KBLab/rixvox huggingface dataset:
Johan Hultberg (M):
Låt mig börja där vi är överens, i tron på att solenergin långsiktigt och globalt kommer att spela en helt avgörande roll för vår energiförsörjning och också bidra till att vi faktiskt klarar av att möta klimatutmaningen och kraftigt sänka de globala utsläppen. Om jag minns rätt är solinstrålning under sex sekunder tillräckligt för att klara vårt behov av energi på jorden. Vi måste bara, så att säga, bli bättre på att skörda energin.
Där ser vi en snabb teknikutveckling, och den behöver politiken delvis stödja. Jag tycker att det är bra att det finns anslag i regeringens budget till bland annat forskning och teknikutveckling på det området. Men jag är skeptisk till de väldigt vidlyftiga subventionerna. Ministern valde nu i sitt inlägg att bredda debatten så att den blev lite mer allmänpolitisk.
Jag kan väl bara konstatera att det inte bara är jag och Moderaterna som kritiserar regeringen för att ha lagt fram en riktig valfläskbudget, utan det gör var och varannan oberoende granskare. Konjunkturinstitutet och så vidare tycker att regeringen slarvar bort den högkonjunktur som vi just nu är inne i. Man fyller inte ladorna tillräckligt mycket utan ger den här typen av stöd till det ena och till det andra.
Mest flagrant, kan jag tycka, är till exempel stödet till elcyklar. 350 miljoner kronor per år ska gå till att subventionera elcyklar. Det är en marknad som också blomstrar och som ökade med 50 procent i fjol. Detta ska regeringen utifrån ett klimatperspektiv stödja utan att ha någon uppfattning om hur stora utsläppsminskningar det ska ge. Jag frågade hur stora utsläppsminskningar regeringen beräknar att dessa subventioner ska ge. Jag får inget svar på den frågan.
Jag upplever att regeringen inte riktigt, fru talman, har koll på vad de satsningar som man vill göra resulterar i. Vill man jobba bort kön tycker jag att man ska trappa ned stödnivåerna och sätta ett klart årtal för när detta stödsystem ska vara utfasat. Jag beklagar att regeringen snarare väljer att försöka vinna röster genom att öka subventionerna i stället för att ge långsiktiga besked.
Johan Hultberg (M):
Det undgick nog få att miljöminister Karolina Skog i maj slog fast att regeringen inte hade för avsikt att genomföra en översyn av artskyddsförordningen. Glädjande, om än en smula förvirrande, var att statsrådet Bucht kort därpå meddelade att hans kollegas besked inte var sant. Bucht slog fast att ärendet visst bereddes inom Regeringskansliet. Detta var i maj. Nu är vi snart inne i oktober.
Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen påpekade redan den 21 juni i fjol att en översyn måste till. Herr talman! Min fråga till landsbygdsminister Sven-Erik Bucht är: När kommer vi att få ett samlat besked från Socialdemokraterna och Miljöpartiet om huruvida en översyn av artskyddsförordningen kommer att ske? Hur länge ska fråga beredas inom Regeringskansliet?
Johan Hultberg (M):
Jag konstaterar att många av Sveriges skogsägare och myndigheterna Skogsstyrelsen och Naturvårdsverket är bekymrade över den otydlighet och oklarhet som gäller i tillämpningen av artskyddsförordningen. Detta påtalade ansvariga myndigheter, Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen, samlat redan i fjol. Herr talman! Jag förstår inte vad det är som tar sådan tid.
Varför kan inte regeringen ge besked om att man gör en översyn av artskyddsförordningen?
Johan Hultberg (M):
Sverige har enorm potential när det gäller växande marina näringar. Vi har sjöarna, och vi har haven. Men framför allt har vi människorna och företagen som vill och som har idéerna och kunskapen för att utveckla nya produkter som både skapar jobb och levererar miljönytta. Dessvärre har vi en hel del förlegad lagstiftning och krångliga regelverk som sätter käppar i hjulen för nya innovativa företag. En del förändringar som behöver ske är komplicerade.
