KBLab/rixvox huggingface dataset:
Isak From (S):
Man har talat om historia här i kammaren. Det kanske är dags att också vi talar lite om historia. Det var en gång i tiden ett handslag mellan dåvarande statsminister Göran Persson och centerpartiledaren Olof Johansson som gjorde det möjligt att över huvud taget bygga Botniabanan. Det fanns då ett ganska starkt motstånd även i den här kammaren från framför allt moderata riksdagsledamöter.
De röstade faktiskt nej till banan. Det är då tacksamt att de nu lyfter upp banan som viktig. Flera har här lyft fram Norrbotniabanan. Den ger en oerhört bra möjlighet till en samhällsutveckling i hela landet. Godstrafiken mellan norra och södra Sverige på järnväg är väldigt omfattande. Det har också sagts här tidigare att 60 procent av godstransporterna sker i norra Sverige.
Det måste man ha med sig framgent i diskussionerna. Man måste också ha med sig i diskussionerna att den bana som finns i dag, som i huvudsak nyttjas till dessa transporter, fattade man beslut om på 1800-talet, och den byggdes utifrån de förutsättningarna. Det möjliggör inte att man har fulla tånglängder och håller de hastigheter som man borde göra. Det är därför de kommande satsningarna är så oerhört viktiga.
Det är därför som det är så tragiskt att det nu ser ut att vara så väldigt långt borta. Det är då ännu mer nödvändigt att man får till stånd en upprustning av Inlandsbanan så att vi under tiden har någon som helst möjlighet att ha ett alternativ. Det är inte första gången, som förra året, som det händer en olycka på stambanan. Det kommer att hända igen. Då står vi där. Välter sedan en lastbil är det ytterligare stopp.
Jag menar att det är en allvarlig fara för Sveriges framtida tillväxt om ingenting görs.
Isak From (S):
Jag vill börja med att hälsa Margareta Larsson välkommen till kulturutskottet. Vi har haft intressanta debatter här med Sverigedemokraterna tidigare. När Margareta Larsson står i talarstolen låter hon precis som en representant från vilket annat borgerligt parti som helst, i alla fall just i dag. I denna fråga tycker jag dessutom att det hon säger låter mycket populistiskt.
Sverigedemokraterna har ingen egen motion att falla tillbaka på och yrkar därför bifall till en KD-motion just om Skapande skola i förskolan. Skapande skola har, precis som jag sade i mitt anförande, varit mycket bra för många barn.
Samtidigt framgår det av Kulturrådets rapport att inte ens hälften av barnen har kunnat ta del av dessa insatser. Borde man då inte bygga ut Skapande skola och se till att den kommer alla barn till del innan man föreslår en fortsatt utbyggnad?
Det som Margareta Larsson här föreslår anser jag vara mycket populistiskt. Menar man allvar skulle man föreslå en rejäl utvärdering så att vi politiskt kan besluta om hur vi faktiskt ska göra för att Skapande skola ska nå alla barn.
Isak From (S):
Intentionen låter väldigt bra. Självklart är det så. Nu har förskolan en egen läroplan, där kultur och skapande är en väldigt väsentlig del. Jag tycker fortfarande att det är väldigt populistiskt att man föreslår en fortsatt utbyggnad då det faktiskt är klarlagt att alla barn ännu inte har kunnat ta del av den satsning som faktiskt föreligger.
Margareta Larsson kan kanske i sitt sista inlägg ge mig svar på hur hon anser att alla barn ska kunna ta del av denna satsning.
Isak From (S):
Tack, Ellen Juntti, för ett intressant föredrag. På Moderaternas hemsida kunde man 2011 läsa att Moderaterna vill ställa om kulturpolitiken till att bli en aspektpolitik som ska omfatta alla politikområden. Det är en bra intention. Jag tycker också att det ska vara så. Ellen Juntti lyfte också i sitt anförande fram positiva aspekter av till exempel dans.
En annan aspekt är att kommunerna har sämre förutsättningar i dag att satsa på kultur. Det visar inte minst Myndigheten för kulturanalys, som i sin utvärdering visar att kommunerna har minskat sin andel av den sammanlagda budgeten för kulturen från 43 till 40 procent.
