KBLab/rixvox huggingface dataset:
Isak From (S):
Jag tackar näringsministern för svaret och välkomnar henne till kammaren. Det tog näringsministern nästan två månader att få fram svaret. Och då tänker jag inte på att näringsministern var tvungen att ställa in debatten i fredags. Vabbande ska man ta vara på. Den tiden försvinner så fort. Men det var kanske bra att det tog två månader, för det är ändå en tillnyktring.
Det långa svar som näringsministern läste upp tycker jag ändå är relativt bra jämfört med vad man tidigare har kommunicerat ut. Det har varit väldigt skarpa ord från näringslivet utifrån de kraftiga förändringar som regeringen ändå har aviserat. Regeringen har kommunicerat det som att biodrivmedel skulle vara någonting skadligt.
Jag tycker ändå att detta svar är bra. Det är en tillnyktring. Det är klart att de investeringar som SCA, Södra, Holmen, ST1, Preem med flera har aviserat - uppåt 15 miljarder kronor - skulle kunna bygga framtiden och öka investeringarna, innovationerna och lönsamheten i skogsnäringen.
Det skapar jobb och tillväxt i hela landet. Skogsindustrin är vår största näring. Vårt största exportvärde kommer från skogsindustrin. Det är klart att när de tvekar om vad regeringen och politiken vill skadar det helheten.
Vi behöver ta ledartröjan eftersom vi ser att det också är andra intressen som försöker bryta in. EU-politiken påverkar. EU driver nu på för att redan restaurerade skogar ska restaureras ännu mer eller inte brukas. Förslaget om LULUCF påverkar också.
Sammantaget riskerar detta även industrin och i förlängningen klimatmålen, utsläppen och förutsättningarna att faktiskt ställa om. Som vi har varit inne på i tidigare debatter är elektrifieringen oerhört viktig. Men de allra flesta fordon som rullar i dag och som tankas med diesel kommer att rulla också om tio femton år. Det handlar också om hållbarhet.
Hela den tunga trafiken kan inte elektrifieras, i vart fall inte i någon snabbare takt. Jag är ändå lite positiv. Och jag kan också uppmuntra näringsministern här genom att säga att detta också på ett eller annat sätt utmanar Tidöavtalet.
Jag tycker att den tidigare kommunikationen utgår väldigt tungt från SD:s retorik att det handlar om reduktionsplikten och att biodrivmedlen är dyra och så vidare. Nu fick vi ett annat svar, och jag välkomnar det. Vi har nämligen även det andra läget som vi måste ha klart för oss. Nästan 60 procent av den diesel som vi åker omkring med i tanken är rysk. På EU-nivå finns det en ganska stor enighet.
Och jag har ändå uppfattat att vi är rätt eniga i Sverige om att vi inte ska ha någon rysk diesel i tanken. Då ska vi ha andra grejer i tanken och ha råd att tanka det. Då tycker jag att vi ska producera det i Sverige.
Isak From (S):
Näringsministern nämnde att det pågår en utredning om en strategi för en hållbar och konkurrenskraftig svensk bioekonomi. Det uppdraget gavs av den tidigare S-ledda regeringen. Nu har det kommit en revidering där, och jag har inte riktigt förstått varför. Revideringen kanske är bra, men kanske kan näringsministern utveckla detta.
Jag tänker också att det är rätt viktigt att lägga till att den tidigare Sledda regeringen ansökte om en långsiktig nedsättning av skatten för biodrivmedel, alltså exempelvis ren HVO 100, och att det blev beviljat. Det är en viktig signal att politiken faktiskt vill ta ansvar och prioritera det fossilfria framför det fossila.
Vi har haft ett antal debatter här i kammaren, och det finns andra partier som gärna vurmar för den rena råoljan i tanken. Vi socialdemokrater hör inte till den kategorin, men det gäller tyvärr en del av regeringsunderlaget, även om de står utanför. Nu är det partiet inte här, men det går alltid att anmäla sig till debatten.
