KBLab/rixvox huggingface dataset:
Roger Haddad (L):
Jag vill starkt ta avstånd från att jag skulle ha påstått att det är skoltrötta elever som ska erbjudas yrkes- och lärlingsutbildningar. Vi höjde ju intagningskraven från tre ämnen till åtta ämnen för att man över huvud taget skulle få komma in på yrkesprogrammet. Så detta hittar du på här. När det gäller Svenskt Näringsliv och så vidare tycker jag att Socialdemokraterna lyssnar för mycket på Svenskt Näringsliv. Man lyssnar nästan bara på Svenskt Näringsliv. Det finns faktiskt små företag.
Sandberg & Söner i Fagersta, i min valkrets, eller några andra små företag inom industri och verkstadsindustri känner inte igen sig i Svenskt Näringslivs efterfrågan. Svenskt Näringsliv vill i första hand nå ingenjörer och tekniker som ska gå vidare till universitet och högskola. Jag trodde att Socialdemokraterna stod vid sidan om Folkpartiet och Alliansen för att stärka yrkesutbildningarna och höja deras status. Vi ökar kraven för att man ska kunna komma in på ett yrkesprogram. Vi ger mer pengar till handledning.
Vi dubblar pengarna till handledningen för att få de ungdomarna och branschen att ta ett större ansvar och höja kvaliteten. Då påstår Cecilia Dalman Eek att vi sänker kraven. Alla hör att den här diskussionen är fullständigt bisarr. 40 procent av eleverna fick aldrig slutbetyg med er gymnasieskola - de eleverna gick ut våren 2011. Varför kommenterar ni inte den siffran?
Varför vill ni inte se fakta? Det är inte jag som har hittat på det, utan det är Skolverkets fakta. Avslutningsvis, herr talman! IV-programmet var gymnasieskolans stora katastrof. Den här regeringen inrättade fem nya särskilda program där man ställer kvalitetskrav. De som är nyanlända ska få gå ett spår. De som inte kommer in på gymnasiet ska kunna erbjudas någonting konkret.
Men för att kvalitetssäkra innehållet skapades yrkesintroduktion som vi nu ska ställa krav på. Men där har ni inget annat alternativ än att föreslå treåriga utbildningar.
Roger Haddad (L):
Det finns riksdagsbeslut som Cecilia Dalman Eek kan ta del av där vi har höjt kraven för att man ska kunna komma in på gymnasiet. Ni har precis motionerat för att man ska sänka kraven när det gäller att komma in på det studieförberedande programmet, från nio ämnen till fem ämnen. Det står i betänkandet. Komvux kan vi lämna därhän. Men jag besökte nyss den socialdemokratiska kommunen Kungsör som erkänner att man drar ned på den kommunala vuxenutbildningssatsningen med tanke på att staten satsar.
Jag tycker att det är mycket kritiskt att det får gå till så här. Det är helt oacceptabelt. 7 000 ungdomar hoppar av gymnasiet varje år redan i årskurs 1. De vill inte eller är inte motiverade. Eller av olika anledningar kommer de inte in i den nationella programstrukturen. Och här påstår ni att vi inför ettåriga gymnasieutbildningar.
Vi var ju överens i betänkandets text om att det inte finns något som heter ettåriga gymnasieutbildningar, utan konkret står det inom ramen för yrkesintroduktion. När beslutet togs i riksdagen och i utskottet om att införa fem så kallade särskilda program var det, vad jag minns, ett enigt utskott.
Om det är så att ni står här och arkebuserar idén om yrkesintroduktion är det ett nytt ställningstagande, som till exempel Rossana Dinamarca kanske vill kommentera. Det vore ett nytt ställningstagande från de rödgröna om ni frångår beslutet om fem särskilda program på yrkesintroduktion. Det är innehållet vi nu är inne på och ger specialuppdrag till Skolverket om. Det är inget nytt. Det är inga nya program.
