KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annika Strandhäll (S):
Tack, Kjell Jansson, för inlägget och engagemanget! Det är klart att vi är helt överens om att Sverige är en liten och exportberoende nation. Vi är oerhört stolta över de tillgångar vi har i det här landet, inte minst i form av naturresurser.
Vi vill naturligtvis se till att våra markägare inom skogen och gruvägare som kommer att bidra med betydande delar när det gäller att klara den gröna omställningen ska ha förutsättningar för att göra det. De ska ha möjlighet att göra det, och samtidigt ska vi leva upp till moderna miljövillkor.
Jag är övertygad om att detta går att kombinera.
Ingen vill mer än jag understryka vikten av att det finns en bred politisk enighet i Sveriges riksdag om energifrågorna för att ge inte minst de företag, industrier och markägare som finns där ute förutsättningar att göra de satsningar som de vet är riktiga.
Det är ett stort problem - jag kommer att ha ett par interpellationsdebatter till här i dag - att politiken just nu ger väldigt dubbeltydiga signaler till dem där ute om vad som gäller politiskt. De står och stampar för att bidra till den gröna omställningen; de har tekniken. Är det okej för biodrivmedelsbranschen att göra de miljardsatsningar som de har tänkt sig?
Eller gäller det som Oscar Sjöstedt stod och sa i budgetdebatten här i dag? Han kallade biodrivmedel för en sörja. Det är ingen bra signal från svensk politik. Vi har en energiöverenskommelse från 2016. Jag beklagar att Moderaterna inte står bakom den.
Där balanserade vi den debatt som vi har haft hur länge som helst - för guds skull - om hur stor andel kärnkraft vi ska ha, hur stor andel vindkraft vi ska ha och hur stor andel vattenkraft vi ska ha. Jag kan inte göra mer än att understryka vikten av att vi har en bra energimix i Sverige och att den kommer att bestå av flera delar. Vi är otroligt glada över den vattenkraft vi har.
Den är en av de absolut viktigaste delarna i vår energimix. Den är dessutom reglerbar. Jag är otroligt glad över den. Jag ser också framför mig att kärnkraften kommer att vara en del av den svenska energimixen under ett antal decennier framöver. Men vi ska också ställa om till de nya teknikerna.
Vad jag kan se nu finns det ett enormt starkt intresse i att investera i vindkraften, inte minst den havsbaserade vindkraften. När jag tittar på vad jag har kunnat presentera är det bara en bråkdel av det intresse som i dag finns, och det motsvarar en dubblering av den energi som vi använder per år.
Det är klart att vi ska välkomna det samtidigt som vi ska investera i nätkapaciteten från norr till söder så att vi ska kunna föra över mer och ha ett starkt system. Men då måste vi vara överens om att det är en energimix vi ska ha. Den består av olika delar. Om Skåne vill ha väldigt mycket energi ska man kanske sluta säga nej till all vindkraft, till exempel.
Då kan de nya gröna industrierna se att det är möjligt att lägga sin verksamhet i till exempel Skåne. Jag uppskattar verkligen engagemanget. Vi har också mängder med olika utredningar om att effektivisera miljöprövningsprocesserna som ska presenteras under de närmaste månaderna. Jag ser fram emot en dialog med Moderaterna om detta.
Annika Strandhäll (S):
Jag har bara en kommentar. Egentligen skulle vi inte diskutera energipolitiken här. Men återigen - Sverige kommer framöver att, precis som tidigare, behöva ha en lämplig energimix. Vi är så lyckliga här uppe i Norden och Sverige att vi har väldigt goda förutsättningar att leverera mycket energi.
Vi har en fantastisk resurs i vår vattenkraft. Vi har också en del kärnkraft. Det finns inget förbud mot att bygga ny kärnkraft på de platser där vi har stängt ned det. Men den investeringsviljan finns inte i dag. Den finns däremot i väldigt stor utsträckning när det gäller vindkraften. Jag var alldeles nyligen och träffade Vita husets klimatrådgivare.
