KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annika Hirvonen (MP):
Inledningsvis vill jag säga att jag inte tycker att det är relevant att rensa statistiken från de poliser som utreder brott. Det är klart att det i vissa sammanhang är relevant att titta på hur många som jobbar med brottsutredning och hur många som är ute i ingripandeverksamhet. Men i slutändan är de alla poliser. Jag tror inte att det vore en bra idé att plocka många av de utredarna och i stället sätta ut dem på gatan, för vi har en väldigt allvarlig situation.
Brottsuppklaringen har minskat under sju års tid. Då ska vi inte skära ned på antalet brottsutredare i polisen. Nu har vi sett en försiktigt positiv trend för första gången på sju år. Jag hoppas verkligen att det håller i sig. Jag tror att det vore kontraproduktivt att plocka bort de utredarna. Jag tror inte att det finns något ytterligare att tillägga, herr talman.
Annika Hirvonen (MP):
Jag måste instämma i beskrivningen att det är mycket allvarligt och olyckligt när de områdespoliser som ska arbeta brottsförebyggande måste plockas in för annan verksamhet. En enig riksdag vill ju prioritera så att polisen kan arbeta med långsiktigt relationsskapande gentemot kommuner, olika organisationer och medborgare. Det är en viktig uppgift för områdespoliserna.
Därför tycker jag att det behövs mer resurser till polisen. Det finns behov som inte dagens organisation förmår att täcka. Men det jag tog upp i mitt anförande, herr talman, var frågan om prioriteringen av de särskilt utsatta områdena. Jag undrar: Är vi inte överens, Andreas Carlson?
Låt oss säga att vi ska prioritera de särskilt utsatta områdena och att vi på allvar menar att det är det absolut viktigaste! Är det inte rimligt, innan vi får på plats fler nya poliser och allt vad vi nu önskar oss, att göra precis som Polismyndigheten har gjort? De har plockat poliser från andra områden som inte är lika brottsutsatta.
Annika Hirvonen (MP):
Jag tror aldrig att någon har anklagat mig för att kalla brottsförebyggande arbete för mindre angeläget. Det har jag heller inte gjort i detta fall. Men även med de storsatsningar som Kristdemokraterna vill ha är vi i ett läge där det tar två och ett halvt år att utbilda nya poliser.
I väntan på att de utbildas har vi att välja mellan att antingen ha lika många poliser i de särskilt utsatta områdena som i områden där det är lugnt och tyst eller att inte ha det. Jag tycker att vi måste vara ärliga och säga: När vi prioriterar dessa områden och inte har några poliser på hyllan att plocka ned måste vi plocka poliser någon annanstans.
Jag tycker inte att det är rätt prioriterat att plocka områdespoliserna. Men när jag träffar en polis som har blivit omplacerad från Nacka till norra Botkyrka kan jag ha stor respekt för att Polismyndigheten har gjort den prioriteringen, inte minst med tanke på att vi i kammaren faktiskt är eniga om att polisen måste agera mot den organiserade brottsligheten i de särskilt utsatta områdena.
Sedan har vi flera förslag, bland annat kring transporter av frihetsberövade, där vi helt har plockat bort vissa arbetsuppgifter från polisen och lagt dem på andra myndigheter. Här finns det mer att göra för att frigöra resurser för polisen. Låt oss fortsätta att arbeta konstruktivt även på det området!
Annika Hirvonen (MP):
Det gläder mig mycket att Liberalerna är väldigt engagerade i frågan om avhopparverksamhet. Det är en otroligt viktig fråga, inte minst när vi i dag ser att många unga människor har rekryterats in i kriminalitet, våldsbejakande extremism, med mera.
Att regeringen har infört ett nytt anslag med 5 miljoner till just avhopparverksamhet som polisen ansvarar för är i grunden någonting väldigt positivt. När man inför nya medel och nya sätt att fördela medel är det också klokt att göra utvärderingar för att se hur det faller ut.
Regeringen satsar också stort på att stödja det civila samhällets organisationer som genom till exempel Fryshuset har tagit ett stort ansvar för frågorna. De har också utvecklat bra metoder för avhopparverksamhet som fler kan inspireras av.
