Tomas Eneroth (S):
Tack, Fredrik Christensson! Jag delar utgångspunkten att det ska vara säkra vägar, inte bara för industrins skull även om det naturligtvis är viktigt. Det är därför som vi nu gör satsningar på BK4 för ökad bärighet och 74-tons lastbilar. Vi lägger 164 miljarder kronor på vägunderhåll, vilket faktiskt är den största satsningen någonsin, och det är för att det är prioriterat och viktigt. Men det är naturligtvis också en fråga om trafiksäkerhet i sig.
Vägar som inte har rätt standard är osäkra och kan bidra till ett ökat antal olyckor och även allvarliga sådana. Det jobb vi har framför oss i Sverige handlar långsiktigt också om att klimatsäkra vår infrastruktur till följd av väderförändringar.
Vi kan konstatera att förra sommarens torka, hetta och bränder ledde till omfattande skador på infrastrukturen som kommer att kosta avsevärda resurser att återställa. På samma sätt säger alla rapporter att vi i vissa delar av Sverige riskerar att se översvämningar mer återkommande än tidigare. Därför måste vi klimatsäkra infrastrukturen.
Detta är ett av skälen till att det var viktigt att lägga så pass mycket som 164 miljarder kronor och sedan fördela dem jämnt över landet och göra rätt prioriteringar i nationell plan. Där hade jag i mitt arbete som infrastrukturminister möjlighet att åka runt i hela landet och lyssna in de olika regionernas prioriteringar och önskemål.
I Västsverige är jag inte säker på att det var vägar, utan det var väldigt mycket järnvägssatsningar som prioriterades och som vi lyfte in som nya objekt.
Jag vill inte att vi ställer de olika satsningarna mot varandra, men jag tycker att det är viktigt att vi ser vikten av att både upprätthålla standarden i det vägnät vi har i dag och samtidigt ha förmågan och möjligheten att kunna bygga ny järnväg och öka möjligheterna för farledsfördjupning i Göteborgs hamn och på det sättet kunna frakta ännu mer gods ut på världens marknader. Svaret är därför att vi fortsätter med den stora satsning som vi gör på vägunderhållet.
Det är Trafikverket som har i uppdrag att säkra vägarna, och inte minst i Fyrbodal föreställer jag mig att det projekt man har haft ihop med skogsnäringen bidrar till att säkra vägarna så att det blir bättre bärighet. Där finns öronmärkta anslag för att just öka bärigheten på vägarna. Det vi behöver bli bättre på är att samordna dessa insatser med andra aktörers transportbehov.
Vi ska lyssna efter näringslivets behov och se vilka nya transportkorridorer som vi kommer att behöva framöver. Det är ett av skälen till att vi i godstransportrådet har plockat in både transportköparna, industriella aktörer och olika intressen för att se vad som är det gemensamma nationella intresset. Nyligen kunde vi tack och lov få en förändring till stånd.
En husfabrik nära Piteå hamn fick tidigare transportera husdelarna på väg och järnväg i stället för att använda sjöfarten, vilket hade varit det allra smidigaste. Detta kunde till en början inte lösas på grund av att man inte hade rätt kapacitet eller möjligheter. Nu har det uppmärksammats, och nu erfar jag att man sköter dessa transporter via sjöfarten. Det är så vi måste jobba.
Det är nästan lite hands-on i olika delar av landet, där vi tillsammans med handelskamrar, olika regionala aktörer och transportköpare ser vad som är de viktigaste insatserna. Det handlar om att öka bärigheten och om att hitta omlastningsterminaler och smartare sätt att använda vår transportinfrastruktur. Då kan vi minska klimatpåverkan. Då kan vi använda de resurser vi har effektivare, och på så sätt kan vi också minska kostnaderna för företagen och klimatpåverkan i företagens transporter. Det är precis det som vi jobbar med tillsammans.