KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Hur man rent praktiskt ska göra måste man ju se över i en eventuell utredning. Det är inte helt enkelt att bara flytta in borden bakom en skärm. Det är klart att man kan göra det, men då måste man också ha bevakning på det. Valförrättaren måste med jämna mellanrum gå och se efter att ingen har blandat valsedlar, gömt undan valsedlar eller helt enkelt tagit ett gäng valsedlar.
Det blir svårare att upprätthålla den kontrollen om man sätter valsedlarna bakom en skärm. Det får man överväga hur det ska göras rent praktiskt. Nja, de 200 miljonerna är ett väsentligt bekymmer för oss.
Det är ett väsentligt bekymmer att riksdagen å ena sidan drar in pengar för oss, som Maria Abrahamsson säger, och å andra sidan inte bara säger att vi inte ska tillsätta vissa utredningar utan också gärna säger att vi ska tillsätta ytterligare utredningar - vi har ett antal tillkännagivanden i den riktningen också.
Att i slutändan hamna i ett läge där vi får ihop det här är inte alldeles enkelt, men vi får se om vi kan få rätsida på det. Nu är det ju så att utredningsväsendet ligger under regeringen. Det är ett av våra viktigaste instrument för att styra landet. Jag tycker nog att man från riksdagens sida ska fundera över hur långt man vill gå för att styra utredningsväsendet.
Det är den konstitutionella balansen som man i så fall är inne och påverkar. Men som sagt i sakfrågan, det som vi talar om här i dag: Vi är inte färdiga med beredningen av den här frågan. Jag utesluter inte att vi ska titta närmare på detta. Vi behöver ju på något sätt svara på den kritik som vi har fått.
Morgan Johansson (S):
Vi öppnar upp för en översyn. Då hoppas jag att vi kan vara överens om vad vi har sagt i dag om var vi står i frågan. Tack till Maria Abrahamsson för en bra diskussion om detta! Det kan säkert av en del människor upplevas som obehagligt att behöva stå och plocka på sig alla valsedlar trots att man kanske har bestämt sig för vilket parti man ska rösta på. Men alldeles enkelt är det inte att lösa detta praktiskt.
Men mitt svar i dag ska tolkas som att vi öppnar upp för en översyn av detta.
Morgan Johansson (S):
Hans Rothenberg har ställt tre frågor till inrikesminister Anders Ygeman om jobbskatteavdragets koppling till skottdåden i Göteborg i mitten av mars. Frågorna handlar i grunden om hur vi bättre kan förhindra att sådana händelser uppkommer. Jag är ansvarig för regeringens satsning för att stärka samhällets förebyggande arbete. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Det inrikesministern sa i intervjun i Aktuellt den 19 mars var att diskussionen i samhället de senaste åren i högre grad har kretsat kring skattesänkningar och jobbskatteavdrag än förorter och segregation. Det håller jag med om. Vi har i alldeles för liten utsträckning pratat om brottslighetens orsaker och hur vi kan förebygga brott. Den här regeringen står för en politik som parallellt med insatser inom rättsväsendet också innefattar åtgärder mot brottslighetens orsaker. Det handlar om att minska klyftorna i samhället, att skapa en bra skola för alla och att stärka förutsättningarna för jobb och ökad delaktighet.
Vi vill också lyfta fram och på olika sätt stimulera andra aktörer, utanför rättsväsendet, som kan bidra till att minska brottsligheten och öka tryggheten. Detta var inrikesministerns budskap, vilket måste ha varit uppenbart för alla som hörde intervjun i dess helhet.
Morgan Johansson (S):
Det är typiskt att om man ger en moderat fyra minuter att tala ägnar han tre och en halv minut åt att tala om skattesänkningar. Det är så det är. Det är det som är huvudintresset i er politik. Det var det ni visade under de åtta åren, då ni sänkte skatten med 150 miljarder kronor. Det är tre gånger så mycket som hela rättsväsendet kostar och nästan sju gånger så mycket som hela polisväsendet kostar. Det visar tydligt vilka prioriteringar ni har.
