KBLab/rixvox huggingface dataset:
Per Bolund (MP):
Alexandra Anstrell har frågat mig hur jag ser på problemet med att vindkraften kan bidra till spridning av mikroplaster och hur jag avser att agera för att även marken och miljön kring vindkraftverken ska vara giftfria. Jag och regeringen tar frågan om spridning av mikroplaster på största allvar och anser att det är mycket viktigt att både identifiera och åtgärda källor till utsläpp av mikroplast till miljön, vare sig de är avsiktligt tillsatta eller oavsiktligt bildade.
För de avsiktligt tillsatta mikroplasterna sker för närvarande en översyn om reglering inom ramen för Reachregelverket inom EU. Vi väntar oss ett beslut inom kort. För att även komma åt problematiken med de oavsiktligt bildade mikroplasterna avser Europeiska kommissionen att lansera en färdplan under 2021, vilket innebär att både avsiktligt tillsatta mikroplaster och oavsiktligt bildade mikroplaster kommer att regleras inom EU.
Regeringen har verkat och avser att även fortsatt verka för en ambitiös linje inom ramen för EU-arbetet med att reglera mikroplaster. Miljöbalkens allmänna hänsynsregler innebär att alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet ska skaffa sig den kunskap som behövs med hänsyn till verksamhetens eller åtgärdens art och omfattning för att skydda människors hälsa och miljön mot skada eller olägenhet.
Dessutom ska alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet utföra de skyddsåtgärder, iaktta de begränsningar och vidta de försiktighetsmått i övrigt som behövs för att förebygga, hindra eller motverka att verksamheten eller åtgärden medför skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. I samma syfte ska vid yrkesmässig verksamhet användas bästa möjliga teknik. Vindkraft av den storlek som Alexandra Anstrell hänvisar till i sin fråga kan enbart bedrivas med ett miljötillstånd.
Det innebär att verksamheten ska prövas enligt miljöbalkens krav. Utifrån att det redan finns lagstiftning som har till syfte att skydda miljön avser regeringen inte i detta läge att vidta ytterligare åtgärder.
Per Bolund (MP):
Hela min politiska karriär har handlat om miljö- och klimatfrågor. Jag har inte minst ett stort engagemang för havsmiljö och är utbildad biolog med inriktning på de akvatiska och marina systemen.
Marin nedskräpning och andra negativa miljöeffekter av plast och mikroplast hör till vår tids stora miljöutmaningar, och det är därför vi tar den frågan på det allvar den förtjänar. Det gör vi och våra experter genom att titta brett på frågan var de stora källorna till mikroplaster finns och sedan göra insatser där för att minska belastningen.
Som naturvetare och tidigare miljöforskare tycker jag att detta är ett ganska sunt sätt att angripa en problematik. Vi i Regeringskansliet ska inte sitta och gissa vilka källor som är stora eller små utan överlåta det till dem som har förmågan att göra denna bedömning. De får ta fram underlag till oss så att vi som ska fatta politiska beslut kan avgöra vilka åtgärder som krävs för att minska problematiken.
Jag får lite grann en känsla av att Alexandra Anstrells engagemang inte ligger i motståndet mot mikroplast utan snarare i motståndet mot vindkraft, för det finns ingen ände på skäl i Alexandra Anstrells retorik för att stoppa vindkraftsutbyggnaden i Sverige. Är det inte mikroplast så är det iskokor eller annat.
Låt mig poängtera att listan jag läste upp inte är min utan Naturvårdsverkets lista över de stora källorna till mikroplaster, och vindkraft finns inte med på listan. I min kamp mot mikroplaster och plastnedskräpning och de stora problem det innebär kommer jag nog därför att fortsätta att engagera mig i det som enligt våra experter är de stora källorna.
Jag tror att det är det klokaste sättet att så fort som möjligt sätta punkt för denna problematik. Vi tar frågan på stort allvar, och jag är glad över att vi har tryckt på och fått till ett samarbete också på europeisk nivå. Den europeiska kemikaliebyrån har bedömt att mikroplaster är mycket svårnedbrytbara och kan lagras i levande varelser, vilket är en varningssignal för oss alla.