Jag träffade också politiker från såväl Republikanerna som Demokraterna. I USA bygger man just nu havsburen vindkraft i ganska stor skala. Vi har en kust i Sverige som ger fantastiska möjligheter att göra detta. Det kommer att vara på plats snabbt, och det kommer jämfört med kärnkraften att vara relativt billigt.
Den tid det har tagit att bygga ny kärnkraft på andra ställen har ju varit ett problem. Vi måste ändå ha det med oss här. Jag vet att vi i grunden har olika åsikter om det här.
Men det som har betytt mycket för Sverige är när vi har haft möjlighet att komma överens brett i de här frågorna, att kompromissa och samordna våra synpunkter för att ge företag och investerare förutsättningar som behöver vara långsiktiga med tanke på de stora investeringar det handlar om. I slutet av maj tar vi emot Miljöprövningsutredningen.
Jag ser fram emot att diskutera den vidare också med er.
Annika Strandhäll (S):
Louise Meijer har frågat mig vilka initiativ jag har tagit och avser att ta med anledning av den danska dumpningen utanför Falsterbohalvön samt vad min bedömning är av huruvida dumpningen kommer att upphöra.
Arbetet med att skydda Öresunds marina ekosystem är högt prioriterat av regeringen. Det är av stor vikt att vi samarbetar med våra grannländer om sådant som på ett betydande sätt kan påverka vår gemensamma miljö. Regeringen har tidigare genom min företrädare tydligt framfört synpunkter om brister i underlaget rörande Lynetteholmen och invänt mot valet av dumpningsplats för muddrade massor.
Trots detta godkände folketinget byggnationen av Lynetteholmen, och de fysiska arbetena har inletts. Sverige deltar aktivt i det samråd som fortfarande pågår om projektets gränsöverskridande miljöeffekter. Svenska myndigheter bevakar nu, utifrån sina expert- och ansvarsområden, bland annat miljöövervakningen av den pågående dumpningen av muddermassor.
Den första perioden av dumpning är planerad att upphöra den 31 mars i år för att återupptas i höst. Uppehållet är planerat av ekologisk hänsyn. Inför kommande dumpningsperiod ska miljöövervakningsprogrammet för dumpningen utvärderas och vid behov justeras. Dumpningens miljöeffekter och miljökontrollprogrammet diskuteras dock också nu under pågående dumpningsperiod.
I dessa diskussioner finns de svenska myndigheterna med, men det är den danska Miljøstyrelsen som är tillsynsmyndighet för dumpningen och tillhörande övervakning. Miljøstyrelsen har godkänt nuvarande övervakningsprogram, vilket bland annat anger under vilka förhållanden som dumpningen får ske. Det är också Miljøstyrelsen som ska godkänna eventuella ändringar i programmet.
Våra svenska myndigheter informerar kontinuerligt Regeringskansliet om läget, och jag planerar att tala med mina danska ministerkollegor om projektet i närtid.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Louise Meijer, för en angelägen interpellation! Till dem som lyssnar ska jag säga att verkligheten är den att den svenska regeringens ståndpunkt och i det här fallet oppositionens i form av Moderaternas åsikt och synpunkt över huvud taget inte skiljer sig åt.
Det var lätt att få en bild när man lyssnade till Louise Meijer att det finns väldigt stora skillnader i synen på om det är lämpligt att anlägga Lynetteholmen där man nu gör det.
Samtidigt är Danmark ett suveränt land med danska medborgare, ett eget parlament och en egen regering, vilket gör att Danmark suveränt kan fatta beslut över sitt eget område.
Det som Sverige då har att göra är att använda de verktyg som vi har för att kunna påverka Danmark, vilket regeringen också har gjort. Bland annat har vi inför beslutet i det danska folketinget, som riksdagen heter i Danmark, framfört tydliga synpunkter från Sverige genom vår dåvarande miljö- och klimatminister.
