KBLab/rixvox huggingface dataset:
Helena Bouveng (M):
Jag lyssnade nogsamt på vad Helena Vilhelmsson sa i sitt anförande, och jag tror att vi kan vara överens om det allra mesta. Innan dess hörde vi Socialdemokraterna, vars regering Helena Vilhelmssons parti nu tyvärr stöder.
Jag kunde höra att man andades en viss tveksamhet till att ge befogenheter och att man var rädd för att utarma resurserna för att tulltjänstemännen skulle få utökade befogenheter, inte minst vad gäller utförsel, vilket Helena Vilhelmsson beskrev bra. Jag tyckte också att Helena Vilhelmsson beskrev Tullverkets möjligheter vid postförsändelser väldigt bra.
Även där kan jag se att vi är väldigt överens. Min fråga till Helena Vilhelmsson är följande: Är Helena Vilhelmsson beredd att stödja ett utskottsinitiativ om vi vill driva på för ett sådant, så att Tullverket verkligen får de befogenheter som både Helena Vilhelmsson och jag efterfrågar?
Helena Bouveng (M):
Jag tackar Helena Vilhelmsson för den utsträckta handen. Vi tror samtidigt att 500 nya tullare är ett effektivt sätt att få ett bättre gränsskydd. Det tar dessutom ett år att utbilda en tulltjänsteman medan det tar tre eller fyra år för en polis, så det går ganska snabbt att få till resurser.
Vi i Moderaterna tror att det på längre sikt behövs upp till 2 500 tulltjänstemän för att ha en effektiv kontroll av både införsel och utförsel. Jag ser fram emot att även detta kan ingå i era förhandlingar i budgetprocessen, så att vi verkligen får de befogenheter som både Helena Vilhelmsson och jag efterfrågar.
Det kallar jag riktigt bra borgerlig politik, så jag önskar lycka till. Vi får utvärderingen den 14 februari. Jag är dock lite orolig för att det tar för lång tid; vi kanske inte har lagstiftning på plats förrän 2021. Är Helena Vilhelmsson beredd att påskynda denna process, så att vi verkligen får en lagstiftning på plats och så att dessa stöldligor inte kan härja, inte minst ute på landsbygden och i skärgården?
Helena Bouveng (M):
Jag kan bara konstatera att vad finansministern inte nämnde var reformer som friår, ytterligare en familjevecka och att de ytterligare välfärdsmiljarderna är riktade, vilket kommunerna inte välkomnar om de ska klara av sitt välfärdsuppdrag. Reformer som regeringen tidigare lagt fram i form av extratjänster och beredskapsjobb var inte heller helt lyckade. Jag hoppas verkligen att regeringen lyckas bättre denna gång. Fru talman!
Inför valet 2014 gick Socialdemokraterna till val på att Sverige år 2020 skulle ha den lägsta arbetslösheten av EU:s 28 medlemsländer. På partikongressen 2013 lanserade Stefan Löfven det storstilade löftet: "Vi ska nå lägst arbetslöshet i EU. Det är det förpliktigande delmålet, men vi ska åt full sysselsättning.
Det, mina vänner, det är socialdemokratisk politik". Där och då kanske 2020 upplevdes som lagom långt bort. Arbetslösheten anses av en del vara ett ganska trubbigt mål eftersom det är beroende av hur det går för andra EU-länder. Men det var det mål som Socialdemokraterna valde att gå till val på. Målet har också varit med i regeringens budget fram till nu, då man har valt att bort arbetslöshetsmålet.
Om jag hade varit socialdemokrat hade jag förmodligen gjort exakt likadant, för ett större misslyckande är svårt att finna. Finansministerns egna argument för att målet togs bort förklarade hon i en intervju i Ekot den 18 september: Att ha det målet under förra mandatperioden, det var ju liksom bra. Det var en bra styråra för politiken. Fru talman!
Vid denna tid hade Sverige plats 10 bland de övriga EU-länderna. I dag är vi på plats 23 i arbetslöshetsligan. Det är en bottenplats som vi delar med länder som Frankrike, Spanien, Italien och Grekland. Det var alltså för sex år sedan som Socialdemokraterna satte upp målet om EU:s lägsta arbetslöshet.
Det är inte så att regeringen inte har haft tid på sig att inte bara stå vid en styråra utan att också styra skeppet åt rätt håll - och detta i en konjunktur med vind i seglen. Det kanske mer kan beskrivas som att bleke har rått. Om man ska vara ärlig får man säga att denna styråra har lett mot botten, där varken kaptenen eller hans sjömän har lyckats vända skutan. Fru talman!
Nu har vi en januariöverenskommelse som saknar både tydliga mål och effektfulla reformer för högre tillväxt och full sysselsättning. Nu ökar arbetslösheten, och allt tyder på att svensk ekonomi försvagas. Kan en finansminister vara nöjd med sin styråra som satte upp målet att ha EU:s lägsta arbetslöshet 2020 när resultatet blev plats 25 och startpunkten var plats 10?
Helena Bouveng (M):
Jag tycker inte att det är speciellt modigt av finansministern att stå här och vara ganska självgod. Det är anmärkningsvärt med en finansminister som utger sig för att vara nöjd. Trots en lång och utdragen högkonjunktur har ju regeringen inte lyckats nå sitt mål om EU:s lägsta arbetslöshet. Fru talman!
Enligt Svenskt Näringsliv hade 330 000 fler varit sysselsatta i Sverige om regeringen hade lyckats med sitt mål om EU:s lägsta arbetslöshet - 330 000 fler människor som gick till jobbet varje dag, 330 000 människor som var med och bidrog till den gemensamma välvärden, inte minst ute i våra kommuner, 330 000 fler som bidrar i stället för att gå på bidrag.
Om regeringen hade lyckats med sitt mål hade våra kommuner, av vilka många i dag går på knäna för att klara sitt uppdrag vad det gäller skola, vård och omsorg, varit betydligt bättre rustade inför en kommande lågkonjunktur. Även finansministerns utrymme hade sett helt annorlunda ut, då skatteintäkterna hade varit högre och bidragsutgifterna lägre - ganska enkel matematik.
Vad andra länder har lyckats med, fru talman, som denna regering inte har lyckats med är framför allt att minska arbetslösheten bland utrikes födda. I Sverige ligger motsvarande grupp kvar på en hög arbetslöshet, samtidigt som gruppen i sig har vuxit till sig. Vi ser också att långtidsarbetslösheten ökar, inte minskar, inte minst bland utrikes födda kvinnor.
Både finansministern och jag vet att nedgångar i ekonomin i första hand slår mot dem som har svagast förankring på arbetsmarknaden. Trots en långdragen högkonjunktur har regeringen inte lyckats med att stärka deras roll. Båtarna har susat förbi, och dessa har blivit kvar på kajen. Länder som Tyskland och Storbritannien har nått betydligt lägre nivåer vad det gäller utanförskapet.
Man har genomfört genomgripande strukturreformer i stället för en styråra. Kan vi i Sverige också se fram emot genomgripande strukturreformer i stället för ett önsketänkande i form av styråror - reformer som de facto leder till att människor har ett jobb att gå till och är med och bidrar i stället för att gå på bidrag?
Helena Bouveng (M):
Välkommen till debatten om styråror! Det var fantastiskt att höra finansministern prata om sina stora strukturreformer under förra mandatperioden beträffande extratjänster och beredskapsjobb. Det var väl inte riktigt det som gjorde att människor fick jobb att gå till. Reformer som nu ligger framför oss är reformer som friår och ytterligare en familjevecka. Jag har svårt att se hur detta ska leda till att arbetslösheten sjunker. Herr talman!
I den EU-politiska partiledardebatten i förra veckan kunde vi höra statsminister Stefan Löfven tala om den grova arbetslösheten. Jag erkänner att det förmodligen var en freudiansk felsägning, men ändå. Jag kan konstatera att oavsett om det rör sig om grov brottslighet eller grov arbetslöshet är förslagen få från januariöverenskommelsen för att man ska kunna komma till rätta med dessa utmaningar.
Om man ska vara snäll kan man i bästa fall beskriva det som att båten guppar på. Herr talman! Styråran var äldre tiders och vikingars roder. I Frans G. Bengtssons klassiker Röde Orm gör Orm, Toke och Rapp den enögde just inget annat än att stå vid styråran. Är det just denna klassiker som just nu ligger på finansministerns nattduksbord?
