KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Flanking (C):
Det är rörande med Lise Nordins omtanke om mig och vad vi inom Centerpartiet bör säga i den här frågan. Jag är inte bekymrad för det. Jag har samma uppfattning i detta. Däremot säger jag, precis som Helena Lindahl tidigare visat på, att vi inte ska gå in och styra upp det som omfattas av det kommunala självstyret. Jag menar att vi har ett regelverk, i sista hand i form av det kommunala vetot, som tryggar detta. Det finns en trygghet i att vi har den möjligheten, liksom i de företrädare vi väljer.
Det är viktigt vilka vi väljer i kommunerna. Väljer man de centerpartister som finns som företrädare runt om i landet då känner jag mig trygg. Det finns säkert även andra partier som man kan känna sig trygg med, på samma sätt som 1976. Det gäller att använda det vi har i första hand, för börjar vi med de andra avgränsningarna då finns det andra sidor av detta, precis som redovisats tidigare. Visst, jag kan förstå argumentet med ekoturism.
Samma fråga skulle egentligen kunna dyka upp oavsett om man talade om prospektering av uran eller något annat. Varje gång man har den typen av diskussioner funderar man förstås på om man vågar satsa på det. Till exempel finns nu i Göteborgs skärgård, där jag bor, en oro för försvarets planer på utökade övnings- och skjutfält. Det är klart att det påverkar utvecklingen. Så är det naturligtvis oavsett vilken mineral man studerar eller prospekterar efter.
Andreas Carlson (KD):
Jag får tacka så mycket för möjligheten att fortsätta tala i den här viktiga och spännande debatten. Tack, Berit! Jag vet inte om den här repliken egentligen var riktad till Gustaf Hoffstedt. Men jag ser fram emot arbetet inför de nya sändningstillstånden, som alltså ska träda i kraft efter 2013 och som även Christer Nylander var inne på. Det här är en fråga som behöver diskuteras och debatteras och funderas över mycket bredare och längre än vad vi har gjort här i kväll.
Andreas Carlson (KD):
Det vore förmätet av mig att försvara Stockholms borgarråd. Det vore förmätet av mig att gå i polemik med vad Peter Johnsson har hört i valrörelsen av andra politiker där jag inte kan svara för vad de har sagt. Jag kan bara påminna om vad jag alldeles nyss sade i mitt anförande. Det handlar inte om att slå undan fötterna på föreningarna, att tvinga dem ut och jaga sponsorer tills de stupar.
Det handlar inte om att strypa bidragen för att tvinga dem ut och jaga sponsorer. Du talar om grädde på moset. Du kan få kalla det grädde på moset, om du vill, men ska vi inte tillåta föreningarna att ha ett rättssäkert grädde på moset? I dag finns ingen lagstiftning för sponsring.
Det innebär att förhandsbeskedet kan vara annorlunda jämfört med vad det blir i slutändan för föreningen eftersom det är diffusa regler för företag vad gäller motbevis, prestation och arenans utseende. Inom idrotten är det enkelt; man brukar sätta upp en skylt. Vid kultursponsring och social sponsring är det inte lika enkelt.
Därmed syns det i tillämpningen av rättsfallen att det finns oerhört mycket att göra för att det ska bli tydligare för föreningarna att få grädden på moset. För de föreningar jag har träffat betyder sponsringspengarna mycket. Kommunala bidrag betyder mycket.
Därför står jag inte här i talarstolen och säger att vi ska sänka bidragen och tvinga föreningarna ut och skaffa sig sponsringspengar. Däremot vore det en nyttig inkomstkälla för föreningarna att få ett underlättande sponsringssystem, och därför behöver vi en lagstiftning på området.
Andreas Carlson (KD):
Det gläder mig att Peter Johnsson säger att vi ska bygga ett samhälle underifrån, att vi ska bygga ett samhälle som tydligen ska utgå från familjen. Jag har tidigare visat upp tre fingrar i kammaren och argumenterat för att vårt samhälle har utgått från offentliga sektorn, den första sektorn, att staten och kommunen är utgångspunkten för all politik i Sverige.
