Carina Adolfsson Elgestam (S):
Målet och visionen för oss socialdemokrater är att Sverige ska vara ett jämlikt land. Ska målet och visionen kunna nås behöver fler möjligheter skapas. Barnens framtid ska inte avgöras av vad föräldrarna tjänar eller av var man bor. Utbildning och trygghet ska vara för alla så att vi kan utvecklas genom hela livet.
Kvinnor och män ska ha samma möjligheter att påverka både sina egna liv och samhällsutvecklingen i stort. Alla ska kunna förverkliga sina drömmar och utveckla sina förmågor. Ett jämlikt Sverige är ett framgångsrikt Sverige. Där tas all begåvning, alla talanger och all arbetsvilja till vara. Där bryr vi oss om varandra, och där kan man känna sig trygg.
Engagemang och nyfikenhet förvandlas till nya idéer och växande företag, och därmed till jobb och framtidstro. Så kan Sverige konkurrera med kunskap och förnyelse i en värld av ständigt tuffare internationell konkurrens. Ett jämlikt Sverige förutsätter ett jämställt Sverige.
För att minska klyftorna mellan kvinnor och män behöver en rad strukturella reformer genomföras. Att hålla samman Sverige är det viktigaste för oss socialdemokrater. I dag går utvecklingen i motsatt riktning. Unga möter stängda dörrar. Alltför många är långtidsarbetslösa. Svårt sjuka människor görs försäkringslösa.
Klyftorna ökar både mellan människor med höga och låga inkomster och mellan män och kvinnor. Den utvecklingen är inte värdig ett välfärdsland som Sverige. På längre sikt hotar detta förutsättningarna för både jobb och ekonomisk utveckling, men det går att byta färdriktning. Herr talman!
Vi rödgröna har en högre ambition än regeringen på utgiftsområde 24 Näringsliv. Vi anser att vägen till arbete går genom företag och företagande. Därför är det lite förvånande att borgarna här i riksdagen och i regeringen har gett en hel del otydliga besked just när det gäller näringslivet.
Låt mig ta några exempel. Hans Rothenberg säger här i kammaren att vi i Sverige ska vara i världsklass. Jag har ingenting emot det. Man ska självfallet spänna bågen hårt, men det gäller att landa på rätt ställe också. Vi kan ta Coompanion som exempel. Det handlar om kooperativt företagande som är på frammarsch i Sverige.
Allt fler väljer att driva företag i den här företagsformen. De får otydliga besked om framtiden och hur det ska gå med deras verksamhet. Det måste vara självklart att det ska finnas pengar till information, utbildning och rådgivning. Låt mig tydliggöra vad Coompanion gör sedan 25 år tillbaka.
Det handlar om affärsrådgivning till människor som vill starta och driva företag tillsammans. Nu får de för andra året i rad otydliga besked om huruvida de ska få de medel som krävs för att de ska kunna jobba just med rådgivning och utbildning.
Vidare har vi IFS, det vill säga Internationella Företagarföreningen, som ger råd och stöd till invandrare som vill starta företag i Sverige. Det är samma sak där. Regeringen skriver i budgetpropositionen att man avser att fortsätta med insatser för att främja företagande bland personer med utländsk bakgrund, till exempel satsning på mentorskap, rådgivning och mikrolån.
Men i själva verket innebär det beslut som vi förmodligen kommer att fatta här om några timmar en neddragning med 20 miljoner. Hur kan man då säga att det är en satsning. Det här går inte riktigt ihop. Detta är väl en viktig målgrupp? Ett tredje exempel är kvinnor som jobbar med företag.
Winnet, som tidigare hette NRC, har ca 8 000 medlemmar. De upplever att de blir godtyckligt behandlade. De har blivit lovade en basfinansiering som vi här i kammaren är överens om. Men man har ändå gjort en förändring som innebär att det har blivit projektbaserat.
Det gör att det är väldigt många tidigare resurscentrum som nu måste lägga ned eftersom de inte får några projektpengar. Detta sker i en tid när andra, särskilt inom EU, har Sverige och just det här sättet att arbeta som förebild. Nu slår man undan fötterna för dem.
Det är väldigt märkligt, speciellt eftersom regeringen vill skapa bilden av att man är företagsvänlig och i världsklass när det gäller näringslivet. Herr talman! Besöksnäringen har nämnts vid flera tillfällen under debatten. Det är en mycket viktig näring. Flera talare har tagit upp besöksnäringen, och den är mycket viktigt.
Därför kanske vi kan få en enad riksdag bakom det förslag som vi har om att det ska bli ett särskilt branschprogram för besöksnäringen där vi ska kunna satsa på forskning och utveckling. Det kanske är någonting att se fram emot. Herr talman! Handelsfrämjande åtgärder är viktiga för Sverige om vi ska kunna stå starka i en global konkurrens.
Att satsa på exportfrämjande åtgärder är därför både A och O. Vi rödgröna har andra förslag än regeringen och borgarna här i riksdagen på det området. Den internationella finanskrisen satte under 2009 tillfälligt stopp för den svenska exportens gynnsamma utveckling sedan 1990-talet.
Varuexporten, som står för två tredjedelar av den svenska exporten, föll med 17 procent, medan tjänsteexporten bara backade en knapp procent. Det är naturligtvis glädjande att den svenska exporten har återhämtat sig något nu under 2010. Det har vi kunnat se på hur många uppsägningar det blev. Det visar också hur sårbara vi i Sverige är.
Därför är det bra att regeringen och handelsministern har målet att fördubbla exporten på fem år. Det som möjligtvis är lite förvånande är att man inte är beredd att tillskjuta några pengar för att klara av den här satsningen. Vi kan konstatera att det är likadant här.
I budgetpropositionen skriver regeringen att man gör satsningar på export- och handelspolitiken. I själva verket gör man en neddragning med 15 miljoner på Exportrådets verksamhet. Detta går inte riktigt ihop. Vi hör också regelbundet hur små och medelstora företag återkommer till att de har problem att få rådgivning.
Förvisso har vi, än så länge i alla fall, de regionala exportrådgivarna, och det som de utför är inledningsvis gratis. Problemet blir nästa steg, när man behöver gå vidare och det inte finns gratis exportrådgivning. I stället ska man betala, och det är inte alltid de små och medelstora företagen har förutsättningar för detta.
När man gör sådana neddragningar på Exportrådet som det nu är fråga om blir det svårt att få pengarna att räcka för just små och medelstora företag och deras behov av hjälp. Man kan särskilt se detta när det gäller underleverantörerna, det vill säga Svensk Industriförening.
De har själva tagit initiativ till Undexo eftersom de känner att det som staten har att erbjuda inte räcker till. Samtidigt säger de i sina krav att de behöver hjälp från samhället i någon form för att klara av detta.
Det är mycket märkligt att man från borgarnas sida inte är beredd att göra den typen av satsning så att Sverige inte ska vara lika sårbart beträffande export- och handelspolitiken. Herr talman! Det finns många företag som ropar efter arbetskraft men inte hittar rätt kompetens. Samtidigt finns det många unga som inget hellre vill än att jobba.
Det behöver göras stora investeringar i kollektivtrafik, järnvägar och bostäder liksom i energieffektivisering och förnybar energi för att kunna möta klimatutmaningar och göra Sverige världsledande på grön omställning och miljöteknik. Om vi tar vara på dessa möjligheter får det många positiva följdeffekter i form av jobb och ekonomisk utveckling.
Det finns mycket kreativitet, engagemang och framtidstro, och utifrån detta kan det bara bli fler företag och fler som kommer i jobb. Och alla får en chans att växa.