KBLab/rixvox huggingface dataset:
Rasmus Ling (MP):
Vi diskuterar många frågor både i kammaren och i andra sammanhang som rör parallellsamhället. Det finns goda skäl till det. Det handlar om människor som utnyttjas och exploateras på olika sätt på arbetsplatser där man inte har de villkor som man ska ha och i andra sammanhang. Det handlar om människor som lever gömda. Det finns alltså goda skäl att diskutera detta, för det är ett stort problem.
Före lunch i dag debatterade vi ett ärende som rörde samordningsnummer, där kontrollen ska stärkas. Det ärende vi har uppe nu handlar om identitetsfrågor och om att öka kontrollen över systemet. Polisen och Migrationsverket ges ökade möjligheter att ta fotografier och fingeravtryck vid inre utlänningskontroller.
Sverige har och ska ha en reglerad migrationspolitik. Man ska inte vistas olovligen i Sverige. Om man gör det ska man inte vara kvar. Därför behöver också myndigheterna kunna identifiera människor, och man måste kunna hitta de personer som inte har rätt att vara i Sverige. Det här är ett förslag som leder ditåt. Fru talman!
Förutom värdet av att kunna hitta människor som inte har rätt att vistas i Sverige och att kunna komma åt den problematik som finns med parallellsamhället finns det andra viktiga perspektiv som vi också måste balansera mot varandra. Det är oerhört viktigt att ha med frågan om diskriminering när vi gör kontroller på det här sättet.
Det går inte att se på en människa om han eller hon är född i Sverige och är svensk medborgare eller är född någon annanstans och har ett annat medborgarskap. Polisen får inte, och ska inte få, göra en inre utlänningskontroll på grundval av utseende. Det måste finnas en grundad anledning till att kontrollen görs. Det är oerhört viktigt. Balansen måste finnas. Vi ska ha kontroller, men de får inte vara diskriminerande.
Fru talman! I förslaget införs också en begränsning när det gäller främlingspass. Det finns inte i dag, och det är en rimlig förändring att göra. Det finns för vanliga pass, och det måste också gälla för främlingspass. Vissa identitetsfrågor inom utlänningsrätten Med detta vill jag yrka bifall till propositionen.
Rasmus Ling (MP):
I april förra året var det som Jonny Cato sa i sitt anförande. Centerpartiet krävde att reglerna i gymnasielagen skulle ändras och lättas på grund av pandemin. Några månader senare när regeringen presenterade ett sådant förslag tvärvände Centerpartiet.
Man stödde också i höstas ett utskottsinitiativ från Moderaterna om den andra delen som förändringen gällde om att korta tiden från två år till ett år. Fru talman! Jag har egentligen en väldigt enkel fråga till Jonny Cato. Vad vill Jonny Cato säga till dem som tar studenten den här veckan och omfattas av gymnasielagen och som skulle vilja se de här lättade reglerna men som inte får det på grund av Centerpartiets beslut?
Rasmus Ling (MP):
Jag får börja med att rätta tillbaka Jonny Cato. Det var två av fem ledamöter som röstade för Moderaternas utskottsinitiativ och tre av fem ledamöter som lade ned sin röst. Jag sa fel, men bara så att det är helt klart. Fru talman! När det gäller långsiktighet i migrationspolitiken ser jag definitivt ett värde av det. Det vore väldigt bra att få till det.
I Migrationskommittén var vi åtta partier som var överens om just den premissen. Men det är inte överordnat allt annat. Att ha en långsiktighet vill man ha för sin egen politik. Jag vill ha en långsikt migrationspolitik som är grön. Den är inte densamma som Maria Malmer Stenergard vill ha för sin moderata linje och vice versa. För två partier i kommittén var det viktigare och överordnat att det skulle vara en långsiktighet, Liberalerna och Centerpartiet, och att det stod över mycket annat.
Andra partier tyckte, enligt vad jag uppfattade i kommittéarbetet, att det viktigaste var att den egna politiken skulle gälla framför att den var långsiktig. Fru talman! Jag uppskattar mycket av det som Centerpartiet har gjort. Jag är glad att man står bakom den bredare humanitära skyddsgrunden. Men nu är frågan en annan. Från vår sida finns det inget som helst behov av att markera någonting. Det handlar om saken och vilka konsekvenser det får i verkligheten.