Helena Bouveng (M):
I gårdagens Dagens industri finns en debattartikel av vd:n för Svenskt Näringsliv. Artikeln har rubriken "Brottsvågen skrämmer bort utländsk kompetens" och beskriver inte bara detta utan också vilka kostnader, lidanden och konsekvenser det får för våra svenska företagare. Branscher som drabbas hårdast är handel, transport och bygg. Det brottsförebyggande arbetet bara i handeln kostar 13 miljarder kronor, enligt artikeln.
Utsattheten för brott har fått var femte handlare att fundera på att sälja eller stänga butiken, fru talman. Därför vill jag fråga statsrådet Per Bolund varför den sittande regeringen inte tar denna mängdbrottslighet på allvar. Det är en mängdbrottslighet som drabbar våra småföretagare hårt men som dessutom ofta är en inkörsport till en betydligt grövre kriminalitet.
Helena Bouveng (M):
Det är skönt att vi är överens, men det var många vackra ord här från statsrådet. Redan 2017 stängde företagen i Stockholmsförorterna Husby och Spånga sina butiker tillfälligt i protest mot att inget gjordes för att komma till rätta med den otrygghet man känner. Vem vill jobba i en butik där snatterier, rån och hot hör till vardagen? Antalet anmälda brott stiger lavinartat och uppklaringsprocenten sjunker.
När ska regeringen gå från ord till handling?
Helena Bouveng (M):
Sverige har EU:s lägsta tillväxt. Vi har hög arbetslöshet. Det är fortfarande ett grundläggande problem att det inte lönar sig tillräckligt att gå och jobba. Samtidigt upplever människor att man inte får valuta för sina skattepengar - detta oavsett om det gäller sjukvården, äldreomsorgen, brottsbekämpningen eller skolan. Detta gäller också i allra högsta grad den förda klimatpolitiken.
För några dagar sedan tilldelades den rödgröna regeringens klimatpolitik utmärkelsen årets värsta slöseri 2019. Anslagen till klimatpolitiken har mer än fördubblats under de senaste åren samtidigt som utsläppen i princip har slutat att minska. Därför undrar jag, statsrådet Isabella Lövin: Vad får svenska skattebetalare egentligen för sina gröna skattepengar?
Helena Bouveng (M):
Nu har jag noggrant lyssnat på Patrik Lundqvists anförande och förväntar mig kanske någon typ av självrannsakan när det gäller varför denna lagstiftning inte har kommit på plats förrän nu. Regeringen fick det här uppdraget redan i mars 2016. Det är lång tid för att utreda en lagstiftning som egentligen inte är speciellt komplicerad.
Det fanns plats för frågan om narkotika, och att det skulle gälla även kurirföretag kan inte vara problemet. Men jag var väl lite väl optimistisk, för vad som präglar denna regering är oftast att ansvaret är någon annans. Det kan vi höra även i Patrik Lundqvists anförande.
Jag kan bara konstatera att om inte M-KD-budgeten 2018 - där tullmyndigheten fick ytterligare 175 miljoner utöver regeringens förslag - hade gått igenom kanske inte satsningarna hade varit på plats i dag heller, vem vet? Men det är svårt att veta vem någon annan är denna gång. Är det oppositionen? Är det kanske vi moderater?
Jag har svårt att se att det är myndigheten i det här fallet, för de har velat ha detta länge, som Patrik Lundqvist mycket väl känner till. Även fackförbundet har varit tydliga. Inte heller Lagrådet har gjort någon erinran över huvud taget. Min fråga till Patrik Lundqvist blir därför helt enkelt: Varför har det tagit fem år för regeringen att få denna så efterfrågade lagstiftning på plats?
Är regeringens ord om att få bort narkotika, skjutvapen och gängkriminalitet bara tomma ord? Är våldet och utanförskapet i våra utsatta områden något som regeringen sätter på vänt?
Helena Bouveng (M):
Som sagt var: fem år för att införa en hyfsat okomplicerad lagstiftning. Jag vet inte om man kan göra annat än att kritisera det. Ni som lyssnar på eller kommer att läsa Patrik Lundqvists svar på mina enkla frågeställningar får väl själva avgöra substansen i dessa.
