KBLab/rixvox huggingface dataset:
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Bedöma resultat kan man göra på olika sätt. Man kan också undanta många elever när man gör undersökningar för att inte få fram att det var ett negativt resultat. Att vi ser många elever redan i sexan gå ut med icke godkända betyg talar väldigt mycket för en väldigt allvarlig situation som tyvärr fortsätter senare och vidare. Vi har en utbildningsminister som säger att man kan börja i gymnasiet även om man inte klarar nian. Där har vi ett stort, stort ansvar att klara grundskolan.
Sedan kommer man från gymnasiet till högskolan och behöver till exempel göra ett basår för att man inte har klarat gymnasiet. Vi har alltså ett stort bekymmer som börjar väldigt tidigt, och jag tycker tyvärr inte att ledamoten tar det på så stort allvar. När vi kommer till den fråga som det egentligen handlar om skulle vi ju inte ha stått här i dag om den riktade utbyggnaden hade gjorts på ett väldigt bra sätt. Då hade ju inte Riksrevisionen haft någon kritik utan sagt att bra, det här har skötts på ett utmärkt sätt.
Nu har man ganska kraftig kritik, och det tar vi på stort allvar. Som ledamoten säger måste vi politiker ta ansvar, vilket vi gör. Av det följer att när Riksrevisionen har kritik vill vi att det ska tas på allvar. Då ska man inte säga att vi har gjort en generell utbyggnad av högskolan. Det var de riktade utbildningarna det handlade om, där vi har stor brist. Jag tycker därför inte att man har tagit det på stort allvar. Jag hoppas naturligtvis att kunna övertyga ledamoten om att följa vårt förslag till tillkännagivande.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Vi tycker att det är jätteviktigt att man gör utvärderingar och att man har dialoger och samtal. Men det verkar tyvärr vara symtomatiskt att medan vi vill skynda på vill Socialdemokraterna skjuta upp. Vi känner att när vi vill skynda på tar det ändå väldigt lång tid. Det här är inte något som kommer att hastas över. Vi har ganska tydliga förslag på hur vi tycker att man skulle kunna göra. Sedan finns det säkert mycket mer som kan göras, men vi känner att det här inte kan vänta. Det finns flera förslag, till exempel att ha nationella och internationella expertråd.
Det är något som inte är särskilt svårt att genomföra och som man skulle kunna göra ganska snabbt. Men det handlar alltså om att vi vill göra det bättre så att vi kan hushålla med statens resurser och ändå få bra forskning. Precis som ledamoten sa var vi på ett intressant seminarium i går om just forskningen. Det är också så att pengar till forskning är ändliga, och då måste de användas på rätt sätt.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Jag tackar statsrådet Anders Ygeman för svaret på min interpellation. Jag ställde just de frågor som nämndes: Kan ministern redogöra för vilka initiativ som ministern och regeringen har vidtagit med anledning av ovanstående uppgifter? Vilka initiativ avser ministern och regeringen att vidta för att säkerställa att korrekt information om svensk socialtjänst når ut till allmänheten? Jag har delvis fått svar, men tyvärr är problemen kvar och har inte minskat utan tvärtom ökat.
Detta är oroande, och jag vet att mer måste göras. Precis som statsrådet säger är dessa desinformationskampanjer inget nytt. De har pågått länge, och det här har varit känt under många år inom socialtjänsten. De har dock fått större uppmärksamhet sedan de startade på Twitter i december 2012 och framför allt spridits på många plattformar för arabisktalande. Det har också hållits demonstrationer på många orter.
Extremister fortsätter att sprida detta budskap i alla möjliga kanaler, och det sprids oerhört snabbt till väldigt många människor. Fru talman! Jag är glad över att statsrådet tar problemet på allvar, för det är väldigt allvarligt och grasserar. Det riskerar att undergräva tilltron till samhället på många områden, inte bara inom socialtjänsten, även om den just nu är värst drabbad. Det här försvårar arbetet för våra socialsekreterare, som redan nu är ganska utsatta.
