KBLab/rixvox huggingface dataset:
David Lång (SD):
I år kan vi fira jubileum. Det har nämligen gått precis 700 år sedan undertecknandet av frihetsbrevet år 1319, som av vissa historiker också har kallats Sveriges Magna Charta, eller Sveriges första grundlag. Där framgår hur skatt ska tas ut i Sverige.
Det framgår vad skatteintäkterna ska användas till och, icke minst, framgår det som är relevant i denna debatt: vilka som ska delta i beslutet. Och de som enligt frihetsbrevet skulle delta i beslutet var svenska stormän, svenska biskopar och bönder ur menigheten i vart och ett av rikets biskopsdömen, vilket ju är själva definitionen av riksdag, fru talman.
Att samtliga regioner och alla samhällsklasser finns representerade - det är det närmaste en demokrati vi kunde komma på 1300-talet. Av frihetsbrevet framgår också att dessa principer är gammal sedvänja; de var alltså gammal sedvänja redan för 700 år sedan.
Baserat på detta återfinns också formuleringar i senare grundlagar som att det svenska folkets urgamla rätt att sig själv beskatta utövas av riksens ständer allena vid allmän riksdag. Det är med skatter precis som med försvaret. Man brukar ju säga att varje land har en armé - sin egen eller någon annans. Gällande beskattning är det så att varje folk beskattas - av sig själva eller av någon annan.
Dessvärre finns i Sveriges historia också exempel på att vi har beskattats av andra. Så var det under Kalmarunionen då Sverige, som Gustav Vasa uttryckte det, var under främmande herrskap och konungar. Men Gustav Vasa bröt med detta vansinne och lade grunden för vår nationalstat på den urgamla svenska nationalistiska principen att vi svenskar beskattar oss själva. Det gör ingen annan. Denna princip lever kvar ända fram till våra dagar.
Vi kan snart, om några år, fira 500 år av obruten självbeskattning. Men nu vill EU-kommissionen införa unionsbeskattning. Man vill överföra än mer makt från Sverige till Bryssel och åter införa unionsbeskattning - att det svenska folket ska beskattas av andra än oss själva.
Det skulle kunna tyckas vara löjeväckande, eller rent av skrattretande, om det inte vore för att ett parti i Sveriges riksdag, Liberalerna, kollaborerar med dagens främmande herrskap. De verkar för att Sverige - på toppen av allt annat elände som kommer från EU - ska lämna ifrån sig beskattningsrätten till icke folkvalda byråkrater i Bryssel, helt i strid med demokratiska principer.
Ändå har EU-kommissionen valt att formulera sitt förslag med motiveringen att man vill uppnå "ett mer effektivt och demokratiskt beslutsfattande inom EU:s skattepolitik". "Effektivt" brukar det ju heta när självbestämmande och demokrati ska inskränkas. Men fakta är också att när självbestämmande och demokrati inskränks ökar korruption och ineffektivitet. Fru talman!
Den historielöse riskerar att upprepa tidigare misstag. Vi kan dock glädja oss åt att det fortfarande finns en bred majoritet i skatteutskottet, och förmodligen även i den här kammaren, för fortsatt svenskt självbestämmande på skatteområdet. Jag yrkar bifall till skatteutskottets förslag i utlåtandet.
David Lång (SD):
Betänkande SkU8 behandlar regeringens skrivelse nr 29, Riksrevisionens rapport om nedsatt moms på livsmedel . Den nedsatta momsen, som ligger på 12 procent, infördes för över 20 år sedan och syftade till att stärka köpkraften hos bland annat barnfamiljer och låginkomsthushåll. Idén är egentligen riktigt bra.
Alla konsumerar livsmedel, och det är ingen jättestor skillnad när det gäller den mängd livsmedel som var och en behöver. Dessutom är låginkomsthushållens kostnadsandelar för livsmedel högre än hos mer köpstarka grupper, vilket innebär att den relativa nyttan för de grupper som åtgärden riktar sig till kan antas vara större.
Däremot har det sedan länge konstaterats att olika hushåll konsumerar olika dyra livsmedel, vilket borde innebära att köpstarka grupper kan ha mer att vinna i absoluta tal på den nedsatta momsen. Riksrevisionen har nu i sin rapport nr 25 för 2018 presenterat en granskningsrapport om nedsatt moms på livsmedel med avseende på priseffekt, fördelningsprofil och kostnadseffektivitet.
