Maria Gardfjell (MP):
Vi diskuterar en långsiktig vision för EU:s landsbygdsområden för starkare, sammanlänkade, resilienta och välmående landsbygdsområden till 2040. Sverige har en samlad landsbygdspolitik som går helt i linje med EU:s vision för landsbygderna.
Visionen bidrar helt klart till den gröna omställningen. I visionens inledning citeras Ursula von der Leyen, och hon säger så här: "Våra landsbygdsområden är kittet som binder samman vårt samhälle och pulsen i vår ekonomi.
Mångfalden av landskap, kultur och kulturarv är ett av de mest utmärkande och anmärkningsvärda inslagen i Europa. De är en central del av vår identitet och ekonomiska potential. Vi kommer att vårda och bevara landsbygden och investera i dess framtid."
Jag tycker att det är ganska bra ord, och jag är helt övertygad om att vi i Sveriges riksdag kan skriva under på detta. När vi pratar om sammanlänkade, resilienta och välmående landsbygder tänker jag fokusera på resiliens.
Enligt kommissionen är arbetet med att bevara naturresurser, återställa landskap och miljöanpassa jordbruket centralt för att skapa landsbygdsområden som främjar välbefinnande och som är mer motståndskraftiga mot klimatförändringar, naturkatastrofer och ekonomiska kriser.
Kommissionen pekar också på att det är viktigt att förkorta leveranskedjorna. Med detta menas att det är viktigt med mer lokal produktion. Det är också viktigt att främja ett variationsrikt skogsbruk och jordbruk som är mer miljövänligt och som främjar kolinlagring och lokal produktion av hög kvalitet.
Landsbygdsområdena tillhandahåller tjänster som skyddar ekosystem och lösningar för klimatanpassning. Landsbygderna har en viktig roll att spela för att bekämpa klimatförändringarna och för att skapa en hållbar bioekonomi och en cirkulär ekonomi.
I klimatpolitiken och på många andra politikområden uppmärksammas därför allt tydligare att klimatomställningen behöver vara mer rättvis. Arbetet med att främja livet på landsbygden är nog en i grunden oerhört väsentlig del för att vi ska ha en effektiv klimatpolitik.
Jag tror att vi i Sveriges riksdag behöver tänka mycket mer på det. Vi har ett nationellt centrum för mathantverk i Sverige, Eldrimner. Eldrimner hade förra veckan sitt årliga möte, Särimner. Temat för årets möte var just resiliens.
Mathantverkets resiliens, alltså den långsiktiga förmågan hos ett system att hantera förändringar och fortsätta utvecklas, kan beskrivas i tre delar: Uthållighet, alltså förmågan att hålla kvar det man redan har. Anpassningsförmåga.
Anpassningsförmågan har ju prövats väldigt mycket hos de små livsmedelsföretagarna under pandemin, och det var många sådana exempel som togs upp. Förändringsförmåga, alltså förmågan att förändra sig till någonting som blir bättre. Resiliens är ett ganska nytt begrepp, men det stämmer mycket bra in på mathantverk.
Seminariet inleddes också med en introduktion av begreppet av Line Gordon, som är chef för Stockholm Resilience Centre.
Jag ska inte gå in på alla de saker som hon tog upp, men en sak som jag tycker var väldigt intressant var att det nu har gjorts resiliensanalyser av svenska gårdar, bland annat av Jannelunds gård i Örebro län. Det ger ett bra underlag för oss i politiken när det gäller att arbeta vidare med resiliensbegreppet.
Kommissionen menar också att välmående landsbygder nås genom att vi skapar mervärden i jordbruket och i livsmedelssektorn. Man menar att ekologiskt jordbruk och hållbar utveckling inom jordbruket är oerhört viktigt.
I näringsutskottets betänkande lyfter man särskilt fram vikten av att främjandeåtgärder av olika slag ska skapa mervärde för medborgarna och vara anpassade efter lokala och regionala behov. Precis som mina utskottskollegor har sagt här tidigare vill vi också undvika alltför administrativt tunga system, naturligtvis.
Herr ålderspresident! Alla debatter om EU är skogsdebatter. EU:s miljökommissionär Virginijus Sinkevicius kom ju hit till riksdagen, men det var inte vi som bjöd in honom.
Han bjöd in sig själv och ville träffa miljö- och jordbruksutskottet i juni, samma dag som han också skulle träffa statsministern, skogsindustrin och många andra viktiga aktörer i Sverige.
Miljökommissionären framhöll att det kalhyggeskogsbruk som vi har i Sverige delvis kan bidra till att skada EU:s klimatarbete och den biologiska mångfalden.
Jag tror att det är oerhört viktigt att vi lyssnar på EU:s miljökommissionär men också att vi är aktiva i den dialog med EU-kommissionen som handlar om skogsbruksfrågorna. Alla partier är överens om att vi ska ha en nationell skogspolitik.
Jag är också övertygad om att alla partier är överens om att EU ska fortsätta att ha en politik för klimatet och en politik för miljön och för den biologiska mångfalden - möjligtvis med undantag av Birger Lahti, som inte tyckte att vi skulle ha en politik för den biologiska mångfalden.
Jag blir oerhört bekymrad över det som Moderaterna framhåller i sin reservation om stärkt konkurrenskraft. Från mejerierna säger ofta att man vill kapa svansarna. Det vill säga att den grupp mjölkbönder som har sämst lönsamhet inte längre ska leverera till mejerierna.
Ingen grupp har bidragit mer till effektivisering och modernisering än lantbruket, men det har gått till en sådan nivå att specialiseringen också slår över till en strukturomvandling som innebär nedläggning av svenskt jordbruk.
Nedlagda gårdar är ju ingen nyhet, men det fortsätter alltjämt trots att vi har en livsmedelsstrategi som säger att vi vill ha mer jordbruk och fler gårdar i Sverige. Böndernas organisationer driver också på för en ökad strukturomvandling och en ökad konkurrenskraft.
Jag undrar ibland varför.
Jag tror att vi behöver en stärkt livsmedelsstrategi som på ett tydligare sätt tar upp hur vi ska kunna utveckla svenskt lantbruk och svenskt jordbruk i enlighet med den vision som EU nu har lagt fram för landsbygdsområdet. Herr ålderspresident!
Jag vill avsluta med ett citat från Po Tidholm, som skrev boken Läget i landet för några år sedan. Nu är läget i landet kanske lite annorlunda än när han skrev sin bok. I dag ser vi ju att det sker en utflyttning i många av landets olika landsbygder.
Han skriver: "Landsbygdens befolkning behöver få känna sig delaktiga i det moderna projektet, det är dit vi måste nå." Flera av mina kollegor har här i dag talat om många av de moderna projekt som kopplas till klimatomställningen, inte minst elbilar.
Jag tror att elbilen kan vara en motor för att skapa en större delaktighet också hos landsbygdens befolkning. Från Miljöpartiets sida vill jag lyfta fram att vi behöver tänka om när det gäller elbilen och landsbygden, för elbilen är väldigt bra för landsbygden.
Man behöver inte ens åka till en bensinmack för att tanka; man gör det hemma. Bränslekostnaden är omkring 2 kronor milen. Det är oerhört fördelaktigt, och vi måste göra det än mer fördelaktigt för dem som bor i landsbygd och glesbygd att köpa både begagnade och nya elbilar.
Därför föreslår vi från Miljöpartiet nu en glesbygdsbonus kopplad till bonus malus för att vi ska få igång den utvecklingen.