Jag tycker att det är viktigt att detta framgår tydligt, och jag tycker att det är bra att näringsministern trycker på att biodrivmedel behövs och ska produceras i Sverige. Det har framgått tidigare att vi inte riktigt har resurserna. Som skogsägare skulle jag säga att det också är en ekonomisk fråga. I norra Sverige, eller ungefär från Dalälven och uppåt, tas inga grenar och toppar om hand.
Alla de delar som kallas groten skulle kunna bli någonting annat som man skulle kunna vidareförädla om det fanns ekonomi för det och om man faktiskt lade manken till. Då kan man behöva prata om transportinfrastruktur också, men det finns underlag för att kraftigt öka biodrivmedelsproduktionen. Det är rätt viktigt.
Det är just nu ganska många företag som upphandlar sina transporter, och i upphandlingen finns med att de vill att transporterna går med fossilfri diesel. Även regioner och kommuner gör detta, och det är viktigt att de kan känna att de gör nytta - att upphandlingen faktiskt gör nytta. Därför är det angeläget att vi håller i detta att vi ska producera det vi kan i Sverige.
Isak From (S):
Branschen har ju också varit lite tveksam - Sverige hade en idé om att etanol var helt och hållet framtiden. Men inblandad i bensin kan etanol naturligtvis vara en viktig del. I och för sig är etanol billigt; när jag tankade i Skellefteå i går gick dieseln på 24,30 medan etanol - E85 - gick på 15,10.
Har man en etanolbil är det alltså kanske läge att tanka lite mer sprit. Och sprit kan med fördel kokas på råvaror från skogen. Alla de bästa produkterna kommer från skogen - låt oss vara överens om det! Jag kan lova näringsministern att vi kommer att fortsätta följa frågan.
När det gäller industrins utveckling är vi väldigt angelägna om att industrin ska kunna vara en motor i klimatomställningen och skapa jobb och utveckling i hela landet.
Isak From (S):
Det finns ofantligt många viktiga frågor just nu. Jag har suttit i riksdagen i drygt tolv år, och jag har nog aldrig varit med om maken till förbannade medmänniskor.
Det är, som kollegan Fredrik Lundh Sammeli beskriver, en stor frustration från vanligt folk. Inte minst det att regeringen delar landet framstår som fullständigt oacceptabelt: Är vi ett land, eller hur ser man på det här egentligen? Är det här rimligt? Får man göra det? Är det lagligt? Kan man inte förbjuda det här?
Detta är olika former av uttryck som vi möts av. Elpriset har gått upp över tid, och vi har ju det elsystem som vi har och som vi i och för sig kan diskutera, men faktum är att de flaskhalsavgifter som faktiskt finansierar detta också bekostas av norra Sverige.
Det ingår liksom i systemet att elbolagen för att kunna sälja får ta en del av kostnaderna. Vi påverkas också av att Norge använder norra Sverige som transitland och skickar ström genom norra Sverige som sedan går tillbaka till södra Norge, där man under lång tid haft väldigt höga elräkningar. Detta driver också upp priset i norra Sverige.
Det framstår som att regeringen har gjort det väldigt besvärligt för sig. Det framstår nästan som någon form av självskadebeteende att man så oförberett har trummat ut att ett elstöd ska vara på plats den 1 november. Nu har vi fyra olika former av elstöd som hoppar omkring, och ingenting är klart och ingenting har gått ut ännu.
Dessutom har bagaren i Vilhelmina och den som driver bilverkstaden i Norsjö fortfarande inte en aning om de ska få något stöd över huvud taget. Är det rättvist? Det är såklart inte rättvist.
Det tror jag att man måste ha med sig. Det som händer i vår omvärld är en sak. Det kan vi nog alla säga att vi har varit oförberedda på, och det borde vi ha kunnat göra bättre. Men det är här och nu som de här människorna behöver stöd.
Vårt förslag om en elräkningsakut hade kunnat rädda Maria, som är pensionär och har ett rörligt elavtal. Hon har klarat sig på det, eftersom det under lång tid har varit det bästa, med låga priser.
Successivt började priserna gå upp under 2021 och 2022, och elen för att bo i villan kostar nu 12 000-13 000 av pensionärens lön. I stort sett hela pensionen går till att betala elen. Det är här och nu. Vi har haft en ganska mild januari, vilket vi ska vara tacksamma för, och priserna har kanske backat.
