KBLab/rixvox huggingface dataset:
Nooshi Dadgostar (V):
Jag är lite oroad över det som bostadsindustrin gick ut med i veckan: att man nu ser en avmattning i bostadsbyggandet. Det hoppas jag inte stämmer. Men det stora problemet handlar ju fortsatt om att vi behöver bygga hyresrätter med överkomliga hyror. Att det kan byggas hyresrätter med en månadshyra på 14 000-15 000 visste vi redan.
Att det kan byggas bostadsrätter som är väldigt dyra visste vi också redan. Problemet är att vi inte bygger för människor med vanliga inkomster. Det är det som är hela poängen med ett investeringsstöd. Investeringsstödet ska ju också kopplas samman med ett tak för hyresnivåer. På det sättet premierar man dem som bygger för vanliga människor.
Det har fungerat tidigare. Det kommer att fungera igen. Självklart förstår man pengar. Den som säger att pengar inte fungerar har inte stöd för det. Självklart är det så: Bestämmer vi att vi ska premiera ett visst byggande kommer det att ske. Och vi har sett tidigare att byggandet sjönk dramatiskt när Alliansen tog bort det här stödet.
Vi är väldigt oroliga över den bostadsbrist vi ser. Därför vill vi ha ett investeringsstöd. Jag tycker att det är väldigt positivt med den inriktningsändring som regeringen kom med. Man tror att politiken kan ha en viktig roll på det här området.
Därför är det självklart bättre att satsa 300 miljoner kronor än att satsa 0 kronor, som är Alliansens förslag. Det är det som är skillnaden. Det är 0 kronor från Moderaterna och 300 miljoner från den rödgröna sidan.
Nooshi Dadgostar (V):
Faktum kvarstår. Det känns otroligt viktigt för Moderaterna, Alliansen och Sverigedemokraterna att behålla det ROT-avdrag som kostar oss 16-17 miljarder per år, för villaägare som vill bygga om sitt fritidshem i Málaga. Vi vet att de fördelningspolitiska effekterna av ROT-avdraget är ganska negativa. Ändå behåller man det.
Men 200 miljoner kronor till hyresgästerna säger Moderaterna tvärt nej till. Jag har faktiskt väldigt svårt att förstå det. Varför är det så viktigt att villaägarna får sin nya altan eller får byta ut köket vart tredje år? Albyborna får inte tilläggsisolera i sina hyresrätter. Varför är det så stor skillnad på människor? Det är det som är problemet.
Jag tycker också att vi ska sätta press på byggbranschen när det gäller att de ska bygga. Det är ett av de viktigaste argumenten för ett investeringsstöd, tycker jag. Vi ger pengar och har väldigt tydliga kriterier. Man får inte bygga så att det blir alldeles för höga hyror. Man får bygga under vissa förutsättningar. Det är därför vi premierar det och ger ett sådant stöd. Vi vet att det fungerar, för det har det gjort tidigare.
Och vi såg att byggandet störtdök när vi tog bort det. Vi är säkert överens om att det finns en bristande konkurrens i byggbranschen. Ett av de absolut bästa sätten för att man ska få bukt med det tror jag är att man går in och styr produktionen på ett tydligare sätt. Det handlar om att sätta upp kriterier och pressa priserna. Det är det man gör.
Vi såg att vi pressade priset på produktionen när vi hade investeringsstödet. Kan du tänka dig - bostadsrättspriserna ökade, men kostnaden för att bygga hyresrätter sjönk eftersom man satte upp sådana tak.
Nooshi Dadgostar (V):
Ola Johansson tog upp ett antal frågor, och jag ska se om jag hinner svara på alla. Skattekollektivet betalar i dag 40 miljarder kronor till dem som har ett ägt boende. Det vi säger är: Varför ska inte alla omfattas? Varför ska hyresgäster bara betala till villaägare? Varför kan vi inte gemensamt betala så att även de som bor i fastigheter i miljonprogrammet också kan rustas upp, att vi skapar morötter för att kicka igång upprustningen? Det är väl fantastiskt bra.