De slutsatser man har kommit fram till är att fördelningsprofilen förvisso är ganska god men att kostnadseffektiviteten är låg. Den skatteutgift som följer av den nedsatta momsen är 27 miljarder kronor, samtidigt som det bara skulle kosta ungefär hälften så mycket, 13,4 miljarder kronor, att kompensera de aktuella målgrupperna för en momshöjning till 25 procent.
Riksrevisionen menar därmed att det bör finnas andra fördelningspolitiska åtgärder som är mer träffsäkra än sänkt livsmedelsmoms - åtgärder som är mindre kostsamma eller som kan komma målgrupperna bättre till del. I regeringens skrivelse om den här rapporten svarar man bland annat att Riksrevisionens rapport kan utgöra underlag för framtida arbete.
Vi sverigedemokrater menar i stället att det nu, när vi har en granskningsrapport som tydligt visar att det finns besparingar eller förbättringar att göra motsvarande ett tiotal miljarder kronor årligen, finns anledning att ta granskningen på så pass stort allvar att man utreder frågan omgående. Regeringen bör utreda vilken eller vilka fördelningspolitiska åtgärder som bättre gynnar barnfamiljer och låginkomsthushåll.
Detta är innebörden av Sverigedemokraternas motion med anledning av skrivelsen, och jag yrkar bifall till Sverigedemokraternas reservation.
David Lång (SD):
I normala fall skulle vi inte ha en situation där politiken i mångt och mycket går ut på att stänga en massa arbetsplatser. Vi skulle i stället debattera hur vi får fart på ekonomin, enligt betänkande SkU21 Företag, kapital och fastighet . I det läge som råder har regeringen vidtagit en del akuta åtgärder som har varit mycket bra.
Sverigedemokraternas synpunkter på omfattning och prioriteringar överlåter jag åt min partiledare att förmedla i hans direkta och indirekta kontakter med regeringen. Det vi nu debatterar är motioner från partier och ledamöter gällande skatt på företag, kapital och fastighet.
I betänkandet behandlas motioner som skrevs långt innan coronakrisen slog till med full kraft, så en del av förslagen kan tyckas tillfälligt inaktuella. Men när krisen så småningom upphör och allt återgår till det någorlunda normala behövs bättre förutsättningar för de mindre företagen. Sverigedemokraterna har alltid prioriterat små och medelstora företag.
Möjligheten att skapa fler jobb är som allra störst om små företag kan startas och, framför allt, växa. Uppstartsföretag behöver gynnsamma villkor under de förkommersiella faserna. Befintliga småföretag måste tillåtas växa, för det är i tillväxtstadiet som de nyanställer.
Låt oss titta på ännu lite längre sikt, bortom nuvarande kris men inför kommande kriser: En av näringslivets brister som uppmärksammats de senaste dagarna är att kriser kan leda till störningar i den fria handeln över gränserna. Sverige måste därför skapa förutsättningar för en bättre beredskap. Tyskland stoppade tillfälligt exporten av skyddsutrustning, vilket hade kunnat få förödande konsekvenser för Sverige om Tyskland inte hade ändrat sig.
Dessutom klarar Sverige inte sin livsmedelsförsörjning i händelse av en kris som innebär stopp i handel och i leverantörskedjor. Det kommer att behöva vidtas åtgärder även på detta område, inte minst i fråga om beskattning. Catrin Molander, chef på beredskapsenheten på Jordbruksverket sa i en artikel i Dagens industri häromdagen: "Vi är beroende av många industrier och varukedjor.
Tar man det perspektivet är Sveriges självförsörjning i princip noll." Palle Borgström, riksförbundsordförande på LRF, pekar på att vissa punktskatter belastar jordbruket, att regelverket för nya investeringar är krångligt och att fossilfria bränslen måste göras mer attraktiva för att minska beroendet av importerad diesel. Han fällde också kommentaren som numera blivit ett bevingat citat: "Vi har nog varit naiva."
