Kent Härstedt (S):
Vi behandlar nu utrikesutskottets betänkande 2017/18:UU13 om organisationen för säkerhet och samarbete i Europa. Detta är med all sannolikhet mandatperiodens sista debatt om OSSE. Jag har haft förmånen att först vara vice ordförande under fyra år och nu ordförande i den svenska delegationen till OSSE:s parlamentariska församling.
Jag vill säga några ord om mandatperioden och det arbete vi tillsammans har utfört i församlingen. Först vill jag dock yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna.
Jag tycker att det uppdrag som har anförtrotts mig och mina kollegor att representera riksdagen i OSSE:s parlamentariska församling känns både meningsfullt, utmanande och berikande. Den svenska delegationen har under mandatperioden varit, och är, en av församlingens mest aktiva.
Den är också en av de mest värderingsstarka delegationerna. Vi är en flitig och plikttrogen delegation och har förmåga att generera förtroende i breda kretsar inom den parlamentariska församlingen. Som ett resultat av detta vinner vi ständigt förtroendeuppdrag inom församlingens olika arbetsområden.
Själv har jag under tre år tjänat som församlingens vice president, och just nu är jag dess Special Representative for Eastern Europe. Vice ordförande för den svenska delegationen, Margareta Cederfelt från Moderaterna, är just nu vice president och medlem i församlingens migrationsgrupp. Christian Holm Barenfeld, också från Moderaterna, är ledamot i arbetsgruppen som arbetar med reformer inom församlingen.
OSSE är en organisation som likt FN arbetar i en inkluderande anda. Detta ställer särskilda krav på oss som kommer från länder som är demokratiska och som värnar frihet och mänskliga rättigheter samt arbetar tydligt mot korruption. Arbetet i OSSE:s parlamentariska församling tar oss till många platser inom den enorma yta som utgör OSSE:s 57 länder.
Det ger möjlighet till breda nätverk men ställer också krav på oss och ger oss ett ansvar som förtroendevalda företrädare i en värderingsbaserad organisation.
Så länge ofrihet, förtryck, förföljelse, konflikt och korruption är en påtaglig del av vardagen i så många av OSSE:s medlemsländer måste det tuffa samtalet ha sin självklara plats vid församlingens möten. Därför arrangerade jag tillsammans med den svenska delegationen ett rundabordssamtal om mänskliga rättigheter då församlingen hade sitt sommarmöte i Minsk i Vitryssland förra sommaren.
Det var kanske inte riktigt vad värdnationen hade förväntat eller önskat sig, men det är detta det innebär att vara värderingsbaserad: att faktiskt använda dessa tillfällen och mötesplatser till att sträva mot ökad frihet, ökade mänskliga rättigheter och i grunden ökade förutsättningar för demokrati. Fru talman!
Jag har bara häromdagen varit på en resa för församlingens räkning. Jag reste med församlingens president Tsereteli och ytterligare några företrädare.
Vi åkte till östra Ukraina och Donbass, området där kriget pågår med oförminskad styrka - faktiskt med ökad styrka just nu.
Vi kom till fronten och såg hur de människor lider som har valt att stanna kvar i det ingenmansland som ligger mellan fronten på den ukrainska sidan och ockupanterna, som faktiskt ockuperar området med militära medel och på daglig basis beskjuter civila människor.
Man använder prickskyttar, artillerield och granatkastare. Jag och mina kollegor såg tydliga spår av förstörelsen och lidandet som följer av det våld som pågår i östra Ukraina.
Jag såg också det arbete som OSSE utför med de många modiga människor som är ute i OSSE:s tjänst. De observatörer som vi har i detta område kallas SMM. De vittnar om svårigheterna att arbeta. Man försöker att använda modern teknologi, och man har tagit dit drönare för att kunna övervaka bättre.
Det finns ju en överenskommelse om att OSSE ska kunna verka i detta område, men sju av dem har blivit nedskjutna och förstörda.
Detta är inga små investeringar för OSSE, och det här sker alltså trots en överenskommelse om att OSSE ska få sköta observationen av ett så kallat stillestånd mellan parterna till dess att Minskförhandlingarna når fram till ett resultat.