Vi lyfte fram de svenska myndigheternas synpunkter, och statsrådet Bolund framförde att Danmark inte borde fatta beslut om att tillåta verksamheten innan dess att de svenska synpunkterna hade beaktats. Hanteringen av muddermassorna i projektet behövde lösas, tyckte vi, på annat sätt än genom dumpning i Køge Bugt.
Det här framfördes den 3 juni 2021 i ett bilateralt möte mellan Per Bolund och Danmarks miljöminister Lea Wermelin och transportminister Benny Engelbrecht. Den 4 juni 2021 beslutade den danska riksdagen, folketinget, ändå om byggnationen av Lynetteholmen. Tillstånd för den har också getts av den danska miljöstyrelsen.
De har också godkänt miljöövervakningsprogrammet. Dumpningen av massorna inleddes alltså. Det vi har gjort är att vi har haft det samråd som vi som nation har rätt att ställa krav på, i enlighet Esbokonventionen. Den innebär att det är en skyldighet för länder att samråda om projekt som kan ha betydande gränsöverskridande påverkan.
Sverige har sedan dess genom våra myndigheter och experter, både skriftligen och muntligen, haft samråd. Nästa möte är planerat till den 5 april 2022. Det här pågår hela tiden. Vi räknar med att den första dumpningen kommer att vara avslutad i slutet av mars.
Jag har också tagit initiativ till ett möte i närtid med de båda danska ministrar som har det här ansvarsområdet. Ett brev har också gått iväg i dag.
Annika Strandhäll (S):
Louise Meijer! Man kan inte annat än häpna över utvecklingen i Moderaterna.
Jag står nu i den andra av två interpellationsdebatter där interpellanten från Moderaterna över huvud taget inte är saklig eller lyssnar på vad regeringen framför i form av fakta om kontakter som har tagits och om regeringens syn på frågan.
I stället står interpellanten i riksdagens talarstol och säger att Sveriges regering inte bryr sig om resten av landet och att Sveriges regering inte bryr sig om människor som bor i södra Sverige.
Tror inte Louise Meijer att Socialdemokraterna har några väljare i södra Sverige, att vi har några företrädare som kommer från södra Sverige eller att vi har något partiarbete i södra Sverige? Det är ett häpnadsväckande påstående i en debatt som handlar om en väldigt seriös fråga.
Louise Meijer har använt interpellationsdebattverktyget, som är till för att ställa regeringen till svars i en fråga, och jag försöker svara. Jag har varit väldigt tydlig med att vi från svenskt håll, långt innan projektet över huvud taget påbörjades, tydligt har framfört den svenska hållningen om brister i underlaget om projektet Lynetteholmen.
Vi har också invänt mot valet av dumpningsplats. Vi har använt oss av alla de vägar som en regering har när det gäller kontakterna i ett sådant komplicerat ärende. Men Danmark är en suverän stat och förfogar naturligtvis över sin egen landyta.
Svenska myndigheter har vid upprepade tillfällen, vilket jag har redogjort för, sedan vi i oktober 2019 fick underrättelsen framfört våra synpunkter till Danmark, i enlighet med Esbokonventionen som vi har varit med och förhandlat fram. Vi svarade genom Naturvårdsverket på underrättelsen som vi fick. Vi bekräftade att Sverige önskade delta i vidare processer.
Sedan dess pågår, precis som jag sa i mitt förra inlägg, samråd enligt Esbokonventionen i både skriftlig och muntlig form. Från svensk sida är engagemanget fortfarande jättestort, bland annat från Havs- och vattenmyndigheten, från SMHI, från Statens geotekniska institut och från Länsstyrelsen Skåne. Sveriges regering har också på flera olika sätt under processen varit involverade i kontakter med den danska regeringen.
Jag stod precis och talade om för interpellanten att ett brev har gått iväg till den danska regeringen i frågan, att jag planerar ett möte med de danska ministrarna i närtid och att en sådan kontakt har tagits med den danska regeringen. Annars skulle jag inte stå i riksdagens talarstol och tala om detta.
