Irene Oskarsson (KD):
Med risk för att bli lite allmänfilosofisk efter de goda kolleger som har lyft fram mycket av det som står i motionsbetänkandet som vi behandlar i dag kan jag börja med att säga att skogen är en av våra viktigaste naturresurser. Den är förnybar. Därför kräver den ett särskilt ansvarstagande och ett förvaltarskap som ser över lång tid. Det går inte att i frågan om skog ha perspektivet några år eller en mandatperiod; det handlar om decennier och århundraden.
Här gäller bokstavligt det gamla uttrycket att en sår och någon annan skördar. Det är få som har möjligheten att vara med om att både plantera träd och avverka dem under sin livstid. Skogen är källan för många produkter. Den rödgröna alliansen i opposition tycks konstatera att strategier, program och dokument kan lösa det mesta.
Jag tror dock att vi kan konstatera, precis som Ola Sundell gjorde tidigare, att vi har de frågorna klara för oss utan både strategier och dokument. Skogen behövs till drivmedel, förpackningar, hus, möbler, värme med mera. Tekniska framsteg kommer att göra att vi i en snar framtid kan se nya användningsområden för träfiber som vi i dag inte har en aning om.
Det kommer alltså att bli viktigt hur vi hushållar med denna råvara så att rätt träslag, rätt kvalitet och rätt del av träden används till rätt saker. Och det är precis det som den skogspolitiska propositionen som kammaren debatterade för ett antal månader sedan tar upp och har gett förutsättningarna för.
Både i den propositionen och i forskningspropositionen lyftes vikten av att hitta nya trädslag, nya förhållningssätt, nya strukturer och nya produktionsmetoder fram och att vi försöker med både det som ska gödslas och det som inte ska gödslas som skogsmark. Vi ska till och med försöka se hur vi kan hitta nya trädslag med genmodifikation.
Gentekniknämnden har faktiskt behandlat ett sådant ärende i dag - nu ler Tina Ehn - och vi var rörande överens i nämnden om detta försök. Vi måste kunna se hur vi på ett bra sätt kan möta de klimatutmaningar vi står inför, oavsett om vi har skapat dem själva eller inte - därom må en del tvista.
Vi måste ta itu med frågan och hitta det förnybara angreppssättet, det som ger en hållbar energiutveckling för framtiden. Det är viktigt att det som görs har näringen med sig. Hur får man det? Jo, genom att göra precis som regeringen har gjort, nämligen öka kunskapen med mera.
Här slår en del av motionerna som står i betänkandet in öppna dörrar. Att vara kunskapsförmedlare och brobyggare mellan skogsägare, näring, naturvård, fritidsintressen med mera är Skogsstyrelsens första, viktigaste och mest avgörande roll. Skogsstyrelsen kan med de beslut som är tagna fokusera på uppgiften att i samverkan med forskningen få ut kunskap framför allt till våra skogsägare.
Kunniga skogsägare är nämligen förutsättningen för ett fungerande skogsbruk och en fungerande skogsnäring. De satsningar som regeringen gjort är tydliga med att markera miljöns viktiga roll, men de gäller också produktionens viktiga roll. Här har vi äntligen hittat en balans i och med det som alliansregeringen sett till att vi har fått besluta här i kammaren.
Skydd av skogsmark är viktigt, men det kräver som sagt kunskap hos skogsägaren. Där står Kometprogrammet för en viktig pusselbit men inte den enda. Kollegerna har redan nämnt vad som har gjorts från Sveaskog, Fortifikationsverket med flera aktörer. Jag är själv medlem i en organisation som jag förväntar mig mycket av, nämligen Svenska kyrkan som är en stor markägare som måste ta sitt ansvar.
Det är viktigt att vi skyddar skogen, eftersom den är värdefull. Alltså är det viktigare med kvalitet än med arealmått. Det är viktigare att vi skyddar den skyddsvärda skogen än att vi räknar hektar. I motsats till oppositionen tror jag att vi, precis som miljöministern sade i debatten, med hjälp av det som har gjorts av andra aktörer kommer att komma i närheten av att uppfylla målet.
Det är viktigt att vi främjar näringsverksamheten. Skogsstyrelsen ska inte ägna sig åt det entreprenörer kan ägna sig åt. Men som Ann-Kristine Johansson sade står det att där sådana inte finns får Skogsstyrelsen göra jobbet.
Det är dock självklart att vi ska se till att vi har näringsidkare som kan bedriva en verksamhet som gör att vår glesbygd och landsbygd kan leva på egenföretagarnas villkor och också generera kringarbetstillfällen. Skogsstyrelsen ska ägna sig åt att vara just den myndighet som Ann-Kristine Johansson efterlyste. Den ska följa upp att vi har en god skogsproduktion och en god kunskapsnivå hos våra skogsägare.
Då tror jag, fru talman, att vi får skogsägare som tar ansvar och ser till att gallring med mera fungerar och använder den metod som är lämplig för området. Jag tror också, med förlov sagt, att vilka skogsavverkningsmetoder vi ska använda är en lärdomens resa att göra. En återgång till de gamla metoderna är inte det rätta, utan vi ska hitta nya.
Det läggs, som Åke Sandström sade, stora forskningsresurser på detta i dag. Vi ska hitta nya metoder för att vårda de skogar som behöver det på ett särskilt sätt, men vi ska ha ett effektivt välfungerande skogsbruk. Det har vi, fru talman, tack vare det regeringen har gjort. Jag yrkar bifall på utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner.