KBLab/rixvox huggingface dataset:
Nyamko Sabuni (L):
Jag kan inte göra annat än svara på de frågor som ställs i interpellationen. Frågan lyder: Vilka åtgärder avser man att vidta för att samordna den nya mottagningsstrukturen och föra över kompetensen från Integrationsverket till den nya strukturen? Det är precis det jag tog upp i mitt svar. Men det finns säkert fler detaljer som du gärna vill ha reda på. Det är bara att ställa ytterligare frågor på detaljnivå, så återkommer jag med de svaren.
Ja, de konferenser som pågår är till just för att överlämna uppgifter, utbyta erfarenheter och överlämna kompetensen på olika sätt. Det är länsstyrelserna själva som avgör vilken kompetens de ska ta in och som ska anställa personer. De får gärna anställa personer som redan i dag finns på Integrationsverket, men jag inser att det inte är det enklaste. Om man bor i Norrköping där verket läggs ned kanske man inte har möjlighet eller vill flytta till Norrlandslänen eller någon annanstans.
Det finns också de perspektiven som den enskilda anställda tar hänsyn till. Luciano Astudillo pratar om ogenomtänkt nedläggning. Den är inte ogenomtänkt, men nedläggningar eller flytt av myndigheter innebär alltid att farten i arbetet dämpas. Det inser jag också. Det är ingen som inte erkänner det.
Men det betyder inte att när man ser att saker och ting inte fungerar man inte ska göra något åt det. Din regering fattade beslut om att flytta på ett antal myndigheter. En av dem, Konkurrensverket, tillhör mig. Jag har sett vilka problem de tampas med för att återigen få fart på sin verksamhet. Samma sak kan hända Integrationsverket, men oavsett när vi lägger ned Integrationsverket och ändrar strukturen och ordningen kommer detta att inträffa.
Jag tycker att det är viktigt att vi gjorde det så tidigt som möjligt på mandatperioden så att Migrationsverket och länsstyrelserna i lugn och ro kan sätta sig in i sina uppgifter och se till att det sedan fungerar. När det gäller vem som ska ha ansvaret att köpa eller förhandla om introduktionsplatser läste jag just i svaret att länsstyrelserna har det ansvaret.
De har den operativa uppgiften att förhandla med kommunerna, både om mottagande och om introduktion. Så det åligger dem att sköta den uppgiften. Jag håller med om att flyktingmottagningen skapar misär, absolut. Men vi har inte ställt till den misären. Vi har ärvt den, och vi gör vad vi kan för att komma till rätta med den.
Jag tror att det viktigaste i detta - det finns massor att göra, det är ingen enkel uppgift - är att se till att det finns arbete på arbetsmarknaden för så många som möjligt som vill och kan arbeta. Det tror jag är grundbulten för att mottagningssystemet ska fungera. Människor som kommer nya till Sverige ska inte vara ett problem för kommunerna, utan de ska vara en tillgång. Bästa sättet att se till att kommunerna faktiskt ser dem som den tillgång som de är är just att se till att det finns arbete att tillgå också för dem.
Nyamko Sabuni (L):
Det är självklart att det finns ett glastak. Det är vi överens om. Detta glastak har vi brutit igenom på många andra områden. Varför skulle vi inte lyckas bryta igenom också nu? Jag tror inte på kvotering, inte ens för en kortare period. Jag tror inte på det. Jag är övertygad om att alla de kompetenta kvinnor som finns därute kommer att bryta igenom detta glastak. Det kommer att gå långsammare än om vi kvoterar. Den uppfattningen kan jag dela. Men för mig är det viktigt att processen har en naturlig gång.
De kvinnor som knackar på dörren och vill in i styrelserummen vill inte bli inkvoterade. Jag tycker att man ska ge dem så pass mycket respekt att man tror att de ska kunna ta sig in utan att de blir inkvoterade. Att män blir inkvoterade betyder inte att man ska byta ut en orättvisa mot en annan. Det är klart att det är orimligt att männen kvoterar in varandra om det sitter ett antal män som inte är kompetenta nog medan kompetenta kvinnor hålls utanför.
