KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mathias Sundin (L):
Vi i Folkpartiet står naturligtvis bakom alla våra reservationer i utskottet. Jag vill yrka bifall enbart till reservationerna 1 och 3 för tids vinnande. Den första motionen handlar om de elektroniska spår vi lämnar efter oss alltmer i vår vardag. Det finns några uppenbara saker som vår mobiltelefon eller att vi använder datorer, surfplattor och sådant.
Men vi lämnar dessa spår i allt större utsträckning även för andra prylar, internet of things. Alla olika sorters prylar i vår vardag kopplas upp, vilket naturligtvis leder till en mängd olika fördelar men också att vi lämnar spår efter oss hela tiden. Jag var nyss på ett lunchseminarium där man talade om uppkopplade trädgårdsslangar - hör och häpna, herr ålderspresident. Det kan låta harmlöst vad en uppkopplad trädgårdsslang skulle kunna göra.
Men alla dessa data sammantaget kan säga väldigt mycket om våra privatliv som vi kanske inte vill avslöja. Vi tycker från Folkpartiets sida att man bör vara noggrannare i konsekvensanalyserna när det gäller rätten till privatliv och integritet. Vi har i vår lagstiftning att vi ska göra miljökonsekvensanalyser. Vi tycker också att vi ska göra konsekvensanalyser just vad gäller integritetsaspekterna.
Det som exemplet med trädgårdsslangen så tydligt visar är att det inte alls bara är i brottsbekämpning som dessa analyser kan behöva göras. I dag gör man sådana analyser när man lägger fram sådan lagstiftning. Men de kan behövas också inom väldigt många andra områden, och det pekar vi på i denna motion.
Elektronisk övervakning kan också användas i ett annat av våra ärenden just kopplat till våld i nära relationer. Det går att använda olika typer av elektronisk övervakning också där för att ha koll på sin partner. I det här fallet tar vi upp frågan om hur man använder husdjur i den terror som man utsätter sin partner för.
Vad jag har fått berättat för mig många gånger från framför allt kvinnor som har varit eller är utsatta för den här typen av våld är att det fysiska våldet naturligtvis är fruktansvärt att bli utsatt för. Men de säger att det psykiska våldet är till och med värre. Detta sägs inte för att på något sätt förminska det fysiska våldet, slagen och sparkarna.
Men att någon annan människa tar total kontroll över ens liv och ens egen frihet begränsas totalt pekar de på som något ännu värre. Ett sätt att använda den psykiska terrorn är just husdjur. Man använder att man ska plåga eller döda husdjuren som ett hot.
Om du lämnar mig dödar jag hunden och så vidare. Man använder dessa husdjur på olika sätt. I dag när socialtjänst eller andra myndigheter upptäcker sådant har de inte möjlighet på grund av sekretess att till exempel föra det vidare till djurskyddsinspektörer.
I förslaget vill vi ändra i sekretesslagen så att man i sådana fall får föra den informationen vidare. Jag vill också instämma i tacket till Göran Hägglund för hans insats för Alliansen och för Sverige och för humorn i politiken. Konkurrensen kanske inte har varit mördande, men ändå. Tack!
Mathias Sundin (L):
Pennan är mäktigare än svärdet. Det är denna insikt som bland annat ligger bakom det system med fristäder som finns spritt över delar av vår värld, bland annat i ett antal städer och kommuner i Sverige.
De författare, journalister och poeter som det handlar om använder just pennan för att belysa det förtryck som de och andra i befolkningen i de länder de kommer från utsätts för av diktatorer och andra auktoritära ledare.
Salman Rushdie är ett exempel på en sådan person, som retade gallfeber på de mäktiga ledarna i Iran. Salman Rushdie är också en av initiativtagarna till det som nu har blivit detta internationella system för fristäder.
Där erbjuder kommuner eller städer fristad åt en förföljd författare under ett par års tid, både för att författaren ska kunna fortsätta sitt arbete gentemot hemlandet och beskriva det som pågår där men också för att berika det lokala kulturlivet. I Norrköping, som jag kommer från, lämnade Folkpartiet in en sådan motion till kommunfullmäktige. Den blev bifallen.
Därför är Norrköping i dag en av dessa fristäder. Runt om i kommunerna är det ofta Folkpartiet som har tagit initiativ till detta, men det har också funnits andra partier och framför allt ett väldigt brett politiskt stöd. I dag diskuterar vi en motion från Socialdemokraterna och Miljöpartiet om detta, som jag gärna ställer mig bakom.
