KBLab/rixvox huggingface dataset:
Heléne Fritzon (S):
Jag vill börja med att invända mot den provocerande formuleringen att det skulle finnas en regering som vill skicka studenter i fängelse. Jag tycker att man i så fall kan ställa samma fråga till dem som just nu har instämt i förslaget. Skulle interpellanten ställa den frågan till Fastighetsägarna, som tycker att detta är ett bra förslag?
Tror interpellanten verkligen att Fastighetsägarna ställer sig bakom förslaget för att man vill skicka studenter i fängelse? Jag tycker att vi kan ha en lite bättre ton i debatten. Det finns en åtgärd som är viktigare än något annat för att få en väl fungerande bostadsmarknad, och det är att bygga fler bostäder.
År 2017 fanns det i Sveriges land, ute i alla kommuner, planerad och påbörjad bebyggelse i form av över 75 000 nya bostäder. Min fråga är: Hur många bostäder byggdes under de borgerliga regeringsåren, när Moderaterna ledde regeringsarbetet? Den enskilt viktigaste lösningen i bostadspolitiken är att det byggs fler bostäder.
Det gäller befolkningen i allmänhet men i synnerhet de unga som - när de är studenter eller ska söka sitt första arbete - ska kunna få det som i det svenska samhället är en rättighet, nämligen att ha en egen bostad. Den frågan är viktig, och jag vill gärna att vi fortsätter att diskutera den. Sedan är det så att man kan hitta olika lösningar på detta.
Det kan vara det utredningen föreslår, och det kommer regeringen att överväga. Som jag sa finns det argument för och argument emot. När det gäller den grupp som interpellanten fokuserar på, studenterna, vet jag många goda exempel - inte minst från den kommun jag själv kommer ifrån - där kommunen kan gå in och tillsammans med lärosätet aktivt formulera en bostadsgaranti.
Man försöker då på alla sätt, genom både de privata fastighetsägarna och det kommunala bostadsföretaget, leva upp till att vara en värdkommun för studenter. Det finns många goda exempel på hur man kan dra till sig en sådan tillväxt och utveckling i en kommun för att man faktiskt tycker att det är viktigt att vi har studenter. Jag skulle vilja säga att det inte finns någon kommunstyrelseordförande i det här landet som vill fängsla studenter för att de inte har bostad.
Både regeringen och våra kommuner leder ett arbete där det är oerhört viktigt att man skapar goda förutsättningar för unga människor att få sin första bostad.
Där tycker jag att utredaren har presenterat många intressanta och spännande förslag på hur man i framtiden kan både bygga mer bostäder och hitta aktiva åtgärder för att människor inte ska ägna sig åt en osund marknad där kontrakt för bostäder köps eller säljs.
Heléne Fritzon (S):
Jag vill tacka interpellanten för frågan om ungas möjligheter till bostad och en eventuell kriminalisering av köp av hyreskontrakt. Det är en viktig fråga, och den är angelägen. Jag ser fram emot fortsatta både debatter och samtal i detta viktiga ämne. I mitt sista inlägg måste jag dock ta tillfället i akt att rätta interpellanten på en punkt.
Det är möjligt att det kan ta tio år med en omfattande översiktsplan. Jag har sysslat med detta i rätt många år av mitt liv. Om man har en väl fungerande översiktsplan är det mycket enklare att hantera detaljplaner. Det är med ett gott samarbete mellan den nationella nivån - regeringen, statsmakten och kommunerna - och aktiva byggherrar som det byggs. Det görs bara när dessa tre delar fungerar. De fungerar nu, och det byggs som aldrig förr i Sverige.
Det gäller inte heller bara det som var planlagt för 2017, utan det planläggs också för fullt för 2018. Det är den bästa investeringen i unga människors liv och i unga människors möjligheter att få det första jobbet, studera på ett lärosäte och skapa en framtid. Jag ser fram emot utredningens förslag, och jag ser fram emot remissrundan och de inspel som kommer i remissarbetet.
