Anna Ekström (S):
Jag kan inleda med att replikera på det senaste och säga att en självklar utgångspunkt för skolans verksamhet är alla människors lika och okränkbara värde.
Om det är ett delsvar på frågan huruvida tolerans ska vara förbehållen vissa grupper eller inte låter jag vara osagt, men för mig är det en självklarhet att alla människors lika värde och okränkbarheten av människors lika värde är en utgångspunkt i vår skollag och även i flera andra viktiga lagstiftningar. Jag övergår till det som Gudrun Brunegård frågade om senast.
Jag kan väl inleda med att säga: Så bra att Gudrun Brunegård håller med om att religionsutövning inte ska blandas ihop med myndighetsutövning eller med den offentliga makten, och så bra att Gudrun Brunegård säger att tro och vetenskap ska hållas isär. Eller sa Gudrun Brunegård verkligen det?
För mig är det en självklarhet att skolans verksamhet, både utbildningen och undervisningen i skolan, ska bygga på vetenskaplig grund och på beprövad erfarenhet. I undervisningen är vetenskap och beprövad erfarenhet en självklar utgångspunkt. Vetenskap och beprövad erfarenhet ska i detta sammanhang ses som stående på egna ben.
Det finns ingen annorlunda vetenskap och beprövad erfarenhet för den lärare eller den elev som har eller inte har en kristen eller annan tro eller som inte tror alls. Detta fundament gäller för vår undervisning; den ska vila på vetenskap och beprövad erfarenhet. Det, fru talman, gäller också religionsundervisningen.
Att man dessutom - vid sidan av detta - som lärare, som elev och faktiskt också som vetenskapsman eller vetenskapskvinna kan ha en personlig tro eller inte ha en personlig tro är en helt annan sak. Jag är väldigt mån om att den svenska skolan även fortsättningsvis i sin undervisning ska vila på vetenskap och beprövad erfarenhet, och jag utgår från att Gudrun Brunegård delar denna övertygelse.
Det skulle kunna tolkas annorlunda, med tanke på den lilla utflykten kring ett antal bekännande kristna vetenskapsmän, men jag utgår ändå från att Gudrun Brunegård håller med mig på den punkten. Det kom en fråga om huruvida det planeras några fortbildningsinsatser med anledning av den kartläggning som Sveriges kristna råd har gjort.
Jag är för min del övertygad om att denna kartläggning har betydelse. Den leder till diskussioner i klassrum, i lärarrum, på skolgårdar och i fikarum, och det är väldigt bra. Detta är en fråga som handlar mycket om hur rektorn leder sin skola och hur läraren leder undervisningen. En ständig reflektion från rektorns och lärarens sida kring hur dessa saker sköts är förstås det allra mest effektiva.
Samtidigt är det väl värt att veta att vi har en barnkonvention som alldeles nyligen har blivit lag. Det planeras från statligt håll fortbildningsinsatser gällande vad denna nya lagstiftning innebär för bland annat dem som verkar i skolan. Framför allt är det Barnombudsmannen som ansvarar för den typen av fortbildning, och jag hoppas att den ska kunna bidra till att barn och elever får sin rätt tillgodosedd.
Det är en rätt de redan har i lagstiftningen. Jag vill också peka på den nationella plan för trygghet och studiero som regeringen alldeles nyss har satt igång med. Det är ett utomordentligt resultat av det samarbete vi har med Centerpartiet och Liberalerna.