KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tomas Eneroth (S):
Jag har inte fått intrycket att Trafikverket på något sätt skulle nedprioritera detta. Min erfarenhet av Trafikverket är att man när det sker störningar i trafiken snabbt är framme och agerar och hittar lösningar. Hur det var i just detta fall, mitt i sommaren, känner jag inte till, men utgångspunkten är naturligtvis att Trafikverket har i uppdrag att säkerställa att vi har en väl fungerande infrastruktur och att trafiken ska kunna flyta.
Jag tror att utmaningen på sikt när det gäller det statliga färjerederi vi har för den här typen av färjetrafik kommer att vara att klara av utbytet till moderna färjor. Jag tror att snittåldern på färjorna ligger en bit över 30 år, så här ligger ett uppdrag att skapa utrymme för att successivt byta ut dem - inte bara av klimatskäl, som vi var inne på, utan också av driftssäkerhetsskäl.
Detta uppdrag har Trafikverket. Resurserna har vi ställt till förfogande, och det finns dessutom ett tydligt regelverk. Jag förutsätter, återigen, att Trafikverket nu tar sitt ansvar och säkerställer att vi har trygga förbindelser och att man agerar snabbt för att det ska vara så.
Tomas Eneroth (S):
Jag vill bara göra ett påpekande. Om det är så att färjan står still på grund av väder måste vi ha respekt för det. Personalens säkerhet och sjösäkerheten måste alltid komma i första rummet. Utgångspunkten är att det aldrig får äventyras om det är oväder eller dimma. Jag vet också att den förståelsen finns hos de boende.
Sjösäkerheten måste alltid komma i första rummet, både för personal och för resenärer. Sedan finns det förutsättningar att hitta reservfärjor, även om man ska ha respekt för att det kan vara komplicerat. Men återigen: Det ligger i Trafikverkets arbete, och de tar också allvarligt på detta, naturligtvis.
På samma sätt som jag nu tar mitt ansvar genom att vi skjuter till resurser och uppmärksammar detta förutsätter jag att också John Widegren och Moderaterna är beredda att säkerställa att de resurser finns som behövs för statlig infrastruktur. När jag tillträdde som infrastrukturminister och tog fram en nationell plan fick vi lägga 100 miljarder mer än vad den moderatledda regeringen hade gjort innan, eftersom man då inte hade valt att prioritera infrastruktur.
Svar på interpellationer Jag hoppas att man förstår att Sverige behöver en bra infrastruktur, både i stad och - inte minst - på landsbygden, så att alla människor i landet kan känna sig trygga med bra och klimatsmarta förbindelser.
Tomas Eneroth (S):
Thomas Morell har frågat inrikesministern om han avser att vidta åtgärder för att skydda den personal som har vägen som sin arbetsplats. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag tar mycket allvarligt på uppgifter om att någon skadats eller förolyckats på våra vägar. Särskilt beklagligt är det om detta drabbar någon av alla dem som har vägen som sin arbetsplats.
Regeringen arbetar målmedvetet och systematiskt med att förbättra såväl trafiksäkerheten som arbetsmiljön på landets vägar. Vi har satt ett ambitiöst etappmål om att antalet omkomna i vägtrafiken ska halveras till 2030, vilket givetvis inbegriper dem som förolyckas i trafiken medan de utför sitt arbete.
I den nationella infrastrukturplanen finns det bland annat en satsning på medborgar- och trafikantinformation för ökad trafiksäkerhet i vägtrafiken, utöver de investeringar i infrastrukturen som planeras och som ska bidra till ökad trafiksäkerhet. Effekterna väntas exempelvis bli ökad hastighetsefterlevnad. Men även andra åtgärder har vidtagits för att förbättra trafiksäkerheten.
Ett förbud har till exempel införts mot att använda mobiltelefon eller annan kommunikationsutrustning under färd med motordrivet fordon. En annan åtgärd är att ett krav har införts på att tunga fordon ska ha vinterdäck på samtliga axlar vid vinterväglag. För att särskilt skydda denna grupp gav regeringen förra året Transportstyrelsen i uppdrag att utreda säkerheten för personal som utför arbete inom eller i anslutning till vägområdet.
