Isabella Lövin (MP):
Kjell-Arne Ottosson har frågat mig om jag anser att ett svenskt statligt verk ska gå in och försöka styra norsk politik. Frågan rör ett yttrande från Naturvårdsverket till Fylkesmannen i Innlandet där myndigheten anser att uttag inte bör ske av vargarna i Römskogsreviret, som är klassat som ett gränsrevir mellan Sverige och Norge.
I den av riksdagen antagna propositionen 2012/13:191 En hållbar rov djurspolitik anges att Sverige ska uppnå och bibehålla en gynnsam bevarandestatus för rovdjursstammarna samtidigt som tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas.
Enligt propositionen ska referensvärdet för gynnsam bevarandestatus hos den svenska populationen av varg vara 170-270 individer.
Enligt propositionen skulle Naturvårdsverket efter riksdagens behandling bedöma var referensvärdet för varg skulle ligga inom intervallet 170-270 individer och rapportera det värdet till Europeiska kommissionen enligt art- och habitatdirektivet.
Inom ramen för denna begränsning rapporterade Naturvårdsverket att referensvärdet för vargpopulationen i Sverige ska vara minst 270 vargar. Referensvärdet för gynnsam bevarandestatus får sedan inte underskridas.
Populationen har dock haft en högre inavelsgrad än vad som anses acceptabelt, och den sårbarhetsanalys som låg till grund för referensvärdet kritiserades för att inte beakta genetiska aspekter.
Dåvarande regeringen uppdrog 2015 åt Naturvårdsverket att utifrån ett brett vetenskapligt underlag uppdatera analysen och, med den nya analysen som grund, utreda vad som krävs för att populationen ska anses ha gynnsam bevarandestatus.
Naturvårdsverket har utifrån analysen bedömt att det behövs minst 300 vargar och att minst en invandrad varg från Finland eller Ryssland reproducerar sig med en skandinavisk varg varje femårsperiod för att populationen ska ha gynnsam bevarandestatus. Fru talman!
Skandulvs rapport, som Kjell-Arne Ottosson hänvisar till, anger 100 individer som "minimum viable population", det vill säga det lägsta antal individer som krävs för att den svenska vargstammen inte ska utrotas. Det är inte detsamma som att den har gynnsam bevarandestatus. Inventeringsresultatet från 2018/19 visar att Sverige har 300 vargindivider.
Resultatet från föregående år visade på 305 individer. I dessa antal räknas Sveriges hälft av samtliga gränsrevir med Norge. Resultaten visar alltså att den svenska vargpopulationen är kritiskt nära att hamna under referensvärdet.
Sveriges och Norges regeringar ingick en överenskommelse 2011 om förvaltning av genetiskt värdefulla vargar i den skandinaviska vargpopulationen, med avsikt att kontinuerligt utveckla samarbetet om rovdjur.
Eftersom Römskogsreviret i den senast fastställda inventeringsrapporten är klassat som delat mellan Sverige och Norge under inventeringssäsongen 2018/19 meddelade Fylkesmannen i Innlandet Naturvårdsverket att man i Norge avsåg att införa jakt i reviret. Meddelandet gjordes i enlighet med den norsk-svenska överenskommelsen och norsk lagstiftning.
I samband med detta bad Fylkesmannen i Innlandet om Naturvårdsverkets synpunkt på denna jakt. Naturvårdsverket lämnade då ett yttrande - att jakt i detta gränsrevir är olyckligt ur ett svenskt perspektiv eftersom det riskerar att försvåra möjligheten att bibehålla en gynnsam bevarandestatus för den svenska vargpopulationen.
Naturvårdsverket har alltså agerat i enlighet med sitt uppdrag och den överenskommelse som finns mellan Sverige och Norge.