KBLab/rixvox huggingface dataset:
Adam Marttinen (SD):
Om vi ska diskutera utanför vårt ansvarsområde, vilket denna debatt har begränsats till, kan man konstatera att Socialdemokraterna inte har ett speciellt bra track record när det gäller att motverka utanförskapsområden och långtidsarbetslöshet, eller arbetslöshet generellt.
Den utveckling som vi har sett under stora delar av 2000-talet - med ett växande antal utanförskapsområden, tilltagande gängkriminalitet och allt vad detta innebär - är i hög grad kopplad till den massinvandring som ni har hyllat under ganska många år och som vi ser tendenser till att ni vill tillbaka till. Vad gäller denna utveckling måste jag säga att ni inte slår oss på fingrarna.
Beträffande vårt utgiftsområde uppfattar jag det som att Helene Petersson konstaterar att vi är bäst i klassen. Vi satsar på flest poliser. Vi satsar mest resurser på vårt utgiftsområde. Jag ser inte detta som någon kritik i sammanhanget. Under flera år har vi i debatten hört från socialdemokratin att det inte hjälper med enbart fler poliser.
Men om man frågar Polismyndighetens anställda - kanske bortsett från Dan Eliasson - som jobbar ute i verksamheten om det hjälper med fler poliser tror jag att de har en annan uppfattning än Helene Petersson. Jag tror att poliser i verksamheten delar vår uppfattning i betydligt större utsträckning än vad Helene Petersson gör.
Adam Marttinen (SD):
Jag skulle nästan kunna nöja mig med att tacka för frågan, för den säger nästan mer än vilket svar jag än ger. Här blir jag anklagad för att jag säger att Polismyndigheten behöver mer pengar. Den som frågar myndigheten får varje år svaret att man vill ha mer pengar än vad regeringen föreslår. Om det finns ett överskott beror detta på att regeringen har varit väldigt sparsam när det gäller att satsa på polisen.
Om man inte satsar tillräckligt mycket på polisen - om man drar åt svångremmen tillräckligt hårt - slutar fler poliser för att de är missnöjda. Då blir det såklart svårt att göra av med pengarna på sista raden. Då blir det pengar över, vilket ju är ett problem och inte ett tecken på att Polismyndigheten mår speciellt bra. Att man inte har möjlighet att göra av med de pengar som finns på de anställda som borde finnas inom myndigheten i dag är ytterligare ett tecken på att Polismyndigheten är underfinansierad.
Jag tackar för frågorna, som jag tycker var väldigt klargörande för var vi står i denna fråga. Sverigedemokraterna vill ha fler poliser och ökade satsningar på Polismyndigheten. Om Polismyndigheten själv blir tillfrågad om vad man tycker om sitt uppdrag och om de resurser som man får från regeringen tror jag att man delar vår mening i detta avseende.
Adam Marttinen (SD):
Jag tänkte ställa en kort fråga. När man talar om skillnaderna mellan regeringen och framför allt Sverigedemokraterna återkommer man ofta till generella välfärdssatsningar och en minskning av klyftorna i samhället som en viktig del i att bekämpa de brott som begås.
Men man ska i sammanhanget komma ihåg att det är ganska få personer i förhållande till befolkningen som är kriminella och som begår brott, och av dem är det ännu färre som faktiskt är livsstilskriminella och som alltså har kriminalitet som sin huvudsakliga försörjning. När det kommer till välfärdssatsningen lever nästan alla dessa kriminella på välfärden i dag.
Det är ingen av dem som är hemlös eller som behöver begå brott för att få en inkomst eller mat för dagen. Det här rör sig ofta om personer som av andra skäl har valt att bli kriminella eller som har lockats att bli kriminella.
Det är som vi har sagt flera gånger: När man står inför valet att begå ett brott eller inte, kalkylerar man givetvis med olika former av risker. Det visar många beteenden som kriminella har. Är det låg risk att ha ett vapen på sig på allmän plats, då har man vapen på sig på allmän plats. Är det höga risker att åka dit för en viss typ av brott, då ägnar man sig åt en annan typ av brott. Jag frågade vad det är som de livstidskriminella saknar.