Självklart har vi ett gemensamt ansvar för att alla människor i det här landet ska bo i värdiga lägenheter, att det inte ska vara vitmögel i badrummet eller nedrivna tapeter eller annat. Vi ska ha en bra och god bostadsstandard i Sverige, och då kan vi inte bara premiera dem som har ett ägt boende. Det är klart att vi har en kollektivmodell när vi förhandlar hyror.
Det ställer jag mig naturligtvis bakom. Men självklart är det så att när man rustar upp många av miljonprogrammen vältras kostnaderna över på hyresgästerna. Det är ju ofta den enda intäkt bostadsbolagen har. Det är därför vi har sett alla dessa fantasihöjningar av hyrorna när man har rustat upp - tyvärr.
Då är det självklart så att om man får ett stöd för en viss andel av upprustningen, ja, då skulle man kanske inte behöva vältra över kostnaden för just den andelen på hyresgästerna. Det tycker jag är en rättvisefråga, därför att skillnaderna i skattesystemet mellan de här två boendeformerna är så enormt orättvisa.
Ola Johansson var också inne på de politiska maktförhållandena i olika kommuner och om kommunen hade ett ansvar. Självklart har de det. Vi har alla ett ansvar. Hela samhället har ett ansvar för bostadspolitiken.
Nooshi Dadgostar (V):
Det finns ganska skilda åsikter huruvida ROT-avdraget har gjort särskilt många svarta jobb vita. Tvärtom verkar det finns mycket oklarheter kring avdraget. Däremot är det självklart så att ett stöd för upprustning i miljonprogrammen innebär att många kan jobba och få sin lön och pensionsavsättning där genom detta stöd för att rusta upp. Poängen är ju att vi ska kicka igång upprustningen.
Problemet i dag är att upprustningarna inte sker. Många av värdarna skjuter bara detta på framtiden. Man orkar inte ta tag i det. Det funkar inte. Här lovordas alla som nu rustar upp, men processen är djupt problematisk. Många människor tvingas flytta för att de inte har råd. Vart ska de flytta i Stockholms- eller Göteborgsregionen? De har ingenstans att flytta.
Vi behöver ha ett stöd så att man kan få värdiga lägenheter även om man bor i hyresrätt. Om vi ger ett stöd är min absoluta åsikt att detta stöd inte ska gå i fickorna på något företag, utan då måste man se till så att det premierar hyresgästkollektivet.
En insats, en del av kostnaderna som man lägger på upprustningen tas av staten, och då ska inte den tas av hyresgästkollektivet. Jag tycker fortsatt att det är orättvist att vi ska ge 40 miljarder varje år till det ägda boendet men inte en krona till hyresgästerna. Alliansen är svaret skyldig: Tycker ni inte att det är orättvist?
Nooshi Dadgostar (V):
Jag har den, enligt Mats Green, dåliga vanan att hålla mig till det som frågan berör. Detta är inte en budgetdebatt. Om det hade varit det hade jag självklart tagit upp det som Mats Green talade om.
Den svenska regeringen lade i och med höstbudgeten en budget där man investerade mer i bostäder än vad den gamla, borgerliga, regeringen har gjort på åtta år. Vi lade fram skarpa investeringsförslag på upprustning av miljonprogramsområden och skollokaler, till exempel. Där var ert budgetförslag på en betydligt lägre nivå än vår. Men vad var det som hände?
Mats Green valde att tillsammans med Sverigedemokraterna avslå vårt budgetförslag. Man valde att inte investera i bostäder. Halva mitt anförande handlade om att vi måste öka investeringsnivån i denna sektor, för den ligger på en nivå som inte är i paritet med något annat europeiskt land.
Sverige ligger på en jättelåg nivå trots att vi skulle behöva dubblera den. Mitt besked är tydligt: Vi behöver definitivt ett investeringsstöd för att få igång byggandet av hyresrätter, som är den mest tillgängliga boendeform vi har. Det är det som vi saknar i Sverige i dag.
Vi behöver ha ett sätt att premiera det byggande som framför allt riktar sig till normalinkomsttagare, studenter och andra människor med inte alltför höga inkomster. Där är Vänsterpartiet mycket tydligt; investeringsnivåerna måste öka. Byggandet måste komma igång.
Nooshi Dadgostar (V):
Jag vill återigen erinra Mats Green om att i det budgetförslag som han röstade på i höstas och som vi till dags dato går på investerades det mindre i bostadssektorn än i vårt budgetalternativ. Vi behöver höja investeringsnivån - visst är det så - för att det ska bli några hus byggda.