Transportstyrelsen redovisade sitt uppdrag i augusti i år. De föreslår ändringar i trafikförordningen för att stärka säkerheten för personal som har vägen som sin arbetsplats. Just nu analyseras Transportstyrelsens förslag och slutsatser inom Regeringskansliet. Regeringen avser också att ta fram en ny arbetsmiljöstrategi där arbetet för att minska skador och dödsfall i arbetet är en självklar del. Arbetet med framtagandet av den nya arbetsmiljöstrategin sker i dialog med arbetsmarknadens parter.
I och med detta kan jag försäkra Thomas Morell om att regeringen kommer att återkomma med initiativ för att förstärka säkerheten för dem som arbetar på och vid vägarna.
Tomas Eneroth (S):
Vi tar ju det ansvaret. Det är just för att öka trafiksäkerheten som vi nu ser till att vi har mer resurser till vägarbeten och till insatser vid våra vägar. I nationell plan finns den största trafiksäkerhetssatsningen någonsin för att se till att ha mitträcken och ATK, alltså automatisk trafikövervakning med hastighetskameror, liksom andra typer av skyddsinsatser för att rädda liv.
Åren 2015-2019 omkom tre personer i samband med att de utförde arbete på och vid väg. Samtliga omkomna var män mellan 40 och 55 år gamla, två arbetade inom räddningstjänsten och den tredje var flaggvakt i sammanhanget.
Det är tre människoliv för mycket, och det är därför som det är så viktigt både med, som vi nu gör, en översyn av det straffrättsliga regelverket vid trafikbrott för att kunna höja straffen och för att kunna föreslå åtgärder för att än mer kunna skydda dem som arbetar vid våra vägar. Vi gör det till exempel genom ett förtydligande av trafikförordningen när det gäller trafikanters skyldighet att visa hänsyn när de passerar en plats för bärgning eller liknande.
Som opinionsbildare ska vi naturligtvis också agera och argumentera och tala om vikten av att faktiskt hålla hastigheter och att inte mobilsurfa under tiden så att man tappar i uppmärksamhet. Genom den lagstiftning vi nu har gjort är detta straffbart och kostar böter. På det här sättet arbetar vi successivt för att öka säkerheten både för dem som kör på våra vägar och för dem som arbetar vid våra vägar.
Det är ett framgångsrikt arbete, ska jag säga. Det är ett av skälen till att man valde att lägga den stora internationella trafiksäkerhetskonferensen i februari i år i Sverige. Där kunde världens länder enas bakom Stockholm Declaration, ett program för att minska dödligheten i trafiken och utvecklas, där väldigt många länder nu ser på Sverige som ett föredöme.
Vi har under nollvisionens process lärt oss att både ha tydliga regler och straff och att utforma infrastruktur på ett sätt som gör att det inte leder till dödlig utgång. Det är också den läxan vi har lärt oss: Människor gör fel. När man gör fel ska det få konsekvenser, men när man gör fel i trafiken ska det ske på ett sätt som inte kostar människoliv.
Det är utgångspunkten för hela det trafiksäkerhetsarbete som just nu pågår, och där är vi framgångsrika. Jag delar dock Thomas Morells uppfattning att vi har mycket kvar att göra, inte minst under senare år när det gäller respekten för dem som arbetar vid väg. Där har vi en gemensam opinionsinsats att göra.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Thomas Morell, för en fråga där vi inte är oense! Tvärtom är det viktigt att fler tar sitt ansvar och argumenterar för att vi ska visa respekt och hänsyn i trafiken.
När det gäller vägarbeten är det viktigt att komma ihåg att det ligger 164 miljarder kronor i nationell plan för att förbättra våra vägar, både väglaget och naturligtvis trafiksäkerheten. Vi har under de senaste åren också skjutit till ytterligare resurser i budgetpropositionen för att förbättra vägkvaliteten.
Det är en viktig del i att säkra trafiksäkerheten för alla trafikanter. Då ska vi också komma ihåg att de som utför dessa förbättringar och genomför insatser som vi vet räddar liv genom att vägarna blir säkrare är våra vägarbetare.
