KBLab/rixvox huggingface dataset:
Patrik Björck (S):
Jag tänkte passa på att fråga arbetsmarknadsministern om ansvarsfördelningen. Det verkar som att det finns en samsyn om att situationen i dag är väldigt problematisk. Jag tror att arbetsmarknadsministern har uttryckt det som att den har varit provocerande.
Det är med väldigt starka ord som hon har beskrivit den situation som vi har i dag. När man läser svaret kan man ana en viss kritik mot myndigheten Arbetsförmedlingen från ministerns sida.
När ministern uttalade i sig medierna strax efter att detta hade avslöjats för några veckor sedan var arbetsmarknadsministern väldigt tydlig och hård i sin kritik av myndigheten och skyllde hela debaclet på myndigheten Arbetsförmedlingen.
På arbetsmarknadsutskottets möte i dag kom generaldirektören och några av hennes underlydande chefer för att redogöra för arbetsmarknadsutskottet om den situation som har uppstått och hur man tänkt hantera den.
På fråga i utskottet om ansvar för detta hade generaldirektören en annan syn än den som arbetsmarknadsministern ger uttryck för här. Där fick jag ett väldigt klart intryck av att man från myndighetens sida, dess generaldirektör och personal tyckte att ansvaret skulle läggas på regeringen.
Detta är väldigt otillfredsställande för alla de arbetslösa som kommer i kläm och helt enkelt inte får det stöd och den hjälp som de är berättigade till. Jag funderar över om arbetsmarknadsministern skulle kunna svara lite på ansvarsfrågan.
Är det i huvudsak en myndighet som genom sin oskickliga behandling av situationen har orsakat det provocerande och svåra läge vi har? Eller är det regeringens instruktioner via regleringsbrev som har satt myndigheten i en omöjlig situation?
Patrik Björck (S):
Jag kan bekräfta vår samsyn, arbetsmarknadsministern. Det är helt riktigt. Jag delar den synpunkten; vi har en samsyn. Till skillnad från Hanif Bali har jag och arbetsmarknadsministern en samsyn om att kompletterande aktörer kan vara bra. Hanif Bali har inte den uppfattningen. Han har en fundamentalistisk uppfattning: Det ska bara vara privata utförare, och då kan de inte vara kompletterande. Det ska inte finnas någon arbetsförmedling.
Men arbetsmarknadsministern och jag är överens om att kompletteringar kan vara bra om de är kompletterande, om de har något nytt och om de har en annan kompetens. Där har vi en samsyn. Arbetsmarknadsministern och jag har också en samsyn, till skillnad från Hanif Bali, om att dagens situation är provocerande oacceptabel. Till skillnad från Hanif Bali tycker både jag och arbetsmarknadsministern att det som sker är oacceptabelt och provocerande.
Det tycker också generaldirektören för myndigheten. Så långt finns det en samsyn. Men sedan har jag en fråga. Det finns inte någon samsyn mellan myndigheten och generaldirektören och ministern och regeringen på var ansvaret är att utkräva. Det är viktigt att vi reder ut detta.
Är det en oskicklig myndighet och en oskicklig ledning av Arbetsförmedlingen som har lett till denna oacceptabla och provocerande situation? Eller är det en konsekvens av regeringens politik? Det är det vi måste reda ut, fru talman. Personligen tror jag att vi hittar svaret hos arbetsmarknadsministern och regeringen när det gäller utformningen av kraven på myndigheten.
Jag tror att myndigheten i det här fallet har gjort så gott som den har kunnat. Jag skulle vilja höra arbetsmarknadsministern reflektera över detta.
Patrik Björck (S):
Anders Borgs retorik kanske fungerade 2006, men nu har verkligheten kommit i kapp. Nu räcker det inte att bara vara en duktig talare. Nu måste Anders Borg också leverera lägre arbetslöshet, och det misslyckas han med. Dessutom är Anders Borg nöjd med långtidsarbetslöshetsstatistiken under sin regeringstid. Då kan jag bara upplysa dem som eventuellt lyssnar att Anders Borg har lyckats tredubbla den. Jag skulle inte ha varit nöjd med det om jag hade varit ansvarig för det.