Men näringslivet kommer också att inse att det är orimligt. Om det ska kunna växa och attrahera medarbetare och kunder behöver det göra någonting åt det. Det intressanta som jag tycker att ni kunde svara på är: Varför denna symbolpolitik att kvotera till styrelserummen när makten finns i ledningsfunktionen i förtagen? Där kan kvinnorna faktiskt visa vad de går för med resultatansvar.
Där finns få kvinnor om inte färre än i styrelserummet. Det är där makten finns. Det är där jag skulle vilja få in kvinnor. För att underlätta det med politiken ska jag göra allt vad jag kan för att de ska ta sin in där. Men varken du eller jag talar om kvotering till de posterna, Esabelle Reshdouni. Du som tror på kvotering, varför hör vi inte att man ska kvotera till ledningsfunktionerna eller någon annanstans? Det finns makt på olika ställen i samhället. Varför talar du inte om det?
Denna symbolpolitik om kvotering till styrelserummen är bara en massa prat utan innehåll. Får vi kvinnor till ledningsfunktionerna lovar jag dig att någonting händer. De som sitter i ledningsfunktionerna i dag hittar du också i styrelserummen. Vi har alldeles för få kvinnor i ledningsfunktionerna. Vi måste jobba för att kvinnorna ska kunna anta de posterna. Det anser jag vara viktigast i detta.
Nyamko Sabuni (L):
Nej, det handlar inte om att säga att nu är det stopp utan det handlar om att se till att utvecklingen går framåt hela tiden. Återigen: Den kommer att gå långsammare fram än om vi skulle kvotera. Men för mig är det viktigt att det går framåt hela tiden. Det är det som jag ska försöka driva på med politiken. Jag vet att arbetsgivarna i dag är medvetna om hur viktigt det är att de får en kvinnlig representation i sina styrelser. De är medvetna om det och de jobbar på det.
Jag tror att vi delar synen på den processen. Detta måste ske, och det behövs. Medborgarna efterfrågar det, konsumenterna efterfrågar det och de kompetenta kvinnorna efterfrågar det. Jag tror visst att det spelar roll om man är kvoterad eller inte. Det räcker inte med att du vet hur kompetent du är; du vill gärna att din omgivning ska förstå att du är kompetent också. Om du är inkvoterad finns hela tiden ett ifrågasättande av hur kompetent du egentligen är. Jag hade i alla fall inte velat bli inkvoterat statsråd.
Jag tror att jag har många kvinnor - om inte majoriteten - med mig. Vi behöver inte bli inkvoterade. Vi har kompetensen. Men självfallet finns det historiska skäl. På grund av de manliga nätverken och så vidare har det skapats glastak runt om i vårt samhälle. Vi bryter igenom de glastaken hela tiden. Så kompetenta är vi, Reshdouni! Jag tycker att du ska vara glad över det. Vi är så kompetenta att vi bryter igenom glastaken, och det ska vi fortsätta att göra också i styrelserummen.
Jag tackar för denna intressanta debatt. Det pågår som sagt en process hela tiden, och det kommer fler förslag. Förslag kommer att behövas på familjeområdet och på utbildningsområdet. Det kanske också behövs särskilda åtgärder på jämställdhetsområdet. Vi återkommer hela tiden med åtgärder för att kvinnor också ska kunna ta plats i styrelserummen.
Nyamko Sabuni (L):
Jag har faktiskt aldrig heller hört Monica Green stå i denna talarstol och kalla sig demokrat. Jag menar bara att man är det. Man är demokrat. Man är antirasist. Man tror på alla människors lika värde. Man tror på ett jämställt samhälle. Det är ingenting man måste sätta i pannan: Jag är feminist. Då kan jag lika gärna sätta en massa olika beteckningar i pannan för det jag står för. Jag står för ett jämställt samhälle. Jag står för ett demokratiskt samhälle. Jag tror på alla människors lika rätt. Så är det, Monica. Jag handlar; jag går bara inte omkring och kallar mig för saker.
Sedan tänkte jag svara på en annan sak. Ni talar om att ensamarbete är farligt. Ni vet att vi har ungefär 100 000 enmansföretagare i Sverige. Är det också dåligt? Ska vi förbjuda det? Man kan inte ha företag när man är ensam för det blir för mycket ensamarbete. Ibland måste man kunna arbeta ensam också, och många gör det i form av egna företag. Många gör det som städare. De är lokalvårdare eller städar i lägenheter. Det finns redan många ensamma jobb i samhället.
