KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jens Holm (V):
Ska man verkligen ha ett datalagringssystem som fungerar tror jag att man måste göra precis det som kommissionen föreslår. Det ena är att man måste öka harmoniseringen och se till att det blir likadant i alla medlemsländer. Man måste också bygga upp en ganska stor kontrollapparat kring det här direktivet för att se till att det fungerar och att den personliga integriteten inte kränks.
Det har kommissionen också föreslagit, precis som man har föreslagit en ökad harmonisering. Då börjar jag tycka, nu när vi pratar om kronor och tusenlappar som tickar i väg, att det här håller på att bli väldigt stort och väldigt dyrt. Nu har vi snart det övervakningssamhälle som vi hela tiden har varnat för.
Varför inte i stället se till att polisen får använda de selektiva metoder som de redan i dag har möjlighet att använda, till exempel telefonavlyssning? När de begär tillstånd att få telefonavlyssna får de ett godkännande i 99 procent av fallen. Där har vi ett konkret exempel på hur polisen kan arbeta.
Författningsdomstolen i Tyskland har slagit fast att människor upplevde sig övervakade efter det att datalagringsdirektivet hade införts i Tyskland. Därför har de hävt datalagringsdirektivet. Så har också varit fallet i Rumänien och även i Tjeckien efter ett beslut av deras författningsdomstol. Jag tycker inte att man ska ta lätt på de här sakerna.
Det må vara så att Socialdemokraterna och Elin Lundgren tycker att man lättvindigt kan vifta bort att människor hamnar i register, men vi i Vänsterpartiet kommer aldrig att tycka att detta är några enkla frågor, och det är just därför vi är motståndare till det.
Jens Holm (V):
Jag vill säga till Johan Pehrson och Folkpartiet att det nog är många som tyckt att vi har haft stor hjälp av Folkpartiet och liberalerna i frågor som rör personlig integritet. Jag kommer ihåg när satt i EU-parlamentet. Då var den liberala partigruppen ALDE, som Folkpartiet tillhör, en av de främsta kritikerna mot masslagring av personlig data.
Det tycker jag var jättebra. Vi kunde arbeta på bred front från vänster till rätt långt ut till höger mot den här typen av verksamhet. Men nu är det någonting som har hänt. Nu tycker helt plötsligt Folkpartiet här i Sverige att masslagring av persondata tydligen är helt okej. Eller vad tycker man egentligen? Jag vet att den svenska regeringen svarade EU-kommissionen för några veckor sedan angående de viten som väntar på oss.
Man sade någonting så här: De gällande svenska reglerna om teleövervakning för att tillgodose polisens behov av att bekämpa grov brottlighet räcker gott och väl. Det är precis vad jag tycker. Vi har redan lagstiftning och bestämmelser för att bekämpa grov brottlighet.
Som jag sade tidigare till Elin Lundgren från Socialdemokraterna tror jag att om datadirektivet verkligen ska fungera måste man dels bygga upp en gigantisk kontrollapparat så att den personliga integriteten inte kränks, dels ha en harmonisering över hela EU så att det ser likadant ut överallt. Är det verkligen någonting som Folkpartiet vill ha?
Jens Holm (V):
Om jag vore liberal och lyssnade på debatten skulle jag kanske söka mig ett annat parti. Det är ganska upprörande att höra Johan Pehrson trivialisera människors djupt befogade oro över att bli placerade i register. Det är vad datalagringsdirektivet handlar om. Det är en masslagring av kommunikationen.
Självklart kan man anföra att den som har rent mjöl i påsen inte behöver oroa sig. Men vi vet av erfarenhet att det inte alltid fungerar så. En kommunikation med fel person kan leda till att man blir indragen i ett sammanhang som man absolut inte vill involveras i. Den svenska regeringen säger att gällande regler fungerar alldeles utmärkt för att bekämpa grov brottslighet.
Vi vet att de grova brottslingarna använder sätt för att kringgå datalagringen. Vad är det då för vits med detta? Det gäller i synnerhet i ljuset av vad som behövs för att det verkligen ska fungera. Kommissionen har gjort en utvärdering som visar på att det inte fungerar. Det krävs mer harmonisering. Man behöver bygga upp en stor kontrollapparat. Man behöver lägga mer offentliga pengar för att det över huvud taget ska fungera. Är det verkligen någonting att sträva efter?