Står du här och säger att du inte hör det jag säger och att du inte förstår vad ett investeringsstöd är skjuter du ingen hare, eller vad man ska säga. Du måste lyssna på vad det är jag säger. Vi tycker att vi ska investera mer, att vi ska bygga och att vi behöver premiera byggandet av hyresrätter, av det lättillgängliga boendet. Sedan tycker jag att det är viktigt med strukturerna kring bostadssektorn.
Det är viktigt att vi ålägger kommunerna ett ansvar att faktiskt använda de kommunala bostadsbolag som vi har. Det är nämligen politiskt styrt. Vi har stora möjligheter att påverka bostadssektorn och byggandet genom vår budget, till exempel.
Problemet för Mats Green är att vi i åtta år - förlåt, det är nu ett nionde - har haft borgerliga budgetar där man har satsat noll kronor på detta område. Det är ett svek. Det är ett svek mot alla arbetarfamiljer, mot alla människor som vill flytta till en ny ort och studera och mot de kvinnor som är våldsutsatta och inte kan flytta ut till en hyresrätt.
Det är ett svek mot alla de människorna att ni har valt att inte investera en enda krona i bostadsbyggande i Sverige. Det måste vi ändra på. Vi kommer att ändra på det. Det kräver däremot att vi får igenom en rödgrön budget.
Nooshi Dadgostar (V):
Jag upprepar de frågor som jag inte riktigt kände att jag fick svar på. Det handlade bland annat om tillståndsplikten, som alltså inte är ett förbud utan en prövning för att förhindra innerstadsombildningar och som inte kommer att leda till det jag tror ministern är inne på. Sedan vill jag gå vidare till den skattemässiga ojämlikhet som ju finns mellan hyresrätten och bostadsrätten.
Det gäller till exempel ränteavdrag och ROT-avdrag, där staten skyfflar över mycket pengar till villaägare och bostadsrättshavare för att bygga upp till skillnad från hyresgästen som inte får en enda krona.
Detta gör att det skapas incitament för att ombilda sin lägenhet - innehavaren kan stå i begrepp att rusta upp - för att komma i åtnjutande av ROT-avdraget.
Vad vill ministern göra för att ojämlikheten mellan hyresrätten och bostadsrätten ska utjämnas så att inte samhällets skattesystem styr människors val? Nu inser jag att denna fråga kanske inte heller ligger på ministerns bord - whatever! Det finns ett antal olika boendeformer: hyresrätten, bostadsrätten och egnahem.
Det är en valfrihet för medborgaren. Men tyvärr verkar hyresrätten vara den boendeform som i praktiken hela tiden ska säljas ut och minskas till förmån för de andra boendeformerna. Det är inte valfrihet för mig. Hyresgästen som har valt till exempel det allmännyttiga bolaget ska också vara trygg med valet av hyresvärd. Jag vill tacka för en bra debatt.
Jag är glad för ministerns goda ambitioner, och jag har höga förväntningar på den nya bostadsministern.
Nooshi Dadgostar (V):
Det är säkert en trivsam diskussion för allianspartierna att ha med regeringen, den angående bullerförordningen - som de själva aldrig fick på plats - och andra delar i PBL.
Men den stora elefanten i rummet är finansieringen av byggandet, hur vi får till det och hur vi ser till att produktionen riktas till stora löntagargrupper som kan ta bostäderna. Det är klart att det byggs på många platser i Sverige i dag, men det byggs alldeles för dyrt och för människor som redan har mycket pengar. Hur förändrar vi det?
Det finns inget parti här i dag som kan leverera ett bra förslag på det. Det som vi har sett att det fungerar, det som också Hillevi Larsson tog upp här tidigare, är investeringsstödet. Vi kan se till att stödja den produktion som vi vill premiera och sätta ett hyrestak som gör att produktionskostnaderna sjunker.
Vi kan också komma åt det strukturella problem som finns i byggbranschen i dag, nämligen den bristande konkurrensen. Vi kan se till att premiera små byggföretag och hjälpa dem med krediter. Därmed sätter vi fart på byggandet. Det finns tyvärr alldeles för få kreativa förslag på det här området i dag. Vi rör oss alltid i samma fålla.
Alliansen vill i princip inte lägga en krona i dag. Man röstade ju mot det förslag som vi lade fram i riksdagen förra året där vi ville satsa mer på bostadsområdet. Man satsar i princip ingenting. Jag kan konstatera att vi behöver premiera byggandet av billiga hyresrätter för att de över huvud taget ska byggas.
Nooshi Dadgostar (V):
Jag kan konstatera att riksdagsledamot Mats Green har hamnat i fel debatt. Det vi debatterar här är andrahandshyror. Nybyggnationen kan vi ta i ett annat forum, men självklart har Vänsterpartiet en rad olika förslag där. Vi har genomlidit en alliansregering som under åtta år har misskött detta område kraftigt, så jag är väldigt förvånad över den attityd som Moderaterna uppvisar.
Saken är den att detta inte skapar några nya bostäder. Vi får inga nya bostäder, utan de som redan hyrs ut blir betydligt dyrare. Det är den enda konsekvensen av det nya regelverket. Som ministern var inne på är de som hyr i andra hand främst unga, studenter, nyanlända och tillfällig arbetskraft som inte har lång tid i bostadskön, kontakter eller annat. De har inga ekonomiska resurser.
Varför tror ministern att just de grupperna klarar en hyreshöjning på 30 procent eller en hyra på 10 000 för en etta, när alla andra under samma tvåårsperiod betalar hyreshöjningar på några enstaka procent? Varför är denna grupp undantagen från alla de viktiga skyddsregler vi tycker att alla andra hyresgäster ska ha?
Är det inte snarare ett sällsynt dåligt skydd för den grupp som behöver det allra mest? Kan inte ministern åtminstone ha en åsikt i denna fråga? Man talar om incitament och annat som om det vore näringsverksamhet, men det är det ju inte. Mig veterligen vill man inte betala dubbla boendekostnader om man tillfälligt inte bor i sin lägenhet. Om man inte själv bor i sin bostadsrätt eller villa är det väl logiskt att man hyr ut den?
Hur skulle man göra på något annat sätt för att slippa den dubbla kostnaden? Problemet nu är att den minoritet som tidigare inte följde lagar och regler och som redan tog ut ockerhyror och bytte hyresgäster som de ville nu har blivit förebilder för den nya lagstiftningen. Man kallar det för att öka incitamenten och att svarta kontrakt blir vita.
Resultatet är nu i stället att alla andrahandshyresgäster i princip helt saknar rättigheter gentemot sin hyresvärd. Är det verkligen ett rimligt sätt att resonera på? Vad tycker ministern? Man kan ha en åsikt även om man har skickat ärendet vidare till Boverket, som ska titta närmare på det.
Förut kunde hyresgästerna, åtminstone i efterhand, få tillbaka sin överhyra. I dag går inte ens det. Vi har rätt regelverk, men det finns inget sanktionssystem. Hur ska någon i det läget följa det regelverk som finns?
Ska man, bara för att det förr i tiden fanns en liten grupp som inte följde reglerna, slå undan det skyddssystem som fanns för hela marknaden och se till att de hyreslägenheter som läggs ut blir väldigt mycket dyrare?
Detta skapar inga nya bostäder utan gör bara att de som finns blir betydligt dyrare och att vi får en situation där människor hamnar i stark beroendeställning till den egna hyresvärden och där hyresvärdarna får ett stort utrymme att utnyttja situationen och bostadsbristen för att på olika sätt utpressa människor att betala väldigt höga hyror.
Jag tycker inte att detta är rimligt. Vi behöver ha ett skyddssystem även på detta område, precis som vi har för de människor som hyr hyreslägenheter.
Nooshi Dadgostar (V):
Jag ska upplysningsvis, för Mats Green och kammaren, förklara hur det ligger till med regeringen. Den består av två partier, nämligen Socialdemokraterna och Miljöpartiet. Vänsterpartiet sitter alltså inte i regeringen utan är ett oppositionsparti. Däremot håller jag med om att det här i grunden handlar om bostadsbristen och om att vi måste bygga nytt. Det vill Vänsterpartiet satsa betydligt mer på än vad Moderaterna vill göra eller någonsin gjorde under sina åtta år i regeringsställning.