Jag ser också fram emot debatten mellan de politiska partierna om hur vi gemensamt kan ta ansvar för att fortsätta hålla i denna tillväxt i Sverige.
Heléne Fritzon (S):
Jörgen Warborn har frågat mig vad jag och regeringen har gjort för att bekämpa piratkopierade varor och tjänster på den svenska marknaden och vilka ytterligare åtgärder jag avser att vidta för att piratkopieringen ska minska. Regeringen vidtar åtgärder mot alla led i den illegala distributionskedjan för att minska både tillgång till och efterfrågan på förfalskade produkter.
Här är både ökad kunskap och skarpare verktyg mot intrång viktigt. För att förhindra tillverkning av piratkopierade produkter arbetar vi bilateralt. Inte minst påverkar vi utvecklingsländer genom den utbildning av policyansvariga personer som PRV bedriver med stöd av Sida och som nu utökas.
På hemmaplan behöver kunskapen hos privatpersoner och företag öka. Om man förstår att förfalskade produkter kan vara farliga och att verksamheten drar undan grunden för framtida arbetstillfällen är jag övertygad om att få vill stödja sådan verksamhet.
PRV har därför fått i uppdrag att höja företagens medvetenhet så att de inte säljer förfalskade varor, annonserar på sajter med illegalt material eller på annat sätt stöder intrångsverksamhet.
Processen har redan satt igång på många företag, bland annat tack vare den uppförandekod som regeringens rundabordssamtal på upphovsrättsområdet har resulterat i. Regeringen har också gett Statens medieråd, PRV och Myndighetsnätverket mot piratkopiering i uppdrag att informera konsumenterna.
Nyligen skickade Myndighetsnätverket ut ett pressmeddelande om hur man undviker piratkopior i julhandeln. Pressmeddelandet fick stor genomslagskraft. Jag vet att flera informationskampanjer är på gång. Därutöver ska PRV lansera en sajt för lagliga alternativ.
Dessutom vässar vi verktygen för att kunna ingripa mot de som tillhandahåller piratkopierade produkter i Sverige. Vi utreder skärpta straff för de allvarligaste fallen av intrång, och inom Regeringskansliet bereds just nu förslag i ett betänkande om modernare regler för beslag och husrannsakan.
Under våren kommer vi också att i en proposition föreslå att det ska vara möjligt för Tullverket att ingripa mot och förstöra förfalskningar av nationella varumärken som passerar landet, precis som redan gäller för EU-varumärken.
Heléne Fritzon (S):
Jag vill börja med att tacka Jörgen Warborn för interpellationen. Den är otroligt viktig och värdefull. Sedan beklagar jag att jag inte kunde besvara den före jul eftersom den i mycket hög grad rör julhandeln. Jag är i riksdagen så ofta jag kan. Bara i kväll har jag glädjen att få svara på fem interpellationer.
Det man möjligen kan säga om din interpellation är att den dessvärre är lika aktuell efter jul som den var före jul. Jag delar helt den beskrivning som du gör av problematiken. Därför känns det angeläget för mig att få redovisa regeringens arbete på området.
Det behövs ett intensivt arbete för att vi på ett bättre sätt ska kunna ingripa mot dem som tillhandahåller förfalskade produkter. Det gavs några exempel i debatten, och det finns många fler. För regeringens del handlar det om att se över straffskalorna för de allvarligaste fallen av intrång.
Det handlar också om att noga följa de brottsutredningar som görs och hämta erfarenheter från dem. Vi har tillsatt en utredning som tittar på frågorna och som ska överlämna sitt arbete den 15 februari. Jag ser såklart fram emot att ta emot den utredningen och arbeta vidare med frågorna. Vi hoppas på en proposition redan under nästa år.
