Niklas Wykman (M):
Vi har kunnat läsa om finansministerns eventuella partiledarambitioner i bland annat Dagens Nyheter. Jag är den förste att ha stor förståelse för att en person som har stora politiska ambitioner också måste tillfredsställa många grupper.
Men jag kan inte tävla i politisk retorik och politiska floskler med finansministern, utan vill i stället ställa finansministern till svars, inte för olika historiska skeenden, utan för det förlopp som finansministern nu är ansvarig för. Det handlar om skötseln av de offentliga finanserna.
För att vi ska ha en bra och kvalificerad debatt som höjer sig över sådant som man kanske säger när man talar på exempelvis en SSU-utbildning har Sverige expertmyndigheter som ska utvärdera och följa regeringens arbete. Jag ska nu redovisa en del av vad de har framfört. Ekonomistyrningsverket skriver: "Det nuvarande överskottsmålet, om ett överskott på 1 procent av BNP över en konjunkturcykel, gäller till och med 2018.
ESV:s slutsats är att överskottsmålet inte nås. En ny lägre målnivå ska gälla från och med 2019. Inte heller denna målnivå nås enligt nuvarande prognos." Regeringens eget organ, Finanspolitiska rådet, skriver: "Regeringens aktiva finanspolitik är inte välavvägd. Med hänsyn till konjunkturläget och överskottsmålet borde politiken vara betydligt mer åtstramande."
Riksrevisionen skriver under rubriken "Svårt att hitta stöd för ofinansierade åtgärder 2017": "Det finansiella såväl som det strukturella sparandet i offentlig sektor ligger under målnivån för överskottsmålet. - - - Regeringen presenterar inga argument för att . försvaga sparandet 2017. Åtgärderna i budgetpropositionen bidrar till att sparandet försvagas 2017.
Riksrevisionen anser därför att det är svårt att hitta stöd i det finanspolitiska ramverket för att vidta ofinansierade åtgärder 2017." Konjunkturinstitutet skriver: "Regeringens kraftigt underfinansierade budget för 2018 bedöms inte ligga i linje med överskottsmålet." Finansministern höll här ett inlägg om hur hon ser på den historiska utvecklingen i Sverige. Den beskrivningen är gravt felaktig.
Jag kan hänvisa till vad socialdemokrater själva har anfört, till exempel Kjell-Olof Feldt. Den utvärdering som Socialdemokraterna gjorde på Finansdepartementet under 90-talet visade också tydligt hur det var den expansiva och oansvariga politik man bedrev som ledde fram till krisen i början av 90talet.
Alliansregeringens finansminister har i stället belönats som Europas bästa finansminister och prisats för Sveriges sätt att klara av den förra lågkonjunkturen och krisen. Räcker det verkligen att ha en finansminister som försöker skriva om historien och förvränga det förflutna? I finansministerns svar finns ingenting om hur man ser på den mycket omfattande myndighetskritik som riktats mot finansministerns sätt att sköta offentliga finanser.
Enligt Ekonomistyrningsverket, Finanspolitiska rådet, Riksrevisionen och Konjunkturinstitutet sköter inte Magdalena Andersson de offentliga finanserna i enlighet med det finanspolitiska ramverket. Det vore klädsamt av finansministern att i stället för att bara försöka revidera eller skriva om historien ta ansvar för den situation som nu råder.
När vi gick in i lågkonjunkturen 2008 hade vi drygt 3 procents sparande som andel av bnp i de offentliga finanserna. Nu har vi ungefär 1 procent, det vill säga en tredjedel, och finansministern är underkänd av samtliga expertmyndigheter.