KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hans Eklind (KD):
Utskottsinitiativet som riksdagsledamoten hänvisar till är en kompromiss. Vi har aldrig sagt och kommer aldrig att säga att det som ryms inom det initiativet är kristdemokratisk politik. Där får man inte veta vad Kristdemokraterna tycker när vi får prata helt och hållet själva i stället för att försöka formera en gemenskap som skulle kunna stoppa ett ännu sämre alternativ, nämligen den proposition som Rasmus Lings parti har varit med och förhandlat fram.
Det är viktigt att man håller isär det. Och jag vet att riksdagsledamoten känner till det. Min egen familj, min mamma och pappa och två småsyskon, flyttade till USA. Jag vet att mamma och pappa aldrig upplevde det som ett dugg konstigt att man för att pappa skulle få ta med sig mamma och mina två systrar dit krävde att han kunde försörja dem.
I den amerikanska kontexten var det en icke-fråga. Det var snarare motsatsen som var knepig, att man skulle ta med personer som man inte kan försörja till ett land. Vi har nu tillsammans med de övriga partierna lagt fram ett förslag om att de som ska återförenas med sin familj - det är något som vi kristdemokrater hela tiden har stått upp för - också ska kunna försörja sina anhöriga.
I fallet med alternativt skyddsbehövande finns möjligheten för oss att lägga ett sådant försörjningskrav från dag ett. Det går inte med flyktingar. Där finns ett tremånadersfönster. Jag tycker att det är fullt rimligt. Jag tror också att det medverkar till att den person som kommer hit för att återförenas med sin familj ska ges den möjligheten.
Men med ett försörjningskrav kommer den personen att se till att man lär sig språk och gör sig anställbar så fort man någonsin kan, just för att i sådana fall kunna återförenas med sin familj. Jag ser det alltså som både familjepolitik och politik som ger incitament som uppmuntrar människor till detta.
Hans Eklind (KD):
När migrationsministern tog emot Migrationskommitténs slutbetänkande fick han frågan om det skulle bli aktuellt med nya förhandlingar om förslagen efter det att remissvaren hade kommit in. Enligt Sveriges Radios hemsida svarade migrationsministern att partierna redan hade förhandlat färdigt.
Nu står vi här i dag, och vi kan konstatera att det som dök upp på riksdagens bord är en proposition där man har förhandlat vidare utifrån det slutbetänkande som fanns och som alltså avviker från det förslag som skulle vara färdigförhandlat. Dessutom finns förslag som gör att vi med fog kan anta att de kommer att leda till en ökad invandring. Jag tänker på den humanitära ventilen.
Här kommer ett förslag som socialdemokratin har ställt sig bakom. Det är sannolikt inte socialdemokratins egen idé, men ett nej ska inte längre vara ett nej, utan det kan bli ett ja, även om personen saknar asylskäl och har ett utvisningsbeslut. Migrationsministern har talat sig varm för integrationen. Sedan har vi den fråga som har tagits upp i dagens debatt.
Om migrationsministern hinner skulle jag vilja att han kommenterar varför inte språk- och samhällsorienteringskravet finns med. Ni skjuter ändå på det till framtiden. Kommer den humanitära ventil, Morgan Johansson, som ni nu har formulerat ihop med Miljöpartiet, att leda till ett högre söktryck till Sverige, oförändrat eller lägre?
Hans Eklind (KD):
Jag tackar för svaret, migrationsministern. Jag vill ändå för den som lyssnar på debatten konstatera att även jag läser vad Migrationsverket skriver. Deras prognos är att migrationen genom lagförslaget kommer att innebära att fler söker sig till Sverige. Det är Migrationsverkets egen prognos. Jag ska inte lägga mig i, men jag måste få ta tillfället i akt.
Jag har lyssnat så mycket på migrationsministern, som försöker lägga fram en historieskrivning som går ut på att det var vi som låg bakom den generösa migrationspolitiken, att det var vår politik som ledde till migrationskrisen och att han åtgärdar den. Sanningen är den att 2014 föreslog den dåvarande kristdemokratiska partiledaren Göran Hägglund att tidsavgränsade uppehållstillstånd skulle vara huvudregel. På våren 2015 föreslog Moderaterna samma sak.