Sedan har privata sektorn, näringslivet, kommit lite i andra hand. I den tredje sektorn finns det civila samhället. Sist i fjärde sektorn har det varit familjen, som i vissa teorier bakas in i den tredje sektorn. Därför behöver vi vända på begreppen. Jag välkomnar Peter Johnssons inlägg om att utgå från familjen, att bygga ett samhälle underifrån. Det brukar bara vara Kristdemokraterna som talar om detta i kammaren.
Det är mycket välkomnande att Peter Johnsson också nämner detta. Det är därför det är viktigt med stödet till det civila samhället. Vi har i debatten tidigare hört om hur mycket mer pengar en ensamstående sjuksköterska har fått i plånboken. Vi kan diskutera om det är 1 000 eller 2 000 kronor. Men i varje enskilt fall innebär det ett större handlingsutrymme.
Det är därför jag tror att många i den situationen valde att rösta på Alliansen i det val som ligger bakom oss. De har sett att Alliansens politik har gett resultat. De har fått mer pengar i plånboken, och de har kanske fått råd att köpa innebandyklubban och innebandybollen så att ungarna kan spela innebandy på gatan i Trollhättan, Mullsjö eller var det kan vara.
Jag ska gärna åka ut och besöka verkligheten tillsammans med Peter Johnsson, men jag tror att det här är nyckeln till att människor har fått mer pengar i plånboken och därför kan köpa de produkter som behövs för att tillgodogöra sig idrottens verksamheter.
Andreas Carlson (KD):
Jag noterar i det här replikskiftet att Mattias Karlsson undviker att svara på frågan vad etiketten innehåller. Vad finns bakom den flagga som ni hissar upp när ni talar om kristet kulturarv? Jag hör inte Mattias Karlsson nämna ett ord om religionsfriheten. Jag tycker att det är självklart att man ska få ha skolavslutning i kyrkan. Det är svaret på frågan. Men svaret på frågorna som jag ställer får vi inte lyssna på, Mattias Karlsson.
Vad ligger bakom etiketten och hur ska vi tillämpa religionsfriheten i Sverige?
Andreas Carlson (KD):
Jag läser ur FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna, artikel 18: "Var och en har rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet. Denna rätt innefattar frihet att byta religion och trosuppfattning och att, ensam eller i gemenskap med andra, offentligen eller enskilt, utöva sin religion eller trosuppfattning genom undervisning, andaktsutövning, gudstjänst och religiösa sedvänjor."
Mattias Karlsson talar svepande om vad som finns i innehållet i Sverigedemokraternas politik. Han tar inte upp något om det jag säger om synen på människan, om människans unika, okränkbara och omätbara värde. Det är detta människovärde som ska ligga till grund för den kulturpolitik som vi bedriver i Sverige, det immateriella behovet som människor har.
Jag noterar att människovärdet inte nämns i det här replikskiftet.
Andreas Carlson (KD):
Jag är glad att Patrik Björck ställde den frågan till mig, för det öppnar också en möjlighet för mig att återkomma med en fråga till Patrik Björck här i kammaren i kväll. Kristdemokraternas avsikt har inte varit att de grupper i samhället som exempelvis arbetar halvtid, där det är 39 1⁄2 timme eller 38 1⁄2 timme eller liknande på en heltid, inte skulle kunna omfattas av a-kassa.
Det var det jag menade med att det inte har varit vår avsikt att dessa inte ska omfattas. Jag tänkte ställa en fråga till Patrik Björck i kammaren. Om jobbskatteavdraget är så katastrofalt dåligt och ett sådant misslyckande som Patrik Björck tidigare anförde i ett replikskifte undrar jag: Varför återställer inte Socialdemokraterna det om de får makten 2014?
Varför får vi inte höra från Patrik Björcks partikamrater att man ska höja skatten väsentligt för låg- och medelinkomsttagare? Om de skattesänkningar som alliansregeringen har gjort inte har haft någon effekt undrar jag: Varför återställer inte Socialdemokraterna de skattesänkningarna?
Jag vill också fråga Patrik Björck var det forskningsunderlag finns som pekar på att jobbskatteavdragen inte har haft någon som helst effekt, som jag tyckte mig höra Patrik Björck säga tidigare i debatten. Jag hoppas att Patrik Björck är nöjd med mitt svar på frågan. Jag hoppas att jag blir lika nöjd med svaret på frågan, som jag i detta nu ställde till Patrik Björck.
