KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tomas Eneroth (S):
Tack, Jimmy Ståhl, för denna interpellation och sammantaget två interpellationer som handlar om sjöfarten. Det är två interpellationer som handlar om hamnarnas utveckling och hur vi kan se till att lägga över mer gods på sjöfart och det som är klimatsmarta alternativ. Det är faktiskt det som det innebär. Jag redovisar väldigt tydligt här att vi gör rekordstora satsningar från regeringens sida.
Det handlar både om en infrastrukturproposition som omfattar 876 miljarder kronor och om en nationell plan som pekar ut sjöfarten i en utsträckning som vi inte har varit med om tidigare. Det handlar också om ett engagemang i hamnarnas utveckling som vi inte heller har varit med om tidigare med en utveckling av hamnarnas betydelse i godstransportsystemet. Det är också fråga om ett ökat ekonomiskt stöd för sjöfarten. Men det finns naturligtvis alltid mer att göra.
Jag tycker att utvecklingen när det gäller tonnageskatten, som det var vi som genomförde, också visar på utmaningen i en konkurrensutsatt värld där antalet pendlar. Låt oss arbeta gemensamt i Sverige för att fortsatt stärka svensk sjöfart. Det är viktigt. Men då måste konkurrensvillkoren vara rimliga. Då måste också konkurrensförmågan finnas där hos sjöfartens aktörer, inte minst gentemot väg- och landtransporter.
Jag noterar att Sverigedemokraterna har en del bekymmer när det gäller hur man kan förändra den konkurrenssituationen. Jag och regeringen kommer att fortsätta att arbeta för att stärka svensk sjöfart. Den är otroligt viktig för Sverige. Inte minst gläds jag nu åt farledsfördjupningarna i Malmporten i Luleå och i Skandiahamnen i Göteborg där vi nu med regional medfinansiering får fantastiskt stora möjligheter att utveckla sjöfartens potential.
Det är bra för svensk sjöfart, det är bra för Sverige som exportnation, men det är också bra för oss som vill att Sverige ska bli världens första fossilfria välfärdsland, för sjöfarten är klimatsmart.
Tomas Eneroth (S):
Maria Stockhaus har frågat mig vilka åtgärder jag har vidtagit för att stimulera till fler direkta flyglinjer till och från Sverige. Tillgången till internationella flygförbindelser är viktig för både enskilda människor och näringslivet. Regeringen verkar därför för att förbättra Sveriges bilaterala luftfartsavtal med tredje länder samt i förhandlingar på EU-nivå. Inom ramen för exportstrategin från 2015 lyfts angelägenheten i att stärka tillgängligheten.
Det är en viktig faktor för investeringar men också för turism. Det är samtidigt viktigt att påpeka att flygbranschen står inför en stor förändring. Sedan pandemin började har transporter med flyg minskat dramatiskt, och luftfarten är en av de enskilda branscher som har drabbats hårdast.
Arbetet för många aktörer inom branschen är nu fokuserat på att hantera effekterna av den pågående pandemin, och regeringen har vidtagit en rad stödåtgärder för flygbranschen för att mildra konsekvenserna för både jobb och företag. Avslutningsvis vill jag understryka att återstarten av flyget måste vara grön för att vi ska klara Parisavtalets målsättning om att begränsa uppvärmningen till 1,5 grader.
Flygets stora klimatpåverkan ska minska, och flyget behöver i högre grad stå för kostnaderna för sin klimatpåverkan. Det är mot bakgrund av det som regeringen tar ledartröjan för flygets klimatomställning genom att bland annat införa en obligatorisk inblandning av förnybart flygbränsle och miljöstyrande start- och landningsavgifter. Det är bråttom, och vi behöver nu gå samman för att vi ska kunna leva upp till Parisavtalet.
Tomas Eneroth (S):
Det ligger väl i sakens natur att oppositionen aldrig blir nöjd och att regeringen säkert är alldeles för nöjd ibland - vad vet jag. I den här frågan är det naturligtvis så att vi om vi vill ha fler direktlinjer - och det behöver Sverige - måste kunna säkerställa att kapaciteten finns.