Jag noterar att vi är överens om utgångspunkten att våra näringar - inte minst våra kulturella och kreativa näringar - ska få de bästa förutsättningar att växa. Därför är kampen mot dem som inte respekterar rättigheterna otroligt viktig att föra. Problematiken som beskrivs är i allt väsentligt internationell.
Då är det inte så enkelt att man kan lösa den på nationell nivå. Regeringen tar därför varje möjlighet som ges att påverka också andra länder genom bilaterala överläggningar i alla de beslutsrum där det är att möjligt föra fram dessa frågor.
Justitiedepartementet, som är det departement som jag är verksam i, har nyligen träffat en kinesisk delegation och beskrivit de problem som Sverige ser med piratkopiering. Man har i ett samtal fört fram vad man kan göra tillsammans för att minska problematiken.
Så sent som i december fick vi bekräftat från näringslivsrepresentanter i Sverige att EU:s immaterialrättsmyndighet upplever att Kinas ledning på många sätt har ändrat attityd till de här frågorna och tar problemen med piratkopiering på stort allvar. Det är en utveckling i rätt riktning. Det kommer att ta lång tid.
Men vi tror också att Kinas ändrade inställning beror på att landet numera har utvecklats till en sådan nivå att man ser det egna behovet av att dessa rättigheter skyddas om man ska fungera bra på en marknad. Det var ett exempel. Sverige gör omfattande insatser i biståndsarbetet. Vi har också flera samarbetsavtal. Ett sådant har vi med Indien - för att nämna ytterligare ett exempel.
Ska vi åstadkomma en förändring på det här området måste vi lyfta blicken och se att vi är en del av ett mycket större sammanhang, ett internationellt sammanhang.
Heléne Fritzon (S):
Jag välkomnar naturligtvis alla förslag både i den här debatten och i de sammanhang där vi har anledning att gå vidare med förslag. Utan att värdera dem mer än så i dag vill jag säga att det krävs en mängd olika åtgärder för att vi ska komma till rätta med det problem som tas upp i interpellationen. Jörgen Warborn nämnde även EU i sitt inlägg.
Eftersom detta, som jag redovisade i mitt förra inlägg, i mycket är en internationell fråga är det också i mycket en EU-fråga. I det sammanhanget vill jag nämna en ny förordning för konsumentskyddssamarbetet inom EU, som vi alldeles nyligen har förhandlat fram. Resultatet av detta är att tillsynssamarbetet mellan medlemsstaterna stärks.
Det innebär att vilseledande reklam avseende till exempel varans äkthet är sådant som kan angripas mer effektivt än tidigare. Detta är ett exempel. I dag kan man säga att immaterialrätten i stor utsträckning är harmoniserad på EU-nivå.
Många gånger är det därför som EU-rätten är avgörande för hur svensk lagstiftning både utformas och tillämpas. Om vi ska vara med och påverka innehållet i denna immaterialrättsliga lagstiftning är det viktigt att vi gör det på EU-nivå i förhandlingar i Bryssel. Regeringen lägger mycket kraft på detta arbete.
I vissa fall har vi varit tvungna att invänta EU-domstolens avgörande när det gäller dessa frågeställningar. Men när rättsakterna på EU-nivå sedan är på plats blir det nationella utrymmet för lagstiftningslösningar tydligare. Det får då begränsas till att inkluderas i den gemensamma EU-lagstiftningen.
Jag vet att det kan finnas synpunkter på detta, men man kan säga att bestämmelserna har utformats näst intill ordagrant efter motsvarande bestämmelser i EU-rätten. Sammantaget ger det oss större möjligheter att ingripa mot exempelvis det vi kallar streaming från olovlig källa. Detta har EU-domstolen också klarlagt.
I många fall är det tillämpning som vi på olika sätt kan använda oss av för att fokusera på dessa frågor. Över huvud taget bör vi fokusera på att komma åt dem som tillgängliggör materialet för exempelvis streaming eller på att informera konsumenter för att minska efterfrågan på sådant material.