Andreas Carlson (KD):
Jag ska återkomma till ett eventuellt förtroendedilemma för Kristdemokraterna. Jag ska nu fokusera på ett annat potentiellt stort förtroendedilemma, för det stora partiet Socialdemokraterna. Om effekten inte är mätbar när det gäller att jobbskatteavdraget har påverkat människors möjlighet, vilja och incitament att arbeta undrar jag: Varför återställer inte Socialdemokraterna detta? Jag undrar varför Patrik Björck inte svarar på min fråga och säger: Ja, vi ska ta bort de historiska skattesänkningarna för låg- och medelinkomsttagare, för de har inte haft någon effekt.
Vi ska satsa pengarna på någonting annat. Det skulle hedra Patrik Björck, att han tar konsekvenserna av det han står och säger i kammaren och agerar utifrån de uppgifter som han har fått från den här forskaren. Jag tackar för att han ska skicka ett mejl till mig om detta, så att jag också kan studera den forskningen.
När det gäller politiska komplikationer för Kristdemokraterna och ett eventuellt förtroendedilemma för Kristdemokraterna är det så, fru talman, att vi ingår i en allians där vi i vissa delar kan ha olika synpunkter och åsikter. Vi har hört tidigare i kväll i kammaren att det skulle vara ett stort problem för Alliansen att det kanske ibland går en våg på sjön eller krusar lite på ytan.
Men jag skulle nog vilja vända mig till Patrik Björck och hans kolleger i den splittrade oppositionen här i kväll och säga att det är ett större dilemma för oppositionen att man inte vet i vilken sjö de här vågorna ska gå när det gäller deras eget samarbete. Med det hoppas jag att Patrik Björck är nöjd med svaret.
Andreas Carlson (KD):
Jag ska kort svara på Johnny Skalins frågor. Det var en fråga om varför regeringen inte lyssnar på riksdagens tillkännagivanden. Jag räknar med att regeringen lyssnar på riksdagens tillkännagivanden och återkommer med ett besked.
När det handlar om förslaget om att slå ihop myndigheter och hantera den här obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen vill jag säga: Den viktigaste utgångspunkten för Kristdemokraterna är inte att värna systemen utan värna människorna och att systemen finns till för människorna. Det kan tyckas vara en självklarhet och en plattityd. Men det är mycket viktigt att betona det, tycker jag.
Jag vill också säga att det pågår ett utvecklingsarbete i Kristdemokraterna kring de här frågorna. Med all respekt, Johnny Skalin, i det arbetet kommer vi nog inte att titta särskilt mycket på era förslag utan ta fram våra egna förslag. Det må vara hänt att de råkar sammanfalla med Sverigedemokraternas politik när det gäller de första förslagen, som du tog upp inledningsvis i din fråga.
Du ställde då frågan: Har Kristdemokraterna någon chans att få igenom de här förslagen? Kan Kristdemokraterna trycka på i de här frågorna? Svaret på den frågan är givetvis ja.
Andreas Carlson (KD):
Johnny Skalin kan förvänta sig att Kristdemokraterna kommer att arbeta för de frågor som jag har drivit och lyft fram här i kammaren i kväll. Hur regeringen ska vända sig från sina egna prognoser är en fråga som jag är glad att jag inte är den sista talaren för regeringen någonsin i den här kammaren som ska svara på. Den frågan har Johnny Skalin alla möjligheter att återkomma till. Hur ska vi öka sysselsättningsgraden?
Kristdemokraterna och jag tycker att det är viktigt att komplettera arbetslinjen med en företagarlinje med fokus på efterfrågepolitiken. Det behöver skapas fler jobb i Sverige för att möta de stora utmaningar vi har när det gäller exempelvis ungdomsarbetslösheten. Med detta arbetar Kristdemokraterna aktivt i den här kammaren och i regeringen och kommer att fortsätta att göra så. Med detta, fru talman, vill jag tacka för frågorna och för ordet.
Andreas Carlson (KD):
Tack, Raimo Pärssinen, för dina två frågor! Vilken är den viktigaste frågan för Kristdemokraterna? Jag berörde det i mitt anförande. När det i framtiden finns behov av att vi arbetar allt längre ökar kraven på en bättre arbetsmiljö. Det tycker vi är viktigt. För att man ska kunna ställa om och arbeta med andra saker senare i livet behöver man redan tidigt i sitt yrkesliv ha en god arbetsmiljö.