Sedan kan man alltid önska att det finns arbetskamrater att söka sig tillbaka till vid raster och så vidare. Blir det flera jobb? Ja, det viktigaste för mig är faktiskt att de som redan jobbar i den här branschen återigen får möjligheten att kvala in till det sociala försäkringssystemet. Skapar vi flera jobb i samhället generellt kanske de inte nödvändigtvis behöver stanna inom denna bransch. Då kanske de söker sig vidare. Det är också bra.
Men den som vill, den som kan och den som hittar jobb inom branschen måste kunna få göra det. Då ska de kunna göra det vitt. Det är det viktigaste. Om de är många eller om de är få kan jag inte svara på. Det viktigaste är att de som finns där faktiskt kvalar in till trygghetssystemet. Det är det viktigaste för mig. Mycket viktigt är också att de som kan och vill ges möjligheten att faktiskt kunna köpa dessa tjänster för att kunna kombinera familjelivet och yrkeslivet.
Det är viktigt också för småbarnsfamiljer, som Veronica Palm var inne på. Den familjepolitik vi för med valfriheten och vårdnadsbidraget, som många har beklagat sig över, ger faktiskt föräldrarna möjlighet att gå ned lite i arbetstid. De får ersättning för att kunna vara lite mer med sina barn ett antal år innan barnen börjar skolan. Det är också bra.
Ökad valfrihet och möjligheten att låta familjerna själva vid köksbordet faktiskt fatta de beslut som passar familjen menar jag är det viktigaste i jämställdhetspolitiken.
Nyamko Sabuni (L):
Carina Adolfsson Elgestam har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att vi ska få ett mer jämställt arbetsliv. I sin interpellation framhåller Carina Adolfsson Elgestam att en viktig förutsättning för jämställdhet är att män och kvinnor tar ett gemensamt ansvar för familjen och att kvinnors ställning på arbetsmarknaden försvåras av att de fortfarande har huvudansvaret för barnen och det obetalda arbetet i hemmet. Regeringen har genomfört flera åtgärder som syftar till att alla människors vilja till arbete ska tas till vara.
Fler människor ska komma in på arbetsmarknaden och kunna arbeta i den omfattning de önskar. De reformer som regeringen genomfört eller aviserat, till exempel jobbavdraget, leder till att både sänka trösklarna in på arbetsmarknaden och göra det mer lönsamt att gå från deltid till heltidsarbete. Detta gäller främst kvinnor, som i större utsträckning än män är arbetslösa på deltid. Om det finns fler arbetsgivare att välja mellan skapas det ännu bättre förutsättningar för goda arbetsvillkor och bättre löneutveckling.
Tidigare i år beslutade regeringen om en proposition som lägger grunden för ökad mångfald bland vårdgivare, vilket innebär ett avskaffande av den så kallade stopplagen. En rad andra åtgärder är aviserade som syftar till att öka utrymmet för enskilda initiativ och eget företagande inom välfärdsområdet. På regeringens initiativ satsas nu 100 miljoner kronor på ett brett program för att öka nyföretagandet bland kvinnor, stödja forskning om kvinnors företagande och bidra till att kvinnors företag växer.
Både kvinnor och män ska kunna kombinera familjeliv med arbetsliv. Regeringen har aviserat en familjepolitik för valfrihet, ökad jämställdhet, större mångfald i förskolan och barnomsorgen och mer tid med barnen. En modern familjepolitik utgår från att familjer är olika, har olika önskemål och behov. Föräldrarna - som känner sina barn bäst - ska ges ökade förutsättningar att välja den typ av förskola och barnomsorg som är lämplig för just deras barn, i deras situation.
Familjerna ska uppleva att deras möjligheter att påverka sin vardag ökar. Förslaget att införa en jämställdhetsbonus syftar till att öka familjernas ekonomiska möjligheter att fördela föräldraledigheten mer jämlikt och förbättra förutsättningarna för jämställdhet både i familjelivet och i arbetslivet. För att underlätta för föräldrar att kombinera ett yrkesliv med ett fungerande familjeliv bör mångfalden inom barnomsorgen öka genom ökad valfrihet och en större variation av utövare.
