KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ola Möller (S):
Som sagt, vad min företrädare sa i den debatten får stå för honom. Jag tror att man kan problematisera frågan om aktiekapital. Å ena sidan är det bra att det finns ett starkt kapital i företaget om man hamnar i ekonomisk kris och att de som har anspråk på företaget kan se att det finns något att hämta hem och ett aktiekapital att luta sig mot, för annars finns det en risk att de inte får tillbaka sina pengar.
Å andra sidan kan det vara en fördel att ha ett litet aktiekapital av det enkla skälet att om företaget går i konkurs kan det komma folk senare och begära in pengar från dem som satt i styrelsen. Vi har sett ett systematiskt utnyttjande där företag har satt i system att ge sig på småhandlare ute på skärgårdsöar som har haft problem i gårdsbutiken eller livsmedelsbutiken och där man sedan vill begära in pengarna i efterhand.
Då är det bättre om det är ett litet aktiekapital. Detta är en fråga som kan problematiseras. Om det är 25 000 eller 50 000 som är den optimala gränsen är inte jag människa att avgöra. Som sagt: Vad min företrädare har sagt till dig, Mikael Eskilandersson, får du ta med honom. Men det är fortfarande så att Sverigedemokraterna inte har ett politiskt kapital som innebär att de kan anklaga andra för hyckleri när en ståndpunkt ändras.
När det gäller marknadshyror var er ekonomisk-politiska talesperson Oscar Sjöstedt tydlig i den frågan i Dagens industri i december 2017: Det kunde ni mycket väl tänka er. Sverigedemokraternas politik just nu handlar inte om vad Sverigedemokraterna tycker utan om vad ni kan göra för att Moderaterna och Kristdemokraterna ska acceptera att plocka in er i ett konservativt block. Det är vad det handlar om.
Det handlar inte om att stå upp för andra principer. Så sänk tonläget mot att vi har ändrat oss om 25 000 kronor, Mikael Eskilandersson!
Ola Möller (S):
En hållbar konsumtion är en viktig del i att nå Agenda 2030-målen. Slit-och-släng-samhället är i detta sammanhang ett stort problem. Fenomenet har givetvis många förklaringar. Status och mode är en faktor. Konsumtionshetsen drivs av att ständigt ha det nyaste och det coolaste. För mig är detta som ni ser kanske inte det viktigaste. Ändå drivs även jag in i slit-och-släng-trenden, detta eftersom många varor inte håller måttet. Kvaliteten är helt enkelt dålig.
Rätten till reklamation är i detta sammanhang en viktig pusselbit, men som statsrådet Shekarabi känner till är lagstiftningen förvirrande med olika tider och olika regler. Lagstiftningen skapar därmed en väldigt hög tröskel för att den enskilde konsumenten ska få sin rätt och motverkar därmed också Agenda 2030-målen. Därför vill jag fråga statsrådet: Hur kommer statsrådet att agera för att stärka konsumentens rättigheter på detta område?
Ola Möller (S):
Mikael Eskilandersson lyfter upp viktiga frågor. Vi måste självklart diskutera vad företag ska redovisa och vad de ska göra. Om kammaren väljer att det ska finnas arbetsmiljölagstiftning, miljölagstiftning och liknande måste man följa upp det. Då måste man också ha verktyg för det. Mångfaldsredovisning är något som EU har bestämt.
Det vore nog inte särskilt klokt att föregripa det arbete som EU-kommissionen håller på med för att utvärdera detta. Vi kanske kan hålla oss till det som betänkandet handlar om. Vad gäller mångfaldspolicyn och de redovisningar som ska göras ligger det i linje med svensk kod för bolagsstyrning. Det är inte så att företagen själva, i sin självreglering, tycker att detta är ett problem.
Jag tycker att det är viktigt att vi har en uppföljning av hur mångfaldsarbetet i företagen ser ut. Om vi här ska kunna ha en tillämplig och bra lagstiftning om exempelvis jämställdhet i arbetet måste vi också ha en överblick. Detta handlar dessutom om de absolut största företagen som är noterade på börsen. Det handlar om ungefär 50 företag som behöver hantera detta. De ska ha över 250 anställda.
