KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tobias Billström (M):
Jag vet inte om Magdalena Streijffert var medveten om det eller om det var en felsägning, men det var väldigt intressant att de två partierna, sade du, som vi ska samarbeta med i asyl- och flyktingpolitiken är Vänstern och Miljöpartiet. Men hur var det med arbetskraftsinvandringen?
Hur är det med allt det övriga inom migrationspolitiken, där vi under den här mandatperioden har samarbetat framgångsrikt med Miljöpartiet, till och med så långt att vi nu har en ordförande i Utredningen för cirkulär migration som är gruppledare för Miljöpartiet här i riksdagen, nämligen Mikaela Valtersson. Det skulle vara intressant att höra om du även tänker på migrations- och arbetskraftsinvandringen så att det bara var en slip of the tongue. Sedan är det ju så att jag åtskilliga gånger under den här debatten har visat på vad vi har levererat under den här mandatperioden.
Under den här mandatperioden har 100 000 personer sökt asyl i Sverige, och 50 000 har fått lov att stanna. Det är hälften. Det är ett väldigt bra betyg. Internationellt sett får vi väldigt mycket beröm för det arbete som Sverige gör. Oppositionens klagomål här i kammaren klingar ju onekligen något tomt när vi pratar med organisationer som UNHCR eller ECRE, European Council on Refugees and Exiles, Europeiska flyktingrådet och så vidare.
Vi kommer att gå vidare under nästa mandatperiod med det förtroende som vi söker från medborgarna för att bygga om den svenska asyl- och migrationspolitiken till att fortsätta fungera bra. Mer ordning och reda i stället för det kaos som ni åstadkom under förra mandatperioden. Mer av det som vi redan har presenterat, där vi filar av kanterna, ser till att ta till oss de uppgifter som vi får från utredningar om var det finns oklarheter som behöver förändras.
Synnerligen ömmande omständigheter, familjesplittringen, det som redan ligger på riksdagens bord - vi kommer aktivt under den mandatperiod som ligger framför oss efter det att vi har vunnit väljarnas förtroende i valet att visa att vi står upp för en politik som kan se annorlunda ut. Vi har inte den historiska bördan av att misslyckas på det här politikområdet. Det har den här mandatperioden visat. Det har ni.
Tobias Billström (M):
Det är ibland fantastiskt hur man ändrar perspektiven för att försöka undvika problem i debatten. Nyss pratade Magdalena Streijffert om samarbete och så vidare. Men tidigare var Moderaterna det parti som Socialdemokraterna sist av alla ville samarbeta med. Det är den intressanta frågan: Varför gör man den typen av manöver?
Jo, därför att Socialdemokraterna vill inför kammaren och väljarna mörka det faktum att man inte har kommit överens i frågorna. Man har heller ingen ambition att göra det. Historiskt sett har man bördan av ha att misslyckats i arbetet med att komma överens i frågorna. Det här är intressant just med tanke på EU-perspektivet. Vi har under den här mandatperioden innehaft ordförandeskapet i Europeiska unionen. Jag har haft förmånen att få sitta med i ministerrådet i Bryssel och Strasbourg och representera Sverige.
Jag vet hur viktigt det är att ha en stark parlamentarisk bas på hemmaplan. Jag har sett hur det har gått för mina kolleger som har misslyckats. Hur tror du att det kommer att gå för den socialdemokratiska hypotetiska migrationsminister som ska sitta i Bryssel när Vänsterpartiet och Miljöpartiet här hemma begär en helt annan politik? Då har jag ändå inte berört det värsta scenariot; worst case scenario är en vänsterpartistisk eller miljöpartistisk migrationsminister.
Det skulle om möjligt vara ännu värre. Det här är angelägna frågor, Magdalena Streijffert, som du inte har svarat på i kammaren i dag. Ni tänker uppenbarligen försöka undvika dessa frågor fram till valdagen. Du kan vara helt förvissad om att vi tänker jaga er. Väljarna ska få tydliga besked från oss om vad vi tänker åstadkomma om vi får förnyat förtroende. Från er kommer väljarna att få höra att de får vänta till dess de kanske den 19 september har röstat fram er.
Då får de kanske se huruvida detta vänsterexperiment fungerar eller inte. Tala om att köpa grisen i säcken eller sälja smöret och tappa pengarna på vägen hem. Det är ungefär vad som väntar väljarna.