Här handlar det om hur vi väljer att analysera läget efter att domen har vunnit laga kraft. Riksdagen ska ju inte på något sätt lägga sig i domstolens arbete, utan det handlar om att analysera det efter att domen har vunnit laga kraft och se om det då behöver göras något. Med detta ställer jag mig bakom utskottets förslag i samtliga punkter.
Jag vill till sist, med anledning av Sverigedemokraternas inlägg, göra ett förtydligande kring asyl. Det handlar inte om asyl här. Fristadsförfattare lever under exakt samma asylregler som alla andra människor som vill komma hit till Sverige och söka asyl. Det finns ingen speciallagstiftning, man följer inte någon annan praxis eller något sådant.
Är det asyl de söker gör de det på samma villkor som alla andra, så att det är klarlagt.
Mathias Sundin (L):
Robert Hannah och Birgitta Ohlsson yrkar i en motion på att vi ska dels hålla en minnesstund här i riksdagens kammare den 24 april i år för att uppmärksamma offren för folkmordet seyfo, dels i riksdagens lokaler ha en minnesutställning om seyfo från den 24 april och ett år framåt.
Jag och Folkpartiet är positiva till motionen, till att ha en sådan ceremoni och till att ha en minnesutställning här. Men precis som utskottet konstaterar här bör dessa frågor inte avgöras med beslut här i kammaren. När det gäller en minnesutställning är det Riksdagsförvaltningens verksamhet som den gäller, och då ligger beslutanderätten hos just Riksdagsförvaltningen.
När det gäller en minnesstund här i kammaren är det talmannen som leder arbetet. Gruppledarna har möjlighet att tillsammans med talmannen besluta om en sådan ceremoni. Jag hoppas att det kommer att ske. Det är en viktig fråga att uppmärksamma.
För närmare 150 000 svensk-assyrier, svensk-armenier och svensk-pontiska greker är folkmorden i Osmanska riket, seyfo, symbolen för det förtryck och den förföljelse som de genom historien utsatts för i sina ursprungsområden.
Seyfo är en stor anledning till att svensk-assyrier i dag är en av Sveriges största minoritetsgrupper, och det är en angelägenhet för hela Sverige att uppmärksamma varför så många människor med denna bakgrund nu bor i Sverige. I Turkiet är det i dag fortfarande förbjudet att hävda att dessa folkmord har ägt rum. Minnesceremonier kan därför inte hållas på plats, på turkisk mark.
Riksdagen beslutade i mars 2010 att Sverige ska se händelsen som ett folkmord. Jag anser att det därför är av yttersta vikt att ett demokratiskt land som Sverige står upp mot Turkiets förnekelse av folkmordet genom att hålla en ceremoni i riksdagen och ge plats för en minnesutställning. Däremot anser jag i likhet med utskottet att beslut i dessa frågor bör fattas i en annan ordning.
Därför bör själva motionsyrkandena avslås, även om intentionerna är mycket goda.
Mathias Sundin (L):
Min fråga, som rör Linköpings flygplats, kom sig av en artikel i Dagens Industri, där vice statsminister Åsa Romson uttalade sig om flygplatser, bland annat Linköping. Åsa Romson tyckte att man skulle kunna lägga ned en del flygplatser och bygga bostäder på marken i stället. Hon pekade ut några stycken, bland annat Linköpings flygplats - Linköping City Airport.
Linköping med omgivningar i Östergötland är Sveriges starkaste flygkluster. Sveriges flyghuvudstad, kallar man sig med rätta. Nära staden har vi Transportstyrelsen och Luftfartsverket i Norrköping. Vi har också en stor flygplats i Norrköping.
Vi har helikopterflottiljen i Linköping. Vi har en mängd företag i och kring Linköping, däribland naturligtvis det största av dem alla, Saab. Det handlar om tusentals anställda inom en högteknologisk, välbetald bransch.
Skulle då Sveriges flyghuvudstad vara utan flygplats? Min fråga har varit: Varför pekas just Linköpings flygplats ut som möjlig att lägga ned? Man kan ställa sig liknande frågor om många flygplatser som redan har nämnts eller kommer att nämnas i debatten.
Men är det någon flygplats man borde bevara i Sverige är det väl just denna? I interpellationssvaret sägs att initiativ till nedläggning och bostadsbyggande ska komma underifrån. Det är ett mycket välkommet besked, för det finns ingen underifrån som tycker detta. Men det som är så märkligt är att initiativet inte kommer underifrån utan ovanifrån, från vice statsministern, från regeringen. Man har inte lagt fram några förslag om att flygplatsen ska läggas ned.