Men för norra Sverige är det inte ovanligt med många minusgrader långt in i april, till och med i maj. Det behöver regeringen ha med sig.
Isak From (S):
Näringsministern! Det finns stående tider för interpellationsdebatter i riksdagen på tisdagar, torsdagar och ofta fredagar. Vi kommer förmodligen att diskutera här fler gånger, kanske varje vecka. Vi får se. Herr talman!
Det går faktiskt att kompensera dem som är mest utsatta. Det är en politisk viljeinriktning.
Ska vi stödja de pensionärer som nu använder alla sina pengar till att betala elräkningarna, oavsett var i landet de bor, eller ska vi stödja dem som har störst plånböcker och som förmodligen också får en stor skattesänkning?
Kommer man från södra Sverige kanske man får en ganska stor återbäring i februari, och det är bra. Men det är fortsatt så att regeringen har gjort det helt obegripligt svårt för sig. Man har fyra olika förslag som hoppar omkring.
Det blir helt ogörligt för alla som följer det här att förstå hur man egentligen tänkte.
När det gäller EU:s och Sveriges konkurrensregelverk är det väl rimligt att företag som finns i samma bransch men på olika sidor av stödkartan ska ha samma förutsättningar.
När bagerier konkurrerar med bagerier i helt andra delar av landet och det ena plötsligt får stöd men inte det andra blir det helt orimligt. Det tror jag att de allra flesta kan hålla med om.
Sedan faller näringsministern in på lite kärnkraftsdebatt och diskuterar hur det hade varit om vi inte hade lagt ned kärnkraft. Men det framgår väldigt tydligt att Ringhals 1 och 2 stängdes av Vattenfalls styrelse 2015 för att de reaktorerna då ansågs dyra och olönsamma.
Det är lika tydligt att företrädare för partier i regeringsunderlaget, nämligen SD och Moderaterna - kanske inte i så stor utsträckning näringsministerns partikamrater - konsekvent och återkommande säger nej till vindkraft.
Moderata kommunalråd i södra Sverige säger nej till den havsbaserade vindkraft som ganska snabbt skulle kunna förbättra förutsättningarna för industrin och hushållen i södra Sverige. Man har sagt nej under väldigt lång tid: Not in my backyard, inte här! Vindkraft kanske är bra, men gärna någon annanstans - kanske i Norrland? Där har de ju stora områden.
Ja, vi har byggt rätt stora vindkraftsparker. Men det kanske vore bättre och mer logiskt om fler kommunala företrädare stod upp för sina medborgare och sa att vi behöver göra den här investeringen i vårt elnät. Det är också de som skulle ha sett den annalkande krisen.
Det är ganska många som har varit blinda för omvärldsfaktorerna. Nu står vi här, och då är det vårt uppdrag att prioritera de mest utsatta. För mig är det självklart att det är pensionären som nu betalar hela sin pension i elräkning som ska ha stödet.
Isak From (S):
Jag hoppas och jag tror att många med mig - pensionärer, barnfamiljer och andra - hoppas att det blir en fin påsk. Vi hoppas att det kanske kommer ett elstöd som man kan använda under sin påskledighet med ungarna.
Jag tror att det skulle välkomnas om näringsministern i sitt sista anförande också presenterar en idé om och ett förslag för när bageriet i Vilhelmina eller bilverkstaden i Norsjö kan förvänta sig ett elprisstöd.
Det gäller alla de hantverkare som vi runt om i landet är så beroende av. Deras verksamhet måste gå runt så att alla vi andra kan få en dräglig tillvaro. Jag tror att det är detta som kommer att finnas kvar i minnet. Hur var det nu? Vilka var det som fick det här?
Vi hoppas naturligtvis att detta är av övergående natur, men precis som näringsministern själv har varit inne på behövs kommande omfattande investeringar. Det gäller framför allt ny kraftproduktion i södra Sverige. Norra Sverige kommer med all sannolikhet, om alla de planerade investeringar som ligger på bordet genomförs, att behöva energi och el i stora mängder.