Utvecklingen går längre tillbaka än åtta år, ska jag säga, men detta tog fart under de här åtta åren. Vi har fått en situation där vi sitter på en explosiv kombination av å ena sidan mycket högre arbetslöshet bland ungdomar, framför allt i vissa områden, och å andra sidan en fast etablerad organiserad kriminalitet.
Vi får en situation där en hel generation ungdomar på en del håll tappar sin framtidstro och inte längre ser några framtidsmöjligheter. Vad hade man att se framför sig under den borgerliga tiden? Man såg framför sig att bo hemma hos mamma tills man var 30 år och att jobba gratis i fas 3. Det var det borgerligheten hade att erbjuda. Det är klart att det då finns en risk.
Samtidigt kan man se killarna som kommer med sina fina bilar, sina guldkedjor och sin status. Det är de som är inne i de kriminella gängen. Så är det så länge det går bra för dem, innan det tar en ände med förskräckelse. Det finns en risk att en del av de ungdomar som tappar sin framtidstro i stället dras in i de kriminella gängen. Det var precis den utveckling som vi såg. Den måste vi bryta, och det måste vi göra med arbetsmarknadspolitiska insatser för de här ungdomarna.
Det handlar till exempel om en 90-dagarsgaranti. Ingen ska behöva gå arbetslös mer än 90 dagar. Det handlar om utbildningsmöjligheter, inte om fas 3 eller något annat sådant påhitt som ni har ägnat er åt under de här åtta åren utan om riktiga utbildningsmöjligheter. Det handlar om ordentliga satsningar på skolan, så att vi kan vända resultaten i skolan. Då får de en möjlighet att faktiskt växa och komma framåt, och de får en framtidstro.
Allt det sköt ni under er tid tillbaka. Ni sa: Det där bryr vi oss inte om. Det ska fixa sig självt på något sätt, bara vi sänker skatten med 150 miljarder. Så fungerar det inte. Det grundläggande problemet är just att klyftorna har ökat så mycket att vi har fått en förnyad grogrund. Det vill inte Hans Rothenberg riktigt erkänna.
Han vill, som jag tolkar honom, traska på i sina gamla spår. Hade den borgerliga regeringen suttit kvar hade vi inte sett de satsningar som den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen nu går fram med. Vi prioriterar skolan framför skattesänkningar. Vi prioriterar förebyggande insatser framför bara skattesänkningar. Vi måste bekämpa brotten som sådana och få upp uppklaringsandelen.
Men vi måste också bekämpa brottens orsaker. Det är en stor och viktig förändring i den politik som den här regeringen för i förhållande till den politik som den gamla regeringen förde.
Morgan Johansson (S):
Ibland undrar jag på vilken planet debatter förs. Menar Hans Rothenberg verkligen allvar när han säger att klyftorna inte ökade från 2006 och framåt?
Det kvittar ju hur man mäter, om man mäter andelen barn som växer upp under fattigdomsstrecket, socialbidragskostnaderna, Gini-koefficienten eller andelen som har de 20 procent lägsta inkomsterna i förhållande till den andel som har de 20 procent högsta inkomsterna. Hur man än mäter fördelningsmässigt har vi en väldigt kraftig ökning av klyftorna från 2006 och framåt.
Det som OECD sa var faktiskt att klyftorna hade växt snabbast i Sverige av i praktiken alla västländer. Det är naturligtvis effekten av att sänka skatterna med den fördelningsprofil som ni hade samtidigt som ni trasade sönder välfärdssystemen. Det gällde till exempel sjukförsäkringarna, när ni utförsäkrade tiotusentals människor från sjukkassan, och arbetslöshetsförsäkringen, som ni i praktiken har förstört och som inte längre är en generell försäkring.