Där tycker vi alltså helt och hållet olika; Vänsterpartiet tycker att vi ska bygga mer. Vi tycker dock att det också är viktigt med rättssäkerheten. Jag tycker att vi i den här debatten kan konstatera två mycket häpnadsväckande besked. Först och främst tycker Moderaterna att vi ska ha marknadshyror i Sverige. Så tolkar jag Fredrik Schultes inlägg, och då tycker jag att man ska stå för det.
Jag undrar därför om Mats Green kan konfirmera att Moderaterna tycker att vi ska ha marknadshyror i Sverige, för i så fall står vi inför en helt annan situation och betydligt högre hyror än vi har i dag.
Det andra häpnadsväckande beskedet kom från Centerpartiet, som tyckte följande: När 6 procent inte sköter sig och inte följer regelverket är det meningen att utgångspunkten inte ska vara att de ska få betala för det. De som gör fel ska inte betala, utan det är samhället som ska normalisera deras beteende. Vilka andra lagstiftningsbesked har Ola Johansson att ge? Ska vi göra så även i andra sammanhang? Det tycker jag vore väldigt olyckligt.
Jag hoppas att ministern skyndsamt tittar över det minst sagt tveksamma regelverk Alliansen har baxat igenom i riksdagen. Det är väldigt många människor som far illa och vilkas behov av tak över huvudet det spekuleras i på ett ovärdigt sätt. De betalar nu ett mycket högt pris för att ha någonstans att bo. Många människor väntar på att bostadsministern ska sätta ned foten och säga att den här vilda västern inte hör hemma i en välfärdsstat.
Nooshi Dadgostar (V):
Jag håller förstås med om att det behöver byggas fler bostäder. Det är helt grundläggande. Även kommunpolitiker i Morgan Johanssons egna kommuner skulle behöva sätta stopp för utförsäljningar och på det sättet förhindra att förvaltandet av hyresrätterna kommer i händerna på en oseriös värd med kortsiktiga avsikter. Det skulle förstås underlätta.
Hyresgästerna behöver också ett stort stöd från kommunernas miljöförvaltningar. Det skulle vara lägligt att se till att förstärka kommunernas ekonomier eller på annat sätt förstärka det som är miljöförvaltningarnas uppgift, det vill säga att vara tillsynsmyndighet i fråga om att hyresvärdarna ska hålla sig till de regler som finns i Sverige.
Jag menar att det är viktigt att det är hyresvärden som sköter underhållet. Det är till exempel oacceptabelt att vältra över kostnaderna för underhåll på den hyresgäst som sitter i bostaden. Som ministern säkert vet förekommer extrema hyreshöjningar för vissa renoveringsprojekt. Det gör att många familjer inte kan bo kvar.
En del av dessa renoveringar handlar om eftersatt underhåll, det vill säga kostnader som borde ha tagits av hyresvärden men som här skjuts över på hyresgästen. Av rättviseskäl är det avgörande att hyresgästen får bättre verktyg och uppbackning från samhället för att säkerställa att värden sköter sitt underhåll. Jag är glad över att justitieministern levererar en utredning.
De senaste åren har vi gett 20 riktade skattemiljarder för att öka bostadsstandarden för dem som bor i villor och bostadsrätter. Bostadsstandarden ska vara mycket hög i Sverige, men se nu till att hyresgästerna inte hamnar på efterkälken!
Nooshi Dadgostar (V):
Jag tackar för det svaret. Jag tror inte att det skapar särskilt mycket hopp och framtidstro att bara säga: Vi gör en massa dåliga saker nu, och sedan får vi se vad som händer om tre år. Nu säljer vi ut en massa här i Stockholm, Luleå och andra kommuner - förra mandatperioden var det mycket som såldes ut - och sedan får vi se hur man väljer att rösta.
Jag tycker inte att det är så man arbetar fram politik som ska skapas utifrån människor. Problemet med affärsmässigheten i lagstiftningen är att den tolkas strikt och att juridiken används som argument för att sälja ut.
Ingen vågar stå för det politiskt utan säger att det är tolkningen av begreppet i lagstiftningen som gör att man i till exempel Luleå säger att allmännyttan är så stor att man måste sälja ut, eftersom allt annat inte vore affärsmässigt. Jag menar att det är felaktigt. Allmännyttan kan mycket väl äga en stor andel av hyresrätterna i en kommun.
