Leni Björklund (S):
Erling Wälivaara har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra situationen för personalen i utlandsstyrkan. Erling Wälivaara har som bakgrund till frågan åberopat en TEMO-undersökning som visat att officerare som tjänstgjort utomlands bland annat visat stort missnöje med villkoren under tjänstgöringen.
Erling Wälivaara har också anfört att riksdagen beslutat att tjänstgöringen i utlandsstyrkan ska vara obligatorisk för yrkesofficerare och att riksdagen därigenom indirekt tagit på sig ett arbetsgivaransvar för dem som ställer upp och verkställer Sveriges utrikes- och säkerhetspolitiska åtaganden utomlands. Med anledning av detta vill jag anföra följande.
I regeringens proposition - som godtagits av riksdagen - anfördes i denna del att Försvarsmakten genom de föreslagna lagändringarna skulle ges möjlighet att utvidga arbetsskyldigheten för anställda i Försvarsmakten till att omfatta internationell verksamhet. Detta skulle ske genom att kravet på särskild anställning för tjänstgöring i utlandsstyrkan togs bort.
Regeringen anförde vidare i propositionen att vad som ska ingå i en anställning i Försvarsmakten även i fortsättningen borde hanteras i ett förhållande av civilrättslig karaktär. En arbetsskyldighet vad gäller tjänstgöring i internationell verksamhet som bedrivs av Försvarsmakten borde därför inte regleras i lag. Utformningen av arbetsskyldigheten borde enligt propositionen i stället grundas på anställningsavtalen.
Enligt propositionen skulle Försvarsmakten efter de föreslagna ändringarna i lagen om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten få en grund för att som arbetsgivare kunna införa ett system där yrkesofficerare ges en skyldighet att tjänstgöra i internationell verksamhet. Enligt min mening har således varken riksdagen eller regeringen infört en skyldighet för officerare att tjänstgöra utomlands.
Genom författningsändringarna har Försvarsmakten däremot fått ett tydligare redskap för att kunna utöva sitt arbetsgivaransvar i alla frågor som rör anställningen. I fråga om statens arbetsgivarpolitik har det sedan 1985 skett en omfattande delegering från regeringen till myndigheterna av befogenheterna på detta område.
Effekterna av denna delegering har varit föremål för en översyn av Arbetsgivarpolitikutredningen som lämnade ett betänkande i mars 2002 Den arbetsgivarpolitiska delegeringen i staten - en samlad utvärdering . Regeringen har i budgetpropositionen - som godtagits av riksdagen - redovisat sin bedömning med anledning av utredningens slutsatser och förslag.
Regeringen anförde i nämnda proposition att den delade utredningens uppfattning att den arbetsgivarpolitiska delegeringen i grunden var riktig och borde ligga fast. Löner och andra förmåner för statens personal är liksom hittills en fråga för arbetsmarknadens parter.
På initiativ från Officersförbundet inleddes för några år sedan överläggningar mellan Försvarsmakten och arbetstagarorganisationerna om ett kollektivavtal om förmånerna till personalen i utlandsstyrkan. Under hösten 2003 avbröts förhandlingarna då parterna inte kunde komma överens.
Försvarsmakten avser dock att ensidigt göra en del förbättringar i villkoren för de anställda i utlandsstyrkan. Jag kommer genom mina löpande dialoger med Försvarsmakten att hålla mig informerad om läget i stort vad gäller utlandstjänstgöringar och hur eventuella fortsatta överläggningar mellan parterna fortskrider.