Tyvärr är inte alla befogenheter för tulltjänstemännen med i detta lagförslag, och med tanke på regeringens senfärdighet med införandet av ny, efterfrågad lagstiftning kan jag känna mig mer än oroad. Som jag nämnde i mitt anförande är nämligen problemet med utförsel av stöldgods mer än stort. Andelen stölder och inbrott som begås av utländska stöldligor har eskalerat.
Det är stora vinster och liten upptäcktsrisk - den perfekta affärsidén för den kriminella. Trots en omfattande utförsel av stöldgods ur landet saknar Tullverkets personal fortfarande befogenhet att hindra eller stoppa och genomsöka ett fordon med misstänkt stöldgods vid vår gräns. Jag vet att det finns en utredning färdig och klar på regeringens bord.
Min fråga till Patrik Lundqvist är om även denna utredning ska ligga och damma på Regeringskansliets skrivbord i fem år. Eller kan svenska folket, som har sett sina hus, sina garage och sina lador bli plundrade, känna en förhoppning om att vi en gång för alla kan sätta stopp för detta?
Helena Bouveng (M):
Moderaterna anser att det i grunden är beklagligt att skatteavtalet med Grekland står inför en uppsägning. Uppsagda skatteavtal är något som bör undvikas. Det skapar osäkerhet och försämrad förutsägbarhet.
Det är dock orimligt, fru talman, att Grekland tar emot omfattande ekonomiska bidrag från andra länder i EU samtidigt som landet erbjuder skattedrivna upplägg som eroderar givarländernas skattebaser. Sveriges skatteavtal med Grekland är, som tidigare sagts, ett väldigt gammalt skatteavtal som det finns goda skäl att omförhandla.
Skatteavtalet saknar bland annat centrala standardbestämmelser för skatteavtal, sådana som härrör från BEPS-projektet, base erosion and profit shifting. Moderaterna förutsätter att regeringen agerar skyndsamt och säkerställer att nödvändiga förändringar kan göras för att få ett bättre och mer rättvist skatteavtal länder emellan på plats.
Finansministerns uttalande undergräver Sveriges position och motverkar svenska intressen när hon med överdriven retorik försöker att skuldbelägga de svenskar som av olika skäl väljer att utnyttja den fria rörligheten inom EU och bosätta sig i länder som Grekland och Portugal.
Vi anser att en svensk finansminister bör stå på svenska medborgares sida och inte kritisera de medborgare som följer rådande lagar och regler. Jag noterade, fru talman, att även Anna Vikström i sitt inlägg förstärkte detta när hon sa att svenskar flyttar till Grekland enbart av ekonomiska skäl.
Det finns många olika skäl till att människor flyttar till Grekland. Exempelvis utgör november, december, januari och februari fyra anledningar.
Det är dock inte rimligt att länder som Sverige tar ett stort ekonomiskt ansvar för sydeuropeiska länders ekonomi genom omfattande lån och bidrag samtidigt som länder som Grekland har försökt att säkra skattebefrielser för vissa grupper från andra länder. Det är en ordning som Sverige inte bör acceptera.
Det ska i sammanhanget även framhållas att det finns goda skäl att sänka den så kallade SINK-skatten framgent för att få på plats en mer välavvägd beskattning av svenskar bosatta utomlands. Regeringens höjning av SINK-skatten från 20 till 25 procent under föregående mandatperiod var obefogad.
Trots dessa synpunkter stöder Moderaterna utskottets ställningstagande om regeringens proposition i och med att det är orimligt att länder kräver stöd från svenska skattebetalare i form av bidrag och lån samtidigt som de erbjuder skattedrivna upplägg i syfte att erodera svenska skattebaser. Det är också därför som Moderaterna, fru talman, har lämnat in ett särskilt yttrande i ärendet.
Helena Bouveng (M):
Jag får passa på att önska god fortsättning till fru talmannen och till finansministern. Jag hoppas att ni båda har haft en välbehövlig vila. Mitt under denna rasande pandemi har regeringen för avsikt att gå fram med en skatt på kläder och skor, den så kallade modeskatten.
Det är en skatt som kommer att slå hårt både mot jobb och mot företag i ett redan mycket svårt läge för handeln och för hela ekonomin och som dessutom kommer att försämra konkurrenskraften för en hel modebransch i Sverige. Förslaget har sitt ursprung i punkt 35 i januariavtalet, som bland annat innebär att skatt på farliga kemikalier i kläder och skor införs.
