KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jabar Amin (MP):
Det vi debatterar i dag är regeringens proposition om bland annat en ökad individanpassning och en effektivisering av sfi, svenska för invandrare. Alla vi här vet hur centralt språket är.
Det är centralt för den egna självkänslan och för våra möjligheter att utvecklas och arbeta med det vi älskar.
Följande beskrivning av gymnasieläraren Karin Kers i Skolvärlden förra året träffar mitt i prick: "Språk är inte bara nyckeln till en oändlig värld av verklighet och fantasi, språk är också makt.
Språk är möjligheten att ta makten över sitt eget liv, att förstå, följa med och kunna påverka samhället. Att kunna välja utbildning, yrke och livsstil. Att kunna påverka sin egen och samhällets framtid. Demokrati. Språket är inte bara möjligheten att kunna kommunicera med andra och att kunna påverka.
Språket är också en förutsättning för att kunna utveckla det egna inre jagets tankar, känslor och idéer. Att existera, växa och utnyttja sin fulla potential." Det är detta vi vill göra genom att sätta eleven i centrum.
Vi vill att eleverna ska kunna påverka sin egen framtid och utnyttja sin fulla potential. Fru talman! Det är glädjande att vi på tisdag ska ta beslut om denna fråga, om den grundläggande vuxenutbildningen och sfi.
Vi vet att det har funnits problem för elever på grundläggande vuxenutbildning och sfi med att samtidigt kunna arbeta eftersom undervisningen har varit lagd på tider som har omöjliggjort detta. Nu öppnar vi för större flexibilitet när det gäller såväl grundläggande vuxenutbildning som svenska för invandrare genom det nya lagförslaget.
Det lagförslag som vi ska besluta om på tisdag sätter eleven i centrum. Det skapar helt enkelt möjligheter för ökad kvalitet.
Allt detta kommer att skapa bättre möjligheter och ökad kvalitet för sfi. För att utveckla sfi föreslår regeringen i vårändringsbudgeten för 2015 att antalet sfi-lärare ska öka, att deras kompetens ska öka och att fler ska lockas till arbetet.
Regeringen avsätter 100 miljoner årligen från och med nästa år för att stärka kompetensutvecklingen bland sfi-lärare och lärare i svenska som andraspråk. Detta är nödvändiga satsningar för att säkra kvaliteten och göra det möjligt för våra nyanlända att på ett bättre sätt komma in i det svenska samhället och på den svenska arbetsmarknaden.
Att införliva svenska för invandrare i den kommunala vuxenutbildningen är ett steg mot en mer integrerad vuxenutbildning där det inte skiljs mellan skolformerna för dem som nyligen kommit hit och de andra. Vi är övertygade om att vi genom denna reform ökar möjligheten att på ett bättre sätt anpassa utbildningens innehåll till de förutsättningar som de nyanlända har.
Eleverna ska bland annat kunna studera både sfi och andra kurser, vilket i dag har varit svårt, och det har funnits olika tolkningar av den rätten. Avslutningsvis yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna.
Jabar Amin (MP):
Tack, Ida Drougge, för frågorna! För en stund sedan redogjorde min kollega, socialdemokraten Håkan Bergman, väldigt fint för varför vi tycker att bedömningsstöd räcker.
En mängd remissinstanser - det är inte bara en - har tyckt att det räcker med ett nationellt bedömningsstöd i det här läget. Ni i Alliansen tog fem år på er innan ni över huvud taget kom på tanken att föreslå en utredning.
Ulrika Carlsson, din kollega, sa i talarstolen för en stund sedan att när hon var ny i riksdagen - det måste ha varit 2006-2007 - kom statssekreteraren och sa: Ni anar inte vilken kvalitetsskillnad det är mellan olika kommuner.
Om det var så stora skillnader, varför kom ni då inte på tanken att föreslå någon förändring förrän 2011-2012?