Vi ska inte lappa och laga. Det är det svar som Centerpartiet ger till dem som omfattas av gymnasielagen och tar studenten nu och som skulle kunna få enklare och lättare regler men som inte får det. Jag är inte tillfreds med det svaret. Jag är helt säker på att de som omfattas inte heller är det. Jag tycker att man borde se pragmatiskt på det i den här situationen. Förutsättningarna har ändrats på ett sätt som ingen hade kunnat förutse.
Det är väldigt rimligt att justera reglerna. Jag hoppas att Centerpartiet tar till sig det när det blir omröstningar på onsdag.
Rasmus Ling (MP):
Moderaterna har pratat mycket om att Sverige ska lägga sin asylpolitik i linje med Nordens. I andra sammanhang har man sagt att man inte ska bryta mot internationella konventioner. Danmark har nyligen hanterat ett förslag i folketinget om att den som kommer och söker asyl i Danmark ska direktavvisas till ett annat land och att asylprövningen ska göras där.
Om det finns asylskäl får personen ändå inte komma till Danmark. Detta har av naturliga skäl väckt enormt starka protester runt om, och det står i strid med internationella konventioner. Fru talman! Min fråga till Maria Malmer Stenergard är: I valet mellan att följa Danmark och att följa internationella konventioner, vad väljer Moderaterna?
Rasmus Ling (MP):
Maria Malmer Stenergard säger att det är komplicerade frågor. Är det verkligen en komplicerad fråga huruvida man ska följa internationella konventioner eller inte? Jag tycker att den frågan borde vara ganska lätt att besvara. Att man vill göra om dem må vara en sak, men så länge de gäller tycker jag att det borde vara en enkel sak att säga att de ska följas. Fru talman! Jag är medveten om att Danmark inte lyder under samma EU-rättsliga regelverk som Sverige.
Detta är också en anledning till att det helt enkelt inte är möjligt att ha samma regelverk, som Moderaterna säger att man ska ha. Det volymmål som Moderaterna har pratat om i Migrationskommittén och därefter är en djupt inhuman politik.
Innebörden är också att åtgärder stegvis måste vidtas för att göra det så svårt och outhärdligt som möjligt, så att människor helt enkelt inte ska söka sig till Sverige. Detta är inte långsiktigt.
Det innebär också - eftersom det är detta mål man har satt upp - att man hela tiden måste anpassa det hela och göra det svårare när andra nordiska länder vidtar åtgärder som gör det svårare. Det blir en negativ spiral. Fru talman!
Det som man har pratat om i Danmark och som Maria Malmer Stenergard har sympati för handlar om länder som Rwanda, Etiopien och Egypten, som det förs diskussioner med. Detta är icke-demokratier, som det sägs ibland. Det är brutala regimer. Jag tycker att det är häpnadsväckande, fru talman, att man har sympati för den sortens politiska förslag. Jag tycker att det är djupt beklagligt.
Rasmus Ling (MP):
Kristdemokraterna brukar säga sig vara familjernas parti. Man kan ifrågasätta delar av det i sak. Vårdnadsbidrag och sådant har varit uppe tidigare. Jag tänker inte fördjupa mig i det. Men påfallande ofta har man ändå haft familje- och barnperspektiv som sin utgångspunkt.
Men när det gäller människor på flykt har man inte barnperspektivet. Fru talman! Jag vill ställa en fråga till Kristdemokraterna. Inför omröstningen har Kristdemokraterna gått ihop med andra partier om att begränsa möjligheten till familjeåterförening. Varför vill man hålla föräldrar isär från sina barn, i stället för att låta dem leva tillsammans?
Rasmus Ling (MP):
Jag tänkte egentligen inte fördjupa mig i vårdnadsbidraget. Det var mer ett exempel på när Kristdemokraterna har landat helt fel i familjepolitiken. Det som fanns förra gången var något som kommunerna hade möjlighet att införa. Det var, som tur var, långt ifrån alla kommuner som gjorde det. Men det var dålig politik. Många barn som hade behov av att just gå i förskolan för att lära sig svenska språket gjorde inte det.