Men vi försöker åtminstone hantera ungdomsgruppen under gymnasietiden. De här ungdomarna kommer kanske sedan att gå till vuxenutbildning eller arbetsförmedling, eller de kanske får ett jobb. Men under perioden då de är 16-19 år kommer de inte att bli behöriga till ett nationellt program, och där står ni totalt svarslösa.
Roger Haddad (L):
Rossana Dinamarca, Vänsterpartiet, drar inga som helst slutsatser av att 40 procent av gymnasiets yrkeselever lämnade gymnasiet utan slutbetyg, vilket är den officiella måttstocken, som Sveriges riksdag har slagit fast. Det är så vi mäter. Det är inte något tricksande med statistik.
Om det är någonting annat vi ska mäta utifrån får väl Vänsterpartiet framföra det här eller i utskottet. Vi vet utifrån expertunderlag att grundskolans resultat och insatser starkt påverkar hur man sedan klarar sig på gymnasiet. Vi signalerar till elever i grundskolan att de måste bli duktigare. De måste ha fler godkända ämnen för att komma in på det nationella programmet.
Förut var svenska, engelska och matte, så att säga, det formella kravet. I min hemkommun, Västerås, tog Socialdemokraterna bort det, så man kunde ha noll poäng och komma in på medieprogrammet eller handelsprogrammet. Du behöver alltså inte berätta för mig vad det är att sänka kraven. Det är helt absurt. Vi höjer kraven. Vi säger att det inte räcker med tre ämnen. Det räcker inte med noll poäng och att komma in som så kallad Privelev på gymnasiet, komma in bakvägen och misslyckas efter två år.
Kommer man in med godkända betyg, inga snälla G utan riktiga godkända betyg, kommer fler att klara av gymnasiet. Det förs fram kritik mot upplägget, men det var ju Anita Ferms utredning. Hon konstaterade att det fanns för dålig arbetslivskoppling. Branschen tyckte att eleverna inte var så att säga job ready. De kunde inte få anställning.
Det är också ett syfte med gymnasiet. Varför ska vi inte underlätta med mer praktiska inslag och yrkesinslag för dem som vill gå ut i arbetslivet?
Roger Haddad (L):
Socialdemokraterna och Vänsterpartiet har under mina elva år som skolpolitiker alltid värnat att det ska vara så lätt som möjligt att komma in på gymnasiet. Man struntar fullständigt i hur det går för eleverna efter gymnasieskolan. Det är ett svek mot alla dessa ungdomar. Vi satsar på läraryrkets status. Vi inför lärarlegitimation så att de undervisande lärarna har utbildning i de ämnen de undervisar i. Vi gör just nu karriärstegssatsningar, som vi återkommer till.
Vi har höjt kraven för att komma in på gymnasiet. Att det är olika antagningskrav till yrkesutbildning kontra studieförberedande utbildning är motiverat av att det är anpassat till hur eleverna sedan ska gå vidare till vissa program på universitet och högskola kontra yrkeshögskola. Kom inte och påstå att vi sänker kraven eftersom vi de facto höjer från tre till åtta ämnen och till tolv när det gäller de studieförberedande programmen.
Hur som helst gillar ju Vänsterpartiet inte den här politiken. Ni kan ju fortsätta att motionera om att ta bort kravet till studieförberedande utbildning. Ni kan fortsätta att motionera, men precis den politik som ni står här och pläderar för har totalt misslyckats. Det är därför 40 procent på yrkesprogrammet inte får slutbetyg. Det är därför 25 procent på de studieförberedande programmen inte får något slutbetyg.
Det är ändå det som är gymnasieskolans uppdrag, att undervisa ungdomar och förbereda dem för högre studier eller för arbetslivet så att de får en gymnasieexamen. När så många inte fick det med er politik var det väl någonting som inte stämde.
Roger Haddad (L):
Jag ska komma med några kommentarer. Det var väldigt många frågor. Den här regeringen har satsat på högskolan. Den här regeringen har satsat på forskningspolitiken. Att vi skulle sänka ambitionerna eller inte satsa på politikområdet utbildning och forskning är fel. Sedan vill jag kommentera påståendena om att vi skulle sänka kraven samtidigt som arbetsmarknaden söker folk med högre kompetens. Det är därför vi har gjort om gymnasieskolan.