Jättebra! Men varför pekar man ut Linköpings flygplats? Och varför kommer initiativet ovanifrån? Det är en väldigt farlig signal vad gäller flyget och flygbranschen i hela Sverige med den debatt som pågår nu om att flygplatser ska läggas ned, Bromma och andra. Men varför pekar regeringen ut just Linköpings flygplats som en möjlig nedläggningskandidat?
Det har jag inte fått svar på ännu, så det ser jag fram emot att få.
Mathias Sundin (L):
Min kollega från Östergötland, Finn Bengtsson, tog väldigt bra upp detta med flygets betydelse för tillväxten, och Linköpings flygplats är ett alldeles utmärkt exempel på hur tillväxten påverkas. Det gäller framför allt Saab men även en mängd företag kring Saab, som har med flyget att göra och jobbar med flyget.
Det handlar om tusentals jobb, högteknologisk forskning och produkter i världsklass, och väldigt många av jobben är också välbetalda. Det är alltså väldigt tydligt en tillväxtfråga och en jobbfråga både lokalt och även nationellt, som flera andra har varit inne på här. Infrastrukturministern säger att ingen från regeringen har pekat ut Linköping.
Men det har faktiskt vice statsministern gjort i Dagens Industri, som jag nämnde tidigare, och det har stått i ett TT-telegram, så det har nått stora delar av landet, kanske till och med Peter Perssons Jönköping. Det står att det inte bara är Bromma som skulle kunna omvandlas till bostäder.
Även flygplatserna i Linköping, Uppsala och Jönköping nämns. Om någon tror att det är slut med de här flygplatserna finns det naturligtvis många fler som ligger väldigt citynära i tillväxtkommuner, bland annat Norrköping där jag själv kommer ifrån. Det här kallar Peter Persson för skräckpropaganda, men det är inte vi som säger detta.
Det är ju vice statsministern som pekar ut dessa orter och flygplatser och din egen flygplats i Jönköping. Ska du inte stå upp för den flygplatsen i stället för att kalla allt detta för skräckpropaganda? Och är du ute efter mer skräcklitteratur, läs Miljöpartiets partiprogram! Det är i klass med Stephen King-romanerna.
Där finns förslag om flygskatt och att man ska förbjuda inrikesflyg söder om Sundsvall. Där ligger Jönköping, Linköping, Norrköping och många andra flygplatser som har flyg till och från Bromma. Linköping och de andra flygplatserna har pekats ut av regeringen. Man ska utse en förhandlingsman för detta. Vad tror ni att det skickar för signal? Ni säger: Men vi har bara en förhandlingsman.
Om någon vill är vi beredda att förhandla. Ja, men om regeringen skulle utse en förhandlingsman för att man vill lägga ned skolor eller för att man vill bygga många fler skolor, vilken signal skulle det skicka? Naturligtvis är det precis samma signal när det kommer till flygplatser. Utser man en förhandlingsman för att lägga ned flygplatser skickar det tydligt signalen att man vill lägga ned flygplatser. Så fort ni vill lägga ned en flygplats är regeringen redo att pang, bom lägga ned den snabbt som attan.
Det är helt fel signal. Det är fel för Linköping, och det är fel för övriga landet.
Mathias Sundin (L):
Christer Engelhardt, Socialdemokraterna, resonerar som om det fortfarande var en enbart socialdemokratisk regering och att man inte hade med något annat parti i regeringen, som det var back in the day. Han pratade också om vad Socialdemokraterna sade före valet. Det är en sak. Nu är det dock efter valet. Vi har inte en socialdemokratisk regering utan en S-MP-regering. Då är det intressant vad den regeringen säger.
Det är riktigt som infrastrukturministern säger att regeringen inte har pekat ut några flygplatser som ska läggas ned. Däremot har vice statsministern pekat ut Linköpings flygplats och några andra som möjliga att lägga ned. Det är detta vi debatterar här i dag. Det är den oron vi ser här.
Det är ingen hemlighet att Miljöpartiet är betydligt mer skeptiskt till flyg, och därmed flygplatser, än de flesta partier i Sveriges riksdag, däribland Socialdemokraterna. Man har föreslagit en flygskatt. Man vill förbjuda inrikesflyg söder om Sundsvall.
