KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hillevi Engström (M):
Regeringen har återrapporterat till riksdagen om tillkännagivandet i skrivelse 75. Låt mig säga att för dem som är i sysselsättningsfasen har den glädjande nog betydelse, och den ger resultat. Tittar vi på årsredovisningen och återrapporteringen från Arbetsförmedlingen för 2012 ser vi att av dem som lämnat sysselsättningsfasen har i genomsnitt 52 procent fått arbete jämfört med 24 procent 2011.
Det är alltså en aktiv arbetsmarknadsåtgärd. Låt oss inte glömma bort det. Det är också viktigt att poängtera att bland deltagarna är nöjdheten god. 87 procent är helt eller delvis nöjda och tycker att det är en bra insats. Även det är viktigt. Kvaliteten har ökat, likaså andelen i arbetsmarknadsutbildning.
För 17 procent av dem som är riktigt långtidsarbetslösa finns det, tyvärr, inte en sysselsättningsplats att få trots att det är en aktiv arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Av de arrangörer som håller i detta är de allra flesta bra och positiva, och de har få deltagare.
90 procent av anordnarna har färre än fem deltagare, och nästan nio av tio deltagare är nöjda eller delvis nöjda. De ska ha kontakt med en arbetsförmedlare. De ska kunna få en arbetsmarknadsutbildning. Vi har förstärkt anställningsstödet och handledarstödet. Det är till en oerhört låg kostnad som en långtidsarbetslös person kan få ett arbete. Jag vågar hävda att det har betydelse för människor som är långt från arbetsmarknaden.
Vi ser ett betydligt bättre resultat i Arbetsförmedlingens arbete 2012 än tidigare.
Hillevi Engström (M):
Ali Esbati har frågat mig om jag gör det ställningstagandet att det är i linje med den svenska arbetsmarknadsmodellen att arbetsgivare själva startar bemanningsföretag för att systematiskt ersätta fasta anställningar med inhyrd personal. Han har också frågat mig om jag har för avsikt att närmare utreda situationen med permanent bemanning via inhyrning av arbetskraft. Jag vill börja med att påpeka att det inte är otillåtet för en arbetsgivare att hyra in arbetskraft i stället för att ha egna anställda.
Det är heller inte otillåtet för arbetsgivare att själv starta bemanningsföretag och hyra ut arbetstagare till sitt eget eller andras företag. Bemanningsföretagen fyller en viktig funktion på den svenska arbetsmarknaden. Skyddet för bemanningsanställda har nyligen stärkts. En ny lag om uthyrning av arbetstagare trädde i kraft den 1 januari 2013.
Grundprincipen i lagen är att en arbetstagare som är anställd i ett bemanningsföretag ska ha minst samma grundläggande arbets- och anställningsvillkor som om han eller hon anställts direkt av kundföretaget. Det finns även regler som möjliggör för fackliga organisationer att kontrollera inhyrning av arbetstagare.
När arbetsplatsen har kollektivavtal finns särskilda regler i medbestämmandelagen om förhandlingsskyldighet i förhållande till den fackliga organisationen när det gäller anlitandet av personal utifrån. Dessutom finns i vissa fall vetorätt för en facklig organisation i samband med att en arbetsgivare avser att låta någon annan utföra arbete för hans eller hennes räkning eller i dennes verksamhet, utan att vara arbetstagare hos denne.
Regeringen har, som Ali Esbati nämnt, den 17 januari i år tillsatt en utredning om inhyrning och företrädesrätt till återanställning. Utredaren ska, i dialog med arbetsmarknadens parter, bland annat undersöka omfattningen av inhyrning i samband med arbetsbrist och undersöka vilka orsaker som kan ligga bakom arbetsgivarens beslut att hyra in arbetskraft i stället för att återanställa. Utredningen har precis börjat arbeta, och jag ser fram emot att ta del av vad utredningen kommer fram till.
Det är inte aktuellt att tillsätta någon ytterligare utredning om inhyrning av arbetskraft.
Hillevi Engström (M):
Jag vidhåller att bemanningsbranschen är en viktig del av den svenska arbetsmarknaden. Det är en liten del, men den har betydelse. Den omfattar ungefär 1,4 procent av antalet sysselsatta på svensk arbetsmarknad. Det är varje år drygt 100 000 personer som jobbar i bemanningsbranschen. Många kommer från arbetslöshet när de får sitt första jobb i bemanningsbranschen. En väldigt stor andel har kollektivavtal. Jag tror att det är ungefär 85 procent.