Jag satt alldeles nyss och snabbgooglade och konstaterade att Morgan Johansson, som då var ansvarig minister, använde uttrycket omänskligt för att beskriva detta. I dag står migrationsministern och säger att det här är ett av de viktigare förslagen i kommitténs slutbetänkande, det vill säga att just tidsavgränsade uppehållstillstånd ska vara huvudregeln. Historierevisionismen stör mig, och jag förstår faktiskt inte riktigt varför.
En person som intresserar sig mycket för migration är nationalekonomen Joakim Ruist. Han skriver glasklart att Stefan Löfvens signaler om att Sverige inte bygger murar och att vi ska ta hand om alla flyktingar som kommer hit, tvärtemot vad de flesta andra EU-länderna gjorde, ledde till att så många valde just Sverige.
Joakim Ruist arbetar kunnigt och seriöst för att försöka förklara fenomen i vår samtid.
Hans Eklind (KD):
När polisens nationella operativa avdelning, Noa, uppger att så många som 90 procent av alla grova brottslingar som ska utvisas efter att ha avtjänat fängelsestraff inte låter underkasta sig ett covidtest för att på så sätt förhindra utvisningen gör regeringen ingenting.
Brottslingar, de som befinner sig här illegalt, de som fått avslag på en ansökan om att få vara här och de som anses vara ett hot mot rikets säkerhet ska utvisas. Det ska inte vara möjligt att kringgå en avvisning eller utvisning genom att vägra att underkasta sig ett covidtest.
Så kan vi sammanfatta varför vi kristdemokrater tycker att utskottets förslag att uppdra åt regeringen att skyndsamt utreda hur tvångstestning kan möjliggöras är både riktigt och viktigt. Jag yrkar således bifall till utskottets förslag. Min enda fråga så här på kvällningen är varför inte alla partier står bakom detta.
Varför säger socialdemokrater, miljöpartister och vänsterpartister nej till det här förslaget? Jag noterar att det inte finns en enda miljöpartist eller vänsterpartist här för att ta debatten. Att avvisa förslaget med motiveringen att pandemin snart är över duger verkligen inte.
Finns det riksdagsledamöter som på fullt allvar menar att det är helt omöjligt att vi får en fjärde våg till hösten eller att det här är den absolut sista pandemi som Sverige kommer att erfara?
Tror någon här inne att aktivister inte i framtiden kommer att fortsätta att uppmana och uppmuntra människor som ska utvisas att hålla sig kvar här i Sverige genom att utnyttja det kryphål i lagen som vi nu vill täppa till? Det går inte att avvisa förslaget med hänvisning till grundlagen eller den personliga integriteten.
Dessa frågor ska nämligen enligt utskottets förslag hanteras mycket varsamt. Det är alltså inget nytt och absolut inget som något av partierna som står bakom utskottets förslag tar lättvindigt på. Det måste vara fullt möjligt att precis som i andra länder hitta en lösning som gör att verkställighetsarbetet åter fungerar.
Det är inte bara vissa ursprungsländer som kräver ett negativt testsvar på det som kallas PCR-testet, utan också Frontex, som är EU:s gräns- och kustbevakningsbyrå som sköter mycket av transporterna, samt transitflygplatser, flygbolag med mera kräver just sådana testsvar för att kunna genomföra transporterna. Under pandemin är antalet förvarsplatser reducerade med cirka 40 procent.
De som vägrar att testa sig tar upp de mycket begränsade platserna. Det finns till och med uppgifter om att en utlänning som skulle ha utvisats på grund av brott inte längre hålls i förvar utan befinner sig ute i vårt samhälle. Det är bortom all rim och reson att vi inte ska kunna utföra covidtester på personer som har förverkat rätten att vara kvar i vårt land och som utnyttjar en lucka i lagen genom att vägra ta covidtest.
Samtidigt kan inte en enda av oss vägra att låta polisen ta ett alkotest eller någon annan form av test när vi är ute och kör bil. Men att det finns politiker som inte tycker att det är rimligt att snabbt försöka åtgärda detta är kanske ändå ännu lite värre.