Alldeles nyligen hade jag en presskonferens tillsammans med min kollega Per Bolund där vi sa just det: Säkra kapaciteten på Arlanda! Jag vill minnas att Maria Stockhaus då gick ut och kritiserade det väldigt mycket. Maria Stockhaus konsulter redovisar alltså att den lokala marknaden avgör, liksom antalet transferpassagerare. Jag tror att det tredje var flygskatt, och jag tror att det är svårt att leda i bevis att det påverkar.
Om det nu är så som de skriver, på vilket sätt ökar då förutsättningarna för Arlandas attraktivitet om man drar undan förutsättningarna för att vidga underlaget - till exempel genom att säga nej till att en del av inrikesflyget i så fall flyttar till Arlanda? Jag är bara nyfiket intresserad av hur Moderaterna faktiskt tänker.
Ni verkar just nu vara benägna att säga nej till allt regeringen föreslår, Maria Stockhaus, vare sig det gäller satsningar på infrastruktur eller omstrukturering av och ansvar för flyget. Detta gör ni i ett läge där jag tror att alla inser att vi har ganska stora utmaningar - efter en pandemi, men också sedan tidigare på grund av en flygskam, och i en situation där affärsflyget kommer att ha stora utmaningar framöver.
De konsulter som Maria Stockhaus hänvisar till är relativt optimistiska, måste jag säga; tittar vi på IATA:s och alla andras prognoser ser vi att flygets återhämtning faktiskt ligger ännu längre fram. Låt då oss som inser att Sverige är ett exportberoende industriland som är i starkt behov av bra kommunikationer med omvärlden fundera över hur de kan vara så bra som möjligt - så hållbara och klimatsäkra som möjligt.
Hur ska vi använda resurserna på bästa sätt? Då duger det inte att som Moderaterna säga nej till vartenda förslag som lyfts fram, utan man behöver också fundera. Utveckla gärna hur Moderaterna ser att vi ska säkra kapaciteten på Arlanda om vi inte gör någon flytt från Bromma!
Tomas Eneroth (S):
För att svara på det sista: Till exempel stod jag själv i generalförsamlingen i ICAO, som man skulle kunna kalla flygets motsvarighet till FN, i Montreal och talade för möjligheten att beskatta fossilt flygbränsle och att ändra praxis och tillämpning av Chicagokonventionen, som har legat fast sedan 50-talet, tror jag.
Jag var ensam om detta; det fanns inte en enda transportminister eller infrastrukturminister i den övriga församlingen som sa detsamma. Sedan dess har vi jobbat oförtrutet med att ändå få till stånd en förändring. I EU pågår en intressant diskussion om att få in flyget i EU ETS.
Vi har nu flera likasinnade, som tycker som Sverige - senast jag såg listan var det sju eller åtta nationer som nu tycker att det är rimligt att beskatta fossilt flygbränsle för att få igång en internationell diskussion om samma styråra som vi haft för fordonsindustrin.
Det har ju visat sig fungera; med olika typer av styrmedel kan vi faktiskt bidra till en omställning i fordonsindustrin till hållbara bränslen och inte minst till elektrifiering. Jag talar väldigt väl om flyget i väldigt många sammanhang just eftersom jag själv är flygentusiast. Jag var på plats när Heart Aerospace tillsammans med prins Daniel invigde den motor som ska kunna finnas i ett elflygplan för 19 personer.
Det är viktigt, och vi har lagt statliga resurser på att utveckla detta. På samma sätt deltar GKN i de gemensamma utvecklingsprogram som finns för att utveckla svenskt flyg. Reduktionsplikten är väl bekant, liksom Swedavias engagemang när det gäller flygplatserna. Det är under vår tid som detta har skett. Moderaternas högst prioriterade åtgärd när flyget sjönk som en sten och det rådde pandemikris för flyget var att sänka flygskatten.
Jag tror att alla inser att vi behöver lite mer kreativitet än sänkta skatter.