Som svar på din fråga tycker vi att det som vi har tänkt oss och funderat över utifrån de svar som kommit från remissinstanserna vad gäller nationellt bedömningsstöd räcker i det läget. Framtiden får utvisa om det behövs mer. Men det räcker i dagsläget.
De flesta remissinstanserna tillstyrker detta.
Jabar Amin (MP):
I mitt svar till Ida Drougge redogjorde jag inledningsvis för, och refererade även till det svar som vår kollega Håkan Bergman gav i talarstolen, om att de flesta remissinstanserna är övertygade om att nationellt bedömningsstöd räcker i det läget.
Mitt svar till dig, Ida Drougge, angående vad regeringen gjorde och inte gjorde var att om ni tycker att det här är för lite hade ni åtta år på er. Ni kunde ha åtgärdat det, om det är för lite. Det här är mer än ni kunde prestera. Jag tackar för att du sa att det här är en väldigt bra proposition. Det är en mycket bra proposition.
Den löser många av de frågor och svårigheter som sfi-eleverna möter och de svåra frågor som sfi-lärarna möter, genom kompetensutveckling och så vidare. Mitt svar till dig, Ida Drougge, är att ett nationellt bedömningsstöd räcker. Vi får se framöver.
En regering tittar alltid på vart en reform leder i olika situationer. Om man ser att det inte räcker kommer man säkerligen att åtgärda detta. Men i det här läget anser vi att det räcker.
Jabar Amin (MP):
Vi litar visst på lärarna och skolorna. Men vi litar inte på att Alliansen har rätt i denna fråga. Vi vill inte göra samma misstag som ni gjorde gång på gång under ert styre. Vi öppnar för fjärrundervisning.
Vi ser till att de skolor som är i behov av detta får denna möjlighet, men vi öppnar inte dörren helt för alla försök. Vi vill inte genomföra ogenomtänkta förslag. Vi vill öppna, utvärdera och därefter gå vidare.
Under åtta års tid gjorde ni inte något för fjärrundervisningen. Under åtta års tid lyckades varken Moderaterna eller de andra allianspartierna komma med det som de nu vill ha mer av. Det borde ni ha kommit på lite tidigare.
Vi litar visst på skolorna, och vi öppnar för dem och ger dem en möjlighet. Det viktigaste för oss är varje elevs rätt till en likvärdig utbildning. De rätten kunde Alliansen inte bereda alla elever.
Jabar Amin (MP):
Som jag nämnde i mitt anförande är fjärrundervisning inte tydligt reglerad i nuvarande skollag. Nu gör vi det. Vi öppnar för en del skolor och för en del ämnen, men att öppna upp helt på ett område där man inte har varit förut är ogenomtänkt. Vi är överens om en utredning. Det finns två utredningar.
Den ena hoppas jag är klar om ett år, och då kan vi diskutera den och förhoppningsvis komma överens. Då kan vi komma längre. Men just nu måste vi öppna för dessa ämnen för att det är viktigt för eleverna. Fru talman! Låt mig rätta Maria Stockhaus. Jag sa inte att Alliansen inte har elevernas bästa för ögonen.
Jag sa att vi inte litar på att Alliansen har rätt förslag. Många gånger har ni ogenomtänkta förslag. I det här fallet är det inte genomtänkt. Först har man inte möjlighet att få fjärrundervisning enligt skollagen, och sedan öppnas det helt. Vi måste kunna utvärdera det vi gör.
Ett år är inte så lång tid för att utvärdera och så småningom komma med försöksverksamhet. Fru talman! Till Maria Stockhaus vill jag säga att det vi har för ögonen är att kunna erbjuda varje elev en likvärdig utbildning. Det är vår utgångspunkt.
Jabar Amin (MP):
Låt mig påminna Ulrika Carlsson från Centerpartiet om att de satt vid makten i åtta år: 2006-2014. Om det var en så viktig fråga för Alliansen och Centerpartiet, varför kom ni inte med sådana idéer, förslag och lagar under åtta års tid, Ulrika Carlsson?
