KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magdalena Andersson (S):
Tobias Andersson frågar sig om det har varit möjligt för någon att undgå vilket beckmörker den svenska besöksnäringen befinner sig i. Det är uppenbart ett parti som det helt har undgått, nämligen Sverigedemokraterna, som vill fördubbla restaurang- och hotellmomsen nu mitt under pågående pandemi.
När vi ser hur tufft restaurangbranschen har det vill man alltså fördubbla momsen. Tajmningen kunde knappast vara sämre. Tobias Andersson pratar om symbolpolitik. Då kan vi påminna om att Sverigedemokraterna var det parti som i våras ville stänga de svenska skolorna, vilket gjordes i många andra länder.
Men där har de insett att det inte var så effektivt, och därför har andra länder sina skolor öppna under den andra smittvågen. Regeringen har vidtagit en lång rad åtgärder för att begränsa smittspridningen och för att stötta företag, sjukvård och andra delar av samhället genom krisen.
Samtidigt arbetar vi parallellt med åtgärder som vi kommer att behöva gå fram med efter krisen. Där har vi sagt att vi ska genomföra en grön skatteväxling under mandatperioden. Exakt hur den ska utformas kommer vi naturligtvis att diskutera. Där finns flera olika förslag som nu är ute på remiss. Remissvaren bereds nu i Regeringskansliet, och sedan kommer vi att återkomma till exakt hur den gröna skatteväxlingen ska se ut.
Magdalena Andersson (S):
Ja, det är ju väldigt bra om Tobias Andersson nu backar från att det var rätt att Sverigedemokraterna ville fördubbla restaurangmomsen vid årsskiftet. Senast jag hörde deras partiledare Jimmie Åkesson uttala sig i den frågan var det dock med ett mycket långt försvar av detta som precis rätt åtgärd, så det ska bli intressant att följa Sverigedemokraternas interna debatt i den frågan.
Om man inte längre har den finansieringen i sin budgetmotion ska det också bli intressant att höra vilka av de utgiftsökningar som Sverigedemokraterna föreslår som man skulle vilja ta bort. Den här skatten har, precis som alla andra skatter, varit ute på remiss. När remissvaren kommer in tittar vi naturligtvis på dem på Finansdepartementet. Det är därför man har förslag ute på remiss.
När vi har gått igenom dem tittar vi också på hur vi ska genomföra hela den gröna skatteväxlingen. Om, hur och när vi går vidare är ännu inte beslutat utan bereds nu i Regeringskansliet, så det finns inget mer att säga om detta just nu. Däremot tycker jag att det är värt att komma ihåg en sak när vi pratar om den gröna skatteväxlingen. Jag får väldigt många frågor i riksdagen om de skatter som höjs som en del av den gröna skatteväxlingen men inte lika många om de skatter som sänks.
Sveriges invånare fick en skattesänkning nu vid årsskiftet som en del av den gröna skatteväxlingen, så vi sänker också skatter som en del av detta.
Magdalena Andersson (S):
Det är svårt att debattera när ens motdebattör säger att man har fastslagit något som man tvärtom svarat att man inte har fastslagit. Jag har sagt att om, hur och när vi går vidare med ett sådant förslag - om, hur och när vi går vidare - ännu inte är beslutat. Då är det svårt att hävda att jag står fast och vägrar lyssna på remissinstanser. Tvärtom är det precis det vi gör nu - vi sitter på Finansdepartementet och analyserar remissvaren.
Det här gör det svårt, tycker jag, att debattera på ett i kammaren lämpligt sätt. Tobias Andersson säger att han har yppat ett uns av självkritik. Ja, det kanske är på sin plats givet att man har föreslagit att en av de branscher som är allra hårdast drabbade av pandemin ska få fördubblad moms. Det, om vi pratar tajmning, är ju svårslaget illa.
Magdalena Andersson (S):
Edward Riedl har frågat mig om jag kan redogöra för de ekonomiska stödåtgärder som har presenterats under året och deras effekter. Pandemin har drabbat världen och Sverige hårt. Människors liv och hälsa har farit illa, och världsekonomin har gått in i en djup lågkonjunktur. Sedan virusutbrottet har regeringen, Centerpartiet och Liberalerna presenterat historiskt stora åtgärder för att bland annat begränsa smittspridningen och lindra effekterna för jobb och företag. Åtgärderna har gjort stor skillnad.