Jag tycker också, vilket jag illustrerade med att lyfta fram min telefon, att det för många är en stressfaktor att hela tiden vara nåbar. Gränserna suddas ut mellan arbete, fritid och familjeliv. Här finns mer att göra. Det är en viktig fråga att lyfta upp och diskutera. Det är viktigt att också parterna arbetar aktivt med den så att det finns en tydlighet i vad som gäller för dem som arbetar i sådana yrken där man ofta är tillgänglig.
Sedan var frågan varför vi motverkar arbetsmiljösatsningar. Jag tycker inte, fru talman, att vi gör det. Som vi hört i debatten i dag har vi gjort satsningar på arbetsmiljön. Vi fortsätter att göra det med de ändringar som gjorts beträffande effektivare sanktioner, vilket är viktigt för att vi ska ha "bättre tänder" mot dem som missbrukar och bryter mot reglerna.
Alliansregeringen arbetar aktivt med frågorna. Som Katarina Brännström redan nämnt har aldrig fler arbetat än i dag. Vi har med europeiska mått mätt fantastiska siffror. Det ska vi inte nöja oss med och slå oss till ro, men vi får heller inte glömma att det är så. Jag vill därför fråga Raimo Pärssinen på vilket sätt det skulle bli bättre om vi skickade jättemycket pengar till Arbetsmiljöverket.
Från Alliansens sida tycker vi att det viktiga är effektiviteten, att man använder pengarna på ett klokt och effektivt sätt.
Andreas Carlson (KD):
Jag tyckte inte att frågan blev så jättekonkret, Johan Andersson. När jag lyssnar på debatter brukar jag utgå från vad ledamöter säger. Sedan är det klart att jag kan ha olika tolkningar och funderingar om varför en ledamot säger olika saker och vad personen i fråga tänker och tycker, men jag tyckte inte att Katarina Brännström sade det Johan Andersson tolkade det som. Min tolkning är alltså en annan än hans tolkning.
Om jag ska svara på vad Katarina Brännström sade tycker jag att fokus bör vara på att vi egentligen inte har sett några ökade antal visstidsanställningar i stort i Sverige sedan 90-talskrisen. Jag tror att det är viktigt att det finns ingångar för ungdomar på arbetsmarknaden. Som jag också lyfte fram i mitt anförande ser jag därför positivt på de partssamtal som pågår för att kunna kombinera utbildning med en anställning.
Jag tror också, som jag sade i mitt anförande, att många ungdomar som har att välja mellan att komma in på en visstidsanställning där vi vet att varje månad 70 000-80 000 personer går vidare till en tillsvidareanställning, ser det som ett positivt steg in på arbetsmarknaden.
Det handlar inte om att vi ska konstruera en modell där vi får så oflexibla anställningsformer som möjligt utan att vi ska hitta möjligheter för ungdomar att få in en fot på arbetsmarknaden.
Andreas Carlson (KD):
Jag tror att jag behöver titta i protokollet från förra årets debatt. Minns jag så fruktansvärt fel? Har jag stått här och sagt Kristdemokraterna vill sänka lönerna för ungdomar? Vad jag minns sade jag förra året i debatten att vi inte tar ställning till lönebildningen i Sveriges riksdags kammare genom att trycka ja eller nej utan att det är en fråga för arbetsmarknadens parter och ska så vara. Jag tittade faktiskt igenom protokollet i går.
Jag kanske läste dåligt, men jag har inte sagt det i debatten. Jag tror att Johan Andersson möjligen kan ha blandat ihop Kristdemokraterna med något annat av Sveriges riksdags olika partier. Men när det gäller svaret på frågan, om vi potentiellt sett skulle säga att Kristdemokraterna har varit för lägre ingångslöner, så är det också fel. Kristdemokraterna tycker som sagt att det här ska vara en fråga för parterna.
Däremot, om vi tittar på exempelvis vad OECD kommer fram till för slutsatser och anledningar till att vi i Sverige har en hög ungdomsarbetslöshet så är höga ingångslöner ett av de problem, om man nu får kalla det för det, som de pekar ut. Men jag har aldrig sagt att vi ska lösa det genom att lagstifta om ingångslönerna i Sveriges riksdag.