Det skapar jobb och framtidstro, det klarar klimatutmaningarna och det ger mat på bordet för många fler. Så måste det vara om vi ska ha en dräglig planet att bo på. Vi ser fram emot både det sista anförandet och reell leverans.
Isak From (S):
Till Magnus Oscarsson och Lars Beckman, som kanske har följt debatten på håll, vill jag säga att vi tidigare har haft en biodrivmedelsdebatt här. Vi har haft en debatt om stöd och höga energikostnader. Miljöpartiet kan ju beskyllas för mycket, men de kan knappast beskyllas för världsmarknadspriset på olja.
De kan knappast heller beskyllas för Rysslands helt fruktansvärda invasionskrig i Ukraina. Det är saker som påverkar oss väldigt mycket. Jag har en dieselbil. Lars Beckman kanske också har en. När jag tankade diesel i går kostade den 24,30, och då var majoriteten av dieseln rysk. Så kommer det inte att vara framöver.
EU:s medlemsländer är i princip överens om att andelen rysk diesel i princip ska ned till noll. Detta kommer också att påverka världsmarknadspriset kraftigt. Det bör man också beakta. För oss socialdemokrater är det avgörande att stötta de mest utsatta. Det handlar om att vi kompenserar pensionärerna för höga elräkningar och att vi kompenserar glesbygden för dyra transportkostnader.
Då är det viktigt att stöden också ska kunna gå ut i tid. Vi lade fram ett förslag om 2 000 kronor i stöd per bil för att också pensionärer, som inte ska åka till jobbet, ska kunna få en nedsättning och ett stöd. De behöver bilen när de ska åka och handla, skjutsa barnbarnen och så vidare.
Det är detta som den socialdemokratiska politiken bygger på: att stötta de mest utsatta. Magnus Oscarsson kan jag också påminna om att vi har stått i den här kammaren ett antal år och haft olika debatter. Från början var man från Kristdemokraterna väldigt tydliga om att Socialdemokraterna gjorde för lite och att det gick för sakta. Man ville använda mer av skogen till biobränslen, och därför ville man öka reduktionsplikten snabbare.
I det perspektivet är det verkligen inte bara Miljöpartiets fel. Men detta handlar om här och nu. Det handlar om dem som ska ta sig till jobbet och om pensionärerna som ska kunna åka och handla, och det ska uppfattas som rättvist. Det som inte har uppfattats som rättvist är regeringspartiernas och regeringsunderlagets löfte till väljarna.
Man lovade en sak före valet, och sedan - precis som Johan Pehrson helt ärligt har sagt - säger man något annat efter valet. Det är därför vi är här nu.
Isak From (S):
Det är uppenbart att Lars Beckman saknar möjligheten att interpellera miljöpartistiska statsråd. De finns som bekant inte här för närvarande, utan det är Socialdemokraterna som har ställt dessa interpellationer till sittande regering.
Hur kan vi utifrån de förutsättningar som råder just nu säkerställa att vi kompenserar dem som har höga resekostnader? Hur kan vi lyfta upp att den här regeringen, med regeringsunderlaget, lovade någonting som de faktiskt inte genomför?
Det är fortfarande så att en bred politisk majoritet med både Kristdemokraterna och Moderaterna stod bakom reduktionsplikten. Man stod här i kammaren och sa att regeringen gör för lite och borde höja reduktionsplikten mer. Sedan har det ändrat sig. Nu är det här inte en reduktionspliktsdebatt, men faktum kvarstår: Vi har i dag väldigt mycket rysk diesel i tanken.
Frågan till regeringsunderlaget är, Lars Beckman med flera, vilken olja är det vi ska ha i tanken. Är det den som kommer från Iran? Eller från Qatar? Från Saudiarabien eller någon annanstans ifrån? Det är klart att när USA lättade på kranarna och släppte ut sin oljereserv sänkte det världsmarknadspriset något.
När Kina nu växlar upp efter pandemin och kör igång kommer efterfrågan på olja att kraftigt öka och med det världsmarknadspriset. Det är delar som man bör ha med sig i ekvationen: Världsmarknadspriset kommer förmodligen att fortsätta att öka.
