Helena Lindahl (C):
Vi är kanske de enda kvar här i kammaren förutom presidiet. När man lyssnar på Börje Vestlund och Socialdemokraterna kan man tro att regeringen och Näringsdepartementet gör för lite, satsar för lite och satsar på fel saker. Faktum är att det ibland nästan känns som att jag skulle kunna skriva talet åt er på förhand med vad ni ska säga.
Det är kanske inte riktigt trovärdigt. Om man tänker på det Maud Olofsson tidigare sade om att öppna för fler företag inom vård kan jag ta min egen mamma som exempel. Börje Vestlund tog några exempel från sin egen ungdom. Efter sex år hemma med barnen skulle hon börja förvärvsarbeta på 70-talet.
Då kom hon naturligtvis in i vården, eftersom offentlig sektor anställde väldigt många kvinnor. Där stannade hon hela sitt arbetsföra liv. Hon hade väldigt dålig lön och egentligen väldigt dåliga arbetsvillkor. Det är det många som känner igen. Hon hade inte några andra arbetsgivare att välja på inom den branschen. Det slutade också med, nu när hon har gått i pension, att hon har en av de sämsta pensionerna.
Så har verkligheten sett ut för många kvinnor. Det är därför speciellt glädjande att öppna sektorn för privat företagande. Det är en möjlighet för många kvinnor att kunna starta företag inom den delen av tjänstesektor. Det är viktigt att betona det. Det är också på sin plats att ta upp generella skattesänkningar. Det skapar, precis som vi har talat om tidigare, större köpkraft för varor och tjänster.
På det sättet växer även tjänsteföretagen. Det kanske man kan påminna om. Den fördubblade sänkningen av arbetsgivaravgiften för ungdomar är inte heller så tokig. Framför allt kanske inte för ungdomarna själva eftersom det ger en möjlighet att få ett första jobb men också för till exempel tjänsteföretag att kunna anställa ungdomar. Om man tar bort den fördubblade sänkningen av arbetsgivaravgifterna kommer det att drabba tjänsteföretagen i väldigt hög utsträckning.
Sedan kommer jag till frågan om RUT och ROT. När det gäller RUT är jag väldigt emot att Börje Vestlund talar om duttande och huttande. Det är inte alls något duttande och huttande när det är väldigt många människor som har fått vita jobb. Väldigt många människor hade tidigare svarta jobb inom det här området. Jag kan i den här talarstolen säga att jag känner fler än en som har jobbat svart.
Bland annat sade en väninna till min mamma häromdagen: Äntligen kan jag som invandrare och kvinna gå till jobbet, ha arbetskamrater och se människor i ögonen och säga att jag har ett jobb och inte att jag städar svart vid sidan av. Det är inte många som talar om den gruppen. Men de är ganska många. Vad skulle hända med dem om subventionerna för RUT-tjänster skulle tas bort? Ni kan tänka er själva vad som skulle hända. Det ena är inte motsatt det andra.
Bara för att inte hela tjänstesektorn får subventioner innebär det väl inte att de som har fått det inte ska ha det. Det skulle vara väldigt klädsamt, Börje Vestlund, om du skulle kunna tala om allt det goda som har gjorts i stället för att tala om alla brister. Visst finns det mer saker och ting att göra, men det är också väldigt mycket gjort. Jag kan inte låta bli att kommentera en sak. Dagis på kvällstid var en av de åtgärder som Socialdemokraterna hade på förslag för att öka tillväxten i tjänstesektorn.
Jag tror att Börje Vestlund ska prata med sina kompisar lokalpolitikerna i kommunerna. Jag kommer från Skellefteå kommun. Där har detta diskuterats under väldigt många år, och fortfarande är det ett stort problem.