Hur mycket pengar anser Vänsterpartiet att de behöver? Jag förespråkar en annan politisk inriktning, och det är att man ska sätta dit dessa personer och låta dem sitta lång tid i fängelse för de brott som de har begått och där få en insikt om att det inte lönar sig att vara kriminell. Jag tror inte att de generella välfärdssatsningar som de rödgröna partierna har pratat om i många år är huvudlösningen för att komma åt de problem med kriminaliteten som vi ser i dag.
Adam Marttinen (SD):
Du sänkte ribben ganska rejält, men du svarade inte på frågan. Det kan väl ses som en röd tråd när vänsterpartister håller sina anföranden här i riksdagen. Det jag efterlyste var hur man kommer åt problemen med kriminalitet i samhället. Vänsterpartiets inställning är att vi måste ha en mer generös välfärd. Jag ställer mig frågande. Det finns inga hemlösa kriminella i dag, utan dessa personer har oftast en lägenhet och bidrag som gör att de klarar sitt uppehälle.
Men Vänsterpartiets lösning är att de ska ha mer bidrag och mer pengar. De ska kanske ha en trerummare i stället för en tvåa. Då kanske de slutar att begå brott. Jag tror inte att det är den huvudsakliga lösningen för att komma åt den grova kriminalitet som vi ser i samhället i dag. Där måste det till mer repressiva åtgärder. Vi måste se till att allvarliga brott också får allvarliga konsekvenser. Det gäller inte minst för alla brottsoffer - ett perspektiv som regeringen och framför allt Vänsterpartiet saknar i den här debatten.
De som begår ett brott brukar ofta utsätta ett brottsoffer för en kränkning. Straffet ska också vara en del av upprättelsen för brottsoffret. Men ett hårt straff är också en förutsättning för att man ska kunna vända på sitt liv. En längre tid i fängelse ger en bättre förutsättning för rehabilitering. Med Vänsterpartiets politik kommer alla per automatik ut efter två tredjedelar av ett redan lågt straff.
Vi har helt olika syn på det här, och mot bakgrund av det svar som jag fick av Vänsterpartiet är jag inte speciellt imponerad av nivån i debatten.
Adam Marttinen (SD):
Det finns såklart mycket man skulle kunna diskutera. Vi har ju ett ganska stort ansvar inom vårt utgiftsområde. När vi lyssnar på Anders Ygeman hör vi att vi har fler poliser och fler polisanställda än vad vi någonsin har haft. Vi satsar också mer pengar på både det ena och det andra än vad vi någonsin har gjort. Det låter fint, men för att det ska finnas en relevans måste man fråga sig: I förhållande till vad?
Där är föregående år inte ett speciellt imponerande jämförelsetal, särskilt inte eftersom vi är ett land med en ganska kraftigt växande befolkning. Vore det inte bättre att göra som Sverigedemokraterna vill, nämligen att relatera antalet poliser till befolkningen?
Utgår man från det har vi faktiskt färre poliser när den här mandatperioden är slut i förhållande till den befolkning vi har då än vad vi har i dag med regeringens satsning. Det blir ett lite ärligare mått på den satsning man gör och sätter ett tydligare finger på den satsningens förmåga att faktiskt göra skillnad.
Vore det inte bättre om regeringen talade klarspråk och gjorde sina satsningar i förhållande till antalet i befolkningen?
Adam Marttinen (SD):
Vi får väl tacka för det förhållandevis roliga svaret, även om det i sammanhanget var ett innehållslöst svar på frågan. Många andra länder i Europa har ett sådant förhållande till polisen att man relaterar till antalet invånare. Det finns såklart en poäng med det. Det handlar inte om att spädbarnen blir fler och att de utgör ett problem i samhället. Men om det blir fler personer i ett samhälle inkluderar det även personer i brottsaktiv ålder.