Hans Eklind (KD):
Tack för frågan! Morgan Johansson och jag delar inte synen på kvinnan. Jag tror att hon själv är fullt kompetent att fatta vissa beslut. Synen att vi därmed låser in kvinnor delar inte jag. Jag är dessutom väldigt angelägen om att vi ska ha en stor grad av valfrihet i familjepolitiken. Jag tror att det är bra. Det är inte bara bra för föräldrarna och barnen.
Barnfamiljerna har ett unikt livspussel att lägga. Jag är helt bestämt övertygad om att det ökar varje familjs förmåga att kunna lägga sina livspussel att det är flexibelt och finns en så stor valfrihet som möjligt. Det finns naturligtvis en stor skillnad på hur vi ser på familjen. Jag vet att Socialdemokraterna tycker att detta med kvotering är bra. Vi vill ta bort kvoteringen.
Det är av det enkla skälet att vi tycker att föräldrarna själva vet bäst hur de ska fördela föräldraledigheten. Jag ska ändå ta frågan från justitieministern på ett lite mer seriöst sätt så att jag verkligen svarar exakt hur jag tänker om detta. Det finns barn som aldrig någonsin sett sina föräldrar gå till ett arbete. Det vill jag ändra på. Jag är helt övertygad om att ministern delar den ambitionen.
Barnomsorgspengen som den nu kallas, inte vårdnadsbidraget, är till för att skapa valfrihet och inte för att låsa in kvinnor. Det är inte syftet. Det är snarast så att vi föreslår en rad andra åtgärder: Sfi med baby är ett sådant förslag som vi finansierar. Vi lägger några hundra miljoner kronor på detta. Det faktum att du har ett barn ska aldrig beröva dig möjligheten att få tillgång till de nycklar som vi måste utrusta dem som kommer till Sverige med.
Det ska ske från dag ett. Jag ser inte motsatsförhållandet här, utan vi har tvärtom en rad andra förslag. Jag tar det i nästa replik.
Hans Eklind (KD):
Barnomsorgspengen ska utgå från det att barnet är ett år till att det är tre år. Det ska räknas som inkomst, och det ska vara pensionsgrundande. Sfi med baby är en väldigt viktig sak av det enkla skälet att vi har sett, och i dag under ministerns styre ser, att det finns flera personer som berövas möjligheten att få ta del av språkkunskaper, samhällskunskaper och så vidare.
Vi har även ett jobbskatteavdrag för föräldrar, som vi kallar det för. Vi vill införa fler incitament för att det alltid ska löna sig att gå från bidrag till jobb. Vi har en rad olika förslag. När ministern talar om integrationsbomb menar jag på att den stora integrationsbomben är här och nu. Det tar 20 år för hälften av dem som kommer från Mellanöstern att komma i egen försörjning. Efter 20 år är hälften fortfarande bidragsberoende.
De har inte blivit självförsörjande. Det är integrationsbomben, och den sker under din tid som migrationsminister.
Hans Eklind (KD):
I oktober, i dag för nästan på dagen två månader sedan, fick Rikard Larsson en debattartikel publicerad i Svenska Dagbladet. Jag läste den med stort intresse och fastnade för vad Rikard Larsson skrev. Han skrev så här: Vi socialdemokrater kommer att göra det som krävs för att Sverige får en permanent och stram lagstiftning.
Det är ett påstående som jag gärna skriver under på. Det är en ambition som jag delar. Men någonstans har det där påståendet inte åldrats så särskilt väl, för att uttrycka mig försiktigt.
Anledningen till att jag säger så är att sedan riksdagsledamoten fick artikeln publicerad i Svenska Dagbladet har den regering i vilken riksdagsledamotens parti ingår lagt fram två förslag som båda syftade och syftar till att fler ska få stanna, först förslaget om en ny förordningsförändring och nu breddningen av den humanitära skyddsgrunden.
Jag och riksdagsledamoten satt ju i Migrationskommittén tillsammans, och den skyddsgrunden är ju mycket bredare än den som vi diskuterade i kommittén och bredare än den som Socialdemokraterna i augusti ställde sig bakom. Det är alltså en grupp som man riktar sig till som saknar asylskäl men som har fått stanna för gymnasiestudier. Nu ska det dessutom bli ytterligare en lagstiftning så att man kan säkra att de får stanna kvar.