Detta är en viktig del tillsammans med de andra åtgärder som jag har nämnt tidigare under interpellationsdebatten. Det är en självklarhet att rättighetshavarna ska få betalt för sitt arbete.
Man ska inte kunna utnyttja eller streama från sajter som erbjuder filmer, dataspel och böcker utan tillstånd. Det ska bygga på tillstånd och på rättigheter.
Heléne Fritzon (S):
Jag vill inleda med att återgälda tacket. Jag tycker att den här debatten är väldigt värdefull. Det är en stor fråga som vi sannolikt har anledning till att återkomma till. Jag vill i mitt slutanförande ändå väldigt kort nämna konsumentperspektivet. Det är viktigt att vi hela tiden arbetar med människors attityder kring dessa frågor.
Jag tyckte att interpellanten var inne på det i sin interpellation inför julklappshandeln som då pågick. Vi måste även i detta se till att bistå med kunskap och information så att konsumenten är kunnig om frågorna när man kommer till butiken, handlar på nätet eller hur man nu handlar sina varor.
Regeringen har gett ett uppdrag till Statens medieråd, PRV och Myndighetsnätverket att genomföra informationsinsatser gentemot både företagen och allmänheten. Jag är övertygad om att det behövs. Enligt Konsument Europa, som är en del av Konsumentverket, vet många konsumenter inte om de köper piratkopierade varor och att de därmed utsätter sig för risker.
De vet heller inte vilken bakomliggande verksamhet som de därigenom stöder. Informationssatsningar tror jag aldrig vi kan få för mycket av i detta avseende. Det måste till en ständig uppdatering om vad som faktiskt finns på marknaden. Jag välkomnar den fortsatta debatten.
Jag hoppas naturligtvis att vi kan se fram emot nästa års julhandel och att vi har utökade möjligheter att då komma åt de här frågorna.
Heléne Fritzon (S):
Jag tackar Christina Höj Larsen för interpellationen. Jag vill inledningsvis göra en tydlig markering. Såklart handlar detta om människor, precis som väldigt många ärenden och interpellationer i Sveriges riksdag gör.
Jag vill också säga - om det nu finns några tvivel om det - att jag har den största respekt såväl för de asylsökande som för dem som engagerar sig för de asylsökande.
Det är naturligtvis en väldigt stor belastning för dem som är inne i en asylprocess på många olika sätt med de bakgrunder som människor många gånger har när de kommer till Sverige. Det gäller också den påfrestande tid som människor får vänta på ett besked i Sverige.
Jag hoppas att det i debatten, Christina Höj Larsen, finns samma och motsvarande respekt för det arbete som exempelvis många välutbildade socionomer och medarbetare på Migrationsverket och andra statliga myndigheter gör varje dag för att ta en aktiv del i asylprocessen.
Det handlar om respekt i båda de delarna. Då kanske vi kan ta undan en del av det höga tonläget i debatten. Rätten att söka asyl är grundläggande. Den som söker asyl i Sverige ska möta en rättssäker prövning.
Hela syftet med asylprocessen är att utreda om den sökande är i behov av ett internationellt skydd. Det är Migrationsverket och migrationsdomstolarna som efter en individuell prövning i varje enskilt fall och på objektiva grunder ska ta ställning till om det finns grund för uppehållstillstånd.
Inom ramen för en sådan prövning ingår det att värdera och pröva all bevisning i ärendet. Det kan i de lägena också handla om att bedöma en persons identitet, inklusive om personen är barn eller vuxen.
Det som ibland glöms bort i den allmänna debatten, och som jag tycker att jag också hör nu från Christina Höj Larsen, är att själva syftet med asylprövningen är att pröva frågan om internationellt skydd, det vill säga om den enskilde riskerar förföljelse eller annan omänsklig behandling vid ett återvändande till sitt hemland. Bedömningen av identitet, inklusive ålder, är endast en del av detta arbete.