Det är det relevanta i sammanhanget, och det är det som andra länder har tittat på när de tittar på antalet poliser. Det är inte speciellt imponerande när Ygeman säger att det finns fler poliser än någonsin, speciellt inte när faktum är att det blir färre poliser i förhållande till antalet invånare i ett land med regeringens politik. Det vore lite mer klädsamt och ärligt om man satte fingret på den satsning som regeringen gör.
Det blir färre poliser i förhållande till antalet invånare i Sverige när mandatperioden tar slut om regeringen får bestämma. Det påverkar såklart polisens samlade förmåga att utföra sitt uppdrag med fler invånare i ett land. Det har vi också hört från Polismyndighetens sida. Tack vare den kraftiga migrationen till Sverige med ett ökat antal invånare har det också ställts betydligt mer krav på polisens uppdrag.
Visst kan man försöka skämta bort faktumet, men jag tycker inte att det är speciellt klädsamt i sammanhanget - speciellt inte när poliskåren så tydligt signalerat att det finns problem med för få kollegor.
Adam Marttinen (SD):
Den personliga integriteten ska givetvis beaktas. Men det finns stor acceptans bland befolkningen för att införa just kameraövervakning i betydligt större utsträckning än i dag. Poliser runt om i landet säger samma sak. Kameraövervakning är ett mycket värdefullt redskap för att komma åt de problem som utspelar sig i många förorter där det finns en väldigt låg uppklarningsprocent för många brott, just på grund av att det finns en tystnadskultur.
Polisen får inte in vittnesuppgifter om de brott som sker där. Då måste man börja jobba mer proaktivt med kameraövervakning, även om det för vissa enskilda personer - säkert oftast begränsat till de kriminella - kan upplevas som ett intrång i den personliga integriteten. Varför Socialdemokraterna värnar de kriminellas rätt till integritet så hårt i det här fallet, i stället för att värna de brottsutsatta och de områdesbor som indirekt utsätts för brott får du själv svara på, Petter Löberg.
Om jag ägnar 95 procent av mitt anförande åt kameraövervakning beror det på att det är en del av vår reservation. Det är klart att jag vill förklara vår inställning i frågan. Och det beror kanske också på att vår reservation innehåller det mest konkreta av det som skrivs i programmet. När det gäller att endast social bakgrund skulle vara en orsak till att man begår brott, enligt vetenskapen, tycker jag att Socialdemokraterna och regeringen sviker många av de brottsoffer som faller offer för exempelvis sexualbrott.
Vi vet att inte endast social bakgrund har varit orsak till många av de övergrepp som skett på festivaler och i andra sammanhang. Det finns en ganska tydlig kulturell prägel på den brottsligheten. Jag tycker nog att Socialdemokraterna och regeringen sviker många brottsoffer, precis som man gör i många andra frågor men speciellt i den här frågan.
Adam Marttinen (SD):
Jag och Petter Löberg har helt enkelt helt olika uppfattningar om vad som är viktigt att prioritera. Vi vill ge regeringen i uppdrag att beställa en rapport av Brottsförebyggande rådet. Det har funnits en sådan rapport tidigare, vars mätperiod slutade vid millennieskiftet. Efter det har vi haft en historiskt stor invandring till Sverige, från kulturellt avlägsna länder. Det är klart att det får effekter på samhället.
Det får effekter på kriminaliteten också. Om Petter inte har varit uppmärksam på nyhetsreportagen om sexövergrepp på festivaler och liknande rekommenderar jag att han gör en liten nyhetssökning och en ny analys av varför de nya sexuella övergreppen sker runt om i vårt land. Det har inte endast med social bakgrund och klasstillhörighet att göra. Om man inte vill se det sviker man många brottsoffer.
Då kommer man nämligen att blunda för många nödvändiga åtgärder, exempelvis när det gäller att jobba med integration och assimilation för att de personer som har kommit till Sverige ska bli en del av det svenska samhället, så att man får någon sorts grundläggande gemenskap på värderingsgrund. Då kan sexuella övergrepp som kan ha rasistisk karaktär motverkas.
Jag rekommenderar Petter att göra en liten nyhetssökning och ta en funderare på hur man bäst motverkar brott som inte endast har social klass och tillhörighet som bakgrund.