Staten har ökat sin andel, men det mesta av den ökningen skedde mellan 2000 och 2006. I paritet med det och i paritet med att landsting och regioner tillsammans har ökat sin andel, tillsammans med att vi privatpersoner har ökat vår kulturkonsumtion, innebär det att staten procentuellt minskat sitt bidrag till den samlade kulturen.
Hur långt ska vi driva detta? Vad är statens ansvar för kultur i hela landet? Vi ser stora skillnader på hur kommunerna kan satsa, och avgifterna till musik- och kulturskolan ser olika ut. Alla barn kan inte ta del av den kommunala musik- och kulturskolan. Som rikspolitiker har vi ett ansvar.
Isak From (S):
Tack och lov för att vi har kommunpolitiker som vågar satsa på kultur- och fritidsutbud. Annars skulle det vara sämre ställt. Jag sade inte att det var fråga om kraftiga neddragningar utan jag sade att procentuellt minskar staten sitt bidrag till det samlade kulturutbudet. Det är ställt utom allt rimligt tvivel.
Den rapporten finns att hämta från Myndigheten för kulturanalys. Västerbottens län ingår i samverkansmodellen. Där fick man en ökning på 0,68 procent. I deras verksamhet ökar kostnaderna med mer än 0,68 procent. Trots det sker en bra satsning vid institutionerna.
Det är mycket barnverksamhet på både Norrlandsoperan och Västerbottensteatern och framför allt i studieförbunden. Det är tack vare studieförbunden som det inte är så illa. Men det här fråntar inte oss rikspolitiker vårt ansvar att se till att det ska vara samma förutsättningar för barn och unga var de än i landet bor.
Om vi tror på det borde det inte se ut som det faktiskt gör, nämligen att den borgerliga regeringen föreslår att 1 miljard kronor ska tillskjutas till de rikaste kommunerna i stället för att tillskjuta den miljarden till de regioner, landsting och kommuner som tappar inkomster. Den här politiken ökar skillnaden i samhället. Vad ska Ellen Juntti göra för att minska skillnaden i samhället?
Isak From (S):
Som jag lyfte upp i mitt anförande har vi en reservation om utredning av musik- och kulturskolan, mycket därför att vi ser ett antal frågeställningar som man måste lyfta upp. En frågeställning lyfte jag upp förra året i debatten med Anna Steele.
Det är: Hur går det nu för musikskolorna när musik- och kulturskolan inte är någon skolform och därmed inte får någon lärarexamen? I många mindre kommuner är det delade tjänster, så att man är musiklärare på grundskolan och jobbar i musik- och kulturskolan.
Det blir ett problem i framtiden, när man inte får en lärarexamen - både för den regionala grundskolan och för musik- och kulturskolan. I debatten förra året sade Anna Steele att man jobbar med frågan. Då vill jag fråga Folkpartiet, som har utbildningsminister: Hur går det med detta?
Kommer vi att kunna fortsätta att utbilda lärare till den kommunala musik- och kulturskolan som även ska kunna jobba i grundskolan?
Isak From (S):
Blev det alltså inte något mer konkret? Nu har det gått ett år, och fortfarande har jag inte sett något exempel på att man har presenterat ett förslag på hur det ska gå till. Det är faktiskt ett kommande, reellt bekymmer, om man inte kan fortsätta som tidigare. Det hörde vi när vi hade Smok på besök i utskottet, som presenterade precis detta.
Utbildningsproblemet är ett reellt, stort bekymmer, och då förväntar vi oss att Folkpartiet, som sägs ska värna utbildningsfrågorna, också kommer med ett reellt förslag om hur man ska möta detta.
Isak From (S):
Centerpartiet framstår som det mest otydliga partiet av alla. Inte minst efter Per Lodenius framträdande här i kammaren i dag blir det ännu mer tydligt att det är på det viset. Man talar sig mycket varm för musik- och kulturskolan - hur bra den är och att alla kommuner ska kunna tillhandahålla den. Sedan säger man inte ett ord om hur detta ska vara möjligt.