Jag hade önskat att Vänsterpartiet och Folkpartiet tillsammans kunnat driva på mot EU för att vi skulle slippa att införa detta. Jag tror att det finns ganska goda möjligheter. Nu när det finns rättsprocesser och direktivet har hävts i tre EU-länder har vi en helt unik möjlighet.
I stället gör sig Johan Pehrson till Bryssels främste vän här i Sverige och säger att det ska implementeras oavsett vad det får för konsekvenser för den personliga integriteten. Det tycker jag inte är liberalt.
Jens Holm (V):
Jag ska referera till en artikel som Johan Linander skrev tillsammans med Lena Ek, som numera är miljöminister. Den publicerades i Göteborgsposten den 14 september i år och hade rubriken "EU måste backa om obligatorisk datalagring". Hade Linander och Ek frågat mig om jag ville vara med och underteckna artikeln hade jag sagt ja på direkten.
Den innehåller precis det som vi kritiker av datalagringsdirektivet hela tiden har sagt. Att det är "trångsynt och enkelspårigt" av kommissionen att dra Sverige inför EU-domstolen stämmer. Att den gällande lagstiftningen om teleövervakning ger polisen de möjligheter den behöver för att bekämpa grov brottslighet är helt korrekt.
Att det är helt oproportionerligt med massregistrering av 500 miljoner EU-medborgares internet- och telefontrafik är också korrekt. Att kommissionens utvärdering av datalagringsdirektivet konstaterar att direktivet varken uppnått sitt syfte eller kan garantera skydd för enskildas personuppgifter är också sant.
Artikeln avslutas med att medlemsländerna ska ha möjlighet att själva bestämma om de ska införa direktivet eller inte. Precis så tycker jag också. Min fråga till Centerpartiet och Johan Linander är: varför driver ni inte denna politik i praktiken? Varför skriver ni debattartiklar där ni säger en sak, men när ni har chansen att påverka i Sveriges riksdag gör ni något helt annat?
Jens Holm (V):
Du svarar uppgivet, Johan Linander, och ni har ju varit tvungna att vika er för de andra partierna i regeringen. Så sent som för två månader sedan drev ni dessa krav, sade att EU skulle lägga ned sin stämning av Sverige och krävde att medlemsländerna själva skulle få bestämma om de ska implementera datalagringsdirektivet eller inte.
Detta borde väl märkas i kammaren och i justitieutskottet, och man borde höra talas om interna strider inom regeringen. Men jag har inte hört att Centerpartiet har lagt fram ett enda konkret förslag för att vi ska slippa datalagringsdirektivet. Johan Linander får gärna berätta för mig vad Centerpartiet konkret har gjort för att vi ska slippa datalagringsdirektivet.
Vänsterpartiet och Miljöpartiet tar emot er med öppna armar. Vi vill gärna samarbeta med er för integriteten. Men att göra som ni gör och skriva debattartiklar där ni säger en sak och sedan göra något helt annat är inte riktigt sjyst.
Jens Holm (V):
Den regering som Åsa Coenraads stöder är den regering som har avskaffat de livsmedelsråd som Livsmedelsverket tagit fram. Detta gjorde regeringen i september 2011. Av den anledningen vill jag till Åsa Coenraads ställa frågan: Tycker inte Moderaterna att en svensk myndighet ska kunna rekommendera mer närodlat och en minskad köttkonsumtion? En andra fråga rör Matlandet Sverige som ju debatterats här.
Det är bra med satsningar på en ökad svensk livsmedelsproduktion. Men ärligt talat: Om vi går in med offentliga medel måste vi bidra med någonting nytt. Därför handlar Vänsterpartiets förslag om det hållbara Matlandet Sverige. Livsmedlen ska produceras på ett mer hållbart sätt än som i dag sker. Det är den formen, sådana livsmedel, som ska kunna få offentligt stöd. Skulle det kunna vara någonting Moderaterna kan tänka sig att stödja?