Det här är en fråga för arbetsmarknadens parter, och jag tycker att arbetsmarknadens parter ska ta ett stort ansvar för att hitta vägar in för ungdomar på arbetsmarknaden.
Däremot tror jag, fru talman, att ett förslag och ett system om en lärlingsprovanställning där man har introduktionsavtal, där man lär sig yrket samtidigt som man har ett utbildningsinslag och på det sättet, eftersom man jobbar lite mindre, får en lite lägre lön samtidigt som man studerar, skulle kunna vara ett sätt att minska trösklarna in på arbetsmarknaden för ungdomar.
Det tror jag att vi alla behöver jobba ännu mer på för att ta tag i den stora samhällsutmaning som det är med för många ungdomar som inte kommer in på arbetsmarknaden.
Andreas Carlson (KD):
En väl fungerande inre marknad med fri rörlighet för människor, varor och tjänster är en viktig grund i det europeiska samarbetet. Det är också ett viktigt redskap i kampen för att hjälpa människor att återgå i arbete i krisens Europa.
Möjligheten för företag att utstationera personal för arbete i andra medlemsstater är därför ett viktigt inslag i den fria marknaden för tjänster. Samtidigt är det självklart viktigt att de utstationeringar som görs till Sverige fungerar som en del av den svenska arbetsmarknadsmodellen. De utstationerade arbetstagarna ska omfattas av de villkor som gäller på den svenska arbetsmarknaden.
Den svenska modellen bygger på att arbetstagarorganisationerna har ett viktigt ansvar att övervaka att arbets- och anställningsvillkor för utstationerade arbetstagare följs. Arbetsmiljöverket utövar tillsyn över arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftningen vid bland annat utstationeringar.
Därför är det, herr talman, nödvändigt att arbetstagarorganisationer liksom Arbetsmiljöverket och andra myndigheter kan kontakta utländska arbetsgivare i Sverige. Regeringen föreslår därför i propositionen att det införs dels en skyldighet att anmäla pågående utstationeringar, dels en skyldighet att utse och anmäla en kontaktperson som bland annat ska tillhandahålla dokument som styrker att de nödvändiga villkoren upprätthålls.
Syftet är, återigen, att utstationerade arbetstagare i Sverige ska ha samma grundvillkor som svenska arbetstagare. Regelverket får dock inte bli för krångligt. Risken finns då att företagande och tjänsteproduktion i Sverige minskar. Anmälningsförfarandet behöver vara så enkelt som möjligt och i första hand göras smidigt via nätet.
Kristdemokraterna tycker att förslagen i propositionen är ett viktigt steg framåt när det gäller att förena den svenska modellen med de EU-krav som ställs på fri rörlighet. Jag anser också att förslagen gällande tillsyn och sanktioner är väl avvägda, och därmed yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Andreas Carlson (KD):
Att bryta mot trafikregler är att utsätta andra människor för livsfara. Därför är det av största vikt att hindra brotten och att komma åt dem som bryter mot lagen.
Med hänsyn till de stora risker som rattonykterhet och andra allvarliga trafikbrott utgör framstår det, i jämförelse med vad som gäller för förverkande på andra områden, som i hög grad rimligt att fordon som används vid sådana brott förverkas i större utsträckning än vad som sker i dag. Dessutom har straffhotet i många fall inte haft tillräcklig brottsavhållande effekt på dem som kanske har benägenhet att köra bil i påverkat tillstånd.
Vetskapen om att det finns en risk att bli av med sin bil kan sannolikt få betydelse i förebyggande syfte. Skärpta regler om förverkande av fordon vid trafikbrott Förslaget innebär att förverkandebestämmelsen utvidgas och att dagens oskälighetsrekvisit skärps genom att ett förverkande ska ske om det inte är uppenbart oskäligt. Motsvarande ska gälla även annan egendom som används som hjälpmedel vid trafikbrott eller har varit avsedd att användas som hjälpmedel.