Det kan tvärtom vara direkt felaktigt att sälja ut, eftersom kommuninvånarna tjänar mycket pengar på den gemensamma tillgången. Det är fullt möjligt att till exempel korsfinansiera mellan olika bestånd i ett kommunalt bolag. På vissa håll menar man att det inte är juridiskt möjligt. Det måste bostadsministern uppmärksamma. Jag tror att allmännyttan är framtiden.
Och jag tror att regeringen kan göra det till sitt politiska projekt att skapa en större allmännytta som är med och påverkar samhällsutvecklingen och har medborgarna i fokus. Då måste det vara andra kommuner, inte det som händer just nu i Luleå och i Skellefteå, som får stå som exempel på detta. Tack för en god debatt!
Nooshi Dadgostar (V):
Min fråga riktar sig till bostadsminister Mehmet Kaplan. Under de senaste åtta borgerliga åren har stora delar av allmännyttan sålts ut. Bara i Stockholm kan vi se att stora områden nästan har utraderats från allmännyttan av de borgerliga partierna. Det har gjort det betydligt svårare att hitta en bostad för en normalinkomsttagare eller att över huvud taget komma in på bostadsmarknaden.
Förra året röstade väljarna på förändring, och många kommuner och landsting bytte majoritet från borgerliga till rödgröna. Det som nu förvånar är att S- och MP-ledningar i flera kommuner väljer att gå samma väg som de gamla Stockholmsmoderaterna.
I till exempel Luleå har Socialdemokraterna, som sitter i koalition med Miljöpartiet, aviserat en utförsäljning av var tredje allmännyttig bostad, trots att det kommunala bostadsbolaget har en mycket stark ekonomi, det är ett gott ränteläge och regeringen har aviserat statliga bidrag. Samma sak har vi sett i Gävle och Eskilstuna. Vad har bostadsministern för budskap till Luleborna och andra väljare som har röstat mot utförsäljningspolitiken?
Varför väljer regeringspartierna att sälja ut våra gemensamma tillgångar?
Nooshi Dadgostar (V):
Allmännyttan utgör inte en så stor del av det sammantagna bostadsbeståndet i Luleå, men nåväl. Allmännyttan och våra kommunala bostadsbolag är ett av våra viktigaste verktyg för att komma åt bostadsbristen. Att äga och förvalta bostäder är dessutom mycket lönsamt just nu. Socialdemokraterna bestämde nyligen på sin kongress att allmännyttan skulle vara en ledande aktör på bostadsmarknaden.
Under de långa borgerliga år som vi har haft har vi däremot sett att vi har blivit av med stora delar av vårt kommunala bostadsbestånd. Det har gjort det mycket svårare att komma åt bostadsbristen. Vad vill bostadsministern göra för att säkerställa att allmännyttan blir den ledande aktören på bostadsmarknaden och att andelen allmännytta ökar i Sverige?
Nooshi Dadgostar (V):
Det ökande antalet miljardärer har nog inte sina pengar i plånboken utan på kontot, vilket jag också sa. Moderaterna vill införa marknadshyror. En undersökning från i våras visar att det skulle höja hyrorna i Stockholm med 63 procent.
Dessutom talar flera av allianspartierna, inklusive Moderaterna, om att sänka ingångslönerna. Med 75 procent av dagens ingångslön och 63 procent i högre hyra får man kanske 7 000 i plånboken och en hyra på 10 000.
Det är den disponibla inkomst som blir verklighet med Moderaterna. Hur tänker Moderaterna att människor ska kunna betala marknadshyra om de får 75 procent av ingångslönen? Den frågan måste Ewa Thalén Finné svara på.
Vår politik bygger på fakta och verklighet, och vi kan se att utan det investeringsstöd som fanns tidigare hade två av tre hyresrätter aldrig byggts. Vad har Moderaterna för empiriska belägg för sin politik?
Det stämmer inte heller att Sabo, eller många av de företag som jag har talat med, inte vill ha investeringsstöd. Sveriges byggindustri säger ju själv i sina rapporter att investeringsstöd leder till att det byggs fler hyresrätter.