Men andra är enkla, om bara viljan finns. Att bedriva vattenverksamhet är tillståndspliktigt enligt miljöbalken. Det finns dock undantag för fisk, mussel och kräftodling. Nu finns det flera företag, bland annat på Bohuskusten, som vill odla andra organismer till foder och livsmedel, såsom sjöpungar och alger. Jag vill därför fråga miljöministern om hon är beredd att ta initiativ för att förändra miljöbalken så att också de här odlingarna kan få samma villkor.
Johan Hultberg (M):
För mig och Moderaterna är det viktigt att uppmuntra företagsamhet och att skapa goda förutsättningar för entreprenörer att bidra till samhällets utveckling. Inte minst gäller detta inom välfärdens område. Mångfald och konkurrens leder till att välfärden utvecklas, att kvaliteten höjs och att kostnader kan hållas nere samtidigt som patienter, vårdtagare och omsorgstagare ges valfrihet. Tyvärr är den nuvarande regeringen av en annan uppfattning.
Den för en politik som skapar osäkerhet om vilka långsiktiga förutsättningar som finns för att till exempel bedriva en förskola. Välfärdssektorn är kvinnligt dominerad, och när regeringen nu försämrar förutsättningarna för företagande inom sektorn ser vi tydligt i statistiken hur nyföretagandet och företagandet går ned. I dag är det den internationella kvinnodagen. Den nuvarande regeringen säger sig vara en feministisk regering, men vi ser nu tydligt hur regeringens politik sätter käppar i hjulet för företagsamma kvinnor.
Min fråga till Gustav Fridolin är därför: Hur ser han på det faktum att regeringens politik leder till ett minskat kvinnligt företagande?
Johan Hultberg (M):
Vi moderater tror på svenskt jordbruk och svensk livsmedelsproduktion. Detta är näringar som har potential att bidra till många fler jobb och ökad ekonomisk tillväxt. För att potentialen ska tas till vara behöver dock konkurrenskraften för hela den svenska livsmedelskedjan stärkas. Livsmedelsstrategins övergripande mål fokuserar på just konkurrenskraften och ökad produktion.
Tyvärr har regeringen inte lyckats vidta eller egentligen ens presentera några rejäla konkreta åtgärder för att förverkliga målet. Vad som behövs är åtgärder som sänker kostnader för jordbruket. Skatter och avgifter behöver sänkas men också kostnader på grund av regelkrångel, administration och särkrav. En färsk rapport från SLU visar att antalet lagkrav som rör lantbruksföretagen har ökat med 120 procent de senaste 20 åren.
Mot den bakgrunden måste jag fråga landsbygdsministern: Vilka konkreta åtgärder vidtar eller planerar regeringen att vidta för att lätta på jordbrukets regelbörda?
Johan Hultberg (M):
Jag konstaterar att landsbygdsministern inte gav ett konkret exempel på vad man gör för att röja upp i regeldjungeln. Svenska lantbrukare behöver bättre förutsättningar och inte bara riktade stöd. Det är inte politikens uppgift att styra om svenska konsumenter ska köpa ekologiska eller konventionellt producerade livsmedel. Regeringen måste komma med förslag som röjer i regelbördan. Moderaterna har lagt fram ett batteri av förslag.
Det handlar till exempel om ett målstyrt miljö- och djurskydd, lättnader i plan- och byggreglerna och inte minst färre särregler.
Johan Hultberg (M):
Låt mig börja med att tacka Karin Rågsjö för hennes mångåriga engagemang för utvecklingen av en bättre svensk beroendesjukvård. Jag hoppas, som sagt, att vi kan fortsätta den konstruktiva ansats som vi har påbörjat under denna mandatperiod när det gäller att ta steg framåt. Det är bra att vi är helt överens om de steg som kammaren tog så sent som i dag, då vi beslutade om de tillkännagivanden som vi debatterade i förra veckan.
Det är mycket positivt och bra. Fru talman! Jag ville dock ta en replik utifrån diskussionen om gårdsförsäljning.
Jag tycker att det är närmast löjeväckande när denna enorma fara för den svenska alkoholpolitiken utmålas när vi som argumenterar för gårdsförsäljning lyfter fram den som en viktig fråga för möjligheten att utveckla turistnäringen, möjligheten att stärka Sverige som besöksmål och möjligheten för enskilda näringsidkare att utveckla sina företag.