Nåväl, detta är åtgärder som får vidtas på sikt när allt har lugnat ner sig. Just nu skulle jag vilja be kammarens ledamöter att ta vårt förslag om investeraravdrag under övervägande. Investeringar leder till sysselsättning och utveckling, och då är investeraravdraget ett bra verktyg för att styra riskkapital mot mindre företag som sannolikt skulle anses mindre attraktiva att investera i utan detta avdrag.
Sverigedemokraterna vill vidareutveckla avdraget i fråga om nivå, möjlighet för juridiska personer att nyttja avdraget och att låta allmänheten använda sig av det för investeringar i riskkapitalfonder som satsar på små företag. Jag yrkar bifall till reservation 2.
David Lång (SD):
I normala fall, när normala principer för marknadsekonomi gäller, är enhetlig moms något som kan ses som eftersträvansvärt. Men även om man accepterar ett differentierat momssystem uppstår ibland gränsdragningsproblem som gör att i stort sett samma tjänst beskattas olika. En översyn av de gränsdragningsproblem som har konstaterats skulle kunna vara på sin plats.
Därför yrkar jag bifall till reservation nr 2.
David Lång (SD):
Sverige ska ta ut skatter för att finansiera bland annat välfärd, trygghet och investeringar i tillväxt. Samtidigt måste vi också på skatteområdet vara konkurrenskraftiga gentemot vår omvärld. Det gäller både i fråga om skattesatser och i fråga om skatteavtal. Skatteavtalen fyller flera viktiga funktioner. Dess viktigaste funktion är att undanröja dubbelbeskattning och främja svenska investeringar utomlands.
Skatteavtalen ska också förhindra skatteflykt. Regeringens mål på skatteavtalsområdet är ett modernt och uppdaterat skatteavtalsnät med goda konkurrensvillkor för svenska företag, men detta mål är inte uppnått. År 2010 konstaterade Riksrevisionen i en rapport att Sverige låg efter med uppdateringen av skatteavtalen. Denna eftersläpning har fortsatt sedan dess.
Vi har vid ett flertal tillfällen argumenterat för att detta behöver åtgärdas. Dessvärre har det inte snabbats upp på det sätt som vi hade hoppats. Beträffande folkbokföring, som föregående talare var inne på en del, har Sverige haft bristfälliga rutiner under en längre tid.
Problemen eskalerade i samband med den så kallade flyktingkrisen 2015, vilket har resulterat i att vi har mycket dålig kontroll över var folk bor och vilka personer som finns i landet. Detta gäller särskilt illegala migranter, som i vissa fall är folkbokförda på adresser där fler är skrivna än vad som rimligtvis borde få plats i lägenheten.
I andra fall bor folk här utan att vara skrivna över huvud taget trots att de inte ens har rätt att vistas i landet. Riksrevisionens granskning RiR 2017:23 visar att Skatteverkets arbete för att upprätthålla kvaliteten i folkbokföringen inte bedrivs på ett effektivt sätt. Denna brist på kontroll har sänkt förtroendet för Sverige i våra grannländer.
Redan 2016 sa Norges statsminister Erna Solberg att man var beredd att stänga gränsen mot Sverige om det svenska systemet skulle kollapsa. Och redan 2014, alltså ännu tidigare, reagerade den danska gränspolisen på hur lättvindigt Sverige beviljar inresetillstånd och delar ut svenska pass till män som utgör kända hot mot säkerheten.
När sedan corona började spridas tog Sverige in folk i landet som bara klev in utan minsta restriktioner och utan minsta kontroll, vilket nu har fått till följd att vår omvärld faktiskt har stängt gränserna. Och när dessa gränser nu öppnas upp öppnas de inte mot Sverige. Det vi kan lära oss av detta, herr talman, är att den som har alltför vidöppna gränser snart får sina gränser stängda utifrån.
Det är ganska ironiskt att inga murar-strategin skulle leda till murar mot Sverige. Jag delar för övrigt föregående talares synpunkter på problematiken med samordningsnummer. Vi måste, herr talman, återta kontrollen över vilka som vistas i Sverige om våra grannländer ska vilja öppna sina gränser mot Sverige igen, annat än motvilligt. Sverigedemokraterna står bakom våra sex reservationer i detta betänkande.
Inför voteringen yrkar jag bifall till reservation nr 24.
