Anna Hallberg (S):
Jag kan börja med att svara på Lorena Delgado Varas sista frågan. Det gör vi redan, skulle jag vilja svara. Jag ska utveckla det lite grann.
Precis som Delgado Varas poängterar fick EKN i mars 2020 i uppdrag att tillsammans med Svensk Exportkredit se över hur vi från Sveriges sida med våra myndigheter kan bidra till att det internationella exportfinansieringssystemet ställer om och bidrar till minskade utsläpp. Sverige har trots allt begränsade möjligheter att göra detta på egen hand.
Precis som vi hörde kom deras rapport i september, och den bygger på flera underlag. Det är inte bara deras egen skrivelse på kammaren, så att säga, utan de har talat med ett antal företag, civilsamhället, klimatforskare och intresseorganisationer. De har också gjort en kartläggning av vad andra länder gör på området.
I rapporten konstateras att det svenska exportkreditsystemets möjligheter att påverka det globala klimatet per se är begränsade. Det är dock inte en anledning att inte försöka påverka på den globala arenan, inte minst på de finansiella marknaderna där de här två aktörerna rör sig.
Jag är övertygad om att EKN och SEK, och framför allt Sverige, kan fungera som en katalysator för att driva på förändringar både av internationella regelverk och av andra länders och enskilda företags individuella agerande. Med utgångspunkt i den rapport som kom i september beslutade regeringen i december om ett nytt regleringsbrev för Exportkreditnämnden.
Där gav vi också ett uppdrag om återrapportering av hur man lyckas utveckla exportfinansieringssystemet. Vi lägger ju också ett uppdrag på dem att vara extra aktiva i detta. Det ska bidra till klimatomställning i riktning mot fossilfrihet, inte bara här utan också i andra länder. Vi har angett tre huvudbudskap i detta uppdrag, där vi vill styra våra myndigheter när det gäller just att bidra på det här sättet.
Det första är att EKN ska kunna redovisa hur deras kreditgivning - och det gäller Svensk Exportkredit också - kan anpassas för att vara i linje med Parisavtalet. För varje enskilt beslut man fattar - att ge en kredit eller att ge en garanti - ska man också kunna redogöra för vad det har för hållbarhetseffekter. Har vi ställt krav på hållbarhet? Uppfyller företaget detta? I längden är det också så att företag som inte lever hållbart, varken socialt eller miljömässigt, inte heller har någon långsiktig konkurrenskraft.
Det är vår absoluta övertygelse. Detta är alltså bra för företagen, men framför allt är det bra för världen, för klimatet, för mänskliga rättigheter och så vidare. Man ska också kunna redogöra för effekten av affären på andra hållbarhetsmål inom Agenda 2030. Nu pratar vi mycket klimat här, men jag vill verkligen lyfta fram alla 17 hållbarhetsmålen.
Det andra området är att vi ska prova en helt ny form av garantier i EKN, det vill säga att vi ska kunna garantera investeringar i Sverige som bidrar till klimatomställningen i Sverige. Där går vi också före och försöker hitta omställningsgarantier - att vi får hit lösningar som ställer om och skapar en ännu snabbare takt mot ett fossilfritt samhälle.
Det tredje området, som vi i december fattade beslut om, är att Sverige inom ramen för EU och OECD kan lyfta hur de regelverken och all annan offentlig handelsfinansiering på global nivå kan bidra till Parisavtalet och Agenda 2030-målen. Vi ska skapa gemensamma spelregler, och jag tror faktiskt att Sverige är en av de mest pådrivande krafterna i detta. Det ska vi vara stolta över.