Aron Emilsson (SD):
"Stockholm Motala, Stockholm Motala." Det är närmast bevingade inledningsord från radions svunna tider.
I en tid då medielandskapet rusar mot nya trender och tendenser och den så kallade digitala revolutionen tagit världen med storm finns det anledning, särskilt ett valår som detta, att göra några viktiga tillbakablickar och framtidsutblickar och fästa några brännande politiska mediefrågor på vår anslagstavla. Inledningsvis vill jag yrka bifall till Sverigedemokraternas reservation avseende sändningstillstånd, som min kollega Angelika Bengtsson lagt ut texten om.
Vi debatterar i dag radio och tv. Vad innebär detta år 2018? Radio och tv är förvisso fortfarande fundamentala mediala plattformar och kommunikationskanaler, men det är under press och minskande till förmån för sociala medier, Youtube-kanaler och internetbaserade nyhetssajter i den digitala revolutionens kölvatten.
Medielandskapet är i omdaning, och vi beslutsfattare måste vara medvetna och kloka i hur vi bemöter det. Vår viktigaste uppgift är att skapa förutsättningar för ett mångfasetterat medieutbud och en infrastruktur och att erbjuda verktyg för källkritik tidigt, till exempel i skolåldern. En annan uppgift att sjösätta sådana sändningstillstånd och granskningsfunktioner som har folkets förtroende samtidigt som det garanterar mediernas frihet och kvalitet.
Å ena sidan har informationsflödet demokratiserats genom sociala medier. Allt fler kan bidra till det gemensamma samtalet. Å andra sidan möjliggör den nya tekniken att propaganda och enkelriktade nyheter kan pumpas ut och få fäste utan att man reflekterar över innebörden. Detta sker från höger till vänster, från public service till alternativa medier, oavsett kulör.
Där någon aktör har en styrka och en viss syn på värdering av information och dess förmedling har någon annan aktör en svaghet men någon annan styrka när det gäller att spegla andra perspektiv, andra vinklar eller en annan nyhetsvärdering. Mediemångfalden demokratiserar det offentliga samtalet. Herr talman! Jag tror att det finns en längtan.
Det är en längtan efter saklighet i medierna - opartiskhet, stärkt källkritik, inte bara hos skolelever utan också vid redaktioner och allmänheten. Det är en längtan efter att slå hål på filterbubblor och falska nyheter och att över lag stärka bildningen och bildningsidealet. Vad innebär det då att bedriva radio och tv i allmänhetens tjänst?
Innebörden av public service-begreppet formulerades av den förste BBC-chefen, John Reith, som pekade på att BBC inte enbart skulle ägna sig åt underhållning utan också utbilda och informera lyssnarna. Att vara i allmänhetens tjänst och uppleva ihållande kritik måste, som flera tidigare talare har varit inne på i dag, leda till självrannsakan och självkritik.
Att ta intryck av hur public service-kanaler i våra grannländer arbetar, att bredda politisk rapportering och debatt med perspektiv etablerade bland allmänheten liksom att aktivt och integrerat arbeta med programetik och oberoende för att undvika polarisering och politisk ensidighet är några verktyg som ligger nära till hands.
Ja, det är angeläget att identifiera kritiken för att dels stå i allmänhetens tjänst, dels försvara en i grunden och i allt väsentligt god idé och institution, som public service är. Herr talman!
Stundtals är tonläget högt när det gäller hur vi beslutsfattare kan och ska diskutera radio och tv i allmänhetens tjänst - public service - vilket vi alla här är överens om att vi samtidigt ska hålla armlängds avstånd ifrån. Sketchen "Pitt" i Gula hund från 1966 med Tage Danielsson, Birgitta Andersson och Gösta Ekman skapade sådan debatt att den till och med diskuterades här i kammaren, där revyn i stället fick namnet Fula hund .
Nu för tiden kretsar debatten sällan kring den typen av redaktionella urval, men då public services utbud är en så stor del av det offentliga samtalet, når så många svenska medborgare och diskuteras bland gemene man är det inte orimligt att styrdokument och kontrollorgan diskuteras på den främsta arenan för medborgarnas talan i det offentliga rummet, nämligen Sveriges riksdags kammare.
Vi kan, ska och behöver debattera, utvärdera och analysera radio och tv i allmänhetens tjänst, inte minst då det görs av vår uppdragsgivare, Sveriges folk. Vi ska också akta oss för att skapa A, B, C- och D-lag bland dagens medier. Naturligtvis ska hederligt och högkvalitativt journalistiskt arbete stödjas, vilket medborgarna ska kunna lita på, särskilt i mediernas granskning av makten.
Sant och falskt är fundamentalt att redovisa, liksom i den fria och oberoende forskningen. Lika fundamentalt är det att överallt slå vakt om källkritik och stävja falska nyheter, oavsett politisk kulör. Det väsentliga är att detta inte får uppfattas som att äldre, etablerade medier i en konstant utveckling medvetet bekämpar unga och växande mediekanaler. Låt oss alla ta med oss detta under detta viktiga valår.