Isak From (S):
Den förra, S-ledda regeringen aviserade många viktiga reformer för den svenska skogen. Höga politiska ambitioner gjorde att inte minst skogsindustrin aviserade mångmiljardinvesteringar. Nu aviserar den nya högerregeringen en tveksam inställning till biobränsle. Dessutom försöker EU-kommissionen på område efter område att sätta krokben för den svenska skogsnäringen.
Hur avser regeringen att hantera förslagen om restaurering av skog och Sveriges LULUCF-åtaganden? Hur avser regeringen att i EU stå upp för svensk skogsnäring, så att inte det inte går som i Skogsstyrelsens nya rapport?
Den visar att 1,6 miljoner hektar kan tas ur produktion, vilket skulle motsvara 10 000 jobb, inte minst på landsbygden.
Peter Norman (M):
Jag tackar Jacob Johnson för en interpellation i ett viktigt ämne som ligger mig varmt om hjärtat. Jacob Johnson har bland annat frågat mig om när jag avser att ta initiativ till att det tillsätts en finanskriskommission och hur jag avser att säkerställa ett brett deltagande i kommissionens arbete.
Regeringen har, som tidigare aviserats, för avsikt att tillsätta en kommitté för att göra en översyn av det svenska regelverket för hantering av finansiella kriser. Vid en sådan översyn är det viktigt att säkerställa att det framtida regelverket blir utformat så att olika slag av finansiella kriser i första hand kan förebyggas och i andra hand lösas på ett effektivt sätt. Samtidigt ska skattebetalarnas intressen värnas och allmänhetens förtroende för det finansiella systemets funktion säkerställas.
Tillsättandet av en sådan kommitté kräver omsorgsfulla överväganden och jag kan inte i dag ange när kommittén kommer att tillsättas. I sammanhanget bör även nämnas att EU-kommissionen tagit initiativ till ett EU-gemensamt krishanteringsramverk för banker och att kommissionen avser att presentera ett lagstiftningsförslag under juni 2011.
Vad gäller frågan om kommitténs sammansättning är min uppfattning att den bör innehålla bred kompetens på området för hantering av finansiella kriser och frågekomplex med anknytning till detta. Jacob Johnson har även frågat mig om jag är beredd att utarbeta lagförslag om så kallad bail in, det vill säga att öka möjligheterna att omvandla skulder till eget kapital. Avsikten med en sådan mekanism är att låta fordringsägarna vara med och betala innan staten går in med kapital.
Frågan diskuteras nu i en rad internationella sammanhang som bland annat EU och Baselkommittén. Detta är en sådan fråga som även bör behandlas av den kommitté som kommer att tillsättas. När det gäller Jacob Johnsons fråga om jag är beredd att på olika sätt försöka separera normal affärsbanksverksamhet från mer investmentbanksliknande verksamheter kan noteras att vi i Sverige liksom på de flesta håll i Europa har banker som ägnar sig åt båda verksamheterna, så kallade universalbanker.
Banker som vill ägna sig åt värdepappersrörelse, bland annat så kallad egenhandel eller proprietary trading, måste dock ha ett särskilt tillstånd för detta. Värdepappersrörelsen är också föremål för särskild reglering och tillsyn. Jag ser i dag inte någon anledning att ta initiativ till några ändringar i detta avseende. Det är emellertid viktigt att reglerna följs, att tillsynen fungerar väl och att ingripanden sker mot den som missköter sig.
Peter Norman (M):
Jag tror att jag och Jacob Johnson är överens om att det är viktigt att kommissionen tillsätts. Jag tror att vi också är överens om att det är beklagligt att den inte redan är tillsatt. Om min företrädare Mats Odell sade att den snart ska tillsättas, kan jag förstärka det genom att säga att den kommer att tillsättas mycket snart.
Jag vill berätta något om vad som händer. Att kommissionen inte har satts i gång betyder ju inte att annat arbete ligger stilla. I EU har man satt i gång ett stort arbete med ett krishanteringsramverk. Det handlar i första hand om att förebygga framtida finansiella kriser.