Annika Hirvonen (MP):
Även jag inser att vi kan göra mer och vill att vi ska göra det. Men även Roger Haddad måste erkänna att under den tid som Liberalerna satt i regering gjordes väldigt lite. Kanske berodde det på att en del av problematiken inte varit så uppmärksammad förrän för några år sedan.
Kanske berodde det på att andra saker prioriterades. Nu har regeringen infört ett nytt anslag för avhopparverksamhet. Det är väldigt välbehövligt. Vi har också förstärkt arbetet mot radikalisering och våldsbejakande extremism.
Vi kommer också att permanenta kommittén och den nationella samordnaren mot våldbejakande extremism så att de får långsiktiga förutsättningar att utveckla arbetet. Jag instämmer i att det är en brist att det inte har funnits tillräckligt bra metoder för avhopparverksamhet för till exempel våldsbejakande islamism.
Den verksamhet som fungerar bäst vad gäller avhopparverksamhet handlar framför allt om avhopp från den högerextrema miljön. Jag tror att det finns väldigt mycket att lära från det arbete som till exempel Exit har bedrivit.
Annika Hirvonen (MP):
Dagens ärende handlar om att stärka rättssäkerheten i Europeiska unionen för den som åtalas och frihetsberövas på grund av misstänkt brott. Detta är viktigt för att vi i Sverige ska förbättra våra redan goda regler för rättssäkerhet.
Men framför allt är det viktigt för att höja resten av EU till en bra, hög standard.
Detta är otroligt viktigt, inte minst ur ett barnperspektiv. Föreställ er själva att som förälder inte veta varför ditt barn inte kommer hem just den här kvällen och sedan långt efteråt få reda på att det berodde på att barnet i fråga satt häktat! Här förbättrar vi de svenska reglerna.
Men framför allt höjer vi standarden i Europa, och det är också viktigt för svenska medborgare som kanske råkar ut för detta utomlands. Genomförande av EU:s försvarardirektiv Precis som Krister Hammarbergh var inne på är förtroendet för varandras rättsväsen centralt för att vi ska ha ett internationellt samarbete. Vi behöver en hög gemensam miniminivå inom Europeiska unionen.
Sedan till farhågorna, som Sverigedemokraterna lyfter fram, att detta skulle gynna den organiserade brottsligheten. Jag menar att det är precis tvärtom, för när vi höjer standarden för rättssäkerheten inom Europeiska unionen ökar samarbetsmöjligheterna och förtroendet för att vi ska komma åt den gränsöverskridande organiserade brottsligheten.
Vi har dessutom redan regler på plats som inte förändras vad gäller konkreta brottsliga gärningar och samröre mellan misstänkt och försvarare. Jag misstänker att det för Sverigedemokraternas del handlar om att de är emot Europeiska unionen och därför emot detta.
De har inget konkret alternativ. De är emot men vill ha något som är nästan likadant, som de inte kan beskriva.
Det får mig inte att vilja ta en debatt om hela Europeiska unionen, som man nästan var inne på här, men att vilja påminna om att EU inte är de utan vi.
I detta konkreta ärende är det faktiskt Sverige som har initierat arbetet med att ta fram minimiregler för rätt till offentlig försvarare och kontakt med denna. Detta är en framgång för Sverige i det europeiska samarbetet.
Det visar hur vi kan använda EU på ett bra och konstruktivt sätt för att inte minst bekämpa brottslighet. Herr talman! Jag yrkar bifall till justitieutskottets förslag.
Annika Hirvonen (MP):
Kent Ekeroth säger att det kommer att bli allt värre i framtiden. Det är en profetia som man kan ifrågasätta vad den baserar sig på. Det är klart att samhällsutvecklingen kan gå åt olika håll, men det beror lite på vad man har för uppfattning om vad som är bättre och värre.
Genomförande av EU:s försvarardirektiv Tycker man att det är värre att vi får mer samarbete för att kunna bekämpa organiserad brottslighet över gränserna inom Europa, då kan man säga att genomförandet av EU:s försvarardirektiv gör att framtiden ser värre ut.
Men antar vi att de flesta är överens om att vi behöver bli bättre på att samarbeta mot grov organiserad brottslighet och att bekämpa inte minst den gränsöverskridande brottsligheten, då påstår jag att detta genomförande leder till en bättre framtid.