Jag har också läst Sekos rapport, och Seko gör ett fantastiskt arbete, inte minst genom sin fackliga skyddsverksamhet och skyddsombudens viktiga arbete i att påvisa vilka risker som finns och vilka vägar som vi kan gå vidare med för att öka säkerheten vid vägarbeten. Det har varit viktig inspiration när vi nu har gett uppdraget till Transporstyrelsen som har återkommit med ett antal förslag.
Det är viktigt också när vi tittar på användningen av TMA-fordonen och hur vi kan se till att öka möjligheten att använda dessa vid flera olika insatser. Det är en viktig utgångspunkt. Vi kommer att fortsätta att renovera och förbättra standarden på de svenska vägarna. Det kan säkert såväl Thomas Morell som jag och andra som kör bil vara glada åt. Men då ska vi alltid komma ihåg att det är några som har utfört vägarbetet, att det är några som ser till att vägen blir bättre. Låt oss värna dem.
Ta det lugnt och försiktigt i trafiken. Se också till att de som bryter mot dessa regler får kännas vid de straff det innebär.
Tomas Eneroth (S):
har ställt frågor till mig om godstransportstrategin och de målsättningar som strategin berör. Regeringen beslutade i juni 2018 om en nationell godstransportstrategi. Det är den första av sitt slag någonsin och har arbetats fram i nära dialog med branschföreträdare, forskare och myndigheter.
Därefter inrättades ett nationellt godstransportråd med berörda aktörer, och regeringen uppdrog åt Trafikverket att inrätta ett kansli som stöttar godstransportrådet. Flera aktiva insatser har nu påbörjats för att stärka och utveckla svensk godskapacitet. Många delar av godstransportstrategin levereras nu. Låt mig nämna några exempel.
Trafikverket har på uppdrag av regeringen undersökt vilka hinder som finns för ökade intermodala järnvägstransporter och lämnat förslag på vad som kan göras. Åtgärderna rör bland annat regelverk för tåglägestilldelning och innovationsupphandling inom ramen för terminalhantering, överflyttningsteknik och effektiva tågsystem.
Regeringen föreslår i budgetpropositionen för 2021 en fortsättning på miljökompensationen för fler intermodala järnvägstransporter. Trafikverket har för sitt interna arbete tagit fram en färdplan där man identifierar, prioriterar och tidsplanerar åtgärder för ökad överflyttning av godstransporter till sjöfart och järnväg.
Den nationella samordnaren för inrikes sjöfart och närsjöfart har tagit fram en handlingsplan för inrikes sjöfart och närsjöfart med 62 punkter som nu genomförs. Arbetet med genomförandet pågår för fullt. Trafikverket har nyligen redovisat hur arbetet inom ramen för befintlig ekonomisk och fysisk infrastrukturplanering angående längre och tyngre tåg fortskrider.
Förslaget om och var längre lastbilar bör tillåtas på det svenska vägnätet har remitterats och bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Efter utredning om hur introduktionen av tunga fordon med låga utsläpp kan främjas kan klimatpremien för miljölastbilar nu betalas ut. Boverket har på regeringens uppdrag analyserat och kartlagt hanteringen av godsrelaterade transporter i den fysiska planeringen.
Inom ramen för detta arbete har Boverket även tagit fram en nationell vägledning för en utvecklad planering och samordning av godstransporter. Trafikverket arbetar med att hitta former för hur informationsutbyte för horisontell samordning och ökad transporteffektivitet kan utformas. Regeringen har också uppdragit åt Trafikverket att verka för ett utökat och breddat stöd till forskning och innovation på sjöfartsområdet.
Regeringen har bland annat utifrån arbetet i det nationella godstransportrådet vidtagit ett flertal åtgärder för att skapa förutsättningar för fler intermodala transporter. Resultatet av det samlade arbetet har skapat möjligheter för transportbranschen och näringslivet att utveckla hållbara godstransporter. Regeringen och jag som ansvarig minister kommer att göra vad vi kan för att fortsätta att underlätta och stötta detta arbete. Steg för steg har vi analyserat åtgärderna i strategin.