David Lång (SD):
Propositionen innehåller två förslag, ett om skattereduktion för förvärvsinkomster och ett om utvidgad tidsgräns för expertskatt. Sverigedemokraterna har inte reserverat sig mot detta, utan vi redogör för vår inställning i två särskilda yttranden. Regeringens förslag om skattereduktion på förvärvsinkomster motiveras med att det är en del av den så kallade gröna skatteväxlingen.
Denna gröna skatteväxling ifrågasätts som bekant av allt fler. Från Teknikföretagen hör vi till exempel att det uppenbarligen handlar om att få in pengar till statskassan och att det oftast blir extra kostnader för företagen som de inte kan göra någonting åt. Risken finns då att företag flyttar produktionen till andra länder eller att konkurrenter kan vinna marknadsandelar.
Från Timbro hörs liknande tongångar. Koldioxidskatten är ungefär tre gånger högre än den vetenskapliga uppskattningen av miljöskadan. Bensinskatten är alldeles för hög sett i relation till bilismens samhällsekonomiska kostnader. Det finns heller inte någon anledning att ha en särskild skatt på elektricitet eftersom elektricitet i sig inte skadar miljön.
Varje energislag bör beskattas efter sina miljökostnader genom exempelvis koldioxidskatt. Skatterna på kärnkraft och vattenkraft är högre än vad som går att motivera utifrån ekonomisk teori. Detta var bara två exempel. Kritiken kommer från många olika håll och går entydigt ut på att syftet med de höjda skatterna inte kommer att uppnås. Regeringen saknar heller inte fantasi när det gäller den gröna skatteväxlingen.
Det är platspåseskatt, kemikalieskatt, flygskatt och skatt på kläder och skor. Det är andra exempel som vi har debatterat tidigare och som sannolikt inte kommer att leda till vare sig en grönare värld eller stoppade klimatförändringar. Sverigedemokraterna har i olika sammanhang ifrågasatt den här skatteväxlingen.
Men eftersom skatterna redan är införda och skattehöjningarna redan är genomförda väljer vi att inte delta i beslutet om skattereduktion för förvärvsinkomster i regeringens proposition. Beträffande den utvidgade tidsgränsen för expertskatt har vi med viss tvekan valt att tillstyrka förslaget.
David Lång (SD):
Coronapandemin har fortfarande ett grepp om det svenska samhället. Det gäller såväl direkt smittspridning som antalet insjuknade, dödsfall, sjukskrivningar, karantän, psykisk ohälsa till följd av isolering och en extraordinär belastning på sjukvården med mera. Dessutom står vi med stor sannolikhet inför tredje vågen.
Sverigedemokraterna har under hela pandemin verkat för att i konstruktiv anda samarbeta med regeringen och övriga oppositionspartier för att ta fram effektiva verktyg, utrustning och finansiella medel för att möta den akuta krisen. Vi har hela tiden förespråkat att en försiktighetsprincip tydligt bör prägla insatserna, där åtgärder som har potential att minska smittspridningen hellre vidtas än inte.
Det handlar bland annat om att öka tillgången till och användningen av skyddsutrustning, införa mer omfattande provtagningar och inte minst att minska mängden sociala kontaktytor som är särskilt utsatta för smittspridning. Vi menar att det bland annat behövs offensiva politiska åtgärder för att underlätta för personal i hälso- och sjukvården och andra kritiska samhällsfunktioner att utföra sitt arbete med stöd från samhällets sida.
Vi har därför valt att ställa oss bakom detta förslag till utskottsinitiativ som, om det vinner bifall i kammaren, vilket det ser ut att göra, innebär att riksdagen riktar ett tillkännagivande till regeringen om att återinföra den tillfälliga skatte- och avgiftsfriheten för förmån av fri parkering och gåva till anställda. Av samma skäl har Sverigedemokraterna också lagt fram andra förslag på skatteområdet.
Det är förslag som skulle underlätta för all den personal som trots allt måste infinna sig på jobbet fysiskt och inte kan jobba hemifrån. Så tidigt som i mars förra året föreslog vi ett utskottsinitiativ om tillfälligt upphörande av uttag av trängselavgifter. Syftet med det är att underlätta för privatbilism, vilket innebär en lägre smittorisk jämfört med nyttjande av kollektivtrafik.