Avslutningsvis nämnde du, Åsa, azofärgerna. Vi kommer snart att rösta om att de ska förbjudas. Jag tyckte dock inte att det kändes som att du sade det med någon större entusiasm och emfas. Jag skulle därför vilja veta vad Moderaternas position i denna fråga egentligen är. Kan du klart och tydligt säga att Moderaterna vill förbjuda azofärgämnen i Sverige?
Jens Holm (V):
Vi kan komma ihåg att det förbud mot azofärgämnen som jag hoppas att Moderaterna röstar för om några timmar innebär att vi ska 1.	ha ett nationellt förbud här i Sverige och 2.	verka för ett förbud på EU-nivå. Jag tolkar dock Åsa Coenraads svar som att Moderaterna nu är för även ett nationellt förbud mot azofärgämnen. Om det inte är på det viset tycker jag att det är viktigt för denna debatt att vi får ett tydliggörande.
Det har nämligen inte riktigt varit så när vi har diskuterat frågan i utskottet, och det är därför jag tycker att det är viktigt att få ett förtydligande från Moderaterna. Åsa Coenraads säger att Livsmedelsverket nu ska ta fram nya kostråd. Fast regeringen stoppade ju Livsmedelsverkets kostråd, och såvitt jag förstod var det just att man rekommenderade mer närodlat och en minskad konsumtion av kött.
Därför vill jag fråga igen: Tycker inte Moderaterna att en svensk myndighet ska kunna ha detta mandat? Förutsatt att det är baserat på en solid grund, vilket det alltid är när våra myndigheter föreslår saker, ska inte en myndighet ha friheten att komma med sådana rekommendationer? Avslutningsvis tycker jag att det är bra att Moderaterna vill utveckla Matlandet Sverige så att det verkligen blir ett mervärde för miljön och klimatet.
Jag ska därför skicka över vårt förslag om det hållbara Matlandet Sverige, så hoppas jag att vi kan rösta igenom det i kammaren.
Jens Holm (V):
Det är jättebra att ni vill att skolmaten ska bli bättre, Roger Tiefensee. Det vill vi i Vänsterpartiet också. Det är därför vi avsätter extra pengar för att skolmaten och maten inom äldreomsorgen ska bli bättre. Ni i Centerpartiet röstar mot det. Varför det? Vi har också avsatt extra pengar för att man ska kunna öka den ekologiska produktionen av mat. Ni i Centerpartiet och de andra borgerliga partierna röstar mot det. Varför det?
Jag pratade tidigare om transfetter. Vi vet att i synnerhet ungdomar får i sig väldigt stora mängder transfetter. Det finns mycket transfetter i bakverk och snabbmat. Transfetter är helt onödigt. Det tillför inte maten någonting. Det var därför den här kammaren för ungefär ett år sedan beslutade att transfetter ska förbjudas. Nu har det gått ett år sedan det beslutet.
Ditt parti sitter med i regeringen, Roger Tiefensee, och än så länge har vi inte sett något. Nu ska det redovisas någonting i juli. Vi vet inte ens om det blir ett förslag på ett förbud mot transfetter. Varför tar det så lång tid, Roger Tiefensee? Kommer det att bli ett regelrätt förbud mot industriellt framställda transfetter i juli?
Avslutningsvis vill jag säga att jag lyssnade på radiointervjun med miljöminister Lena Ek förrförra lördagen. Hon konstaterade att köttindustrin är ett miljöproblem. Jag instämmer. Det är därför vi i Vänsterpartiet vill ha en handlingsplan för mer vegetarisk konsumtion och en minskad köttkonsumtion. Vi vill till exempel ha vegetariska måndagar på skolor, äldreboenden och andra platser. Ni i Centerpartiet är emot det. Varför det?
Vilka förslag har ni för att minska köttindustrins miljöbelastning?
Jens Holm (V):
Jag noterar att Centerpartiet vill ha vegetariska dagar alla dagar i veckan. Lägg fram det förslaget, Roger Tiefensee, och jag lovar dig att ni kan räkna med Vänsterpartiets stöd när vi röstar om det. Kom inte och säg att Vänsterpartiet är emot att vi ska ha en näringsriktig mat i våra skolor! Självklart ska vi ha det, men jag tycker inte att det är riktigt sjyst mot skolorna att man å ena sidan ställer ökade krav och å andra sidan inte tillför några nya resurser.