Tomas Eneroth (S):
Edward Riedl har frågat mig om jag anser att minskat resande på grund av en pandemi är ett rimligt skäl till att avveckla Bromma flygplats och, om inte, vilka skäl som ligger till grund för mitt och regeringens beslut. Nej, det är inte pandemin som är skälet. Coronapandemin har fört med sig ett kraftigt minskat flygresande.
Men redan 2018 inträffade ett trendbrott, där inrikesflyget började att minska samtidigt som vi såg en stor samhällsdebatt kring flygets klimatpåverkan. En stor del av trafiken på Bromma flygplats utgörs av inrikestrafik. Det är tveksamt om volymerna på inrikestrafiken kommer att bli desamma som tidigare. Det finns flera skäl till detta.
Ett viktigt skäl är den ökade digitaliseringen, som medför att behovet av affärsresor kan minska, även för flyget. Detta är tydligt, inte minst med tanke på den utveckling av distansarbete som skett under pandemin. Regeringen har tillsatt en utredare som ska analysera och redovisa hur driften och verksamheterna vid Bromma flygplats formellt kan avvecklas.
Det handlar bland annat om att beskriva de juridiska aspekterna respektive de ekonomiska förutsättningarna och konsekvenserna av en avveckling av flygplatsen. Utredaren har också i uppdrag att beskriva och redovisa åtgärder för att säkra nödvändig kapacitet vid Arlanda flygplats vid en avveckling av verksamheten. Uppdraget ska redovisas senast den 31 augusti.
Swedavia AB har utifrån bolagets uppdrag och affärsmässiga perspektiv gjort en konsekvensanalys av den fortsatta driften av Bromma flygplats. Enligt Swedavias bedömning är det under rådande marknadsförutsättningar inte affärsmässigt motiverat att driva Bromma flygplats vidare. Swedavia gör vidare bedömningen att flygtrafiken i Stockholm i stället bör koncentreras till Arlanda flygplats.
Deras bedömning är att detta på bästa sätt värnar både konkurrenskraft och tillgänglighet. Sverige är ett glest befolkat land med stora avstånd. Det innebär att flyget har en viktig roll i transportsystemet när det gäller resor och transporter över långa avstånd. Samtidigt har flyget en betydande miljö- och klimatpåverkan som ska minska.
Flyget, liksom övriga trafikslag, ska bidra till målet om att Sverige ska bli världens första fossilfria välfärdsland.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Edward Riedl - det är nu man förstår att Moderaterna, än mer nu för tiden, kallar sig ett konservativt parti. Ändra inte hur saker och ting har varit! Låt allt vara som det alltid har varit! Men allvarligt talat: Omvärlden förändras. Det gäller inte bara klimatfrågan, där det är stora förändringar, utan också förutsättningarna för inte minst flyginfrastrukturen. Att Moderaterna redan har bestämt sig utan att ens invänta en utredning från regeringen är ändå lite speciellt.
Jag har dock talat med många moderata företrädare som ändå ser förutsättningarna och ser skälen till att kapaciteten på Arlanda behöver säkras. Den konkurrens om internationella direktlinjer som så småningom, i ett återstartat flyg, kommer att finnas talar för att underlaget på Arlanda behöver stärkas.
Maria Stockhaus, som jag hade en interpellationsdebatt med för ett tag sedan, redovisade utifrån en konsultrapport - tror jag att det var, men jag är lite osäker där - att det finns olika skäl till att man väljer att etablera direktlinjer. En fråga är: Hur stort är underlaget? Den andra är: Hur stor är transfertrafiken?
Nu har Hans Wallmark och Edward Riedl inte möjlighet att svara, men det Moderaterna behöver fundera på är om underlaget och transfertrafiken ökar eller minskar och därmed om förutsättningarna att få fler internationella direktförbindelser på Arlanda ökar eller minskar om man flyttar flyget från Bromma till Arlanda. Som pragmatisk socialdemokrat tycker jag att vi måste utreda förutsättningarna och titta på möjligheterna.
