Désirée Pethrus (KD):
Vi har i utskottet behandlat Riksrevisionens rapport om Arbetsförmedlingens arbete med Förberedande och orienterande utbildning. Vi svarar på behoven av åtgärder som tas upp i Riksrevisionens rapport.
Det är inte små medel som vi pratar om, utan i dag handlar det om 1,9 miljarder, kanske upp till 2 miljarder kronor av skattebetalarnas pengar som vi anser måste användas på ett effektivt sätt. Riksrevisionen har i sin rapport granskat hur Arbetsförmedlingen styr, använder och följer upp insatsen.
Även om regeringen uppger att man noga följer myndighetens fortsatta arbete stannar regeringens reaktion där. Att regeringen inte tar kritiken gentemot Arbetsförmedlingens arbetssätt på allvar och initierar ett omfattande reformarbete är allvarligt.
Det är därför som vi har två punkter i förslaget till tillkännagivande för att man nu ska komma till skott och kunna gå vidare i frågan. Vi ser också allvarligt på att regeringen lade ned utredningen som Alliansen tillsatte om Arbetsförmedlingens framtid. Det visar också på att regeringen inte tar situationen med Arbetsförmedlingen på allvar.
Detta har gjort att vi tillsammans med övriga allianspartier sett oss tvungna att få till ett tillkännagivande i arbetsmarknadsutskottet om Arbetsförmedlingen och den utredning som pågår, vilket har behandlats i ett annat betänkande. Riksrevisionens rapport om de förberedande och orienterande utbildningarna bygger på ett antal graverande observationer.
Riksrevisionen påvisar att det internt i Arbetsförmedlingen sällan finns budgetbegränsningar och att Arbetsförmedlingen - eller arbetsförmedlarna som jobbar med verktyget - sällan känner till kostnaden för insatsen som de anvisar. Det har också framkommit i intervjuer hur de förberedande orienterande utbildningarna används för att säkra en aktivitetsnivå. Man måste ju hålla på med aktiviteter för att få ut sina ersättningar.
Man kan kalla detta en statistikförvaring av människor. Vid en intervju med en extern leverantör framkommer till exempel att Arbetsförmedlingen inte efterfrågar några resultat vid utvärderingen av insatsen, utan man fokuserar endast på hur de krav som ställs i avtalen efterlevs.
Trots att Arbetsförmedlingen anger att en insats behöver bedömas utifrån hur den gett en framgång på väg mot ett arbete finns det inget mått på resultat fastställt. I stället för ett jobb är den vanligaste händelsen - mellan 50 och 60 procent - efter en genomförd förberedande utbildning att personen inträder i en ny förberedande utbildning.
Riksrevisionen konstaterar att utvecklingen där personer genomgår flera sådana utbildningar drivs utifrån etableringsuppdraget där användningen är mycket stor, men också av personer från garantiprogram, såsom jobbgarantin för ungdomar. Riksrevisionens granskning blottlägger en del av den problematik och de svaga resultat som präglar Arbetsförmedlingens jobbförmedlande.
Det har framhållits hur en handläggare på Arbetsförmedlingen i genomsnitt förmedlar 10,3 jobb per år till en kostnad av 50 000 kronor per jobb. Detta är naturligtvis inte rimligt. Riksrevisionens granskning aktualiserar därför behovet av en genomgripande förändring av Arbetsförmedlingen där dess nuvarande form överges till förmån för renodlad myndighetsutövning.
Direktiven till nuvarande utredning är för svaga. Utredningen kommer att behöva tilläggsdirektiv för att i stället titta på en modell för konkurrensutsättning av förmedling av arbete.
Jag hoppas att det kommer att ges andra incitament för dem som ska förmedla arbete genom att de har kompletterande aktörer som ger en reell och fungerande stödinsats och en effektiv matchning till arbetstillfällen för den arbetssökande. Herr talman! I betänkandet finns två tillkännagivanden till regeringen, vilket är vad vi behandlar.
Det ena tillkännagivandet handlar om att akut vidta nödvändiga åtgärder för att följa upp arbetet med de förberedande utbildningarna hos Arbetsförmedlingen. Det andra handlar om att resurserna inom arbetsmarknadspolitiken ska riktas mot insatser som ger bättre resultat än det nuvarande arbetet med förberedande utbildningar gör.
En av arbetsmarknadspolitikens viktigaste uppgifter är att rusta dem som står längst från arbetsmarknaden med insatser som gör dem anställbara. Arbetsförmedlingen har länge haft låga förtroendesiffror, och det krävs nu åtgärder för att den ska bli effektiv. Vi måste naturligtvis hantera skattebetalarnas medel på ett bra och effektivt sätt.
Då krävs att regeringen gör reformer, och därför behövs dessa tillkännagivanden. Herr talman! Kristdemokraterna tror avslutningsvis att det krävs många olika åtgärder för att sänka trösklarna in i arbete för personer som står långt ifrån arbetsmarknaden, så att de kan få en egen lön och försörja sig själva.
Detta måste vara målet framför att låta människor valsa runt bland olika utbildningar som inte leder till arbete. Jag ser därför fram emot att regeringen snarast återkommer med förslag på förändringar som gör att människor som behöver stöd ut i arbetslivet verkligen får rätt stöd. Jag yrkar bifall till utskottets förlag i betänkandet.