Jeff Ahl (-):
Jag tackar inrikesministern för svaret. Jag håller med om att lagskärpningar såklart är en del i arbetet. Brottsförebyggande arbete är också alltid en viktig del. Det stora problemet är att ingen regering, vare sig den här eller tidigare regeringar, gör något åt grundproblematiken. Man fyller på de här utanförskapsområdena år efter år, och man gör ingenting aktivt för att motverka den grova organiserade brottslighet som vi ser eskalera.
Det som vi ser nu gränsar till krigsscener i de här utanförskapsområdena, och det eskalerar allt snabbare. Man skjuter in raketer i laglydiga medborgares lägenheter, man kastar sten på polisen, man startar mordbränder mot polisstationer och kastar även handgranater mot poliserna. Det här sker även mot samhällsföreträdare såsom ambulanssjukvårdare och brandkår. Det förekommer även egen rättsskipning av kriminella nätverk i de här områdena.
Dessutom genomför man fordonskontroller och så vidare - listan kan göras jättelång. Vid millennieskiftet, år 2000, hade ingen trott att vi skulle stå och prata om de här sakerna nu. Ingen skulle ha trott det, utan man skulle ha skrattat åt det. Men nu står vi här och pratar om det, och frågan är hur mycket det ska få eskalera. Handgranater är ett mycket allvarligt vapen att använda. Det kan ju inte klassas som något annat än ett militärt vapen.
Det var tur att det var rätt sorts fordon som blev utsatt för attacken, för hade det varit ett vanligt polisfordon hade vi antagligen haft fyra väldigt allvarligt skadade eller, om vi hade haft riktig otur, döda poliser. I går kunde jag läsa i Aftonbladet om något som kallas "polisfishing". Man lurar in poliser i bakhåll, blockerar fordonet så att det inte går att komma därifrån och kastar sedan brunnslock på polisfordonet. Vem vet, det kanske snart singlar ned en eller annan handgranat där också om vi inte gör något åt situationen.
Informationsansvarige Mats Eriksson på Västerortspolisen säger följande: Utvecklingen pekar på att det kommer att öka i omfattning och även att mindre orter drabbas. Det finns färre poliser och brist på förstärkning. Det är en oroande utveckling. Ja, herr talman, det är en väldigt oroande utveckling. Jag skulle vilja säga att det är en skrämmande utveckling till och med. Återigen: Ingenting görs för att angripa grundproblematiken. Till exempel minskar man antalet poliser i relativa tal gentemot befolkningen. Jag ser att inrikesministern skakar på huvudet, men det är ju så.
Man har slopat målet på 20 000 poliser, och man tillskjuter inte de resurser som krävs för att genomföra den omorganisering vi ser av poliskåren i dag. Det är dags för den här regeringen och inrikesministern att ta ansvar för den oansvariga politik som har bedrivits under flera decennier. Vi ser kriminalitet i Mexiko och Brasilien som avskräckande exempel på vad som kan hända om man låter kriminalitet eskalera för mycket.
Där är det på riktigt krig i vissa av städerna, till exempel i Rio de Janeiro och de favelor som finns där. Med hänsyn till att regeringen inte gör något för att stärka polisen som har till huvudansvar att lösa det här och att vi nu ser att man börjar använda ganska allvarliga vapen är frågan om vi inte ska ta hjälp av andra myndigheter, till exempel Försvarsmakten. Man kan exempelvis till att börja med låna splitterskyddade fordon om situationen eskalerar.
Det finns även möjligheter att ta hjälp av militären vid till exempel upplopp, som man gör i andra länder. Såklart ska polisen alltid leda, men den möjligheten finns att ta till om man skulle vilja. Militären har utbildning för att kunna hantera upplopp. Till exempel löste svenska soldater upploppen utanför Pristina i Kosovo med bravur.
Om det behövs ny lagstiftning eller om det går att använda redan tillgänglig sådan får man väl utreda och se över, men jag undrar om regeringen är beredd att se över lagstiftningen och försöka använda redan befintlig lagstiftning för att hjälpa till om situationen eskalerar ytterligare.