Tomas Eneroth (S):
Låt mig först ta det sistnämnda gällande Arlandabanan. Detta projekt beslutades den 8 juni 1994. Det var då en annan majoritet. Det var en borgerligt ledd regering som, förenklat uttryckt, privatiserade denna del och gjorde en satsning på ett järnvägssystem som i ett långsiktigt avtal inte gav möjligheter för politiken att påverka förutsättningarna.
Jag noterar att Vänsterpartiet då stödde Socialdemokraternas reservation i frågan. Nu har vi att förhålla oss till den drift och det avtal som finns. Det ska ändå tilläggas att Arlandabanan, trots diskussionen om priserna, faktiskt sköter uppdraget på ett väl fungerande sätt. Tågen går i tid.
Men naturligtvis finns det alla skäl i världen att förbättra förutsättningarna för än mer klimatsmarta resor ut till Arlanda. Det är en diskussion som jag tror kommer att bli än mer aktuell nu när vi närmar oss en revidering av nationell plan. Jag noterar att man från Stockholmsregionen lyfter upp frågor om att hitta än mer klimatsmarta resor framöver, inte minst till Arlanda.
När det gäller Swedavias rapport var det nog, mycket riktigt, klokt av regeringen att ge detta uppdrag. Swedavia redovisade rapporten för mindre än en månad sedan. Jag uppskattar verkligen att trafikutskottet tog utrymme och tid att få sig en ordentlig genomgång av förutsättningarna, och så har vi naturligtvis också gjort i regeringen. Det är dock mindre än en månad sedan, och förutsättningarna måste naturligtvis analyseras.
Jag kan ha all respekt för att Jens Holm är ivrig i detta läge, men vi har gått från ett läge där vi för något år sedan hade en ordentlig ökning av flyget, inte bara i Sverige utan i hela världen, till ett läge där vi för några månader sedan kunde konstatera att allt reguljärt flyg mellan länder i princip har upphört. Det är en ordentlig omstöpning av förutsättningarna för flyget.
Då bör man också analysera de långsiktiga förutsättningarna för flyginfrastrukturen, och det är detta vi från regeringens sida nu gör ordentligt. Men en sak ska ingen tvivla på: Flyget behövs i Sverige, men flyget behöver ställa om. Flyget behöver ställa om - inte bara för att vi ställer politiska krav på det utan också för att samhället faktiskt ställer krav på att alla transportslag ska ställa om. Vi ska bli världens första fossilfria välfärdsland.
Vi ska bli ett land som visar att det inte bara går att ställa om vägtransporter, järnväg och sjöfart utan också att flyget med biobränsle, och för den delen med elektrifiering, klarar att ställa om. Det vill svenskt flyg.
Här finns en möjlighet - eller ett fönster, om vi nu ska använda det uttrycket - att också se till att den återstart som kanske kommer inom flyget de kommande åren ska vara en grön återstart, så att det inte ska råda någon tvekan om att flyget, när det återstartar, också ställer om.
Därför är det viktigt att vi nu noggrant analyserar förutsättningarna, både de infrastrukturella förutsättningarna när det gäller flygplatskapaciteten och förutsättningarna för flyget att klara omställningen. Man ska ha respekt för att det finns flygaktörer som nu är ekonomiskt svaga. Detta är ett av skälen till att riksdagen har ställt sig bakom regeringens förslag att gå in med kreditgarantier eller annan typ av ekonomiskt stöd till flygets aktörer.
Men resurserna ska framöver också kunna användas för att flyget ska ställa om så att vi klarar ett klimatsmart resande både till och från Arlanda - där är Jens Holm och jag helt överens.