Precis som Karin Rågsjö sa är det inte så att den där dyra vinflaskan från en vingård på Österlen är det som kommer att vara vägen in i ett alkoholmissbruk. Däremot kan den vara en viktig väg framåt för detta företag att utveckla sin verksamhet att få möjlighet att sälja till kunder som besöker gården. Vill man så går det. Det är min fasta övertygelse.
Sverige är mig veterligen det enda landet inom EU som inte har gårdsförsäljning. Det går alltså att göra detta, även med ett bibehållet monopol. Det är också det som sägs i tillkännagivandet. Sedan tycker jag att det är lite fördummande att man ständigt och jämt utgår från att Sverige har det perfekta systemet för alkoholpolitik och att monopolet är perfekt utformat och levererar precis de värden som vi önskar.
Det kom precis en intressant ESO-rapport som jag ändå tycker är värd att beakta och som faktiskt dömer ut det svenska alkoholmonopolet. Man menar att det snarare är prisreglering än monopolet som är vägen framåt.
Johan Hultberg (M):
I någon mening är hela diskussionen kring ANDT lite färgad av olika låsningar. Jag kan självkritiskt säga att mitt parti har haft vissa låsningar när det gäller till exempel det som jag lyfte fram i mitt anförande om de mer skademinskande åtgärderna i form av sprututbyten och annat. Där är det faktiskt så att Moderaterna har varit en bromsande kraft många gånger, och är det kanske rent av fortsatt på vissa håll i Sverige.
Men jag tycker att vi i denna debatt faktiskt måste kunna vända på stenar och titta på om våra tidigare antaganden har varit rätta och riktiga och om de fortfarande är giltiga. Jag delar inte Karin Rågsjös uppfattning. Jag tror att det är fullt möjligt att ha en gårdsförsäljning med ett bibehållet svenskt alkoholmonopol.
Men när det till exempel kommer en så tung rapport som den som kom från ESO tycker jag att det ändå finns anledning att utvärdera det svenska systembolaget. För mig som moderat är nämligen inte monopolet ett självändamål - verkligen inte. Tvärtom är min grundinställning alltid att vi ska ha fria marknader så långt det är möjligt. Men Moderaterna har historiskt stått bakom alkoholmonopolet utifrån ett folkhälsopolitiskt perspektiv.
Det har varit ett verktyg för att nå folkhälsopolitiska mål. Men nu kommer det en rapport som säger att detta verktyg inte funkar något vidare, att det är andra verktyg som har lett till de effekter som vi har fått i form av minskad konsumtion och att Sverige ligger lite lägre i konsumtion än till exempel vårt grannland Danmark. Man säger att detta inte beror på monopolet utan på vår höga alkoholskatt. Varför, Karin Rågsjö, kan vi då inte utreda och titta på detta?
Är inte resultatet det viktiga och inte ett enskilt verktyg? Är Systembolaget ett självändamål för Vänsterpartiet?
Johan Hultberg (M):
Jag tycker att det här är en viktig debatt, så låt oss föra den en liten stund till. Det är lite slående, fru talman, när man lyssnar på regeringspartiernas företrädare i den här debatten men också i tidigare debatter att det inte finns så där väldigt många förslag från regeringspartierna om hur man ska utveckla till exempel den här verksamheten. Det är mest ganska allmänna beskrivningar av läget, problematiserande och så vidare. Jag tycker att det är lite otillräckligt.
Men jag tror att det är riktigt, som Pernilla Stålhammar sa i sitt anförande, att vi många gånger har fel bild av hur bruket av narkotika ser ut. Vi tror gärna att det är i socialt utsatta områden och så vidare som brukandet är som störst, men så behöver det absolut inte vara.
Därför är det viktigt med de undersökningar som till exempel handlar om att dra upp drogrester i avloppsvatten för att få en bättre kunskapsbild och utgångspunkt för ett bra arbete. Pernilla Stålhammar sa i sitt anförande här att det är viktigt att vi som föräldrar tar ett stort ansvar.
Då måste jag ställa frågan som jag ställde i mitt anförande: Tycker inte Miljöpartiet, Socialdemokraterna och partierna som stöder den budget som regeringen har lagt fram att det är viktigt att också stödja föräldrarna?
M och KD hade en satsning på 75 miljoner kronor årligen på föräldrastödsprogram och vill att det ska vara obligatoriskt i varje kommun, just för att vi ser att föräldrarna är så viktiga i att ge sina barn en bra uppfostran och stöd genom livet men också för att föräldraskapet är krävande, tufft och svårt.
