Maud Olofsson (C):
Eva-Lena Jansson, Bosse Ringholm och Per Bolund har i fyra interpellationer ställt frågor till finansministern och till mig om bonussystem i statlig sektor, om regeringens åtgärder för att stoppa bonussystemen i de statliga bolagen och om bonussystem i kärnkraftverk. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som svarar på interpellationerna.
Jag besvarar interpellationerna i ett sammanhang. Eva-Lena Jansson har frågat om jag avser att vidta åtgärder för att återigen införa förbud mot bonussystem i statliga bolag samt om finansministern avser att informera sig om vilka bonussystem som tillämpas inom finansministerns ansvarsområde.
Bosse Ringholm har frågat finansministern vilka erfarenheter som dras av den hittillsvarande debatten om bonussystem i den privata och statliga sektorn samt vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att hantera konsekvenserna av den förtroendeförlust i det privata näringslivet som regeringen åsamkat. Inledningsvis vill jag säga att rimliga och välavvägda ersättningar till ledande befattningshavare i näringslivet är en viktig förtroendefråga för näringslivet men också för staten. Där har alla ägare ett ansvar. Det gäller såväl privata ägare som staten som företagsägare.
Staten är med sina 54 bolag Sveriges största företagsägare. Jag anser att det ska ställas särskilt höga krav på statligt ägda företag. Företagen ska vara förebilder, oavsett om de verkar på en kommersiell marknad eller i samhällsnyttiga uppdrag. Den sammanställning över förekomsten av rörlig lön till ledande befattningshavare i statligt ägda företag som regeringen har låtit göra visar att nästan alla företag har skött sig bra och ger rimliga ersättningar.
Men det får inte finnas någon tvekan om att ledningarna för de statligt ägda företagen arbetar med svenska folkets bästa för ögonen. Osäkerhet och frågetecken kring företagen skadar förtroendet och förvaltningen.
Mot bakgrund av finanskrisen, liksom de frågor som väckts kring utmanande ersättningar i vissa statligt ägda företag och AP-fonderna, skärper regeringen de nuvarande riktlinjerna för ersättningar till ledande befattningshavare i statligt ägda företag, och stänger där möjligheten till rörlig ersättning och bonus till de ledande befattningshavarna i statligt helägda företag. Enligt de nya riktlinjerna kommer de ledande befattningshavarna i statligt ägda företag fortsättningsvis enbart att ha fast ersättning.
Det gäller redan för samtliga vd:ar, men kommer nu vara regel för alla ledande befattningshavare i de statligt ägda företagen. Inriktningen är att ersättningarna alltid ska präglas av måttfullhet, rimlighet och transparens. Regeringen kommer också att bjuda in andra företagsägare i Sverige till en diskussion om rimliga ersättningsnivåer och ersättningsprinciper till styrelser och ledande befattningshavare. Per Bolund har frågat mig om jag har full kännedom om vilka bonussystem som finns hos ägarna till de svenska kärnkraftverken, Vattenfall, Eon och Fortum.
Bolund undrar också om jag har för avsikt att ställa krav på Vattenfall att ändra eller ta bort sitt bonussystem vid kärnkraftverken. Det bonussystem som gäller för personalen på Vattenfalls kärnkraftverk i Forsmark är att varje individ själv kan påverka tre fjärdedelar av bonusen genom sin arbetsinsats. I denna del ingår nivån på Forsmarks eget säkerhetsindex, vilket mäter anläggningens robusthet, hantering av tekniken, organisation, ledning, styrning samt verkets säkerhetskultur.
Bonussystemet kan maximalt ge 20 000 kronor per år utöver den fasta lönen. En fjärdedel är kopplad till verksamhetens ekonomiska resultat. Av hela bonussystemet är 10 procent direkt kopplat till det enskilda kärnkraftsverkets resultat. Bonussystemet i Ringhals är principiellt uppbyggt på samma sätt som det i Forsmark. Naturligtvis har kriterier anpassats till det enskilda kärnkraftverkets interna målsättningar.
Den oro som Per Bolund ger uttryck för kring ett eventuellt samband mellan egen vinning hos personalen på Forsmarks kärnkraftverk och risken för osäker drift av verket är således inte befogad. Säkerheten inom kärnkraften är och ska alltid vara av absolut högsta prioritet. Ekonomiska ställningstaganden får aldrig på något sätt påverka överväganden kring driften som kan äventyra säkerheten.
Efter den inträffade incidenten på Forsmark 2006 har en rad åtgärder genomförts för att stärka såväl det praktiska säkerhetsarbetet som den interna säkerhetskulturen på Forsmark. Det är Vattenfalls styrelses och andra styrelsers ansvar att besluta om eventuella förändringar i bonussystem efter de riktlinjer som regeringen har fattat beslut om.
Jag ser i dag inte någon anledning för styrelsen att förändra det bonussystem som gäller för anställda vid Forsmark och Ringhals med tanke på att systemet till största delen är relaterat till säkerhetsarbetet och bara till en liten del till det egna verkets ekonomiska resultat.