Min fråga är: På vilket sätt kan man säga att det är stramt att inte ens klara av att låta asyllagstiftningen avgöra huruvida någon ska få stanna eller inte? Nu undergräver man det ju med ytterligare ett nytt beslut.
Hans Eklind (KD):
Tack, Rikard Larsson, för svaret! Det är uppenbart att riksdagsledamoten inte ser några större konsekvenser. Å andra sidan har ni ju samarbetspartierna Centerpartiet och Miljöpartiet som har en helt annan uppfattning. Det här är någonting som de påstår kommer att leda till att fler får asyl i Sverige och får stanna. Med den nya breddade skyddsgrunden kommer det att säkerställa att människor som annars skulle lämna Sverige nu kommer att få stanna kvar.
Det är klart att ni är oense, och det har vi hört tidigare. Men så sent som i söndags kväll sa generaldirektören i tv att det nya regelverket kraftigt vidgar reglerna för vilka som kan få asyl. Då skickar man ju en signal. Jag vill därför ta Rikard Larsson lite grann på orden.
Hur kan man säga att det är en stram och permanent lagstiftning som man eftersträvar, när man skickar en signal om att i Sverige får man förr eller senare alltid stanna.
Hans Eklind (KD):
Jag hade inte tänkt begära replik, men sedan började riksdagsledamoten Cato prata om AKI, alltså arbetskraftsinvandring, och att borgerliga partier har kovänt. Sverige är det enda landet i västvärlden som inte skiljer mellan lågkvalificerad och högkvalificerad arbetskraft. Vi bryr oss inte heller om huruvida det föreligger en brist på arbetskraft inom ett yrke eller inte.
Detta tycker vi kristdemokrater att man ska åtgärda. Migrationsforskaren Magnus Emilsson konstaterade för ett par år sedan att den svenska utformningen av arbetskraftsinvandringen strider - precis så skriver han - mot de kunskaper som finns om hur en framgångsrik modell bör se ut. I dag har vi en omfattande arbetskraftsinvandring, men av lågkvalificerad arbetskraft.
Det är personer som tar jobb där vi har en egen arbetsför, men arbetslös, befolkning som i stället skulle kunna ta jobben. Vi ska inte importera arbetskraft från andra sidan jordklotet när vi har egen arbetskraft på plats som är arbetslös. Vi menar att arbetskraftsinvandringen måste justeras.
Min motfråga blir: Ser inte riksdagsledamoten att den arbetskraftsinvandring som vi har haft nu under en rad år är något helt annat än vad den var tänkt att vara från början?
Hans Eklind (KD):
Vi anser inte att det är svenska företag som ensamma ska göra den bedömningen. Det är det korta och tydliga svaret. Alltså: Vi måste kunna pröva om det är ett bristyrke. Om den lön som erbjuds är lägre än 35 000 kronor ska det prövas huruvida det är ett bristyrke eller ej. Vi vet att den arbetskraftsinvandring som finns i dag missbrukas.
Det har kommit att bli ett sätt att kringgå vår asyllagstiftning. Jonny Cato pratar om kovändning, men kanske är riksdagsledamoten inte rätt avsändare. Den 17 april sa Centern och Jonny Cato ja till förändringar för dem som omfattas av gymnasielagen. Den 30 november sa Centern nej till förändringar för dem som omfattas av gymnasielagen.
Den 10 december sa Centern ja till förändringar för dem som omfattas av gymnasielagen.
Hans Eklind (KD):
Jag tänkte när vi har ministern i kammaren passa på att ta upp rapporten i Sveriges Radios Ekot om den ukrainska jobbagenturen som utnyttjar det svenska asylsystemet. För er som inte känner till det säljer företaget alltså jobbresor till Sverige och hjälper sedan den som betalar för detta att söka asyl i Sverige med falska asylberättelser och så vidare. Det är inte asyl som är själva poängen utan att få ett arbete.
Den möjlighet som man utnyttjar kallas för spårbytet, och vi i Kristdemokraterna driver att den möjligheten ska tas bort. Där var vi tidigare överens med Socialdemokraterna, men nu har de bytt fot och har tillsatt en utredning som ska se över om möjligheten till spårbyte kan breddas och underlättas. Min fråga till ministern handlar egentligen om arbetskraftsinvandringen, för jag tycker att detta hör ihop.