Adam Marttinen (SD):
Till att börja med: Det är antalet poliser som är avgörande för att det ska gå att hantera de anmälda brott som i dag läggs på hög. Det finns liksom ingen annan som kan göra det arbetet än poliserna själva. Det är ett uppdrag som är ålagt Polismyndigheten. Det är Polismyndighetens ansvar, och det är fler anställda som krävs för att hantera den mängden.
När det gäller effektivitet tror jag att om man frågar poliserna själva runt om i distrikten om de jobbar effektivt svarar de nog att de hellre vill se fler poliser än effektivisera, att den största delen av lösningen ligger i antalet poliser och inte i att öka effektiviteten. Man kan säga att Sverigedemokraterna verkar ha en spåkula och ifrågasätta det, men vi har haft ett tydligt facit på utvecklingen i Sverige.
Alliansen har tydligt sagt att migrationen har varit en vinst för samhället och välkomnat den. Vi har gjort en helt annan politisk analys och sagt att den okontrollerade migrationen till Sverige kommer att ställa ökade krav på våra myndigheter, kanske framför allt Polismyndigheten, i ett kort perspektiv. Ser man tillbaka på det som vi har sagt och det som vi har förutspått är vår spåkula något klarare än Alliansens spåkula.
Därför är det inte helt konstigt att vi har föreslagit ett utökat antal poliser för att klara av myndighetens samlade uppdrag. Där tycker jag att Alliansen och kanske Moderaterna har brustit i sin framtidsanalys av de politiska omvärldshändelser som vi har stått inför i Sverige.
Adam Marttinen (SD):
När det gäller effektivitet, Anti Avsan, kan man säga att ni har haft ett par år på er under den här mandatperioden att låta Polismyndigheten visa sin förmåga att effektivisera utifrån de förutsättningar den har haft. Vi kan väl säga med facit i hand att det har gått så där, särskilt mot bakgrund av hur många anmälda brott som läggs på hög i dag.
För mig är det alldeles självklart att vi har haft en underfinansiering av Polismyndigheten och en för låg målsättning från politiskt håll att ha fler poliser. Fler poliser är huvudlösningen på många av de problem som Polismyndigheten upplever i dag. Det är möjligt att vi har skilda uppfattningar om den saken, men det kan väl vara naturligt eftersom vi tillhör två olika partier.
När det gäller den statliga skadeståndsgarantin är det absolut inte så att ansvaret ska tas bort från den som har begått ett brott. Jag kanske var lite otydlig i mitt anförande; det framgår i motionen att staten i sin tur ska utkräva skadeståndet från den som har begått brottet. Men själva syftet med motionen är såklart att underlätta för de brottsoffer som finns i Sverige i dag så att de lättare ska få tillgång till det skadestånd som har blivit utdömt.
De ska inte behöva vara i kontakt med förövaren eller med förövarens advokat eller liknande för att få skadeståndet utbetalat, utan det ska vara en enklare process för den som har blivit utsatt för ett brott. Det är med hänsyn tagen till brottsofferperspektivet, liksom i så många andra frågor som vi har hanterat i detta motionsbetänkande.
Adam Marttinen (SD):
Jag tänkte börja med att klargöra en sak. Minus kan inte bli plus så att säga. 2016 års budget gällde förra året. Även om ni tillförde mer pengar med anledning av detta års höstbudget tillförde ni fortfarande minst av samtliga oppositionspartier. Om man adderar de 700 miljoner som regeringen tillför är ni fortfarande det parti i riksdagen som tillför minst pengar till rättsväsendet. Då blir det lite komiskt att er ekonomisk-politiske talesperson säger att ni länge har velat se mer resurser till både rättsväsendet och till polisen.
Det måste väl Johan Hedin ändå kunna hålla med om. När det gäller tydlighet sympatiserar jag mycket med det som Johan Hedin har sagt i talarstolen. Jag tror att det är mycket viktigt att vi har konsekventa straffpåföljder för unga personer och att de inte får så att säga en mjukstart in i kriminaliteten bara för att de är unga.