Det handlar om exempelvis cancerframkallande, mutagena och reproduktionstoxiska ämnen samt om allergiframkallande ämnen. Fru talman! Ambitionen att minska förekomsten av dessa ämnen i kläder och skor är lovvärd, och jag delar regeringens syn att det är viktigt att få bort farliga kemikalier från vår vardag.
Men, fru talman, enligt utredningen är det i realiteten så att 84 procent av alla kläder och skor som säljs i Sverige inte innehåller något av de farliga ämnen som skatten avser att minska. Trots detta föreslås att importören eller tillverkaren ska betala 40 kronor per kilo i kemikalieskatt på alla kläder och skor.
Till och med produkter med miljömärkning som förbjuder dessa ämnen - Bra Miljöval, Svanen och EU Ecolabel, för att bara nämna några - ingår i förslaget och ska beskattas. Sedan ska importören eller tillverkaren kunna kräva tillbaka skatten i efterhand om kläderna saknar de farliga ämnena, men då bara till 95 procent.
Den föreslagna kemikalieskatten kommer alltså, om än i olika utsträckning, att bli en skatt på alla kläder och skor oavsett om de innehåller några farliga kemikalier eller ej. Det blir 5 procents punktskatt på kläder och skor oavsett hur farliga eller giftfria de är.
Då tänker jag så här: Är inte det som om alla drycker, alltså allt från vin och sprit till mjölk och vatten, skulle beläggas med alkoholskatt - och sedan skulle bubbeltillverkaren eller Arla kunna kräva tillbaka alkoholskatten i efterhand, men bara till 95 procent?
Därför undrar jag, fru talman, om inte finansministern kan hålla med om att den föreslagna utformningen, trots det vällovliga syftet, är hämtad från Absurdistan.
Helena Bouveng (M):
Det är det här med tajmning, och det är väl ingenting som den sittande regeringen kan sägas vara helt känd för i dessa tider. Mitt under coronakrisen presenterar man en utredning om en ny skatt inom handeln - en bransch som präglas av permitteringar, varsel och konkurser.
Det hade varit dumt oavsett när utredningen presenterades, men nu är det så dumt att jag saknar ord. Ett sådant här förslag är att ge alla svenska handlare en örfil. "Det här är en skatt som driver jobb ur landet och att utredningen presenteras nu kan man bara konstatera är riktigt dålig tajming."
Citatet kommer från Mats Hedenström, näringspolitisk chef på Svensk Handel. Fru talman! Enligt utredningen kommer cirka 700 arbetstillfällen och 100 företag att slås ut på grund av skatten.
Denna kemikalieskatt är inte heller den första som regeringen vill införa - Niklas Wykman tog upp den berömda skatten i sitt anförande - utan det har faktiskt funnits en sådan för elektronik ända sedan juli 2017.
Enligt en utvärdering som HUI Research har gjort innebar skatten upp till 1 400 förlorade arbetstillfällen bara på ett år.
Apropå den förra interpellationsdebatten, då vi pratade om den högsta eller lägsta arbetslösheten, är det kanske inte konstigt om vi snart ligger på den högsta arbetslösheten i Europa om man fortsätter på den inslagna vägen. Den 1 augusti 2019 valde regeringen att höja skatten ytterligare.
Enligt en undersökning från HUI Research skulle det innebära att ytterligare upp till 500 personer skulle bli av med jobbet. Behöver vi inte fler jobb - inte färre - i dessa tider? Någon utvärdering från regeringens sida har faktiskt inte gjorts.
Är inte det minsta man kunde begära att regeringen i vart fall undersökte konsekvenserna av skatten innan man valde att höja kemikalieskatten för elektronik och vitvaror samt att det görs en konsekvensanalys innan regeringen går vidare med en liknande skatt på skor och kläder?
Handen på hjärtat, finansministern: Hur begåvat är det att mitt under en pandemi ens fundera över att införa en skatt på kläder och skor som riskerar både arbeten och företag och där samhällsekonomisk nytta och miljönytta uteblir?