Tobias Billström (M):
Det har varit en intressant och viktig debatt. Jag ska börja med att tala om för Leif Jakobsson vad som har hänt under de år vi har styrt. När vi hade tillträtt 2007 upptäckte vi att det system som ni hade lämnat efter er inte fungerade, så vi vidtog ett antal åtgärder. Vi såg över ersättningarna. Det var det främsta området där kommunerna hade synpunkter. De tyckte att det var ett problem för dem att teckna avtal med de, som de tyckte, dåliga ekonomiska förutsättningarna.
Vi ordnade så att det var samma ersättningssystem före och efter uppehållstillstånd. Det var också något som kommunerna hade haft synpunkter på. Vi höjde åldern till 21 år för ersättning för de barn som kanske lider av psykiska problem eller motsvarande och behöver särskilda insatser. Vi lobbade för avtal så det stod härliga till. Vid utgången av 2007 fanns det tillräckligt med platser i systemet, Leif Jakobsson, det är bara att titta i Migrationsverkets statistik.
Trots att systemet uppenbarligen var behäftat med de problem som alla nu har konstaterat lyckades den här regeringen uppfylla de krav som de svenska väljarna har rätt att ställa på ett välfungerande system. Utöver det har vi brevet från alliansen och Miljöpartiet till kommunerna som Bodil Ceballos redan har tagit upp. På vår kommunala rikskonferens talade jag med moderata kommunpolitiker. Jag erbjöd mig att komma till s-kongressen och prata om detta.
Jag fick ett brev från Marita Ulvskog - er dåvarande partisekreterare - som inte precis präglades av någon större medmänsklighet. Där fanns inte några ord om att prata med kommunpolitikerna. Det fanns inte något uttryck för eget ansvarstagande. Det var bara: Nej, du är inte välkommen. Det kan jag leva med. Men det är nu upp till Leif Jakobsson att visa i ord och gärning att Socialdemokraterna har tagit intryck av debatten.
Jag tänker mycket noggrant följa om ni verkligen vidtar de åtgärder som du har pratat om och om ni skriver breven till era kommunpolitiker. Vi har ett gemensamt ansvar, men om vi inte tar det ansvaret spelar den typ av debatter som vi har här i kammaren i dag väldigt liten roll.
Tobias Billström (M):
Ord är viktiga, absolut. Bara för att reda ut frågan om illegal kontra irreguljär kontra något annat uttryck: Det beror på hur man har kommit hit. Rätt många av dem som vistas utan tillstånd på vårt territorium har från början haft tillstånd, Bodil Ceballos. Det handlar inte bara om människor som har försökt komma in i Europa och sedan misslyckats. Rätt många har fullständigt giltiga visum när de kommer hit, men de väljer att stanna kvar efter det att visumet har gått ut.
Då förvandlas de från legalt vistandes personer på vårt territorium till illegalt, olagligt, vistandes personer på vårt territorium. Det är inget konstigt med det, inget märkligt. Jag tycker att debatten har varit mycket positiv och klargörande. Men jag kan inte säga så mycket annat än att jag tycker att Bodil Ceballos svävar lite på målet.
Det är viktigt att komma ihåg att migrationsfrågan är lika gränslös som klimatfrågan, men Miljöpartiet har inte riktigt förstått det ännu. Om en medlemsstat till exempel inte satsar på att hålla en hög nivå på sitt asylsystem påverkar det övriga medlemsstater i flera avseenden och dessutom situationen för de asylsökande.
Det är därför som Stockholmsprogrammet, när vi nu pratar rättigheter i den här interpellationsdebatten, så tydligt slår fast kursen framåt på det här området. Vi bör i EU ha gemensamma mål och skapa instrument för att vi tillsammans ska nå dem. Det är hela syftet med femårsprogrammet. Vi ska ge varandra stöd när någon medlemsstat utsätts för ett omfattande tryck på sin migrationsförvaltning. Alla de här faktorerna måste samverka.
Och det är till exempel just Dublinsystemets syfte att få samtliga medlemsstater att ta sitt moraliska och rättsliga ansvar på stort allvar. Avslutningsvis: När det gäller pressmeddelandet från Amnesty välkomnar de ju den portalskrivning som jag nämnde om relationen mellan individer och medborgare. Glöm inte bort, Bodil Ceballos, att det inte är alltid som medierna visar hela bilden. Man klipper och klistrar ibland lite som man vill ur pressmeddelanden.
Tobias Billström (M):
Bodil Ceballos har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att de asylsökandes rättssäkerhet inte hotas med det nya systemet med en förkortad handläggningstid av asylansökningar vid Migrationsverket. Bestämmelser om offentligt biträde återfinns i lagen om offentligt biträde och i utlänningslagen. Av lagen om offentligt biträde följer bland annat att det är den myndighet som handlägger ett ärende som beslutar i fråga om förordnande av offentligt biträde.
