Åsa Coenraads (M):
I dag debatterar vi betänkande 16 från miljö- och jordbruksutskottet om livsmedelspolitiken. Betänkandet innehåller 81 yrkanden från allmänna motionstiden 2017/18 och behandlar frågor som livsmedelslagstiftning, konkurrenskraft, livsmedelskontroll och märkning. De allra flesta av frågorna har debatterats i kammaren tidigare under mandatperioden.
Utskottet har därför valt att behandla dessa frågor förenklat eftersom inget nytt hänt i sak. Moderaterna står självklart bakom alla sina reservationer, men för att inte ta alltför mycket av kammarens dyrbara tid i anspråk vill jag yrka bifall endast till reservation 4 om livsmedelskontrollen. Detta betänkande är som sagt väldigt likt dem vi debatterat tidigare.
Vi har dessutom haft en grundlig debatt i ämnet för mindre än ett år sedan, då riksdagen debatterade propositionen om livsmedelsstrategin. Vi är politiskt överens om att öka den svenska livsmedelsproduktionen. Det beslutet fattade vi gemensamt här i kammaren. Men vi är inte överens om hur detta ska gå till.
Riksdagen skickade dessutom en rad tillkännagivanden till regeringen som det finns anledning att nämna lite senare, då regeringen i slutändan valt att göra något helt annat än vad riksdagen beslutade om. För oss i Alliansen är det fortfarande viktigt att fokusera på en bra och säker livsmedelskedja som ska kunna fortsätta växa sig stark.
Förutom bra livsmedel krävs det att säkerhetskedjan följs hela vägen från jord till bord via handeln. Lagstiftning är bra, men den ska vara enkel, tydlig och aktuell.
Lagstiftningen är till för vår skull, för att den mat vi äter ska vara säker och för att konsumenten ska känna sig trygg oavsett om maten lagas hemma, äts på restaurang eller intas inom den offentliga sektorn. Vi har tidigare här i kammaren pratat hästköttsskandaler, då det uppdagades ett systematiskt fuskande som funnits under en lång tid i fler länder än bara Sverige.
Problemet med livsmedelsbedrägerier fortsätter dessvärre. I dag vet vi att bedrägerierna systematiskt och organiserat förekommer även med produkter som honung, olivolja och kanel. Det är viktigt att gå till botten med dessa brott och dessutom hitta samband med annan brottslighet som ibland förekommer.
Som konsumenter och handlare måste vi känna trygghet i att produkter verkligen innehåller det de säger sig innehålla. En säker och redlig livsmedelskedja är viktig för både konsumenter och livsmedelsproducenter. Tryggheten måste även bejakas mellan konsument och producent. Där spelar säkerheten och tryggheten inom handeln en stor roll.
Vi moderater föreslår därför skärpta straff för livsmedelsbedrägerier och att straffskalan höjs till att inkludera fängelse. Brott ska aldrig löna sig. Herr talman! Säkerheten inom livsmedelskedjan är viktig, och för att producenter, handlare och konsumenter ska känna sig trygga i att producera, sälja och äta mat är det viktigt att livsmedelskontrollen är bra och säker.
Det ska löna sig att vara duktig på säkerhet, och det ska finnas en morot i systemet när man gör rätt. Vi moderater föreslår därför att livsmedelskontrollen ska göras smartare än den är i dag. Det behövs till att börja med en bättre dialog mellan myndighet och företag. Vi vill att myndigheten ska hjälpa till att göra rätt i stället för att som i dag endast kontrollera och komma med synpunkter i efterhand.
Vi vill även att man inför efterdebitering, det vill säga att företagaren betalar först efter det att kontrollen är utförd i stället för att som i dag betala en regelbunden avgift. Även Livsmedelsverket är inne på den linjen. Förra året riktades ett tillkännagivande till regeringen om att se över detta. Regeringen har ännu inte kommit tillbaka med ett förslag för hur livsmedelskontrollen ska bli mer kostnadseffektiv.
Även Livsmedelsverkets begäran till Näringsdepartementet om att se över avgiftsdebiteringen är begravd i en utredning på departementet under den nu ganska kända parollen att frågan utreds vidare. Herr talman! Under förra årets debatt om livsmedelsstrategin beslutade riksdagen om några övergripande mål för regeringen att förhålla sig till.
Ett av dessa mål var att säkerställa generellt goda företagarvillkor för hela livsmedelskedjan, där nationella försämringar alltid skulle vara väl motiverade. Ett annat mål var att svensk livsmedelsproduktion skulle styras av konsumenternas efterfrågan och inte av politiskt bestämda mål för specifika produktionsformer.
Tyvärr ser vi nu att regeringen lägger fram flera förslag som är direkt skadliga för branschen och dessutom går tvärt emot vad lagstiftaren har bestämt. Svenska producenter och svenska konsumenter förtjänar bättre än så. Det behövs sjysta konkurrensvillkor och en regering som tar demokratin på allvar.
Eftersom det här är den sista livsmedelsdebatt vi har den här mandatperioden blir det också en summering och ett bokslut över nuvarande regerings mandatperiod - en mandatperiod som kantats av för lite konkret politik som kommit för sent. Vi hoppas kunna vända detta. Förhoppningsvis ses vi här igen om ett år och då med en alliansregering och en annan majoritet i kammaren.