Man konstaterar också att det är svårt att uppskatta effekten på sikt och att det därför bör regleras. Detta arbete är nu på gång, och regeringen välkomnar verkligen en reglering på EU-nivå för både avsiktligt tillförda och oavsiktligt bildade mikroplaster. Problemet är ju gränsöverskridande.
Det är lätt att konstatera att plast som slängs i Sverige kan hamna någon helt annanstans på jorden och bidra till mikroplastnedskräpning där. Jag hoppas och tror att både jag och Alexandra Anstrell kan överlåta till experterna i Sverige och inom EU att titta på vilka de mest effektiva vägarna är för att minska belastningen av både avsiktligt tillförda och oavsiktligt bildade mikroplaster.
När de har gjort sin analys får vi tillbaka frågan och kan fatta de politiska beslut som krävs för att minska belastningen. Alexandra Anstrell hoppar väldigt snabbt till slutsatser innan vi har det underlag som krävs för att kunna avgöra om även vindkraften är en källa som bidrar stort till denna problematik på global nivå.
Per Bolund (MP):
Vindkraft ska prövas, och den prövas, i alla fall större exploateringar där man bygger vindkraft, vilket prövas av våra myndigheter. Då ska alla miljöfaktorer vägas in i prövningen, och detta görs i dag. Som Alexandra Anstrell väl också känner till blir inte alla vindkraftsprojekt av, utan en hel del får nej därför att man tycker att andra miljöintressen väger tyngre.
Det är precis så det ska vara, tycker jag, och det är också den princip som vi arbetar efter. Däremot tycker jag inte att vi ska dra väldigt stora slutsatser av ganska spekulativa analyser där man mer eller mindre gissar hur mycket slitage det blir och drar slutsatser utifrån det.
Jag tycker att det är bättre att vi låter våra experter göra bedömningen av vilka de stora källorna till plastnedskräpning och mikroplaster är och kommer med förslag på vad vi ska göra åt dem. Om man skulle komma fram till att vindkraft är en väldigt stor källa till mikroplaster kommer vi självfallet att väga in det också, men det är inget som jag har hört från våra myndigheter. Jag har tydligt läst upp vilka de stora källorna är, enligt våra bästa experter, och jag tycker att det är dessa röster vi ska lyssna på.
Det är också vad regeringen gör.
Per Bolund (MP):
Tack för en bra diskussion, Larry Söder! Jag tackar också för tipset. Det är viktigt att påminna om att det är kommunerna som har planeringsansvaret och planmonopolet och att det är kommunerna som avgör vilken mark man avsätter för till exempel småhusbyggnationer eller flerbostadshus. Det är dock viktigt att vi, oavsett om det gäller småhus eller flerbostadshus, uppmuntrar den som bygger att välja de miljöbästa materialen.
Där har trä en väldigt stor fördel. Jag uppskattar att Larry Söder lyfter de utmaningar som finns när det gäller att ha samma villkor och tillsyn både inom EU och inom landet. Jag kan konstatera att det pågår ett arbete mellan våra myndigheter och mellan länderna i EU för att så långt som möjligt skapa goda konkurrensvillkor och lika villkor för svenska producenter jämfört med producenter i andra länder.
Per Bolund (MP):
Det är som tur inte så regeringsarbete försiggår, att jag har en stor påse pengar som jag sedan delar ut till företag efter att ha diskuterat med dem. Vi lägger fram en budget och sätter ramarna, och vi ger uppdrag till myndigheterna att fördela anslagen med tydliga syften. Det tydliga syftet kan ingen tveka om. Det tydliga syftet är att minska utsläppen och minska klimatpåverkan. Det är också den effekt som det får.
Nu ser vi en utveckling där vi för första gången kan lösa några av de allra svåraste problemen när det gäller att nå ett hållbart fossilfritt samhälle. Vi vet att de tunga industrierna länge har betraktats som närmast omöjliga att göra omställningen i. På grund av regeringens väldigt starka driv för att ställa krav men också regeringens stöd börjar vi nu se lösningarna. Det är fantastiskt. Vi ser också att Sverige går först i den utvecklingen.