Jag ser logiken i det, och jag säger som en klok riksdagsledamot från Kalmartrakten: Det är väl inte helt avgörande vilken socken i Stockholm man landar i, utan det viktiga är tillgängligheten till Stockholmsregionen. Jag tror att det kommer att vara avgörande. Moderaterna är dock välkomna in i diskussionen om den svenska flyginfrastrukturen.
Jag tycker att det är viktigt att vi nu klarar av att utreda frågan och sedan kan ta ställning under hösten gällande att säkra kapaciteten på Arlanda - men även gällande en möjlig avveckling av Bromma.
Tomas Eneroth (S):
Anders Åkesson har med anledning av den pågående översynen av riksintressen frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa hela landets behov av en utvecklad transportinfrastruktur. Att en anläggning utpekats som riksintresse utgör inte skäl för Trafikverket, regionerna eller regeringen att göra någon annan bedömning av en viss trafikanläggnings behov av investeringsåtgärder. Det är anläggningens funktion i transportsystemet som är styrande för dess standard och utformning.
Stångådalsbanan är ett exempel på infrastruktur som är viktig för både regional och lokal utveckling. Den ekonomiska planeringen av infrastrukturåtgärder påverkas inte av om en anläggnings status som riksintresse eller inte förändras. Trafikverket har regeringens uppdrag att verka för en god tillgänglighet i hela landet och inte minst beakta infrastrukturens regionala betydelse, vilket jag förutsätter fortsatt tillämpas.
Det är Trafikverket som anger och tillämpar kriterier för bedömning av vilka områden som anses vara av riksintresse för kommunikationer, men ingen ska tveka på regeringens uppfattning kring vikten av regional utveckling. För regeringen är det viktigt med god tillgänglighet i hela Sverige. Det är nödvändigt för att det ska vara möjligt att bo, leva och verka i alla delar av landet och för att få ett Sverige som håller ihop.
Regeringen har nyligen lagt fram en proposition med den största ekonomiska ramen någonsin för transportinfrastrukturåtgärder: 876 miljarder kronor för perioden 2022-2033. Propositionen innebär stora satsningar både på att ta hand om och utveckla befintlig infrastruktur och på att genomföra nya investeringar i hela landet.
Tomas Eneroth (S):
Jag tackar Anders Åkesson. Jag kommer att följa frågan noga. På samma sätt är jag övertygad om att Anders Åkesson kommer att se till att jag följer denna fråga noga. Vi har ett gemensamt intresse. I grunden ligger förutsättningarna för att faktiskt kunna förbättra den regionala infrastrukturen, oavsett om det är i vackra Småland eller om det är i andra delar av landet. Sverige behöver nämligen det. Vi behöver satsa mer på infrastruktur.
Infrastrukturpropositionen på närmare 900 miljarder kronor är den största någonsin, och det innebär att vi har goda möjligheter att förbättra infrastrukturen de kommande åren.
Tomas Eneroth (S):
Sofia Westergren har frågat arbetsmarknadsministern om hon tänker ta initiativ för att förbättra yrkeschaufförers arbetsmiljö med anledning av den pågående klimatdebatten. Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara interpellationen. Regeringen lämnade den 16 april propositionen Framtidens infrastruktur - hållbara investeringar i hela Sverige till riksdagen. I propositionen föreslår regeringen ekonomiska ramar på sammantaget 876 miljarder kronor.
Det innebär den största ekonomiska ramen för infrastruktur någonsin, både för att ta hand om och utveckla befintlig infrastruktur och för att genomföra nya investeringar i hela landet. Det kommer att vara en viktig del i arbetet för klimatomställningen av transportsektorn, ökad konkurrenskraft och förbättrade förutsättningar för såväl företag som yrkesaktiva i hela transportnäringen. Jag håller också med Sofia Westergren om att yrkeschaufförernas arbetsmiljö och villkor är en mycket viktig fråga.