Men lagstifta ska man absolut inte göra i denna fråga. Då kan man vända på begreppet och konstatera att när det gäller LOV vill man gärna lagstifta gentemot kommunerna och tillåta att annan verksamhet ska komma in och konkurrera. Där vill man gärna släppa in privat verksamhet som ska konkurrera. Det kan man tänka sig att lagstifta om.
Det gör det något otydligt eller också mycket tydligt att detta med musik- och kulturskolan bara är retorik för Centerpartiet. Egentligen bryr man sig inte speciellt mycket. Hade man gjort det hade man sett till att kommunerna hade haft ekonomiska resurser. Det handlar nämligen även om ekonomi. Det handlar om ekonomi när man sätter avgifterna.
Har man höga avgifter vill man sätta en ribba. De som inte klarar av att hoppa över ribban får inte ta del av det som musik- och kulturskolan kan erbjuda. Sedan vill jag bara påminna Per Lodenius som har varit idrottslärare om att dans ingår i ämnet idrott. Ämnet idrott i grundskolan är till för alla, så där kan man faktiskt dansa.
Isak From (S):
Jag konstaterar att Per Lodenius inte svarar på min fråga. Man säger ja till LOV, men man säger nej till att barn och unga ska ha samma möjligheter var än i landet de bor. Det måste kännas konstigt för Centerpartiet. I alla fall gamla centerpartister måste ju ha svårt att veta på vilken fot man ska stå.
Om man kan tänka sig att Centerpartiet i framtiden kommer med en LOV om musik- och kulturskolan där man släpper in privata aktörer så skulle det kanske vara lite bättre. Det skulle i alla fall vara en markering om att ni tycker att musik och kultur är väldigt viktigt, att ni trycker ut det här i kommunerna och säger att nu får de faktiskt ta och satsa på musik- och kulturskola, och den ska vara privat. Men det gör ni inte heller.
Att släppa in privat vård och omsorg i kommunerna det kan ni däremot tänka er att lagstifta om. Jag måste ställa samma fråga som jag ställde till Ellen Juntti. Vad sänder det för signaler nu när man ska tillföra 1 miljard kronor till de rikaste kommunerna? Är det rimligt? Har Centerpartiet blivit överkört?
Vad sänder det för signaler till de små kommunerna som inte fullt ut orkar med att satsa på kultur och fritid för barn och unga i den omfattning som de faktiskt skulle vilja?
Isak From (S):
Jag hade inte tänkt ta replik på Lars-Axel Nordell, men nu bjöd han in så snyggt i sitt anförande när han talade om det fantastiska svenska musikundret. Satsningar på kultur i alla dess former, speciellt för barn och unga, är en konkurrensfördel.
De kommuner som orkar satsa på billig, tillgänglig kultur för barn och unga växer. Umeå är ett sådant exempel. Skellefteå i min valkrets är också ett sådant exempel. Där lyckas de bra.
Det växer fram nya företag inom både musikbranschen och kategorin kultur och kreativa näringar. Det finns ett musikexportpris. Alldeles nyligen delade regeringen ut Musikexportpriset till umebandet Refused.
Delar Lars-Axel sin partikamrat Anders Sellströms - ekonomisk-politisk talesperson för Kristdemokraterna - kritik mot kulturen för att kulturen kritiserar regeringen? Det är allvarligt. En av kulturens viktigaste uppgifter är vara en kritiker av det allmänna.
Så har det varit genom århundraden. Nu finns en framträdande kristdemokrat som kritiserar kulturen för att kulturen kritiserar politiken. Är det Lars-Axels ståndpunkt?
Isak From (S):
Anders Sellström fick i alla fall stort medieutrymme där man ifrågasatte om det är politikens uppgift att kritisera kulturen och inte tvärtom. Låt mig förtydliga. Vi tycker att det är bra med denna konkurrensfördel. De kommuner som orkar satsa på ett billigt, brett kulturliv växer. De drar till sig nya företag som ger exportintäkter.
Det är bra. Men då borde vi se till att alla barn samtidigt har samma förutsättningar. Vi har visat i debatten i dag att så inte är fallet. Vi kan göra ännu bättre.
