Tomas Eneroth (S):
Tack, statsrådet, för svaret! Det är möjligt att jag överdriver min betydelse. Men det var faktiskt den 3 juni som meddelandet gick ut om att man ändrade sig och fogade sig till de riktlinjer som Justitieombudsmannen hade skrivit. I dag, den 4 juni, har vi dagens debatt. Det är inte bara JO som påpekar den här distinktionen.
Inspektionen för socialförsäkringen skriver: IFS uppfattar att syftet med gruppkonsultationerna är oklart. De ska ge handläggarna en generaliserbar kunskap, men den ska inte användas i individuella ärenden. Man kan konstatera att även inom Försäkringskassan, bekräftar JO, finns det en diskussion bland omprövningshandläggarna där det framkommer att de gärna vill se skriftliga yttranden från en försäkringsmedicinsk rådgivare redan i grundbesluten.
Ett av skälen var att man under processen har märkt att den enskilde, dess eventuella jurister men även de som har att fatta beslut känner att de inte har haft rätt underlag för att fatta rätt beslut. Och rättssäkerheten och dess principer bygger just på att man ska ha de rätta underlagen och kunna fatta rätt beslut. Det innebär inte lika beslut för alla, men det innebär att man har en ordentlig ordning för vilket underlag som ska finnas.
Jag är naturligtvis nöjd med att Försäkringskassan i det här fallet har ändrat sina rutiner. Jag är också nöjd med att utredningen har tillsatts den 23 maj med detta uppdrag. Inom ramen för Socialförsäkringsutredningen har vi vid några tillfällen försökt föra diskussioner om rättssäkerheten inom socialförsäkringen. Men det är inte alldeles enkelt, för vi har en stor arbetsbörda och väldigt mycket annat att göra.
Jag ska möjligtvis välvilligt tolka Ulf Kristersson som att han ändå är beredd att gå vidare med initiativ som stärker den enskildes rättssäkerhet. Det tycker jag är viktigt. Den bild jag har av sjukförsäkringen i dag är att människor inte känner att man har rättssäkerhet. Förr kunde man åtminstone vända sig till lokalt förtroendevalda i en socialförsäkringsnämnd för att ventilera sin fråga. Man kunde möta en handläggare och argumentera och diskutera.
Nu är hanteringsordningen väldigt annorlunda. Det har sina fördelar att centralisera och strukturera, och det har sina fördelar att ta bort förtroendevalda. Men det innebär att människors insyn i beslutsprocessen och förståelsen för densamma har minskat ordentligt. Det tycker jag att Stefan Svallfors utredningar bekräftar i allra högsta grad.
När det gäller den ordning i sjukförsäkringen som vi har i dag visar även Läkarförbundets egna undersökningar att en betydande del av de sjukskrivande läkarna i dag inte riktigt kan avgöra om de intyg som de skriver ger den försäkrade möjligheten eller rätten till sjukpenning, trots att de har gått utbildningar i arbetsförmågebedömning och annan kompetensförstärkning. Vi har en gemensam uppgift framöver att stärka rättssäkerheten för den enskilde.
Jag gillar inte en utveckling som skulle leda till att man som sjuk behöver anlita advokater eller juridiska ombud. Men vi har haft en process och en utveckling i försäkringen under senare tid som leder till att allt fler känner att det är den vägen man måste gå, alternativt hoppas att Aftonbladet eller någon annan skriver om deras fall.
Låt oss gemensamt värna om en försäkring som legitimt kan fatta beslut, även svåra beslut, som man uppfattar som korrekt, att man får rätt information och känner sig trygg med beslutet. Jag tänker skicka med en avslutande fråga till Ulf Kristersson, även om jag i huvudsak är nöjd med svaret.
Med de initiativ som tas, innebär det att vi inom det kommande året kommer att få se ytterligare initiativ eller förslag från regeringen som stärker rättssäkerheten för den enskilde? Vilket tidsperspektiv finns? Jag tror att det är angeläget om vi ska återupprätta förtroendet för en sjukförsäkring som väldigt många just nu har lågt förtroende för.