Detta kunde mycket enkelt ha gjorts i Stockholm och Göteborg, som båda är folkrika och där trängsel i kollektivtrafiken ofta uppstår. Till detta kan också nämnas att Folkhälsomyndigheten fortfarande råder alla att hålla avstånd i kollektivtrafiken och undvika resor i rusningstid, vilket kan förväntas gälla under delar av år 2021.
Vi menar därför att det av smittskyddsskäl finns ett fortsatt behov av att kunna ta sig till och från arbetet på annat sätt än med kollektiva färdmedel. Även om det förslaget från Sverigedemokraterna endast vann gehör i ord under sittande utskottssammanträde men inte i handling är det positivt att det betänkande som vi debatterar nu ser ut att tillstyrkas.
Regeringen sände i fredags ut en promemoria på remiss i frågan om tillfällig skatte- och avgiftsfrihet för förmån av fri parkering och gåva till anställda. Svenska politiska partier bör under rådande pandemi verka gemensamt för att vidta alla tänkbara åtgärder för att rädda såväl liv som Sveriges konkurrenskraft på sikt. Jag yrkar därför bifall till förslaget i betänkandet.
David Lång (SD):
Tack, finansministern, för svaret! Folkbokföringen är ju, som de flesta känner till, avsedd att tillgodose samhällets behov av basuppgifter om befolkningen i Sverige. Registren är till för att visa var någonstans i landet en person ska beskattas, och var personen har rätt att rösta, och de fungerar även som underlag för utbetalningar från välfärdssystemet och som underlag för samhällsplanering.
Riksrevisionen publicerade en granskningsrapport år 2017, där man konstaterade att ett av problemen med folkbokföringen är minskat incitament att rapportera in korrekta uppgifter till Skatteverket, bland annat på grund av problem på bostadsmarknaden. Andra skäl till felaktigheter i folkbokföringen är flyttningar till respektive från Sverige.
Riksrevisionen konstaterar att det saknas kunskap om hur omfattande folkbokföringsfelen är, trots att regeringen har begärt att Skatteverket ska göra en bedömning av hur kvaliteten i folkbokföringen ser ut. Riksrevisionens slutsats är att Skatteverkets kvalitetsarbete inte bedrivs på ett effektivt sätt. Skatteverket har uppskattat att cirka 200 000 personer är felaktigt folkbokförda i Sverige, men man medger också att det verkliga antalet kan vara mycket högre än så.
Ingen vet säkert. Vi har sett exempel på hur felaktig folkbokföring utnyttjas för välfärdsbedrägerier och för att illegala migranter som inte har rätt att vistas i Sverige ska kunna hålla sig undan. Vi har sett exempel på hur personer helt plötsligt fått en inneboende som bara skrivit sig på någon annans adress utan dennes vetskap. Det upplevs som ytterst obehagligt för den som drabbas, och det kan även få negativa praktiska konsekvenser i vissa fall, till exempel uteblivna bidrag av olika slag.
Det finns exempel på att dussintals och ibland hundratals personer är folkbokförda på samma adress. Det förekommer att den som uppbär bidrag felaktigt anger Sverige som sin adress men bor utomlands utan myndigheternas vetskap. Med tanke på det svar jag fick kan det vid första anblicken se hoppingivande ut att regeringens målsättning är att det ska bli ordning och reda i folkbokföringen.
Men dessvärre har Sverige alltför länge bedrivit en politik som gör att vi förlorar minst lika mycket i andra ändan. Den okontrollerade massinvandringen har lett till att stora mängder människor befinner sig i Sverige illegalt. Ingen vet vilka de är, ingen vet var de befinner sig och ingen vet vad de gör. Regeringens politik har grundat sig på uttalanden som "Mitt Europa bygger inte murar", vilket har resulterat i problem som "vi inte såg komma".
Jag vill därför fråga finansministern om regeringen tänker börja ta invandringens negativa konsekvenser för folkbokföringen på allvar eller om man tänker fortsätta att öka problemet i ena änden och tvingas reparera i den andra?