När ni gjorde så drog ni isär samhället, och de sociala problemen ökade. Men det kanske inte heller finns i Hans Rothenbergs värld. Den värld som jag beskriver nu, när jag säger att vi har en generation av ungdomar som tappar sin framtidstro och inte längre ser några framtidsmöjligheter, är den värld vi måste försöka göra någonting åt. Det är därför som vi nu slår in på en ny väg.
När Hans Rothenberg sänkte skatten blev det inte högre skatteintäkter. Det där är något slags reptricksresonemang. Det är snarare så att vi har ett stort underskott nu som vi får ärva av er. Men låt oss använda de pengar som vi trots allt har till att satsa på utbildning och skapa framtidsmöjligheter för dessa ungdomar. Då kan vi bryta rekryteringen till de kriminella gängen.
Morgan Johansson (S):
Anti Avsan har frågat mig om jag anser att det görs tillräckligt för att förhindra radikalisering i svenska kriminalvårdsanstalter och om kunskaperna och metoderna för att upptäcka, förebygga och motverka radikalisering är tillräckliga inom Kriminalvården. Anti Avsan har också frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att motverka radikalisering i svenska kriminalvårdsanstalter.
Bakgrunden till frågeställningarna är de fruktansvärda attentat som inträffade i Frankrike och Danmark tidigare i år och där det finns uppgifter om att attentatsmännen har radikaliserats under tiden de avtjänade fängelsestraff. Jag vill inleda med att säga att svensk kriminalvård skiljer sig på flera sätt från många andra länder i Europa, till exempel genom att intagna bor på relativt små avdelningar och att det finns en medveten strategi med personal nära de intagna.
Inför varje anstaltsplacering görs även noggranna bedömningar av lämplig placering, bland annat i syfte att undvika olämpliga konstellationer av intagna. Dessa åtgärder bidrar till att minska risken för radikalisering i våra anstalter. Att arbeta med intagna som har kopplingar till olika extremistiska rörelser är något som Kriminalvården har mångårig erfarenhet av. Samhällets utveckling avspeglar sig även bland de intagna i kriminalvårdsanstalterna. Det är därför viktigt att det bedrivs ett kontinuerligt, långsiktigt och proaktivt arbete på området.
För närvarande pågår ett arbete inom Kriminalvården med att ta fram handlingsplaner som ska stärka deras arbete mot radikalisering. Svensk kriminalvård har en väl utvecklad underrättelseverksamhet och samverkar även med Säkerhetspolisen. Kriminalvården medverkar också bland annat i Samverkansrådet mot terrorism och i det gemensamma EU-samarbetet RAN. Kriminalvården kommer också att omfattas av den nya strategi mot terrorism som regeringen nu arbetar med.
Kriminalvården ingår också som referensmyndighet hos den nationella samordnaren mot våldsbejakande extremism. Därutöver har myndigheten många andra aktiva internationella kontakter i syfte att inhämta kunskaper från andra länder. Kriminalvården arbetar alltså aktivt och med olika åtgärder för att förhindra radikalisering i svenska kriminalvårdsanstalter. Jag är dock inte främmande för att överväga ytterligare åtgärder om behov visar sig uppkomma.
Morgan Johansson (S):
I den breda frågan om våldsbejakande extremism är vår hållning att vi måste både bekämpa den typen av verksamhet och förebygga den. Det handlar om båda delarna, både bekämpandet och förebyggandet. Anti Avsan nämnde en kriminalisering av terrorresorna. Där tar vi initiativet. Den gamla regeringen tog initiativ i debatten, men den tog inget initiativ på departementet.
När jag kom in på departementet i oktober förra året och frågade vad som hade gjorts hittills för att kriminalisera terrorresorna fanns inga papper skrivna. Vi fick börja från början med att ta fram direktiv för en utredning, som jag nu kommer att ta emot den 17 juni. Samma sak gäller tilläggsdirektivet, som riksdagen har fattat beslut om.