Jag tror inte att det är ett speciellt betungande arbete för dem att redovisa hur könssammansättningen ser ut och vilken kompetens eller bakgrund medarbetarna har. Svenskt Näringsliv kommer såklart alltid att driva på för att regler och liknande tas bort. Det intressanta är frågan om varför Sverigedemokraterna driver en regelförenklingslinje och exempelvis ifrågasätter miljölagstiftningen, vilket Mikael Eskilandersson gjorde här i talarstolen. Han sa att man kunde ta bort det där.
I så fall kan man ju även ta bort arbetsmiljölagstiftningen. Då hamnar vi i ett läge där företagens väl är det som gäller, medan man inte bryr sig om arbetstagarna så mycket.
Ola Möller (S):
Det är klart att Sverigedemokraterna inte tycker att regeringen ska få ett högt betyg. Det ligger i sakens natur. I er reservation skriver ni att det ska finnas ett anonymiserat anställningsförfarande inom offentlig sektor. Detta är intressant, för i de kommuner där Sverigedemokraterna styr - i Skåne gäller det exempelvis Svalöv, Bjuv och Staffanstorp - har man inte infört det.
Sverigedemokraterna lägger alltså förslag här i Sveriges riksdag om att man ska göra vissa saker, men när man går till kommunal nivå visar det sig att det inte hänger ihop. De säger en sak här och en annan sak där. Att Svenskt Näringsliv säger att det blir 1,2 miljarder dyrare måste ses som en partsinlaga. De bakar såklart in alla kostnader som de ser som problematiska, och sedan drar de till med lite till. Det är ungefär som när Almega kritiserar RUT-avdraget och liknande. Jag tar inte den där siffran på särskilt stort allvar.
Det är tydligt att Sverigedemokraterna på punkt efter punkt väljer att ställa sig på företagens sida mot arbetstagarna. Så blir det varenda gång det kommer ett förslag. Det gäller exempelvis skyddsombudsfrågan. Mikael Eskilandersson sa att vi redan hade en arbetsmiljölagstiftning. Men den är ju beroende av att det finns skyddsombud som granskar. Dem vill ni dock ta bort för att försvaga den fackliga organiseringen. Sedan ska en statlig myndighet ta hand om detta. Detta är alltså ett direkt angrepp på arbetstagarna.
Ni gör det när det gäller det här med mångfaldspolicy, som ska se till att man arbetar för jämställdhet. Väck med det! För vem gör ni detta? Jo, ni gör det för företagarna, mot vanliga människor som vill komma in och få en bättre arbetssituation. Ni gör det när det gäller pengar från välfärden. Ut med pengarna till Saudiarabien, så att Academedia kan starta friskolor!
Men att de äldre och yngre barnen ska kunna få en god utbildning för de skattepengar vi har betalat in och att vanligt folk ska få det bättre är Sverigedemokraterna emot. Så är det på punkt efter punkt. Väck med reglerna! Gör det lättare för företagen! Sedan ska vanligt folk betala priset. Det är det som blir konsekvenserna av Sverigedemokraternas politik.
Ola Möller (S):
Min fråga går till statsrådet Shekarabi. Sveriges Radios Vetenskapsradion rapporterade i förra veckan att allt fler produkter håller allt kortare tid. De är helt enkelt konstruerade för att slitas ut i förtid och gå sönder. Vänners kylskåp har gått sönder efter några år medan mina morföräldrars kylskåp från 80-talet stod kvar när de flyttade ut ur lägenheten.
Jag lyfte upp denna fråga i vintras kopplat till den omvända bevisbörda som gäller vid reklamation. Efter ett halvår ska konsumenten bevisa att produkten har fallerat. Jag anser att det är helt orimligt att konsumenter ska bevisa att företag har brustit när det är helt uppenbart att produkter är konstruerade för att gå sönder, vilket systematiskt utnyttjas av företag i vinstsyfte.
Vad avser statsrådet att göra åt att företag lurar oss konsumenter med dåligt konstruerade produkter?
