KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tobias Billström (M):
Jag hade en liten utflykt i somras när jag var inte bara migrationsminister utan också arbetsmarknadsminister. Vid det tillfället hade jag faktiskt direktkontakt med Kommunalarbetareförbundets ordförande Annelie Nordström kring just dessa frågor. Vi är säkert inte överens om allt, men på just den här punkten var vi väldigt överens, nämligen att det var utmärkt att man hade fått kollektivavtal. Från Kommunals sida välkomnade man den hållning som regeringen hade haft på just den här punkten.
Jag nämner bärplockarna därför att Sven-Erik Österberg själv lade tonvikten i debatten på den gruppen och att det är huvudsakligen dem vi har diskuterat i den här diskussionen. Om det skulle ha stämt som Sven-Erik Österberg säger, att den förra socialdemokratiska regeringen under lång tid skulle ha bejakat inflödet av bärplockare, varför tog ni då inte initiativ till att skapa kollektivavtal och skapa en ordning som innebar att dessa människor fick kollektivavtal? Kollektivavtal har alltså tillkommit under den borgerliga regeringen.
Resultatet visar sig också i statistiken, Sven-Erik Österberg. År 2009 kom det 7 000 bärplockare till Sverige. År 2010 var det endast 4 500. Vad tror Sven-Erik Österberg att det beror på? Jo, det beror naturligtvis på att en hel del av de oseriösa arbetsgivarna har sållats bort.
När det blev en annan ordning, där man hade ett kollektivavtal att stödja sig på som arbetstagare valde en del av de oseriösa att lämna branschen eller låta bli att ta hit arbetskraft. Att vi fortfarande har problem är helt riktigt. Men proportionen 80 procent som är nöjda och 20 procent som kan ha blivit utsatta för någon form av problem rimmar väldigt illa med Sven-Erik Österbergs beskrivning av Sverige som ett laglöst land, rovdrift och så vidare. Jag tycker att det är en helt felaktig beskrivning.
Vi ska försöka bemöta de problem som finns. Men vi ska också prata om de människor som år efter år kommer tillbaka, som är nöjda med regelverket och som gör en fantastisk insats inte bara för de norra delarna av Sverige utan också för den svenska ekonomin i dess helhet.
Tobias Billström (M):
Christina Höj Larsen har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att Sverige ska agera i enlighet med landets förpliktelser enligt den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, alltså Europakonventionen. Frågan tar sin utgångspunkt i en dom från Europadomstolen.
Regeringen har ett ansvar för att fortlöpande säkerställa att Sverige lever upp till sina internationella åtaganden och att den lagstiftning som enskilda, myndigheter och domstolar har att följa och tillämpa är i överensstämmelse med till exempel Europakonventionen såsom den utvecklas genom Europadomstolens praxis. Jag följer av den anledning noga utvecklingen både internationellt och nationellt på det migrationsrättsliga området för att se om lagstiftningen lever upp till de krav som ställs.
Migrationsverket och migrationsdomstolarna har att inom ramen för gällande rätt ta ställning till vad Europadomstolens uttalanden kan ha för inverkan på handläggningen och prövningen av ärenden och mål på migrationsrättens område. Migrationsöverdomstolen kan som prejudikatinstans i ett överklagat mål meddela vägledning för rättstillämpningen. Min bedömning är att det inte finns behov för regeringen att nu vidta åtgärder av de skäl som anges i interpellationen.
Tobias Billström (M):
Regeringen är en varm anhängare av Europakonventionen och Europadomstolen och tar på stort allvar sitt ansvar för att den svenska lagstiftningen ska vara i överensstämmelse med konventionen såsom den utvecklas genom Europadomstolens praxis. Det kan vara värt att minnas hur det faktiskt ser ut. Jag delar inte uppfattningen att vi i Sverige värjer oss mot vårt ansvar att ställa upp för de människor som behöver skydd undan förtryck och förföljelse.
