Peter Hultqvist (S):
Allan Widman för gärna ned resonemanget till att vi är isolerade och inte ställer upp på någonting, och att det mesta är tveksamt. I måndags var jag på försvarsministermöte i Bryssel där den franske försvarsministern begärde hjälp, stöd och assistans av övriga europeiska länder enligt Lissabonfördraget 42.7. Det är första gången som det prövas över huvud taget.
Jag sa på regeringens uppdrag ja till detta, precis som de andra gjorde. Nu förväntar vi oss en beskrivning från Frankrike av vad det är de önskar. Det hoppas jag och är rätt säker på att vi får inom en snar framtid. Därefter får vi ta ställning till vad vi ska göra i det läget. Jag förutsätter att vi kommer att delta i någon form av antingen militär eller civil verksamhet eller en kombination av dessa. Det får vi se.
Olika länder kommer att göra olika saker. Men det här är ju den reella prövningen av EU-fördraget. Och vi, precis som de andra länderna, bejakar Frankrikes förfrågan. Det tycker jag är självklart. Vad visar då detta? Jo, det visar att man utifrån uppkommen situation måste ta ställning till vad man ska göra.
Det går inte att säga att man kommer att göra på exakt detta sätt när krisen väl är där, för man vet inte exakt hur den ser ut. Däremot kan man förbereda sig på olika typer av scenarier. Man kan förbereda sig på agerandesätt, men man kan inte säga att exakt så här blir det.
För att underlätta att ge och ta emot hjälp i en krissituation förbereder vi också värdlandsavtalet med Nato, och jag hoppas att vi ska kunna komma tillbaka till riksdagen med det under nästkommande halvår. Det är också ett sätt att förbereda sig. Alla övningar vi genomför viktar jag och Allan Widman nog på lite olika sätt.
Jag ser dem som realiteter i en säkerhetspolitisk strategi. Varje övning, stor som liten, har en betydelse och knyter samman detta på olika sätt. Att vi börjar bygga upp en verksamhet på Gotland igen ser jag också som en del i en säkerhetspolitisk strategi som har en direkt betydelse även för de baltiska länderna.
Vi gjorde en uppgörelse i riksdagen om ett mekaniserat kompani och ett stridsvagnskompani, och vi har en del andra resurser på Gotland. Vi har genomfört en omfattande övning med ca 1 000 personer, och även luftvärnet hade en frontsituation. Vi kan behöva göra mer på Gotland i framtiden, men det vi har beslut på håller vi på att genomföra och bygga upp.
Vi kan diskutera historien i detta, som jag inte har varit delaktig i. Men framtiden kan vi påverka. Utifrån rådande säkerhetspolitiska läge är det nödvändigt att genomföra detta. Det noteras också att Sverige förflyttar sin position. Det är viktigt och har betydelse även för de baltiska staterna.
Allt det vi gör med incidentberedskapen och suveränitetsförsvaret har betydelse också för dessa länder vad gäller det som dagligen pågår i Östersjön och i vårt närområde. Utifrån mina kontakter kan jag konstatera att vi har djupa relationer med de baltiska länderna och mycket djupa relationer med Finland. Det finns en process där vi successivt fördjupar detta samarbete.
Jag vill i sammanhanget också peka på värdlandsavtalet med Nato. Allt detta kan vi göra utifrån en alliansfri position. Är olyckan får vi se vem som gör vad i det läget.