Det är vi i den rödgröna regeringen som öppnar den möjligheten nu, för att garantera att alla barn får en likvärdig utbildning. Det är vi som öppnar upp, och det är vi som lagstiftar och ser till att den möjligheten finns. Men att gå fram med sådana ogenomtänkta förslag som ni vill öppna dörren för är helt och hållet fel.
Vi måste utvärdera verksamheten. Det är en ny verksamhet i skollagens mening, och därför måste vi utvärdera. Vi öppnar för en del ämnen, där försök får göras med samma huvudman, men att öppna för entreprenad och alla möjliga sätt som ni vill är fel väg att gå. Vi måste kunna utvärdera.
En miss under Alliansens tid var att ni kom med många ogenomtänkta förslag som ni rättade och reviderade gång efter annan här i riksdagen. Vi vill inte göra samma misstag. Vi vill göra rätt redan från början. Det lyckades inte Alliansen prestera.
Jabar Amin (MP):
Allianspartierna får bestämma sig nu. Ulrika Carlsson sa nyss att tekniken och dessa frågor är nya. Men det var bara en kvart sedan Maria Stockhaus från Moderaterna sa att det finns en uppsjö av erfarenheter av detta sedan lång tid tillbaka.
När det passar säger ni att det finns lång erfarenhet, men när det inte passar är tekniken ny - nej, mina vänner. Det här är en viktig fråga för den rödgröna regeringen - att tillförsäkra varje barn en likvärdig utbildning. Det är ett steg framåt. Vi öppnar för fjärrundervisning, och vi ser till att våra elever får den möjligheten.
Vi öppnar för en del ämnen, och vi utvärderar snabbt för att kunna gå vidare. Det är så man ska arbeta. Man ska inte arbeta ogenomtänkt. Centern tycker att det är bevärande att jag tar lärarlegitimationen som exempel gång på gång.
Men det är ju det yttersta och bästa exemplet, eftersom ni var tvungna att komma till riksdagen fyra gånger och revidera den, trots att vi och Socialdemokraterna gång på gång sa till er: Vi är för lärarlegitimationen, men det här och det här måste man göra för att kunna gå vidare. Men nej, ni tyckte att ni visste bäst.
Det är bara ett exempel. Vi går inte fram med förhastade och ogenomtänkta förslag. Vi går fram med förslag som är viktiga för eleverna, vi utvärderar och sedan går vi vidare. Det är så vi arbetar, fru talman.
Jabar Amin (MP):
Alla barn i skolåldern, oavsett om de av någon anledning vistas på hem för vård eller boende eller på sjukhus och liknande ska garanteras utbildning. Det är en grundbult i vår utbildningspolitik.
Barn som hamnar på dessa hem eller är sjuka periodvis och befinner sig på sjukhus är, som mina kolleger sa tidigare, i extra behov av utbildning. Detta betänkande, som huvudsakligen bygger på regeringens förslag, ska säkerställa denna grundbult.
I huvudsak handlar betänkandet om fyra frågor: Det första är att barnen ska få utbildning inom skolväsendet. Det andra är rätten att bli mottagen i en grundskola på den ort där barnen vistas även om det inte är den kommun där de är skriva. Det tredje är att kravet "långvarig vistelse" på sjukhus tas bort.
Det fjärde är att det ska finnas legitimerade lärare på sjukhus, de som ska undervisa barnen. Herr talman!
Att föreslå, såsom regeringen har gjort, att elever som vistas i ett hem för vård eller boende ska garanteras undervisning inom skolväsendet är viktigt, inte minst med tanke på den grundläggande principen att alla barn ska ha lika tillgång till utbildning inom skolväsendet oberoende av till exempel sociala förhållanden.
De barn som här berörs är barn som ofta befinner sig i en svår situation. Det är därför särskilt viktigt att säkerställa rätten till lika tillgång till utbildning inom skolväsendet för dessa barn.
För att säkerställa att barnen får den utbildning som de har rätt till föreslås här att skollagen ändras så att dessa barn får rätt att bli mottagna i den kommunala skolan eller kommunala grundsärskolan där de vistas, även om det inte är i den kommun där de är folkbokförda. Inte så sällan hamnar barn på sjukhus.
