Ylva Johansson (S):
Lotta Finstorp har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen har vidtagit för dem som står längst från arbetsmarknaden samt vad dessa åtgärder resulterat i för de engagerade företagen och de inskrivna personerna i sysselsättningsfasen.
Jag har både den 21 februari och den 21 mars i år svarat på liknande frågor angående vilka åtgärder regeringen vidtagit för deltagare i den tidigare sysselsättningsfasen. En aktiv arbetsmarknadspolitik innebär att arbetssökande ska ges tillgång till insatser som stärker deras möjlighet till jobb. Alla som kan arbeta ska arbeta, och det är regeringens främsta prioritering att fler människor ska komma i arbete. Regeringen har sedan tillträdet lagt om arbetsmarknadspolitiken, med fokus på resultat i stället för detaljstyrning.
För att bidra till en mer effektiv arbetsmarknadspolitik har regeringen förenklat och förtydligat det arbetsmarknadspolitiska regelverket och förbättrat möjligheterna till lokal samverkan. Jobb- och utvecklingsgarantin är numera individanpassad, mindre detaljreglerad och utan faser. Långtidsarbetslösa har i dag möjlighet att utifrån det individuella behovet ta del av Arbetsförmedlingens hela verktygslåda av aktiva insatser. Möjligheten till studier har förstärkts, och införande och förstärkning av extratjänster har genomförts.
Dessutom har moderna beredskapsjobb i de statliga myndigheterna införts och en utvidgning av traineejobb och yrkesintroduktionsanställningar för långtidsarbetslösa och nyanlända genomförts. Regeringen har vidgat möjligheterna för arbetsträning och förstärkt arbetsträning för samtliga deltagare i jobb- och utvecklingsgarantin som bedöms bli hjälpta av den insatsen. Många arbetsintegrerande sociala företag har bedrivit en verksamhet inom tidigare fas 3 som påminner om arbetsträning.
De utvidgade möjligheterna till arbetsträning är på så sätt en viktig insats för att kunna tillvarata det arbete som bedrivs av fler befintliga arbetsintegrerande sociala företag men också ett sätt för Arbetsförmedlingen att fortsätta sitt samarbete med andra goda anordnare av insatser för arbetslösa. Jag ser det värdefulla arbete som bland annat de arbetsintegrerande sociala företagen gör för individer som varit arbetslösa under en längre tid.
Regeringens ambition är att dessa företag ska växa och bli fler och således kunna fortsätta sitt arbete med att stödja, stärka och skapa meningsfull sysselsättning för personer med svag ställning på arbetsmarknaden. Individer har olika behov och olika förutsättningar, och vi behöver därför kunna erbjuda en bred palett av insatser. Beroende på arbetsmarknadsläge och individuella förutsättningar ska Arbetsförmedlingen bedöma vilka insatser som är mest lämpade och effektiva för att individen ska kunna lämna arbetslöshet för arbete eller studier.
Sedan regeringsskiftet har antalet sysselsatta ökat kraftigt, arbetslösheten minskat och antalet inskrivna i jobb- och utvecklingsgarantin blivit färre. Inte minst är utvecklingen positiv vad det gäller jobbgarantin för ungdomar. Även andelen som fått arbete efter etablering har ökat, trots den stora ökningen av antalet inskrivna deltagare i etableringsuppdraget. Men jag är fortfarande inte nöjd. Jag tror att Arbetsförmedlingen kan bli än bättre och att fler arbetssökande kan ta del av meningsfulla aktiviteter som stärker deras möjligheter till arbete eller utbildning.
Regeringen fortsätter att noga följa Arbetsförmedlingens arbete med förändringen i jobb- och utvecklingsgarantin och avvecklingen av fas 3.