Patrik Björck (S):
Jag vet inte riktigt hur jag ska tolka det här svaret. "Inte nöjda", säger arbetsmarknadsministern, men sedan låter hon väldigt nöjd och beskriver allting ljust. Sedan avslutar hon med att säga att det är positivt att ekonomin är överhettad, att det är 8 procents arbetslöshet och att det tvingar Riksbanken att höja räntorna.
Jag tror att arbetsmarknadsministern är ganska ensam i svensk samhällsdebatt och ekonomisk debatt om att hävda att det är positivt när ett land som Sverige drabbas av överhettning, 8 procents arbetslöshet och man därmed tvingas gå in och försöka dämpa den konjunkturuppgång som vi alla längtar efter och som landet så väl behöver. Det här är faktiskt ett väldigt märkligt uttalande av arbetsmarknadsministern. Det är inte enbart jag som har den här bilden.
Jag kan citera ur Svenska Dagbladets näringslivsbilaga för en vecka sedan där Tord Strannefors, prognoschef på Arbetsförmedlingen, säger i ett uttalande: Arbetslösheten sjunker, men antalet långtidsarbetslösa är dubbelt så stort nu som före finanskrisens början. 126 000 personer i arbetsför ålder mot slutet av förra året var utanför arbetsmarknaden mer än ett halvår, och när de nya jobben kommer står de sist i kön. "Gruppen blir större och större bland de arbetslösa. Och det kommer att fortsätta att öka."
Det är alltså Arbetsförmedlingens prognoschef som säger det - det är ingenting som jag hittar på. I går kunde man läsa i ledaren i Dagens Industri, som man inte kan anklaga för att vara en socialdemokratisk megafon: "Det behövs nya tankar när det gäller att få fler att arbeta mer." Det är precis det som är rubriken på min interpellation.
Jag citerar vidare från ledarsidan i Dagens Industri: "Den nya arbetsmarknadsministern, Hillevi Engström, har inte sagt mycket än." Nej, jag skulle gärna vilja att Hillevi Engström sade någonting. "Hon borde kritiskt utvärdera allt som gjordes förra mandatperioden och låta utreda det som kan bli bättre. Fler jobb i företag och rätt utbildad arbetsvillig arbetskraft är ett givet mål för politiken.
Men de som trots alla insatser inte kvalar in på en alltmer krävande arbetsmarknad måste också få göra något som är meningsfullt både för dem själva och för andra." Då har de tidigare dömt ut fas 3, som vi har diskuterat, som är en sådan åtgärd som man tycker är helt förfelad. Det här är en väldigt stark kritik mot regeringens arbetsmarknadspolitik.
Om man nu säger att oppositionen är kritisk mot arbetsmarknadsministerns politik är det visserligen inte någon sensation - det kan jag förstå. Men när Arbetsförmedlingens chefer instämmer i oppositionens kritik blir det lite allvarligare.
När Dagens Industri, som väl i det här fallet får sägas ha en lite mer objektiv bedömning av situationen, också instämmer i kritiken blir det väldigt bekymmersamt.
Men vad som gör mig extra bekymrad är att i den moderatledda regeringen - den styrs ju helt av Moderaterna, och småpartierna har inte mycket att säga till om - verkar inte ens de moderata ministrarna ha någonting att säga till om. När jag ställer frågan till den moderata arbetsmarknadsministern om hon kommer att ta några initiativ med anledning av att det är sådana problem på svensk arbetsmarknad säger hon nej.
Hon är rätt nöjd med de åtgärder som redan är vidtagna och tänker inte göra någonting vidare. Men om man läser näringslivsbilagan i Svenska Dagbladet i dag ser man att det är en annan minister i regeringen som uttalar sig.
Det är finansministern som gör klart att regeringen planerar nya reformer under mandatperioden, och han slår bland annat ett slag för utbyggd arbetsmarknadsutbildning. Det gör alltså den moderate finansministern i tidningen i dag, men arbetsmarknadsministern kan inte säga någonting i en debatt i Sveriges riksdag. Det är mycket anmärkningsvärt.