Förslaget om sänkt skatt på hushållstjänster innebär dels bättre förutsättningar för familjer att köpa tjänster som underlättar vardagen, dels bättre möjligheter för de kvinnor och män som vill öka sin arbetstid. Regeringen kommer att bekämpa diskriminering på arbetsmarknaden med hjälp av en tydligare lagstiftning och en mer effektiv tillsyn genom att slå samman ombudsmännen på diskrimineringsområdet till en mer kraftfull myndighet.
Nyamko Sabuni (L):
Vårdnadsbidraget kan vi diskutera. Det är en intressant fråga. Vårdnadsbidraget kan användas på ett sätt som passar varken dig eller mig, det vill säga att kvinnan väljer att vara hemma fullt ut för dessa 3 000 kronor eller vad det nu blir. Men både män och kvinnor kan faktiskt gå ned lite i arbetstid under småbarnsåren och med vårdnadsbidraget kompensera det de missar. Man kan alltså använda det väldigt flexibelt.
Det finns även en hel del kvinnor i vårt samhälle i dag som stannar hemma utan dessa pengar och som är medvetna om vilka konsekvenser det innebär för dem i form av sämre pension, inga trygghetssystem att falla tillbaka på i framtiden och så vidare. De är medvetna om detta, och ändå väljer de att vara hemma med sina barn.
Vem är jag att se dessa kvinnor i ansiktet och säga att de gör fel val - om de har full information om vad det innebär. Jag tycker att valfriheten och mångfalden är viktig i det här fallet. Jämställdhetsbonusen som du efterfrågar kommer antagligen samma dag som vårdnadsbidraget. Det kan vi se fram emot även om du inte ser fram emot det andra lika mycket.
Men arbetet bereds, och denna reform kommer snart att genomföras. Det finns säkert en hel del olika förklaringar till varför många kvinnor jobbar deltid, både ofrivilligt och frivilligt - det senare för att man inte mäktar med att kombinera yrkesliv och familjeliv. Det är det som blir en ond cirkel. När några kvinnor väljer att jobba deltid innebär det att någon annan också anställs på deltid.
Jag tror inte att vi kan göra så mycket annat än att konstatera att arbetsgivaren måste få anställa efter förmåga. Jag hade inte förstått att rätten till heltid också innebar att den privata sektorn skulle tvingas erbjuda alla kvinnor som jobbar till exempel i klädbutiker anställning på heltid.
När det gäller den kommunala sektorn, som jag trodde att ni inriktade er på, kan det innebära att människor friställs från sina jobb. Vi kan inte tvinga kommunerna att anställa fler personer eller på mer tid än de har förmåga till.
Vad vi kan göra är att skapa förutsättningar för att kommunerna ska få fler skattebetalare och på det sättet ha råd att anställa både fler personer och fler på heltid. Männen köper sig fria, sade Carina Adolfsson Elgestam. Jag kan inte förstå hur ni tror att man kan köpa sig fri. Det finns väl ingen i ett hem som kan köpa sig fri med dessa tjänster.
De som köper dem kanske gör det max en gång i veckan, men inte heller den som köper en tjänst två gånger i veckan kan köpa sig fri från det arbete som alla människor dagligen lägger ned i sina hem. Kvinnor tar hand om sina barn mellan två och sju timmar varje dag. Männen gör det en till fyra timmar. Männen stryker i 32 minuter, och kvinnor gör det i 41 minuter. Männen städar i 36 minuter, och kvinnor städar i 48 minuter.
Kvinnorna har alltså fortfarande ett större ansvar för det obetalda hemarbetet, men påstå inte att männen inte deltar i det! Vi ska eftersträva att de tar mer ansvar, men det måste också finnas möjlighet att köpa tjänster och låta någon annan utföra arbetet. Därmed kan man få mer tid för familj och barn men också möjlighet att jobba mer om det nu är det man vill.