Er gymnasieskola var det 30-35 procent som lämnade utan slutbetyg. På yrkesprogrammen var det 40 procent som lämnade skolan utan slutbetyg. Ändå vill ni att de ungdomarna ska förberedas till högskolan. Vi kan se att övergångsfrekvensen från yrkesutbildning till högre studier inte är mer än 40-50 eller kanske 60 procent. Vi satsar på kvalitet. Kvaliteten i gymnasiet påverkar starkt kvaliteten i högskolan.
Vi fick i går signaler om att man talar om en gymnasifiering av högskolan, och så var det också när jag studerade på högskolan. Tror du verkligen, Louise Malmström, att er expansiva politik skulle förbättra detta?
Det låter som om det viktigaste är att öka antalet platser och att alla ska komma till högskolan, men vart de sedan tar vägen, om de över huvud taget kommer ut och om de kommer ut i arbetslivet, verkar vara av sekundär karaktär. Jag håller inte med i detta. Det kostar flera miljarder av skattebetalarnas pengar. Vi fokuserar i alla våra inlägg på kvalitet. Ni nämner det knappt.
Roger Haddad (L):
När arbetsmarknadsläget var skakigt utökade vi antalet platser. Sedan gjorde vi en justering. Vi drar ned lite grann, men Socialdemokraterna och Louise Malmström drar också ned. Du erkänner inte det, Louise Malmström, men det står i ert budgetalternativ. När det gäller kvalitetsindikatorerna och kvalitetsutvärderingssystemet har Lars Haikola, som är universitetskansler, sagt att vi efter europeiska förhållanden har ett bra system som han försvarar.
Han, som professionell, säger att vi har ett bra system. Det är det vi vill arbeta med. Jag vet att de rödgröna inte tycker om det, men jag litar mer på Lars Haikola än på Socialdemokraterna i det här ärendet.
Nu är det är ingen gymnasiedebatt, men jag vill ändå säga att vi har skärpt kraven dels för att komma in på gymnasiet - från tre ämnen till åtta ämnen på yrkesprogrammen och från tre ämnen till tolv ämnen på studieförberedande program - och vi har sagt att när man lämnar gymnasiet ska det ställas krav i alla ämnen, matte, svenska och engelska. Förr kunde man undanta ett ämne. Det kan man inte nu. Man ska ha en gymnasieexamen för att få en grundläggande allmän högskolebehörighet. Men detta spelar ingen roll för er.
Ni envisas med att killar och tjejer på fordonsprogrammet ska ha högskolebehörighet. Även om bara ungefär 60 procent får slutbetyg är anställbarheten 90 procent, fick jag i förrgår höra av Lars Calmfors, som är professor. De ska ut i arbetslivet! Det är viktigt att ställa krav på de utbildningar som verkligen är studieförberedande och högskoleförberedande. Det är det som ytterst kommer att avgöra kvaliteten på högskolans utbildningar.
Roger Haddad (L):
Det var många frågor. Men vi ska ha en gymnasiedebatt inom kort. Låt mig ändå säga att de 895 miljonerna för gymnasiet ligger fast i årets budget, och det är inte någonting som regeringen har tagit tillbaka. Vid utbildningsutskottets hearing för drygt en månad sedan sade företrädarna att om de får ett år till på sig bedömer de att de kan genomföra de effektiviseringar som utredaren Anita Ferm förutspådde. När det gäller Västerås stad, som Gunilla Svantorp inledde med att ta upp, var jag själv ansvarigt kommunalråd där.
Vi gick in kommunalt och gjorde höjningar, och vi maxade och var uppe och snuddade vid 75-80 kommunala miljoner på vuxenutbildningen. Det var nivån när jag avgick och kom in i riksdagen. Nu när staten skjuter till statsbidrag väljer några kommuner att ta pengar från vuxenutbildningsbudgeten och föra över dem till gymnasieskolan. Jag tycker att det är olyckligt, men så kan det bli med det kommunala självstyret. Sammantaget påverkar detta det totala utbudet av vuxenutbildningsplatser.
