Diana Laitinen Carlsson (S):
Vi debatterar nu mänskliga rättigheter ur ett lands- och regionperspektiv, och attackerna på människors frihet, liv och säkerhet tar sig olika former. Rysslands invasion av Ukraina, som orsakar död och driver hundratusentals civila på flykt, är det som ligger våra hjärtan allra närmast just nu eftersom Ukrainas sak också är vår.
Det är naturligt att det som händer nära oss tar större plats än det som händer på avstånd. Men samtidigt händer ju det där på avstånd, och jag tänker beröra det som för många kanske känns avlägset just nu med tanke på allt som Rysslands olagliga och oförsvarliga krig i Ukraina för med sig. Men människor lever i en sådan verklighet också i andra länder världen över. I Tunisien attackeras de demokratiska landvinningar som följde av den arabiska våren.
Myndigheter i till exempel Ryssland, Egypten och Kina har antagit mycket restriktiva lagar för att begränsa människorättsförsvarares aktiviteter, och i vissa fall har de åtalat och bötfällt människorättsgrupper för att de har engagerat sig i politisk aktivitet. Men i dag ska jag i huvudsak uppehålla mig vid Latinamerika. Herr talman!
I Nicaragua har regeringen återkallat registreringen av dussintals människorätts- och hjälporganisationer, bland annat Oxfam, med hjälp av en lag som kräver att alla organisationer som fått utländsk finansiering klassas som utländska agenter och därefter förbjudit dem att blanda sig i nationell politik.
I Ecuador, under Rafael Correas presidentskap, utfärdade regeringen ett dekret som gav den breda befogenheter att reglera eller upplösa ickestatliga grupper som anklagats för politisk inblandning. Regeringen använde dessa befogenheter för att utvisa ett antal internationella organisationer och upplösa en ecuadoriansk miljögrupp efter att medlemmar i gruppen protesterat mot oljeborrningar i Amazonas.
I Venezuela har regeringen antagit en rad lagar som begränsar civilsamhället och har lagfört grupper som tar emot utländsk finansiering och anklagat dem för förräderi och brott mot den nationella suveräniteten. I El Salvador föreslog regeringen också en lag om utländska agenter i november 2021 som skulle ha förbjudit grupper som får internationell finansiering från politiska aktiviteter.
Efter invändningar från människorättsgrupper gick inte lagförslaget vidare, men det är fortfarande under behandling. Herr talman! Det finns dock ljuspunkter. I Honduras är en prioritering för den nya presidenten Xiomara Castros, tillika Honduras första kvinnliga president, regering att arbeta för genusrättvisa inklusive sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter.
I den nya regeringen är 29,4 procent kvinnor, så 10 av 34 ämbeten innehas av kvinnor. Den nya regeringen utmanar därmed maktstrukturer både i Honduras och på regional nivå i Latin- och Centralamerika, i synnerhet gällande rätten till abort. Det är därför viktigt att vi visar vårt stöd för hennes progressiva agenda för jämställdhet och mänskliga rättigheter. Herr talman!
Som ordförande i det tvärpolitiska SRHR-nätverket i riksdagen vill jag också passa på att berätta att vi tog ett initiativ och skrev ett uppskattande och uppmuntrande brev till Xiomara Castro där vi erbjöd vårt stöd och vår hjälp i hennes ambition. Vi kontaktade också de övriga nordiska SRHR-nätverken, och när brevet skickades hade 57 nordiska parlamentariker skrivit under.
Att Colombia och Argentina gått åt rätt håll och nyligen avkriminaliserat abort är självklart också en framgång. Herr talman! Så hamnar vi då nere i diket igen. I Guatemala trädde en lag i kraft i juni 2021 som ger regeringen befogenhet att godtyckligt stänga ned civilsamhällesgrupper som anses ha brutit mot allmän ordning. Det finns också en stor oro för erodering av rättsväsendet i Guatemala.
En förutsättning för skydd av mänskliga rättigheter är ett oberoende och välfungerande rättsväsen. I Guatemala ser vi just nu motsatsen. Här behöver Sverige tillsammans med EU och USA öka sina ansträngningar. EU uttrycker stor oro över att 20 domare och åklagare har tvingats lämna Guatemala på grund av hot och juridiska processer mot dem.
Den 23 mars tvingades den renommerade domaren Erika Aifán avgå, och högsta domstolen beslutade att stänga av domare Pablo Xitumul från hans tjänst. Bara veckor tidigare hade domare Aifán hyllats för sitt arbete mot korruption i samband med det första firandet av den internationella dagen för kvinnliga domare. Herr talman!
Under flera års tid har också ett lagförslag om "skydd för livet och familjen" varit på gång i Guatemala. Tvärtemot vad namnet antyder skulle det sätta tusentals flickors och kvinnors liv och hälsa på spel, bland annat genom att utvidga förbudet mot abort så att även missfall skulle kriminaliseras.
Redan i dag är abort förbjudet och straffbart utom när kvinnan löper risk att mista livet om hon fullföljer graviditeten. Den nya lagen skulle innebära att kvinnor som gör abort av andra skäl riskerar att dömas till fängelse i upp till tio år. Det tidigare maxstraffet var tre år. Straffet för hälso- och sjukvårdspersonal som utför olagliga aborter skulle bli ännu strängare.
Lagen röstades faktiskt igenom på internationella kvinnodagen den 8 mars med 101 röster för och 8 emot. Tack och lov använde president Alejandro Giammattei sitt veto den 15 mars efter att ha fördömt lagförslaget, då han hävdade att det bröt mot landets konstitution och Guatemalas internationella åtaganden om mänskliga rättigheter.
Men vi vet vad den guatemalanska kongressen egentligen vill göra, och hotet hänger fortfarande som ett mörkt orosmoln över kvinnorna i Guatemala. Herr talman! En ökad representation av kvinnor i beslutsfattande positioner i Latinamerika gör skillnad. Genomsnittet av andelen kvinnor i Latinamerikas parlament är 29,7 procent.
I Colombia var det bara 19,7 procent i den tidigare kongressen, men i kongressvalet den 13 mars ökade andelen kvinnor enligt preliminära resultat med hela 9,62 procent till 29,3 procent. Bakom detta finns en kampanj och ett samarbete mellan organisationerna Red Nacional de Mujeres och Sisma Mujer.
Att presidentkandidaten Gustavo Petro, som leder i Colombia, har Francia Márquez som vicepresident ger hopp inför det kommande presidentvalet den 29 maj. Márquez är kvinna, afrocolombian och känd miljörättsaktivist som tvingats fly inom sitt land på grund av sitt engagemang, och hon är en av de kandidater som har störst stöd. Herr talman!
Det finns alltså en del ljuspunkter samtidigt som det finns stora sorger och frustrationer. Latinamerika är en komplex region med många utmaningar, inte minst när det gäller mänskliga rättigheter. Den polarisering med såväl religiösa som nationalistiska förtecken som finns i regionen är en utmaning.
Därför är det också viktigt med innovativa partnerskap med olika civilsamhällesorganisationer, inklusive religiösa aktörer. Vi ska fortsätta att bygga kapacitet, öka kunskapen och förståelsen mellan människor och arbeta tillsammans för att driva kampen för mänskliga rättigheter vidare i Latinamerika, i Europa och i resten av världen. Påverkansarbete gör skillnad.