David Lång (SD):
Det där med personer som befinner sig illegalt i Sverige kanske är en definitionsfråga. Men det finns de som befinner sig i Sverige på vissa villkor, till exempel de tusentals afghanska män som saknar asylskäl men som ändå får stanna i Sverige under förutsättning att de fullföljer gymnasieutbildning och därefter skaffar jobb.
Men för att de ska kunna fullfölja sin skolgång måste de vara skrivna någonstans, och finns det inga bostäder blir de illegalt skrivna där de egentligen inte bor. Då kan det definieras som att de faktiskt är här illegalt. De har ingenstans att bo, för det finna inga bostäder. Under ytan döljer sig ett omfattande missbruk av transfereringssystem och bidrag.
Den bristande kontrollen underlättar också för ljusskygga verksamheter i allmänhet, vilket indirekt kan bana väg för grövre brottslighet. Det finns luckor i systemet som utnyttjas av kriminella nätverk, vilket inte bara utmynnar i missbruk av transfereringssystemen utan även i att personer som inte har rätt att befinna sig i landet, definitionsmässigt, eller har tagit sig in illegalt begår brott eller används som svart arbetskraft.
Poängen jag vill göra är att det har öppnats upp för en ny bransch inom organiserad brottslighet där man säljer adresser till utlänningar. Bland annat har som sagt gymnasielagen bidragit till det.
Lägg därtill regeringens nya migrationspolitik som innebär att regeringen vill införa en bredare humanitär skyddsgrund, vilket betyder att den som under lång tid har levt i Sverige med tillfälliga uppehållstillstånd och fått särskild anknytning till landet, som man uttrycker det, kan få stanna även om asylskälen har upphört. Detta ger möjlighet för fler så kallade ensamkommande att stanna i Sverige, och fler illegala migranter får på sikt möjlighet till uppehållstillstånd.
Även här öppnas det upp för missbruk och utnyttjande av systemet genom felaktig folkbokföring, inte minst på grund av bostadssituationen. Kommer detta att förbättra eller försämra situationen i folkbokföringskaoset, kan man fråga sig.
Att döma av de olika partiernas retorik gällande folkbokföring och hur problemen påverkas av en ansvarslös migrationspolitik finns det en kvalificerad majoritet i riksdagen för att lösa problemen. Socialdemokraterna, Moderaterna, Sverigedemokraterna och Kristdemokraterna säger att de vill lösa problemen, och dessa partier har 72 procent av riksdagsmandaten. Kanske ansluter även Liberalerna så småningom; det återstår att se.
Trots detta väljer Socialdemokraterna att hålla fast vid samarbetet med Miljöpartiet, som har 16 mandat, och det får då avgöra landets öde i denna fråga. Enligt Magdalena Anderssons svar verkar regeringen fokusera på de personer som är felaktigt folkbokförda.
Men när det gäller den nya organiserade brottsligheten med försäljning av felaktiga bostadsadresser, vad avser regeringen att vidta för åtgärder för att komma till rätta med den, fram tills att problemen förhoppningsvis blir lösta någon gång i framtiden?
David Lång (SD):
Sverigedemokraterna har i skatteutskottet lagt fram ett förslag om en ny folkräkning. Det behövs en folkräkning där huvudfokus läggs på omfattande inre utlänningskontroll och registrering av biometriska data för icke-medborgare i Sverige och att myndigheter samverkar för att göra fysiska kontroller av områden där felaktigheter kan misstänkas föreligga.
De problem vi har upplevt och upplever i detta nu är i mångt och mycket ett resultat av Socialdemokraternas arbete samarbete med just Miljöpartiet. Socialdemokraterna säger, och Magdalena Andersson har sagt det här i dag, att de vill ha ordning och reda.
Men i handling låter de kaoset fortgå eftersom de accepterar Miljöpartiets påspädning av problemet genom den ansvarslösa migrationspolitiken. Jag menar att det inte räcker att hantera problemen med folkbokföringen, utan de måste lösas. Då räcker det inte med att hantera masstillströmningen av ekonomiska migranter, utan detta måste stoppas. Det tycks inte räcka med att hantera Miljöpartiet i regeringen heller, utan de måste ut ur regeringen.
Fru talman! Är inte slutsatsen av debatten att Socialdemokraterna försöker göra alla nöjda genom att säga en sak och samtidigt göra en helt annan?