Det är tydligt i utgångspunkterna att kriminellt samröre mellan misstänkt och försvarare inte sanktioneras. Det gäller i dagens lagstiftning, och det förändras inte heller med den lagstiftning vi har framför oss. Jag ställer frågan tillbaka till Kent Ekeroth.
Vad gäller era farhågor finns det inte bättre garantier i dagens lagstiftning än i detta förslag, så jag förstår inte varför ni är emot dessa förstärkningar av de processuella rättigheterna. Varför är ni emot att vårdnadshavare ska underrättas om skälen till att deras barn blir frihetsberövade? Det är ju det ni menar om ni vill avslå propositionen.
Annika Hirvonen (MP):
Jag föredrar att basera min politik på kunskap, statistik och vetenskap snarare än på det där "sunda förnuftet" som kan betyda lite vad som helst i Sverigedemokraternas värld. Till exempel kan det betyda att man är emot sådant som är bra och som Sverige har drivit igenom inom Europeiska unionen bara för att Sverige inte har drivit igenom det tidigare.
Man kan alltid önska sig att saker hade hänt tidigare och att vi hade tänkt på dessa saker tidigare, men nu har vi tänkt på dem. Vi har till och med tänkt så långt att vi tycker att det är bra om hela Europeiska unionen höjer sin nivå för att närma sig det som har gällt i Sverige. Yrkar man avslag på något tenderar det att betyda att man inte vill genomföra det. Oftast är det för att man är emot.
Men som jag förstår Kent Ekeroth vill Sverigedemokraterna avslå för att de är emot EU och för att de är rädda för att Sverige kommer att gå under om vi fortsätter att fördjupa samarbetet mot organiserad brottslighet inom Europeiska unionen. Genomförande av EU:s försvarardirektiv Detta är tydligen sunt förnuft.
Min uppfattning är att det är oförnuftigt, och jag vidhåller därför att kammaren bör bifalla propositionen om genomförandet av EU:s försvarardirektiv, alltså den proposition som Sveri- ges regering lägger fram efter ett framgångsrikt arbete för att höja nivån i Europeiska unionen.
Annika Hirvonen (MP):
Kent Ekeroth undrar varför vi inte ska lagstifta i förväg för alla eventuella scenarier som vi kan tänkas se framför oss. Det är då klokt att påminna om att det skulle krävas ett gediget lagstiftningsarbete, utredningsresurser med mera om man skulle vilja införa ytterligare regleringar vad gäller till exempel andra myndigheter.
Vi vet ju att resurserna är begränsade och måste användas så klokt som möjligt. Jag tycker att det kloka är att vi använder resurser för att möta de utmaningar och problem som vi faktiskt ser i samhället. Vi har många frågor där det behöver vidtas åtgärder för att det finns riktiga problem.
Precis nu står till exempel jämställdhetsministern och justitieministern på en presskonferens och diskuterar en ny jämställdhetspolitik, eftersom man ser att vi inte är på väg att nå målen om att bland annat få slut på mäns våld mot kvinnor. Det är ett otroligt viktigt samhällsproblem, och vi ska rikta de begränsade resurser som finns för att möta de riktiga och allvarliga problem som finns.
Jag bedömer inte att vi i det läget bör lägga massor med tid, kraft och pengar på att kriminalisera att någon eventuellt i framtiden framför en polisbåt i något sammanhang. Låt oss i stället fokusera på de verkliga problem vi ser, som det här med efterliknande av polisbilar, och helt enkelt bifalla denna proposition, som har ett väldigt brett stöd i riksdagen.
Annika Hirvonen (MP):
Kent Ekeroth säger att problemet inte är så stort. Faktum är att problemet inte existerar vad gäller de här andra aspekterna. Detta har inte förekommit, enligt vad jag har fått kännedom om. Det är ingen som har påstått att det skulle ha förekommit. Vi har riktiga problem och riktiga utmaningar i samhället vad gäller till exempel regleringen kring våld i hederns namn, mäns våld mot kvinnor och förebyggande arbete.