Biträde ska förordnas efter ansökan eller när det annars finns anledning till det. Enligt utlänningslagen ska som huvudregel offentligt biträde förordnas så snart det föreligger omständigheter som medför att utlänningen kan komma att avvisas eller utvisas. Undantag från huvudregeln finns i de fall då det måste antas att behov av biträde saknas, exempelvis när det är uppenbart att det inte finns någon grund för uppehållstillstånd och det inte heller föreligger hinder mot verkställighet.
Offentligt biträde förordnas inte heller i ärenden om överföring enligt Dublinförordningen. Migrationsverkets beslut i fråga om offentligt biträde får överklagas till migrationsdomstol. Migrationsverket genomförde hösten 2008 en översyn av asylprocessen inom myndigheten. Översynen visade bland annat på att en merpart av handläggningstiden består av tid då inget ytterligare tillförs ärendet.
I syfte att förkorta denna tid har Migrationsverket i projektform påbörjat ett nytt arbetssätt som innebär att en kvalificerad utredning genomförs av personal med hög kompetens som ska kunna fatta beslut inom en vecka från det att asylansökan lämnats in och registrerats. Denna utredning ska kunna ge underlag för beslut om omedelbar avvisning eller permanent uppehållstillstånd med eller utan begränsad ytterligare komplettering.
Ärenden som kräver mer omfattande bedömning överlämnas till ett så kallat prövningsteam. Migrationsverket har nyligen förtydligat att i de fall det redan från början framkommer att utlänningen kan komma att avlägsnas ska han eller hon erbjudas ett offentligt biträde om inte någon undantagssituation föreligger. Biträdet bereds också möjlighet att närvara vid utredningar med den sökande.
Även interna riktlinjer för olika utredningsmoment och tidsättning av dessa moment ska medverka till en snabbare och säkrare handläggning. Migrationsverket har för avsikt att i projektform fortsätta genomförandet av det nya arbetssättet i syfte att det ska kunna omfatta hela myndigheten under 2010.
Inom ramen för projektet följer Migrationsverket successivt upp konsekvenserna av det nya arbetssättet för att säkerställa att handläggningstiden kan kortas med bibehållen rättssäkerhet. Mot bakgrund av vad jag här redogjort för finner jag inte att rättssäkerheten kommer att äventyras med det nya arbetssättet vid Migrationsverket. Tvärtom får en förkortad handläggningstid ses som en del i arbetet med att stärka rättssäkerheten.
Dessutom kommer en snabbare prövning att leda till en minskad psykisk press för den enskilde.
Tobias Billström (M):
Om man ska förkorta handläggningstiderna måste detta naturligtvis ske på två sätt, dels att man arbetar mer effektivt, dels att man ser till att upprätthålla rättssäkerheten. Bodil Ceballos tycker väldigt mycket. När det gäller frågan hur lång tid man ska ha på sig för att lämna in inlagor har jag redan talat om att det är tre veckor, inte en vecka. Det är tre veckor som är stipulerat. Däremot är en vecka någonting som man har som ambitionsmål.
Det är klart att det finns fall, även om Bodil Ceballos inte tycks känna till det, där det är fullt möjligt att avgöra ärendet på väldigt kort tid. Ett sådant exempel är överföringar enligt Dublin. Där behövs det över huvud taget inte utfärdas någon form av förordnande av offentligt biträde. Det nämner inte Bodil Ceballos för det skulle ju kvadda lite av statistiken och därmed också upplägget för den här interpellationsdebatten. Men det är ganska viktigt att komma ihåg detta. Jag har fullt förtroende för de processer som nu är i gång på verket.
De extrapengar som vi har anslagit från regeringens sida har vi avsett för återvändandearbetet, men de är också, när det gäller verket i övrigt, avsedda för att se till att man kan handlägga ärenden på ett sådant sätt att människor snabbt och effektivt kan få besked om huruvida de får lov att stanna i Sverige eller inte. Jag tror att skon egentligen klämmer någon helt annanstans. Bodil Ceballos accepterar inte att människor får avslagsbeslut. Det är precis det som är problemet.
Det har framgått under rätt många interpellationsdebatter i den här kammaren att Bodil Ceballos har väldigt svårt, tycker jag, att acceptera att människor faktiskt kan komma till Sverige, lämna in en asylansökan, få den prövad och få ett nej. Jag är rädd att vi alltid kommer att stå här i kammaren och diskutera detta så länge Bodil Ceballos har den uppfattningen. Det kommer vi nog alltid att göra så länge vi har en reglerad invandring. Motfrågan blir naturligtvis: Vad ska vi ha i stället?