Tvärtom mottog asylsystemet i Sverige förra året 32 000 asylansökningar, vilket gjorde Sverige till det tredje största asyllandet i Europeiska unionen. Det är bara Frankrike och Tyskland som är större. Sedan 1995 gäller Europakonventionen som svensk lag. Den har dessutom en särställning eftersom andra författningar enligt grundlag inte får meddelas i strid med våra förpliktelser enligt konventionen.
Den här i rättsordningen erkända principen om så kallad fördragskonform tolkning innebär vidare att de rättstillämpande myndigheterna i möjligaste mån ska tolka svensk rätt i förenlighet med våra internationella förpliktelser - alltså precis som interpellanten sade. Detta gäller också på migrationsrättens område. Europakonventionen har haft en påtaglig inverkan på de svenska förhållandena, bland annat till följd av Europadomstolens domar som bidragit till att stärka skyddet för mänskliga rättigheter i Sverige.
Som jag har sagt tidigare är det Migrationsverket och domstolarna som svarar för rättstillämpningen. Enligt nu gällande instansordning har regeringen inte någon praxisbindande funktion på detta område. Regeringen är också förhindrad att lägga sig i myndigheters tillämpning av lag i enskilda fall. Jag följer naturligtvis fortlöpande rättsutvecklingen på asylområdet. Om utvecklingen visar behov av lagändringar föreslår jag regeringen att lämna en proposition om detta till riksdagen.
Det kan naturligtvis också gälla en fråga som Europadomstolen har uttalat sig i. I utlänningslagen finns inte några uttryckliga bestämmelser om utredning och bevisbörda som är oförenliga med den dom av Europadomstolen som Christina Höj Larsen hänvisar till i debatten. Min bedömning är, som jag har sagt, att domen inte kräver någon ny lagstiftning. Den aktuella domen har lagts ut på domstolarnas hemsida och på regeringens hemsida för mänskliga rättigheter.
Den har också skickats till de berörda domstolarna och myndigheterna. En rapport om regeringens åtgärder har av Utrikesdepartementet lämnats till Europarådets ministerkommitté i december 2010. Avslutningsvis vill jag tillägga att Justitiedepartementet inför ikraftträdandet av domen förde en dialog med Migrationsverket om eventuella konsekvenser av domen, vilket beaktades i budgetarbetet för utgiftsområdet.
Tobias Billström (M):
Vi har ambitionen att vara ett land som erbjuder skydd för dem som verkligen behöver det. Det tycks jag och interpellanten vara överens om. Det är viktigt att understryka att vi bör ha en rättsprocess som är rättssäker. Det betyder att stå upp för den idé som instans- och processordningen representerar, det vill säga idén att fristående migrationsdomstolar prövar trovärdigheten hos de människor som lämnar in asylansökningar i Sverige.
Låt mig erinra om att något uttalande om att svensk lag behöver ändras i ett visst avseende inte görs av Europadomstolen i den aktuella domen. Jag tycker att Christina Höj Larsen gav ett annat intryck. Det är viktigt att klara ut detta. Det finns alltså inte något uttalande från Europadomstolen, i den dom som har avkunnats, om att vi behöver ändra den svenska lagstiftningen.
I den mån domen föranleder någon ändring i rättstillämpningen från Migrationsverkets och domstolarnas sida är det en fråga för dem att bedöma. Vänsterpartiet har ibland svårt med uppdelningen mellan lagstiftande, verkställande och dömande makt. Montesquieus 1700-talsidé ligger till grund för hur vi bedömer och hur vi har utvecklat vårt samhälls- och styrelseskick. Det är det vi pratar om.
Migrationsöverdomstolen kan, som jag redan har nämnt, efter prövningstillstånd i ett överklagat mål ge vägledning för rättstillämpningen. När det gäller frågan om utredningsskyldighet och vilken betydelse Europadomstolens dom kan ha i det här sammanhanget har Migrationsöverdomstolen gett prövningstillstånd i ett mål. Inom en nära framtid kan vi alltså i detta hänseende räkna med en praxisbindande dom av överdomstolen.
