Anna Ekström (S):
Jag måste säga att jag inte blir riktigt klok på vad Arin Karapet egentligen är ute efter. Arin Karapet håller ett passionerat och, tycker jag, väldigt välformulerat inlägg om vikten av att de bestämmelser som finns ska gälla för alla.
Samtidigt konstaterar han, precis som jag, att hur snyggt och fint vi än har uttryckt oss i skollag, förordningar, läroplaner, kursplaner, förskolans styrdokument och skolans styrdokument har vi en verklighet som inte riktigt följer på de fina orden.
Mitt svar på detta är att arbeta med den här verkligheten - se till att det finns uppsökande verksamhet, se till att det finns kompetensutveckling och se till att vi tar i de problem som är roten till den alltför stora uppdelningen mellan vi och dom och mellan dem som har svenska som modersmål och dem som inte har det. Vi måste gå till botten med den segregation som finns i svensk skola och svensk förskola. Det, fru talman, gör vi genom ändringar i skolans styrning.
Där har vi förslag på gång som jag verkligen hoppas att Moderaterna kan överväga att ställa sig positiva till. Hittills har det varit kalla handen. Man har snarare ställt sig på skolkoncernernas sida än på barnens sida. Men när vi nu ser att de tuffa, tydliga och bestämda uttryck som vi har i våra styrdokument inte når hela vägen ut är det, fru talman, en självklarhet för mig att vi ska arbeta med alla verktyg vi har i vår verktygslåda.
Ett viktigt sådant verktyg är uppsökande verksamhet och kompetensutveckling, att se till att det finns kunskaper för dem som jobbar i skolan - både om vad läroplan, styrdokument och annat innehåller och om hur man ska arbeta med språkutveckling och använda förskolans pedagogik till att se till att barn får ett rikt språk. Här, fru talman, har vi problem.
En kartläggning av barns språkutveckling som gjordes 2018 - i Biskopsgården i Göteborg var det den gången, men det hade säkert också kunnat vara någon annanstans - visade att 75 procent av barnen inte hade den förväntade språkutveckling som barn i Sverige borde ha i fyra- till femårsåldern. Det här är ett problem som är på riktigt.
Mitt och regeringens sätt att lösa detta problem är att se över vilken lagstiftning vi har men också att använda oss av den stöttning till personalen som det kan innebära att faktiskt få en bra kompetensutveckling i hur man arbetar språkutvecklande i förskolan. Här behövs det utbildning, och det finns utbildning att få. Men det behövs också en tydlighet i lagstiftningen som jag hoppas att fler än mitt parti kan ställa sig bakom i riksdagen.
Sist men inte minst vill jag ta upp en liten detalj i det som Arin Karapet säger. Arin Karapet talar väl om att man ska införa en obligatorisk språkförskola för "barn till nyanlända och barn i utsatta områden".
Alla som har läst Lotta Edholms intressanta utredning ser att ett obligatorium som gäller för vissa grupper i Sverige men inte för andra, en uppdelning baserad på etnicitet eller härkomst, är problematiskt i förhållande till den diskrimineringslagstiftning som vi har och som också, fru talman, finns i många andra europiska länder. Detta måste vi ta hänsyn till.
Vi kan inte bara bortse från att vi i lagstiftningen stöter på ganska stora problem, något som Lotta Edholm har utrett ordentligt och i botten. Det är lätt att stå i riksdagens talarstol och säga att vi ska ha särlagstiftning för barn till nyanlända och utsatta. Det är betydligt svårare att skriva en sådan lagstiftning.