Carina Ohlsson (S):
I det betänkande som vi nu debatterar behandlas ett sextiotal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden förra året på det konsumentpolitiska och på det konsumenträttsliga området. Motionsyrkandena handlar bland annat om sms-lån, införande av en konsumentbalk, Allmänna reklamationsnämnden, resegarantisystemet, prisinformation och konsumentskyddet i offentlig verksamhet.
Majoriteten av dessa motionsyrkanden behandlas i en förenklad ordning. När det gäller dessa motionsyrkanden hänvisar jag till tidigare ställningstaganden från Socialdemokraterna. De är alltså på inget sätt bortglömda. Det jag tänker inrikta mig på nu är de så kallade snabblånen, som också kallas sms-lån.
Det är lån på jämförelsevis små belopp som kan beviljas snabbt och som kan betalas ut på några timmar men som ofta har höga avgifter och räntor, vilket vi har hört om tidigare. Att starta sms-låneverksamhet är i dag enkelt. Finansinspektionen registrerar namnen på snabblåneföretagen och gör vissa kontroller i fråga om lämplighet.
Men i övrigt kontrolleras inte verksamheten i den omfattning som vi anser behöver ske. I dag krävs tillstånd endast för de verksamheter som kombinerar utlåningsverksamhet med inlåning. Det anser vi socialdemokrater är oacceptabelt.
Därför föreslog vi i vår motion att konsumentkreditlagen ska moderniseras genom att alla finansiella institutioner som erbjuder krediter till konsumenter ska stå under Finansinspektionens tillsyn samt att tillstånd för verksamhet ska kunna dras in. Här hade jag kunnat avsluta mitt anförande och sagt: Vad var det vi sade? Men jag tänker tillägga några saker.
Finansdepartementet har äntligen kommit med en promemoria, departementsskrivelsen Ds 2013:26, med namnet Viss kreditgivning till konsumenter . Där föreslås att en ny lag om viss verksamhet med konsumentkrediter införs. Det är mycket bra.
Tillstånd kommer att krävas från Finansinspektionen för att driva sådan verksamhet, och Finansinspektionen ska enligt förslaget kunna kontrollera att finansiella företag följer alla författningar som reglerar verksamheten. Om de inte gör det ska Finansinspektionen kunna ingripa, antingen genom att ta ut en sanktionsavgift eller, vid allvarligare överträdelser, genom att återkalla företagets tillstånd.
Förslaget innehåller också krav på att ett företags handläggning av ett kreditärende ska dokumenteras. Promemorian är nu ute på remissbehandling, och en ny lag ska träda i kraft den 1 januari 2014. Därför har vi ingen reservation, för vi tycker att vi har hörsammats i det vi socialdemokrater tycker i frågan. Herr talman!
Detta är självklart mycket bra, men jag hoppas också att regeringen studerar vem som tar dessa lån och varför samt hur låntagarna ska kunna ta sig ur de skuldfällor de sitter i på ett snabbare sätt.
I regeringens promemoria kan vi läsa: "Enligt uppgifter från KFM beror det ökade antalet ansökningar om betalningsföreläggande avseende sms-lån på 'usel kreditprövning'. Sms-lånen riktas enligt KFM till dem som förvägras andra tjänster, dels ungdomar, dels äldre personer med överskuldsättningsproblem.
Av myndighetens statistik framgår att det är ungefär lika många män som kvinnor som finns registrerade hos myndigheten för obetalda sms-lån. Bland kvinnor mellan 46 och 55 år är dock procenttalet högre, 58 procent. Bland ungdomar har andelen av de obetalda sms-lånen sjunkit från 35,9 procent 2007 till 19 procent 2011."
Under 2012 har det dock höjts till 21 procent, vill jag tillägga. "Enligt Konsumentverket är en typisk snabblånekund en 37-årig ensamstående kvinna med barn. De flesta ansökningar görs i slutet av månaden och 60-70 procent av dem som söker är återkommande kunder, dvs. de har tidigare ansökt om snabblån."
Av detta kan vi förstå att det inte är för att köpa lyxprylar de lånar utan helt enkelt för att kunna få vardagen att gå ihop. Detta var också vad vi fick reda på under den offentliga utfrågning som vi i civilutskottet anordnade i februari. Några av företagen som lånade ut pengar hade nämligen också gjort undersökningar av vilka som var låntagare och vad de använde pengarna till.
Det är detta jag menar när jag tycker att regeringen måste se till de bakomliggande orsakerna till att arbetslösa ungdomar, ensamstående kvinnor med barn och i allt högre utsträckning pensionärer är hänvisade till oseriösa långivare för att kunna försörja sig.
Att jag säger "oseriösa" är på grund av att Konsumentverket under 2012 och 2013 har granskat 22 av de snabblåneföretag som är registrerade hos Finansinspektionen och ytterligare ett bolag som erbjuder snabblån till konsumenter. Av de 17 undersökningar som är avslutade har 15 av bolagen har varnats för att de har brustit i kreditprövningen.
Statistik från Kronofogdemyndigheten visar att det under 2012 inkom 53 709 ansökningar om betalningsförelägganden som rör obetalda snabblån, vilket, som vi har hört tidigare, motsvarar en ökning med 62 procent jämfört med 2011. Ungdomar står för drygt en femtedel av de obetalda lånen.
Detta är inte heller hela bilden, för en del av bolagen säljer lånen till finansbolag som driver in skulderna. Detta får till följd att de inte syns i statistiken. Antagligen är det alltså många fler än 53 709. Herr talman!
För att sammanfatta: För det första är det bra att det kommer skärpningar i lagstiftningen för snabblåneföretagen, framför allt för konsumenterna men även för konkurrenssituationen för seriösa långivare.
För det andra har jag en uppmaning till regeringspartierna: Se till de bakomliggande orsakerna för såväl unga och gamla som ensamstående kvinnor - ja, alla som måste kunna ha en möjlighet att försörja sig och inte vara hänvisade till oseriösa långivare. Slutligen: Snabba på och kom med nya förslag när det handlar om överskuldsättning!
Det handlar om de tiotusentals som vi både i vårt eget betänkande och i promemorian från Finansdepartementet har sett sitter i denna situation och har lurats in i skuldfällor av oseriösa långivare. De kan ta hela livet för dem som är satta i den situationen.