Det är helt i enlighet med hur instans- och processordningen är avsedd att fungera enligt riksdagens beslut från 2005. Sverige har också ett ansvar att se till att vi inte bara följer konventionstexten utan också erbjuder en välfungerande ordning för att pröva asylärendena.
Det är viktigt att understryka att jag har inhämtat hos Migrationsverket att personalen omedelbart uppmärksammades på domen för att de skulle kunna beakta den, utan något ställningstagande när det gäller om bevisbördans fördelning i svensk asylprocess skulle ha förändrats genom domen. Hänvisning till Europadomstolens dom har, enligt vad jag har erfarit, skett av den asylsökandes ombud sedan domen blev känd.
Migrationsverket och de olika migrationsdomstolarna har i enskilda mål haft att ta ställning i berörda avseenden. Vi har, som sagt, prövningstillståndet från Migrationsöverdomstolen. Det ska bli intressant att se vad det leder till.
Tobias Billström (M):
Jag förstår inte riktigt hur Christina Höj Larsen ska få ihop detta när hon å ena sidan säger att hon tycker att vi inte ska ha en politisk process och ger mig rätt i detta, och när hon å andra sidan hävdar att det inte sker någonting samtidigt som jag redovisar att Migrationsöverdomstolen har gett prövningstillstånd i ett mål som rör en av de aspekter som Christina Höj Larsen själv har tagit upp i sin interpellation. Jag vet inte riktigt hur man får ihop detta.
Jag konstaterar i alla fall att Migrationsöverdomstolen i samband med prövningstillståndet uttryckligen har hänvisat till Europadomstolens dom. Utan att ge mig in på några som helst rättstillämpningsfrågor kan jag ändå dra slutsatsen här i dag att Migrationsöverdomstolen anser att rättstillämpningen i detta avseende behöver klarläggas och att Europadomstolens dom är relevant att överväga i detta sammanhang.
Migrationsverket avser också, enligt vad jag är upplyst om, att göra en uppföljning av Migrationsöverdomstolens kommande dom. Jag har också nåtts av beskedet att Migrationsverket under loppet av 2011 kommer att ha en konferens som tar upp frågan om utredningar vid tortyrskador. Det kan jag se som en konsekvens av Europadomstolens dom och mot bakgrund av den svåra bedömning som måste göras av de individuella omständigheterna i varje enskilt ärende.
Men den bedömningen ska göras av de instanser som riksdagen har bestämt ska göra den. Det är alltså Migrationsverket och domstolarna, och jag har fullt förtroende för att de tillsammans med Migrationsöverdomstolen som praxisbildande förmår att göra en rättssäker prövning. I det ingår att beakta Europakommissionens krav och ta hänsyn till Europadomstolens domar. Jag anser att detta sker precis i den anda som riksdagen vill att saker och ting ska ske.
Tobias Billström (M):
Amineh Kakabaveh har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att kvinnor som utsatts för könsrelaterad förföljelse, sexuellt våld och hedersrelaterat våld och förtryck ska få sina asylskäl prövade av svenska myndigheter på ett rättssäkert sätt. Amineh Kakabaveh har vidare frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att komma tillrätta med missförhållandena när det gäller den så kallade tvåårsregelns konsekvenser för kvinnor som utsätts för våld av den man de lever med i Sverige.
Vad gäller frågan om åtgärder för att kvinnors asylskäl ska prövas på ett rättssäkert sätt kan följande sägas. Det är Migrationsverkets och migrationsdomstolarnas uppgift att avgöra om det finns grund för uppehållstillstånd. Bedömningarna av asylskälen görs alltid utifrån de individuella omständigheterna i det enskilda fallet. Omständigheterna utgörs av den asylsökandes egen berättelse tillsammans med vad som är känt om förhållandena i hemlandet.