Det är av den anledningen regeringen varit ledande i arbetet både inom EU och nationellt för att skapa ordning och reda på vägarna. Förra sommaren togs ett historiskt beslut när mobilitetspaketet antogs, ett reformpaket som kommer att förbättra arbetsvillkoren för yrkesförare i hela EU. I det arbetet har regeringen tillsammans med svensk fackföreningsrörelse och åkerinäring stått eniga.
Det är i sammanhanget värt att påpeka att när Sofia Westergrens parti senast satt i regeringsställning hände ingenting för att stärka yrkeschaufförernas arbetsvillkor. Tvärtom reserverade sig Moderaterna mot regeringens förslag att skärpa reglerna vid exempelvis utstationering. Moderaterna ansåg regeringens förslag vara protektionistiskt och hämmande för den fria rörligheten.
Avslutningsvis vill jag understryka att regeringen kommer att fortsätta arbeta med att förbättra såväl trafiksäkerheten som arbetsmiljön på landets vägar. Antalet omkomna i vägtrafiken ska halveras. I den nyligen beslutade arbetsmiljöstrategin förstärker vi dessutom arbetet för goda arbetsvillkor. Det är en politik som kommer att förbättra förutsättningarna för god arbetsmiljö och trygghet för yrkeschaufförerna.
Tomas Eneroth (S):
Jag ser fram emot att få ett svar om hur Moderaterna ser på frågan om utstationering, för nu är det ju skarpt läge. Vi har förhandlat fram nya regler och ett nytt mobilitetspaket på Europanivå, och det skedde inga förhandlingar tidigare. Under en socialdemokratiskt ledd regering har vi dock fått en unik överenskommelse inom EU som gör att vi nu kan ställa krav på vilka villkor som ska gälla inom transportsektorn.
Överenskommelsen innebär att utstationering ska gälla från dag ett för trafik i kombitrafik på vägdelen men också på cabotagetrafik. Det gör att det kommer att finnas helt andra förutsättningar att ställa krav just på vilka villkor som utländska chaufförer har i Sverige. Poängen är dels att hindra att vi utnyttjar människor på svensk arbetsmarknad. Det är den ena delen, och den är ju självklar.
Men den andra poängen är att svenska åkerier ska mötas av en sjyst konkurrenssituation så att vi inte har ett läge där de tvingas konkurrera med dem som har kanske hälften så hög lön som en svensk yrkeschaufför. Jag tror att vi mer än någonsin behöver jobba tillsammans för att stärka statusen för dem som jobbar inom transportsektorn, för vi kommer att behöva fler som söker sig dit.
Vi kommer att behöva fler som söker sig till en transportsektor som har stora utmaningar i omställningen, och vi kommer inte minst att behöva fler kvinnor inom transportsektorn. Jag brukar säga att 2 procent av de anställda inom sjöfarten är kvinnor och att det är 7 procent inom luftfarten. Bland lastbilschaufförer tror jag att det är 11 procent som är kvinnor. Det går inte an att branschen talar om att det är svårt att klara kompetensförsörjningen om man ensidigt letar bland män. Ska vi få fler att söka sig transportsektorn måste vi hyfsa villkoren.
Det handlar om utstationering och om löner och avtalsvillkor - men också om arbetsmiljön och om goda förutsättningar för att, inte minst, ha fungerande rastplatser. Trafikverket jobbar intensivt med detta, tillsammans med branschen.
Tomas Eneroth (S):
Thomas Morell har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att säkerställa att Transportstyrelsen utövar tillsyn över besiktningsbranschen. Besiktningsverksamheten är en viktig samhällsservice som måste fungera för att vi ska ha trafiksäkra och miljövänliga fordon på våra vägar. Regeringen har tagit emot Riksrevisionens rapport och ska nu analysera den och återkomma till riksdagen med regeringens slutsatser och kommentarer.
När det gäller tillsyn krävs i dag att besiktningsföretaget är ackrediterat från Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll, Swedac, för att det ska få etablera sig inom fordonsbesiktningsmarknaden. Swedac granskar, godkänner och följer upp att besiktningsföretagen har den kompetens och de rutiner som krävs men också att de är oberoende och exempelvis inte säljer eller reparerar bilar till sina kunder.