Vi är faktiskt redan på gång att processa fram ett tilläggsdirektiv. Det kommer att vara färdigt i närtid. Jag skulle vilja påstå att vi från allra första början tog initiativ på ett sätt som den tidigare regeringen faktiskt inte gjorde. Så långt den breda frågan om kriminalisering av terrorresorna.
Det är också oerhört viktigt att lyfta fram de möjligheter som Kriminalvården har redan i dag och vad man har gjort under lång tid, inte minst under ledning av den gamla regeringen. Det arbetet startade 2007. Vi har långtgående bevakningsmöjligheter på anstalter för att upptäcka radikalisering. Det finns möjlighet till telefonavlyssning.
Det finns ett gott samarbete med polis och säkerhetspolis. Det är möjligt att bevaka besök. Det finns konkreta, långtgående och starka möjligheter att se och upptäcka radikalisering i tid. Anti Avsan tog upp frågan om registrering och nämnde vilka möjligheter som finns i dag. För de klienter som är reella säkerhetshot finns möjlighet till registrering.
Det måste finnas, och det finns. Den viktigaste insatsen i Kriminalvården är vad jag tog upp i mitt förra inlägg, nämligen att dela upp klienterna, det vill säga separera klienter som är säkerhetsrisker. Här har Sverige bättre möjligheter än många andra länder, till följd av att det finns gott om platser i Kriminalvården.
Det här gäller förstås den religiösa våldsbejakande extremismen, men det gäller också annan organiserad kriminalitet. Där delas de som kan vara aktiva i olika nätverk upp så att de inte får sitta tillsammans. Det gäller då också annan extremism, till exempel politisk extremism. Vi jobbar med både högerextrema rörelser och vänsterextrema rörelser.
Det handlar om att upptäcka i tid, bevaka och dela upp klienterna, men jag lägger till att också höja medvetandegraden generellt i Kriminalvården. Här tycker jag att Anti Avsan är inne på rätt spår när han säger att en väg är att se till att utbilda fler inom Kriminalvården om vilket hot vi faktiskt står inför.
Det gäller inte bara dem som jobbar i Kriminalvården med högriskgrupperna utan också generellt sett. Jag är övertygad om att det kommer att bli utbildningsinsatser i de handlingsplaner som Kriminalvården nu arbetar med. Vi har en bättre situation i Sverige än på många andra håll. Vi har effektiva instrument, men vi har också ett reellt hot att förhålla oss till. Det får vi inte underskatta.
Morgan Johansson (S):
Det finns alltid mer att göra. När det gäller kriminalisering av terrorresor ska rätt vara rätt: Det initiativet togs inte i Regeringskansliet. Det togs av den här regeringen. Det var vi som gav uppdraget till utredaren. Det var vi som såg till att det kom ett direktiv. Det var ett av de allra första beslut jag fattade när jag kom till departementet.
Vi får ett betänkande den 17 juni och går vidare med frågan så fort vi kan. Jag tycker att den är angelägen, inte minst om vi ska leva upp till FN:s resolution från förra året. Då är det helt nödvändigt att vi ser till att få det här på plats. Jag tror inte att någon som är verksam i rättsväsendet är naiv i fråga om det hot som radikaliseringen medför.
Det räcker att knäppa på tv:n och att ha följt debatten de senaste månaderna för att inse att det finns en ganska hög grad av medvetenhet om problematiken inom polisen och åklagarväsendet och även inom Kriminalvården.
Det är sådant vi med våra åtgärder förebygger och försöker stoppa. Hittills är omfattningen av radikalisering i svenska fängelser, i alla fall såvitt Kriminalvården bedömer det, låg. Men man kan alltid göra någonting bättre, och därför pekar jag på att vi nog också måste höja de generella utbildningsinsatserna mer.