Migrationsverket och migrationsdomstolarna gör en samlad bedömning av de uppgifter som framkommer i ärendet. Jag vill i sammanhanget nämna att regeringen har uppdragit åt Migrationsverket att i utbildningshänseende särskilt uppmärksamma frågor som rör kvinnor. Regeringen har uppdragit åt Migrationsverket att redovisa kompetensarbetet rörande etiska frågor och mänskliga rättigheter samt analysera kompetensbehovet för myndighetens personal bland annat när det gäller kvinnor.
Avseende frågan om anhöriginvandring vill jag lyfta fram att Sverige har en reglerad invandring. För att upprätthålla det här systemet tillämpar svenska myndigheter uppskjuten invandringsprövning för utlänningar som får uppehållstillstånd på grund av en nyetablerad anknytning till en person bosatt i Sverige. Detta innebär att utlänningen beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. För närvarande är denna så kallade prövotid två år. Sedan beviljas normalt ett permanent uppehållstillstånd om förhållandet består.
För att undvika att kvinnor av rädsla för utvisning stannar kvar i ett förhållande där de utsätts för misshandel eller kränkningar finns en undantagsbestämmelse. Den medger att fortsatt uppehållstillstånd får beviljas om förhållandet upphört främst på grund av att kvinnan, eller kvinnans barn, i förhållandet utsatts för våld eller för annan allvarlig kränkning av sin frihet eller frid. Migrationsverket har på uppdrag av regeringen lämnat en redogörelse av tillämpningen av den här bestämmelsen.
För att få en heltäckande bild inväntar regeringen för närvarande ytterligare uppgifter från Migrationsverket. Mot bakgrund av det jag har sagt avser jag inte att ta några ytterligare initiativ rörande prövningen av kvinnors asylskäl eller den så kallade tvåårsregeln i ärenden om anknytning.
Tobias Billström (M):
Detta är en viktig och angelägen fråga att fördjupa sig i. Det är därför bra att vi har den här typen av interpellationsdebatter. Bedömningarna i Migrationsverket och hos migrationsdomstolarna görs alltid utifrån de individuella förutsättningarna i det enskilda fallet. Det är Migrationsverkets och migrationsdomstolarnas uppgift att på de skäl som anförs och det underlag som presenteras avgöra om det finns grund för uppehållstillstånd enligt gällande lagstiftning.
Jag är lite förvånad över att Amineh Kakabaveh inte tog upp och diskuterade detta. För mig är det självklart att om vi hade haft problem med hur vi hade skrivit förarbetena eller motsvarande hade vi haft anledning att ställa oss frågan om lagstiftningen behöver förändras. Jag ser inte det behovet i dag. Vi fick i Justitiedepartementet vid årsskiftet en redogörelse från Migrationsverket avseende tillämpningen av undantaget från tvåårsregeln.
I redogörelsen anges att arbetet har intensifierats med att kartlägga och synliggöra ärenden där våld och kränkningar har åberopas samt att detta arbete möjliggör ett uppföljningsarbete som för närvarande pågår. Migrationsverket rapporterar nu månadsvis om tillämpningen av just den här regeln.
Under perioden januari till april 2011 har Migrationsverket avgjort 15 ärenden om fortsatt uppehållsstånd där sökande har uppgett att förhållandet har upphört på grund av hot och våld. Av dessa har sju beviljats uppehållstillstånd. Vad som kan sägas är att hot och våld verkar åberopas i förhållandevis få ärenden. Det är en rätt skarp kontrast till den ton vi har haft hittills i interpellationsdebatten i kammaren.
Som jag sade tidigare finns det möjligheter enligt lagstiftningen att ge fortsatt uppehållstillstånd trots att det tillståndsgrundande förhållandet har upphört om starka skäl talar för det. Man kan ställa sig frågan om kvinnan vid ett återvändande till hemlandet riskerar att bli stigmatiserad och dömds till ett mycket svårt liv i utstötthet.
I förarbetena till lagstiftningen, som riksdagen i enighet har tagit ställning till, anges att det främst är fråga om olika former av humanitära skäl som att sökanden riskerar att bli socialt utstött vid ett återvändande eller att sökanden är allvarligt sjuk eller handikappad.