Vi kan alla som föräldrar behöva rådgivning och särskilda insatser för att kunna vara bra föräldrar och tackla situationer där ens barn testar och experimenterar med droger. Varför har ni dragit in den resursen? Varför vill ni inte ge alla föräldrar i Sverige tillgång till föräldrastödsprogram?
Johan Hultberg (M):
Jag är rätt övertygad om att hur man arbetar med att förebygga missbruk och att våra unga börjar testa narkotika ser väldigt olika ut i Sverige. Det är klart att förutsättningarna i Stockholm är helt annorlunda än i min hemkommun Tanum, som har ett helt annat befolkningsunderlag och en annan struktur. Men oavsett om man är förälder i Tanum eller i Stockholm tycker jag att det är viktigt att det finns tillgång till bra stöd.
Det föräldrastödsprogram som vi från KD:s och M:s sida anslog resurser till handlar om att ge ett bredare stöd till föräldrarna. Det handlar naturligtvis inte bara om de här frågorna, utan det handlar väldigt mycket om att i sin föräldraroll få stöd för att kunna möta till exempel det växande problemet med psykisk ohälsa, som ledamoten Stålhammar nämnde i sin replik förvisso är kopplat till hur man testar och experimenterar med droger.
Det är bekymmersamt och beklagligt att regeringspartierna har valt att slopa den satsningen. Jag tycker att regeringen och uppenbarligen också Pernilla Stålhammar är svaret skyldig när det gäller vad man vill göra i stället. Alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågor Fru talman! En annan fråga som är angelägen, och som också ledamoten Stålhammar nämnde i sitt anförande, handlar om våra Sis-institutioner dit ungdomar kommer som har hamnat snett och i ett missbruk.
Där vet vi att drogförekomsten är väldigt hög. Man har inte lyckats tillräckligt väl med att freda ungdomarna från det som de faktiskt är där för att vårdas och få hjälp för, nämligen sitt missbruk. Är Miljöpartiet berett att titta på möjligheten att ge Sis utökade befogenheter när det gäller att freda sina områden?
I dag är det till exempel inte ens möjligt för Sis att avvisa personer som vistas på området kring institutionerna - personer som helt enkelt är där för att leverera narkotika in till hemmet.
Johan Hultberg (M):
Huvudpoängen i mitt anförande var att regeringen silar mygg och sväljer kameler och att man missar de stora folkhälsopolitiska utmaningarna. Det gäller i allmänhet men också om vi inriktar oss på just området alkohol.
Medan vi har enormt stora problem med att våra barn och ungdomar genom bara en sökning i telefonen snabbt och lätt kan få tag på alkohol och narkotika lägger regeringen en massa kraft och tid på dagens fråga. Lena Emilsson lyfte i sitt inlägg fram att detta är en mycket viktig proposition och fråga.
Jag tycker att det är rimligt att vi har en reglering på detta område, men viktigare för mig och Moderaterna är trots allt att vi kan minska problemet med smuggelsprit, stärka tullen och jaga dem som skrupelfritt utnyttjar barn och ungdomar och säljer och langar alkohol och narkotika till dem.
Mina frågor till ledamoten Emilsson är därför: Varför kommer det inga förslag från regeringen på hur vi ska komma till rätta med langningen och smugglingen och hur vi ska pressa tillbaka detta som på riktigt är stora folkhälsopolitiska utmaningar och problem?
Tycker inte Lena Emilsson att det blir lite absurt om Systembolaget i framtiden inte bara ska ha frysdiskar med glass utan också olivdiskar och ett sortiment av alkoholhaltiga godisprodukter?
Skulle inte detta kunna vara en ingång till att vi gör en större översyn och tar ett större grepp om huruvida vi har hittat den rätta regleringen av alkoholmarknaden för framtiden?
Johan Hultberg (M):
Jag tycker som sagt att det är viktigare att vi ser de verkligt stora problemen och utmaningarna. Jag konstaterar att ledamoten Emilsson inte med ett ord beskriver det arbete regeringen påstås göra för att komma till rätta med langningen, smugglingen och den enorma mängd alkohol som förs in över våra gränser och säljs till våra minderåriga.
