Britta Rådström (S):
Då står vi här igen och debatterar Kronofogdemyndigheten. Det är inte första gången, och det kanske inte är den sista heller. Jag tackar för svaret, men det är som vanligt inte något konkret svar. Det är mest omkringprat, som man skulle kunna kalla det. Egentligen skulle vi väl båda ha varit ute i EU-valrörelsen den här sista veckan. Vi har varit ute en del.
Jag hörde att finansministern och statsministern har varit på turné i dag. Vi kanske skulle ha behövt vara ute i kväll i stället för att debattera det här. Nu står vi här och debatterar en fråga som kanske inte engagerar så många, men den är icke desto mindre viktig.
Kronofogdemyndighetens arbete har förändrats de senaste åren till att bli betydligt mer hjälpande och stödjande än tidigare då folk enbart såg myndigheten som en myndighet som utmätte människors ägodelar vid skuld.
Att myndigheten fått fler uppgifter samt att arbetslösheten och lågkonjunkturen slagit hårt mot Sverige och människor innebär att kronofogden har fått mycket mer att göra samtidigt som man sedan förra året varit tvungen att säga upp 128 personer.
Det låter kanske inte så mycket, men jag ställer återigen frågan: Hur ska kronofogden, med fler ärenden och färre personal, kunna göra ett bra arbete? När skatteutskottet för en tid sedan fick en föredragning av rikskronofogden om myndigheten, dagsläget och det kommande året sade hon: Ärenden väller in. Vi har enorma flöden. Det är dramatiska förändringar.
Nog har de fått mer att göra. I årsberättelsen har rikskronofogden skrivit ett förord. Där står det så här: "Året har varit intensivt och i flera stycken tufft. Även om finanskrisen och lågkonjunkturen i alla delar ännu inte slagit igenom på ärendeinflödet till myndigheten kan jag konstatera att inflödet till den summariska processen har slagit 'all time high' och därmed passerat miljonstrecket.
Vi har under hösten även kunnat se ett ökat inflöde av konkurser, skuldsaneringsärenden och telefonsamtal till vårt kundcenter." Det är inte bara en enorm belastning för myndigheten, utan det innebär också personliga katastrofer för personer och familjer som berörs. Jag ställde frågan i interpellationen, och jag ställer den igen: Vilka rekommendationer ger finansministern till familjer som förlorar sina hem i finanskrisens spår?
Många av de anställda hos kronofogden möter människor i förtvivlan som vill ha råd, och de känner sig mer som kuratorer än som kronofogdar. Hur ser ministern på myndighetens förutsättningar att rekrytera och behålla anställda då arbetstrycket och stressen skruvas upp och man inte får eller kan anställa mer personal på grund av ekonomin?
Risken finns att arbetsuppgifter som åligger Kronofogdemyndigheten inte blir utförda i rimlig tid eftersom människor sagts upp och fler ärenden väller in. Oron och stressen över detta innebär också att människor fungerar sämre i sitt arbete. Regeringens arbete skapar en allmän oro i statsförvaltningen som inte är bra för verksamheten.
Det är en naturlig konsekvens när resurserna försvinner, inte minst på grund av dessa enorma skattesänkningar på nära 85 miljarder kronor. Skyll inte bara på lågkonjunkturen, på att det finns mindre pengar eller på att ekonomin är dålig! Jag frågar återigen, som i den förra debatten: Är Kronofogdemyndigheten en viktig myndighet? Är regeringen villig att förstärka deras budget inför 2010?