Det är den delen som regeringen på olika sätt under åren har gett uppdrag om att förbättra och utveckla. Jag välkomnar det som Christina Höj Larsen kallar allvarlig kritik. Jag välkomnar alltid en debatt. Den gäller nu medicinska åldersbedömningar och till och med, även om det inte är regeringens ansvar, val av metoder.
Det finns en professionell debatt och en debatt med medborgare, aktörer och intressenter. Det är i grunden väldigt bra för vårt samhälle. Det visar att vi har en rättssäker prövning.
Heléne Fritzon (S):
Låt mig börja i den senare delen. Christina Örnebjär från Liberalerna frågar mig varför var det var så bråttom. Bakgrunden är att under den dåvarande borgerliga regeringens tid, på sommaren 2012, gjordes ett rättsligt ställningstagande om åldersbedömningar. Det visade sig dock då att det inte fanns någon organisation för utförandet av medicinska åldersbedömningar.
Det saknades vårdinrättningar, och det behövde byggas en organisation. Systemet med medicinska åldersbedömningar i Sverige hade därmed i praktiken upphört att fungera.
Efter 2015 tror jag inte att någon i Sveriges riksdag inte har uppmärksammat att vi då tog emot 163 000 asylsökande i Sverige och över 35 000 ensamkommande barn och unga. Det har sedan 2015 ställt oerhört stora krav på Sverige.
Därför finns sedan våren 2017 en ordning för medicinska åldersbedömningar. Jag måste tydligen vara väldigt tydlig med en sak, så det ska jag vara: Regeringen har ställt krav på Rättsmedicinalverket att man ska använda sig av metoder som bygger på forskning och beprövad erfarenhet och att systemet ska vara rättssäkert.
Det är de tre delar som regeringen har ställt krav på. Regeringen har inte valt metod, utan det är myndigheten som väljer vilken metod som man ska använda. Det ska vara experter och profession som gör det, men det hela ska vila på forskning och beprövad erfarenhet och vara rättssäkert.
Det avviker inte från de flesta områden inom hälso- och sjukvården i dag, utan dessa krav är ständigt återkommande i det som sedan blir professionens metodval. Det är alltså inte någon skillnad i denna del. Sverige är inte ensamt om detta i Europa.
Det finns ett stort antal länder som använder sig av medicinska åldersbedömningar, och det finns länder som har valt att använda sig av de metoder som man inte längre har i Sverige - utan att man för någon debatt om dem där. Jag tror inte att det finns en bild av att Sverige har den sämsta metoden, utan vi har dessutom höga krav på rättssäkerheten.
Christina Höj Larsen säger i sitt inlägg: Nu gör ni skillnad på om man är under eller över 18 år. Ja, jag hoppas verkligen att vi är överens om att det är skillnad på att vara över eller under 18 år. Det är en väldig skillnad mellan att i samhället bli betraktad som varande barn och varande vuxen.
Det är därför det är så oerhört viktigt att veta i prövningen om någon tillhör den ena eller den andra gruppen. Ensamkommande barn ska över huvud taget inte behöva riskera att placeras tillsammans med vuxna. Det är närmast en självklarhet.
Det är väl om något ett barnperspektiv att vi med säkerhet vet att när man har gått igenom prövningen har man såväl kunnat ta ställning till identitet som att göra åldern sannolik. Det handlar ju om huruvida någon ska omfattas av ett regelverk som gäller om man är barn eller ett som gäller om man är vuxen.
Heléne Fritzon (S):
Jag vill tacka interpellanten Christina Höj Larsen för interpellationen och Christina Örnebjär för inläggen i interpellationsdebatten. Detta är naturligtvis en stor och viktig del av mitt politiska arbete som migrationsminister.