Det är häpnadsväckande att ta del av socialministerns uttalande i medierna om att hon är förvånad över hur lättillgängligt alkohol och narkotika är. Jag blir på riktigt bekymrad över att regeringen inte har bättre kunskap och insikt om våra barns och ungas verklighet och hur lätt det är att få tag på alkohol och narkotika.
Jag vill inte raljera för mycket i denna fråga, även om det kanske uppfattas så. Det är dock viktigt att vi ser de verkliga utmaningarna och att vi inte låter dagens fråga stjäla fokus från de större frågorna. Det är min poäng. Ledamoten Emilsson säger att det är viktigt att behålla monopolet. Min ingång är då att diskutera huruvida det är ett verkningsfullt verktyg.
Bland annat har ESO kommit med en rapport där man slår fast att Systembolaget inte tycks vara det längre.
Då tycker jag och Moderaterna att det vore rimligt att ta ett samlat grepp och utvärdera huruvida Systembolaget verkligen är ett effektivt verktyg för att uppnå det som både ledamoten Emilsson och jag vill: att minimera alkoholens negativa sociala och hälsomässiga konsekvenser.
Återigen: Är Socialdemokraterna beredda att titta på vilka redskap som är mest effektiva i politiken? Eller är Systembolaget som sådant ett självändamål för ledamoten Emilsson och Socialdemokraterna?
Johan Hultberg (M):
I grunden tror jag att jag och Ann-Christin Ahlberg är överens om behovet av riktigt duktiga medarbetare i socialtjänsten. Det är viktigt att vi höjer kompetensen och säkerställer att de lever upp till de kompetenskrav som vi har ställt.
Men jag tycker att det är anmärkningsvärt att den här regeringen och det parti som ledamoten Ahlberg företräder är så passiva och inte lägger fram några förslag som gör att vi kan komma till rätta med de här problemen utan bara förlänger övergångsreglerna för behörighetskraven. Ledamoten sa i sitt anförande här att det har tagits flera initiativ. Det går också att läsa i utskottets ställningstagande att man vill påminna om att regeringen har tagit flera initiativ.
Men vad är det för initiativ man har tagit för att komma till rätta med de här kompetensbristerna? Det enda jag kan hitta är bemanningssatsningen. Den handlar ju inte om att höja kompetensen hos dem som saknar kompetensen, utan den handlar bland annat om att täcka kommunernas kostnader för att hyra in extrapersonal. År 2016 var kostnaden 60 miljoner, som staten betalade.
Är Socialdemokraternas svar på bemanningskrisen i svensk socialtjänst att täcka upp för en del av de kostnader som kommunerna har dragit på sig för hyrpersonal. Herr talman! Jag och Moderaterna menar att det krävs rejäla reformer för att åtgärda problemen inom socialtjänsten. Vi vill se en nationell handlingsplan. Varför är Socialdemokraterna emot det?
Johan Hultberg (M):
Jag tackar ledamoten för svaret. Tack vare den budget som Moderaterna och Kristdemokraterna lyckades driva igenom i höstas blev det rejäla anslagsförstärkningar till Sveriges kommuner och landsting i form av ökade generella statsbidrag. Det gör att varje kommunpolitiker och kommunfullmäktige i landet har möjlighet att prioritera det som är mest angeläget i just den kommunen.
Men denna diskussion handlar konkret om socialtjänsten och de behörighetskrav som vi har ställt i bred enighet, och jag är kritisk till att regeringen är så passiv. Jag och Moderaterna är inte motståndare till att övergångsbestämmelserna förlängs, vilket jag var tydlig med i mitt anförande. Vi är dock kritiska till att regeringen och Ann-Christin Ahlbergs parti inte ha några idéer och förslag på hur man kan komma till rätta med de allvarliga problem som vi ser inom socialtjänsten.
Som Bris lyfter fram vittnar fler och fler ungdomar om problem med att de inte får det stöd som de enligt lagen har rätt till. Vi vet att socialsekreterare slutar inom socialtjänsten för att de tycker att arbetsbelastningen är för tung och arbetet för krävande. Som ledamoten Ahlberg lyfte fram i sitt anförande är det brist på socialsekreterare och socionomer i socialtjänsten trots att socionomutbildningen är en av Sveriges mest populära utbildningar.
