Lars-Arne Staxäng (M):
Jag yrkar bifall till socialförsäkringsutskottets förslag. Det här utlåtandet handlar om en mycket viktig fråga för Europas stater, nämligen att många länder fortfarande har undermåliga pensionssystem som inte kommer att hålla för ökade demografiska påfrestningar.
Det kommer dessutom att i högsta grad påverka den ekonomiska stabiliteten för enskilda stater och för Europasamarbetet i stort. Därför har kommissionen skickat ut en grönbok i avsikt att få långsiktiga förändringar för att säkerställa att staterna har tillräckliga, bärkraftiga och trygga pensionssystem.
I denna grönbok ställs ett antal mycket relevanta frågor som man vill ha svar på.
Socialförsäkringsutskottets förslag till riksdagen, som vi debatterar i dag, att anta som sitt eget utlåtande kan sammanfattas med följande meningar: Kommissionens analys av konsekvenserna för pensionssystemen av den ekonomiska och finansiella krisen av den demografiska utvecklingen utgör ett värdefullt bidrag i syfte att inleda en europeisk debatt om framtidens pensioner.
Precis som föregående talare tycker utskottet att det helt och hållet är respektive medlemsstats ansvar att utforma och bestämma innehållet i det egna pensionssystemet.
Det anser man inte minst eftersom Sverige redan har gjort sin läxa och på 1990-talet gjort om sitt pensionssystem - det är det som gäller i dag - så att det håller för påfrestningar som vi kan råka ut för framöver. Denna överenskommelse står en stor majoritet i riksdagen bakom.
Däremot förordar vi den så kallade öppna samordningsmetoden för att få ett instrument för ett kunskapsutbyte mellan staterna i syfte att stödja medlemsländerna i förändringsprocessen och få till stånd ett uthålligt och stabilt pensionssystem. Fru talman!
Det är viktigt att framhålla att ju fler som arbetar i ett samhälle och ju fler skattekronor vi får ihop till våra gemensamma åtaganden desto mer ökar pensionerna. Dagens arbetstagare betalar dagens pensionärer och framtidens arbetstagare betalar framtidens pensionärer.
Det är så systemet är konstruerat i de flesta länder, även Sverige. Sverige har tagit sig igenom den ekonomiska krisen på ett mycket bra sätt. Det är de flesta överens om. Det påverkar också vårt pensionssystem. Men tänk om vi hade varit så utsatta som vissa andra EU-länder. Då hade vi befunnit oss i en helt annan situation.
I senaste numret av Riksdag & Departement finns en artikel som säger att framtidens pensioner kan bli ganska låga. Man tar som exempel en grupp som i dag är 28 år och som kommer att få ganska dålig pension när de går i pension omkring år 2050.
Man har lagt in vissa jämförelser, nämligen att man är 65 år, har samma skattesystem och att man inte har någon tjänstepension. Vad man stoppar in i ena änden har betydelse för vad som kommer ut i andra änden.
Pensionsgruppen och det nya pensionssystemet sattes i sjön för att man skulle få ett uthålligt och stabilt system för att klara framtiden. Det betyder också att pensionerna, helt riktigt, sjönk från 60-65 procent och för de flesta kommer att hamna på 50-55 procent, plus tjänstepension. Det kommer att bli sämre för dem som inte har tjänstepension.
Riksdag & Departement tar i sin artikel upp vissa länder som föredömen. Man nämner Grekland. Man nämner vissa andra länder som ger mer än hundraprocentig täckning när man går i pension genom att skatterna sänks. Det är därför vi står här i dag, fru talman.
Kommissionen och EU konstaterar att det är hög tid för de länderna att göra om sina system, annars kommer allt att krascha.