Men Anders Borg är nöjd med långtidsarbetslösheten. Jag ställde tre ganska enkla frågor som det skulle vara spännande att få svar på. Den första frågan var: Anser Anders Borg att matchningen på arbetsmarknaden har förbättrats under hans regeringstid? Det är en enkel fråga. Det finns nämligen rätt många uppfattningar om det. Det skulle vara spännande att höra Anders Borgs uppfattning.
Den andra frågan var: Anser Anders Borg att Arbetsförmedlingens funktionssätt har förbättrats under hans regeringstid? Det skulle också vara spännande att höra. Är Anders Borg nöjd med hur Arbetsförmedlingen fungerar? Det är en enkel fråga som man skulle kunna kräva ett svar på. Den tredje frågan var: Anser Anders Borg att skolresultaten har förbättrats under hans regeringstid? Det är också en enkel fråga som är enkel att besvara och faktiskt väldigt viktig för väljarna. Fru talman!
Det handlar lite grann om att klargöra vilken verklighetsbild vår finansminister har. Är finansministern tryggt förankrad i den verklighet som vi andra finns i, eller lever möjligen Anders Borg i en drömvärld? Har matchningen förbättrats på arbetsmarknaden under Alliansens regeringstid? Har Arbetsförmedlingen blivit bättre? Fungerar den bra nu när Anders Borg är ansvarig?
Har skolresultaten förbättrats nu när Anders Borg är ansvarig? Det är tre enkla frågor. Jag hoppas, fru talman, på tre enkla svar.
Patrik Björck (S):
Tack för svaret, finansministern! I den tidigare interpellationsdebatten ställde jag tre enkla frågor, nämligen om Anders Borg anser att Arbetsförmedlingen fungerar väl, om Anders Borg anser att matchningen fungerar väl och om Anders Borg anser att skolresultaten har stigit under hans regeringsperiod. Jag fick naturligtvis, fru talman, inga svar på frågorna. Frågorna var inte retoriskt menade utan konkreta och viktiga.
Det är viktigt för väljarna att få finansministerns svar. Svaren avgör, naturligtvis, finansministerns verklighetsbild och gör det möjligt för oss andra att bedöma Anders Borgs politik. Nu fick jag inga svar på frågorna, och vi får fortsätta att söka efter svaren på dem.
Men jag tänkte ställa en annan fråga, och denna gång ska jag, fru talman, hålla mig till en fråga, för att se om möjligheten att få ett svar ökar.
Min fråga gäller vad som tas upp i interpellationen, nämligen om att skatte- och socialförsäkringssystemet ska ge tydliga drivkrafter och om att jobbskatteavdraget, arbetslinjen och socialförsäkringssystemet är viktiga reformer. De ska leda till en väl fungerande lönebildning.
Det skulle vara spännande om Anders Borg kunde förklara hur den mekanismen är tänkt att fungera. Det finns en del ekonomer som har förklarat hur mekanismen är tänkt att fungera. Nu ska jag göra det så enkelt för Anders Borg att jag inte tänker fråga om den har fungerat. Jag tänker inte be Anders Borg redogöra för om 8 procents arbetslöshet är lägre än 6 procents arbetslöshet. Den typen av matematiska cirkuskonster ska Anders Borg få slippa.
Men förklara enkelt hur det är tänkt att jobbskatteavdraget och en försämrad arbetslöshetsförsäkring ska ge fler jobb. Hur påverkar de en så kallat väl fungerande lönebildning?
Patrik Björck (S):
Jag får tacka finansministern för att jag i den förra omgången fick svar på en fråga jag ställde i en tidigare interpellationsdebatt men inte fick svar på då. Jag frågade i den tidigare interpellationsdebatten Anders Borg hur han ville betygssätta Arbetsförmedlingens funktionssätt, och jag fick i denna debatt svaret att Anders Borg menar att vi har en väl fungerande arbetsförmedling. Jag tackar för att jag fick det svaret. Jag delar kanske inte fullt ut finansministerns uppfattning, men det var ändå intressant att vi fick det svaret fört till protokollet. Jag tackar för det.
Den fråga jag ställde i denna interpellationsdebatt var dock hur det är tänkt att jobbskatteavdrag och försämrad a-kassa ska skapa jobb. Jag var noga, herr talman, med att poängtera att jag inte frågade om Anders Borgs politik hade fungerat utan hur det var tänkt att den skulle fungera. Då är det så spännande att Anders Borg svarar att det är meningen att jobbskatteavdrag och sänkt a-kassa ska skapa högre löner.