Nyamko Sabuni (L):
Kommunerna har inte bara friheten att införa vårdnadsbidrag, utan de får inte göra det förrän de har garanterat att förskolan fungerar. Det är också ett villkor. Det är inte säkert att alla kommuner som skulle vilja införa vårdnadsbidrag kommer att kunna göra detta. Visst finns det kommuner som kommer att göra det. Vad jag inte förstår är varför ni utgår från att en massa professionella kvinnor helt plötsligt ska vilja stanna hemma för 3 000 kronor i månaden. Varför tror ni det?
Det är klart att det finns kvinnor som stannar hemma redan i dag utan denna ersättning. De kvinnorna kommer nog att vara glada för denna ersättning - absolut. Men att det helt plötsligt skulle finnas en massa kvinnor som jobbar som vill stanna hemma för 3 000 kronor tror jag inte på. Med mångfalden i familjepolitiken, varför skulle arbetsgivaren utgå från att vi kommer att nyttja just vårdnadsbidraget? Varför kan inte de lika gärna tro att vi kommer att dela på jämställdhetsbonusen?
Det betyder att mannen kommer att ta ett större ansvar. De får en högre ersättning när mannen tar sitt ansvar. Det kan också bli så. Mångfald och valfrihet är kanske ett sätt att se till att arbetsgivaren inte tror att det finns bara en enda metod, bara ett sätt att välja på. Det finns många. Alla familjer har sina egna behov, och alla familjer måste få lösa sina familjeproblem på olika sätt. Livspusslen ser olika ut.
Det måste vi som politiker acceptera. Vi kan inte tillrättalägga folks liv. De måste få möjlighet att välja, men de måste också ha hela informationen, det vill säga vad olika val innebär. Det är viktigt.
Nyamko Sabuni (L):
Om vi ska skapa ett nytt vi i vårt land, vilket jag dagligen eftersträvar, är det viktigt, Luciano Astudillo, att diskutera den värdegrund som detta vi ska enas om. För mig är det tydligt. Denna värdegrund bygger på den svenska grundlagen, på de mänskliga rättigheterna och på jämställdhet. Det är det som denna värdegrund bygger på. Och allt som inte inryms inom detta är oacceptabelt.
Det är de extrema åsikterna hos Sverigedemokraterna och andra och också traditioner som faktiskt dagligen kränker mänskliga rättigheter. Det är oacceptabelt. Du får gärna tycka att min retorik är hård. Men jag kommer aldrig att acceptera att människor kränks på grund av traditioner, religioner och kulturer. Nej, det är oacceptabelt. Mänskliga rättigheter är universella. De tar inte hänsyn till religion, tradition eller kultur. Det är precis det som jag talar om.
Sedan får du ha egna åsikter om det. Den här regeringen sänker skatter med 40 miljarder kronor. 75 % av de 40 miljarderna går till att sänka skatter för låg- och medelinkomsttagare. Har en socialdemokratisk regering någonsin sänkt skatter för låginkomsttagare, Luciano Astudillo? Aldrig! Det är mitt svar till dig.
75 % av de 40 miljarderna går alltså till låg- och medelinkomsttagare. Jag hoppas att alla vid första lönen i januari nästa år verkligen tittar i sitt lönekuvert och då ser att det blir mer pengar över än de hade i januari när ditt parti satt i Regeringskansliet. Återigen: Människor vill inte ha ersättningar av olika slag eller bidrag. Människor vill ha jobb , och det är det som den här regeringen jobbar för.
Friska vuxna människor som vill och kan jobba ska också arbeta. Det misslyckades Socialdemokraterna med. Vi kommer inte att misslyckas med det.
Nyamko Sabuni (L):
Eva-Lena Jansson har frågat mig om omorganisationen på departementet är en del av regeringens nedprioritering av jämställdhetspolitiken och om jag är beredd att vidta några åtgärder för att komma till rätta med regeringens brist på jämställdhetspolitik. Eva-Lena Jansson hävdar i interpellationen att regeringens jämställdhetspolitik är passiv. Jag delar inte den uppfattningen. Den nya regeringen har kraftfullt höjt ambitionerna och mångdubblat resurserna för jämställdhetspolitiken.