Jag tänkte som sagt inte fördjupa mig i det, utan detta gäller varför Kristdemokraterna vill hålla föräldrar isär från sina barn i större utsträckning än vad regeringen föreslår i propositionen. Kristdemokraterna må ha skrivit som de har gjort i sin motion.
Men i de skarpa lagförslag som vi kommer att ta ställning till finns det från oppositionen mildare varianter för dem som är alternativt skyddsbehövande, kvotflyktingar och andra undantag, och dem vill Kristdemokraterna inte ha. Det innebär att man försvårar. Man försvårar för föräldrar att leva tillsammans med sina barn.
Hans Eklind och jag har båda barn och kan nog knappt föreställa oss hur det skulle vara att ha sina barn i ett flyktingläger i ett annat land. Den känslan tror jag att alla föräldrar på hela jorden delar. Det här är inhuman politik. Jag tycker, fru talman, att ett parti som säger sig värna familjen borde stå för att föräldrar och barn inte ska hållas isär.
Rasmus Ling (MP):
Fredrik Malm svarar på en fråga som jag inte har ställt. Jag ställde ingen fråga om vad han anser om utvisningar generellt eller liknande. Jag frågade huruvida den uppfattning och den bedömning av säkerhetsläget som Liberalernas partiledare hade för fyra år sedan, när Fredrik Malm var migrationspolitisk talesperson, fortfarande gäller. Det var inte jag som gjorde det uttalandet då. Det var Liberalerna som gjorde det.
Då måste man väl rimligen kunna svara på om det här gäller i dag eller om det har förändrats på något sätt. Har säkerhetsläget förändrats till det bättre, eller har det förändrats till det sämre? Jag tycker inte att det är en konstig fråga att ställa med tanke på det uttalande som Liberalerna gjorde för fyra år sedan. Fru talman! Fredrik Malm tar upp att det regelverk vi har i dag innebär att det är myndigheter som bestämmer om bedömningar och givetvis ännu mer om enskilda ärenden.
Det är den ordning som ska gälla. Jag har ingen annan uppfattning än Fredrik Malm om det. Däremot kan man tycka saker om hur säkerhetsläget och världsläget ser ut, precis som man på andra myndigheters område kan tycka saker utan att vilja detaljstyra hur de ska agera i enskilda fall. Fru talman!
Jag tycker nog att Fredrik Malm borde kunna svara på den fråga jag ställde. Är säkerhetsläget i Afghanistan bättre i dag än vad det var 2017?
Rasmus Ling (MP):
Korrekt folkbokföring är av största vikt, liksom systemet med personnummer och samordningsnummer. De flesta kanske inte tänker på de här frågorna dagligdags, men att detta fungerar har väldigt stor betydelse i vardagen. Att kunna identifiera sig är en förutsättning för att klara av många enkla vardagsbestyr.
För svenska medborgare är personnumret något väsentligt som framgår av id-handlingar som pass och körkort. Samordningsnummer finns för människor som inte är folkbokförda i Sverige. Det kan vara unionsmedborgare eller personer från tredjeland. Det kan exempelvis vara personer som har sommarboende i Sverige.
De behöver då samordningsnummer om de är i Sverige med en viss regelbundenhet eller under någon längre period. Det behöver dock finnas en säkerhet och kontroll över systemet. De förändringar som föreslås i propositionen i dag gör att vi får en bättre kontroll.
Bland annat blir alla myndigheter skyldiga att rapportera in felaktigheter till Skatteverket. Nummer som är äldre än fem år gamla blir vilande om inte den enskilde eller en myndighet ansöker om förlängning. Det blir också en möjlighet att ansöka om samordningsnummer för den enskilde. Man måste också styrka sin identitet hos Skatteverket för att kunna få ett samordningsnummer.
Fru talman! Parallellt med det som vi beslutar i dag jobbar en utredning. Den har suttit ett tag och kommer snart att bli klar att lämna förslag för att förbättra systemet ytterligare. Sannolikt kommer kammaren framöver, fru talman, att få ta ställning till fler förändringar.