Ola Möller (S):
Min fråga går till Morgan Johansson. För någon vecka sedan beslöt en enig riksdag att vi måste stärka bostadsrättsinnehavares rättigheter och skydd med anledning av de förfärliga händelser som skett i Malmö, där människors liv fullständigt har förstörts av kriminella som har kapat och plundrat bostadsrättsföreningar. Jag vet att ministern är engagerad i den här frågan och tycker att den är väldigt viktig.
Jag vet också att regeringen är enig om att det behöver vidtas åtgärder. Min fråga till Morgan Johansson är: Hur ser processen ut framöver, och finns det någon tanke kring en tidsplan?
Ola Möller (S):
Den kände nationalekonomen Joseph Schumpeter beskrev ett begrepp som han kallade kreativ förstörelse. Han beskrev med detta begrepp hur en ekonomi drivs framåt av teknisk utveckling och innovation. Det ligger nämligen i marknadsekonomins natur att den som inte klarar konkurrensen slås ut. Men det ersätts av något nytt och bättre.
På så sätt tas hela tiden små och stora steg mot att förbättra effektiviteten. Det är, som Schumpeters begrepp säger, en både kreativ och destruktiv process. Därför behövs stödjande strukturer som främjar innovation och utveckling. Men det behövs också omhändertagande strukturer som skyddar arbetare, familjer, företagare och samhällen från den destruktiva kraften.
I detta sammanhang är välfärdsstaten en genial idé. Genom socialförsäkringar och trygghetssystem, genom kollektivt sparande och genom generella välfärdstjänster skapas trygga och innovativa individer och samhällen. Det är inte för inte som Sverige år efter år toppar världsindex för innovation och sökta patent.
Men baksidan av detta är såklart att företag går omkull. Det är inte alltid på grund av tekniska landvinningar eller innovationer som detta sker. Där kan finnas personliga skäl eller förändrade marknadsförutsättningar som ligger till grund för konkursen. Men konkurser blir det. I grunden är det som sagt inget negativt, om de inte sker för ofta eller blir för många under kort tid.
Om man bara hanterar konkurserna smidigt och effektivt gynnar det i förlängningen samhället. Därför är ett effektivt konkursförfarande oerhört viktigt. Samhället digitaliseras i rask takt. Regeringen vill därför att fler konkursförfaranden ska kunna skötas digitalt. Det ska därför vara möjligt att ansöka om konkurs med en digital underskrift. All kommunikation gällande en konkurs ska därutöver kunna skötas digitalt.
En av de större förändringar som regeringen föreslår i propositionen innebär att det obligatoriska edgångssammanträdet i tingsrätten ersätts med en ordning där gäldenären skriftligen bekräftar bouppteckningen vid ett sammanträde hos konkursförvaltaren. Gäldenären ska genom ett sådant undertecknande på heder och samvete bekräfta riktigheten av bouppteckningens uppgifter om tillgångar, skulder och räkenskapsinformation.
Därutöver lämnas också förslag som tar sikte på effektiviseringar av konkursförfarandet när det gäller gäldenärens bokföringshandlingar, förvaltarens berättelser och utbetalningar av utdelningsmedel till borgenärerna. Regeringen är väl medveten om att det finns fler delar i konkursförfarandet som kan bli effektivare, och arbetet slutar givetvis inte med denna proposition.
Men det är glädjande att regeringen levererar dessa viktiga förslag och att riksdagen ställer sig bakom propositionen. Det skapar bättre förutsättningar för att fortsätta den omvandling av vårt samhälle som bygger vårt välstånd och skapar resurser till vår viktiga välfärd. Det skapar ett starkare samhälle och också ett tryggare Sverige.
Ola Möller (S):
Jag tackar David Josefsson för frågan. Det är märkligt att Moderaterna är ensamma i kammaren om denna tolkning. Det är ingen annan som har hängt på Moderaternas reservation. Det är ingen annan som gör denna tolkning. Då kan jag inte läsa ut någonting annat ur detta än att det är Moderaterna som står för detta, medan vi andra som ser nyktert på ärendet inte gör den tolkning som David Josefsson framför här i kammaren. Det är inte så att det bara handlar om detta brott.