Det är viktigt för skolorna att de har resurser att köpa in bra mat, ekologisk mat och näringsriktig mat. Då behöver vi extra pengar, men det är någonting som ni har röstat emot. Jag tycker att det är olyckligt. Jag fick inget svar på frågan om transfetter. Jag kastar över frågan igen. Varför tar det så lång tid?
Kommer det verkligen att bli ett förbud mot industriellt framställda transfetter såsom vi beslutade för ett år sedan i den här kammaren?
Jens Holm (V):
Jag har två frågor till Anita Brodén. Anita Brodén verkar vara överens med Vänsterpartiet och Miljöpartiet om att det är bra med en översyn av miljöbalken, men hon säger att det sker en ständig översyn av miljöbalken. Det är det som vi tycker är problemet, att det inte sker någon regelrätt översyn.
Det är självklart att man kalibrerar och tittar på all lagstiftning. Tycker inte Folkpartiet att det tio år efter införandet kan vara på sin plats med en riktig översyn så att vi kan komma till rätta med en del av de problem som finns? Mycket i miljöbalken är bra.
Det känns passivt att regeringen säger att när det nu finns ett direktiv från EU implementerar vi det och behöver inte göra något mer. Det är inte en sådan översyn vi vill ha. Vi vill att man ska titta just på miljöbalken.
Folkpartiets hållning när det gäller de ständigt ökande utsläppen av kadmium, fosfor och kväve är att man vill ha en separat kadmiumskatt men ingen handelsgödselskatt. Är det Folkpartiets linje? När kommer det konkreta förslaget? Jag antar att ni inte bara tänker bedriva seminarieverksamhet vilket var det enda konkreta jag hörde i anförandet.
Jens Holm (V):
Det var intressant med havsmiljarden. Om man talar med havsmyndigheterna säger alla unisont att pengarna inte räcker till. Där tror jag att ni har en hel del kvar att göra. Nagoyaöverenskommelsen är över lag en bra överenskommelse. Man säger till exempel att alla miljöskadliga subventioner ska fasas ut. När kommer handlingsplanen om det? Jag vet att miljöministern är intresserad av frågan. Men vi vill se konkret handling.
När det gäller miljöbalken vill vi ha en riktig översyn, inte det som Anita Brodén talar om. Man står hela tiden och hänvisar till andra områden utan att verkligen ta tag i de problem som finns. Det tycker jag innebär att man inte tar miljöproblemen på största tänkbara allvar. Avslutningsvis ska jag säga något om kadmiumskatten.
Om jag har förstått Anita Brodén rätt innebär det att om det läggs fram ett konkret förslag om en separat kadmiumskatt röstar Folkpartiet på det förslaget. Eller kommer ni att svika då?
Jens Holm (V):
Jag fick en fråga från Bengt-Anders om § 28. Jag tyckte att jag svarade på det relativt bra. Ja, vi vill tillbaka till den gamla skrivningen. Det är det som vi skriver i vår motion. Samtidigt lade jag till en brasklapp, nämligen att vi är beredda att anpassa vår politik till verkligheten.
Om vi kommer till en slutsats om att den förändring som har gjorts faktiskt inte lett till det här stora hotet mot de vilda djuren, i synnerhet vargarna, är vi beredda att anpassa vår politik efter det.
Det som står i det här betänkandet är att vi vill tillbaka till det som stod tidigare, och vi tycker att det är fel att man kan skjuta rovdjur utanför hägn. Sedan gäller det godsjakten.
Det finns en moderat motion från Jan Ericson och en vänsterpartimotion som har lett till en reservation om att förbjuda godsjakten.
Då skulle jag vilja fråga Bengt-Anders om det är Moderaternas bild att godsjakten, som den ser ut i dag, fungerar väl och att den stämmer överens med till exempel § 27 i jaktlagen om att djur inte ska utsättas för ett onödigt lidande.
Jens Holm (V):
När det gäller ändringen av 28 § jaktförordningen sade jag att det finns större hot mot bevarandet av rovdjuren. Det gäller då till exempel vad regeringen säger om licensjakt på vargar och förslagen nu om ny skyddsjakt som jag är rädd blir en ny form av licensjakt. Vänsterpartiets hållning är att tamdjursägare ska ha rätt att försvara sina tamdjur.