Det utbildas många socionomer, men många väljer att sluta i socialtjänsten eller inte ens söka anställning där. Då måste vi politiskt, tycker jag och Moderaterna, göra vad vi kan för att öka attraktiviteten i socialtjänsten så att socialtjänsten blir en mer attraktiv arbetsgivare. Vi måste jobba med digitalisering för att frigöra mer tid så att socialsekreterare kan jobba med det verkligt viktiga, som att hjälpa de mest utsatta barnen, och lägga mindre tid på byråkrati och administration. Regeringen är passiv.
Ledamoten Ahlbergs parti är passivt. Det, herr talman, är ett svek mot de mest utsatta barnen.
Johan Hultberg (M):
Det gäller att föra en politik som bygger på vetenskap när det gäller problemformuleringar. Att rökning är ett stort problem är vi överens om. Där är det vetenskapliga underlaget helt enormt. Det finns inget som helst tvivel om att rökning är ett enormt folkhälsoproblem. Nästa steg är att lägga fram förslag på åtgärder som har stöd i vetenskapen för att de är effektiva och proportionerliga.
Det har inte det förslag som ledamoten Emilsson hänvisar till, menar jag och Moderaterna. Som i all politik står olika intressen och olika principer mot varandra. Det är viktigt att minska risken att utsättas för passiv rökning. Men det är också viktigt att respektera den privata äganderätten. Jag som konsument har ett fritt val att gå till en uteservering där rökning är tillåten eller inte.
Däremot tycker jag att det är rimligt att vi skyddar våra barn från att utsättas för passiv rökning på en lekplats. Politiken måste sätta gränser för hur långt in i det privata näringslivet och hur långt in i det privata livet den ska gå. Därför säger Moderaterna halt när det kommer till att ta bort det undantag som uteserveringar har. Detta undantag är inte ett stort folkhälsoproblem.
Det finns inte starkt stöd i utredningar eller annat för att ta bort det. Den här regeringen drivs i tobakspolitiken av en moralism som tyvärr inte är särskilt effektiv. Man kan vara motståndare till tobak, men jag tycker att förslagen ska baseras på gedigna underlag, vilka i det här fallet saknas. Jag skulle vilja fråga ledamoten Emilsson vad som är det viktigaste för Socialdemokraterna.
Är det att minska det totala bruket av snus eller är det att minska skadorna?
Johan Hultberg (M):
Visst är det härligt med de spontana inläggen i debatten! Det var inte direkt ett svar på min fråga. Emilsson är fast vid sina talepunkter på förhand som inte svarar mot vad jag sa i mitt inlägg. Jag ställde en konkret fråga till ledamoten Emilsson om Socialdemokraterna tycker att det är viktigast att minska det totala bruket av tobak eller att minska skadorna. Jag fick inget svar på den frågan.
Jag antar att det beror på att man blundar för det faktum att det är mindre farligt med snus än vad det är med röktobak. Om vi ska bedriva en seriös politik måste vi i lagstiftningen och i politiken göra skillnad på de olika tobaksprodukternas farlighet. Det gör inte Socialdemokraterna och regeringen. Det är ett allvarligt misstag enligt min och Moderaternas uppfattning.
Vad jag sa är att vi är helt överens om att rökning och tobak är hälsovådligt, och rökning är det extremt mycket. Men vi är inte överens om att det ger fritt fram för vilka former av åtgärder som helst. Det måste finnas en balans mellan vilka folkhälsopolitiska vinster man kan göra och vilken inskränkning man gör i det här fallet i den fria företagsamheten.
Jag som konsument har återigen ett fritt val att välja om jag går till en uteservering där det tillåts rökning eller inte. Jag gillar inte rökning. Jag tycker inte om rökning. Därför väljer jag gärna en uteservering som inte tillåter rökning. En annan kollega eller vän kanske har en annan premiss. Det är bra att man kan få välja. Jag som individ och ledamoten Emilsson som individ har också ett personligt ansvar som vi inte kan ducka för.
Vi måste hålla en rågång mellan hur långt den politiska makten ska gå när det gäller att reglera det fria företagandet och våra privatliv. Vi tycker att den gränsen överskrids med att ta bort undantaget för rökning på uteserveringar.