Jag har inte sett några förslag från oppositionens sida. Det finns för övrigt ingen samlad opposition utan vi får prata med de tre olika partierna. Ni har ju inga gemensamma ståndpunkter, i synnerhet inte när det gäller den här frågan. Jag måste säga att jag inte har sett några förslag från er sida på om man ska kunna förkorta handläggningstiderna. Går vi tillbaka i historien och tittar på hur det såg ut när ni styrde Sverige kan vi se att handläggningstiderna snarare hade en tendens att öka, öka och öka. Varför gjorde de det?
Förmodligen därför att man inte valde att låta verket få möjligheten att arbeta mer effektivt. Nu väljer vi att inom ramen för det vi kallar för rättssäkerhet ge verket möjligheten att arbeta mer effektivt. Jag har fullt förtroende för att de ambitioner som man har kommer att uppfyllas och därmed också regeringens politik.
Tobias Billström (M):
Nej, det är klart att riksdagen inte har varit med och fattat beslut om detta. Varför skulle riksdagen göra det? Det är inte riksdagens ansvar att detaljstyra Migrationsverket, lika lite som det är riksdagens ansvar att detaljstyra något annat statligt verk. Det ansvaret ankommer på regeringen när det gäller utformningen av regleringsbrevet. Vad riksdagen däremot har ett ansvar för är att acceptera de budgetar som regeringen lägger fram till riksdagen och där man också ställer upp inriktningsmål för verksamheten.
Riksdagen har varit med om att fatta beslut om att ge Migrationsverket ramarna. När det gäller frågan om återvändandearbetet skickar vi tillbaka människor till sina ursprungsländer helt i enlighet med internationell lag och de förordningar som gäller på området efter att ha prövat deras ansökningar på ett rättssäkert sätt. Det sker i enlighet med de processer som vi har pratat om i dag.
Människorna får ett offentligt biträde vid sin sida, får möjlighet att få sin sak prövad i första instans, det vill säga Migrationsverket, och återvänder sedan om migrationsdomstolen kommer fram till att de saknar asylskäl. Vi har nu under fyra år, Bodil Ceballos, levererat en sammanhållen, tydlig och klar politik från alliansens sida. Jag känner alliansen något bättre än vad du gör i det avseendet. Om jag vore du skulle jag snarare bekymra mig om det som förefaller vara alternativet i den här kammaren.
Det finns inget alternativ till alliansregeringen när det gäller migrations- och asylpolitiken. Det finns ingenting som Socialdemokraterna, Vänstern och Miljöpartiet är överens om i frågorna som är av riktig betydelse. Tvärtom driver Miljöpartiet aktivt amnestikrav, att vi i stället ska riva upp den goda ordning och reda som vi har skapat under åren och ersätta den med kaos. Det är också viktigt att framhålla i debatten.
Jag menar att det finns alla möjligheter att från början tala om för människor som har kommit till det här landet huruvida de ska få ett offentligt biträde eller inte, om det inte finns någon undantagssituation. Det har också framkommit under debatten vad som gäller på området.
Tobias Billström (M):
Bodil Ceballos har frågat mig om jag avser att komma med förslag som klargör vem som ansvarar för att de som utvisas inte fängslas eller på annat sätt trakasseras vid hemkomsten. Hon har också frågat om jag avser att komma med förslag som innebär att det är möjligt att utkräva ansvar av Sverige då utvisningar sker i strid med den humanitära rätten.
En avvisning eller utvisning av en person som ansökt om asyl förutsätter enligt utlänningslagen att personen i fråga inte är i behov av skydd och inte heller av andra skäl ska beviljas uppehållstillstånd i Sverige. Återvändande till hemlandet ska således alltid föregås av en ingående prövning av det eventuella skyddsbehovet.
Bedömningen om grund för uppehållstillstånd finns görs av Migrationsverket och, efter överklagande, migrationsdomstolarna utifrån de individuella förutsättningarna i det enskilda ärendet. När avvisningen eller utvisningen sedan har verkställts är i princip ärendet avslutat för svenska myndigheters del. De risker som kan finnas vid ett återvändande bedöms alltid inom ramen för asylprocessen.
När det sedan gäller frågan om återtagandeavtal har Sverige inte ingått något sådant med Burundi. Jag vill dock lämna följande allmänna synpunkter när det gäller återtagandeavtal. Enligt folkrätten har alla stater en skyldighet att ta tillbaka sina medborgare. För att underlätta återvändandeprocessen och som ett verktyg för närmare bilateralt samarbete har Sverige dock ingått bilaterala återtagandeavtal med vissa länder.