Hur ska då detta i praktiken gå till? Ska det gå till så att vi har precis samma paragraf som tidigare? Bengt-Anders Johansson, jag kan ärligt säga att inte heller den paragrafen var optimal. Med bättre tid och framförhållning hade vi kanske kunnat ha en utförligare formulering om det. Jag hoppas att vi kan återkomma till den saken. Men så som det nu ser ut är inte heller bra.
När man kan skjuta djur utanför hägn blir det väldigt svårt för en polis eller åklagare att leda i bevis att man verkligen sköt för att skydda sina djur. Hittills har verkligheten visat att det inte blivit riktigt så illa som vi trodde. Det tycker jag är jättebra. Kanske är det därför att vi hela tiden ropat "vargen kommer" som det blivit en form av självsanerande effekt.
Jag tycker att Bengt-Anders och alla andra jaktanhängare ska titta lite närmare på detta med skyddsjakt. När jag arbetade som journalist intervjuade jag Jan Guillou som väl, skulle jag vilja säga, i det närmaste är en fanatisk jägare. Han verkar älska att jaga. Men han sade till mig: Är det någonting i det här landet som ska förbjudas så är det godsjakten. Det är en helt meningslös verksamhet.
Hundratusentals fåglar föds upp för att rika direktörer sedan ska kunna komma och panga på dem. Jag ser inte något viltvårdsargument bakom det här. I stället ser jag bara att starka ekonomiska intressen ligger bakom detta. Lidande blir hundratusentals fåglar. Därför vill vi i Vänsterpartiet ha ett förbud. Jag gläds åt att det finns åtminstone en klok moderat, Jan Ericsson, som också vill ha det.
Jens Holm (V):
Jag vill först föra följande till protokollet. Jag tror att jag i mitt inledningsanförande sade att regeringen vill ha ett tak för antalet vargar på 2 100. Det är förstås 210 vargar. Ingen skulle vara gladare än jag om taket var 2 100 vargar. Då skulle till och med jag kunna tycka att vi kanske inte behöver så många fler vargar.
Men det stora problemet är att regeringen sätter ett tak som är alldeles för lågt. Nu kan vi också se att det är helt i strid med det som experterna har föreslagit i Rovdjursutredningen. Jag skulle vilja diskutera en annan sak med dig, Bengt-Anders Johansson. Du nämnde marina skyddsområden. Det är bra att det har inrättats många marina skyddsområden under de senaste åren.
Men om det ska vara en poäng med ett marint skyddsområde borde det vara så att man till exempel har en begränsning för storskaligt fiske och att vissa fiskemetoder, till exempel bottentrålning, borde vara uteslutna i sådana områden. Men så är det inte, utan det är storskaligt fiske som gäller i dessa marina skyddsområden.
När man talar med länsstyrelserna säger de till exempel att de inte har någon möjlighet att stoppa detta. De kan inte ens tillståndspröva detta. De kan alltså inte ens säga att tillstånd måste begäras för att få fiska i ett marint skyddsområde. Jag vill därför fråga Bengt-Anders Johansson följande: Tycker inte Moderaterna att ett minimikrav om man ska fiska i ett skyddsområde i alla fall borde vara att man måste ansöka om tillstånd hos länsstyrelsen?
Jens Holm (V):
I replikskiften brukar det vara så att det är vi som ställer frågorna som vill ha svar. Men jag tycker inte att jag fick ett svar från Bengt-Anders Johansson vad gäller marina skyddsområden. Han säger bara svepande att man ska se till att bevara naturen i marina skyddsområden.
Men nu när vi har konkreta exempel på hur det bedrivs storskaligt fiske i marina skyddsområden, precis som om det hade varit vilket havsområde som helst, undrar jag: Vad är poängen med dessa 14 inrättade marina skyddsområden om man inte kan ha några former av begränsningar i fråga om fisket?
Jag tyckte att jag var lite hygglig mot Moderaterna och sträckte ut handen och sade att ett minimikrav väl ändå kan vara att man måste ansöka om tillstånd för att fiska i dessa områden. Inte ens det kan Moderaterna ge ett besked om. Det tycker jag är djupt beklagligt. Jag skulle också vilja fråga Moderaterna var Nagoyaplanen finns.