Utan att gå in i detalj på alla åtgärder tänkte jag nämna några. Tillsammans med stora ansträngningar från medarbetarna och betydande ekonomiska tillskott har tillräcklig kapacitet i intensivvården kunnat upprätthållas, trots det ansträngda läget. Sysselsättningsfallet har dämpats genom korttidspermitteringar, nedsatta arbetsgivaravgifter, omställningsstöd och kraftiga tillskott till kommunsektorn.
Ersättningsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen har tillfälligt höjts, och regelverket har justerats så att fler kvalificerar sig för ersättning. Konsekvenserna av restriktionerna för kultur, idrotts- och mediesektorerna har dämpats genom att betydande medel har tillförts dessa sektorer. Regeringen har för 2020 presenterat krisåtgärder med en omfattning på 200 miljarder kronor i rena utgifter, därutöver 250 miljarder i garantier och 335 miljarder i likviditetsförstärkningar.
I samband med höstens budgetarbete fortsatte det arbetet, med rekordstora satsningar på över 100 miljarder. Flera av krisåtgärderna har nu under vintern förlängts och justerats, vilket ökar omfattningen ytterligare. Krisåtgärderna omfattar stora belopp, och det är viktigt att följa upp åtgärdernas effekter, beivra missbruk och dra lärdomar.
Vi vet att enbart korttidspermitteringen hittills har omfattat cirka 590 000 anställda och 73 000 företag, vilket sannolikt har räddat tiotusentals jobb. Förstärkningarna av arbetslöshetsförsäkringen har samtidigt gett ökad trygghet för dem som trots åtgärderna har förlorat sitt arbete. Över 15 000 fler ersättningstagare får i dag ut 80 procent av sin tidigare inkomst från arbetslöshetsförsäkringen jämfört med om tidigare nivåer hade gällt.
Pandemin är inte över, och mer utvärdering kommer att behövas. Det är precis därför som Coronakommissionen och flera berörda myndigheter har fått i uppdrag att titta på just detta. Jag ser fram emot att ta del av slutsatserna. Edward Riedl har också frågat mig i vilken mån åtgärder har vidtagits och omformats på grund av Moderaternas initiativ och agerande i riksdagen. Det är glädjande att Edward Riedl och Moderaterna tycks vara så nöjda med regeringens krisåtgärder att de nu i efterhand vill ta åt sig äran för dem.
Vi befinner oss i ett allvarligt och svårförutsägbart läge. Regeringen och samarbetspartierna har följt utvecklingen noga och löpande återkommit med nya förslag, senast i dag. Vi har visat att vi på kort tid kan komma med nya åtgärder om så krävs, och vi är beredda att göra det igen. Jag är samtidigt glad över det konstruktiva samarbetet med riksdagen, där den snabbt behandlat ett stort antal krisåtgärder.
Magdalena Andersson (S):
Det har varit ett hårt arbete på Finansdepartementet under jul- och nyårshelgerna. Jag vill ha respekt för de tjänstemän som har jobbat oerhört hårt under det gångna året och nu har beordrats ytterligare övertid för att arbeta under helgerna för att vi ska kunna presentera nya stöd.
Att säga att regeringen har tagit julledigt är väldigt respektlöst mot dem, inte bara de opolitiska tjänstemännen utan också mot många andra, jag själv inkluderad, som har jobbat över helgerna för att vi skulle kunna presentera nya stöd i dag.
Vi har jobbat oerhört intensivt hela vägen sedan coronakrisen började och vidtagit historiskt stora åtgärder för att säkerställa att kommuner och regioner har tillräckliga resurser till sjukvård, äldreomsorg och kollektivtrafik och att vi kan hjälpa livskraftiga företag att överbrygga den här krisen. Vi har naturligtvis också jobbat över helgerna.
Jag har haft väldigt många samtal och möten under helgerna. Med detta sagt presenterade vi redan i december en lång rad förlängningar av stöden. Mycket av detta presenterade vi dessutom innan en del av de nya restriktionerna kom.