När det gäller EU-samarbetet har rådet givit kommissionen mandat att ingå återtagandeavtal med tredjeländer för att effektivisera återvändandearbetet. Återtagandeavtalen, såväl de bilaterala som EU-avtalen, ska alltså bidra till ett förbättrat återvändandearbete. De har inte något att göra med prövningen av skyddsbehov, utan får relevans först då asylprocessen är avslutad. Mot den här bakgrunden har jag inte för avsikt att vidta några åtgärder i de avseenden Bodil Ceballos har efterfrågat.
Tobias Billström (M):
Stödparti, säger Bodil Ceballos. Den som har läst Pär Nuders memoarer, särskilt avsnittet om 2005 års budgetdebatt vet att Miljöpartiet satte sig upp mot regeringen när man tyckte att migrationspolitiken gick åt fel håll. Men uppenbarligen gjorde ni inte det när det gällde återtagandeavtalen. Det skrevs återtagandeavtal på återtagandeavtal, men aldrig någonsin höjde Miljöpartiet rösten. Nu när vi har en borgerlig regering i det här landet höjer helt plötsligt Miljöpartiet rösten.
Nu helt plötsligt är det fel med återtagandeavtal. Nu är det fel på återvändandearbetet, säger Bodil Ceballos. Det bedrivs inte på rätt sätt. Vad var den stora skillnaden då gentemot nu? Det får vi inte höra. Det tror jag att svenska folket skulle vara mycket intresserat av att få veta, eftersom vi har två olika alternativ som står mot varandra. De alternativen formas bland annat av våra respektive partier, Moderaterna och Miljöpartiet. Jag har respekt för den som säger att man vill ha fri invandring. Jag tycker att man kan diskutera den uppfattningen.
Men jag har ingen respekt för den som innerst inne vill ha det och sedan försöker ta kringelkrokar i debatten för att komma fram till samma slutsats. Det är vad Bodil Ceballos gör. Likaledes har jag stor förståelse för den som tycker att det är jobbigt att behöva återvända efter ett avslag på sin asylansökan. Men det bästa sättet att åstadkomma ett gott återvändande är att anslå pengar, vilket Miljöpartiet inte gör.
Det är att stå upp för återtagandeavtalen så att man har ett organiserat system för återvändandet, vilket Miljöpartiet inte gör. Det är att ha ryggrad nog att stå upp för den reglerade invandringen som princip. Det gör inte Miljöpartiet heller. Det behövs ett organiserat återvändande. Det kommer Sverige att få med en fortsatt borgerlig regering. Vad vi kommer att få om olyckan är framme den 19 september vet inte jag.
Men den här interpellationsdebatten har tydligt visat att på en punkt, när det gäller återtagandeavtal och återvändandearbetet, har den rödgröna röran åtskilligt med jobb framför sig om man ska uppnå någon form av enighet.
Tobias Billström (M):
Det är helt riktigt att Länsstyrelsen i Värmland har begärt att få ett preciserat uppdrag. Det är dock en begäran som har ställts till Integrations- och jämställdhetsdepartementet och inte till Justitiedepartementet. Men jag kan svara i alla fall och konstatera att den här frågan för närvarande bereds av departementet. När vi är färdiga med den beredningen kommer det att ges ett svar på det här.
När det gäller frågan om statistik och så vidare är det väldigt viktigt att komma ihåg att bakom varje siffra döljer sig naturligtvis en person som far illa. Jag skulle inte drömma om att här i kammaren försöka säga något annat. Det är klart att det är hemskt att människor behandlar varandra illa eller på falska premisser ingår förhållanden som de sedan har för avsikt att missbruka.
Nu är det väldigt viktigt att vi får klart för oss hur det ser ut när det gäller tillämpningen av skyddsbestämmelserna i utlänningslagen, och därför har vi gett ett uppdrag till Migrationsverket att återkomma till regeringen med en redovisning av hur den här regeln tillämpas. Det uppdraget ska redovisas vid årets slut så att vi har en fullvärdig statistik att falla tillbaka på.
När detta är gjort ska vi se om bestämmelsen tillämpas på det vis som riksdagen ansåg att den skulle tillämpas när man införde den eller om ytterligare lagändringar är nödvändiga. Jag tycker att det har varit en bra interpellationsdebatt.
Jag tycker att detta har varit bra. Det finns därför anledning att framhålla det arbete som regeringen redan bedriver på området och dessutom påpeka att när vi vet mer i denna fråga finns det kanske anledning att komma tillbaka.