Vi kristdemokrater menar att möjligheterna att förverka fordon som har använts vid trafikbrott kan komma att förhindra återfall och därigenom också förbättra trafiksäkerheten. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Andreas Carlson (KD):
Förra veckan debatterade vi i den här kammaren straffrättsliga frågor. Den som begår ett brott ska dömas till ett straff som står i proportion till det brott som begåtts. Det är en viktig del i att ge brottsoffret upprättelse att rättvisa skipas. När rättvisa har skipats ska den som dömts och sonat sitt brott återanpassas till ett fungerande liv i samhället.
Tiden inom kriminalvården ska användas på ett meningsfullt sätt och bestå av insatser som möjliggör ett liv utan brottslighet. Kriminalvården har tillförts betydande tillskott sedan 2006, men fortfarande återfaller alltför många i brott. Effektiv brottsbekämpning kräver framgångsrik återanpassning efter avtjänat straff.
För att uppnå detta krävs utvecklad och förbättrad samverkan mellan olika myndigheter och kommunerna. Jobb är en nyckel för att kunna anpassa sig till ett liv utanför fängelset och inte återgå till kriminalitet. Satsningar på jobbskapande åtgärder inne på fängelserna är därför av stor betydelse och bör även fortsättningsvis prioriteras. Exempelvis behöver tillgången till yrkesutbildning på anstalt stärkas.
Det behövs fler åtgärder för att förbereda intagna på kriminalvårdsanstalt för ett liv i frihet. Det handlar bland annat om kontakten med närstående men också om andra verksamheter för arbete och goda sociala nätverk som kan bidra till att avhålla de intagna från fortsatt kriminalitet. Herr talman! Det återfallsförebyggande arbetet behöver förstärkas, bland annat genom att utslussningsarbetet förbättras.
Vi i Alliansen anser att regeringen bör ge Kriminalvården i uppdrag att utöka och utveckla arbetet med särskilda utslussningsåtgärder i syfte att förbereda de intagna för livet efter tiden på anstalt. Att hitta former för att bedriva ett framgångsrikt återfallsförebyggande arbete är en av Kriminalvårdens stora utmaningar framöver.
Alliansregeringen tillsatte i juni 2014 en utredning som bland annat skulle föreslå nya former för samverkan mellan Kriminalvården och andra aktörer såsom Arbetsförmedlingen och andra myndigheter, kommunernas socialtjänster och ideella organisationer i syfte att förbättra möjligheterna till återanpassning till ett liv fritt från kriminalitet.
Jag tycker att det är anmärkningsvärt att regeringen har lagt ned den utredningen genom ett beslut den 22 januari. Jag står bakom tillkännagivandet som mina allianskolleger redogjort för och även alliansreservationerna, men för att spara tid vid voteringen yrkar jag bifall endast till reservation 4.
Andreas Carlson (KD):
Det är inte enbart Stockholms kristdemokrater som har lyft den här frågan. Den har diskuterats i vår partistyrelse och även i riksting. Som talesperson för Kristdemokraterna i rättspolitiska frågor företräder jag inte enbart mitt distrikt. Annars kunde jag uttala mig för Jönköpingsdistriktet, som jag råkar vara distriktsordförande för. Vi tycker att det är provocerande att det inte är förbjudet att rymma under den tid man sitter intagen.
Vi vill att det ska kriminaliseras, men vi har inte så precist som Sverigedemokraterna i sin reservation angett straffvärdet för den typen av brott. Därför har vi inte stöttat er motion.
Andreas Carlson (KD):
Jag kan ärligt talat inte svara på varför vi inte har motionerat om den här frågan under allmänna motionstiden. Det vi diskuterar i dag är ju motioner från den allmänna motionstiden. Vi är i Kristdemokraterna i ett politikutvecklingsarbete där frågorna på rättsområdet är föremål för förnyelse av vår politik. Vi kommer att se över också tidigare ställningstaganden.
Till dem som händelsevis tittar på den här debatten kan jag säga att de inte behöver vara oroliga för att Kristdemokraterna skulle ha ändrat uppfattning i frågan. Vi har inte varit beredda att stödja motionen i det här betänkandet med tanke på att vi i vårt ställningstagande inte har slagit fast just straffvärdet, och det är anledningen till att vi i det här betänkandet inte har någon reservation.
Vår ståndpunkt i frågan är att det är provocerande att det inte är kriminellt att rymma från ett straff som man har dömts till.