Förstås riskerar även barn och vuxna att inte få den hjälp de behöver och har rätt till. Jag tror att många barn kan fara illa eftersom man är rädd för socialtjänsten och civilsamhället. Det kan som sagt drabba flera områden i samhället såsom polis och sjukvård, till exempel när det gäller vaccinationer. Statsrådet säger att många berörda myndigheter arbetar med dessa frågor. Hur många?
Och vad görs och planeras förutom det som har nämnts tidigare? Uppenbarligen räcker inte det som sker. Hur följer man upp det man gör? Dessa desinformationskampanjer har lett till en ökad hotbild inom socialtjänsten, så både polis och säkerhetstjänst är inkopplad. Jag vet att det finns flera fall där personalen behöver polisskydd. Så kan vi absolut inte ha det; det är oerhört allvarligt.
Det är mycket bra att betänkandet En skärpt syn på brott mot journalister och utövare av vissa samhällsnyttiga funktioner kommit, men det här måste påskyndas. Remissrunda pågår, men vi kan inte vänta på svaren. Någonting måste göras nu. Det är bra att socialsekreterare kan få stärkt straffrättsligt skydd, men något måste som sagt göras akut. Annars kommer vi inte att ha kvar några socialsekreterare, och oron kommer att spridas mer och tilltron till samhället minska ytterligare. Hur arbetar ministern i detta akuta läge?
Mycket görs, men det behöver göras mer.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Jag tackar statsrådet Anders Ygeman för ytterligare svar. Men jag är inte riktigt nöjd ändå eftersom det tyvärr inte fungerar som vi har det nu. Vi måste alltså göra mer. Självklart ska vi påverka på ett sådant sätt att hot, hat och desinformation inte ska spridas på nätet. Men då måste vi också bli bättre på att upptäcka detta, bli bättre på att stoppa det och bli bättre på att berätta hur det egentligen är. Det är tyvärr där som vi har missat. Det kommer inte fram hur det egentligen fungerar i det svenska systemet.
Självklart vill vi inte att det ska komma någon desinformation när det gäller det preventiva arbetet. Men då måste vi också berätta att de lagar som finns i Sverige gäller för alla oavsett vilket land man kommer från. Svensk lag gäller alltså alla. Vi måste vara jättetydliga med det. Vi måste också berätta hur hela beslutsprocessen går till när det fattas till exempel ett beslut om att omhänderta ett barn - att det är väldigt många som är inkopplade men också att ett beslut kan överklagas. Det är också viktigt att berätta att det kan bli fel från socialtjänsten, men förhoppningsvis blir det inte det.
Men då finns det också möjlighet att överklaga. Men alla vet kanske inte att den möjligheten finns. Detta måste berättas på ett lättfattligt sätt och givetvis på olika språk. Detta är någonting som man givetvis jobbar med tillsammans med SKR. Det är jättebra att regionerna är med. Men vi måste ha med stat, kommuner och regioner och måste utveckla arbetet mycket mer. Jag tycker att länsstyrelserna ska kopplas in mer. Även Myndigheten för samhällsskydd och beredskap behöver kopplas in. Detta är ett stort ärende, och det växer hela tiden om vi inte stoppar det. Vi har många inkopplade, men det räcker inte. Fler ska kopplas in.
Och vi måste vara väldigt tydliga med att svensk lag gäller och att man kan överklaga enligt svensk lag. Det är ett skydd som är väldigt viktigt att känna till. Vad kan vi mer göra? Vi kan förstås se till att vi inte finansierar dem som driver en extrem verksamhet som är odemokratisk i Sverige. De ska inte ha ett bidrag från Sverige. Det ska inte finnas sådana odemokratiska samfund som med flit sprider desinformation. Det är tyvärr med vilje som denna desinformation sprids.
Det måste vi också jobba mer med för att stoppa. Det finns alltså mycket som statsrådet ska se till att vi ändå jobbar vidare med.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Jag tackar statsrådet för ytterligare svar. Precis som statsrådet säger finns det alltid mer att göra. Därför kommer vi alltid att fortsätta att jaga er. Det är ju regeringen som har det högsta ansvaret. Och detta är någonting som vi måste stoppa nu. Tyvärr ökar det just nu i samhället. Det är svårt att anställa socialsekreterare. Jag kommer från Göteborg, och jag vet att det finns flera luckor för att många inte vill jobba som socialsekreterare på grund av att det finns så många hot.