Vi ser att många andra länder tittar med avund på Sverige. Delegationer kommer hit för att titta på hur vi hittar de lösningarna. Jag tror att det inte hade varit möjligt om vi först hade ställt krav på att man måste ha en fossilfri verksamhet. Det är just genom att visa på att teknikerna kommer som vi ger förutsättningar för företagen att ta klivet över till att bli fossilfria. Kan vi lyckas med det i Sverige kan vi lyckas med det också internationellt.
Då kan vi se till att vi når Parisavtalets mål. Där ser jag att vi i Sverige har vår viktigaste uppgift i att vara en föregångare som visar att det är möjligt. Jag är väldigt glad och stolt över att det är där vi är just nu. Ursula von der Leyen lyfte upp ett projekt inom industrin i sitt State of the European Union-tal, och det var det svenska projektet med stål utan kol. Det gör att världens ögon riktas mot Sverige. Det är många som vill följa i våra fotspår.
Vi kan göra väldigt stor nytta, inte bara genom att ta vårt klimatansvar här utan också med att hjälpa världen att lösa sina klimatproblem.
Per Bolund (MP):
Alexandra Anstrell har frågat mig om jag har tagit något initiativ till en övergripande analys för att granska effekterna av huruvida den omfattande vindkraftsindustrin i Sverige påverkar våra ekosystem och vår biologiska mångfald samt om jag har initierat eller har för avsikt att initiera att mer forskning bedrivs för att studera hur djur reagerar långsiktigt när vindkraftverk byggs. Låt mig inleda med att riksdagen efter förslag från regeringen har antagit målet att 100 procent av elproduktionen ska vara förnybar 2040.
De senaste åren har det skett en snabb teknikutveckling inom vindkraftsområdet, och kostnaderna har sjunkit. Vindkraften byggs nu ut kraftigt, och jag förväntar mig att en fortsatt utbyggnad kommer att bidra till att möjliggöra klimatomställningen. Genom elektrifieringen av transporter och industri kan fossila bränslen fasas ut så att vi har nettonollutsläpp 2045.
Vad gäller frågan om analys av effekter på ekosystem och biologisk mångfald till följd av vindkraftsetableringar görs detta på lokal nivå av länsstyrelsen och miljöprövningsdelegationen i samband med tillståndsprövningen. Oönskade och oacceptabla effekter av vindkraftsetableringar ska identifieras och analyseras i tillståndsprocessen och utgöra del av beslutsunderlaget. När det gäller frågan om huruvida forskning bedrivs för att studera hur djur reagerar långsiktigt när vindkraftverk byggs vill jag hänvisa till forskningsprogrammet Vindval.
Det har pågått i många år och omfattar vindkraftens påverkan på människor, natur och miljö. Programmet är ett samarbete mellan Energimyndigheten och Naturvårdsverket. Förutom tidigare genomförda projekt har nyligen medel beviljats för projekten Vindkraft och oförutsedd påverkan på arter och deras livsmiljöer samt Vindkraft och fladdermöss. De vindkraftverk som nu planeras och byggs är helt annorlunda än de som byggdes för 10, 15 eller 20 år sedan. De bullrar mindre och påverkar mindre.
De producerar mer el, för de blir hela tiden mer effektiva. Det gör att man inte behöver bygga lika många för att få lika stor produktion, vilket gör att intressekonflikterna också kan minskas. Det är också välkänt att det blir ganska många avslag på projekterade vindkraftverk runt om i Sverige, till havs och på land, just för att man gör bedömningen att andra intressen väger över - till exempel obrutna fjällvidder eller orörda naturskogsområden. Regeringen har visat att vi kan kombinera mer förnybar energi med mer skyddad natur.
Genom det arbete som vi har gjort har vi lyckats med båda dessa saker. Vi har fått investeringar på 100 miljarder i vindkraft bara under de senaste åren. Det är fantastiska investeringar som också pressar ned elpriserna och gör så att industrin är konkurrenskraftig och kan göra dessa fantastiska framtidssprång. Sedan 2015 har fler än 1 000 nya eller utvidgade naturreservat inrättats. Avslutningsvis vill jag framhålla att jag avser att fortsatt följa vindkraftsfrågan noga och verka för samexistens mellan vindkraft och andra intressen.