Detta kommer att bli en nystart för systemet. Sammantaget kommer det att göra att systemet med samordningsnummer blir mer användbart och dessutom säkrare. Det blir helt enkelt bättre. Med detta yrkar jag bifall till propositionen.
Rasmus Ling (MP):
Under förra året var det många skottlossningar i Sverige. Det är ett av våra största samhällsproblem. Något som dock är positivt är att situationen i Malmö faktiskt har förbättrats påtagligt. Jämfört med år 2017 minskade antalet skottlossningar med drygt två tredjedelar.
Det innebär förstås inte på något sätt att problemet är borta. 20 stycken är 20 för många. Men trenden är positiv, och den är tydlig. I sammanhanget är det också värt att nämna att det fanns ett ökat intresse för avhopparverksamheten, som drivs av polisen tillsammans med i det här fallet Malmö stad och Kriminalvården.
Ett femtiotal personer anmälde sig till den, vilket är glädjande. Mot bakgrund av det vill jag fråga justitieministern vad andra delar av landet kan lära av Malmö.
Rasmus Ling (MP):
Det är helt riktigt att Sluta skjut har varit en otroligt viktig grej. Från vissa håll har man ibland förlöjligat det, men nu ser man att det kan ha haft en stor betydelse och varit effektivt. En annan viktig sak är myndighetssamverkan, inte minst för att komma åt illegala pengar.
Avser regeringen att gå vidare och fördjupa och intensifiera detta arbete så att myndigheter kan arbeta mer effektivt tillsammans?
Rasmus Ling (MP):
Den senaste tiden har vi i medierna kunna följa brottmål om matchfixning. Matchfixning är ett problem som drabbar idrotten och riskerar förtroendet för idrotten. Det är naturligtvis också en fråga som rör brottslighet och är knuten till organiserad brottslighet och penningtvätt. Det är också någonting som riskerar förtroendet för spelbolagen överlag.
Jag vill ställa en fråga till Ardalan Shekarabi som är ansvarigt statsråd för spelfrågor i regeringen. Jag skulle vilja fråga vilka åtgärder regeringen avser att göra när det gäller att komma till rätta med problemet med otillåtet spel och riggade matcher inom idrotten.
Rasmus Ling (MP):
Tack för svaret, statsrådet! Jag är glad att man tar den här frågan på det allvar som den förtjänar. Det här är ett stort problem som också har många bottnar. Jag är också glad för de reformer som man har gjort tidigare gällande det här, men för att de är gjorda får man ju inte låta bli att ta tag i det som återstår.
Att det pågår en utredning är naturligtvis bra, och jag hoppas att man kommer att agera och att andra berörda statsråd med ansvar för idrott och även inrikesministern blir involverade i det. Jag tror att det ligger i allas intresse.
Rasmus Ling (MP):
Eftersom Edward Riedl tog upp kärnkraften blev jag nyfiken och vill nu ställa en kort fråga. Det känns som att energiöverenskommelsen som ingicks 2016 är den nya decemberöverenskommelsen för Moderaterna. Man vill liksom låtsas som att den aldrig har funnits. Fram till december 2019 stod Moderaterna bakom energiöverenskommelsen.
Det var ingen som tvingade Moderaterna att ingå den, utan man var med på den med de målsättningar och de åtgärder som fanns, bland annat att vi till 2040 skulle ha ett till 100 procent förnybart elsystem. Fru talman! Min fråga är: Varför låtsas Moderaterna som att man inte stod bakom energiöverenskommelsen?
Rasmus Ling (MP):
Om vi ska gå in på partier i olika länder kan jag säga att det också finns gott om konservativa partier i många länder som inte ser kärnkraften som en framkomlig väg. Men den diskussionen kan vi ta vid ett annat tillfälle. Fru talman! Nej, det är inte alla partier i riksdagen som ser allvarligt på miljöproblemen och klimatfrågan. Jag hade önskat att det var så, men så är det tyvärr inte.
Det har vi dessvärre sett med all önskvärd tydlighet de senaste månaderna. Fru talman! Det är tydligt att jag inte fick något som helst svar på den enkla fråga jag ställde. De vanliga punkterna, argumenten och resonemangen som vi har hört förut kom. Frågan var varför Moderaterna låtsas som att de inte stod bakom energiöverenskommelsen.