Och desinformationen gör tyvärr att det blir ytterligare hot, och de klarar inte av sitt arbete på rätt sätt. De behöver polisbeskydd för att kunna utföra sitt arbete. Jag hoppas alltså att man fortsätter att jobba aktivt med detta. Jag kommer att fortsätta att jaga er i regeringen och säga att ni har högsta ansvaret, Anders Ygeman. Det är också viktigt med samverkan, och det är stat, region och kommun som måste jobba vidare med detta tillsammans. Självklart ska det inte var tillåtet med hot, hat och desinformation på nätet. Det vi driver är förstås att det inte ska vara så här.
Det viktiga är att få ut rätt information, och som jag har sagt tidigare måste vi meddela vilka möjligheter som finns och vilka rättigheter som gäller i Sverige - men också att den svenska lagen gäller för alla. Det finns inga särskilda lagar för olika människor, utan den svenska lagen gäller för alla. Jag hoppas att statsrådet inte slår sig till ro efter att ha talat om att det finns mer att göra utan att han faktiskt gör mer.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Min fråga går till arbetsmarknadsminister Eva Nordmark. Vi har ju tidigare talat om arbetslösheten, och det är också en väldigt viktig fråga. Min fråga handlar om de så kallade etableringsjobben. Planen var att de skulle sjösättas i januari 2019. Sedan försenades det. Sedan sa man att det skulle ske i juli 2020, och nu talar man om första halvåret 2022. Det har varit många diskussioner om vilka företag som skulle ingå i reformen.
Ett tag hette det att alla företag skulle ingå, förstås, eftersom alla jobb är viktiga och alla jobb behövs. Men nu blir förslaget tyvärr att endast företag som omfattas av kollektivavtal kommer att ingå. Det är en begränsning. Ett viktigt förslag var också att bemanningsföretag skulle ingå, men nu får de inte vara med. Alla borde faktiskt ingå, tycker jag. Detta är en viktig funktion både för etablering och för integrationsprocessen. Det är också ett speciellt läge nu under pandemin.
Till exempel har restauranger, turistnäring och hotell faktiskt en väldig arbetskraftsbrist, men det är för dyrt att utbilda personer helt utan förkunskaper. Nu kommer jag till min fråga till arbetsmarknadsministern: Varför låter man inte alla företag omfattas av den här reformen?
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Min fråga går till utbildningsminister Anna Ekström. Jag har träffat flera studentorganisationer under den senaste tiden, vilket har varit väldigt roligt. Men jag mötte också en stor oro över bristen på utbildade lärare. Även skolministern sa tidigare i ett svar på en annan fråga här just att lärarna behöver fler kollegor, men jag hörde ingen lösning på hur det ska gå till. Om man tittar på SCB, som gör en prognos för 2035, ser man att det kommer att saknas 45 000 lärare - 45 000 lärare!
Jag vet att man har gjort flera försök att få fler att söka till och läsa lärarutbildningen. Det har dock inte gett något resultat. Man har ökat antalet platser, men man har inte fått fler sökande. Man måste givetvis först få fler sökande, men man måste också se till att genomströmningen blir bättre. Det är tyvärr så att lärarutbildningen är den utbildning som har sämst genomströmning. Bara 65 procent går färdigt lärarutbildningen. Många hoppar tyvärr av när de kommer till sin verksamhetsförlagda undervisning men förstås även av andra orsaker.
Jag och Moderaterna håller givetvis med om att genomströmningen och examen är det viktiga. Min fråga är vilken lösning utbildningsministern ser på det här stora problemet.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Min fråga går till socialminister Lena Hallengren. Vi har ju fått Coronakommissionens slutbetänkande, och det har kommit många frågor om det i dag. Man kan nog säga att det här är en historisk utredning, så det kommer nog många frågor om den även i framtiden. Det har framkommit en hel del kritik mot regeringens ledarskap och hur man hanterat pandemin. Det har även framkommit en del samarbetsbekymmer mellan olika myndigheter som säkert har kunnat påverka en hel del av handläggningen i olika situationer.