Jag avser att tillvarata potentialen för vindkraftsproducerad el att effektivt bidra till att Sverige blir världens första fossilfria välfärdsland.
Per Bolund (MP):
Självklart har vi ett övergripande ansvar att se till att vi gör en sammanvägning när vi ska säga ja eller nej till olika förslag att bygga ut samhället oavsett om det är en väg, en järnväg eller en vindkraftspark. Där har vi ett ansvar att väga alla olika miljöaspekter och samhällsaspekter som finns, till exempel rennäringen. Det är också ett arbete som görs.
När man tar ställning till förslag om vindkraftsprojekt vägs även de intressena in. Jag tror att Alexandra Anstrell känner till att det inte är alla vindkraftsprojekt som föreslås som per automatik får ja. Det är inte så att man bygger dem oavsett vad som sägs i prövningsprocesserna och vad närboende tycker, utan det är ganska många projekt som får nej. Det är just för att man tillsammans i samhället kommer fram till att det är andra aspekter som är viktigare i just det fallet.
Att därifrån dra över det till extremen som Alexandra Anstrell alltid landar i när vi debatterar, det vill säga att vi ska sätta ett stopp för vindkraftverken, göra ett moratorium och göra halt, tycker jag är att gå alldeles för långt. Det är att dra alldeles för långtgående slutsatser av de frågor som Alexandra Anstrell lyfter fram. Vi behöver göra en sammanvägning. Där ingår också att titta på att det inte bara behöver vara negativt för alla arter när man bygger.
Till exempel kan öppna marker, nya kantzoner eller vägkanter också gynna en del viltarter. Det är inte bara så att det påverkar i en riktning. Det kan påverka på flera olika sätt när man till exempel bygger ut ett område med vindkraft. Mitt budskap är väldigt tydligt. Vi ska väga olika intressen mot varandra. Det är vad som görs i miljöprövningen.
I det arbetet ska det vägas in effekter på djurlivet och den biologiska mångfalden men också till exempel rennäringen. Där ägnar vi kraft åt att ta fram forskning och kunskap för att vi ska få ännu bättre vägledning i de processerna.
Per Bolund (MP):
Jag vill tacka Camilla Brodin för en väldigt viktig fråga som också engagerar regeringen. Det är inte varje dag vi ger den här typen av uppdrag till en myndighet, utan det är för att vi ser med allvar på den här frågan. Vi har också stora investeringar som behöver göras i vårt land, och därför ska vi på alla sätt möjliggöra dem och inte lägga hinder i vägen.
Samtidigt har vi, som Camilla Brodin också säger i sitt inlägg, en gemensam EU-lagstiftning som lägger grunden för vad vi får och inte får göra, vilket också gäller alla andra EU-länder. Det kan vi inte bortse från, utan det är den grund vi måste stå på. Avfallsdirektivet har ganska nyligen reviderats. Man såg då ingen anledning att göra några stora förändringar i det, så det kommer inte att förändras i närtid.
Däremot har vi som sagt gett Naturvårdsverket i uppdrag att titta på vilka rörelsemöjligheter och vilken mån man faktiskt har för att göra en annan bedömning. I det arbetet ska man också titta just på hur frågan hanteras i andra länder. Skulle det vara så att andra länder har hittat andra sätt än Sverige att hantera till exempel bergmassor på är det en viktig lärdom.
Om det är någonting som fungerar inom EU-rättens ramar skulle Sverige kunna göra på motsvarande sätt. Ambitionen delar vi absolut. Vi ska ha en avfallslagstiftning som verkligen gör nytta när det gäller att skydda miljön och människors hälsa. Det är också viktigt att poängtera att detta inte är självklart. Vi har sett en hel del avfallsskandaler i Sverige under de senaste åren som vi också måste ta på allra största allvar.
Att generellt göra stora lättnader i avfallslagstiftningen ser jag därför inte som aktuellt. Tvärtom behöver vi skärpa avfallslagstiftningen på viktiga punkter för att se till att gangstermetoder inte kan förekomma i en sådan viktig bransch. Det kan med stor tydlighet påverka miljön och också kringboendes hälsa väldigt negativt, vilket inte är acceptabelt.