Nu genomför vi dem också.
Tomas Eneroth (S):
De resurserna skulle onekligen behövas om man skulle genomföra Jens Holms och Vänsterpartiets politik på området. Bara under Jens Holms senaste inlägg tror jag att jag skulle kunna räkna till 3 eller 4 miljarder kronor som helt plötsligt försvann ur den svenska statsbudgeten. Man måste ha en ekonomisk politik som håller ihop. Man måste se till att använda resurserna på ett effektivt och bra sätt.
Det är detta vi försöker göra: se till att inom ramen för de resurser som finns ha rätt styrmedel för att ställa om den svenska transportsektorn och öka förutsättningarna för mer gods på järnväg och i sjöfart. Att man gör en anslagsfinansiering innebär inte att det är gratis. Om man går från farledsavgifter till anslagsfinansiering är det en annan typ av finansieringsmodell, ja. Men behovet av resurser försvinner inte för det.
Då måste pengar anslås i statens budget. Jag tror att det är viktigt för den som följer detta att inse att det inte är gratis. Det kommer ändå att behövas miljarder för att säkerställa att Sjöfartsverket har resurser att upprätthålla farleder, kunna göra muddringsarbeten och lotsarbeten och se till att vi har fungerande förutsättningar för svensk sjöfart. Detta tror jag är en viktig utgångspunkt utan att därmed ta ställning till huruvida vi ska ha anslagsfinansiering eller avgiftsfinansiering.
Men det blir inte billigare, utan utgångspunkten är att resurserna ändå kommer att behövas. Sedan tror jag att en av de viktigaste insatserna framöver är det som pågår här och nu i kammaren: att vi har en fortsatt ordentlig och bra diskussion i Sverige om godstransporterna och hur viktigt detta är för klimatomställningen, om att hitta nya vägar och om att se till att en överflyttning till järnväg och sjöfart också innebär minskat tryck på våra vägar.
Om vi inte får till stånd detta och inte får nya investeringar i järnvägen, till exempel, blir det nämligen trångt på väg 40 och på E6, E4, E22 eller andra vägar. Den utvecklingen tror jag att ingen av oss vill ha.
Tomas Eneroth (S):
Jörgen Berglund har ställt ett antal frågor om sänkt maxhastighet på väg E14. En god tillgänglighet i hela Sverige är nödvändig för att det ska vara möjligt att bo, leva och verka i alla delar av landet samt för att Sverige ska kunna hålla ihop.
Regeringen genomför nu stora investeringar i väginfrastrukturen för att stärka tillgängligheten och öka trafiksäkerheten, bland annat för att öka säkerheten för oskyddade trafikanter och förstärka bärighet men också tjälsäkerhet. Regeringens arbete med trafiksäkerhet utgår från nollvisionen, där ansvaret för trafiksäkerheten delas mellan dem som utformar och dem som använder transportsystemet.
En av Trafikverkets många åtgärder för att minska antalet döda och svårt skadade i trafiken är att anpassa hastighetsgränser utifrån vägens utformning. Regeringen beslutade under förra mandatperioden om en ny nationell trafikslagsövergripande plan för transportinfrastrukturen för perioden 2018-2029, och den omfattar satsningar på över 700 miljarder kronor.
Efter regeringens förslag i budgetpropositionen för 2018 tillfördes 100 miljoner kronor per år under perioden 2018-2020 till vägunderhåll, bland annat i syfte att främja den regionala tillväxten och goda levnadsvillkor på Sveriges landsbygd. Till följd av regeringens extra ändringsbudgetar för 2020 tillfördes 300 miljoner kronor för vägunderhåll i landsbygd under 2020.
Regeringen har dessutom i budgetpropositionen för 2021 föreslagit ytterligare ökningar av anslaget för vägunderhåll med 500 miljoner kronor per år 2021-2023, där fokus bland annat är det finmaskiga vägnätet på landsbygden.