Svaret pekar på att de fortsätter att låtsas som att energiöverenskommelsen inte ingicks med bland annat Moderaterna. Även Kristdemokraterna var med på den. Fru talman! Jag ställer frågan igen. Varför erkänner inte Moderaterna och Edward Riedl att Moderaterna stod bakom den och att de gjorde det fram till slutet av 2019, alltså till för två och ett halvt år sedan?
Rasmus Ling (MP):
Partiet Liberalerna hade för några veckor sedan landsmöte. Det var intressant för alla politiskt intresserade att följa, åtminstone för mig. Det framkom här att det under landsmötet togs en hel del beslut som åtminstone jag tyckte var bra, Johan Pehrson. Ni bejakade enprocentsmålet för bistånd.
Ni sa nej till det förslag som har drivits om språkkrav för permanenta uppehållstillstånd. Det togs också något beslut om att den principiella inställningen eller liknande för permanenta uppehållstillstånd är det man ska sträva efter. Ni sa ja till genuspedagogik i förskolan, vilket på sikt är viktigt för att komma åt brottsligheten.
Och ni sa ja till skydd för public services och kulturens oberoende med mera. På rättsområdet sa ni nej till visitationszoner och till anonyma vittnen. Hur tänker ni att ni ska genomföra de sakerna tillsammans med Jimmie Åkesson?
Rasmus Ling (MP):
De liberala idéer som Johan Pehrson talar om framstår mest som flyktiga tankar snarare än något långsiktigt ideologiskt. Det är jättebra att även Liberalerna tillämpar medlemsdemokrati, men när man inte bara byter ställning på marginalen utan från en vecka till en annan skiftar 180 grader finns det inte någon riktig hållbarhet i det hela.
Det var inte länge sedan Liberalerna skrev en debattartikel tillsamman med M, KD och SD om ett antal förslag på rättsområdet. Nu står Liberalerna som parti inte längre för det. Det gäller exempelvis visitationszoner och anonyma vittnen. Fru talman! Min fråga till Johan Pehrson blir därför: Kan Johan Pehrson verkligen säga att Liberalerna är tydliga på detta område?
Rasmus Ling (MP):
På detta område finns det en skillnad mellan det som regeringen lade fram för riksdagen och det som sedan gick igenom. Det har sagts även tidigare i ett par replikskiften här. 800 miljoner till polisen är absolut pengar. Det är en stor budget, men det är absolut en skillnad.
Man kan konstatera att alla myndigheter fick det som de hade äskat i processen, när de talade om för regeringen vad de ansåg att de behövde för att klara sina uppdrag. Myndigheterna fick alltså de resurser som de begärde. Sedan har oppositionen gjort en egen reservation, som gick igenom, och där var det en ökning.
Det finns förstås ingen myndighetschef som tackar nej till mer pengar. Sedan gäller det saker som har tagits bort. Det är i huvudsak på andra områden. Att Tobias Andersson, fru talman, kallar det för symbolpolitik förvånar inte, eftersom vi vet vilken inställning man har till miljö- och klimatpolitik.
Man förnekar över huvud taget att klimatförändringarna sker och bryr sig inte om de frågorna över huvud taget. Detta var otroligt dålig politik. Jag beklagar oerhört mycket att man fick igenom det och gjorde de stora nedskärningarna på exempelvis skydd av värdefull natur.
Men i det förslag som vi hade gav vi som sagt rättsväsendets myndigheter de anslag som de begärde.
Rasmus Ling (MP):
Ja, det var en del av oppositionen som fick igenom sin budget. Det var inte alla oppositionspartier. Inte heller Vänsterpartiet var med på den budgetreservation som blev beslutad. Det var just M, KD och SD. Sedan var det några andra partier som lade ned sina röster. Men det stämmer att vi nu är en del av oppositionen, och vi kommer att verka som oppositionsparti.