Vi krävde vid vårt möte med Porosjenko såklart att Ukraina ska fortsätta med sina interna reformer, att landet fortsätter att bekämpa korruption och interna svårigheter och att man genomför de reformer som måste ske i det ukrainska samhället. Men självklart är det så att den olagliga ockupationen av Krim samt våldet i och ockupation av Donbassområdet är någonting som måste upphöra omedelbart.
Förutsättningarna för OSSE att utföra sitt arbete på ett fridsamt sätt, utan att riskera att bli beskjutna, måste genast respekteras. Som Björn Söder nämnde tidigare är valövervakning en väldigt viktig del av OSSE:s parlamentariska församlings arbete.
Det är också så att detta arbete håller på att förändras, vilket Björn Söder nämnde i sitt anförande. Jag har själv gjort 19 internationella valövervakningar och lett 3 av dem. Jag måste säga att förändringarna har gått ganska snabbt under de åtta år som jag har genomfört detta arbete.
Det gäller inte bara sättet att räkna röster utan också hur man i dag övervakar i vallokaler samt sättet på vilket man håller på att utveckla identifikation av dem som röstar.
Teknologin kan vara ett hot om den används av diktaturer eller auktoritära regimer som bara vill legitimera val, men den kan också vara en tillgång om den används i länder som är demokratiska och där man har tilltro till de institutioner som använder teknologin. Visst kommer detta att utmana den parlamentariska församlingens sätt att arbeta när det gäller valövervakningar.
Jag tror dock att metodologin i detta arbete i synnerhet kommer att förändras av Odihr, som jobbar med metodologi, statistik och utvärderingar av val, och inte framför allt av den parlamentariska församlingen. Vi är ju utövare av de metoder som man tar fram. Därför är jag av uppfattningen att detta arbete säkert är ett arbete som är pågående.
Jag tycker att det är viktigt att vi från den parlamentariska församlingen driver på, men jag tycker framför allt att det är viktigt att vi ställer de relevanta frågorna till de institutioner som har ansvaret för att organisera valövervakningarna. Till sist, fru talman, vill jag tacka riksdagen, som har anförtrott mig ordförandeskapet i delegationen.
Jag tycker att vi som delegation kan närma oss mandatperiodens slut med ett väl förrättat värv. Jag är stolt över den delegation som jag har fått leda. Som jag har nämnt är vi en väldigt aktiv delegation som har gjort ett gott arbete och som respekteras i hela församlingen. Ännu väntar ett sommarmöte om några veckor i Berlin. Jag vet att delegationen är i full gång med att förbereda såväl resolutioner som side events.
Björn har nämnt något, och jag gissar att även Margareta Cederfelt snart kommer att nämna något inför detta sommarmöte. Själv kommer jag att fortsätta mitt engagemang vad gäller demokratiseringen och kravet på mänskliga rättigheter i Belarus eller Vitryssland. Det väntar också ytterligare ett par valobservationer i sommar.
Jag vill rikta ett särskilt tack till alla dem från den svenska delegationen som har lagt ned mycket tid på att helg efter helg åka på valövervakningar. Dessa människor avstår familjeliv och ledighet. De åker från riksdagen ut i fält och kommer sedan tillbaka till riksdagen och börjar en ny arbetsvecka. De förtjänar ett särskilt tack.
Den svenska delegationen ligger tillsammans med den italienska delegationen i topp bland alla de 57 länderna vad gäller att ställa upp på valobservationer. Jag vill rikta ett varmt tack till dem och uttrycka min respekt för deras arbete. Jag vill till sist tacka kollegorna i delegationen för deras fina insatser och för gott kamratskap. Jag vill också tacka personalen på RIK, som alltid är oss behjälpliga.
De reser med oss och stöttar oss såväl vad gäller säkerhetsfrågor som allt det praktiska och, såklart, innehållet i vårt arbete. Många har investerat mycket tid för att vi ska göra en god insats, och jag vill rikta ett tack till alla.