De har också lön mellan uppdragen. Även om man är hemma och väntar på ett uppdrag får man faktiskt lön, vilket är betydligt bättre än att vara arbetslös. Det kan jag lova. Något som också särskiljer bemanningsbranschen från en del andra branscher är att en väldigt stor andel arbetar heltid. Mer än 70 procent har heltidsanställning till kollektivavtalsenlig lön. Ungefär 60 procent är tjänstemän.
Det som ibland glöms bort i debatten - man kan bli ledsen när Ali Esbati gör sig till talesperson för alla människor i bemanningsbranschen - är att många aktivt väljer att vara bemanningsanställda och inte vill få en anställning i kundföretaget. En del tycker att det bästa är att få anställning i kundföretaget, och det är nu också enklare att få det. Men människor är olika.
En del väljer att få de olika intressanta uppdragen och byta arbetsgivare och tycker att det är det bästa, medan andra tycker att det är bra att vara hos en och samma. Jag tycker att det också ska finnas respekt för att man har ett anställningsförhållande, en trygghet och en utveckling i bemanningsföretaget. Som man frågar får man kanske svar. LO:s rapport om synen på bemanningsanställda handlar om arbetarkollektivet och ger väl inte riktigt hela bilden.
Bemanningsbranschens rapporter pekar på betydligt mer nöjda medarbetare. För mig som statsråd är det viktigt att medarbetare behandlas sjyst och har sjysta och bra villkor. Bemanningsanställda är också viktiga som komplement, inte minst inom industrin, som är väldigt skakig just nu. Flera industriledare säger att visstidsanställningar inte är så viktiga för dem; det viktiga är att kunna ha bemanningsanställda. Arbetsmarknaden förändras hela tiden.
De bemanningsanställda är en viktig och kvalificerad del av yrkesarbetarna inom industrin. De jobbar inom olika industrier beroende på tillgång och efterfrågan och har sin fasta förankring och sin månadslön inom bemanningsföretagen.
Jag vill precis som Ali Esbati förhindra missbruk och dåliga villkor, men jag vill inte förhindra bemanningsföretagen att anställa personer, framför allt inte när jag ser hur många långtidsarbetslösa och utrikesfödda som får sin första jobbchans tack vare bemanningsföretagen.
Hillevi Engström (M):
Låt mig säga något om att Ali Esbati nämnde Journalistförbundet och enkäten. Frågan har varit aktuell inom journalistkåren i 20-30 år, det vill säga frågan om inlasning och utlasning inom SVT, TV4 och andra medieföretag. Så fungerar arbetsmarknaden. Det finns en programidé som löper under en kort tid, en termin eller två. Sedan tas en ny programidé in, och det behövs en annan programledare och så vidare.
Man kan inte alltid anställa dessa i tillsvidareanställningar. Det har funnits tydliga regler som drabbar outsiders, unga nyutbildade journalister, i högre utsträckning. De gamla får sitta kvar, och det är svårt att få ekonomi och kvalitet i programverksamheten. Då måste det vara bättre att vara anställd i ett bemanningsföretag så att man kan jobba på olika arbetsplatser till en marknadsmässig kollektivavtalsenlig lön.
Skulle man mot förmodan jobba i ett bemanningsföretag som inte har kollektivavtal - nu har de allra flesta det - har man rätt till samma behandling som den man skulle ha fått om man jobbar i kundföretaget. Det finns bra regler som är mer robusta än för de anställda som arbetar i ett annat företag utan kollektivavtal.
Den auktorisation som bemanningsbranschen har innebär att företagen granskas utifrån en mängd olika kriterier. Fullföljs inte kriterierna mister man sin auktorisation och medlemskapet i branschorganisationen. Bemanningsbranschen, Ali Esbati, tecknar kollektivavtal direkt med till exempel LO, inte med Byggnads, inte med Fastighetsanställdas Förbund, utan direkt med LO.
Det finns otroligt starka regler i Sverige när det gäller bemanningsföretag. De är till och med så starka att den svenska regeringen har blivit stämd inför EU-kommissionen för att det finns för rigida regler. Ali Esbatis världsbild kan inte delas av så många.
Däremot ska de företag som missbrukar eller behandlar människor illa sättas åt, inte bemanningsföretag generellt.
Hillevi Engström (M):
Tack för debatten! Den var klargörande och bra. Det är viktigt att poängtera att normen på den svenska arbetsmarknaden är tillsvidareanställningar. Så är det i dag, och så kommer det att vara. 1,4 procent jobbar i bemanningsbranschen. Totalt på ett år är det ungefär 100 000 personer. Framför allt är det många som kommer från arbetslöshet in på ett riktigt arbete. 85 procent av företagen i branschen har kollektivavtal. Det är viktigt för arbetsmarknadens funktionssätt.