Det handlade bland annat om att vi fördubblade möjligheterna till skatteanstånd, att vi förlängde korttidspermitteringen ända fram till juni och att vi förlängde omställningsstödet. Nu under helgerna har vi arbetat med ytterligare förändringar, och några av dem kunde vi presentera nu på morgonen. Vi fortsätter naturligtvis med det arbete som vi har gjort under helgerna.
Vi har inte slutfört allting, och det är klart att det kommer ytterligare åtgärder som vi kommer att kunna presentera framöver. Detta har varit möjligt tack vare att vi har jobbat under helgerna. "Småaktighet" är kanske inte det bästa ordet att använda, Edward Riedl, när du försöker ge intryck av att alla de som har arbetat nu under helgerna har legat och latat sig.
Magdalena Andersson (S):
Edward Riedl har helt fel när han säger att regeringen tog julledigt efter att vi presenterat de nya åtgärderna. Hade vi gjort det hade det i dag inte varit möjligt att komma med de förslag som vi nu har lagt på riksdagens bord. Vi presenterade i dag en ny lagrådsremiss, och vi presenterade också förlängda omställningsstöd. Det hade inte varit möjligt om vi hade åkt på julledighet. Det kommer också ytterligare åtgärder som presenteras och som inte hade varit möjliga om vi hade varit på julledighet.
Det är en helt felaktig verklighetsbeskrivning som Edward Riedl ger. Det finns en skillnad när man är i opposition jämfört med när man är i regeringsställning. Vi behöver presentera förslag som är konkreta och genomförbara.
Det finns andra krav på de förslag som regeringen presenterar jämfört med de förslag som en opposition presenterar, till exempel om ett större stöd till egenföretagare. Det är en skillnad, och det är naturligt. Det är regeringen som styr riket. Oppositionen har inte samma apparat som vi har i Regeringskansliet. Men detta gör också att när jag presenterar förslag behöver de vara genomarbetade.
Det är helt korrekt att det var ett tillkännagivande från riksdagen om att vi skulle ta fram ytterligare stöd till egenföretagare. Men ytterligare stöd till egenföretagare är ingenting som man snyter ur sig i en handvändning, utan det kräver en del arbete. Därför arbetades det med det under sommaren, och vi kunde sedan presentera detta under hösten.
Det var inte så att det fanns ett konkret förslag från Moderaterna som var lätt genomförbart, utan det krävdes att vi kunde arbeta i Regeringskansliet med att ta fram ett sådant förslag. Det berör väldigt många personer, så vi hade också ett ganska hårt arbete med att få fram hur man praktiskt skulle hantera detta, vilken myndighet som skulle kunna ta emot ansökningarna och vilka myndigheter som hade kapacitet att betala ut stödet.
De mest naturliga myndigheterna, både Tillväxtverket och Skatteverket, var ju fullt upptagna med att betala ut omställningsstöd och stödet till korttidspermittering. För mig är det viktigt att verklighetsbeskrivningen blir korrekt. Det har varit arbete i högt tempo i Regeringskansliet och i regeringen under jul och nyårshelgerna för att vi ska kunna presentera bland annat de förslag som vi har presenterat i dag.
Magdalena Andersson (S):
Sanningen är: Ganska ofta när Moderaterna har lagt fram ett förslag har vi kommit ganska långt i arbetet med att utforma det förslaget. Tittar man på en tidslina kan man också se att vi har presenterat förslag på en konkretionsnivå som inte hade varit möjlig om vi inte hade haft en längre beredningstid än tiden från det att Moderaterna sagt att man borde göra någonting till att regeringen presenterar ett konkret förslag.
Men det har också funnits tillfällen, till exempel när det gäller omsättningsstödet, där Moderaterna har krävt något i riksdagen och regeringen sedan har gått hem och gjort jobbet. Det har alltså varit både och. Sanningen är att vi har haft en ganska bra dialog och ett ganska bra samarbete under denna kris. Det är i alla fall min bedömning. Jag sätter ett stort värde på de samtal, det samarbete och de kontakter som jag har haft med Elisabeth Svantesson. Jag tycker att hon är en hedervärd och bra person. Men vilken situation är vi i nu?