Det finns otroligt många saker som vi ska ta tag i. Jag tycker inte att man ska se så lättvindigt på kriminalisering att man säger att vi ska kriminalisera för att det kanske någon gång eventuellt skulle kunna bli ett problem. Kriminalisering är faktiskt ett av de yttersta verktyg som lagstiftaren har. Det ska användas med stor försiktighet.
Jag tycker att vi verkligen ska påminna oss om de kriterier som riksdagen en gång har ställt sig bakom. Jag tycker att det i första hand ska användas alternativa sanktioner när de står till buds, och det är precis det som regeringen i dag presenterar.
Med det sagt finns det naturligtvis alltid en öppenhet för eventuella omvärderingar om verkligheten förändras och det kommer fram nya problem. Men det finns enorma skillnader - jag vill påminna om att Kent Ekeroth i sitt anförande jämförde mordregleringen med framförande av en båt med Kustbevakningens signum.
Det är av en helt annan dignitet. Kriminalisering ska förbehållas det som är påtagligt skadligt eller farligt och tillämpas när det inte finns alternativa sanktionsmöjligheter.
Annika Hirvonen (MP):
Att jag talar om såväl svenska medborgare som kommer till Sverige med barn som medborgare från andra länder som väljer att flytta till Sverige beror ju på att vår politik handlar om båda dessa grupper. Vårt förslag gör inte skillnad på om personen i fråga är svensk medborgare eller inte.
Vi tycker inte att föräldraförsäkringen ska göra skillnad på om barnet är fött av en person med ett svenskt medborgarskap eller ett annat lands medborgarskap.
Det tycker jag är en mycket tydlig och grundläggande skillnad mellan Sverigedemokraternas politik och den politik som jag tror att samtliga andra partier här har gett uttryck för - i alla fall i denna fråga. Det är en ganska komplex fråga vad som är orsakerna till att många människor väljer att bosätta sig i Sverige.
Till att börja med: När vi pratar om flyktingar handlar det i grunden om att många människor tvingas fly. Jag ser med oro på den utveckling vi har i världen, inte minst att klimatförändringarna - som har torka och naturkatastrofer som följd - tvingar allt fler på flykt.
Som jag också sa i mitt anförande är dock Sverige ett fantastiskt land där människor kan få en chans till ett bra liv. De kan komma in i samhället, bidra och få en egen försörjning och en framtid för sina barn. Det är ingenting jag vill ändra på. Jag vill inte göra Sverige sämre bara för att ingen ska vilja bo här.
Annika Hirvonen (MP):
Om vi hade så stora rikedomar i världen att ingen människa behövde vara fattig skulle vi naturligtvis vilja att alla hade det bra, säger Linus Bylund i sitt anförande. Herr talman! Det finns resurser i världen för att människor ska ha mat för dagen, rent vatten och sjukvård.
Faktum är att fler människor fått tillgång till detta under de senaste åren. Men det är också fler människor på flykt än på mycket lång tid. Sverigedemokraterna vill i det läget bygga högre murar.
De vill göra skillnad på den som bosätter sig i Sverige med små barn och är svensk medborgare och den som bosätter sig i Sverige och får permanent uppehållstillstånd men inte är svensk medborgare.
Det här illustrerar tydligt hur den ideologiska grundsynen skiljer sig åt våra partier emellan. Miljöpartiet vill ha ett väl fungerande välfärdssystem. Vi ser att detta går - och historiskt har gått - att kombinera med att människor söker sig till Sverige för att arbeta här eller kommer hit på flykt.
Se bara på hur väl de människor som kom till Sverige på 90-talet från forna Jugoslavien har lyckats! De har byggt vårt land starkare. Det här gör vi samtidigt som vi är en av världens humanitära stormakter, med ett generöst bistånd och ett klimatansvar som på sikt är nödvändigt.
Annika Hirvonen (MP):
Barnfattigdomen har ökat i Sverige. Det är ett stort problem, och det absolut viktigaste för att komma åt detta är att se till att föräldrarna har ett arbete att gå till. Jämställdhetsperspektivet är också en viktig fråga, även ur ett barnperspektiv.
Barn i Sverige ska få växa upp i jämställda familjer.
Det jag inte förstår med Kristdemokraternas invändning är varför man tycker att det är rätt och rimligt att barn som blir bosatta i Sverige efter sin tvåårsdag får föräldradagar motsvarande snittet, medan barn som bosätter sig i Sverige efter sin ettårsdag ska ha lika många dagar som ett nyfött barn. Jag tycker att den här avtrappningen är mycket klok.