Det är mycket viktigt att man tar den här kritiken på allvar och är ödmjuk för att se vad man kan göra med den, för det som har varit får inte upprepas. Det kommer tyvärr fler pandemier. Ingen vet när de kommer, men vi vet att de kommer. Nu har vi också en krissituation med krigsläget i Ukraina. Min fråga till socialministern är hur regeringen vill arbeta vidare med kritiken.
En del frågor har besvarats i dag, men jag vill höra ännu mer om hur man gör för att det här inte ska hända igen och för att man ska ha lärt sig både i samhället och i sjukvården så att man är bättre rustad inför framtiden.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Min fråga går till skolminister Lina Axelsson Kihlblom. Det finns många tankar och frågor som rör Rysslands kring mot Ukraina. Vi är alla väldigt påverkade efter president Zelenskyjs tal till oss i dag. Det var oerhört känsloladdat. Detta obehagliga krig drabbar framför allt civilbefolkningen. Dagligen får vi bilder på hur människor påverkas när målen hela tiden är civila. Det är fruktansvärt och avskyvärt. Ett mycket stort antal kvinnor och barn är på flykt till bland annat Sverige, och många har redan kommit.
Vi kan tyvärr räkna med att många av dessa barn kan vara fysiskt skadade. Men många av dessa barn kommer också att drabbas av posttraumatiskt stressyndrom. Det är tyvärr någonting som vi nästan får räkna med efter de avskyvärda händelser som dessa barn har varit med, sådant som man inte ska behöva uppleva under en livstid. Många av dessa barn kommer att gå i svensk skola. Det kommer att krävas en stor omställning och en stor insats för elevhälsan men också för alla lärare och pedagoger som finns på skolan.
Vi har tyvärr redan problem både med att rekrytera lärare och med elevhälsan, som har en väldigt stor belastning. Min fråga är vad ministern vill göra för att underlätta för och stötta pedagoger och elevhälsan för att ta emot dessa barn.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Min fråga går till utbildningsminister Anna Ekström. I förra veckan hade vi en forskningsdebatt här i kammaren. Moderaterna var tydliga med att forskning är viktigt och ska prioriteras, och även övriga partier tyckte att det var viktigt - kanske på lite olika nivåer. Tyvärr kommer det nu larmrapporter från flera områden om att vi saknar doktorander. Vi saknar ansökningar, både nationella och internationella till Sverige, vilket är ett stort bekymmer. Det ställer till det så att vi minskar både vår utveckling och vår innovation, och vi blir också omsprungna av andra länder.
Ett stort bekymmer för doktorander kan vara osäkerheten kring finansieringen. På detta måste vi förstås hitta någon lösning så att man vet att man har en stabil finansiering som forskare. Efter en disputation stannar man ofta kvar inom akademin eller får en tjänst inom kommunen, regionen eller näringslivet. Även där kan dock finansieringen vara ganska osäker. Framför allt ser man kanske inte värdet av att ha en person som har disputerat. Detta måste förstås också stärkas.
Min fråga till utbildningsministern är vad hon avser att göra för att göra det mer attraktivt att börja forska och att fortsätta forska. Det utbildningsministern sa tidigare är viktigt: Hela Sverige måste växa. Det gäller absolut också forskningen.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Jag tackar Anders Ådahl för anförandet. Jag håller med om en hel del, till exempel att det är viktigt med utbildning och att utbildning lönar sig - man får ett rikare liv. Vi ska ligga i framkant. Jag håller också med om att kvaliteten riskerar att dala och att vi måste utveckla detta. Jag blev väldigt förvånad när jag såg att Centern vill minska anslagen i budgeten till i stort sett alla lärosäten, och även till Rymdstyrelsen, Institutet för rymdfysik och så vidare.
Jag är lite nyfiken på hur vi ska utveckla kvaliteten när ledamotens parti vill minska anslagen för dessa områden.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Det handlar om nästan 1,5 miljarder inom detta utgiftsområde, så det är ändå ganska mycket. Det är inte helt marginellt. Därför är jag ändå lite nyfiken. Jag förstår att man måste prioritera på olika sätt. Men eftersom ledamoten betonade att vi måste höja kvaliteten låter det lite märkligt att man minskar anslagen. Jag vet att ledamoten värnar mycket om personalen som jobbar på universitet och högskolor. Men det kanske man inte riktigt gör om man minskar anslagen.
