Azadeh Rojhan Gustafsson (S):
I dag deltar tusentals svenskar runt om i landet i en studiecirkel. Till ABF:s lokaler i Upplands Väsby går Eivor, 72 år. Hon behöver bli bättre på att använda datorn och navigera på internet. Hennes bank har nämligen sagt att hon ska utföra sina ärenden via bankens hemsida fortsättningsvis, och själv vill Eivor gärna följa sina barnbarn på Facebook.
Om någon timme slutar Anton, 16 år, skolan. Då ska han till en av Vuxenskolans replokaler i Örebro för att tillsammans med sitt rockband repetera inför konserten på lördagen. På våningen ovanför i samma hus sitter Lars. Han har träffat sitt livs kärlek. Men kärleken bor i Paris, så nu går han i en studiecirkel för att lära sig franska så att han kan överraska honom nästa gång de ses. Fru talman!
Eivor, Anton och Lars är inte ensamma. Varje år deltar 1,7 miljoner personer i någon av studieförbundens ca 266 600 studiecirklar som finns i Sveriges alla kommuner. Studieförbunden är också en landsomfattande rörelse för kulturen i vårt land.
Under 2017 anordnades ca 375 200 kulturprogram med nära 20 miljoner besökare. Jag hade förmånen att tillsammans med Per Lodenius delta på Studieförbundens musikkonferens i Norrköping för någon vecka sedan.
Där fick vi ta del av en rapport om just studieförbundens musikverksamhet, och det blev väldigt tydligt hur de tio studieförbunden utgör basen i det svenska musiklivets infrastruktur. Många artister som är stora i dag har en gång i tiden börjat sin resa i en av studieförbundens replokaler. Sverige hade de facto blivit mycket tystare utan den musikverksamhet som studieförbunden bedriver.
Fru talman! Sverige hade inte bara blivit tystare utan en stark folkbildning - Sverige hade också blivit mindre demokratiskt. Demokratiansvaret är nämligen inskrivet i folkbildningens DNA. När de första folkhögskolorna och bildningscirklarna startades under 1800-talet var syftet att göra kunskap och bildning tillgänglig för alla på ett demokratiskt och jämlikt sätt.
Bildning skulle inte längre vara förbehållen en priviligierad grupp i samhället och därmed inte heller makten. Med kunskap och bildning gavs människor möjlighet att forma sina liv, stå upp för sina rättigheter och kräva en del av makten. Bildningen skulle skapa ett jämlikare samhälle. Det var så dåtidens folkrörelser resonerade, och det var så folkbildningen kom att bli en central del av demokratiseringen av Sverige. Fru talman!
Kampen för demokratin är dock inte över. Folkbildningen är minst lika viktig i dag som den var på 1800-talet. I Europa, i våra grannländer och här i Sverige växer sig odemokratiska krafter ständigt starkare.
Med attacker på civilsamhället, rättsstaten, lärosäten och medier vill antidemokratiska krafter i länder som till exempel Ungern och Polen nedmontera demokratin bit för bit. Jag menar inte att bildade människor inte kan angripa demokratin.
Det som sker i vår omvärld visar att det finns många bildade människor som använder våra demokratiska institutioner för att bryta ned densamma. Nej - bildningen är ingen garanti, men bildning skapar större motståndskraft mot antidemokratiska krafter.
Genom att skapa fler mötesplatser för människor att träffas, diskutera och uppmanas till kritiskt tänkande skapar vi en starkare motståndskraft mot antidemokratiska tendenser. Genom att ge människor framtidshopp och makten över sina liv minskar vi också risken för att de ska falla för just auktoritära idéer. Folkbildningen har infrastrukturen för att göra allt detta.
Folkhögskolorna och studieförbunden skapar mötesplatser för människor och erbjuder rum för samtal och diskussioner. Folkbildningen ger genom sin unika pedagogik fler människor chansen till utbildning, och genom studiestyrd utbildning ger studieförbunden även träning i demokratiskt ansvarstagande och ledarskap. Det är därför inte konstigt att folkbildningen skrämmer antidemokratiska krafter.
Det är därför heller inte konstigt att Sverigedemokraterna inte bara gör stora nedskärningar med 770 miljoner på folkbildningen i sin budgetmotion utan i motionerna som vi diskuterar i dag också vill begränsa antalet platser på allmänna kurser, stoppa ett av studieförbunden och uttrycker skepsis mot hur dagens bidragsgivning och fördelningen av bidrag går till.
Förslagen må vid första anblick inte verka så farliga, men dessa förslag är endast förevändningar för att på sikt försvaga och underminera folkbildningens roll i samhället. Det framgår tydligt när alla förslag från SD om folkbildningen granskas genom en blick ut över landet för att se hur SD har agerat där de har politiskt inflytande.
Aron Emilsson, Sverigedemokraternas kulturpolitiska talesperson, uttrycker i en artikel i Expressen att anledningen till SD:s nedskärningar på folkbildningen är att de i stället prioriterar satsningar på tryggheten. Han resonerar vidare att om tryggheten inte upprätthålls leder det på sikt till minskade ekonomiska förutsättningar för verksamhet som folkbildning.
Att påstå att satsningar på folkbildningen på något sätt skulle stå emot att skapa ett tryggare samhälle är för mig helt obegripligt. Ett samhälle som investerar i sin befolkning investerar också i tryggheten i samhället. Folkbildningen erbjuder, utan tvång, bildning genom livet och skapar lärandemiljöer där människor kan växa och utvecklas på andra sätt än i skolan eller på arbetsmarknaden.
För oss socialdemokrater är satsningar på folkbildningen därför också en medveten satsning på tryggheten. Därför vill vi socialdemokrater fortsätta att värna folkbildningens självständighet och oberoende och ge studieförbunden och folkhögskolorna rätt förutsättningar för att utvecklas. Vi vill se fler som Eivor, Anton och Lars delta i folkbildningens verksamheter.
För folkbildningen bidrar till att stärka människor, den bidrar till ett jämlikare samhälle och i förlängningen bidrar den till demokratin. Fru talman! För SD handlar inte nedskärningar på folkbildningen om att värna tryggheten. Det handlar om att SD räds folkbildningen.
Med sin demokratiska infrastruktur står folkbildningen för allt det som SD vill motverka, nämligen ett bildat samhälle som kämpar mot deras reaktionära idéer. Därför, fru talman, är folkbildningen lika viktig för demokratin i dag som på 1800-talet. Med detta yrkar jag avslag på samtliga reservationer och ställer mig bakom utskottets ställningstagande.