Det är jätteintressant om det är Anders Borgs uppfattning, och då får min nästa fråga bli: Hur ska det skapa nya jobb? Det intressanta med Anders Borgs politik är nämligen att den när den definieras av ekonomer - av regeringens egna experter - väldigt tydligt beskrivs som en politik som ska sänka lönerna och på det sättet skapa mer jobb. Det är teorin bakom den.
Jag frågade inte hur den hade fungerat; jag frågade om teorin bakom den. Då säger Anders Borg att teorin bakom den är att jobbskatteavdrag och sänkt a-kassa ska skapa högre löner. Det är väldigt intressant, men det ska också bli spännande att höra Anders Borg när han kommer ut i paneldebatter, i Almedalen och bland ekonomer och fack och får ställas till svars för sin teori. En sak, herr talman, är nämligen jag och finansministern helt överens om: Anders Borgs politik har inte fungerat.
Jobbskatteavdrag och sänkt a-kassa har inte lett till fler jobb. Vi är helt överens om det. Frågan var: Hur var det tänkt att det skulle fungera?
Patrik Björck (S):
Jag antar utmaningen. Det är alltid stimulerande att få rätta arbetsmarknadsministern. I budgetmotionen för 2013 föreslog vi stimulanser för yrkesintroduktionsjobb. Så är det avklarat. Riksrevisionen kritiserar att insatserna sällan leder till aktiv, konkret och individuell matchning i form av lämpliga jobb eller praktikplatser att söka. En fjärdedel av ungdomarna har inte sökt något arbete alls.
Den tid som arbetsförmedlarna avsätter för arbetsgivarkontakter har inte ökat i jämförelse med en annan utredning som Riksrevisionen gjorde 2009. Regelverket hindrar ungdomar att få jobb. Det är de frågorna som interpellationen handlar om. Här lägger inte arbetsmarknadsministern fram några sådana förslag. Vi socialdemokrater vill genomföra ett utbildningskontrakt så att den som saknar gymnasieexamen ska fullfölja gymnasiet.
Lyssna nu, Finn Bengtsson, eftersom du inte lyssnade under mitt förra inlägg när jag tog upp vad vi föreslår. Vi socialdemokrater föreslår yrkesintroduktion och utbildningsplatser. Alla unga ska senast efter 90 dagar erbjudas jobb, utbildning som leder till jobb eller en kombination av utbildning och jobb. Vi socialdemokrater föreslår effektiva insatser för unga och inget aktivitetsförbud, som de facto finns därute. Det vill vi avskaffa.
Unga arbetslösa behöver insatser från första dagen i arbetslöshet. Vi vill naturligtvis ändra de regler som Riksrevisionen pekar på som hindrar och försvårar för unga att få de insatser som leder till jobb, som hindrar och försvårar för arbetsförmedlarna att göra sitt jobb. Vi har mycket tydliga och klara förslag.
Vi analyserar problemen, ser problemen och lägger fram förslag till lösningar på problemen. Det återstår för regeringen att göra läxan.
Patrik Björck (S):
Tack så mycket, ministern, för svaret på interpellationen! Jag inledde min interpellation med att hänvisa till Norge. Norge har tagit över ledartröjan och blivit ett föregångsland i jämställdhet. Tidigare delade Sverige detta med att vara ett föregångsland med Norge.
I EU har EU-kommissionären tagit på sig ledartröjan och leder arbetet för jämställdhet, vilket normalt sett den svenska regeringen skulle ha ställt sig bakom, stöttat och varit en del av. Från att tidigare, herr talman, ha varit ett föregångsland på jämställdhetsområdet har Sverige numera sällat sig till bakåtsträvarna.
Sverige borde naturligtvis i stället ha stöttat de progressiva krafterna i EU och främjat jämställdheten på alla områden, inklusive näringslivet. Det är grunden till interpellationen, alltså det sorgliga faktum att Sverige numera tillhör bakåtsträvarna i jämställdhetsarbetet. Det är dock sorgligare än så, herr talman.