Jag är också väldigt orolig för rymdforskningen, som vi har talat om tidigare här. Till exempel får Rymdstyrelsen ett minskat anslag. Jag tycker att det är ett väldigt viktigt område. Jag känner lite oro över Centerns prioriteringar.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Tack så mycket, ledamoten Lorena Delgado Varas, för frågan! Jag kan inte svara på vilka som ska gå från sina arbeten, som ledamoten ville ha svar på, men vad jag kan säga är att vi ser en omfördelning i hur vi gör med ekonomin. Givetvis vill vi ju satsa på att ha kvar utbildning och våra förskollärare och lärare. Men vi har en omfördelning i finansieringen av detta.
Jag kan dock lova att vi inte kommer att avskeda så många personer som ledamoten är orolig för, utan vi har en trygghet i hur vi vill ha försörjning, från förskolan, grundskolan och upp till gymnasiet och högskolenivå.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Tack, Lorena Delgado Varas, för den kompletterande frågan. Vi satsar mycket för att man ska kunna nå jämställdhet och ha en likvärdig skola redan från grundskolan och förskolan, så jag kan försäkra ledamoten om att vi inte kommer att lämna någon i sticket. Vi har absolut inga planer på det. Vi vill förstås att alla ska ha rätt till en utbildning och att det ska vara hög kvalitet och även att personalen ska ha en bra arbetsmiljö, från förskola och grundskola, i hela utbildningsområdet.
Våra satsningar gör att det här kommer att fungera. Ledamoten behöver inte vara orolig för detta.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Tack så mycket för frågan från ledamoten Mats Wiking! Det stämmer mycket riktigt att vi tycker att omställningsstudiestödet är bra. Det blev ju, precis som ledamoten säger, en stor anstormning. Det är 22 000 som har sökt och som också kommer att gå igenom omställningsorganisationer där man ser vilka som har rätt att få omställningsstudiestöd. Vi har tänkt att det startar nu från 2023 och kommer att vara helt utdelat till 2026; så är ju planen.
Självklart kommer vi att ta hand om dem som blir beviljade. Detta kommer, som vi pratade om tidigare, att göras i samråd med och tillsammans med kommunerna, regionerna och företagen, så att vi löser det. Många företag är förstås också väldigt intresserade av att få den här korrekta kompetensen. Jag vet att till exempel Northvolt är jätteintresserat av detta. SKF i Göteborg håller redan på att utbilda så att man får den kompetens som efterfrågas. Även Volvo är engagerat i detta.
Företagen behöver ju den här spetskompetensen och kommer att hjälpa till så att vi får möjlighet att genomföra detta. Alla yrken kommer alltså att behövas, men det är mycket som kommer att förändras i förhållande till hur det har varit tidigare.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Tack så mycket, Mats Wiking, för frågan. Vad som är sagt är att 22 000 har ansökt. Vi vet ju inte hur många som kommer att bli beviljade omställningsstudiestöd, utan det får vi reda på nästa år. Vad vi vet nu är att man inte hinner gå igenom alla ansökningar eftersom det krävs mycket manuell genomgång då de sökande har många olika bakgrunder. För att kunna starta en utbildning i januari kan man antingen få det utbetalat retroaktivt, om man blir beviljad, eller har man möjlighet att ta det reguljära studiestödet i stället.
Man får såklart hitta de lösningarna. Att det blev en sådan anstormning är givetvis väldigt positivt. Vi vill ju att folk ska utveckla sig och göra en omställning; det är vad som behövs nu. Vi får ta hand om det, givetvis. Budgeten ökar fram till 2026, så vi har en plan för detta.