Men med den borgerliga regeringens ovilja att se de skillnader som växer fram för musik- och kulturskolorna och ovilja att se att prislappen spelar en stor roll är vi tyvärr inte därhän ännu.
Isak From (S):
Jag tackar infrastrukturministern för svaret. Det rätar åtminstone ut en del frågetecken eftersom det är en mycket livlig debatt i medierna hemma om detta, inte minst från mina borgerliga kolleger här från Norr- och Västerbotten. Det signaleras att detta är oerhört viktigt. Det är viktigt att man driver på det på alla möjliga sätt. Det måste omedelbart genomföras.
Då är det viktigt att ministern här tillkännager att det är infrastrukturministern som i regeringen leder arbetet med infrastrukturen. Då slipper jag ta just den debatten hemma. Jag får ta andra debatter.
Denna interpellationsdebatt är viktig i flera hänseenden, inte minst ur Norrbotniabanans perspektiv när det gäller de företag och privatpersoner som skulle kunna trafikera banan när den blir klar. Det som vi fick veta i ministerns svar handlar om synen på norra Sverige. Att tillsätta en förhandlingsman, eller förhandlingskvinna, för andra viktiga sträckor i landet men inte för Norrbotniabanan tycker jag rimmar illa.
Med en förhandlingsman, eller förhandlingskvinna, kan man räta ut de frågetecken som skulle kunna finnas. I dag är det på det sättet att man på många ställen - i Piteå och i Skellefteå - där det ligger en tänkt korridor har lagt en filt över detta.
Där kan inte någonting genomföras eftersom man inte fullt ut har fastslagit var denna tänkta bana, som vi faktiskt tror ska byggas, ska gå. Till denna bana krävs det olika anslutningspunkter, omlastningsterminaler och så vidare.
Det är också viktigt när man ska finansiera denna bana att man har dessa svar så att man vet vad man ska finansiera. Är det kanske så att frågan till Trafikverket var felställd från början? Var det korrekt att man skulle utreda Piteå-Skellefteå först?
Enligt mitt och vårt synsätt är detta, precis som Leif Pettersson var inne på, en del i Botniska korridoren. Då är Norrbotniabanan förlängningen på Botniabanan som redan är byggd. Då är det klart att det är naturligt att börja bygga där banan redan finns för att förlänga den.
Vi har, precis som ministern själv var inne på, i vår infrastrukturmotion pekat på vikten av att först och främst tillsätta en förhandlingsman som kan utreda dessa sträckor. Sedan får vi börja bygga från Umeå och uppåt. Då är det via Dåva företagspark, som för övrigt några borgerliga ledamöter har kallat för soptipp. Men det får stå för dem. Det blir inte så lätt för dem att förklara det i en kommande valrörelse.
Tyvärr tror jag nämligen att denna fråga kommer att landa i en valrörelse. Vad vill vi ha för framtida infrastrukturpolitik? Ska vi ha någon möjlighet att börja projektera detta kommer det förmodligen att krävas ett regeringsskifte.
Isak From (S):
Jag tackar infrastrukturministern för svaret. Jag tror också att det är viktigt att vi börjar i en ände, och nu har Trafikverket föreslagit att vi ska börja i Umeå. Jag delar den åsikten. Då blir det naturligtvis väldigt intressant med de sträckor som redan är planerade uppåt. Vad kommer att hända med dessa korridorer? Kommer vi att ha en blöt filt för näringslivet under 20 år framåt, eller vad kommer att hända?
I Piteå vill man nämligen fortsätta planera för näringslivet och för nya industriområden, och då är det väldigt väsentligt var denna korridor ska ligga. I det hänseendet är det alltså av yttersta vikt att vi tillsätter en förhandlingsman. Ministerns departement ligger under Näringsdepartementet, och samtliga näringar är beroende av detta.
Jag tänkte ta upp en annan sak som har bäring på vad som har hänt de senaste dagarna, nämligen SAS. Situationen kan inte ha undgått någon. SAS är i dag ensamt operativt flygbolag från Skellefteå. Skellefteå med omnejd - det är ungefär 100 000 invånare som trafikeras därifrån - har i dag ingen persontrafik på järnväg.