I sitt svar till mig säger ministern, och det står också i det skrivna svaret, att "regeringens - och min", det vill säga ministerns, "- uppfattning om lagstiftning för att åstadkomma en jämn könsfördelning i bolagsstyrelserna är väl känd". Det är sant.
Sveriges regering består ju av en koalition av fyra partier, och jag har stor respekt, herr talman, för att man i en koalition bestående av ett antal partier ibland är tvungen att kompromissa, att kanske behöva släppa sina hjärtefrågor, att inte alltid få igenom allt vad man vill. Jag har stor respekt för det.
Det sorgliga i det här fallet är att det numera är Folkpartiet som är bromsklossen i jämställdhetsarbetet i regeringen. Det är någonting nytt.
Om det varit så att ministern visat framåtanda och en progressiv inställning när det gäller jämställdhetsarbetet men blivit nedröstad av finansministern eller av statsministern, eller blivit motarbetad av det tidigare konservativa partiet, kunde man möjligen ha haft en viss förståelse för ministerns dilemma.
Men vetskapen att en folkpartistisk jämställdhetsminister är den som bromsar regeringen i frågorna om jämställdhet är naturligtvis smärtsam för alla oss som tycker att jämställdhet är viktigt. Vi har alltså att hantera två stora besvikelser. Den ena besvikelsen i jämställdhetsarbetet är Sveriges position.
Den andra besvikelsen i jämställdhetsarbetet är Folkpartiets position. Dessa förändringar kommer givetvis att försvåra ett fortsatt jämställdhetsarbete. Vi socialdemokrater har tidigare haft en allierad i det arbetet, men det har vi inte längre.
Det innebär inte att vi socialdemokrater ger upp för det, men det är som sagt en besvikelse att som svensk se hur Sveriges position har förändrats och att som socialdemokrat se att en tidigare allierad i jämställdhetsarbetet har övergett oss.
Patrik Björck (S):
Min uppmaning till jämställdhetsministern var inte att göra som andra gör utan att vara före andra, gå i spetsen, inte vara längst bak och vänta in det som händer. Det är bättre att ta initiativet. Det uppmanar jag jämställdhetsministern till.
Jag är tvungen citera ur en annan tidning där är en kvinna, Heli Heino Medin, skriver om kvotering. Hon har annonserat i Dagens Industri: "Kvinna - Ledig för styrelseuppdrag. Erfarenhet av att bygga upp och driva eget företag. Erfarenhet av styrelsearbete mm."
Hon har alltså annonserat att hon är villig att ställa upp eftersom man säger att det inte finns kompetenta kvinnor. Hon resonerar - en kvinna med företagsbakgrund som jobbar inom designbranschen - och skriver: "Förut var jag optimist och tänkte att världen går väl framåt. Men nu har jag ändrat mig. Det går alldeles för sakta, och vi som lever nu vill se någon ändring i vår livstid.
Män väljer män och det behövs kvotering för att något ska hända", säger Heli Heino Medin som i en annons i Dagens Industri anmäler sig till bolagsstyrelseuppdrag. Det är just detta det handlar om. Det handlar inte om att vi alltid ska lagstifta om allting när som helst hur som helst i första rummet.
Det handlar om att man når en gräns någonstans där det där tålamodet tryter och man faktiskt vill se någonting under sin livstid, eller åtminstone under sina barns livstid, och kan mäta förändringarna och se att det rör sig framåt. Jag har förstått och hört här att det tydligen bara är finansministern i regeringen som kämpar för kvotering i bolagsstyrelserna, och Folkpartiets jämställdhetsminister är mot.
Men jag hoppas och tror - trägen vinner - att vi kan övertyga jämställdhetsministern om detta och kan flytta frågan framåt.
Patrik Björck (S):
Det är mycket i Annie Lööfs svar som gör en förvånad, om man ska uttrycka sig milt. När det gäller utredningen om korttidsarbete var det så att de samordningsmän som Annie Lööfs föregångare tillsatte för fyra år sedan föreslog detta tillsammans med näringsliv och fackliga organisationer. Sedan har Näringsdepartementet haft fyra år på sig att titta på förslaget. Man har stuckit huvudet i sanden och hoppats att det nog aldrig mer kommer någon kris.
