Christer Nylander (L):
Jag får ofta höra från föräldrar och vänner att de oroar sig för att de inte lyckas få sina barn att läsa. En del inför regler om skärmtid. Andra tjatar. Några vill att skolan ska hjälpa till. En del frågar mig och andra människor som är intresserade av böcker om de kan få tips på någon roman eller bok som fångar en åttaåring, en tolvåring eller en sextonåring. Jag hamnar hela tiden i sådana diskussioner och samtal. Sedan säger föräldrarna ofta att de själva skulle vilja läsa lite mer.
De tycker att de ägnar för mycket tid åt mobilen eller sociala medier och för lite tid åt böcker. Kanske finns det ett samband mellan föräldrarnas egen prioritering och barnens. Det positiva är att det är så många som faktiskt inser att läsning är viktigt, att de vill läsa mer och att de vill att deras barn ska läsa mer. Det finns skäl att tycka så.
Förutom att läsning ger en härlig avkoppling finns en lång rad positiva följder av att vara en bokläsare. Därför är jag stolt, fru talman, över att vi nu som en följd av januariavtalet mellan regeringen, Centerpartiet och Liberalerna tar ett nytt grepp för att främja barns och ungas läsning. Jag tror att vi underskattar vikten av att vara ett läsande folk. Det får konsekvenser om färre läser, och det får konsekvenser om läsklyftan växer.
Det blir konsekvenser för både den enskilde och för samhället. Enligt hjärnforskare kan man se att de som ofta läser böcker har bättre minne, bättre uppmärksamhet, bättre faktaförståelse och bättre förmåga till kritiskt tänkande. Eller låt mig återge den just avlidne litteraturvetaren Harold Bloom: Det är svårt att förstå hur en människa ska kunna tänka självständigt och fatta självständiga beslut om hon inte fortsätter att läsa. Tänk om de har rätt.
Tänk om det är så att färre läser, som det ibland framgår av statistiken, och tänk om klyftorna mellan dem som läser mycket och dem som inte läser alls faktiskt ökar. Vad vi kommer att ångra att vi inte ansträngde oss mer för att främja läsningen, att vi inte ansträngde oss mer för att fler ska få uppleva det som böcker och berättelser kan ge i form av fantastiska världar och även bieffekter. Fru talman!
Under lång tid har det tagits en rad initiativ runt om i landet, och det har startats många projekt för att främja läsning och läslust. Många av dem är bra, och en hel del av dem är riktigt bra. Samtidigt har det varit svårt att få de riktigt bra projekten att spridas över landet. Det är ofta så att man inte lär av varandra och att man försöker uppfinna hjulet på sitt eget sätt.
Nu hoppas jag att vi får en bred, långsiktig och strategisk nystart för läsfrämjandet i hela landet. Nu införs till exempel ett läsråd. Det ska samla och samordna aktörer och insatser inom kultur, skola, myndigheter och civilsamhälle, företag, folkbildning, bokhandel, förlag och andra delar av näringslivet. Det ska ansvara för kunskapsinsamling, följa relevant forskning, identifiera utvecklingsbehov och sprida goda idéer.
Jag hoppas och tror att detta kan bli en nystart för ett mer strukturerat och långsiktigt strategiskt arbete för att främja läsning i Sverige. Nu stärks också uppföljning av läsfrämjande insatser, nu utvecklas Bokstart ytterligare och nu förlängs satsningen på att öka nyfikenheten för läsning av böcker också i förskolan. Fru talman! Bibliotek är en fantastisk uppfinning. Det är lite grann som Google fast på riktigt - mycket mer än Google.
Samtidigt som man har tillgång till det digitala, Google, har man också tillgång till det fysiska och det mänskliga. I den lässatsning som partierna bakom januariavtalet gör har naturligtvis biblioteken en central roll. Till exempel finns ett läsfrämjandelyft för bibliotekarier. Vidare finns det en satsning på läsfrämjande och folkbildning om läsfrämjande för folkbibliotekarier som gör att fler kan hjälpa unga människor att hitta den bok som kan locka deras fantasi och stärka deras läslust.
Särskilt viktiga är naturligtvis skolbiblioteken. Det är stor skillnad mellan kommuner, och det är ibland stor skillnad inom kommuner. Skolbiblioteken har en särskilt viktig roll i läsfrämjandet. Satsningen på att stärka biblioteken fortsätter också. Biblioteken har förstås en särskild roll i mitt liberala hjärta. Jag tänker på biblioteken som någon form av finmaskigt nätverk av mötesplatser för läsning, bildning, berättelser och fördjupade samtal.
Jag tänker att det kan bli mer av uppsökande verksamhet, att samarbete med andra mötesplatser kan öka, och det kan ge fler möjligheter att nå dem som i dag inte söker upp biblioteken. Därför är biblioteken en central och vital del av demokratin, och de är också en central del i människors strävanden efter förståelse och makt över det egna livet och friheten. Fru talman! Jag är stolt och glad över de satsningar som görs.
Samtidigt är det viktigt att påminna om att detta inte är något som enbart kan lösas av ett statligt läsråd eller offentliga arrangemang. Vi har alla ett ansvar. Det är ett fint och rimligt ställningstagande och en levnadsregel att tänka att det man vill ha mer av i samhället ska man också försöka bidra med själv. Det är sannolikt bättre om en vuxen som vill se fler barn läsa själv någon gång lägger bort telefonen och läser en bok. Vi behöver fler läsande förebilder.
Det skulle vara kul om fler politiker och näringslivsledare, idrottsmän, mammor, pappor och många fler blev läsande förebilder. Kanske vi kan få några boktips från svenska fotbollslandslaget de närmaste veckorna. Kommer partiledarna, fru talman, att ha en bok i handen under sommaren - ni vet som Barack Obama hade ibland? Han gick från ett möte till ett annat med ett finger instucket mitt i en roman. Han kunde inte hålla sig förrän han kunde öppna boken igen och fortsätta att läsa.
Det gör mycket för läsningen och läsfrämjandet att ha den typen av förebilder. Fru talman! Slutligen vill jag påminna om en helt avgörande sak som delvis ligger utanför dagens ämne. Det är bra med läsfrämjande, det är bra med projekt, det är bra med läsråd och det är bra med stärkta bibliotek, men man får inte glömma författarna. Få saker är bättre läsfrämjare än en riktigt bra bok som många vill läsa.
Det kan vara en bok om Sveriges främsta fotbollsspelare eller en påhittad berättelse om mystiska händelser i Valleby. Sverige behöver bra villkor för dem som skapar litteratur och berättelser, och vi behöver riktigt bra villkor för läsning. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 10 om trygga bibliotek.