Den signal man går ut med när man säger att man är beredd att utse en förhandlingsman innebär ju att man gärna medverkar till att lägga ned flygplatser och bygga bostäder där i stället. Det är ju detta vice statsministern säger. Det är möjligt att det finns en spricka eller intressekonflikt i regeringen här. Vi kommer att fortsätta bevaka detta både från Östergötland och från oppositionen, naturligtvis.
Detta är viktigt för Sverige, för jobben och för tillväxten i landet.
Mathias Sundin (L):
Vi har väntat på en tvåstatslösning länge, i alla fall under de senaste 20 åren sedan Osloavtalet, sade utrikesministern. Hon glömde ett viktigt ord i detta: en förhandlad tvåstatslösning. Det gällde inte bara att det skulle bildas två stater - ett Israel och ett Palestina - utan det skulle vara en förhandlad tvåstatslösning. Det som Sverige gör nu är inte att gå den förhandlade vägen. Man erkänner staten Palestina utan någon förhandling.
Man ska inte titta bakåt i historien. Jag håller med om att man lätt kan hamna flera tusen år tillbaka när man diskuterar dessa frågor, vem som gjorde rätt och fel från början och så vidare. Men vi måste väl i alla fall titta på de principer som man har kommit överens om och om de följs. Sedan Oslo har Israel två gånger sagt ja till ett förhandlingsbud om en palestinsk stat, och palestinierna har sagt nej till denna lösning. Det är klart att man ska titta framåt från detta: Vart går vi nu?
Men det ska inte vara en principlös framtid där en part tackar nej till att bilda en stat och fortsätter med våldet. Det ska inte löna sig, utan man ska hålla sig till en framförhandlad lösning. Hans Linde undrar om vi egentligen är för en tvåstatslösning. Med risk för att jag gissar fel på din ålder, Hans, kan jag säga att Folkpartiet har varit för en tvåstatslösning sedan innan du föddes. Och vi är det fortfarande.
Mathias Sundin (L):
Jag tackar statsrådet för svaret. Detta handlar om misstänkta terrorister som får uppehållstillstånd i Sverige.
När personer kommer hit och söker asyl kan de i vissa fall exkluderas om man misstänker att de har begått grova brott, terroristbrott, brott mot mänskligheten eller andra brott av den karaktären i det land de kommer ifrån.
Så har skett i Sverige när det gäller ett tjugotal personer som kom hit och sökte asyl förra året. Säkerhetspolisen tog då kontakt med Migrationsverket och talade om att dessa personer var misstänkta, att de har tillhört eller tillhör terroristorganisationer och att de har utfört terrordåd, brott mot mänskligheten eller andra grova brott mot civilbefolkningen.
De fick därför inte asyl i Sverige. Som migrationsministern uppger i svaret och som Migrationsverket säger kan personerna dock inte skickas tillbaka eftersom de då riskerar att dödas, torteras eller utsättas för annan allvarlig skada.
Som land hamnar vi då i ett väldigt besvärligt läge. Verkligheten blir då att dessa personer får stanna i Sverige och röra sig fritt här, trots att de är misstänkta för mycket grova brott och trots att misstankarna lett till att de inte får permanent uppehållstillstånd i Sverige. Men eftersom vi inte kan skicka tillbaka dem får de stanna här tillfälligt och röra sig och leva fritt i Sverige.
Denna fråga tror jag inte att det finns någon enkel lösning på. Då hade detta säkert åtgärdats. Men desto viktigare är det då att borra ordentligt i frågan och se vad vi kan göra åt den och om något kan göras som löser situationen eller åtminstone gör den bättre.
Efter ett avslöjande från P4 Östergötland lämnade jag in en skriftlig fråga till ministern. Då hänvisade han, i alla fall indirekt, till den utredning som pågår. Men när vi kollade med utredningen visade det sig att den inte hanterade just den specifika frågan. Därför ställer jag denna fråga, så att vi får diskutera här i kammaren vad som görs.
Jag tycker att det är synd att ministern och regeringen svarar att man inte tänker göra något mer i denna fråga. Man prioriterar visserligen kampen mot terrorism - det ifrågasätter jag inte i sig. Men jag tycker att det är väldigt besvärande att man inte borrar vidare i den här frågan.