Det handlar också om hur man ska avveckla finansiella institut utan att det får långtgående effekter på arbete och välfärd. Det handlar dessutom om hur man kan låta stater agera lagstiftningsmässigt när finansiella institut är under press. I Baselkommittén har vi Financial Stability Board som sätter fokus på stora banker.
Man har kommit fram till en ny lagstiftning när det gäller särskilda kapitalkrav och utformning av olika typer av skuldförbindelser. I Sverige har vi stödlagen som kom 2008. Den ger staten betydande befogenheter och låter bankerna betala avgifterna - den så kallade stabilitetsfonden.
Det innebär att i framtiden kommer insatser från statens sida att betalas från avgifter som bankerna själva har varit med och finansierat. Den typen av stabilitetsfond är något som vi driver hårt i EU, och det får alltmer intresse för andra länder. Det sker saker, även om jag beklagligtvis måste hålla med interpellanten om att det är tråkigt att kriskommissionen ännu har tillsatts.
Peter Norman (M):
I den mycket snart tillsatta kommissionen kommer huvudarbetet att handla om gränsdragningsproblem mellan olika aktörer, i första hand Finansdepartementet, Riksbanken, Riksgäldskontoret och Finansinspektionen.
Jag tror att det ska utföras av människor som inte har arbetat i krisen eftersom det då finns risk för jäv. Min förhoppning är att man tillsätter något som vi skulle kunna kalla en expertkommitté som ska reda ut frågorna.
Det är naturligtvis viktigt att frågorna diskuteras brett och att det blir en form av diskussion som kommer många till del. Jacob Johnson tar upp två specifika frågor. När det gäller bail in finns det en omfattande diskussion och ett arbete på EU-nivå där vi i högsta grad är delaktiga. Den berörs där.
Den kommer säkert att hanteras av kommissionen också, men det pågår ett arbete redan nu. Att separera bankerna är en väldigt svår fråga. Det är riktigt som Jacob Johnson säger att det finns en sådan lagstiftning i USA. Det var uppenbart att det inte kunde hindra krisen från att blomma ut i USA. Det är stor skillnad på bankväsendets karaktär i Europa och USA.
I Europa är företagen mycket mer beroende av bankerna än vad man är i USA. I USA lånar företagen ofta upp pengar själva, gärna med banken som intermediär. I Europa är det ofta bankfinansiering i företagen. Det är två olika verksamheter, och det är svårt att dra paralleller mellan ett europeiskt och ett amerikanskt banksystem.
Jag vill ta upp en annan fråga som Jacob Johnson talade om i sitt inlägg, nämligen bankernas storlek i förhållande till ekonomin. Jag delar helt Jacob Johnssons uppfattning att det kan bli ett stort problem.
Jag tror att det är en ny insikt för många att när bankerna blir för stora i förhållande till den övriga ekonomin och man får en kraftig nedgång orkar inte den övriga ekonomin återkapitalisera banksystemet. Det var vad som hände först på Island och nu även på Irland. Irland hade tre stora banker.
En av dem ökade sin utlåningsstock med 30 procent per år i tio år. Man hamnade i ett läge där banksektorn blev så stor att den irländska ekonomin inte hade någon möjlighet att återkapitalisera bankerna när tillgångsvärdena sjönk. Detta är en viktig och stor lärdom även för oss i Sverige. Man kan säga att vi har tre barriärer.
Den första är förstås aktieägarna i bankerna. Aktieägarna i bankerna måste se till att de blir insatta i bankernas kreditgivning och den risknivå som bankerna har. De måste fatta ett beslut om de verkligen är nöjda med den risknivå som finns i banksystemet. Den andra barriären är våra myndigheter, i första hand Riksbanken och Finansinspektionen, som har bra medel för att motverka bubblor på olika marknader. Men den tredje barriären är förstås regeringen själv.
Detta ansvar kan vi inte undandra oss och det kommer vi att ta. Vi kommer aldrig att tillåta att banksektorn blir så stor att den äventyrar framtida välfärd genom att staten måste gå in med betydande belopp om vi får en nedgång på de finansiella marknaderna.