Vidare måste besiktningsteknikerna som genomför besiktningarna vara personcertifierade av ett ackrediterat certifieringsorgan för uppgiften. Det är med andra ord såväl Swedac som Transportstyrelsen som utövar tillsyn gentemot de aktörer som är etablerade på marknaden. Riksrevisionen har utfört granskningen mot bakgrund av att den moderatledda regeringen 2010 beslutade att omreglera besiktningsmarknaden.
Utvärderingen aktualiserar frågan om det lämpliga i att överföra samhällsviktig samhällsservice till marknadslösningar när det gäller prisutveckling, tillgänglighet i hela landet och omfattningen av den statliga kontrollen och tillsynen över marknaden. Generellt kan konstateras att priset för kontrollbesiktning har ökat med 56 procent sedan 2010. Under samma period har konsumentprisindex ökat med bara 10 procent.
Tomas Eneroth (S):
Jag tog upp i mitt svar att både Swedac och Transportstyrelsen utövar kontrollen. Men jag är naturligtvis bekymrad över utvecklingen inom besiktningsbranschen med prisökningar på närmare 60 procent. För inte så länge sedan kallade jag till mig representanter för besiktningsbranschen med anledning av att det finns ett antal orter i norra Sverige där verksamheten ska avvecklas.
En del skulle få upp till 13 mil för att ta sig till närmaste besiktningsstation. Min kommentar i medierna i det sammanhanget var att om det visar sig att branschen inte kan ta ansvar för att säkra viktig samhällsservice i hela landet måste vi reglera och säkerställa servicen i hela landet. Döm om min förvåning när jag noterar att Sverigedemokraterna, Thomas Morells parti, vill gå en annan väg.
Ni motionerar i riksdagen och säger att avregleringen av bilprovningen har varit lyckad. Enligt Sverigedemokraterna är det alltså en lyckad reform när kostnadsökningarna har varit 60 procent och när utvecklingen riskerar att försämra servicen i glesbygden eller på landsbygden. Dessutom föreslår Sverigedemokraterna i motionen att det statliga ägandet av Bilprovningen ska avvecklas.
Ni vill inte ens ha kvar svenska Bilprovningen, en statlig aktör, utan helt och hållet lämna över provningen till enbart privata aktörer, eftersom konkurrens enligt motionen i de allra flesta fall är ett sunt inslag på marknaden.
Om detta innebär en utveckling där priserna ökar kraftigt och människor i glesbygd får försämrad tillgänglighet till samhällsservice tycker Thomas Morell och Sverigedemokraterna uppenbarligen att det är en framgångsrik väg. Kommer besiktningsmöjligheterna i hela landet och kvaliteten på besiktningarna att öka om man ytterligare privatiserar och avreglerar besiktningsbranschen?
Vi har noterat i andra länder, till exempel Finland, där detta gjordes längre tillbaka i tiden, att man har sett sig nödgad att börja reglera igen. Jag oroar mig för att vi riskerar en sådan utveckling, och det är skälet till att jag har kallat till mig branschen. Jag utesluter inte att vi kan komma i ett läge där vi behöver reglera mer.
Det är viktigt att Swedac har en väl fungerande kontroll och att Transportstyrelsen också kontrollerar, men i grunden måste vi ställa oss frågan om det är en rimlig ordning att ansvaret för att säkerställa en sådan grundläggande samhällsservice som besiktning, trafiksäkring av våra fordon, enbart ska åligga en statlig myndighet att kontrollera att det sker på rätt sätt.
Jag tycker att det är viktigt att vi utvärderar och ser på effekten av den omläggning av besiktningsbranschen som skedde. Jag noterar att Sverigedemokraterna och Thomas Morell vill att den linje som Moderaterna drev igenom i Sveriges riksdag 2010 ska fortgå, det vill säga att privatisera och avreglera och att inte säkerställa att samhällsservice finns tillgänglig i hela landet. Jag tycker att det är en olycklig utveckling.