Det kommer också att märkas på olika sätt. Fru talman! När det gäller det särskilda yttrandet var det en beskrivning av budgetalternativen som helhet. Det är oerhört dålig politik att skära ned på skydd av värdefull natur på det sätt som man gjorde, och på energieffektivisering, vilket många har varit inne på i fråga om energiområdet. Det är en otroligt dålig politik.
Men detta var en beskrivning av hela budgeten och de alternativ som fanns.
Rasmus Ling (MP):
När jag höll mitt anförande pekade jag på ett delat ansvar där många partier tidigare borde ha gjort betydligt mer. Liberalerna verkar inte vilja göra någon sådan bekännelse, utan man pekar friskt på andra och vill inte se sin egen del.
Så är det, fru talman, trots att Liberalerna faktiskt är det parti som har stått bakom flest budgetar i Sveriges riksdag de senaste 16 åren. Johan Pehrson har, förutom att han har suttit i riksdagen i 20 års tid, också varit djupt involverad i det samarbete som vi har haft under denna mandatperiod. Fru talman!
Jag tycker att det 34-punktsprogram som lades fram hösten 2019 var bra. Det var många åtgärder. Det rörde höjda straff. Det rörde fler verktyg. Det rörde åtgärder för att komma till rätta med tystnadskulturen. Det var ett starkt program, som i hög utsträckning har genomförts.
Men det finns fortfarande saker kvar. Men, fru talman, bara för att någon har en idé om en lösning betyder det inte att den idén är bra. Alla förslag är inte det. Det fanns sådana exempel i de diskussionerna. De exempel som Johan Pehrson nu tar fram fanns faktiskt delvis med i 34-punktsprogrammet. Flera av dem har nu också blivit av.
Vi har exempelvis tagit bort straffreduktionen för unga vuxna som begår allvarlig brottslighet.
Rasmus Ling (MP):
Vi vill gärna att de polisanställda ska ha högre löner. Jag har inte uppfattat att det föreligger skilda meningar i den frågan här i riksdagen. I fråga om man ska göra det enligt den svenska modellen, som faktiskt har tjänat och alltjämt tjänar Sverige väldigt väl, eller om man ska göra det genom att ändra på anslag i kammaren tycker vi olika.
Men det viktigaste för dem som är ute och jobbar är ju vad som faktiskt finns i lönekuvertet sedan. Jag är glad, fru talman, att Johan Pehrson är självkritisk när det handlar om hur man drog ned på utbildningsplatser. Från Miljöpartiet i Malmö skrek vi under de här åren efter att få en polisutbildning till Malmö men fick nej av Johan Pehrson och hans allianskompisar.
Jag är glad att en sådan under de senaste åren har kommit till stånd och att vi nu kan utbilda poliser som är beredda att gå ut och jobba på gatorna. Det var synd att det inte kom tidigare, för det tar tid att stärka upp en sådan myndighet.
Rasmus Ling (MP):
Vi har nu en socialdemokratisk enpartiregering som inte styr på sin egen ekonomiska politik. Som bekant var det budgeten från Moderaterna, Sverigedemokraterna och Kristdemokraterna som gick igenom.
Statsrådet pratar i sitt inlägg om att 98 procent av regeringens budget är intakt, och statsministern har beskrivit det som marginella justeringar. Uppenbart tolkar de partier som fick igenom sin budget inte det på samma sätt.
Tvärtom har de firat och sett det som en stor sak. Det är ett antal månader kvar till valet. Vi har en vårbudget framför oss, och just nu tyder inget på att någon annan konstellation kommer att få igenom den.
Jag tror inte att mitt och statsrådet Morgan Johanssons partier skulle ha några problem att komma överens. Det har vi gjort tidigare och haft bra samarbete på många sätt. Men andra partier vill inte prata med varandra eller sitta i samma rum, det vill säga Centerpartiet och Vänsterpartiet. Skulle vi få ett valresultat med samma konstellation i riksdagen har vi inte heller då rett ut detta problem.
Fru talman! Det talas om marginella justeringar, men under en period blir det mycket. Bland annat införs ett jobbskatteavdrag. Kommer vi att ha en mandatperiod då fyra ytterligare jobbavdrag genomförs i stället för att pengarna går till skola och socialtjänst? Kommer Morgan Johansson att acceptera denna situation?