Därför kan Socialdemokraterna inte enkom kritisera det totala utbudet genom att inte beakta hur kommunerna agerar. Även om staten nu går in med vuxenutbildning, lärvux eller yrkesvux för att utöka antalet platser måste ni också beakta kommunernas neddragningar. Det var inte jag som jämförde med 2006, det var kollegan Jan Ericson.
Men när det gäller vår ambition gör vi alla dessa satsningar - folkhögskolesatsning, satsning på lärvux, olika typer av sfi-lyft och lärarlyft, matematiksatsningar inom Arbetsförmedlingens område och inom grundskolan - och totalt sett har vi höga ambitioner. När det gäller vuxenutbildningen - det gäller både yrkeshögskolan och annan vuxenutbildning - skjuter vi till medel.
Men skillnaden mellan oss och Socialdemokraterna är att vi utgår från hur konjunkturen ser ut och pumpar inte ut pengar i onödan.
Roger Haddad (L):
När man hösten 2006 tog bort de öronmärkta pengarna fick kommunsektorn behålla dessa statsbidrag i sin påse. Sedan var det upp till kommunpolitikerna om de ville lägga dessa pengar på vuxenutbildningen, grundskolan eller äldreomsorgen. Men staten tog inte in pengarna och började bygga vägar för dem. Det är felaktigt.
I övrigt tycker jag att vi har kunnat visa till exempel att olika typer av statliga program inom vuxenutbildningen och yrkeshögskolan expanderade under 2008 och 2009. När det har varit lite bättre har vi dragit ned på detta. Men jag tycker själv, vilket jag sade, att det fortfarande är en osäker arbetsmarknad.
Det är därför som vi utökar antalet platser - jag nämnde yrkesvux och lärlingsvux - tillsammans med platserna på yrkeshögskolan. Jag vidhåller att det är kommunerna som är ansvariga för att erbjuda vuxenutbildning för sina invånare. Det är de som är ytterst ansvariga. Vi behöver inte ens jämföra med 2006. Det har hänt saker i samhället. Kommunerna har ett ansvar för sina medborgare.
Staten går i dessa svåra tider in och skjuter till medel. Då tycker inte jag att kommunerna ska dra ned. Det är det som är problemet, inte att staten satsar mindre när det är ett bättre konjunkturläge och ökar ambitionerna när det är ett sämre konjunkturläge.
Roger Haddad (L):
Kerstin Nilsson tar upp en viktig fråga, men jag blev förvånad över att Socialdemokraterna lyfter upp detta. När vi har debatter inom vuxenutbildningsområdet, fru talman, brukar inte Socialdemokraterna nämna svenska för invandrare trots att det är en mycket viktig del i arbetsmarknads- och integrationspolitiken. Jag tycker att Maria Arnholm har gett ett mycket bra och utförligt svar. Det finns flera konkreta saker som är under planering.
I vuxenutbildningsdebatterna brukar vi säga att det inom hela vuxenutbildningspolitiken särskilt är svenska för invandrare som med all rätt är satt under lupp. Det beror inte enbart på regeringens utredningar eller regeringens politik, utan detta är ytterligare ett område som kommunerna har ansvar för, fru talman.
Eftersom jag har en bakgrund i kommunalpolitiken vill jag påminna Kerstin Nilsson om att det inte är sällan som socialdemokratiska och vänsterpartistiska politiker aktivt motsätter sig konkurrensupphandling av vuxenutbildning och även svenska för invandrare. Det har gjorts två stora utredningar på uppdrag av Skolinspektionen. 2010 tittade man på 25 kommuner, och nu senast 2011 tittade man på 33 kommuner.
Men kritiken är densamma - precis det som förmedlas i statsrådets svar: Det är dålig kompetens, inte rätt kompetens och för dålig individualisering. Trots att man är medveten om de enskilda nyanländas behov och förutsättningar är det mycket kollektiva lösningar, ingen flexibilitet och dålig kvalitet.