Jag vill också framhålla att åtgärder som förkortar restiden på landsbygd ska prioriteras då Trafikverket nu fördelar upp till 1 miljard kronor för att samfinansiera trafiksäkerhetsåtgärder på det regionala vägnätet. Trafikverket genomför för närvarande en översyn av hastighetsgränser på flera vägar runt om i landet men har ännu inte fattat något beslut om just E14. Jag kan inte föregripa myndighetens beslut i den frågan.
Tomas Eneroth (S):
Jag tackar Jörgen Berglund för detta. Vi kan säkert fortsätta att diskutera detta. Och jag uppskattar om Jörgen Berglund också vill se till att vi satsar mer på kvaliteten på våra vägar och inser att hastighet dödar. Sedan är det en skillnad - mer sakupplysning - mellan att sänka från 90 till 80, från 70 till 50 eller från 50 till 40. Det är viktigt i många sammanhang att sänka hastigheten. Men när det gäller att sänka från 90 till 80 är det en väldigt stor skillnad i krockvåld, hur bilarnas konstruktion är och vilket skydd det ger för individer.
När det gäller just E14 vill jag ändå upprepa - jag tror att det är viktigt för dem som följer debatten att höra detta - att Trafikverket nu genomför en översyn. Det har inte fattats några beslut om hastighetssänkningar på just E14, vad jag förstår. Skulle det göras kan ett sådant beslut komma att överklagas. Om sådana beslut överklagas hamnar de hos mig. Det händer. Vi får faktiskt en hel del överklaganden när det gäller hastighetssänkningar.
I många fall har jag också återförvisat ärendena och sagt att jag inte delar Trafikverkets uppfattning utan att jag vill att man ytterligare tittar på hur framför allt Trafikverket och kommuner har resonerat tillsammans. Här krävs det en väl fungerande dialog, där Trafikverket kan vara med och medfinansiera och samfinansiera insatser.
Och kommuner och regioner kan säga att man ändrar i sin länsplan för att just på en viktig sträcka sätta upp ett mitträcke. Så gör man i många delar av landet. Jag hoppas att man också vill göra så i Jörgen Berglunds valkrets för att på det sättet se till att öka trafiksäkerheten. Det är så vi ska jobba med trafiksäkerhet. Vi ska jobba tillsammans, och vi ska också se till att vi hittar rätt prioriteringar. Det är viktigt inför nationell plan, som vi snart ska arbeta med och fatta beslut om.
Men det är också viktigt i politiken i allmänhet. Min utgångspunkt är att försöka lyssna på motståndarnas bästa argument. Det brukar ligga någonting där. I Jörgen Berglunds fall är det klart att vi ska jobba tillsammans med att säkra kvaliteten på våra vägar. Låt oss hjälpas åt där.
Tomas Eneroth (S):
Jens Holm har frågat mig om jag avser att ta initiativ för att minst en godspendel för transporter på järnväg inrättas i närtid. Jag kan konstatera att de initiativ som Jens Holm efterlyser redan är tagna, inte minst som del i verkställandet av den nationella godstransportstrategin. Låt mig ta några exempel.
För 2020 har 200 miljoner kronor tillförts till en miljökompensation som syftar till en överflyttning av godstransporter från väg till järnväg. I budgetpropositionen för 2021 har regeringen föreslagit en utökning så att 400 miljoner kronor årligen avsätts för en fortsatt miljökompensation under perioden 2021-2025.
Ambitionen är att stödet ska effektiviseras för att ytterligare öka miljöstyrningen och träffsäkerheten. Trafikverket har regeringens uppdrag att intensifiera arbetet med att främja det som kallas intermodala järnvägstransporter. Det ingår i uppdraget att föra dialog med olika aktörer om möjligheterna att på olika sätt få till stånd en överflyttning av godstransporter från väg till järnväg.
Arbetet med dialogerna pågår just nu i ett projekt som Trafikverket kallar Möjligheternas godståg. På uppdrag av regeringen har Trafikverket även undersökt vilka hinder som finns för ökade intermodala järnvägstransporter och beskrivit vad som kan göras. Åtgärderna rör bland annat regelverk för tåglägestilldelning och innovationsupphandling inom ramen för terminalhantering, överflyttningsteknik och effektiva tågsystem.