Precis som Johan Hedin säger tror jag att det är mycket skadligt för unga människor att utnyttjas av äldre kriminella för att det blir lägre straffpåföljder för unga. Då är min fråga: Vari ligger tydligheten i just formuleringen att straffrabatten för vuxna personer mellan 18 och 21 år bör ses över? Är det Johan Hedin som har förhandlat ned den till en sådan otydlighet att man inte riktigt vet vad detta betyder i praktiken?
Jag hade såklart hellre velat se att man tar bort dessa straffrabatter för vuxna människor, så att det blir tydliga konsekvenser. Jag vill veta om Johan Hedin sympatiserar med det. Johan Hedin och samtliga allianspartier lovade i valrörelsen 2014 att man skulle ta bort detta. Sedan har det förvandlats till att man vill se över detta och att man bör ändra detta. Jag vill också ställa en fråga om påföljder för personer under 15 år.
Vi vet att många mycket unga personer, under 15 år, bär vapen och droger åt kriminella som är äldre. Kan det då inte vara en vits med tydligheten och att ställa sig bakom vår reservation om sänkt straffmyndighetsålder?
Adam Marttinen (SD):
Att det satsas mer pengar nu på vårkanten till polisen och rättsväsendet från Centerpartiet tycker jag är jättebra. Vi hade velat se dessa pengar för länge sedan. Pengarna fanns inte för länge sedan då Centerpartiets ekonomisk-politiske talesperson hävdar att man hade velat se mer pengar från regeringen. Det är det som är det komiska i sammanhanget. Vi välkomnar utvecklingen hos Centerpartiet och många andra allianspartier som har anslagit mer medel till rättsväsendet under det senaste halvåret eller året.
När det gäller just straffrabatten för unga vuxna måste man ändå ha en utgångspunkt för ungefär hur man vill att det ska se ut. Givetvis kan både du och jag ha missat en enskild detalj där man kanske måste beakta någon form av straffrabatt. Men Sverigedemokraternas utgångspunkt som parti är att vi vill ta bort straffrabatten, eftersom vi tycker att det är en ologisk konsekvens att vuxna människor som betecknas som myndiga ska få en rabatt för att de är i en viss ålder. Det går inte ihop i vår värld.
Därför är vår utgångspunkt att man ska ta bort straffrabatterna. Då undrar jag givetvis om det också är Centerpartiets utgångspunkt inför förändringen av straffrabatterna, eller om Centerpartiet faktiskt vill ha kvar en viss del av straffrabatterna. I så fall rimmar det inte med vad man sa i valrörelsen 2014 till väljarna, då man faktiskt ställde sig bakom principen om att se över lagstiftningen med syfte att ta bort straffrabatterna. Min fråga kvarstår alltså: Vad är Centerpartiets utgångspunkt?
Vill man i princip ta bort straffrabatterna, eller vill man ha kvar en viss del av straffrabatterna för vuxna personer mellan 18 och 21 år?
Adam Marttinen (SD):
I betänkandet om ändringar i kameraövervakningslagen gällande drönare har Sverigedemokraterna en reservation. Vi har haft rätt många tillfällen här under våren att debattera kameraövervakning och framför allt myndigheters användning av kameraövervakning. Vår inställning har hela tiden varit att risker för kränkningar av den personliga integriteten inte ska få hämma användningen av olika former av kameraövervakning i brottspreventivt och brottsbekämpande syfte.
Vår inställning skiljer sig såklart inte åt när det gäller användning av ny teknik när det finns risker för kränkningar av den personliga integriteten. Samhällets utgångspunkt kan inte vara att i varje avseende reglera vad medborgare, företag eller kanske föreningar får göra och sedan strikt kontrollera det legala och det oproblematiska. Samhället ska i stället fokusera på att tydligt markera när någon använder ny teknik för att begå brott på ett nytt sätt.
Det är där någonstans som vi har landat i vår reservation. Polismyndigheten har anfört att man tycker att det är olyckligt att myndigheter inte omfattas av undantaget om tillståndsplikt vid användning av kameraövervakning med så kallade drönare. Sverigedemokraterna delar denna uppfattning.