Det finns bedrägeri, borgenärsbrott, bokföringsbrott, skattebrott och bidragsbrott som några exempel på vad man kan råka ut för om man ljuger inför konkursförvaltaren. Det sker inte heller speciellt mycket kriminalitet i detta sammanhang. År 2018 var det ingen som åtalades för försvårande av konkurs eller grovt försvårande av konkurs.
År 2019 väcktes det ett åtal om grovt försvårande av konkurs. Att då som David Josefsson påskina att det skulle vara en jättekatastrof om denna lagförändring genomförs - att man skulle vilja göra straffsänkningar och liknande - är inte förenligt med sanningen.
Om David Josefsson i stället gör som alla vi andra och tolkar detta som det ska göras, det vill säga att det inte är fråga om några straffsänkningar, kommer han nog också att känna att denna proposition i sin helhet fungerar mycket väl.
Ola Möller (S):
Det blir som sagt lite parodiskt när Moderaterna, som är emot den ena straffskärpningen efter den andra på området för ekonomisk brottslighet, nu plötsligt i denna lilla del gör tolkningen att det skulle vara fråga om straffminskningar. Det är en tolkning som de visserligen gör tillsammans med Ekobrottsmyndigheten och Åklagarmyndigheten, men alla andra gör inte denna tolkning, inte heller denna riksdag. Dessutom är det viktigt för oss att upprätthålla skillnaden mellan att ljuga inför en domstol och att ljuga inför en konkursförvaltare.
Vi måste upprätthålla domstolarnas auktoritet i fråga om detta. Det är skillnad att ljuga under ed och att göra det i detta sammanhang som vi föreslår. En effektivare konkurs-hantering Tre statliga utredare har också tittat på denna fråga. Ingen av dem har gjort den tolkning som Moderaterna gör och tyckt att detta är ett problem, utan de föreslår denna ordning.
Jag tror nog att det finns mindre skäl att diskutera dessa frågor och i stället börja diskutera saker som varför Moderaterna inte vill ta tag i välfärdsbrottsligheten och varför Moderaterna vill använda utbetalningar av statliga stöd under pandemin som en bankomat, det vill säga att det bara ska skickas ut pengar. Sedan får man eventuellt ta hand om det i efterhand.
Moderaternas fokus här handlar alltså mer om att svartmåla regeringen - man har hittat en möjlig lucka i detta - än om att det finns faktiska konsekvenser av denna proposition. Det är trots allt så att en övervägande majoritet av kammaren, tre statliga utredningar och alla andra remissinstanser, där också till exempel domstolar ingår, inte gör den tolkning som Moderaterna, Ekobrottsmyndigheten och Åklagarmyndigheten gör.
Ola Möller (S):
Larry Söder kommer inte att få ett datum av mig, såklart. Givetvis för vi socialdemokrater i civilutskottet ständiga diskussioner med regeringen i frågan. Men utmaningen som vi sitter med är att frågan är komplex. Vi har också en verklighet att hantera. Den verkligheten har gjort att det har kommit ganska många saker emellan. Vi har en pandemi som pågår som har fördröjt detta.
Utredningen kom 2017 och hamnade så att regeringen kanske kunde börja jobba med den 2018. Då kan jag bara hänvisa till Larry Söders tidigare kollega Stefan Attefall. Han har själv sagt att en av anledningarna till att de inte har kommit fram i frågan med hyresrättsregister, som också har debatterats inom vårt område, var att tiden tog slut. Det blev för jobbigt. Man hann inte med det före valet.
Det är så, och det vet Larry Söder om, att när det kommer produkter sent under en mandatperiod blir det ofta en fördröjning. Sedan hade vi dessutom ett år i början på den här perioden när det inte var regeringens budget som gällde, vilket också försvårade den här typen av processer. Dessutom är det pressat på Justitiedepartementet. Det finns mycket som blir beroende av vad som händer härinne.
Den tillkännagivandebingo som dina partikamrater sysslar med till exempel i justitieutskottet gör det inte lättare för civilutskottets frågor att komma fram. Det ska i fråga efter fråga ges ett tillkännagivande. Om inte allt är gjort som Kristdemokraterna vill är regeringen senfärdig. Där har ni också ett ansvar i vad ni vill prioritera.
Den bild som Larry Söder målar upp är lite förenklad kanske även här.