Herr talman! Det jag funderar på är om det kanske är så att Kristdemokraternas ambition egentligen är att föräldrar generellt sett ska vara hemma mycket längre än vad övriga partier tycker. Det kanske också är det som gör att Kristdemokraterna fortsätter att vara för vårdnadsbidraget, som en majoritet i den här kammaren tack och lov har avskaffat.
Annika Hirvonen (MP):
Som många konstaterar är vi överens om att Sverige behöver en effektivare polis - en polis som är bättre på att klara upp brott, och detta i ett samhälle där brottsligheten minskar men förändras. Mer och mer kriminalitet sker på internet. Företaget har blivit den nya kofoten. Den organiserade brottsligheten är ett hot mot samhället.
Men, Kent Ekeroth, det är också hatbrotten och hoten mot utsatta grupper, politiska företrädare, journalister och andra som arbetar för demokratin.
Det är viktigt att polisen prioriterar de brott som riskerar att i grunden slita isär samhället. Hatbrott är en av de kategorierna. Vi måste bryta tudelningen, sa Annie Lööf från Centerpartiet.
Det är en självklar prioritering. Vi behöver ett gott samhälle som håller samman, sa en av hennes allianskollegor. Jag delar den ambitionen. Men vet ni vad?
2 000 poliser till kommer inte att förändra det faktum att vi har högre arbetslöshet bland dem som är nya i Sverige eller att det finns bostadsområden där eleverna går ut skolan med mycket sämre resultat än i andra områden. Vi behöver satsa på välfärden.
Vi behöver satsa på ett brett angreppssätt när det gäller utsatthet i vissa områden. Polisen är en jätteviktig del, och det är glädjande att polisen har prioriterat arbetet i de områden som är mest utsatta. Men låt oss inte låtsas att det är lösningen på utsattheten.
Låt oss inte låtsas att det är fler poliser som kommer att göra att barnen från förorten känner framtidstro. Vi behöver ett samhälle som står upp för alla människors möjlighet. Vi behöver också en polis som alla människor känner tillit till - en polis som speglar samhället.
Siffrorna vad gäller jämställdhet och mångfald inom poliskåren är för dåliga. Jag välkomnar det arbete som har initierats för att rekrytera personer till polisutbildningen som har olika bakgrund och olika språkkunskaper.
Det är viktigt för förtroendet, men det är naturligtvis också viktigt för att polisen ska kunna de språk som faktiskt talas i Sverige i dag, inte minst bland de människor som ännu inte har hunnit lära sig svenska. Den organiserade brottsligheten är ytterligare ett av de områden där regeringen gjort många riktade insatser under mandatperioden.
Vi ser att det också är ett område där det demokratiska samhället hotas. Även här krävs att hela samhället engagerar sig. Polisen är otroligt viktig, men satsningar på Ekobrottsmyndigheten och samverkan mellan andra myndigheter är minst lika central om vi ska ha ett samhälle som hänger ihop.
Annika Hirvonen (MP):
Att Sverigedemokraterna inte tycker att mångfald och jämställdhet är viktigt är ingen nyhet. Det är heller ingen nyhet att Moderaterna inte tycker att en stark välfärd är viktig. Men vet ni vad! Samhället är också polisernas arbetsplats - deras arbetsmiljö. Brottsligheten påverkas av vilket samhälle vi väljer att bygga upp.
Åtta år av nedskärningar i välfärden får konsekvenser. Nu vänder arbetslöshetssiffrorna. Ungdomsarbetslösheten är lägre än någonsin, och brottsligheten sjunker. Det finns stora utmaningar kvar, och det är anledningen till de stora välfärdssatsningarna som regeringen gör.
Det här är en del av den verklighet som vi skapar bland annat för Sveriges poliser. Ja, det behövs resursförstärkningar i polisen, men eftersom regeringen väljer välfärdssatsningar framför skattesänkningar har vi råd med både och.
