden 60 miljarder hittills. Det är av oerhört stor vikt att ekonomin kommer i gång igen som Sundell sade tidigare här.
Det finns ett antal frågor som är mycket bekymmersamma, och mitt i detta fick vi under hösten en debatt om djurskyddet vilket jag bara kan beklaga. Som lantbrukare smärtar det mig minst lika mycket som någon annan. Det gör oss väldigt ont att se de bilder som presenteras. Samtidigt kan det ibland smärta mig att människor uttalar sig utan att egentligen ha en aning om hur djuren har det i dag eller veta hur djur fungerar.
Det är jätteviktigt att vi har en tilltro till veterinärväsendet, till dem som är djurskötare och har ett stort ansvar och till djurägarna. I anslutning till vad Socialdemokraterna anförde förut ska jag säga att om vi så hade en kontrollapparat med en person per gris skulle det ändå vara grisar som dör. Sådant sker tyvärr. Det dör människor också, fast vi har en av världens bästa vårdapparater.
Det är bara att beklaga det som har uppdagats. Det som är positivt är ändå att vi kan göra något åt det. Det finns andra partiers företrädare som före mig har gjort jämförelser mellan grisar och människor, så jag är inte först, fru ålderspresident. Det här med Djurskyddsmyndigheten anfördes tidigare, men det var ju ingen myndighet med kontrolluppgifter.
En del av de bilder som har tagits och som föranledde debatten i tisdags i kammaren var tagna under den tid det var kommunal tillsyn. Någonstans bottnar alltihop i en diskussion om så billiga livsmedel som möjligt och en pressad lönsamhet. Detta blir tyvärr resultatet, och det har inte skett de senaste tre åren. Detta har skett under mycket lång tid - sedan efterkrigstiden.
Kravet på billiga livsmedel, effektiv hantering och ett effektivt jordbruk har gjort att vi tyvärr får effekter av detta slag. Jag läser på s. 57 i betänkandet: "När det gäller kontrollverksamheten under 2008 redovisas att andelen kommuner med en upprättad kontrollplan för djurskyddskontroll sjönk från 87 till 80 procent, och endast 60 procent av kommunerna uppgav att de kunde uppnå den rekommenderade kontrollfrekvensen." Detta är inte okej. Därför blev regeringen nödgad att göra något åt det, och det kom hit till kammaren. Det tycker jag är bra.
Det visar att man tar tag i frågan. Sedan har vi frågan om pengarna som har förts till länsstyrelserna. Det kanske var för lite pengar, men i den diskussion som först fördes anförde inte landshövdingarna att man behövde mer pengar i första skedet. Nåväl - låt mig gå vidare. I årets budgetproposition fortsatte regeringen sitt arbete genom allianspartierna att stärka konkurrenskraften för de gröna näringarna. Detta var ett vallöfte, och vi har gjort som vi lovade i valet i stora delar. Det är jag nöjd över.
Vi gör vad vi kan för att på bästa sätt hantera krisen och dess efterföljande effekter. Det är viktigt, eftersom det handlar om att fria företagare ska kunna verka och tjäna pengar på en marknad där man producerar varor som behövs inom ekosystemtjänster, inom livsmedelsproduktion och övriga sektorer inom de gröna näringarna. Totalt satsar regeringen 430 miljoner kronor på att stärka den svenska jordbruksnäringen. Egenavgiften sänks med 130 miljoner kronor.
Handelsgödselskatten plockas bort helt, vilket innebär att Sveriges jordbrukare slipper den 300 miljoner kronor tunga ryggsäck de så länge behövt bära som enda land i EU, märk väl. Det är ingen som gödslar i onödan, utan detta är som vi pratade om tidigare en möjlighet för att effektivt kunna odla och få fram livsmedel som vi så väl behöver.
Som ett konkret exempel innebär den sänkta egenavgiften och borttagandet av handelsgödselskatten att en heltidsföretagare som bedriver växtodling på 200 hektar åkermark minskar sina kostnader med ca 50 000 kronor. Det är också positivt om Sverige kan ha växtodling och spannmålsodling i stället för att importera. En annan aspekt på företagsnivån som jag skulle vilja lyfta fram är reformeringen av de sociala trygghetssystemen för företagare. Förändringarna i arbetslöshets-, sjuk- och föräldraförsäkring kommer att skapa större tydlighet och förutsägbarhet i regelverken, öka likabehandlingen av företagare och anställda samt öka valfriheten för företagare.
Förslagen kommer även att göra det mindre riskfyllt att anställa. Sammantaget innebär förändringarna i de sociala trygghetssystemen stora förbättringar av företagsklimatet inom de gröna näringarna. Det skapar i sin tur förutsättningar att bättre kunna tillvarata den tillväxtpotential som finns på landsbygden. Som exempel går att nämna att sjukförsäkringsavgiften satts ned med 0,74 procent och att karenstiden i gengäld ökar med en till sju dagar. Det här är pengar som kommer väl till pass, och det rör sig om ca 24 miljoner kronor per år. Jag ska helt kort nämna matlandet Sverige.
Trots det svenska jordbrukets svårigheter är trenden att den svenska livsmedelsexporten växer. Det är glädjande siffror och tecken på att regeringens vision om matlandet Sverige är rätt i tiden. I budgetpropositionen föreslås att ytterligare 10 miljoner kronor satsas på visionen om matlandet Sverige. Det blir alltså sammanlagt 69 miljoner kronor. Om man lägger in landsbygdsprogrammets satsning blir det ca 170 miljoner. Det är inte illa. Totalt satsas det över 1 miljard på landsbygden i den här budgeten.
Det är en stark budget, och det tycker vi är positivt. Det gör att vi kan gå stärkta framåt och se en landsbygd som utvecklas, för det är oerhört viktigt att vi får en landsbygdsutveckling. En satsning som finns är på Visit Sweden med 50 miljoner kronor. Det är också viktigt för besöksnäringen att stärka landsbygdsföretagandet.
Vi har en satsning på forskning och teknikutveckling inom energiområdet som syftar till att skapa tillväxt, nya jobb, miljönytta och goda exportmöjligheter i alla delar av landet. Om man tittar lite snabbt på vad oppositionen vill med de gröna näringarna skiljer det sig inte så mycket i pengar, om vi ska prata pengar och siffror.
Men det finns trots allt några skillnader, och jag skulle vilja säga att det vore mycket negativt för näringen och för arbetstillfällen att lägga på handelsgödselskatt igen. Det kan inte finnas någon nytta med det. Jag reagerar också något på att man vill ha koldioxidskatt på torv. Det undrar jag om Socialdemokraterna är så sugna på egentligen.
Nåväl, jag ber att få korta ned mitt anförande med respekt för vidare talare. Jag tackar för ordet och hoppas att den här budgeten ska medföra mycket positivt för svensk landsbygd.