Annika Strandhäll (S):
Louise Meijer får tolka in precis vilka känslolägen hon vill. Men faktum är att Louise Meijer precis nu stod i talarstolen och återigen upprepade en fråga som jag har svarat på - jag vet inte hur många inlägg jag har haft. Är det mitt fjärde inlägg nu? - och har varit väldigt tydlig med att löpande kontakter sker med danska myndigheter.
Jag har i detalj redogjort för hur kontakterna med våra danska motsvarigheter har sett ut sedan 2019, vilka kontakter som har tagits på regeringsnivå och hur regeringen har agerat aktivt i frågan om Lynetteholmen. Jag tycker att det är osakligt när man från talarstolen säger att den svenska regeringen över huvud taget inte bryr sig om människor som bor utanför Stockholm.
Det var ungefär det du sa i ditt första inlägg. Jag tycker inte att det är seriöst. Jag försöker svara på din fråga, och jag tänker göra det igen. Jag har sagt att det har gått iväg ett brev från den svenska regeringen till den danska regeringen och också att vi har kontakt med den danska regeringen för att boka in ett möte i närtid.
Annika Strandhäll (S):
Jag tycker, Jörgen Berglund, att detta är en väldigt viktig interpellation. Det är en sådan interpellation som också är kunskapshöjande.
Vi vet att fiberbankarna, precis som Jörgen Berglund säger, innehåller farliga organiska miljögifter, till exempel DDT och PCB, men även tungmetaller som kvicksilver och kadmium.
Det är gifter som är mycket långlivade i vår miljö och som i fiberbankar riskerar att spridas till sin omgivning. Vi håller ögonen på detta, och det är en av de bakomliggande orsakerna till delar av våra satsningar på rent hav.
Som Jörgen Berglund påpekar verkar Norrlandskusten, utifrån dagens kunskap, tveklöst ha flest sådana fiberbankar. Det handlar, precis som vi var inne på, om stora ansamlingar av cellulosarika sediment som är en rest från pappersmassaindustrin.
Det är gifter som kan spridas uppåt i ekosystemen, där de utgör ett hot mot både människa och miljö, bara för att understryka allvaret i detta och vikten av fortsatta satsningar.
Interpellanten lyfte också upp frågan om metangas och påpekade att forskare vid bland annat SLU och Uppsala universitet har upptäckt att metan kan läcka från fiberbankarna. Det visar egentligen bara att det finns ännu en otroligt viktig anledning till att få ökad kunskap.
Det pågår, såvitt jag förstår, ett antal forskningsprojekt som finansieras via Naturvårdsverkets forskningsanslag. I åtminstone ett av dessa projekt, som projektleds av SGI, tittar man närmare på läckaget av metangaser eller kvantiteten av metangaser från fiberbankar och hur detta påverkar transporten av föroreningar.
Vi har också gett Naturvårdsverket med flera i uppdrag att förbättra kunskapen om att förorenade sediment också borde omfatta problematiken med metangasutsläpp. Detta är ett uppdrag som kommer att slutredovisas i januari 2023. Vi har som sagt gjort och gör flera satsningar på detta.
Kunskapen behöver dock öka, och vi behöver hålla i. Jag tar mycket tacksamt emot en inbjudan till Mittuniversitetet, om vi kan hitta en gemensam möjlighet, för att fördjupa oss i det arbete och den forskning om dessa frågor som pågår där. Vi vet bara en bråkdel om detta än så länge, såvitt jag förstår.
Annika Strandhäll (S):
Tack, Jörgen Berglund, för inlägget! När det gäller havsmiljöpropositionen tar jag med mig påpekandet om att säkerställa att den typen av perspektiv finns med. Det är jag övertygad om att det gör.
En tydlig prioritering från regeringen på havs- och vattenområdet har varit att prioritera åtgärder för att minska miljögifterna i hav och vatten. Vi har ett jämförelsevis stort saneringsanslag just nu. Det har ökat med drygt 400 miljoner från 2014 till nästan 1,2 miljarder 2022.