Med det sagt tror och hoppas jag att vi med det ganska gedigna uppdrag som vi har gett till Naturvårdsverket kommer att hitta lösningar på den här utmaningen och att vi då också kommer att kunna möjliggöra för cirkulär användning av till exempel schakt- och bergmassor som inte är förorenade. Det är ju viktigt att poängtera att är det förorenade massor måste de också hanteras på ett miljö- och hälsomässigt acceptabelt sätt.
Vid till exempel bergssprängningar för tunnelbana och liknande är det däremot rena material som vi pratar om. Skulle vi kunna hitta en väg för att se till att det materialet inte behöver hanteras som avfall skulle det vara alldeles utmärkt i mina ögon. Grunden är ändå att vi har ett avfallsdirektiv att förhålla oss till, och det är också det som svenska domstolar tolkar.
Det är viktigt att poängtera att myndigheter inte kan ändra praxis på egen hand. Även länsstyrelsens beslut kan ju överklagas, och det är i överklagandet som man sedan slår fast en domstolspraxis. Ska den ändras måste man göra det med ett gediget underlag och med den kunskap som krävs, och det är precis det som Naturvårdsverket håller på att ta fram.
Per Bolund (MP):
Det är väl ändå i sin ordning att påminna om varför vi har de här förslagen på bordet och därmed kan ha den här diskussionen. Vi hade inte fått svar på frågan om ordning och reda på avfallet om inte regeringen hade lagt fram förslagen och skickat ut dem på remiss. Då får vi igång den här värdefulla processen och får också in synpunkter.
Vi hade inte heller haft förslag från Naturvårdsverket om inte regeringen hade gett ett uppdrag till Naturvårdsverket att ta fram förslag som gör att vi kan ha de här viktiga diskussionerna och också ta in inspel och idéer från näringslivet, regionerna och andra som har erfarenheter. Vi har inte heller lagt uppdragen och skickat ut förslagen av en slump, utan vi gör det för att vi har en ambition att få en avfallslagstiftning som verkligen fungerar och levererar på bästa möjliga sätt.
Här har vi inte vilat på hanen; tvärtom har vi agerat när vi sett att det finns utmaningar och problem, till exempel i form av att man inte har hanterat avfall i Sverige på ett säkert sätt. Det har tyvärr varit för många situationer där oansvariga bolag har tjänat stora pengar och sedan inte hanterat avfallet på ett sätt som är rimligt utan på ett sätt som leder till skador på både miljön och människors hälsa.
Det kan vi inte acceptera, och därför föreslår vi också tydliga förändringar. Vi skickar även ett uppdrag till Naturvårdsverket att utvärdera avfallslagstiftningen just för att se om det går att hitta sätt att göra lättnader för till exempel stora infrastrukturprojekt. Regeringen har alltså tagit bollen, och vi har också gett den vidare till våra myndigheter. Vi måste dock ha respekt för att det är så Sverige styrs.
Vi styr inte genom att en minister sitter på sin kammare och kommer på en briljant idé och genomför den, utan vi gör det genom att låta våra myndigheter och experter ta fram det underlag som behövs och som är så gediget att det håller över tid. Jag tror inte att någon skulle tjäna på att vi gjorde en snabb förändring som sedan inte visar sig vara juridisk hållbar utan som i domstol skulle revideras än en gång. Då skulle vi hamna i samma problematik en gång till.
När vi gör förändringar behöver vi faktiskt veta vad vi gör, och vi behöver veta att vi har på fötterna för att göra de förändringarna. Det är det som är regeringens ambition: att vi ska kunna göra förändringar men att det också ska vara en gedigen process med lösningar som är hållbara över tid.
Per Bolund (MP):
Att utnyttja entreprenadberg som ersättning för annat material är en viktig del i arbetet för att nå en cirkulär ekonomi. Där framgår regeringens mål tydligt i den handlingsplan och strategi som vi har antagit. Regeringen har också tagit flera initiativ som har betydelse för hur entreprenadberg kan hanteras. Jag har varit inne på att bland annat Naturvårdsverket gör en bred översyn av hur schaktmassor kan hanteras.