Morgan Johansson (S):
Mathias Sundin har frågat mig vilka åtgärder regeringen tänker vidta för att komma till rätta med långa handläggningstider av arbetstillstånd för arbetstagare från tredjeland. Inledningsvis vill jag betona att jag delar Mathias Sundins uppfattning vad gäller vikten av korta handläggningstider i ärenden rörande arbetstillstånd. Snabb handläggning gör det möjligt för svenska arbetsgivare att konkurrera om internationell kompetens på en arbetsmarknad som blir alltmer global.
Regeringen har därför givit Migrationsverket i uppdrag att för 2015 redovisa hur sökandes och arbetsgivares behov gällande skyndsam handläggning har tillgodosetts under året. En förutsättning för snabb handläggning är förstås att de sökande skickar in kompletta och korrekta underlag. Migrationsverket har även i uppgift att motverka missbruk av systemet. Det är därför viktigt att det finns en balans mellan behovet av skyndsam handläggning och behovet av att motverka missbruk.
Migrationsverket har för närvarande ett certifieringssystem för de arbetsgivare som i regel gör rätt i ansökningsprocessen, det vill säga har kompletta ansökningar med anställningsvillkor som kan ligga till grund för arbetstillstånd. Migrationsverket bedriver samtidigt ett omfattande utvecklingsarbete som bland annat innebär en fullständig digitalisering av handläggningen. På sikt kommer detta arbete att leda till kortare och mer förutsägbara handläggningstider för alla arbetsgivare och sökande, bland annat genom att det blir lättare att göra rätt vid ansökan.
Slutligen skulle jag vilja kommentera de siffror som Mathias Sundin redogör för och som enligt min uppfattning ger en missvisande bild. Enligt den senaste statistiken från Migrationsverket är handläggningstiden för arbetstillstånd för certifierade arbetsgivare i genomsnitt en vecka. För övriga arbetsgivare vars ansökningar är kompletta och inkommer digitalt är handläggningstiden i genomsnitt drygt två veckor. Längre handläggningstider beror oftast på inkompletta ansökningar.
Handläggningstiden kan också bli längre om arbetstillståndet avser branscher där det krävs särskilda utredningsåtgärder för att motverka missbruk och utnyttjande. Det är viktigt att Sverige kan attrahera den kompetens som behövs. Regeringen följer dessa frågor noga, men med anledning av Migrationsverkets pågående utvecklingsarbete ser jag för närvarande inte någon anledning att vidta ytterligare åtgärder i den här frågan.
Morgan Johansson (S):
För det första: Mathias Sundin påstår att det är möjligt att köpa sig före i någon kö. Det är inte sant. Det är inte möjligt att köpa sig före i någon kö. Det kanske är certifieringen som Mathias Sundin syftar på. Det är den ordning som tillskapades för några år sedan, 2012, för att se till att ansökningarna skulle vara kompletta.
Om man har kompletta ansökningar tar det, som jag säger i mitt interpellationssvar, en vecka eller kanske två veckor att få det här avklarat. Men om man inte har det - om man till exempel inte bifogar ett utlåtande från facket, vilket är en av orsakerna till att många av de här ansökningarna inte är kompletta - tar det längre tid.
Om man är verksam i en bransch där det förekommer mycket missbruk, fusk och fiffel och det därför måste göras en särskild utredning, då tar det också längre tid. Det var den borgerliga regeringen som införde det certifieringssystem som Mathias Sundin är så kritisk mot. Det var alltså hans egna partikamrater. Varför införde den borgerliga regeringen certifieringssystemet? Jo, för att handläggningstiderna på Migrationsverket ökade kraftigt under den tiden.
Från 2010 till 2013 fördubblades den genomsnittliga handläggningstiden från ungefär 44 dagar till 98 dagar. Därför införde den dåvarande borgerliga regeringen detta certifieringssystem. Från och med 2014 sker det inga fler certifieringar av företag. I stället har vi gått över till att försöka utveckla verksamheten genom fullständig digitalisering.