Vidare tar man i förarbetena upp situationen att det finns sökande som far illa i anknytningsförhållanden utan att ha utsatts för så allvarliga övergrepp att uppehållstillstånd bör beviljas enbart av denna anledning. Sammantaget kan då omständigheterna i det enskilda fallet framstå som så ömmande att utvisning inte bör komma i fråga. Därmed kan jag inte heller på denna punkt se ett behov av att i dagsläget ändra lagstiftningen.
Tobias Billström (M):
All lagprövning är en fråga om att tolka lagen; så är det naturligtvis. Det kan man aldrig komma ifrån. Men då är det också viktigt att man har ett bra underlag. Nu angav jag att Migrationsverket på månadsbasis rapporterar in hur bedömningarna ser ut. Vi kan konstatera att bara under perioden januari till april i år har Migrationsverket avgjort 15 ärenden. Av dessa har 7 beviljats uppehållstillstånd - alltså hälften.
Då är det lite märkligt att höra Amineh Kakabaveh försöka få det att framstå som att detta är ett gigantiskt problem och att Sverige i princip inte alls beviljar några uppehållstillstånd till kvinnor som åberopar denna typ av skäl. Det är inte rimligt. Men vad som kan sägas är att hot och våld verkar ha åberopats i förhållandevis få ärenden, och det är möjligtvis någonting som man kan fundera över. Frågan är: Ska vi upphäva den uppskjutna invandringsprövningen? Nej, det tycker inte jag.
Jag tycker att det finns starka skäl att bibehålla den. Den syftar till att förhindra missbruk av rätten till invandring. Om ett äktenskap eller ett samboförhållande automatiskt skulle medföra att ett permanent uppehållstillstånd omedelbart beviljades skulle risken för skenförhållanden öka. Däremot - och det tycker jag att debatten har visat tydligt - finns det en punkt där Amineh Kakabaveh och jag är helt överens: Det måste finnas möjligheter att förhindra negativa konsekvenser av en sådan ordning.
Det gäller främst detta att kvinnor av rädsla för utvisning stannar kvar i ett förhållande där de utsätts för misshandel eller kränkningar. Det är mot denna bakgrund som undantaget från tvåårsregeln finns. Jag tycker att det är bra att vi har ett sådant undantag, och jag har för avsikt att se till att det också förblir på det viset.
Tobias Billström (M):
Jag konstaterar att Amineh Kakabaveh och jag är överens på de flesta punkterna. Det är helt uppenbart att här behövs insatser för att förbättra kunskaper och kompetens hos de myndigheter som har till uppgift att granska, handlägga och besluta i dessa ärenden. De måste ha rätt kunskaper och kompetens.
Det finns all anledning att lyfta fram det arbete som regeringen har gjort under de här åren för att se till att utbilda och vidareutbilda de människor som jobbar på Migrationsverket och i migrationsdomstolarna och som dessutom sitter ute i kommunernas socialtjänster och hjälper till med detta arbete. Jag tror inte att man ska förringa det arbetet. Det är viktigt att det belyses i diskussionen. Oavsett vilken lagstiftning vi har är det ändå viktigt att man i tid uppmärksammar dessa tecken.
Jag ser med spänning fram emot den avrapportering som Migrationsverket kommer att göra. Jag tror att den kommer att ge ytterligare vägledning. Jag belyste redan i mitt tidigare inlägg att det är 97-98 procent som får förlängning. Det är ett mycket högt tal. Det tyder på någonting.
Men innan vi har fått den slutgiltiga statistiken och analyserat den tycker jag att vi ska vara försiktiga med att vara för snabba med att dra konsekvenser av detta. Det har varit en bra debatt, och jag tackar för den.
Tobias Billström (M):
Robert Halef har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att Europadomstolens uppmaning om inhibition för irakiska flyktingar ska uppmärksammas i den svenska asylprocessen. Jag vill inledningsvis hänvisa till vad jag nyligen har uttalat i mina svar på angränsande frågor från Roger Haddad och Christina Höj Larsen samt till det svar som utrikesministern nyligen lämnat på en fråga om religiösa minoriteter i Irak av Robert Halef. . Säkerhetssituationen har gradvis förbättrats i Irak men är på sina håll instabil.