Ola Möller (S):
Larry Söder har helt rätt i att det riktades ett tillkännagivande i våras. Sedan kom det en verklighet; vi har att hantera en pandemi. Man kan då tycka att regeringen, som Larry Söder säger, ska forcera fram en produkt. Men detta kan inga möten i världen förändra. Sedan uppskattar jag givetvis Larry Söders uppriktiga vilja att hjälpa till. Både jag och Larry Söder har suttit i samtal om det här med branschen, och jag tycker att vi har ett konstruktivt samtal.
Jag uppskattar Larry Söders ambitioner i detta. Det har hänt saker, och det händer saker. Pantbrevsfrågan är en sådan, där det börjar röra på sig. Minoritetskyddsfrågan är också en sådan fråga. Beskrivningen är alltså inte riktigt korrekt. Dessutom självreglerar branschen, vilket jag uppskattar och tycker är bra. Fördelen med en självreglering, om den fungerar, är att den lagstiftningsprocess som ska till blir mindre komplex, och vi behöver vara mindre ingripande.
Det ger aktörerna, framför allt bostadsutvecklarna men kanske också mäklarna, friare händer när det gäller att få en bättre fungerande marknad. Det finns flera krafter i rörelse här, och att forcera fram en produkt, som Larry Söder säger att vi ska göra, är kanske inte det bästa. Ibland får man ha lite is i magen också. För att ytterligare förstärka att vi såklart vill ha detta går vi med på tillkännagivandet i detta fall.
Men ta justitieutskottet, där 18 tillkännagivanden har gjorts i vapenfrågan. Är det att prioritera? Nej, det är det inte. När vi belamrar Justitiedepartementet, med en begränsad budget, med tillkännagivande efter tillkännagivande som alla ska återredovisas hit till riksdagen blir det trångt på Justitiedepartementet. Och då blir den här typen av frågor lidande, vilket är beklagligt.
Jag delar Larry Söders ambition och vilja att vi ska ha ett bra konsumentskydd och en väl fungerande marknad i det här sammanhanget.
Ola Möller (S):
I dag debatterar vi regeringens förslag om en ny fastighetsmäklarlag i civilutskottets betänkande CU20. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. Vi socialdemokrater vill skapa ett solidariskt samhälle där alla människor kan leva fria och jämlika, men vår samhällsstruktur lider av obalanser mellan dem som har makt och dem som inte har makt.
Det kan ses mellan könen, mellan arbetstagare och arbetsgivare, mellan hyresgäster och hyresvärdar och mellan konsumenter och näringsidkare. Vi har också en hel del lagstiftning som tar sin utgångspunkt i just detta. Diskrimineringslagen, arbetsrättslagstiftningen, hyresrättslagstiftningen och konsumentlagstiftningen är alla exempel på områden där man försöker balansera maktintressen.
För oss socialdemokrater är det naturligt att stå upp för den svagaste parten i en process. Att stärka skyddet för kvinnor, löntagare, hyresgäster och konsumenter när vi ser att dessa grupper har en underordnad maktposition är för oss centralt i strävan efter ett jämlikt samhälle. I dagen betänkande om förstärkt tillsyn över fastighetsmäklarbranschen är konsumentskyddsperspektivet vår utgångspunkt.
När man som bostadsköpare ska ingå den i regel största affär i livet som man som privatperson gör är det oerhört viktigt att konsumentskyddet är starkt och finns på plats. Därför behövs lagstiftning som stärker konsumentskyddet på bostadsmarknaden. Lagförslagen innebär att fastighetsmäklarföretagen ska registreras och stå under tillsyn. Företagen måste uppfylla flera krav för att få vara verksamma.
De ska ges ett övergripande ansvar att verka för att de mäklare som är verksamma i företaget följer god fastighetsmäklarsed. Ett mäklarföretag som åsidosätter sina skyldigheter ska kunna ges en disciplinpåföljd. Det blir även möjligt att ingripa om det finns olämpliga personer i företagsledningen eller ägarkretsen. Dessutom ska fler fastighetsmäklare vara registreringsskyldiga och stå under tillsyn.