Nu när varslen och krisen börjar komma stoppar man in det här väl kända förslaget i en ny utredning, i stället för att aktivt agera. Det är bara fakta. Sedan blir det riktigt surrealistisk teater, herr talman, när vi diskuterar vad som är sänkt och höjd bolagsskatt. Annie Lööf säger att bolagsskatten är 22 procent den 1 januari.
Jämfört med det skulle en skattesats på 24 procent vara en höjning. När de olika partier som ingår i denna kammare lägger fram sina olika budgetförslag utgår man naturligtvis från dagens verklighet, och inte någon eventuell verklighet som finns längre fram. De beslut som tas i de olika budgetarna utgår från den skattesats som gäller i dag.
Det finns partier som föreslår höjningar utifrån dagens 26,3 procent. Det finns partier som föreslår sänkningar utifrån 26,3 procent. Vårt förslag är då en bolagsskattesats på 24 procent. Hur man än räknar, herr talman, är det en sänkning av skatten jämfört med 26,3 procent. Att försöka påstå någonting annat utan att bli ifrågasatt är inte möjligt.
Om näringsministern inte ser det och inte förstår det har hon en resa att göra. Bortsett från det där siffertricksandet finns det verksamma medel att ta itu med för att hantera den pågående krisen - de behöver inte utredas.
Patrik Björck (S):
Det måste vara svårt att vara forskare i det här landet; man blir beskylld ömsom för att vara sverigedemokrat och ömsom för att vara socialdemokrat. Bortsett från det har vi en finansminister som läser de socialdemokratiska motionerna. Det uppskattar jag. Det är synd att han inte läser regeringens propositioner. Regeringen har just lagt fram en proposition som förstärker möjligheten till sanktioner i arbetslöshetsförsäkringen, och den stöder vi socialdemokrater fullt ut. Vi har inga problem med detta. Vi stöder den.
Eftersom finansministern inte läser sina egna propositioner lika väl som våra motioner har dock finansministern möjligen missat den delen. Vi stöder också, tillsammans med Folkpartiet och stora delar av näringslivet och det svenska samhället, att man ska ha en rimlig trygghet vid omställning. Ska man ha det måste mer än några procent, som det är i dag, vara försäkrade vid arbetslöshet. Det är vår grundpolitik. Den är ganska enkel och rimlig.
Balanspunkten har det varit lite diskussion om här. Eftersom finansministern vidhåller att hans politik bygger på vetenskap, vilket jag av starka skäl ifrågasätter, undrar jag: Var uppstod balanspunkten? Var det 2006, 2007 eller 2008? Eller var det 2012? Faktum är nämligen att balanspunkten förändras för varje år, när ersättningen ligger fast relativt lönenivån.
I dag är det knappt någon alls som är inkomstförsäkrad. I dag har finansministern lyckats utradera försäkringen. Är det detta som är balanspunkten? Vill finansministern ytterligare sänka försäkringen? Eller kommer finansministern bara att låta löneinflationen sakta men säkert sänka försäkringen tills den inte är värd någonting? Vad är finansministerns svar?
Balanspunkten, som jag uppfattar finansministern, är att man ska ha både hög arbetslöshet och en a-kassa som inte ger trygghet vid omställning. Det kan vi socialdemokrater naturligtvis aldrig ställa upp på.
Patrik Björck (S):
Låt mig vara väldigt tydlig på en punkt: Jag uttalar mig definitivt inte föraktfullt om vare sig äganderätt eller den heliga skrift. Jag uttalar mig däremot mycket föraktfullt om människor som missbrukar det heliga för att förtrycka kvinnor. Det är en väsentlig skillnad, herr talman. Statsrådet beskriver ett antal viktiga jämställdhetsfrågor som vi i oppositionen borde ägna oss åt. Det är helt rätt. Det är klart att vi borde ägna mycket mer kraft och tid åt viktiga jämställdhetsfrågor.
Det stora bekymret, herr talman, är dock att statsrådet inte ägnar någon tid åt viktiga jämställdhetsfrågor, och det är därför som jämställdheten nu trampar vatten. Det är därför som Sverige nu tappar mark när det gäller jämställdheten, både i det nationella sammanhanget här hemma där kvinnor känner sig pressade tillbaka och i ett internationellt sammanhang där vi tidigare har tillhört de länder i Europa som har strävat efter att öka jämställdheten.