Det är också viktigt att poängtera att det faktum att entreprenadberg klassificeras som avfall inte innebär något förbud mot att använda det för till exempel vägbyggnad. Tvärtom är ett av syftena med avfallslagstiftningen på EU-nivå att avfall ska kunna återvinnas utan risk för miljö och människors hälsa. Vad som är avfall eller en biprodukt avgörs av EU-rätten.
Vad som är avfall behöver också avgöras i det enskilda fallet och bedömas av den myndighet som prövar ärendet vid varje tillfälle. Regeringen kan inte i vare sig det enskilda fallet eller genom generella beslut fatta beslut om vad som är avfall, utan det är just i prövningen som det görs.
Med detta sagt har vi gett flera viktiga uppdrag som syftar till att få en bättre fungerande avfallslagstiftning ur flera synvinklar, det vill säga stänga dörren för oseriösa aktörer som försöker tjäna snabba pengar på att hantera avfall på ett farligt sätt för människor och miljö. Det ska inte förekomma i vårt land. Vidare ska vi se hur vi kan ta viktiga steg för att verkligen nå målet om en cirkulär ekonomi. Det gäller även för entreprenadberg.
Per Bolund (MP):
Jag vill börja med att konstatera att jag tycker att det vi har kunnat se i Arica är oerhört olyckligt,. Jag är glad över att det är något som vi aldrig skulle acceptera i dag. Samtidigt är det så att myndigheter vid varje givet tillfälle följer den lagstiftning som gäller just då.
Våtverksslammet som exporterades betraktades inte som farligt avfall vid det tillfället, och därför var myndigheterna tvungna att agera på det sättet. Sedan kan man tycka vad man vill om den lagstiftningen. Där kan jag säga att Miljöpartiet bildades ungefär samtidigt som den här exporten skedde, och vi bildades just för att kunna bemöta den här typen av händelser.
Det är ju tyvärr inte bara i Chile som vi har sett exempel på att människor har skadats av hantering av olika former av avfall, i det här fallet våtverksslam. I andra fall är det elavfall, plastavfall eller liknande. Min och regeringens inställning är att detta aldrig ska vara acceptabelt utan att människor och miljö ska skyddas från den här typen av utveckling.
Det är också därför vi har drivit på med så enormt stor kraft för att ändra lagstiftningen så att något sådant här aldrig ska kunna hända igen. Det är samtidigt viktigt att poängtera att det är långt ifrån bara i Chile vi haft problem med farliga ämnen som förgiftar människor och miljö. Även i Sverige har vi tusentals platser runt om som sitter på gamla giftsynder, där gifterna riskerar att läcka ut och påverka miljön och människors hälsa.
Ett väldigt känt exempel i Sverige är BT Kemi i Teckomatorp, där det också var människor som drabbades av hälsoeffekter på grund av att man hade dålig hantering. Där har saneringen fortsatt ända fram till nu för att hantera den typen av problem. Det här visar väl på att den stora bristen har varit att vi inte haft tillräckligt lagligt skydd för miljö och hälsa.
Det har vi haft all anledning att kämpa hårt för att förändra, och jag är väldigt glad över att vi har lyckats förändra det så att vi nu har en helt annan lagstiftning på plats. I dag skulle en liknande hantering inte vara tillåten. Vi har som sagt många egna saneringsarbeten att göra. Det är också något som vi lägger mycket resurser på, och det gör att vi utvecklar tekniker och lösningar.
Där är vi såklart beredda att bistå Chile om man skulle begära sådan hjälp. Vi har inte fått någon formell begäran från Chile om insatser från svensk sida. Däremot vill jag vara tydlig med att vi inte på något sätt lägger hinder i vägen för Boliden om Boliden skulle vilja göra insatser för att hantera den här situationen.
Jag är den förste att beklaga att människor både i Chile och i Sverige har drabbats av förstörd miljö och förstörd hälsa på grund av agerande i historien. Vi har allt ansvar att se till att det inte kan upprepas.