Det behövs, och det är också något att bevaka inför framtiden. Vi har försökt avsätta ökade medel till saneringsanslaget varje år sedan 2018 som en del av satsningen på rent hav. Detta har, precis som interpellanten säger, innefattat flera olika delar.
Det har handlat om sanering av förorenade sediment men också miljöfarliga vrak, minskning av plast och avancerad reningsteknik för att kunna avskilja till exempel läkemedelsrester och andra skadliga ämnen. Det handlar om att på ett bättre sätt kunna säkerställa Östersjöns vattenkvalitet och ekosystem, vilket är otroligt viktigt.
Som interpellanten påpekade i sin interpellation vet vi ännu inte hur många fiberbankar det finns, även om vi har en bättre kunskap om Norrlandskusten. Vad gäller Norrlandskusten beror det på att de berörda myndigheterna har arbetat just där under flera år med inventering och riskklassning av ett antal fiberbankar.
Detta är något som verkligen har lett till ökad kunskap och underlag som kan användas i det fortsatta arbetet. Det är viktigt att vi får en bättre översikt över hela Sverige när det gäller de fiberbankar vi har och att vi får en bättre bild av vilka som kan utgöra störst risk.
Som jag sa i interpellationssvaret handlar det om att vidta rätt åtgärder. Som interpellanten har varit inne på finns det många olika saker, och Mittuniversitetet nämndes tidigare. Det kan handla om övervakning av naturliga återhämtningsprocesser, om muddring och om övertäckning, men det behöver avgöras i varje enskilt fall.
Annars är risken att en åtgärd blir till större förfång än om man helt enkelt låter en naturlig återhämtningsprocess fortgå. Men jag vill verkligen understryka att det pågår en hel del. Det pågår åtminstone mer än vad det har gjort tidigare.
I mitt interpellationssvar hänvisade jag till ett uppdrag om ökad kunskap om förorenade sediment som myndigheterna arbetar med att undersöka. Och under hösten 2021 och fram till våren 2022 undersöks sediment i ett sjuttiotal områden i svenska sjöar, vattendrag och kustvatten för att fylla kunskapsluckorna om var förorenade sediment förekommer och vad de innehåller.
Det kommer att vara en viktig grund för hur man sedan ska gå vidare med de olika delarna.
Annika Strandhäll (S):
Det är politikens villkor att vi sitter på lånad tid. Men jag hoppas, oavsett hur det blir, att detta kan vara en fråga som antingen lever kvar eller bärs vidare. Det förtjänar den. Återigen tackar jag för en väldigt bra och viktig interpellation. I och med att jag har lite talartid kvar vill jag säga någonting mer om metangasutsläppen.
I grund och botten ingår metangasutsläpp från fiberbankar i dag egentligen inte i Sveriges växthusgasinventering. Den är uppbyggd utifrån de krav som klimatkonventionen och Parisavtalet ställer. I dessa metodriktlinjer finns i dagsläget beräkningsmetoder för metanavgång från fiberbankar inte med.
IPCC har inte heller allokerat dessa utsläpp till någon specifik sektor. Jag tänkte på det som interpellanten sa tidigare om gamla miljösynder. Den inventeringen har 1990 som basår. Och här pratar vi om fiberbankar som tillkom på 60-talet och i början av 70-talet.
Men även om dessa utsläpp inte ingår i växthusgasinventeringen har de ansvariga myndigheterna ändå i uppgift att också inventera dessa utsläpp, vilket ändå är ett viktigt medskick.
Jag ser fram emot fler diskussioner - man efterfrågar resultat på detta område - och ett trevligt studiebesök på Mittuniversitetet.