Regeringskansliet jobbar stenhårt med att ta fram nya stöd. Vi har också jobbat under julhelgerna. Nu har vi dock lagt tid på att ta fram underlag till denna interpellationsdebatt. Riksdagsledamöter har såklart all rätt i världen att ställa interpellationer. Det är ett viktigt instrument som naturligtvis ska användas. Men Edward Riedl har kallat mig till riksdagen för att debattera om vem som hann först med att säga sig vara för det ena eller det andra förslaget. Sedan kallar Edward Riedl mig småaktig i samma interpellationsdebatt.
Jag behöver inte säga mycket mer än så. Jag tycker att detta talar väldigt tydligt för sig självt.
Magdalena Andersson (S):
Edward Riedl har frågat mig om jag kan redogöra för syftet och idén med den föreslagna bankskatten och om motivet är att öka eller minska den finansiella stabiliteten i banksektorn. Finansiella kriser är kostsamma. Det har såväl Sverige som andra länder erfarit. De samhällsekonomiska kostnaderna för finansiella kriser kan vara direkta eller indirekta.
Direkta kostnader uppstår när staten måste vidta åtgärder för att säkra den finansiella stabiliteten, och indirekta kostnader uppstår när den ekonomiska konjunkturen viker som en följd av den finansiella krisen.
De regelverk som kringgärdar kreditinstituten, till exempel regelverken om kapitaltäckning och resolution, syftar i första hand till att främja den finansiella stabiliteten genom att ställa krav på kreditinstitutens motståndskraft och i fallet med resolution även ha möjlighet att hantera fallerande kreditinstitut med ett särskilt förfarande.
Genom att dessa regelverk stärker den finansiella stabiliteten bidrar de till att minska risken för såväl direkta som indirekta kostnader för staten vid en allvarligare störning i det finansiella systemet. Trots den reglering och tillsyn som finns går det dock inte att utesluta att finansiella kriser uppstår i framtiden och att det uppkommer kostnader som en följd av detta.
Risken för att ett kreditinstitut vid en störning i det finansiella systemet eller en finansiell kris orsakar väsentliga indirekta kostnader för samhället varierar med institutens storlek och betydelse. Stora institut utgör en så pass viktig del av det finansiella systemet att deras agerande kan påverka det finansiella systemets funktionssätt, exempelvis avseende tillgången till krediter för hushåll och företag.
Om de allvarligt störs i sin verksamhet kan det därför leda till negativa effekter för ekonomin i stort, vilket ger upphov till indirekta kostnader för staten. Därför bör kreditinstitut som på grund av sin storlek och betydelse för den finansiella marknadens funktionssätt riskerar att orsaka väsentliga indirekta kostnader för samhället vid en finansiell kris betala riskskatten.
Syftet med riskskatten är att stärka de offentliga finanserna och hålla den offentliga skuldsättningen på en lägre nivå för att därigenom skapa utrymme för att klara en framtida finansiell kris. Med starkare offentliga finanser är Sverige bättre rustat för att möta utmaningar och genomföra nödvändiga åtgärder i en krissituation.
Magdalena Andersson (S):
Om vi ska prata om partikollegor så leds faktiskt både Finansinspektionen, Riksgälden och Bankföreningen av före detta moderata statssekreterare, och när de var moderata statssekreterare var ju Moderaterna för en bankskatt. Jag vet inte om Moderaterna har svängt totalt här. Jag behöver läsa Moderaternas budgetmotion igen; jag har inte alla rader.
Ni var alltså emot bankskatten i budgetmotionen, ja. Nu tittar vi naturligtvis på de remissvar som har kommit in och analyserar dem noggrant.
Det kan också vara så att vi på Finansdepartementet gör andra bedömningar när det gäller effekterna av en skatt än vad myndigheterna och kanske även branschorganisationer och andra gör. En branschorganisation som finansieras av dem som ska betala skatten kanske har lite andra glasögon på sig när de gör analysen än när man, som regeringen gör, företräder skattebetalarnas intresse och det allmänna intresset.
Anledningen till att det är de stora kreditinstituten som träffas är att den finansiella sektorn vid finansiella kriser brukar kunna åsamka samhällsekonomin mycket stora kostnader. Det är ett motiv till att vi tycker att man bör kunna ta ut en sådan här skatt. Det är framför allt de stora instituten som orsakar kostnader.