Det våld som förekommer drabbar medlemmar ur alla etniska och religiösa grupper, men minoriteter - däribland kristna - är ofta särskilt utsatta. Genom EU och FN samt i samtal med irakiska företrädare fortsätter regeringen att uppmärksamma frågan om efterlevnaden av de mänskliga rättigheterna i Irak. När det sedan gäller Robert Halets direkta fråga vill jag säga att var och en som söker asyl i Sverige får en individuell prövning av sitt skyddsbehov i enlighet med utlänningslagen.
Det är Migrationsverkets och migrationsdomstolarnas uppgift att ta ställning till om det finns grund för uppehållstillstånd. Regeringen har ingen roll i asylprocessen. Vad gäller Europadomstolen roll, är den en del av det övervakningssystem som är knutet till Europakonventionen. Domstolen kan ta emot klagomål från enskilda som anser att deras fri- och rättigheter enligt konventionen har kränkts. Europadomstolen är inte en instans för överklagande av nationella beslut.
Europadomstolen har i ett brev från den 22 oktober informerat bland andra Sverige om att domstolen tills vidare kommer att begära inhibition i irakiska ärenden då en sådan begäran framställs av en enskild klagande. Migrationsverket följer Europadomstolens uppmaning i alla enskilda ärenden om inhibition. Som jag nyss nämnde har inte regeringen någon roll i den process som omfattar prövningar av asylansökningar.
Det innebär att jag inte får ingripa i eller påverka ansvariga myndigheter i deras handläggning av enskilda ärenden. Mot bakgrund av detta anser jag inte att det finns behov av några åtgärder med anledning av den av Robert Halef lyfta frågan.
Tobias Billström (M):
Låt mig säga att jag tycker att debatten i kväll har varit bra, belysande och lång. Men det är ett viktigt ärende, och då ska vi ägna den tid som behövs för att reda ut frågorna. Vi har ett bra och välfungerande asylsystem i Sverige som vi har all anledning att vara stolta över. Jag tror inte att det finns något annat land i världen som lägger ned så mycket pengar och så mycket tid på att få en rättssäker och välfungerande process till stånd när det gäller att avgöra asylärenden.
Jag kunde inte låta bli att tänka på det när jag hörde till exempel Bodil Ceballos prata om vår inhumana deportationspolitik och så vidare. Sverige är det land i Europa som har tagit emot flest asylsökande från Irak. Vi är det land som vidarebosätter flest människor i förhållande till vår storlek. Vi är det land som ger mest bidrag till FN:s flyktingorganisation UNHCR.
Ändå står Bodil Ceballos här och säger att vi borde ta större ansvar. På vilket sätt skulle vi kunna ta större ansvar än vad vi redan gör? Det ställer jag mig frågande till. Det är viktigt att peka på, och det får bli mina slutord till interpellanten, att trots att säkerhetsläget gradvis har förbättrats i Irak är situationen på sina håll instabil. Så är det, och regeringen ser med oro på den utvecklingen.
Vi kommer alltjämt att erbjuda de människor som kommer till vårt land och söker asyl möjligheten att få sin sak prövad, men den som får sin sak prövad måste också respektera när svaret blir ett nej. Det är viktigt att understryka detta, för vi har reglerad invandring till Sverige. Vi har inte fri invandring, och det förutsätter att människor är beredda att underkasta sig prövningen på samma sätt som vilken annan domstolsprövning som helst. Det gäller också medlemmar ur de befolkningsgrupper som kommer från Irak.
Ingen är undantagen. Alla omfattas. Ingen är undantagen från kravet att prövas, men alla omfattas av rätten till juridiskt biträde och av att få sin sak prövad. Det får bli mina slutord i den här debatten, som jag tycker på ett bra sätt har belyst utmaningarna och behovet av att stå upp för en väl fungerande asylprocess.