Den här formen av anställning tror jag kommer att öka lite grann, men den kommer ändå inte att få särskilt stora proportioner. För en arbetsgivare är det mellan 20 och 30 procent dyrare att ha en person bemanningsanställd än direkt anställd i företaget. Det här har varit en viktig diskussion, och vi kommer säkert att diskutera frågan vidare.
Hillevi Engström (M):
Patrik Björck har frågat näringsministern vilka satsningar regeringen förbereder för att stärka näringslivsklimatet och om regeringen är beredd att införa en modell för korttidsarbete. Frågan har överlämnats till mig. Johan Andersson har frågat mig vilken beredskap regeringen har för att möta en kommande varselvåg och om regeringen har någon beredskap att öka på stimulansåtgärder för den inhemska konsumtionen, exempelvis ökat bostadsbyggande, mer investeringar och dylikt.
Jag väljer att besvara båda interpellationerna i ett samlat sammanhang. Regeringen är naturligtvis bekymrad över den senaste tidens varsel, och vi följer utvecklingen noggrant. Det är inledningsvis viktigt att komma ihåg att alla varsel inte leder till uppsägningar, eftersom många varsel tas tillbaka. Alla uppsägningar behöver i sin tur inte heller leda till arbetslöshet. Regeringen har i budgetpropositionen för 2013 föreslagit en mängd åtgärder för att möta den svaga konjunkturutvecklingen.
I budgeten satsar regeringen 23 miljarder kronor ytterligare som stärker svensk ekonomi på lång sikt och som stöder återhämtningen i ekonomin. Det handlar om reformer för att öka möjligheterna att driva företag och stärka svensk konkurrenskraft, bland annat en sänkning av bolagsskatten och införandet av ett investeraravdrag. Budgetpropositionen innehåller även förslag för att förbättra tillgången på bostäder, genom att öka både utnyttjandet av det befintliga bostadsbeståndet och nybyggnationen.
Regeringen har också nyligen presenterat såväl en forsknings- och innovationsproposition som en infrastrukturproposition. Även dessa insatser stimulerar jobb och företagande runt om i Sverige. Patrik Björck hänvisar till den utredning som för närvarande pågår i Regeringskansliet kring hur ett system för korttidsarbete skulle kunna utformas.
Med detta avses ett statligt subventionerat trepartssystem som syftar till att bevara arbetstillfällen vid företag som möter en vikande efterfrågan genom att de anställda tillfälligt går ned i arbetstid och lön. Ett system med korttidsarbete är bara tänkt att aktiveras då en mycket svår kris slår mot Sverige. Uppdraget ska redovisas i början av december. Naturligtvis måste konsekvenserna analyseras innan ett sådant system kan införas.
Regeringen har i budgetpropositionen för 2013 också lämnat flera förslag för att motverka att arbetslösheten biter sig fast. De arbetsmarknadspolitiska insatser som görs tidigt i arbetslösheten föreslås tillfälligt förstärkas. Det ska bland annat ske genom fler praktik- och utbildningsplatser avsedda för personer som riskerar långtidsarbetslöshet. Även i samband med budgetpropositionen för 2012 genomfördes satsningar för att förhindra långtidsarbetslöshet.
Det innebar bland annat förstärkt förmedlingsstöd, ökad uppföljning av arbetslösas arbetssökande och vissa programinsatser. Dessa satsningar kommer att fortsätta och följas upp under 2013. Det är Arbetsförmedlingens uppdrag att se till att de medel som myndigheten förfogar över fördelas så att de gör bäst nytta. Arbetsförmedlingen har stor erfarenhet av att hantera varsel och har väl upparbetade rutiner.
Hillevi Engström (M):
Tack för interpellationerna! Det är bekymmersamt, Johan Andersson, speciellt för industrityngda län som till exempel Östergötland. Jag var nere i Blekinge i förra veckan, och där har man också många underleverantörer till exportsektorn. Det är många logistik- och tillverkningsföretag som just nu varslar på grund av en dämpad efterfrågan. Då är det viktigt att stimulera den inhemska marknaden.
Den jobbtillväxt som vi har haft sedan 2006, med drygt 220 000 fler sysselsatta, handlar nästan uteslutande om privat tjänstesektor. Det är där jobben har vuxit till, och det är där vi måste fortsätta att stimulera ekonomin, till exempel genom fler RUT-jobb, fler ROT-jobb och det som växer fram inom restauranger, cateringverksamhet och den typen av tjänster där man köper det som inte kan flytta utomlands eller som inte är så beroende av efterfrågan från andra länder.