Annika Hirvonen (MP):
Nyligen presenterade Sexualbrottsutredningen äntligen - tredje gången gillt - ett förslag om en samtyckesbaserad sexualbrottslagstiftning. Det rådde politisk enighet i kommittén. Mina frågor till justitieministern är: Kommer det att beslutas om en sådan här lagstiftning? Kommer den lagstiftningen i så fall även att innehålla ett förslag om ett oaktsamhetsbrott?
På så sätt höjs kraven på var och en att ta ansvar för att den man inleder sexuella relationer med deltar frivilligt.
Annika Hirvonen (MP):
Den 21 september arrangerade Centerpartiet ett seminarium i riksdagen om lagstiftning mot sexistisk reklam. Det var ett intressant seminarium där en rapport presenterades där lagstiftningen i olika nordiska länder jämfördes.
Det som blev tydligt var att för att få en effektiv lagstiftning mot sexistisk, könsdiskriminerande reklam måste det finnas en tydlig lagstiftning med sanktioner och ett engagemang hos näringslivet självt med självsaneringsmekanismer. Deltog gjorde också jämställdhetsministerns statssekreterare Pernilla Baralt, som talade sig varm för engagemanget i frågan.
Hon sa att om det inte räcker med parternas egna engagemang kommer regeringen att återkomma. Därför undrar jag, finansmarknads- och konsumentminister Per Bolund, vad regeringen kommer att vidta för åtgärder för att stoppa den sexistiska reklamen.
Annika Hirvonen (MP):
Det var glada besked. Utifrån det engagemang som visades i riksdagen, inte minst den dagen, från Centerpartiet och Kristdemokraternas Caroline Szyber - ordförande i ansvarigt utskott - bedömer jag att detta är en fråga som är angelägen för hela samhället och där det finns ett brett stöd i riksdagen. Vi är trötta på bilder av fyraåringar som poserar i bikini och på porrbussarna som åker runt i staden.
Jag hoppas att vi får se något inom kort.
Annika Hirvonen (MP):
3,6 miljoner kronor är i snitt skillnaden i inkomst under ett arbetsliv mellan kvinnor och män i Sverige.
Enligt statistik från World Economic Forum 2015 minskar dessutom lönegapet mellan kvinnor och män mycket långsamt i Sverige jämfört med både jämförbara länder och andra länder som vi normalt inte brukar jämföra oss med i fråga om jämställdhetsstatistiken. I Island minskar det med 10 procentenheter, i Sverige med bara 1 procentenhet. Mer behöver uppenbarligen göras för att uppnå jämställda löner.
Därför vill jag fråga ansvarig minister för arbetsmarknad i världens första feministiska regering: Vad gör Ylva Johansson för att se till att vi får jämställda löner för kvinnor och män?
Annika Hirvonen (MP):
Jag välkomnar den aktiva politik regeringen för på många områden för att komma åt problemen med ojämställdhet. I den skrivelse där regeringens nya jämställdhetspolitik presenterades för två veckor sedan aviserades också en handlingsplan för jämställda löner. Vilka ytterligare åtgärder avser regeringen att presentera i handlingsplanen, och hur snabbt kan vi hoppas på att den finns på plats?
Annika Hirvonen (MP):
För ett år sedan satt världens ledare i ett möte som kom att bli historiskt. De samlades och slog fast nödvändiga mål för att stävja en ohållbar klimatkris. Sedan dess har entusiasm och engagemang också präglat en rad internationella processer och, för den delen, nationella beslut.
Samtidigt ser vi hur en verklighetsfrånvänd klimatförnekare snart tillträder ett av världens mäktigaste ämbeten, och med anledning av detta vill jag fråga klimatminister Isabella Lövin: Hur bedömer klimatministern möjligheterna till framgång i det internationella klimatarbetet framöver och möjligheterna att nå de ambitiösa mål som fastställdes i Parisavtalet?
Annika Hirvonen (MP):
Jag är glad att vi kom in på frågan om klimatfinansiering. Vi vet ju att det är helt nödvändigt inte minst för att de fattiga i världen ska klara en omställning och de konsekvenser som klimatförändringarna får. Av världens fattiga är 66 procent kvinnor. Trots detta är en försvinnande liten del riktad till kvinnors insatser.
Hur arbetar den feministiska regeringen för kvinnor, kopplat till internationellt klimatarbete?