Dessutom finns det en tuff kritik som återkommer, fru talman, mot att många kommuner av de granskade inte ens vet hur kvaliteten ser ut inom sfi eftersom de inte följer upp resultaten trots att sfi kostar miljontals kronor både för staten och för kommunerna. Mitt medskick till Kerstin Nilsson är att det är jättebra att du lyfter upp ärendet, men prata gärna med dina kolleger!
Jag går på våra borgerliga kolleger, men vi har sett ett mönster inte minst i S- och V-styrda kommuner av att man motsätter sig konkurrensupphandling. Om man inte konkurrensupphandlar exempelvis sfi får vi inte ökad bredd, inriktning på akademiska spår eller yrkesspår, kvällspass eller vad det nu kan vara som också är viktigt om man ska lyckas.
Roger Haddad (L):
Jag vill också tacka statsrådet för det utförliga svaret, som visar och betonar Folkpartiets och regeringens prioritering av integrationspolitiken genom den nya etableringsreformen som inte har varit i gång mer än drygt två år. Jag har en fråga till Raimo Pärssinen eftersom han utgår, enligt interpellationen, från att färre nyanlända i Sverige har fått möjlighet till vuxenutbildning ute i kommunerna som en konsekvens av etableringsreformen.
För mig som sitter i utbildningsutskottet är det en nyhet. Jag vill gärna ha en kommentar till detta, för min bild är annorlunda. Förut har man varit helt beroende av kommunala politikers vilja eller ekonomiska möjligheter att sätta in vuxenutbildning eller sfi de första åren.
Vi har från utskottets sida gjort inspel till regeringen, och regering och riksdag har sagt om etableringsreformen att de två tre första åren ska staten ta ett större ekonomiskt ansvar just för att säkerställa att enskilda får en bra start med samhällsinformation, vuxenutbildning, sfi och andra insatser. Jag hoppas att vi kan vara överens om etableringsreformens ansats och vikt.
Vi är alla otåliga och vill gärna se ännu bättre resultat, snabba resultat, när det gäller att korta etableringstiden i Sverige. Jag hoppas att vi är överens från både majoriteten och oppositionen om att etableringsreformen bidrar till att vi kan tillhandahålla snabbare, systematiska insatser utan att de ska vara beroende av kommunpolitikernas vilja eller ekonomiska förutsättningar.
Roger Haddad (L):
Vi representerar olika partier. Jag söker ingen konflikt, utan jag blev orolig när jag såg att Raimo Pärssinen har ställt sin interpellation utifrån bilden att färre nyanlända får del av vuxenutbildning. Det är klart att ingen politiker som är engagerad i skol- och integrationsfrågorna vill att det ska se ut så här.
Jag tycker också att det är positivt att vi verkar vara överens här om tagen, och vi skickar naturligtvis med signalerna till statsrådet att det är jätteviktigt att landa de här utredningarna nu. Oavsett om det gäller sfi-pengen eller bättre kvalitet i sfi och inspelen till etableringsreformen tjänar vi och Sverige på det.
Roger Haddad (L):
Tack, Raimo Pärssinen, för att du lyfter upp den här interpellationen i kammaren. Vi som kommer från Mälardalen och följer den här frågan lokalt, i mitt fall i Västerås kommun, tycker att det är en mycket viktig fråga. Man kan titta på vad som har hänt när det gäller lagen om minoritetspolitik, de finska förvaltningsområdenas ökningstakt och inte minst att det finska civila samhället har engagerat sig starkt i till exempel det här ärendet.
Det är Finska-PRO, Finska Föreningen, förskollärare och väldigt många som följer ärendet och är angelägna om att verksamheten på något sätt ska får överleva. När vi har den här typen av diskussioner i utbildningsutskottet och ställer frågor till ansvarig statssekreterare på högskolesidan när det gäller finska språket generellt sett tror jag inte att han hittar på.
