Elisabeth Svantesson (M):
Jag ser som regeringens viktigaste uppgift att jobben ska bli fler och komma fler till del. Det handlar alltså både om att jobben måste fortsätta växa fram i vår ekonomi och om att de ska komma fler till del. Det handlar om det som Ylva Johansson var inne på: matchning. Men hur sker då allt detta? Hur växer jobb till på en arbetsmarknad? Hur sker det, och hur har det skett i Sverige?
Låt oss gå tillbaka till år 2006. Då hade vi en god konjunkturutveckling, men jobben växte aldrig till. Det var någonting som inte fungerade på svensk arbetsmarknad. Sedan dess har mycket hänt. Det har bland annat varit en kris som vi fortfarande dras med. Trots detta är det, som jag var inne på tidigare och som Hanif Bali har nämnt, 200 000 fler som har ett jobb att gå till. Vad beror det på?
Det beror på att vi har haft reformer som har gjort det mer lönsamt att arbeta. Det påverkar sysselsättningen. Men det är också injektioner i ekonomin när man sänker skatter och ökar köpkraft. Vi har haft tydliga reformer för att stärka svensk konkurrenskraft. Vi har satsat på forskning och på utveckling. Vi har sänkt bolagsskatt, och vi inför investeraravdrag för att företag ska komma till Sverige.
Det ger jobb i Sverige. Vi har också gjort stora reformer för att förbättra svensk utbildningspolitik. Det är grunden för att våra unga på sikt ska vara matchningsbara på arbetsmarknaden. Allt detta har varit viktigt och nödvändigt och lett till att fler arbetar i dag än 2006. Men jag är inte nöjd med detta. Jobben måste fortsätta att växa fram och komma fler till del.
Där är vi just inne på matchningen. Det är oerhört viktigt för mig som arbetsmarknadsminister att matchningen fungerar ännu bättre. I en lågkonjunktur är det ofta så att de som har en svagare förankring på arbetsmarknaden riskerar att hamna lite längre bort. Det är därför det är viktigt att vi fortsätter att satsa på en god universitets- och högskoleutbildning. Låt mig bara konstatera att nästa år är det ungefär 300 000 som kommer att läsa på Sveriges universitet och högskolor.
År 2006 var det färre. Vi har gjort stora satsningar i utbildningssystemet. Vi har gjort stora satsningar på yrkesförberedande program och yrkesprogram. Vi har gjort stora satsningar när det gäller lärlingar - jag kommer att komma tillbaka till det lite senare. Alla de här satsningarna är viktiga just för att matchningen ska fungera.
Men Socialdemokraterna fortsätter att måla Sverige väldigt svart trots att vi har en arbetslöshet som ligger lägre än eurozonens - den ligger på någonstans runt 12 procent, och vår ligger på 8. Man fortsätter att måla Sverige väldigt svart, trots att sysselsättningen har ökat i en djup kris. Man fortsätter att måla Sverige väldigt svart, trots att vi har mycket starka reallöneökningar i Sverige.
Och man fortsätter att måla Sverige svart, trots att många människor nog inte känner igen sig i den bilden. Vad är då alternativet, herr talman? Alternativet som Socialdemokraterna presenterar är ju någonting som skulle leda till dess motsats. Socialdemokraterna tycker om att prata om att sänka arbetslösheten och vill gärna sätta upp mål för det. Men de förslag som man har lagt på riksdagens bord går i realiteten tvärtemot det målet.
När man gör det dyrare för företag att anställa till exempel unga människor, när man gör det dyrare för svenska företag att betala skatt, därför att man höjer bolagsskatten, eller när man gör det dyrare för restaurangföretag att finnas, blir inte jobben fler.
När man dessutom höjer ersättningsnivåerna, man tar de ökade skatterna och puttar in dem i bidragssystem, transfereringssystem, vet vi att vi med all säkerhet hamnar i den situation där vi var 2006, nämligen att jobben inte kommer att växa till och att arbetslösheten då också kommer att stiga.