Nu har vi placerat oss bland de länder som stänger dörren till jämställdhet och motarbetar jämställdhet. Detta är naturligtvis djupt bekymmersamt. Vi står stilla och går till och med bakåt när det gäller frågan om bolagsstyrelser som den här interpellationen handlar om, och det behöver vi hantera och gå vidare med. Nu säger statsrådet att hon är beredd att stödja alla förslag utom just kvotering. Då får vi hoppas att det kommer fram sådana goda förslag som lyfter frågan vidare.
Vi måste kämpa för jämställdhet också i EU. Det är oerhört viktigt att vi gör det. Det är många som har blivit besvikna på Sverige för den ståndpunkt som statsrådet och regeringen har tagit, och det här kan vi inte bara stillatigande rätta oss efter. Vi behöver gå vidare, och är det så att statsrådet kan hitta andra sätt än kvotering att gå vidare får vi väl se det då.
Vi får väl återkomma till den här debatten och se om statsrådet kan få siffrorna att vända åt rätt håll så att jämställdheten ökar och så att det blir en reaktion ute i samhället. Men den lär inte komma utan åtgärder.
Patrik Björck (S):
Likt en Don Quijote attackerar statsrådet väderkvarnar. Den kritik som framställts mot etableringslotssystemet vill statsrådet däremot uppenbarligen inte diskutera. Det är inte specifikt Patrik Björck som framför kritiken. Som framkommer i statsrådets svar gjorde Statskontoret 2012 en ganska bra genomgång där de lyfte fram precis de saker jag har pekat på.
Nu har det gått ett år, och Riksrevisionen kommer tillbaka med liknande kritik. Det som framfördes 2012 har uppenbarligen inte resulterat i att Riksrevisionen har en annan synpunkt när de tittar på systemet i dag. Riksrevisionen säger i en förstudie att det finns flera brister i systemet med etableringslotsar, bland annat att det är för lite arbetsmarknadsrelaterat och att kontrollen och uppföljningen är otillräcklig.
Det är den viktiga och bärande delen i min kritik. De säger också att det är viktigt att staten vet vad den får för pengarna, för det vet den inte i dag. Det är där kritiken kommer, och det är den kritik jag framställer i dag. Den kritiken väljer statsrådet tyvärr att över huvud taget inte bemöta. Det finns lotsar som försöker hantera det hela på ett seriöst sätt med utgångspunkt från de ersättningsregler som gäller.
De försöker gå in och fylla den roll som regeringen vill att lotssystemet ska göra. När man pratar med dem säger de själva att de inte kommer att klara av att konkurrera så som systemet ser ut nu eftersom det är så mycket som är oseriöst på marknaden. Man har skapat en marknad utan uppföljning och kontroll, där skattemedel går till oseriösa aktörer som köper sig kunder med gåvor och pengar.
De delar till och med på resultatet med den de ska lotsa. I ett sådant system får den som eventuellt skulle vilja följa de intentioner som statsrådet och regeringen hade när reformen infördes naturligtvis inte någon möjlighet att fungera. Det är beklämmande att för andra gången få höra att systemet är perfekt. Det är väldigt många deltagare som väljer lotsarna, och de är väldigt nöjda.
Alla bedömare som går in och mäter och ser vad det är som ska ske och vad man ska göra och om konkurrensen mellan de olika aktörerna fungerar på ett seriöst sätt kommer fram till att det inte fungerar. Om man mäter antalet deltagare och resultatet av deras deltagande inte är det avsedda är det naturligtvis märkligt, herr talman, att man kan vara nöjd, som statsrådet är.
Statsrådet står här i talarstolen och säger att många är med och att många uttrycker nöjdhet på en marknad som inte fungerar. De flesta som tittar på detta konstaterar att det är en sällsynt svår situation. Hur ska den som är nyanländ till Sverige kunna förstå sig på systemet med lotsar?
Inte ens jetlaggade affärsresenärer som har åkt över Atlanten och anländer till flygplatsen Arlanda kan förstå sig på det svenska systemet med taxibilar. De blir lurade varje dag för att vi har ett avreglerat system inom taxinäringen. Men man ställer krav på att en nyanländ flykting i Sverige ska förstå sig på det här korrumperade systemet.