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Min fråga går till skolminister Lotta Edholm. Tyvärr ökar den psykiska ohälsan alltmer bland barn och unga. Enligt en studie av Socialstyrelsen har den till och med fördubblats bland elever mellan 10 och 17 år under de senaste tio åren. Man ser faktiskt att en av tio elever har en psykisk ohälsa. Vi vet också att det förebyggande arbetet är väldigt viktigt. Vi måste arbeta hälsofrämjande och förebyggande och göra tidiga insatser. Här spelar elevhälsan en viktig roll.
Det finns också många andra viktiga faktorer, men elevhälsan är något som eleverna kan möta i skolan varje dag. Vi vet också att det är avgörande för elevernas framtid och mående att få tidig och adekvat hjälp från skolan. På vissa skolor fungerar elevhälsan bra. På vissa fungerar den mindre bra. Det är väldigt stor skillnad. Ofta är det samarbete och tillgänglighet som är de största bekymren.
Min fråga till skolministern är: Hur vill hon förbättra eller förändra elevhälsan, så att vi får en bättre elevhälsa och lättare kan hjälpa dessa elever i ett tidigt skede?
Marie-Louise Hänel Sandström (M):
Min fråga går till socialtjänstminister Camilla Waltersson Grönvall. Vi har under den senaste tiden starkt berörts av det vi hört om olika barn som farit illa i vårt land. Ingen kan väl ha missat "Lilla hjärtat" eller Tintin. I dessa fall gick det så illa att de utsatta barnen dog. Det finns fler exempel där det har skett. Varje gång tänker vi: Det här får inte hända igen!
Det finns också många utsatta barn som det inte går lika illa för men som lever under svåra förhållanden under otrygghet, kanske i hemmet eller någon annanstans, och känner sig väldigt otrygga under lång tid. Det borde vara självklart att barnens bästa alltid sätts i första rummet. Här har den tidigare regeringen gjort alldeles för lite. Min fråga lyder: Vilka åtgärder avser socialtjänstministern att vidta för att stärka de socialt utsatta barnens trygghet?
Michael Rubbestad (SD):
Tack, Maria Stockhaus, för det första replikskifte jag har i min karriär som politiker i Sveriges riksdag! Vad gäller tillagningskök har jag tyvärr inte siffrorna framför mig och kan därför inte ge dig några exakta kronor och ören. Jag har dem inte med mig. Sverigedemokraterna har ett stimulansbidrag till kommunerna så att de ska ges möjlighet att påbörja detta arbete. Det handlar helt enkelt om ett samarbete mellan riksdag eller staten och de lokala förskolorna och kommunerna för att de ska kunna genomföra detta.
Det rör sig om lite olika summor för att ställa om ett kök. Det beror på förutsättningarna från början. Det kan röra sig om alltifrån 100 000 och uppåt. Det är väldigt olika från fall till fall. Vi satsar till en början en stimulanspeng för att de ska kunna påbörja detta. Sedan får vi löpande se hur det utvecklas. Kanske behöver vi satsa mer, eller så räcker pengarna och blir till och med över.
När det gäller modersmålsundervisning eller modersmålsstöd finns det enligt mig lika mycket studier som pekar åt det andra hållet och att det inte ger någon direkt effekt. Det beror lite grann på hur man tittar på det. Det finns såklart forskning som stöder detta, men det finns också forskning som säger att det inte ger någon direkt effekt.
Michael Rubbestad (SD):
Tack för detta, Maria! Det kan börja vid 100 000. Det kan såklart också bli betydligt dyrare än så. Det är extremt varierande från fall till fall. Man kan heller inte se på bara Stockholm, som är ett enskilt exempel. Förutsättningarna är olika beroende på var man befinner sig i landet. Det kan också handla om olika avstånd mellan förskolorna. Se bara på Vilhelmina kommun, som är, tror jag, 32 mil bred. Det är ganska långt mellan de olika förskolorna.
Vi riktar ett första stimulansbidrag och får sedan se hur det faller ut. Därifrån kan vi utveckla det. Men vi måste börja någonstans. Vi tror nämligen på idén om tillagningskök. Vad gäller forskningen kan jag inte här och nu ge dig några konkreta namn. Men om du är intresserad, Maria, kan jag självklart ta fram konkreta exempel och återkoppla. Jag fortsätter gärna diskussionen vid ett senare tillfälle.