Morgan Johansson (S):
Ett problem i debatten är att de pengar ni sätter av för en riktad lönesatsning är mindre pengar än vad som nu utgår. Om ni hade fått bestämma hade alltså poliserna fått en sämre löneutveckling än vad detta avtal ger. Tomas Tobé säger att det finns ett missnöje på sina håll i poliskåren med avtalet. Det är Polisförbundet och Polismyndigheten som förhandlar om ett avtal. Ansvaret ligger på dem.
Vem som ska ha vad i lönekuvertet är inte någonting som vi sitter i riksdagen och förhandlar om, utan det är en partsfråga. Det vet ni också om. Om man hade gjort som ni vill och satt av 300 miljoner hade alltså löneutvecklingen blivit sämre. Då hade missnöjet naturligtvis på sina håll varit ännu större.
Jag skulle vilja säga, herr talman, att det visar på risken med att staten ska sätta av en viss pott pengar som man ska förhandla om och att det sedan ska bli så mycket. Det är precis därför parterna ska ha detta fulla ansvar. Med Moderaterna hade det alltså blivit en sämre löneutveckling än vad avtalet nu ger. Jag tror att det är ett bekymmer för er om ni ska klara er ur debatten. Vi får ha lite ordning och reda på hur vi formulerar oss.
Vi lovar 10 000 fler polisanställda till 2024. Jag tyckte att Tomas Tobé sa att vi har lovat 10 000 fler poliser. Men vi har alltså lovat 10 000 fler polisanställda. Ni har lovat 10 000 fler polisanställda till 2025, så ni har en lägre ambitionsnivå än vad regeringen har. Ni har förresten också en lägre ambitionsnivå vad gäller antalet poliser totalt sett.
Jag räknar med att ungefär två tredjedelar av dessa 10 000 kommer att vara poliser, och då talar vi om 6 000-7 000 fram till 2024. Er siffra är 5 000, så ni har en lägre ambitionsnivå vad gäller antalet poliser. Det gäller då till 2025, så det är alltså på två sätt. Man får ha lite koll på siffrorna, herr talman. Vi genomför nu den största satsning på polisen som någon regering har gjort på 20 år.
Det blir 2 miljarder i år, 2,3 miljarder året därpå och 2,8 miljarder 2020. Det finns ingen regering, oavsett partifärg, som har gått in med lika mycket pengar som vi har. Polismyndigheten får mer pengar i år än man själv hade äskat. Det beror bland annat på att man ska kunna täcka upp kostnader som kan uppkomma när man ska förbättra polisernas arbetsvillkor. Det kan man göra på många sätt. Lönefrågan är en sådan sak, och karriärvägarna är en annan.
Vi måste lita på att parterna - och jag talar då om Polismyndigheten och Polisförbundet - tar ansvaret och bär lönebildningen i Sverige. Det är det som skapar den svenska arbetsmarknadsmodellen. Tomas Tobé frågar varför vi har gjort annorlunda för lärarna. Lärarna är ett undantag. Detta motiverades av att man såg en lång eftersläpning av lärarnas löner.
Det handlade dessutom om att OECD och andra hade utvärderat Sverige och pekat just på lönefrågan. Därför gjorde man detta. Men om vi ska börja gå denna väg och ta yrkesgrupp efter yrkesgrupp kommer vi snart att ha sjuksköterskor, undersköterskor, läkare och alla andra yrkesgrupper som vi ska stå här och förhandla om löner för. Ingen, Ellen Juntti, underskattar på något sätt det fantastiska arbete som poliserna gör.
Jag träffar poliser praktiskt taget varenda dag, och jag är otroligt stolt över svenskt polisarbete. De ska ha bra betalt för det jobb som de gör. Men lönefrågorna ska ligga på parterna. Annars riskerar vi att få en mycket svår situation där yrkesgrupp efter yrkesgrupp ska hanteras i den här kammaren. Det förstår Moderaterna i allmänhet när de sitter i regering. Men de förstår det uppenbarligen inte i opposition.