Fredrik Schulte (M):
Tack så mycket, Monica Green! Det är en gammal socialdemokratisk tradition och en paradgren att ägna stor kraft, tid och vedermöda åt att svartmåla Moderaterna. Man beskriver att vi moderater har skapat en otrygghet i arbetsmarknaden, att vi har pressat ned lönerna och på olika sätt gjort livet svårare för människor som arbetar. Varför vi nu skulle vilja göra det!
Man lever på något sätt kvar i en retorik och en föreställning om att vi lever kvar i 1920-talet och att Moderaterna är gamla högermän som går omkring med cylinderhattar och käppar på staden.
Jag skulle vilja tacka dig, Monica Green, för så länge ni håller på med den här typen av svartmålning och helt galna verklighetsbeskrivningar där man försöker framhålla att Moderaterna är det stora samhällsproblemet kommer ni att flytta er allt längre ut i den politiska periferin. Folk kommer inte att ta er på allvar. Du är den i den här kammaren som kanske är absolut bäst på det.
Jag är dålig på att visa min uppskattning för det och skulle därför vilja påtala .
Absolut, icke desto mindre kommer Monica Green inte att kunna räkna med att få stå här oemotsagd i alla de lögner och påståenden som hon kommer med om att vi har slavarbete i Sverige, att klassklyftorna ökar, vilket inte är sant, att barnfattigdomen ökar, vilket inte heller är sant. Barnfattigdomen har stabilt minskat under de senaste 15 åren.
Du kan inte heller, Monica Green, påstå att vi har ett samhälle där vi har fått en alltmer otrygg arbetsmarknad och där lönerna har sjunkit. Kan du inte för en gångs skull, Monica Green, när du kommer med sådana påståenden belägga dem med fakta? Vilken yrkesgrupp i samhället har fått se sina löner sjunka? Nämn en yrkesgrupp som har fått se sina löner sjunka!
Det kan du inte göra därför att reallönerna påtagligt ökat under de senaste fem åren. Dessutom har vi sänkt skatterna. Vi har i Sverige fått en situation där människor har mycket mer pengar att röra sig med än vad som var fallet tidigare. Det är någon gång dags att vakna upp och konfronteras med verkligheten.
Precis som föregående talare Hanif Bali var inne på står du i talarstolen och beklagar dig och klagar på hur det ser ut men i väldigt liten utsträckning levererar någonting som helst som ens påminner om ett svar på i vilken riktning som du och ditt parti vill ta Sverige. Det duger inte. Det är ungefär som att gå till McDonalds, gå till kassörskan och säga: Hej, jag skulle inte vilja ha en Big Mac och inte en Quarter Pounder.
Men vad vill ni ha? Ni ägnade alla de tre år under vilka Mona Sahlin var er partiledare under förra mandatperioden åt att inte svara på frågan vad ni ville göra för Sverige utan bara klagade på oss. Nu efter det katastrofala valet är vi tillbaka på ruta ett: Inga svar över huvud taget, bara klaga, klaga, klaga på den politik som förs.
Men i går fick vi lite svar från den nya ekonomisk-politiska talespersonen Tommy Waidelich. Jag förstår att Monica Green hade velat ha jobbet. Med samma motivering som inledningsvis beklagar jag verkligen att så inte blev fallet. Tommy Waidelich lanserade det förslag som SNS presenterade om så kallade välfärdsjobb som den stora lösningen på långtidsarbetslösheten. Vad är då de här välfärdsjobben?
Jo, det handlar om att alla människor som har varit arbetslösa i längre än sex månader ska tvingas delta i ett program, och man ska få lön som ligger något över socialbidragsnivån. Hur kan du stå här i kammaren och kritisera oss för den politik vi fört när Tommy Waidelich, din egen ekonomisk-politisk talesperson, lägger fram sådana förslag?