Där stimulerar vi ganska mycket, och det kommer vi också att fortsätta med. Dessutom har vi jobbskatteavdraget som har gjort att människor har råd att konsumera. Man har mer pengar kvar i plånboken. Sedan görs det också satsningar på fler företag och bättre förutsättningar för små företag inom till exempel Almi. Det handlar om utvecklingscheckar, mentorprogram och kapitalförsörjningsinsatser. Jag tror också att det är mycket viktigt att företagen har låga kostnader för att anställa.
Där menar regeringen att de sänkta arbetsgivaravgifterna spelar en viktig roll. Jag vill rekommendera Patrik Björck att läsa budgetpropositionen. Det är väldigt lätt att stå här och säga att regeringen skär ned på utbildning. I själva verket satsar regeringen på mer utbildning. Det ligger mycket i att man måste rusta befolkningen så att människor kan ta lediga arbeten. Jag läser högt ur budgeten för nästa år.
Det satsas tillfälligt på utbildningsplatser med 9 500 platser på yrkesvux, 2 000 platser på lärlingsvux, 1 500 platser på yrkeshögskolan, 4 200 platser på universitet och högskolor, 200 fler platser på ingenjörsutbildningen och 1 000 platser på folkhögskolan. Det är i någon mening ett bevis på att regeringen satsar på utbildning. Under perioden 2013-2016 är det en satsning på 5,2 miljarder.
Problemet med dem som är arbetslösa i dag är att de i stor utsträckning har en låg utbildning. Många ungdomar vill inte heller gå tillbaka till skolan, i alla fall inte just nu. Vi kan ändå se att Arbetsförmedlingen har nått ganska bra resultat genom den motiverande folkhögskolesatsningen. I den mycket svårmotiverade gruppen är det ändå ett relativt bra resultat när det gäller återgång till arbete eller studier.
Trots att det finns en utbildningspremie i form av ett förhöjt studiebidrag på 6 500 kronor i bidragsdel varje månad är många ungdomar inte intresserade av skolan utan vill hellre ut och arbeta. Därför tror vi att det är oerhört viktigt att arbetsgivare har lägre kostnader för att anställa dessa ungdomar och att de rustas med olika insatser. I mitt nästa inlägg ska jag säga någonting mer om korttidsarbete och det samtal som vi för med arbetsmarknadens parter.
Hillevi Engström (M):
Jag kan vara överens med Patrik Björck i en fråga: Utbildning är oerhört viktigt. Det är därför som vi har lagt om hela skolpolitiken och förändrat den i grunden genom Jan Björklunds arbete. Det vill säga att varje barn och ungdom mycket tidigare ska mötas i skolan med mer av hjälp och individuellt stöd.
Därför är det viktigt med de reformer som har gjorts för lärarsatsningar, nya läroplaner och kunskapskontroller, just för att inget enda barn ska lämna skolan utan en bra grund att stå på. Det kommer dock att ta lite tid innan alla ungdomar kan klara skolan och gå ut, förhoppningsvis med godkända betyg. Det är det väsentligaste, och jag tror att vi är helt överens om att detta är viktigt. I dag har vi situation där gymnasiesärskolan ökar.
Det finns ungdomar som inte har det lika lätt som andra ungdomar, även om man ska komma ihåg att det går väldigt bra för de flesta. Då måste vi ha individuellt anpassade stöd. Vi måste, som vi gör i nästa års budget, satsa mer på yrkesutbildningar och på bryggan in i praktik- och lärlingssystem. Det är det som har gjort att bland annat Tyskland har en betydligt lägre ungdomsarbetslöshet.
Där är det sedan 100 år tillbaka naturligt att få en utbildning också i arbetslivet, vilket gör att man får ett väldigt bra arbete med goda utkomster. Vi har alltså en hel del att bygga vidare på när det gäller utbildning och att rusta såväl ungdomar som andra för att ta de lediga jobb som växer fram. Tack för en upplyftande debatt!
Hillevi Engström (M):
Patrik Björck har frågat mig om jag vill medverka till att införa ett sökvillkor i arbetslöshetsförsäkringen och om jag vill ta initiativ till att ge Socialförsäkringsutredningen direktiv att inte införa ett sökvillkor i arbetslöshetsförsäkringen. Eftersom jag nyligen replikerat på en debattartikel av bland annat Patrik Björck i just detta ämne vill jag hänvisa till det svar jag lämnade till Patrik Björck med flera i Svenska Dagbladet den 18 mars i år. Av min replik framgick följande.
