Andreas Carlson (KD):
Krig, oroligheter, terror och trakasserier har fått människor på flykt genom hela historien. Människor flyr för att de i diktatorers eller terroristers ögon har fel bakgrund, utövar fel religion, har fel etnicitet, är födda på fel plats och så vidare. Flykten handlar om livet och om dem man håller allra kärast.
Nu ser vi de mest omfattande flyktingströmmarna sedan andra världskriget. För oss kristdemokrater är det en självklarhet att vi som lever i ett fredligt land ska klara av att hjälpa vår nästa, våra medmänniskor, både i dag och i morgon. Tillvägagångssätten kan variera.
Privat kan vi engagera oss i frivilligarbete, skänka en slant eller en större summa till Röda Korset, Erikshjälpen eller andra typer av organisationer. Som land kan vi hjälpa människor här i Sverige och även på plats i flyktinglägren i krigsområden och krigshärdarnas närområden. I grunden handlar detta om att stå upp för människovärdet.
För oss kristdemokrater är det helt centralt. Samtidigt när Sverige ställer upp, hjälper och välkomnar människor hit, när civilsamhälle och enskilda visar sitt stora, varma och imponerande engagemang för människor i nöd, svarar några få extremister med motsatsen och sprider skräck.
Tilltänkta och fungerande boenden för asylsökande har satts i brand. Mycket talar för att bränderna har varit anlagda. De som sätter fyr, tänder eld, på hoppet om en fristad, på hoppet om ett nytt hem, piskar upp stämningar inte mot den politiska agenda de anser vara fel utan mot människor som kommer hit från andra länder.
De skapar otrygghet och de skapar rädsla bland människor som har lämnat allt vad de äger och har flytt förföljelse och krig. Herr talman! För drygt en månad sedan klev en ung man in på en skola i Trollhättan. Ett obeskrivbart drama ägde rum. Det var en helt avskyvärd attack. Det är svårt att ens försöka förstå att det har ägt rum.
Attentatsmannen gick runt i skolan och avgjorde vem som skulle dö. De som drabbades hade samtliga utländsk härkomst eller såg i varje fall ut att vara av utländsk härkomst. Det var dem han valde ut. De är första gången något liknande har hänt i en skola i Sverige, men det är inte första gången denna typ av rasistiska dåd har skett i vårt land.
I början av 90-talet härjade lasermannen i Stockholm, som flera har varit inne på tidigare i debatten. För några år sedan var det Peter Mangs i Malmö. Deras utvalda offer var människor med utländskt utseende. Under den senaste tiden har Sverige höjt terrorberedskapen. Vi vet lite om de orsaker som ligger bakom, men Säpo är tydligt.
Det största hotet just nu mot Sverige är våldsbejakande islamistisk extremism. Inte minst efter händelserna i Danmark och Frankrike tidigare i år vet vi att något liknande också skulle kunna ske här mitt ibland oss. I Malmö är oron stor bland den judiska befolkningen. Glåpord och hat sprids.
Vid attentaten i både Frankrike och Danmark var judar ett särskilt mål. I förra veckan attackerades en judisk lärare i Marseille av IS-anhängare. Herr talman! De har något gemensamt, mordbrännarna, attentatsmannen i Trollhättan, lasermannen, Mangs och islamisterna.
De drivs av hat, och de sorterar in människor i två kategorier: mer eller mindre värd och mer eller mindre värd att leva. Människovärdet är unikt och okränkbart, och det är enbart i demokratier som minoriteter och olikheter har möjligheten att respekteras och att leva i fred. Det är något som vi verkligen måste värna.
Det är själva kärnan i ett land som vårt. Men då duger det inte att kommuner i Sverige, däribland Malmö, saknar handlingsplaner mot våldsbejakande extremism. Då duger det inte att antirasismen exkluderar. Och då duger det inte att nonchalera att hatbrott och hot sker. Herr talman!
Utmaningarna i vårt land är stora, inte minst på migrations- och integrationsområdena. Utanförskap och isolering kan vara en grogrund för hatet att frodas. Därför ingår också en aktiv integrationspolitik i alla dess delar i det förebyggande arbetet mot hatbrott och rasism.
Ska Sverige kunna vara ett land som präglas av medmänsklighet och trygghet måste vi bygga ett samhällsklimat som inte har sin utgångspunkt i konflikter och motsättningar utan i en samhällsgemenskap som vilar på tillit och förtroende.