Leif Jakobsson (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Ibland kan mindre saker tydligen bli väldigt stora. Det vore ju en sak om regeringen sa att det nu är en ny doktrin som innebär att vi inte ska redovisa någonting, utan vi ska lägga locket på. Vad vi pratar om här är att det just det här året inte finns någon tematisk genomgång.
Det finns ingen som helst ambition att hålla på med verksamheter där man inte lämnar så mycket information som möjligt till både riksdagen och omvärlden. Det verkar som att man försöker skapa en konflikt som absolut inte finns. Därtill har vi själva i utskottet en möjlighet att utvärdera olika saker, och det gör vi med den granskningsverksamhet som vi har. Kanske bör tonfallet vara lite lägre.
Tolka inte in för mycket i att det här årets skrivelse inte innehåller något sådant! Fru talman! Det var egentligen inte det jag tänkte på. Snarare tänkte jag på vad publikationen som sådan säger. Detta med skatteutgifter är ju en publikation som har en tendens att växa.
Den har växt under de senaste åren, och det har vi pratat mycket om. Det är långt ifrån bara borgerliga regeringar som har bidragit till att avvikelser från de grundläggande principer om beskattning och de enkla skatteregler som en gång infördes i skattereformen har urholkats.
En anledning är faktiskt också kreativa statsråd och departement som under utgiftstaken har försökt att hitta andra sätt att hantera utgifter genom att i stället spara på inkomsterna.
Det är klart att det här ger oss en påminnelse om den levande debatten om hur många avvikelser som egentligen har gjorts. Det pratas om 700 avvikelser från skattereformen. När måste vi börja städa och se över hur vi skulle kunna återupprätta enkelheten och principerna?
Jag ser två stora problem här. Den här typen av nedsättningar och skattesubventioner som redovisas i skrivelsen är ofta uttryck för att man vill stödja någonting eller en viss utveckling.
Men de leder nästan ofrånkomligen alltid till att man hamnar i gränsdragningsproblem och i grå sektorer. Det kan ställas kompensationskrav när en verksamhet eller en bransch jämför sig med en annan som har lägre skattesatser eller avdrag på olika sätt.
Att få höra de här argumentationerna är en verklighet som vi oavsett politisk färg har att leva med i skatteutskottet. Jag behöver väl inte börja prata om dansband eller skidliftar för att göra det här tydligt.
Det andra problemet är att den fördelningspolitiska effekten av vissa av de utgifter som redovisas hamnar utanför det normala sättet att se på hur skattesystemet ska fungera fördelningspolitiskt. ROT-avdraget är ett sådant exempel. Där pratar vi om 17 miljarder.
Det synsätt som i alla fall jag har är att människor som bor i hyrda bostäder subventionerar människor som bor i ägda bostäder med 17 miljarder. Det har betydelse för inkomstfördelningen. Men det är inte det som är målsättningen. För oss är ROT, på en rimlig nivå och under en kort tidsperiod, till för att överbrygga byggkonjunkturer.
Under de här åren har det dock hamnat på en nivå där det verkligen syns i statskassan. Vi pratar om 17 miljarder. Lika mycket pengar som hela landets alla högskoleelever och gymnasieelever får i studiestöd på ett år ger vi till att reparera ägda bostäder.
Den fördelningspolitiska effekten är nog minst lika stor av detta som av förändringar i inkomstskatteskalor och annat. Men här syns det inte på samma sätt som när vi debatterar hur jobbskatteavdrag och annat slår fördelningspolitiskt. Detta handlar om omfördelning, gränsdragningsproblem, gråa sektorer och annat.
Även om vi fortfarande är lite i valrörelseläge rekommenderar jag den här publikationen till andra. En del kollegor undrar lite om ens mentala hälsa när man säger att de borde läsa en publikation om skatteutgifter. Men den ger väldigt mycket näring till funderingar. Vi borde som ansvariga skattepolitiker i det här landet någon gång sätta oss ned och titta på vad som är rimligt.
Ska vi ha en så här tjock katalog med undantag från det som vi en gång tyckte var en så smart och briljant idé för skattesystemet? Vi får väl se när vi kan samlas för lite lugnare resonemang om hur vi skulle kunna få publikationen lite smalare och skattesystemet enklare, till fromma för skattebetalarna och till nackdel för antalet skattekonsulter.