Ibland är det kortvarigt men ibland långvarigt. Definitionen av vad som menas med långvarigt har hittills varit svårtolkad. Det har tolkats olika av skolans folk, vilket lett till att barn ibland inte har fått den utbildning som de har rätt till. Nu tas kravet på långvarig vistelse bort.
Det blir därmed enklare att ge barnen den utbildning som de har rätt till, även om de vistas på sjukhus under kortare perioder.
För att säkerställa att utbildningen håller tillräcklig kvalitet villkoras det genom att de lärare som undervisar på sjukhus ska ha legitimation. Herr talman! Även lärare i de särskilda HVB-hemmen får förstärkta rättigheter. I dag råder det oklarhet om skolväsendets grundprinciper också ska gälla HVB-hem.
I och med detta betänkande tas oklarheterna bort och det blir tydligare. Genom förändringarna förstärks dessa barns rätt till utbildning. Med det vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Jabar Amin (MP):
Jag är glad, Christer Nylander, att vi är ense om de förändringar som föreslås i betänkandet, alltifrån inga avgifter, att mandatet för regeringen att besluta om riktlinjer för riksinternat tas bort till frågan om de dubbla avgifterna. Det är glädjande att sju partier i Sveriges riksdag är eniga.
Det är positivt. Ni hade åtta år på er, Christer Nylander. Den tidigare regeringen kunde ha gjort dessa förändringar tidigare. Nu görs de under den rödgröna regeringen.
Det är helt riktigt att det fanns direktiv och att en utredning gjordes under alliansregeringen, men om ni hade menat allvar på riktigt hade ni kunnat inleda dessa förändringar redan när ni kom till makten 2006-2007. Låt oss vara glada över att vi är eniga.
Jag ville ta tillfället i akt och fråga om en förändring som vi inte har hunnit genomföra men som har diskuterats mycket. Jag berörde frågan i mitt anförande. Det gäller de enormt höga årsavgifterna, som varje regering så småningom måste ta ställning till vad man ska göra med.
Det är avgifter på en kvarts miljon kronor per elev och år. Det vore intressant att höra hur Alliansen och Folkpartiet ställer sig till den frågan. Den tas inte upp i betänkandet, men det är en fråga som vi säkerligen kommer att återkomma till.
Jabar Amin (MP):
Jag fick inte riktigt svar på min centrala fråga hur man ställer sig till avgifter på en kvarts miljon kronor per elev och år. Om skolor har de avgifterna vet vem som helst att det inte är skolor för gemene man, att det inte är skolor för alla. Det är skolor för de välbeställda och de absoluta topparna av dem.
Det är inte många människor som kan pumpa in en kvarts miljon per år i avgifter. Det här är intressant. Frågan tas som sagt inte upp i betänkandet, men den finns med i debatten. Det är viktigt för det fortsatta arbetet att veta hur Alliansen eller i detta fall Folkpartiet ser på frågan.
Jabar Amin (MP):
Jag hade förberett ett anförande för att gå in lite mer i detalj på det betänkande och den proposition vi debatterar.
Jag lämnar dock detta åt sidan och börjar med att tacka Betty Malmberg, Ulrika Carlsson i Skövde, Christer Nylander och alla andra vänner här för deras starka stöd för de mänskliga rättigheterna och allas lika värde. Mina vänner!
Det går här en klar skillnad mellan flertalet av de svenska partierna - mer eller mindre alla - och ett parti. Vi vill se allas lika värde och erbjuda utbildning även till barn som är födda i andra länder och av någon anledning, till exempel för att undkomma krig och förtryck, har hamnat i Sverige.
De är inte här för att föräldrarna har gjort fel, som somliga partier säger. Sedan har vi det parti som sorterar samhället i vi och de - det parti som vill neka och beröva vissa barn rätten till en högkvalitativ utbildning.