Jag förstår inte riktigt linjen inom socialdemokratin. På Socialdemokraternas hemsida står det nämligen att "arbetskraftsinvandring bara ska tillåtas när det inte går att hitta rätt personer i Sverige". Ännu ett citat: "Jobb som kräver kort eller ingen utbildning ska i första hand gå till arbetslösa personer som redan bor i Sverige."
Jag tänker att det finns möjligheter för socialdemokrater och kristdemokrater att mötas här. Men min fråga blir hur detta går ihop med spårbytet. Det är någonstans där det blir lite svårt att följa tankegången. Jag hade förstått om Socialdemokraterna hållit kvar vid sin tidigare åsikt att spårbyte inte var något man ville ha kvar.
Men nu när man vill ha det kvar och dessutom underlätta det öppnar man möjligheten att där vi har egen arbetskraft få in människor som tar arbetstillfällen i Sverige. Detta är en konkret fråga till Morgan Johansson.
Hans Eklind (KD):
Jag konstaterar att Migrationsverket anser att spårbytesmöjligheten missbrukas alltmer. Det är noterbart att åtminstone Migrationsverket tycker att detta utgör ett problem. Det är helt riktigt, och det försökte jag också påpeka, att de som kommer hit från Ukraina inte är ute efter att söka asyl. Man söker asyl, och under handläggningstiden ser man till att ha ett jobb. Sedan kan man söka arbetstillstånd i stället.
Jag är helt överens med Morgan Johansson om att vi behöver en säkra länder-lista. Det låter jättebra att den kommer nu. På Socialdemokraternas hemsida skriver ni ändå så här: "Asylsystemet ska inte vara en genväg till arbetstillstånd."
Jag får inte socialdemokratins ord om att vi nu måste se över regelverket för arbetskraftsinvandring att hänga ihop med att man samtidigt har en utredning om att underlätta spårbyte. Detta om något är inkonsekvent.
Hans Eklind (KD):
Den här interpellationen skrev jag utifrån de många rapporterna om den minst sagt avskyvärda brottslighet som är kopplad till den personliga assistansen. Det har ju framkommit att den organiserade brottsligheten årligen tillskansar sig väldigt stora belopp på svenska skattebetalares bekostnad. Gör vi inget blir den personliga assistansen ökänd som den organiserade brottslighetens finansiär och möjliggörare.
Detta skulle vara djupt olyckligt, inte minst därför att jag anser att assistansersättningen för många utgör en förutsättning för att kunna leva sitt liv på samma sätt som människor som inte har en funktionsnedsättning. Att värna om assistansen är därför att ta itu med denna brottslighet. Det är inga små belopp som vi pratar om. Försäkringskassan, som under många år försökt komma åt oegentligheterna och delvis lyckats, återkrävde 144 miljoner kronor 2019.
Förra året var ett rekordår - då återkrävdes 460 miljoner kronor som felaktigt utbetalats. Det här är ju en varningsklocka i sig. Samtidigt finns det, vilket är än mer chockerande, uppskattningar på att upp mot 10 procent eller mer av alla utgifter på assistansområdet är felaktiga och även går till kriminella upplägg.
Det skulle innebära att den årliga felaktiga utbetalningen ligger på runt 3 miljarder kronor, det vill säga sju gånger så mycket som rekordåret 2020. En förklaring till det här är den så kallade brukarimporten, som är ett utnyttjande av dagens liberala regelverk för arbetskraftsinvandring. För den som inte är bekant med hur den fungerar: Ett assistansbolag i Sverige ger sig iväg för att hitta en familj i tredjeland med ett funktionsnedsatt barn.
Familjen lockas till Sverige genom att assistansbolaget anställer en av föräldrarna. Väl på plats i Sverige ansöker denna förälder om att återförenas med sin familj. Det är i dagsläget möjligt att göra detta utan några som helst försörjningskrav. Det funktionsnedsatta barnet blir sedan underlag för assistansersättning hos Försäkringskassan. Givet att denna ansökan beviljas kan sedan föräldern arbeta som anhörigassistent hos assistansbolaget åt sitt eget barn.