Helena Bouveng (M):
Jag tror att skillnaden mellan oss och Socialdemokraterna är att vi vill ha mycket god miljö för pengarna och att vi inte vill kalla det för miljöskatt utan att det faktiskt gör nytta. Där tror jag att vi skiljer oss åt ganska mycket. Den föreslagna skatten har redan mött väldigt hård kritik.
Precis som Niklas Wykman sa kommer kritiken inte bara från Kemikalieinspektionen utan också från modebranschen och företagen - jag fick alldeles nyss ett mejl från Postnord - samt från myndigheter som Tullverket och Skatteverket. Ord som konkurrenssnedvridning används.
Det talas också om att detta ej är kostnadseffektivt, att det innebär stor administrativ börda och att det inte innebär någon miljönytta. Som jag underströk inledningsvis, fru talman, delar jag finansministerns åsikt om vikten av att fasa ut skadliga kemikalier. De har inte i Sverige att göra, de har inte i Europa att göra och de har inte på jordens yta att göra.
Men om regeringen verkligen vill uppnå miljönytta behöver vi få med oss andra länder. Att möta ett globalt problem med nationell beskattning kan inte vara vägen.
Jag vill säga detta till finansministern: Låt oss med gemensamma krafter arbeta för en väl fungerande kemikaliebekämpning i Reach och andra EU-förordningar. Jag uppskattar ett bra samarbete vad gäller den globala beskattningen - varför inte göra likadant i det här fallet?
Jag uppmanar finansministern: Kemikalieskatten måste kastas i papperskorgen för jobbens, företagens och miljöns skull. Kemikalieskatten på kläder och skor utan farliga kemikalier hör hemma i Absurdistan.
Helena Bouveng (M):
Enligt januariöverenskommelsen ska en grön skatteväxling genomföras. Det låter förträffligt, och tanken är god. Jag kan skriva under alla dagar i veckan på att en grön omställning kan stärka Sveriges företags konkurrenskraft och innovationsförmåga. Men än så länge är det otroligt svårt att se hur de så kallade gröna skatterna har lett i den riktningen. Många av de genomförda skatterna har eller kommer till ett väldigt högt pris för både hushåll och företag.
Detta samtidigt som miljönyttan med flera av skatterna förväntas vara ytterst begränsad eller näst intill obefintlig. Fru talman! Plastpåseskatten är väl ett ganska talande exempel. Sist vi stod här och debatterade den införda skatten var finansministern påtagligt nöjd med utfallet. Jag har lite svårt att se varför finansministern var så nöjd. För det första har de tänkta skatteintäkterna inte alls blivit som finansministern hade tänkt sig.
För det andra har i stället importen av fossilbaserade avfallspåsar från Kina ökat dramatiskt. Finansdepartementet konstaterar att plastpåseskatten har haft en stor effekt. Det har den, men kanske inte riktigt den som vi önskade.
Vi ser att samtidigt som försäljningen av plastbärkassar mer än halverats har försäljningen av de fula avfallspåsarna ökat med 70 procent på exempelvis Coop. Det är inte en effekt som jag tror att finansministern kan vara speciellt stolt över. Skulle finansministern ha vägarna förbi Tranås tycker jag att finansministern ska stanna till i just Tranås.
För här har effekten blivit att deras avfallspåsar har blivit en påse för att slänga blöjor i. Det är inget som de på deras biogasanläggning i Tranås är förtjusta i. Fru talman!
Summa summarum har vi nu så här ett år efter införandet av plastpåseskatten ett resultat som lyder: betydligt läge skatteintäkter än väntat, en mycket stor ökad import av så kallade fulplaster från Kina och grus i maskineriet i Tranås biogasanläggning.
Lägg därtill att våra svenska företag som har forskat, investerat och utvecklat plastbärkassar som har låg miljöpåverkan och kan återvinnas nästan till 100 procent nu blir utkonkurrerade av fula avfallspåsar från företag i tredjeland, allt på grund av den sittande regeringens så kallade gröna skatteväxling.
Några konsekvensanalyser för miljönyttan har vi kanske av naturliga orsaker inte fått höra något om. Men finansministern påstår i varje fall i sitt svar att regeringen gör bedömningar av effekterna för bland annat företag och sysselsättning. Jag har inte sett en sådan bedömning.