Men Christina Örnebjär kommer inte att få höra mig svara på om metoden för medicinsk åldersbedömning är rätt eller fel, för valet av metod är inte ett politiskt ansvar. Det är inte riksdagen som väljer metod för medicinska åldersbedömningar. Det är inte heller regeringen som gör det, utan det har vi myndigheter och en profession som ansvarar för.
I det här fallet är det läkare som har ansvaret, precis som det är inom hälso- och sjukvård i övrigt. Dessa svar kommer alltså inte att komma från mig. Däremot deltar jag gärna i debatten om migrationsprocessen och asylprocessen och om varför vi har detta verktyg med medicinska åldersbedömningar och värdet av det.
Jag måste ställa en fråga tillbaka, även om den bara blir retorisk nu, och den är: Hur skulle det ha sett ut om vi inte hade det? Hur skulle det ha sett ut med det stora mottagande vi har haft om vi inte hade ett verktyg som kunde hjälpa till att klara frågan för den enskilde att göra sin identitet och ålder sannolik? Den situationen tror jag inte att någon, inte ens Christina Höj Larsen, hade velat se.
När det gäller Socialstyrelsens uppdrag är det inte ett utvärderingsuppdrag, utan det är ett uppföljningsuppdrag. Det följer vi naturligtvis väldigt nära. Det är ett otroligt viktigt uppdrag, och det är precis så man ska jobba med att utveckla både metoder och uppdrag och att hela tiden jobba med kunskap och kompetens kring frågorna. Det lär vi få återkomma till när Socialstyrelsen kommer med detta.
Heléne Fritzon (S):
Det här är en interpellationsdebatt som är snarlik den debatt som vi alldeles nyligen har haft, men Boriana Åberg har frågat mig om jag bedömer att Migrationsverket kommer att vara klara med utbetalningarna till kommunerna innan årsskiftet och om jag och regeringen ämnar vidta åtgärder för att Migrationsverket ska göra de försenade utbetalningarna.
Den stora ökningen av antalet asylsökande under 2014 och 2015 ledde till att kommunernas ansökningar om ersättning ökade kraftigt. Det tidigare administrativt krävande ersättningssystemet för kommunernas mottagande av ensamkommande barn bidrog till fördröjningar i handläggningen.
Systemet medförde en lång eftersläpning från att den faktiska kostnaden uppstod till dess att kommunerna eftersöker ersättning och sedan slutligen får betalt av Migrationsverket. För att effektivisera utbetalningarna till kommunerna införde regeringen den 1 juli 2017 ett nytt ersättningssystem för kommunernas mottagande av ensamkommande barn.
Det nya ersättningssystemet bygger i större utsträckning på schabloner som betalas ut automatiskt utan att kommunen behöver ansöka om ersättningen. Införandet av det nya ersättningssystemet har effektiviserat utbetalningarna till kommunerna för kostnader som uppstått från och med den 1 juli 2017.
Kommunerna har fram till den 31 december 2017 möjlighet att ansöka om ersättning för kostnader som har uppstått innan det nya ersättningssystemet infördes.
Bland annat för att i högre takt kunna betala ut äldre anspråk om ersättningar föreslås en ökning i höständringsbudgeten 2017 med 6,3 miljarder kronor av det anslag inom utgiftsområde 8 som ska finansiera de statliga ersättningarna till kommuner och landsting.
Migrationsverket bedömer att de kan betala ut större belopp till kommuner och landsting under 2017 än vad som tidigare har antagits, bland annat genom direkta delutbetalningar. Delutbetalningarna innebär att Migrationsverket betalar ut en större andel av de sökta ersättningarna i inkomna och ännu inte avslutade ärenden.
Genom denna hantering kommer Migrationsverket således att kunna betala ut en större del av ersättningsanspråken under 2017 än vad som tidigare har prognostiserats. Kontroll och sedvanlig handläggning av de ersättningsanspråk som delutbetalas kommer i stället att ske under 2018. Det är mitt inledande svar.