Isabella Lövin (MP):
Låt mig först slå fast att Agenda 2030, Addis Ababa Action Agenda med fokus på utvecklingsfinansiering samt klimatavtalet i Paris tydliggör behovet av stärkta partnerskap och mobilisering av fler aktörer samt ökade resurser för hållbar utveckling och klimatinvesteringar - däribland privat sektor och dess resurser.
Ökad inhemsk resursmobilisering och bistånd är fortsatt centralt, men inte tillräckligt, för att möta behoven för att utrota den extrema fattigdomen. Stora investeringar behövs. Biståndsmetoder för att engagera privat sektor och investeringar för utveckling är ett komplement till traditionellt utvecklingssamarbete.
Det kan vara särskilt relevant till exempel i arbetet med att säkerställa finansiering för investeringar i förnybar energi i utvecklingsländer.
I syfte att inhämta underlag för den fortsatta utvecklingen av styrningen av Sidas och Swedfunds verksamhet vad gäller samverkan med privat sektor inom biståndet gav regeringen i juli 2015 Statskontoret i uppdrag att se över rollfördelningen mellan Sida och Swedfund på området, med anledning av den tidigare regeringens omfattande uppdrag till Sida att införa privatsektorstöd i biståndet.
Statskontoret fann att det inte fanns något betydande problem när det gäller denna rollfördelning. Sida och Swedfund har kompletterande roller och olika inriktning på sina verksamheter och instrument. Samtidigt ser Statskontoret möjligheter till förbättrad samordning och samarbete mellan dessa två aktörer som borde kunna ge en ökad effekt av det samlade utvecklingssamarbetet.
Beredning av initiativ med anledning av Statskontorets rapport pågår för närvarande i Regeringskansliet. Effektiv användning av biståndets resurser är förstås centralt för regeringen. Jag ser därför fram emot att återkomma i frågan när beredningen är avslutad.
Hans Linde tar även upp frågan om risk- och konsekvensanalyser i verksamheten och refererar till EBA-rapporten Business and Human Rights in Development Cooperation - has Sweden incorporated the UN Guiding Principles? Regeringen beslutade i juli 2015 att ändra Sidas instruktion för att säkerställa att myndighetens verksamhet bedrivs i enlighet med FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter.
I statens ägarpolicy och riktlinjer för företag med statligt ägande, som även omfattar Swedfund, har regeringen identifierat samma principer och riktlinjer som väsentliga att följa för företag med statligt ägande. Hans Linde tar också upp transparens.
Transparensen är en hörnsten i svenskt utvecklingssamarbete, och Sverige är en starkt pådrivande kraft globalt för att främja ökad transparens också i det internationella utvecklingssamarbetet. För Sidas verksamhet som rör samverkan med privat sektor och innovativ finansiering gäller samma krav som för myndighetens övriga verksamhet.
Swedfunds prisbelönta årsredovisning är ett exempel på en transparent och offensiv redovisning av bolagets verksamhet. Information om beslut om det svenska biståndet finns bland annat på informationstjänsten openaid.se. Hans Linde nämner slutligen även OECD-Dac.
Vid ministermötet i OECD-Dac den 18-19 februari fattades beslut om på vilket sätt stöd till offentliga institutioner som mobiliserar privata resurser för utvecklingsändamål ska få räknas som bistånd.
OECD-Dac slog då fast att en grundförutsättning för att sådana stöd ska få räknas som bistånd är att deras huvudsyfte är att bidra till ekonomisk utveckling och välfärd i fattiga länder. Den principen är fundamental, och Sverige kommer att fortsätta verka för att regelverket ska spegla givarländernas ansträngningar och vara transparent.
Principen om obundenhet i biståndet är fortsatt central för svenskt bistånd, och vi förespråkar ett lokalt ägarskap. Allt utvecklingssamarbete ska bidra till hållbar utveckling - ekonomiskt, socialt och miljömässigt.