Om en bank får betala skatten handlar alltså inte om att den är svensk eller utländsk, utan det handlar om hur stor man är i Sverige, och många av de stora bankerna som vi har i Sverige är också svenska. Syftet är som sagt att stärka de offentliga finanserna och på så sätt ha bättre möjlighet att parera framtida kriser.
Jag tycker också att det är viktigt att påpeka att vi har sänkt bolagsskatten i flera led under de senaste åren, och det har finansierats genom att man har breddat basen för bolagsskatten. Man har alltså inte samlat minskat bolagsskatteuttaget, utan man har breddat basen så att vi ska ha färre undantag och sedan kunna sänka skattenivåerna.
Denna basbreddning har dock inte drabbat finansbranschen; däremot har de kunnat ta del av skattesänkningen, så vi har de facto sänkt skatten för bankerna under de senaste åren. Det tycker jag är ett motiv för att de här bankerna bör kunna betala skatten utan att drabbas av en del av de konsekvenser som bland annat hävdas av branschorganisationerna.
Magdalena Andersson (S):
Jag ber om ursäkt om jag var otydlig: Syftet med detta är inte att stärka den finansiella stabiliteten. Det gör vi med det regelverk som finns, och mycket av det regelverket beslutas på EU-nivå och internationell nivå. Där har det skett betydande skärpningar sedan finanskrisen just i syfte att stärka den finansiella stabiliteten.
Syftet med den här skatten är i stället att stärka de offentliga finanserna för att vi ska kunna ha bättre möjligheter att möta framtida kriser, detta just för att vi vet att finansbranschen historiskt sett har åsamkat samhällsekonomin mycket stora kostnader.
Vi får bättre möjligheter att möta detta om vi kan stärka de offentliga finanserna, och det gör vi genom att ta ut den här skatten. Därutöver är det så att det här skatteuttaget inte ligger långt ifrån den skattesänkning som finansbranschen har fått under de senaste åren.
Detta gör att jag bedömer att det rimligen finns goda möjligheter för branschen att betala den här skatten utan att kostnaderna behöver övervältras på kunderna eller att det behöver ha stora effekter på sysselsättningen i branschen. Det är ju inte så att vi såg betydligt lägre kostnader för kunderna när vi fick den stora skattesänkningen. Jag tror tyvärr inte att det är så många som har upplevt det på det sättet.
Det är helt korrekt att Moderaterna var skarpa mot bankerna under finanskrisen, men det var framför allt i vad man sa och hur man lät. Det var inte så mycket skarpa åtgärder i form av till exempel ett ökat skatteuttag, men det var ett högt tonläge. Däremot skedde på EU-nivå och på internationell nivå en bra och angelägen uppstramning av regelverket. Men i övrigt var det mest ett högt tonläge från Moderaterna, om jag ska vara ärlig.
Magdalena Andersson (S):
Vi analyserar naturligtvis de remissvar som har kommit in från branschorganisationer och självklart också från våra myndigheter. Vi kan sedan återkomma till riksdagen med vilka slutsatser vi drar. Jag kan redan nu säga att det inte är självklart att vi kommer att dra samma slutsatser som Finansinspektionen. Vi gör en annan bedömning än Finansinspektionen av konsekvenserna av skatten, men det kan vi återkomma till mer exakt.
Jag har varit tydlig med att vår bedömning är att finansbranschen kan bidra mer. Det finns enorma vinster i den branschen. Utöver att den har gjort enorma vinster har den också fått stora, omfattande skattesänkningar de senaste åren. Mot den bakgrunden finns goda möjligheter att beskatta branschen.
Det främsta motivet för skatten är att finansbranschen historiskt, gång på gång, på grund av kriser och obalanser har åsamkat samhällsekonomin och vanliga medborgare mycket höga kostnader. Då får vanliga löntagare ta smällen.
Vi tycker att det är rimligt att de som äger bankerna får bidra lite mer till det allmänna så att vi på ett ännu bättre sätt kan skydda vanligt folk den dagen det blir kris. Det är Socialdemokraternas politik. Moderaterna är emot detta.