Det handlar om att verkligen se till att det som vi kom överens om i Japan för ett och ett halvt år sedan verkligen ska bli av i Sverige. Nu har vi gått här och väntat, och vi ser ingen reaktion från regeringen. Det tycker jag är mycket otillfredsställande. Jag ska försöka att snabbt svara på de frågor som Bengt-Anders Johansson tog upp. Regionaliseringen av jaktpolitiken tycker vi är dålig.
Vi tycker att det finns en mycket stor risk för att jaktpolitiken kan styras av högljudda opinioner och särintressen. Därför tror vi att det är bättre att jaktpolitiken ligger på en statlig nivå så att man kan ta ett helhetsgrepp på jaktpolitiken. Det är jättebra att Bengt-Anders korrigerar mig på punkten om utplantering av vargar. Då har vi det helt klart.
Jens Holm (V):
Jag uppskattar Anita Brodéns engagemang i de globala miljöfrågorna, inte minst när det gäller besluten från Nagoya. Utifrån ditt anförande, Anita Brodén, noterar jag att du förstått oppositionens otålighet. Vi har ju i ett och ett halvt år gått och väntat på en handlingsplan för hur de här besluten ska kunna träda i kraft.
Även du, Anita Brodén, kan verka för att vi får en Nagoyaplan i Sverige så att vi skyddar mer mark och fler områden - gäller även vattendrag och ut till havet - och så att vi ersätter de fattiga länderna för de genetiska resurser som rika länder under decennier i princip utan någon form av kompensation använt.
Det gäller också att vi fasar ut de miljöskadliga subventionerna. Enligt en ny rapport från Naturvårdsverket handlar det om 50 miljarder kronor bara i Sverige. När tycker ni i Folkpartiet att en Nagoyaplan ska träda i kraft? Det är det ena. Det andra rör de marina reservaten. Anita Brodén tycker att det är väldigt bra att flera sådana inrättats.
Den uppfattningen delar vi i Vänsterpartiet. Men som jag sagt i en tidigare replik här måste det vara en poäng med ett marint reservat. Till exempel borde man ta mycket större kontroll avseende det storskaliga fisket som får fortsätta i områdena. Borde inte till exempel bottentrålning vara någonting helt uteslutet i ett marint reservat?
Borde det inte vara en självklarhet att man hos länsstyrelsen ska ansöka om tillstånd för att fiska i ett sådant reservat så att vi inte får en storskalig och i princip okontrollerad fiskeverksamhet i ett reservat?
Jens Holm (V):
Mötet i Indien är ett nytt toppmöte om den biologiska mångfalden, och vi måste ju ha någonting att komma med till de här toppmötena. Om inte ett välutvecklat, rikt land som Sverige med höga ambitioner åtminstone på papperet i miljöfrågor kan komma till Indien med en konkret handlingsplan för hur vi ska uppnå Nagoyamålen tycker inte jag att vi kan peka finger åt andra länder.
Det är därför vi i oppositionen har gått och väntat i ett och ett halvt år på den här Nagoyaplanen, och det är fortsatt beredning. Men till 2020 ska de här målsättningarna uppfyllas. Det är inte så långt kvar, och det var därför jag vill veta när Folkpartiet tycker att vi ska få en konkret handlingsplan för hur de här målsättningarna ska uppfyllas.
Jag blir lite oroad av det Anita Brodén säger när det gäller hur stora arealer det är som ska skyddas. Om inte Sverige som är ett glest befolkat land med mycket natur kan skydda 17 procent respektive 10 procent som är de mål man har slagit fast tycker jag nämligen att det blir väldigt svårt att kräva att andra länder ska skydda större arealer.
Det är ju det som blir konsekvensen om vi inte skyddar 17 procent respektive 10 procent. Jag tycker därför att Sverige borde skydda större arealer än det man slog fast i Nagoya bara för att visa att så här kan man göra. När det gäller frågan om de marina reservaten som Anita Brodén inte hann svara på vill jag fortfarande veta om man inte borde utesluta till exempel bottentrålning. Ska storskaligt, okontrollerat fiske verkligen få förekomma i marina reservat?
Borde det inte vara ett minimikrav att man får ansöka om tillstånd för att fiska i reservat?