Det går att åka buss till Umeå eller Bastuträsk och åka nattåg, eller i viss utsträckning Norrbotniabanan så småningom. Är det då inte rimligt att man i dagsläget planerar för framtiden? Vad vill vi ha för infrastruktur i framtiden, och när är framtiden faktiskt här?
Det tror jag är rätt viktigt att vi som politiker faktiskt kan svara på.
Isak From (S):
Tack, Fredrik Lundh Sammeli, för en viktig interpellation. Jag har tidigare debatterat i en interpellationsdebatt med Catharina Elmsäter-Svärd om trafiksäkerheten på vägarna i skogslänen. Det är flest procentuellt som omkommer i skogslänen om man ser till trafiken och befolkningen jämfört med Stockholms län.
Jag går lite tillbaka till det Leif Pettersson var inne på från början. Jag tror att vi för sträckan Pajala-Svappavaara kommer att se ett betydande underhållsbehov framöver när vägen börjar trafikeras.
Jag har i mitt hemlän Västerbotten en malmväg som går efter väg 370 och 95 där Boliden transporterar malm från Kristineberg till Boliden vidare till Skelleftehamn och Rönnskärsverken. Det är förstärkt för 75 ton, och man kör nioaxliga släp. Den läggs om kontinuerligt. Där har vi gruvnäringen att tacka för att vi har en sådan bra väg i inlandet som vi kan trafikera.
Men det är kontinuerligt långtgående underhållsbehov på den vägen, och då kör man ändå bara med 75 ton. Det ska bli väldigt intressant att se hur det kommer att gå med vägen mellan Pajala och Svappavaara när man kommer i gång och kör med 90 ton. Fredrik Lundh Sammeli ställde frågan utifrån arbetspendlingen i norra Sverige.
Det är ganska viktigt att man får till en kartläggning också för att visa på att det inte går att arbetspendla kommunalt mellan många orter. Man är hänvisad till bilen. På många ställen är det inte ett alternativt. Det är för besvärligt och knöligt.
Skulle vi kunna arbetspendla och åka med ett kommande Norrbotniatåg skulle du kunna ta dig från Skellefteå till två universitetsstäder på kanske 45 minuter. Det skulle göra arbetspendlingen betydligt bättre.
Du skulle kunna utöka arbetsmarknadsregionerna i en betydande omfattning om man skulle få till det. Min fråga blir: Vad är ministerns svar? Hur ska vi kunna öka arbetsmarknadsregionerna? Är det behövligt att öka arbetsmarknadsregionerna?
Är det behövligt att vi får en större dynamik så att man kan åka från sitt hem, kunna ta jobb på andra orter och bli konkurrenskraftig på arbetsmarknaden? Vad är svaret, så att vi kan ha en arbetsmarknadspolitik och en pendlingsmöjlighet även i norra Sverige?
Isak From (S):
Länsanslaget har varit uppe. Länsanslagen i de nordliga länen är viktiga, bland annat för hur Norrtågs fortsatta utveckling ska kunna säkerställas och för hur vi ska kunna fortsätta köra tåg från Lycksele till Umeå och från Umeå till Luleå. Här är länsanslaget helt nödvändigt.
Infrastrukturministern talade om vikten av samarbete och goda relationer med våra grannländer. Jag tittade förrförra fredagen när infrastrukturministern debatterade Kvarkentrafiken med Siv Holma och Ibrahim Baylan.
Jag blir dock lite bekymrad, för jag tycker inte att regeringen har signalerat vikten där. Både Norges regering och Finlands regering tycker att hela E12, inklusive Kvarkentrafiken, är viktig.
Europaväg 12 är dessutom under all kritik när det gäller trafiksäkerhet. Det är endast en liten del med mitträcke från Umeå och upp över Vännäs; i övrigt är det inget alls. Vägen är av yttersta betydelse, inte minst för en kommande stor basnäring, nämligen besöksnäringen. Det finns stor potential, och här är E12 jätteviktig.
Jag hoppas därför att infrastrukturministern fortsätter samtalen med Norges och Finlands regeringar i dessa viktiga frågor.