Det föreslås vidare att skyldigheterna enligt penningtvättslagarna utvidgas till att omfatta även mäklare och mäklarföretag. Som fru talmannen hör finns det flera lagförslag i propositionen som stärker skyddet för konsumenten mot oseriösa fastighetsmäklare och fastighetsmäklarföretag. De tar dessutom sikte på att stävja penningtvättsbrottslighet, som tyvärr finns också i denna bransch.
Det har vi sett inte minst i ett fall i Södertälje som just nu har rullats upp. Genom dessa förändringar uppnås huvudsyftet med förslagen, det vill säga att både köpare och säljare ska kunna känna sig trygga när fastighetsmäklare förmedlar överlåtelse av egendom med mycket högt ekonomiskt värde. Genom förstärkningar av tillsyn och ingripande ska reglerna ges bättre genomslag och på så vis se till att fastighetsmäklarbranschen är sund.
Dessutom svarar de nya reglerna upp mot EU:s krav på penningtvättsreglering. Avslutningsvis, fru talman, behöver givetvis mer göras. Men detta är ett bra och välkommet första steg för konsumentskyddet på bostadsmarknaden.
Ola Möller (S):
Pandemin har slagit hårt mot Sverige och världen. För ett litet exportberoende land som Sverige har det varit av yttersta vikt att ekonomin haft starka muskler att bedriva en expansiv finanspolitik när så har behövts. Vi har helt enkelt behövt ha ladorna fulla för att kunna satsa i de tuffa tiderna, när det går åt skogen i ekonomin. Precis så har det också varit.
Regeringen har med finansminister Magdalena Andersson i spetsen bedrivit en mycket klok ekonomisk politik som har gjort att vi har kunnat rädda hundratusentals jobb, höja a-kassan och bygga tiotusentals bostäder mitt i den största ekonomiska krisen på decennier. Men där det finns stora pengar finns det också mer eller mindre nogräknade lycksökare.
Det kan röra sig om organiserad brottslighet eller någon som sitter i en priviligierad situation och som försöker hitta ett sätt att roffa åt sig lite mer. Ett sådant exempel på senare tid är Attendos bonusprogram under förra året där pengar som skulle gå till att rädda jobb gick till bonusar för chefer. Dagens förslag handlar om att underlätta återkraven på pengar som betalats ut felaktigt. Vi tycker det är ett bra förslag.
Det är också ett förslag som till stora delar kommer att genomföras den 1 november i år, utan att Moderaterna har lyft ett finger. Det är i ljuset av det som detta ärende måste ses. Till den tillkännagivandebingo som förekommer i kammaren kan vi nu lägga till initiativpadel. Förslag bollas upp, de studsar runt i Riksdagshuset, och förhoppningsvis träffar de någon journalist som skriver en artikel om det.
Det politiska spelet når ständigt nya höjder här inne. Det kanske är tur det, för någonting ska Sveriges Radio-podden Det politiska spelet ha att prata om. Då kanske det här är en sak som kan komma upp där. Hur som helst tror vi i princip på allt i initiativet på CU:s område. Det är bra saker, för det görs redan i Regeringskansliet. Det är alltså ett slag i luften med padelracket. Men vi reserverar oss av två skäl.
Det första skälet är att vi inte tycker att riksdagen ska hålla på med det här politiska spelet. Det andra skälet är allvarligare. Det är en del av en mening i initiativet som är mycket problematisk. Det står i en mening: Regeringen bör prioritera beredningen av de utredningsförslag som lämnats. Den här frågan hamnar på Justitiedepartementet.
Det är ett departement som hanterar frågor som mäns våld mot kvinnor, skjutningar - som är aktuella i dag om inte annat - och familjerättsliga frågor. Att riksdagen går in och säger att just Moderaternas förslag, som redan är under beredning, ska prioriteras före att kvinnor dödas av närstående är helt oacceptabelt. Argumentet att det är olika avdelningar på Justitiedepartementet som handhar frågorna håller inte.
Det är nämligen en budget som fördelas och används på ett departement. Resurserna ska fördelas inom departementet. Det kan inte vara riksdagens uppgift att gå in och styra regeringen oavsett färg när det gäller hur resurserna ska prioriteras. Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till vår reservation och tackar för ordet.