Regeringens insatser syftar till att underlätta en överflyttning av gods från väg till järnväg. Jag kan konstatera att många initiativ nu tas. Exempelvis utökade Coop sin trafik med godspendlar under våren 2020 och kör nu tre tågpar varje vardagsdygn mellan Bro och Malmö. Flera hamnar arbetar också aktivt med tågpendlar från hamnen.
Ett exempel på en ny sådan godspendel är det tåg som sedan mitten av september 2020 körs mellan Oslo och Göteborgs hamn en gång i veckan, där hamnens ambition är att öka antalet avgångar till tre per vecka inom överskådlig tid och därefter till fem avgångar per vecka. Jag kommer som ansvarig minister att fortsatt arbeta för att underlätta för att fler godstransporter ska kunna genomföras med tåg.
Tomas Eneroth (S):
Jag ler här, och jag gör det för att jag tycker att det är härligt att de exempel som Jens Holm lyfter fram är exempel som kommer ur direktiv och uppdrag som jag har gett till de myndigheter som ligger under Infrastrukturdepartementet just för att få fram fler förslag. Dessa förslag diskuterar och hanterar vi naturligtvis inom ramen för regeringens arbete.
Det är klart att jag är beredd att göra väldigt många insatser för att öka trafiken, inte minst godspendlarna. Inte minst dessa 400 miljoner kronor per år visar vilket starkt engagemang regeringen har för att öka denna möjlighet. Det är just för att vi behöver göra fler insatser som jag har bett Trafikverket, Trafikanalys och andra myndigheter att plocka fram olika förslag. Dessa förslag bereds inom ramen för godstransportrådets arbete.
Faktum är att det går åt rätt håll. År 2019 var det, som jag sa tidigare, 5 935 miljoner tonkilometer som gick med kombitåg. Siffran var lägre 2018, men det är klart att vi behöver göra mer. Jens Holm och Vänsterpartiet har ju alltid mer pengar; så är det. Fördelen med att vara i opposition är att man kan lägga väldigt mycket mer pengar.
Vi väljer dock att prioritera insatser som vi vet ger resultat, och vi bereder flera olika förslag för att kunna göra ytterligare insatser. Men vi är också mitt i en pandemi och har att upprätthålla verksamheten och kompetensen inom transportsystemet, oavsett om vi talar om rederier, järnvägsföretag, kollektivtrafik eller andra delar av transportsystemet.
Låt oss fortsätta att arbeta tillsammans med många goda förslag för att stärka möjligheten för gods på järnväg. Jag vill fullfölja det resonemang om Trelleborg som jag påbörjade i den förra debattrundan.
Jag tror nämligen att om vi ska skapa fler vägar ut för godset via järnväg måste det inte bara gå en signal till regeringen om att betala mer, utan då måste det också gå en signal till transportköparna om att fundera över vilka ställningstaganden de gör när de väljer transportvägar. Jag ska ta ett exempel.
Vi arbetar nu med klimatdeklarationer och hoppas få fram ett förslag som gör att man ska redovisa klimatavtrycket för varje transport som sker. Det kommer att innebära att de transportköpare - och det är nog ganska många - som i dag säger att de vill minska sina koldioxidavtryck kommer att titta på var de kan hitta de smartaste vägarna för detta. Svaret är sannolikt inte vägtransporter utan järnvägstransporter.
På det sättet kan transportköpare med hjälp av klimatredovisningar i större utsträckning välja det som är klimatsmarta transporter, alltså sjöfarten och järnvägen. I detta fall blir det extra intressant att se beredskapen för att kunna upprätthålla järnvägstrafiken mellan Trelleborg och Tyskland eller andra stråk som är viktiga för att ha bra och klimatsmarta transportvägar men som i dag inte utnyttjas fullt ut.
Det handlar alltså delvis om ekonomiska incitament från regeringen; jag kan dela den uppfattningen. Vi gör också många insatser, inte minst historiskt stora miljökompensationer. Men det handlar också om attityder och om förväntan på transportköparna.