Jag är glad över att det trots våra skillnader i olika frågor i Sveriges riksdag finns en bred samstämmighet om de grundläggande mänskliga rättigheterna, som att vi ska erbjuda alla en bra utbildning oavsett var i världen de är födda. Det är jag glad för, och det vill jag tacka för. Herr talman!
Den här propositionen handlar i huvudsak just om att erbjuda även barn som av en eller annan anledning är nyanlända rätt till undervisning. Det handlar om att sätta in en definition: Vad är det som menas med "nyanlända"? I alla fall flertalet av oss verkar klara över att det är bra.
Många av oss - mer eller mindre alla - är också glada över att man sätter in kravet på bedömning. Dessa barn ska ha rätt till en bedömning. Skolan ska göra en bedömning av deras kunskaper, och när det saknas kunskaper ska man erbjudas stöd och möjligheten att gå i förberedelseklass.
Stödet ska sättas in på ett tidigt stadium. Det handlar om att se till att skolan blir likvärdig och att se till att alla barn klarar skolan. Vi måste stödja dem som har sämre förutsättningar att komma vidare. Det är det denna proposition och detta betänkande handlar om.
Avslutningsvis, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Jag vill återigen tacka alla er som står upp för de mänskliga rättigheterna och för allas lika värde, mot Sverigedemokraternas entydiga nekande av somligas rätt att få undervisning och utbildning i detta land.
Jabar Amin (MP):
Det är tydligt att Sverigedemokraternas representant är ute och cyklar. Det här är inte en migrationsdebatt. Vi har en utbildningsdebatt. Det är inte asylreglerna vi diskuterar.
Vi diskuterar om Sveriges riksdag ska tillåta att alla barn ska få den bedömningen, oavsett om de är födda här eller inte, oavsett om de enligt Sverigedemokraterna är så kallade illegala eller inte - det finns nämligen inte illegala barn. Vi diskuterar om de ska få rätt till en kvalitativ utbildning.
Alla i Sveriges riksdag, förutom Sverigedemokraterna, vill ge dem den rätten, har gett dem den rätten och vill fortsätta se till att de får den bedömning och det stöd som föreslås i betänkandet. Ni sverigedemokrater vill däremot beröva de barnen det. Ni beskriver dem som illegala, och de ska inte ha rätt till det. Nej tack!
Det är skiljelinjen mellan alla oss andra och er. Vi står för allas lika värde, och vi står för de mänskliga rättigheterna. Ni står för sortering, för en sorteringspolitik och en politik som hör till det förflutna.
Jabar Amin (MP):
Jag begärde replik för att upplysa Christer Nylander om vad regeringen vill. Liberalernas Christer Nylander hävdade att regeringen inte vet vad den vill med skolan. Då är han dåligt påläst. Vad regeringen vill är att ha en jämlik skola.
Vad regeringen vill är att ha en skola för alla barn. Vad regeringen vill är att ge varje barn en ärlig chans att utvecklas. Vad regeringen vill är att se att kunskapsnivån i skolan höjs. Vad regeringen vill är att förbättra villkoren för alla lärare och all skolpersonal. Vad regeringen vill är att se till att vi har världens bästa förskola och skola.
Vad regeringen vill är att utveckla den svenska skolan. Vad vet vi med facit i hand efter åtta år med misslyckad allianspolitik och med Liberalerna, före detta Folkpartiet, vid skolrodret? Vad blev utfallet?
Jo, större segregation, lägre kunskapsnivå och större utslagning överallt. Och alla - från lärare till Skolverket och OECD - klagade på att Sverige halkar efter mer och mer. Jag hoppas att du är mer påläst till nästa gång, Christer Nylander.
Det har deklarerats tydligt och klart vad regeringen vill, och jag förstår att det inte är dit ni vill. Ni vill ha en skola som inte är jämlik.
Jabar Amin (MP):
Det är inte bara jag som har kritik mot alliansregeringens skolpolitik, utan den delas av många tunga instanser.