Isak From (S):
Jag tackar miljöministern för att hon har velat komma hit och debattera denna viktiga fråga. Det är förtjänstfullt när både näringsministern och infrastrukturministern har överlåtit den, för det är först och främst en näringspolitisk fråga. Sedan har transporterna med detta att göra, och sedan är det naturligtvis också en miljöfråga.
Jag vill ändå börja med att fråga Lena Ek om hon delar sina ministerkolleger Catharina Elmsäter-Swärds och Ewa Björlings bedömning att 20 000 jobb i den norrländska glesbygden kommer att försvinna. Vad har man i så fall tänkt göra för att möta det? Det är väl om inte annat en direkt näringspolitisk fråga, men det har jag inte hört någonting om i debatten i dag.
För övrigt beklagar jag att näringsministern inte är här. Svensk industri står för många utmaningar. Frågan är om inte den borgerliga regeringen är en av de största utmaningar svensk industri står inför. Då räcker det inte med några bolagsskattesänkningar om man inte kommer att kunna transportera sina varor över huvud taget. Vad kommer svaveldirektivet att få för konsekvenser? Stora, utan tvekan - det är alla överens om.
Vad kommer regeringen att göra för att möta konsekvenserna? Inget, vad jag har hört här i dag. Det är väldigt märkligt, men det är samtidigt väldigt bra att vi har miljöministern här. I mitt hemlän finns Rönnskärsverken, som är Europas kanske miljövänligaste smältverk.
31 procent av deras produktion består av återvunnet material från hela Europa, som skeppas till Skelleftehamn och smälts om till nya mineraler och nya metaller. Det är naturligtvis jättebra, och det finns en jättestor potential för detta.
Boliden och Rönnskärsverken ligger väldigt långt framme med denna teknik, men detta äventyras naturligtvis om det blir betydande fördyringar för att först frakta upp materialet till Skelleftehamn för omsmältning och sedan skeppa ut det igen.
Detta riskerar att ge en allvarlig miljökonsekvens om länderna i Europa väljer att deponera materialet i stället för att återvinna det. Jag skulle vilja fråga om miljöministern har tänkt på detta. Vad är konsekvenserna? Det handlar nämligen inte bara om skogs- och pappersindustrin utan även om svensk gruvnäring. Det är en näring som är på uppgång. Ska detta riskera att vända den uppgående trenden?
Isak From (S):
Miljöministern pratar om långa ledtider. Ja, vi kanske har haft förhoppningen att vi ska kunna ställa om. Men efter sex år med borgerlig regering börjar vi bli lite tveksamma. År 2015, när de nya kraven kommer att införas, kommer det att skapas några nya jobb till följd av det? Vi hoppas naturligtvis på det - det är helt nödvändigt. När vi talar om tro, tror vi ändå på att den svenska industrin ska klara det här.
Men då tror vi att det krävs krafttag från politiken, och förmodligen krävs det också ett regeringsskifte. Jag ser ingenting här i dag som skulle kunna mildra effekterna för SCA Kraftliner i Obbola eller för Rönnskärsverken. Samtidigt med det här har regeringen tagit beslut om att höja banavgifterna. Vi har haft tron att vi ska kunna fortsätta att bygga ut järnvägen. I dag har vi stora kapacitetsproblem.
Vi har även stora problem med att det råkar vara vinter i det här landet. Men vi har inte underhåll som är anpassat för ett vinterklimat, vilket gör att många tåg står i dagsläget, vilket gör att industrin inte heller kan räkna med att kunna ta tåget. Dessutom har vi en statsminister som har slagit i sista spiken i kistan för Norrbotniabanan. Det gör inte heller att tron på industrin för industriföretagarna blir bättre.
Jag hoppas att miljöministern i sitt sista inlägg besvarar min tidigare fråga. Vad kommer att hända med jobben i Norrlands inland? I dagsläget har vi stora varsel inom träindustrin i Norrlands inland, men det är långt mycket mindre än 20 000 jobb som infrastrukturministern och handelsministern pratar om. Hur diskuterar man den här frågan i regeringen?
Har man ingen gemensam syn på detta?