Magdalena Andersson (S):
har frågat mig hur jag ser på klädskattens samhällsekonomiska effekter, specifikt de av socioekonomisk karaktär och de som påverkar jämställdheten, samt om jag vidtar några åtgärder inom mitt ansvarsområde i regeringen. Att få bort farliga kemikalier från vår vardag är högt prioriterat av regeringen, både för hälsans och för miljöns skull.
Enligt januariavtalet ska en kraftfull grön skatteväxling genomföras med höjda miljöskatter som växlas mot sänkt skatt på jobb och företagande. Det ska även införas en skatt på farliga kemikalier i kläder och skor. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att analysera och lämna förslag på hur en skatt på skadliga kemikalier i kläder och skor kunde utformas.
Syftet med skatten skulle vara att minska förekomsten av eller risken för exponering för och spridning av miljö- och hälsofarliga ämnen från kläder och skor på ett kostnadseffektivt sätt. I utredningens betänkande finns en sedvanlig konsekvensanalys där de samhällsekonomiska effekterna bedöms, inklusive effekter för enskilda. I betänkandet bedöms skatten leda till betydande miljö- och hälsovinster.
Utredningen bedömer att förslaget för en genomsnittlig konsument skulle medföra merkostnader på 100 kronor per år. Då kvinnor i genomsnitt köper mer kläder än män förväntas en något större del av skattebördan hamna på kvinnor, men samtidigt förväntas en större del av hälsovinsterna komma kvinnor till del. Det kan tilläggas att på inkomstsidan har den gröna skatteväxlingen inneburit skattesänkningar för inkomsttagarna.
Som jag har meddelat flera gånger tidigare bereds remissvaren för närvarande i Regeringskansliet.
Magdalena Andersson (S):
Som jag berättade i svaret har vi haft en utredning som har tittat på denna skatt och kommit med ett förslag. Förslaget har nu lämnats till en lång rad remissinstanser. Anledningen till att vi har ett remissförfarande är dels att det är ett krav enligt grundlagen att regeringen ska bereda ärenden, dels, självklart, att vi vill höra vad de olika remissinstanserna har för synpunkter på förslaget.
Det är bra att vi har fått in många synpunkter, och vi sitter nu och tittar på dem på Finansdepartementet för att se vad det finns för invändningar och synpunkter på förslaget, eller förslag till en bättre utformning av en sådan här skatt. När regeringen är färdig med det arbetet kommer vi att kunna återkomma till riksdagen med hur vi ser på klädskatten.
Anne Oskarssons idé om beskattning av även lakan, handdukar och andra textilier är förstås ett förslag som jag kan ta med mig till Finansdepartementet för att se om det skulle vara en möjlig utvidgning av någon form av skatt på textilier. Vad gäller EU:s Reach är det alltid en avvägning hur man ska miljöstyra.
En del ämnen är så farliga att de ska förbjudas helt, medan andra ämnen ska regleras. Ibland styr man också när det gäller miljö och klimat med beskattning. Det handlar om att för varje farligt ämne eller utsläpp göra en bedömning av vilken åtgärd eller vilken mix av åtgärder som är mest effektiv.
Magdalena Andersson (S):
Jag vill återigen understryka att denna skatt alltså ännu inte är införd eller beslutad. Den har varit på remiss, och vi sitter just nu på Finansdepartementet och bereder dessa ärenden. Jag tror att det är viktigt att utgå från fakta när vi debatterar här i kammaren. Om man skulle införa en sådan här skatt finns på andra sidan också den gröna skatteväxlingen, som skatten i så fall skulle vara en del av.
Då finns också en skattesänkning. Utredningen har beräknat att det skulle kosta 100 kronor per person och år - vi kan säga att det är tre eller fyra gånger mer för en barnfamilj, det vill säga 400 kronor per år. En person med en inkomst på 250 000 kronor om året, det vill säga en månadslön på knappt 20 000, får då med den gröna skatteväxlingen en skattesänkning på 1 376 kronor per år.
Bor man i stödområde A eller B, alltså norrut och i mer glesbefolkade delar av landet, får man en skattesänkning på 3 000 kronor per år - bara så att saker kan sättas i sitt sammanhang.