När alliansregeringen tillträdde 2006 fanns det stora problem med hur arbetslöshetsförsäkringen var utformad. Arbetslinjen var inte tillräckligt tydlig i arbetslöshetsförsäkringen. Därför genomfördes ett antal reformer som dels gjorde det mer lönsamt att arbeta för att öka sysselsättningen, dels tydliggjorde arbetslinjen i arbetslöshetsförsäkringen. Dessutom tydliggjordes dess roll som en omställningsförsäkring mellan två arbeten.
I samband med dessa förändringar har vikten av att försäkringen ska omfatta dem som har en viss anknytning till arbetsmarknaden eller som har haft ett varaktigt arbete betonats. Det blev till exempel inte längre möjligt att kvalificera sig till ersättning genom studier, samtidigt som arbetsvillkoret skärptes. De förändringarna i trygghets- och omställningsförsäkringarna som regeringen har genomfört har bidragit till ökad sysselsättning, minskat utanförskap och lägre jämviktsarbetslöshet.
Sysselsättningen har ökat med drygt 200 000 personer sedan 2006. Samtidigt har utanförskapet minskat med drygt 200 000 personer under samma period. Socialdemokraterna har tidigare kritiserat regeringen i hårda ordalag för förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen.
Det är därför välkommet att Socialdemokraterna nu tycks ha bytt inriktning och ställer sig bakom en arbetslöshetsförsäkring som präglas av en tydlig arbetslinje med tydlig förankring till arbetsmarknaden och starka drivkrafter för återgång till arbete. Arbetslöshetsförsäkringen är, och ska fortsatt vara, en omställningsförsäkring som man kvalificerar sig till genom att arbeta.
Hillevi Engström (M):
Socialdemokraterna anser att Socialdemokraternas analys är korrekt. Det är ungefär lika uppseendeväckande som att säga att tomten har tomteluva. Jag undrar, Patrik Björck, vem som spelar dubbelspel. Moderaterna hävdar, har alltid hävdat, att arbetslöshetsförsäkringen ska vara just en omställningsförsäkring mellan arbeten. Vi har haft en diskussion om arbetsvillkoren, att det är rimligt att man har en någorlunda fast förankring.
Man ska ha jobbat ungefär halvtid en period för att kvalificera sig till a-kassan. Patrik Björck ingår i den parlamentariska utredning som tittar på hela försäkringen och möjligheterna och svårigheterna med att göra den obligatorisk. Jag tror att Patrik Björck har mycket detaljkännedom om vad som sker i utredningen. Det har inte jag som statsråd och ska heller inte ha det. Det är en fristående utredning.
Man kan säga att det är som en egen myndighet som styrs via direktiv som fattas av regeringen gemensamt. Jag vill vara tydlig med att vi från alliansregeringens sida inte förespråkar någon form av medborgarlön. Vi förespråkar en arbetslöshetsförsäkring med tydlig arbetslinje där man försäkrar en inkomst mellan arbeten. Det vill jag vara väldigt tydlig med.
Jag vill fråga Patrik Björck om Socialdemokraterna tycker att villkoren för att kvalificera sig till försäkringen är rimliga eller om de avser att återgå till det som var tidigare så att studenter och andra kommer att kvalificera sig till arbetslöshetsförsäkringen. Hur ställer sig Socialdemokraterna i den frågan? Det tycker jag är höljt i dunkel.
Hillevi Engström (M):
Jag tyckte att jag var väldigt tydlig i mitt svar. Det är alliansregeringens uppfattning att arbetslöshetsförsäkringen är och ska vara en omställningsförsäkring som man kvalificerar sig för genom arbete. Alliansregeringen förespråkar inte någon form av medborgarlön. Det är väldigt viktigt att det finns en tydlig arbetslinje i arbetslöshetsförsäkringen. På så sätt tror jag att jag har uttryckt mig klart och tydligt.
Hillevi Engström (M):
Detta är en utredning som pågår. Patrik Björck deltar i den tillsammans med en mängd andra parlamentariker. När utredningen lägger fram sina förslag kommer jag och regeringen att ta ställning till dem. Jag känner inte till och kommer inte att kommentera vad som diskuteras inom utredningen, som inte är öppen för allmänheten. Men jag har varit väldigt tydlig i mitt svar om att utredningen är viktig. Den har ett svårt och omfattande uppdrag.
Alliansregeringens uppfattning är att arbetslöshetsförsäkringen fortsatt ska vara en omställningsförsäkring mellan arbeten med en tydlig arbetslinje.