Annika Strandhäll (S):
Mattias Bäckström Johansson har frågat energi- och digitaliseringsministern om statsrådet och regeringen avser att verka för att modernisera regelverken för ny kärnkraft och göra det möjligt att bygga ny kärnkraft i hela landet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Jag vill inleda med att understryka att utfasningen av fossila bränslen är en självklar prioritering för regeringen, inte minst mot bakgrund av nödvändigheten att bryta EU:s beroende av rysk energi. Det är både en fråga om säkerhet och om att stärka Sverige genom att skapa nya bra jobb och gå före i klimatomställningen.
Detta förutsätter att elsystemet kan utvecklas i takt med de behov som följer av en kraftfull elektrifiering och den gröna industriella revolutionen. Kärnkraften är en viktig komponent i vår elmix.
Det finns i dag inga hinder för att bygga ny kärnkraft, vare sig med traditionell teknik eller med den nya teknik som kallas små modulära reaktorer, SMR, och som ännu är på utvecklingsstadiet. Industrin efterfrågar billig el som snabbt kan byggas ut, ett behov som i dag bäst kan mötas av vindkraft.
Regeringen anser att en så viktig fråga som vår energiförsörjning kräver långsiktiga och stabila förutsättningar och att lagstiftningen i detta fall baseras på breda politiska överenskommelser. Generationsskiftet i det svenska kärnkraftsbeståndet regleras i miljöbalken och lagen om kärnteknisk verksamhet.
Regleringen i miljöbalken togs fram 2010 för att skapa förutsättningar för ett kontrollerat generationsskifte i den svenska kärnkraften. Principerna som låg till grund för den moderatledda regeringens energiuppgörelse 2009 bekräftades i den partiövergripande energiöverenskommelse som slöts 2016.
Det har ännu inte presenterats ett alternativ till den senaste överenskommelsen som har ett brett politiskt stöd. Regeringen tillsatte den 29 juni 2017 en särskild utredare för att se över lagen om kärnteknisk verksamhet. Utredaren lämnade den 1 april 2019 betänkandet Ny kärntekniklag - med förtydligat ansvar .
Betänkandet har remitterats och genomförts i vissa delar. Återstående förslag bereds nu i Regeringskansliet. Med det sagt är det också viktigt att följa utvecklingen. Den ansvariga myndigheten, Strålsäkerhetsmyndigheten, ska enligt sin instruktion upprätthålla kompetens för att kunna förutse och möta framtida frågor.
Myndigheten ska också bidra till att nationell kompetens för dagens och framtidens behov utvecklas inom myndighetens verksamhetsområde.
Annika Strandhäll (S):
Jag tackar interpellanten för interpellationen och för den, skulle jag vilja säga, gemensamma ambitionen att säkerställa att vi har en god energitillgång i Sverige.
Jag tror att interpellanten väldigt väl vet att nya reaktorer får uppföras på de tre befintliga platserna för kärnkraftsreaktorer, det vill säga Forsmark, Ringhals och Oskarshamn. En reaktor får dessutom bara uppföras om den ersätter en annan reaktor som är permanent avstängd. Detta är naturligtvis välkänd kunskap.
Jag vet också att Mattias Bäckström Johansson har en väsentlig bakgrund inom det här området och att han var en engagerad deltagare när vi fick den senaste energiöverenskommelsen på plats. Nu befinner vi oss i ett läge där vi snabbt behöver bygga ut tillgången till energi runt om i vårt land.
Vi har just nu en explosion på Miljödepartementet, med en uppgång från tre ansökningar om havsburen vindkraft förra året till 38 ansökningar i år. Det finns fortfarande ingen som är intresserad av att bygga ny kärnkraft - av ganska naturliga skäl, tror jag.
Det är också därför regeringen har presenterat bland annat de första nationella havsplanerna. Vi har, bara för någon vecka sedan, tillsatt den så kallade incitamentsutredningen för att förhoppningsvis kunna åstadkomma mer vindkraft på land.
Vi har också på olika sätt försökt att lägga fram förslag till Sveriges riksdag som innebär att tillståndsprocesserna för de aktörer som nu vill bygga vindkraft ska bli tydligare och bättre.