För den familj som ges den här möjligheten är det givetvis svårt att tacka nej, men det är assistansbolaget som tjänar pengar. Vi har också fått rapporter om flera fall där det här har utvecklats till en mardröm för enskilda familjer eftersom de inte har fått denna möjlighet och pengarna rinner ned i de kriminellas fickor. Det här är så djupt cyniskt att det är svårt att hittande passande ord när man ska beskriva hur man känner inför det.
Myndigheter har döpt det till exploatering och människohandel. I ministerns svar på min interpellation framgår det att man jobbar på nya regler, och det är jättebra. Men får de verkligen betydelse för att komma åt detta, vilket jag tror att vi båda eftersträvar? Ministern säger inget om ett lönegolv eller en näringsprövning i det arbete som bedrivs.
Det är åtgärder som inte bara skulle påverka detta på marginalen utan faktiskt sätta stopp för det. Är ministern med på att vi genomför en sådan förändring? Det finns nämligen parlamentariskt stöd för ett lönegolv och en näringsprövning.
Hans Eklind (KD):
Jag noterar att ministern som vanligt är fast i det förgångna, men jag vill påminna om att ministern har suttit vid makten i sex år. För mig handlar denna debatt om samtid och framtid. Vi kan konstatera att Sverige är det enda land i västvärlden som inte skiljer mellan kvalificerad och okvalificerad arbetskraft. Detta vill vi ändra på.
Här i Sverige har en restaurangägare i praktiken möjlighet att sälja uppehållstillstånd genom att erbjuda anställningar, samtidigt som vi har arbetsföra men arbetslösa personer i Sverige som kan ta dessa jobb. Så sent som i dag publicerade Sveriges Ingenjörer en rapport om arbetskraftsinvandring, där man konstaterar att arbetstillstånd nu blivit en business och att den som i praktiken drabbas negativt av det regelverk vi har i dag är den enskilde arbetsmigranten.
Notera vidare att de som invandrar till Sverige för att jobba, inte minst inom assistansen, kommer från länder som Irak, Iran och Syrien. Det är alltså samma länder som dominerat när det gäller asylsökande till Sverige. Det är svårt att värja sig mot tanken att detta är ett sätt att runda det svenska asylsystemet, något som också Migrationsverket larmat om vid ett flertal tillfällen.
Det är oacceptabelt och, tänker jag, skäl nog att åtgärda detta, även om jag reagerat kraftigast på missbruket inom assistansen. Det känns som att vi kanske måste nämna elefanten här inne i kammaren. Jag tänker givetvis på regeringspartnern till socialdemokratin, Miljöpartiet, men också på januariöverenskommelsen med Liberalerna och Centerpartiet. Där har ju ni socialdemokrater lovat att värna dagens system.
Så när statsrådet, både i medierna och här i dag, ger uttryck för sin vilja att förändra reglerna kring arbetskraftsinvandringen i stil med det som vi kristdemokrater förordar har Miljöpartiet varenda gång gått ut och sagt att ministern ska förhålla sig till skrivningarna i januariöverenskommelsen. Det blir med andra ord lite svårt att ta ministerns ord på allvar.
Det går inte att skylla på den parlamentariska situationen, för det finns ett stöd för de förslag som jag vet att också ministern gärna skulle vilja se. Vi har från Kristdemokraternas sida lagt fram ett förslag om ett lönegolv runt den svenska snittlönen för en fri arbetskraftsinvandring, tillsammans med en näringsprövning för de arbeten där månadslönen understiger densamma men det råder brist på arbetskraft i Sverige.
Detta förslag har fått stöd av Sverigedemokraterna, men också Vänsterpartiet har uttalat sig positivt. Nu senast har till och med Moderaterna ändrat sig och också formulerat ett förslag om ett lönegolv. Det finns alltså nu en bred parlamentarisk möjlighet, om viljan finns. Frågan är då vad som är viktigast.
Är det att få till ett nytt regelverk som skulle göra det möjligt att stoppa missbruket inom exempelvis assistansen och därmed faktiskt infria de löften som man gav väljarna när man for land och rike kring under valrörelsen? Eller förhandlar man bort även den här delen till Miljöpartiet så att de fortsatt får diktera villkoren för att Socialdemokraterna ska få sitta kvar vid makten?