Gunilla Carlsson (S):
I dag befinner vi oss mitt i en ekonomisk kris. Vi har de senaste månaderna nästan dagligen hört om nya varsel. Många har gått och många kommer den närmaste tiden att gå ut i arbetslöshet. Det är en situation som för många innebär en katastrof, både ekonomiskt och personligt.
Vi hör om kommuner och landsting som inte får sina budgetar att gå ihop och som vädjar om ekonomisk hjälp från den borgerliga regeringen, men icke, det kommer inte några ökade anslag. Varför tar jag då upp detta när dagens betänkande handlar om folkbildning och friluftsliv?
Jo, fru talman, det är nämligen så att det här betänkandet behandlar två socialdemokratiska motioner som tar upp det delade ekonomiska ansvaret för folkbildningen, det delade ansvaret mellan stat, landsting och kommun.
Man hänvisar till den folkbildningsproposition som lades fram 2006, Lära, växa och förändra , där det just betonades att folkbildningen är en angelägenhet för hela samhället och att ansvaret för det ekonomiska stödet ska delas mellan stat, landsting och kommun. Det beslutades då, av en enig riksdag, att regeringen skulle ta initiativ till överläggningar med Sveriges Kommuner och Landsting.
I betänkandet hänvisar majoriteten till Kulturutredningen och förslaget om eventuella överenskommelser av det slag som har slutits på det sociala området mellan staten, den ideella sektorn och Sveriges Kommuner och Landsting. Men det som motionen pekar på är ju ett beslut som redan har fattats i Sveriges riksdag. Jag skulle i dag vilja att utskottsmajoriteten informerar oss om vad som har hänt.
Har ansvarig minister initierat några överläggningar, och vad har man i så fall kommit fram till? Jag är övertygad om att detta är en viktig fråga att driva på. Enligt Folkbildningsrådets senaste verksamhetsrapport har kommunernas anslag till studieförbunden från 1991 till 2007 minskat med närmare 40 procent. Från landstingen har de under samma period minskat med 11 procent.
Man kan också i årets rapport, precis som i förra årets, läsa om ett tiotal kommuner som ger 0 kronor till folkbildningen. Majoriteten av dessa är borgerligt styrda. Men hur kommer de siffrorna att se ut de kommande åren? Vi vet att det med den tuffa ekonomiska situationen ute i kommuner och landsting också finns en risk att flera kommuner kommer att nolla eller minska sina anslag till folkbildningen.
Det moderatstyrda Stockholm har enligt Folkbildningsrådets verksamhetsrapport redan minskat sitt anslag till studieförbunden från 41 kronor per invånare till 34 kronor per invånare. Stockholm ligger nu under genomsnittet i landet som är 41 kronor.
Vi socialdemokrater anser att folkbildningen behövs oavsett vilken konjunktur man befinner sig i, men möjligheten för deltagarna att vara med påverkas av deras ekonomiska situation.
Det finns nu en stor risk att arbetslösa och andra resurssvaga grupper minskar sitt deltagande eller avstår helt från att delta i studiecirklar och folkhögskolekurser, trots att det kanske är just nu som folkbildningen behövs som allra mest. Med de minskade anslagen kommer deltagaravgifterna att bli allt högre, vilket kommer att stänga ute en stor del människor från folkbildningsverksamheten.
När regeringen nu för en politik som gör att Sverige är på väg mot massarbetslöshet vill vi socialdemokrater satsa på jobb och utbildning. Vi har tidigare presenterat ett konkret krisprogram med fler än 100 000 jobb och utbildningsplatser. Därför vill jag lyfta fram vår reservation som tar upp en stärkt roll för folkhögskolorna.
Vi vill att folkhögskolorna ska användas på ett bättre sätt för att bistå dem som vill skaffa sig en ny utbildning eller dem som behöver komplettera tidigare utbildning. Sverige har en ungdomsarbetslöshet som är den näst högsta i hela Europa, och många skulle behöva läsa in eller komplettera sina utbildningar. Vi vet att folkbildningens pedagogik passar många som inte tidigare har tyckt att skolan har passat för dem.
Vi vill utnyttja lågkonjunkturen för att stärka kompetensen i Sverige med ett kompetenslyft. Här ser jag folkhögskolan som en av flera viktiga aktörer för att hjälpa människor tillbaka till arbetslivet och till en ny utbildning. Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga några ord också om friluftsliv och friluftsorganisationerna. Friluftsliv och hälsa hör ihop.
Friluftsorganisationerna tar ett stort ansvar för att bygga ett mer hälsosamt samhälle. Det är viktigt att uppmärksamma den icke organiserade idrottens betydelse för människors hälsa. Vi socialdemokrater anser därför att friluftslivets organisationer bör ges en högre status från samhällets sida och att ökad hänsyn bör tas till deras förebyggande arbete.
Svenskt Friluftsliv är en paraplyorganisation för 21 ideella friluftsorganisationer i Sverige som tillsammans har 1,7 miljoner medlemmar, varav 300 000 är barn och unga. Svenskt Friluftsliv kan i dag jämställas med Riksidrottsförbundet som paraplyorganisation. Vi socialdemokrater tycker att friluftsrörelsen på samma sätt som idrottsrörelsen skulle kunna ges ansvar att administrera sina bidrag själv.
Vi vill att regeringen ska tillsätta en utredning som har till syfte att utreda det framtida stödet till icke organiserad idrott och för det samlade Svenskt Friluftsliv. Fru talman! Jag ställer mig bakom samtliga socialdemokratiska reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna nr 1 och nr 4.