Margot Wallström (S):
Karin Enström har frågat mig vilken bedömning jag gör av det säkerhetspolitiska läget i Arktis och om jag står fast vid att Sverige inte ska ta fram en ny Arktisstrategi. Precis som Karin Enström påpekar innebär klimatförändringarna och det säkerhetspolitiska läget i omvärlden nya utmaningar och möjligheter även i Arktis. De stora utmaningar som vi står inför i Arktis måste bemötas genom samarbete med alla regionala aktörer.
Arktiska rådet är det primära forumet för internationellt samarbete kring arktiska frågor. I rådets mandat ingår dock inte att diskutera militärt säkerhetspolitiska frågor. Sveriges arbete i Arktiska rådet styrs alltjämt av den svenska strategi som togs fram 2011 för den arktiska regionen.
Denna tillsammans med den förstärkta miljöstrategin för Arktis från januari 2016 tycker vi fortsatt väl speglar de prioriteringar som regeringen driver inom ramen för Arktiska rådet. Regeringen avser att även fortsatt föra en aktiv Arktispolitik inom alla relevanta samarbetsområden såsom hållbar ekonomisk utveckling, miljö och klimatarbete, forskning samt den mänskliga dimensionen som fyller strategin med innehåll.
Här kan nämnas vikten av att fortsätta med implementering av rekommendationer och av att driva projekt. Inom ramen för Arktiska rådet driver Sverige en målmedveten och långsiktig linje, där klimat och miljöfrågor tydligt står i centrum - i synnerhet vikten av ett hållbart resursutnyttjande som omfattar ett ökat arbete för skydd av den känsliga miljön, skydd av ekosystemen på land och till havs och bevarande av den biologiska mångfalden.
På miljö och klimatområdet har Sverige exempelvis drivit på sedan 2011 för ett förstärkt resiliensarbete inom Arktiska rådet och tagit initiativ till ett våtmarksprojekt. Vidare har vi ett aktivt samarbete med Västerbotten och Norrbotten kring regionernas roll för en hållbar utveckling och ger stöd till deras Arktisarbete. Inom forskningsområdet undertecknades ett forskningsavtal i samband med ministermötet i Fairbanks i Alaska i maj detta år.
Det kommer att ytterligare stärka forskningsutbyten och samarbeten. Ett intensivt samarbete och nätverk finns etablerat mellan svenska universitet och övriga arktiska länder. För svenskt vidkommande är isbrytnings och forskningsfartyget Oden liksom forskningsstationerna i Abisko och Tarfala viktiga i detta sammanhang. Den mänskliga dimensionen, inklusive stöd till urfolkens möjligheter att delta i Arktiska rådets arbete, är prioriterad.
Sammantaget gör detta att vi i dagsläget inte ser att det föreligger ett behov av en helt ny Arktisstrategi. Det internationella säkerhetspolitiska intresset för Arktis har ökat, och flera länder har stärkt sin närvaro i regionen. Samtidigt har den säkerhetspolitiska situationen i Sveriges närområde över tid försämrats och präglas fortsatt av osäkerhet. Sammantaget gör detta att Sverige nära följer utvecklingen av den säkerhetspolitiska situationen i Arktis.
Det är av yttersta vikt att vi bevarar Arktis som ett lågspänningsområde karakteriserat av samarbete och dialog och med respekt för internationell rätt, inklusive Unclos. Utvecklingen i omvärlden ökar betydelsen och mervärdet för Sverige av att vara engagerat i regionala samarbetsstrukturer.
Vi har de senaste decennierna haft ett starkt engagemang i de regionala samarbetsstrukturerna i norr: Arktiska rådet, Barentsrådet, Östersjöstaternas råd, Nordiska ministerrådet och EU:s nordliga dimension. Råden fungerar som positiva komplement till bilaterala och multilaterala kontakter, inte minst med Ryssland och USA, och stärker därigenom vår närområdespolitik.
De utgör arenor där vi har kontinuerlig kontakt och dialog med Ryssland och inom vilka ett konstruktivt samarbete och konkreta projekt genomförs. Samarbetet inom råden bidrar till att bygga förtroende och fungerar stabilitetsskapande. Som Karin Enström väl känner till kommer vi under 2017-2019 att ha en ledande roll i dessa olika samarbetsforum genom att vara ordförande i CBSS, Barentsrådet och Nordiska ministerrådet.