Anders Borg (M):
Diskussionen om tonnageskatt ger intryck av att vi är djupt oeniga i den här frågan. Ett annat intryck är att vi faktiskt är eniga på två punkter eller åtminstone har varit eniga på två punkter. Den ena är att vi nu ska göra en bred översyn av sjöfartsnäringen för att se vad som behövs för att den här branschen ska ha rimliga förutsättningar att verka.
Den andra, som man kanske kan uppfatta det som att vi är oeniga om men som jag tror att vi i realiteten är eniga om, är att de latenta skatteskulderna är ett mycket avgörande problem. Jag har till exempel här framför mig det särskilda yttrande som Finansdepartementets experter gjorde till den förra tonnageskatteutredningen där man, naturligtvis under en socialdemokratisk finansminister, noggrant redogör för varför de här problemen är mycket besvärliga och svåra att hantera. De är svåra att hantera.
Det finns inte något förslag från socialdemokratiskt håll eller från någon annan som enkelt löser detta, utan det är genuint svårt att veta hur vi ska utforma en tonnageskatt som inte samtidigt öppnar för att man slipper latenta skatteskulder och därmed kan flagga ut ännu fler båtar ur Sverige. Det går inte att som Lars Johansson säga att vi ska sätta oss och förhandla med branschen.
Vi har inte en skattelagstiftning som är byggd på att vi förhandlar med branscher om hur mycket av de här skulderna som ska betalas eller inte, utan normalt sett är det så i Sverige att man betalar sina skatter. Det är den ordning vi har. Vad jag föreställer mig att man måste göra är att hitta någon teknisk modell som hanterar frågeställningen. Vet jag hur man ska göra det? Nej, Lars Johansson, jag vet inte det. Jag vet inte hur vi ska lösa problemen med latenta skatteskulder i sjöfarten.
Det kanske går, och då kan man komma fram med ett förslag som i sådana fall har bättre förutsättningar att fungera. När jag på nytt läser det särskilda yttrande som skrevs förra gången tycker jag att det inte är alldeles enkelt att se hur den här frågan ska hanteras ens med en ny utredning. Jag tycker nog ändå att det är rätt relevant att vi tar in hur skattevillkoren ser ut för sjöfarten.
Vi har avskaffat så väl inkomstskatt som arbetsgivaravgifter och har en ordning med väldigt låga bolagsskatter. Det är alltså inte så att sjöfartsnäringen i relation till andra branscher i Sverige är kraftigt missgynnade, utan tvärtom har vi villkor där som vi faktiskt inte har på något annat område. Låt mig påpeka att på energi- och miljöskattesidan råder det också betydande undantag för just sjöfarten, till exempel när det gäller koldioxidbeskattning.
Här har man alldeles uppenbart villkor som inte gäller för andra näringar. Vad är då slutsatsen? Den är att vi behöver se över sjöfartsnäringens villkor. Det har skett en utflaggning. Finland har infört tonnageskatt. Det behövs följaktligen en bred översyn. Jag tycker att interpellationssvaret har varit tydligt på den punkten. Före årsskiftet kommer vi med direktiv till den här utredningen som då kommer att sätta i gång att arbeta.
Skälet till att man måste lägga lite tid på att få fram direktiv till en sådan här utredning är att vi måste ha någon bra idé om hur den komplicerade frågan om de latenta skatteskulderna ska hanteras.
Det är klart att man kan hålla anföranden här om att vi ska göra det ena och det andra, men sanningen är att jag som Alliansens finansminister och socialdemokratiska finansministrar har haft samma åsikt när det gäller att detta är en tekniskt och ekonomiskt mycket komplicerad fråga där det inte finns någon enkel lösning.
Vi ska nu göra ett nytt försök eftersom det finns en stark vilja brett i Sveriges riksdag där många partier stöder detta att hitta en sådan lösning, men jag måste vara tydlig med att detta är komplicerat, och även en ny utredning kommer att hamna i betydande svårigheter.