Det handlar om att söktrycket och intresset för den finska språkutbildningen tyvärr är alldeles för svagt. Det är inte någonting som man kan beställa fram. Det är ett hinder i frågan. Trots det har jag fått svar från statssekreterare att regeringen ändå vill satsa på vissa orter när det gäller tillgången till finska språket. Där har man inte räknat upp centrumet vid Mälardalens högskola.
Jag vill också tacka Erik Ullenhag för svaret. Det visar ändå vad Folkpartiet och regeringen gör på det minoritetspolitiska området. Vi hade tidigare i dag en debatt om hur mycket vi som riksdagsledamöter ska gå in i enskilda institutioner och utbildningar. Det blir svårt att vara konsekvent om vi i den ena debatten är för en generell politik och i den andra debatten ska gå in och peta i enskilda utbildningar.
Jag vill ändå visa mitt stöd när Raimo Pärssinen lyfter upp den här frågan. Jag hoppas, och det har jag också framfört lokalt, att lärosätet självt ska inse att vi som bor i Mälardalen och befinner oss i Eskilstuna och Västerås med många personer som har anknytning till Finland ska kunna ha kvar den viktiga verksamheten.
Eftersom vi har varit i kontakt med många berörda vet jag att det pågår en debatt inom akademin om kvaliteten, söktrycket, kompetensförsörjningen, kopplingen och närheten till Stockholms universitet. I den debatten måste de inom akademin och inte minst rektorn för Mälardalens högskola så småningom på något sätt landa.
Det är därför vi inte har fått något besked än, som Erik Ullenhag säger. Det är många som väntar. Hur ska ärendet landa? Alla drömmer om mer pengar. Jag vet inte om det över huvud taget är möjligt att satsa mer pengar på ett område som på andra orter har visat att det inte lockar studenter.
Det minoritetspolitiska arbetet inte minst konkretiserat i finskt förvaltningsområde förpliktigar naturligtvis samhället, staten och kommunen på olika sätt att försöka tillhandahålla dessa utbildningar. Herr talman! Grunden måste vara att det är kvaliteten och söktrycket till utbildningen som ytterst avgör var dessa utbildningar ska bedrivas. Vi fortsätter också att följa ärendet från vårt håll.
Roger Haddad (L):
Jag känner mig väldigt trygg med att integrationsministern heter Erik Ullenhag och är väldigt engagerad i minoritetsfrågor, oavsett om vi pratar om romska frågor eller finska förvaltningsområden. Jag tycker att det är bra att vi i riksdagen lyfter upp de här frågorna, inte minst vi från Mälardalen, Eskilstuna och Västerås där det bor många med finsk anknytning.
Det jag skulle vilja skicka med statsrådet är att regeringen bevakar frågan. Lagen om minoriteter och om finska förvaltningsområden tillkom 2010. Jag var med och införde detta själv som kommunalråd i Västerås våren 2010.
Detta förpliktar kommuner, landsting och samhället att säkerställa tillgången till revitaliserande insatser inom språk, kultur, äldreomsorg, förskola och så vidare. Basen måste vara kvalitet, som jag var inne på tidigare.
Det som jag tycker är viktigt att regeringen bevakar, eftersom det inte är något beslut fattat ännu i denna fråga, är: Hur ser infrastrukturen ut i hela landet - Umeå universitet, Stockholms universitet, Mälardalsområdet och södra Sverige?
Om det skulle vara så att allt ska läggas ned, därför att det inte finns någon efterfrågan men även om det finns efterfrågan från finska förvaltningsområden på biståndshandläggare, äldreomsorgspersonal eller förskolepersonal, måste regeringen titta på det här. Det är väl mitt medskick. Men när det gäller just Mälardalens högskola tror jag att också lärosätet får titta på: Hur ser tillgången till lektorat ut?
Hur ser tillgången till forskningsanknytning ut? Hur ser prissättningen ut? Är det sådana detaljer som påverkar efterfrågan eller intresset från närliggande kommuner när det gäller att köpa uppdrag av dem eller inte? Det är ju lokala frågor som också måste beaktas i hela den här frågan.