Vi tror att enklare tillgång till användning av drönare för exempelvis polisen inte bara innebär effektivare arbetsförhållanden utan också leder till att polisen oftare väljer att använda sig av tekniken. Därför vill jag med lite kortare talartid än den annonserade avsluta med att yrka bifall till Sverigedemokraternas reservation om att även myndigheter ska omfattas av undantaget i kameraövervakningslagen.
Adam Marttinen (SD):
Det förefaller vara så att Roger Haddad inte har läst den reservation som Sverigedemokraterna har skrivit. Där finns samtliga brottskategorier han nämner med. Kontakt med barn i sexuellt syfte, ringa barnpornografibrott och alla de andra punkterna finns omnämnda i vår reservation. Vi föreslår att böter ska tas bort från straffskalan, och vi föreslår höjda straffvärden för dessa brott.
Det förefaller vara så att Liberalernas reservationer kommer att falla i kammaren. Då är det möjligt för Liberalerna att rösta på vår reservation i stället för att samla ett bredare stöd för de frågor som Liberalerna säger är så viktiga i samhället. Men jag tolkar det så att Liberalerna vill fortsätta att isolera Sverigedemokraterna och det möjliga samarbete som kan finnas mellan partierna i de frågor där vi tycker lika i sak. Så tolkar jag detta, herr talman.
Det kan vara lite småsint från Roger Haddads sida. Faktum är att Roger Haddad påstår att Sverigedemokraterna har för få reservationer. Faktum är att vi har tagit med alla de reservationsidéer som Liberalerna har lagt fram i betänkandet, fast vi har samlat dem i en reservation. Vill Haddad se ett bredare stöd för den politik som han säger är så viktig kan ha rösta på Sverigedemokraternas reservation i kammaren - men det tror jag att han är lite för fin för.
Adam Marttinen (SD):
Jag vill inte på något sätt dra igång en ny vända i debatten, men jag tänker inte låta felaktigheter som har framförts i debatten stå oemotsagda. Det gäller såklart Liberalerna, som försökte att förminska vårt engagemang i detta betänkande genom att hävda att vi bara har en reservation. Men om Roger Haddad hade tittat lite närmare i betänkandet hade han sett att vi har två reservationer. Av denna anledning känner jag mig nödgad att också yrka bifall till den andra reservationen, så att det inte går någon förbi att vi har två reservationer i detta betänkande.
Det är reservation 7, som också rör människohandel. Skillnaden mellan Roger Haddads reservationer - han har ganska många - och den reservation som vi har lämnat, reservation 5, är att Roger Haddad har lämnat enskilda reservationer gällande köp av sexuell handling av barn och kontakt med barn i sexuellt syfte. De två straffhöjningar som han föreslår i separata reservationer har vi samlat i en och samma reservation.
Dessutom har vi inkluderat sexuell posering, sexuellt ofredande av barn och ringa barnpornografibrott i denna straffhöjningsreservation från Sverigedemokraternas sida. Vi skulle kunna göra precis som Roger Haddad och lämna enskilda reservationer för varje enskild straffhöjning i varje brottskategori. Då skulle vi komma upp i samma antal reservationer som Roger Haddad har gjort. Vi räknar dock inte vårt engagemang i detta betänkande i antalet reservationer, utan vi räknar det i praktisk politik.
Där kan vi säga att vi slår Roger Haddad på fingrarna, eftersom vi föreslår straffhöjningar när det gäller ett större antal kategorier i det här betänkandet. I debatten här har det sagts att straff inte motverkar brott. Vi vet dock de facto att de som sitter i fängelse mer än sex månader har lägre återfallsgrad, procentuellt räknat, än dem som har suttit i mindre än sex månader. Kriminalvården får givetvis en bättre möjlighet att erbjuda ett program för de personer som sitter i fängelse.
När det gäller detta betänkande finns det i dag böter på straffskalan, och då finns det väldigt små möjligheter för kriminalvården att ge de dömda vård.