Jessika Roswall (M):
Mellan Uppsala och Stockholm arbetspendlar ca 40 000 människor dagligen. Själv pendlar jag mellan Enköping och Stockholm. Där pendlar också väldigt många människor. Jag, liksom alla pendlare, vet vilka utmaningar som vi ibland ställs inför. Fler och fler pendlar i dag, och fler åker kollektivt. Det tycker vi är bra, men då är det nödvändigt att punktligheten och trafiksäkerheten fungerar. Och det är nödvändigt att det förbättras.
I dag ska vi inte diskutera fler spår eller fler tåg eller fler konkurrenter på spåren, utan vi ska diskutera ökade rättigheter för kollektivtrafikresenärer. För detta, herr talman, föreslås en ny lag som ger alla kollektivtrafikresenärer starkare rättigheter oavsett trafikslag. Jag tänkte ta upp tre saker: förseningar, reseinformation och så kallad force majeure. Först gäller det förseningar, som vi alla säkert har en relation till även om vi inte pendlar dagligen.
Det är kanske inte alltid en positiv relation. Många transportörer har i dag så kallade resegarantier. Det har till stor del fungerat väl, men det har inte varit tillräckligt, och det har inte varit enhetligt. Genom denna nya lag genomförs tvingande regler. Bland annat införs en lagstadgad minimirätt till ersättning vid förseningar som är mer än 20 minuter. Lagen stadgar vidare hur ersättningen ska beräknas och vad som är en försening och inte.
Jag tycker att propositionens förslag är bra, även om jag har haft en hel del funderingar kring olika avvägningar. Det gäller bland annat förslaget att olika slags regler ska gälla beroende på vilket tåg eller vilken buss du hoppar på. Den nya lagen gäller nämligen resor som är kortare än 150 kilometer. Det tycker jag är bra. Men om det tåg som du hoppar på har åkt en längre sträcka än 150 kilometer är det inte denna lag som blir tillämplig utan tågpassagerarförordningen.
Tågpassagerarförordningen är förvisso också en bra rättighetslagstiftning för kollektivtrafikresenärer, men den ger inte rätt till ersättning vid förseningar som är kortare än 60 minuter. Detta kan komma att innebära en hel del förvirring för oss konsumenter och resenärer. Det föranleder mig att ta upp nästa del, det vill säga reseinformation. Förslaget är att transportören ska ha ansvar för att lämna reseinformation till resenärerna, bland annat om förseningar.
Jag måste erkänna att det ibland inte är helt enkelt att vara resenär, även om man är en van pendlare. Det är då väldigt viktigt att man får information kring förseningar, driftsstörningar och planerade underhåll så att man kan planera sin resa. I dag är tekniken utvecklad. Det har gått fort, och många transportörer sköter sig, men nu blir det en lagstadgad skyldighet, vilket jag tycker är ett bra steg i rätt riktning.
Slutligen, herr talman, skulle jag vilja säga några ord om transportörens ansvar vid förseningar som beror på omständigheter som transportören inte har kunnat undvika, så kallad force majeure. I den förordning jag nyss nämnde som gäller rättigheter för kollektivtrafikresenärer på längre sträckor finns det inte något undantag för force majeure.
Den lag som vi nu debatterar och kommer att besluta om är ett komplement till de här olika förordningarna - det finns fler än den jag tog upp - och jag tycker att det är rimligt att det är samma regler som gäller. Det finns dock problem för transportörer vad gäller regressrätt. I Järnvägstrafikutredningen finns ett förslag om hur detta skulle kunna regleras, det vill säga att infrastrukturförvaltaren ska ha ett regressansvar. Enligt uppgift från regeringen bereds det här nu i Regeringskansliet.
Jag förutsätter att Regeringen arbetar skyndsamt med frågan och återkommer till riksdagen med en proposition. Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på motionen.