Om man tittar på verkligheten, på vad som skett med kunskapsnivån, på hur många som slagits ut från den svenska skolan och på hur arbets- och lönevillkoren blivit för lärarkåren och de som arbetar i skolan ser man hur mycket negativt er politik har lett till.
Nej, herr talman, vi vill inte använda samma recept som Alliansen hade. Vi vet att det receptet bevisligen leder fel. Liberalerna brukar säga att de mäter framgång i antal lagar - antal.
De tror att man når målet bäst om man springer fort. Nej, om man springer fort men åt fel håll kommer man inte till målet. Det är vad ni har gjort under åtta år - ni har sprungit fort, men åt fel håll. Det var därför ni inte kunde höja kunskapsnivån. Det var därför det blev utslagning. Det var därför lärarkåren och andra inom skolan fick det för svårt.
Den politiken är det ni som ska stå till svars för, Christer Nylander, inte jag. Vi presenterar en politik för en jämlik skola, för att erbjuda alla barn en utvecklingsmöjlighet, för att höja kunskapsnivån och för att se till att våra lärare och de som arbetar i skolan får de bästa förutsättningarna. Om det inte räcker för dig, Christer Nylander, är det inte vårt problem.
En jämlik skola är viktigt för oss, och det är bland annat dit vi vill komma.
Jabar Amin (MP):
Ulrika Carlsson lyssnade inte så noga, men jag sa att ingen regering har satsat så mycket som denna regering gör. Här har jag en lista över de satsningar som har gjorts under de senaste nio åren, varav åtta alliansår. Ingen regering har satsat lika mycket som vi satsar nu.
Det har satsats 1 miljard ibland, ibland 1 1⁄2 miljard och ibland 2 miljarder och så vidare. Nu satsar vi hela 5 miljarder, och det är en historisk satsning. Jag sa inte att ni skär ned.
När det gäller de satsningar som regeringen gör jämfört med vad Alliansen gör - eller det som ni kallar mindre anslag - så är det nedskärningar. Man kan kalla det för mindre anslag, men mindre anslag kommer att påverka skolan.
Lärarna behöver ökade anslag och högre lärarlöner. Det är därför som vi gör dessa satsningar. Vi ser nödvändigheten av att utveckla den svenska skolan. Med facit i hand såg vi att er politik inte nådde dit som ni ville.
Det blev lägre kunskapsresultat, större segregation, ökade bördor för lärarna och lärarna fick inte bättre lönevillkor och arbetsvillkor. Det är därför som det är så nödvändigt med ökade resurser. Det är häpnadsväckande att höra dig säga att de säkert kan göra nytta. Självfallet gör mer resurser till lärarna och till eleverna mer nytta.
Jabar Amin (MP):
Det första klargörandet är att det var 12 600 pedagogiska tjänster som ni skar ned på från 2006 till 2014. Det andra klargörandet är att Skolverket, OECD och hela Sverige vet att under Alliansens tid vid makten sjönk kunskapsresultaten.
Alla vet att under Alliansens tid fick lärarna mer arbetsuppgifter. Alla vet att under Alliansens tid fick lärarna inte den lön som de förtjänade.
Under Alliansens tid visste Skolverket, Statistiska centralbyrån och andra myndigheter som arbetar med skolutveckling att utslagningen från svensk skola ökade, att ojämlikheten ökade, att utslagningen ökade - allt detta är fakta och inte någonting som någon hittar på från talarstolen. Det är fakta som finns i rapporter.
Det är detta jag menar när vi 2014 med facit i hand efter åtta år med alliansstyre såg ert springande åt fel håll. Det leder till större segregation och till sämre kunskapsutveckling. Vi gör alla dessa satsningar.
Vad Centerpartiet gör i sin budget på s. 188 är att man sänker anslaget med hela 3 500 miljoner jämfört med regeringen - 3 1⁄2 miljard. Är det någon som på fullt allvar tror att skolan kan gå obemärkt med en sådan sänkning? Nej, det kommer att försämra för svensk skola.