Det är naturligtvis potentiellt farligt att ha dessa personer röra sig och leva fritt i Sverige. Det finns som sagt ingen enkel lösning på detta. Jag tycker inte att de ska skickas tillbaka till en möjlig död. Det är inte det jag förespråkar. Även om de är misstänkta för allvarliga brott är jag verkligen ingen förespråkare av dödsstraff. Men jag vill inte heller att de ska kunna leva och röra sig fritt i Sverige.
Varför borrar inte regeringen mer i denna fråga? Varför får inte denna utredning eller någon annan uppdraget att verkligen borra i detta och försöka hitta en lösning på hela situationen eller något som åtminstone gör den bättre?
Mathias Sundin (L):
Det stämmer att denna möjlighet finns till viss del. Dessa människor lever ändå fritt i Sverige, även om de delvis kan övervakas, har en anmälningsplikt och så vidare, som ministern påpekar här. De lever i alla fall delvis fritt, kanske man ska säga om man ska nyansera sig. Det är i sig allvarligt.
Dessa personer kan använda sin tid här till att försöka rekrytera andra personer till de organisationer som de eventuellt tillhör eller till att planera dåd i Sverige eller i andra länder. Det är alldeles utmärkt att säkerhetspolisen har viss möjlighet att hålla koll på dessa.
Men man önskar naturligtvis att det inte vore så att de kan leva i en vanlig bostad helt fritt - eller delvis fritt, om vi ska använda det begreppet - i Sverige. Det som vore absolut mest önskvärt är naturligtvis att dessa människor hamnar bakom lås och bom.
Det är den fråga jag skulle vilja att regeringen borrade mer i. Då har vi ett besvärligt bevisläge eftersom brotten ofta är begångna i krigssituationer i andra länder och inte på svensk mark. Det gör naturligtvis bevisföringen svår. Inte desto mindre behöver man borra i frågan och se om det finns något mer man kan göra.
Att då inte göra detta utan att bara se på situationen och vara nöjd som det är även om det är ett besvärligt läge, som ministern säger, tycker jag inte är acceptabelt. Det räcker inte att göra så. Jag har svårt att förstå att ministern i svaret hänvisar till den nationella samordnaren i dessa frågor och till det förebyggande arbetet.
Det är relevant i många fall när det gäller personer som bor i Sverige, växer upp här i Sverige, blir radikaliserade och rör sig mot denna typ av organisationer och sedan åker ned till Syrien eller andra länder och deltar i strider för terroristorganisationer. Men just när det gäller dessa personer - det tjugotal som kom förra året - kan väl inte en nationell samordnare göra något för att motverka situationen.
Då handlar det inte om ett förebyggande arbete här i Sverige. Dessa personer tillhör ju redan terroristorganisationer. Jag förstår inte varifrån hänvisningen till den nationella samordnaren kommer. Det är väl inte det som är krafttagen just i denna specifika fråga.
Mathias Sundin (L):
Jag tyckte att justitie- och migrationsministern viftade med min debattartikel från DN, men det kanske var något annat dokument. Om man läser artikeln ser man att jag inte är emot signalspaning eller övervakning av misstänkta personer. I det här fallet gällde det just att det är misstänkta personer som ska övervakas och förhoppningsvis kunna lagföras på olika sätt. Det finns inte någon koppling till att det skulle innebära att vi måste övervaka alla svennebananer i hela Sverige.
Det är det jag pekar på i mitt motstånd mot datalagringsdirektivet. EU-domstolen slog ned på det, just med hänvisning till att det är så brett och täcker in alla medborgare. Det finns liknande problem med FRA-lagen. Men det betyder inte att det är fel med signalspaning utomlands mot misstänkta personer.
Det som blir konstigt i debatten om integritet är att man hänvisar till enskilda misstänkta personer och därför ska alla övervakas. Det är övervakningen av alla som jag vänder mig emot, inte övervakning av misstänkta personer som dessa. De två tankarna är inte särskilt svåra att hålla i huvudet. Jag har i alla fall inga problem med det. Den situation som vi diskuterar är allvarlig.
Personer som är misstänkta för oerhört grova brott får stanna i landet och får, i alla fall delvis, röra sig fritt. Ministern säger att han inte utesluter att regeringen kan göra något mer men säger samtidigt att de inte tänker göra något mer. Det blir lite motstridigt. Jag tror säkert att regeringen har bra bevakning av frågorna. Men jag skulle ändå vilja att de borrar mer i dessa.
Det känns som att den nuvarande lagstiftningen inte räcker till. Det är ingen lätt fråga att lösa. Just därför kräver den hårdare tag.