Bildandet av det nya Integrations- och jämställdhetsdepartementet liksom den omorganisering som nu pågår är ett uttryck för denna ambitionshöjning. Resurserna för jämställdhetspolitiken har utökats till ca 400 miljoner kronor. Regeringen har genomfört flera åtgärder som syftar till att alla människors vilja till arbete ska tas till vara. Fler människor ska komma in på arbetsmarknaden och kunna arbeta i den omfattning de önskar.
De reformer som regeringen har genomfört sänker trösklarna in på arbetsmarknaden och underlättar för kvinnor och män att förena arbetsliv och familjeliv. Jämställdhetsbonusen syftar till att förbättra förutsättningarna för jämställdhet mellan kvinnor och män i ansvaret för hem och barn, i uttaget av föräldraförsäkringen och på arbetsmarknaden.
Genom att öka familjernas ekonomiska möjligheter att fördela föräldraledigheten mer jämlikt förbättras förutsättningarna för jämställdhet, och barnets relation med bägge föräldrarna stärks. Genom att förstärka motiven att återgå till arbete motverkas osakliga löneskillnader. Möjligheten att få skattereduktion vid köp av hushållstjänster bidrar till att underlätta vardagslivet för föräldrar och därmed till att förena arbete och familjeliv.
Låt mig ge några ytterligare exempel på jämställdhetspolitiska åtgärder som regeringen har genomfört under senare år. Ett omfattande handlingsprogram med åtgärder för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer har nyligen presenterats. Denna satsning beräknas i sin helhet uppgå till drygt 800 miljoner kronor.
Medel har avsatts för forskning om kvinnors hälsa, och regeringen satsar 100 miljoner kronor på ett brett program för att öka nyföretagandet bland kvinnor och bidra till att kvinnors företag växer. Det finns fler jämställdhetspolitiska insatser att nämna, men dessa exempel torde räcka för att kunna konstatera att regeringen verkligen inte är passiv i dessa frågor. Och låt mig tillägga att regeringen avser att framöver ta ytterligare initiativ inom jämställdhetspolitiken.
Nyamko Sabuni (L):
Den kvinna som är sjuk vill ha rehabilitering tillbaka till arbetsmarknaden, inte evig ersättning och framför allt inte förtidspension redan vid 35. Det kunde vi se under er regeringstid. Den kvinna som är arbetslös vill tillbaka till arbetsmarknaden, inte evighetsstämpla i deltids- eller heltidsarbetslöshet. Det är inte det människor efterfrågar.
Det är de förutsättningarna vi försöker skapa för alla i vårt land som är i arbetsför ålder, som är friska, som vill arbeta, som vill skapa sig en ekonomisk självständighet. Det är någonting ni aldrig mäktade med, men det är någonting vi gör eftersom det är rätt. Det skapas fler jobb, vi sänker trösklarna in till arbetsmarknaden, vi gör det lönsammare att arbeta och vi ser till att kvinnor inte fastnar i deltidsarbetslöshet - som ni såg till att de gjorde.
Kommunerna inser att om de ska ha personal till sina verksamheter måste de erbjuda drägliga arbetsförhållanden. Heltid är en del av det som kan kallas drägliga arbetsförhållanden. Det är så. Varför ska ni bara prata om lagstiftning om rätten till heltid? Ska ni också lagstifta om lika lön? Ska ni lagstifta om annat? Behöver vi inte facket längre? Räcker det med bara det socialdemokratiska partiet nu?
Behövs det inga parter på arbetsmarknaden som ska förhandla om dessa saker? Det här är en fråga för arbetsmarknadens parter och ingenting som vi politiker ska peta i. Men vi ska skapa förutsättningar för att kvinnor också ska kunna jobba heltid i lika stor utsträckning som männen. Vi utbildar i dag kvinnor i lika hög utsträckning som män - om inte mer. Det är väl självklart att vi ska använda den kompetensen också.
Det är en förlust för samhället att för många kvinnor inte arbetar eller att för många kvinnor inte arbetar i lika stor utsträckning som de skulle önska. Det är de förutsättningarna vi ska se till att de får. Vi kan inte definiera vad som är bäst för alla kvinnor i vårt land. Varje kvinna måste få välja det liv hon vill leva, och vi ska se till att det finns förutsättningar att göra det.