Vi ska se till att både ansökan och hantering sker digitalt. Det är mycket bättre och lättare. Mathias Sundin talar om att det tar lång tid. Ibland måste man kontrollera vad det är för företag man har att göra med.
Mathias Sundin har sina exempel, men jag har mina exempel på företag som man måste gå igenom för att se om det är seriös verksamhet. Det räcker att läsa den pågående artikelserien i Dagens Nyheter för att se att det finns arbetsgivare som är fullständigt skrupelfria. De kan tänka sig att utnyttja människor på ett sätt som vi knappt kan föreställa oss på svensk arbetsmarknad.
Resultatet av åtta år med borgerlig regering är att arbetsmarknaden har stöpts om så att folk kan utnyttjas på detta sätt. Myndigheterna har ett ansvar för att de människor som kommer hit för att jobba hamnar i en verksamhet där de får betalt för det de gör. Myndigheterna har ett ansvar för att det är en seriös verksamhet och att arbetsgivaren är seriös.
Därför finns det ett speciellt utredningsuppdrag vid misstanke om fusk och fiffel, och det drar ibland ut på tiden. Men har man ordning och reda på papperen, kompletta ansökningar och är seriös, då ska det gå igenom på några veckor. Mathias Sundin måste förstå att det finns ett reellt behov av att ha kontroll av verksamheterna.
Morgan Johansson (S):
Utgångspunkten är naturligtvis aldrig att alla är skumma. Så är det inte. Men utgångspunkten är att man måste ha något slags kontroll över sin verksamhet. Annars riskerar det att leda till den typ av missbruk som jag pekar på. Det är kanske ett bekymmer som har funnits under de senaste åtta åren. Den tidigare regeringen släppte lös en rad system som har kunnat missbrukas.
Vi har sett det på Arbetsförmedlingens område, där olika ersättningssystem har missbrukats. Även ROT- och RUT-systemen har missbrukats rätt radikalt. Det är ganska enkelt att fuska inom dessa system. Det finns ibland en övertro på att alla alltid gör rätt.
Det är precis när det finns en sådan övertro som vi hamnar i situationer där människor exploateras därför att man inte har kontroll eller ett sådant sätt att se på det. Det är klart att vi ska göra allt vi kan för att underlätta för de företag som är seriösa och som vill kunna rekrytera arbetskraft utifrån.
Det är bland annat därför jag säger: Låt oss nu jobba med de administrativa delarna. Se till att digitalisera hela processen så att vi kan snabba på handläggningstiderna. Jag tänker dock inte göra avkall på själva kontrollverksamheten, för då hamnar vi nog i allt större bekymmer.
Morgan Johansson (S):
Ola Johansson har frågat mig när jag tänker se till att Nystartsutredningens förslag i betänkandet F skuldsanering - en möjlighet till nystart för seriösa företagare blir till lagstiftning. Nystartsutredningen föreslår en särskild form av skuldsanering som ska kunna beviljas företagare som drabbats av överskuldsättning. Förslaget ska förbättra möjligheterna för seriösa företagare som gått i konkurs eller drabbats av överskuldsättning att snabbt ta itu med sin skuldbörda och kunna starta på nytt eller fortsätta med förnyad kraft.
Dagens regelverk innebär att en person som driver eller har drivit näringsverksamhet har små möjligheter att beviljas skuldsanering och få en andra chans. Så ser situationen ut trots att den förra regeringen genomförde ändringar som skulle syfta till att just öppna upp skuldsaneringsinstitutet för fler företagare. Regeringen bedriver en aktiv näringspolitik som bland annat ska främja entreprenörskap och ekonomisk tillväxt.
En viktig del i denna politik är att tillhandahålla en lagstiftning som uppmuntrar företagande och möjliggör ansvarsfullt risktagande, samtidigt som den motverkar en snedvriden konkurrens och illojala beteenden. Samhället måste tillåta en seriös företagare att misslyckas och, om så sker, hjälpa honom eller henne tillbaka till ett normalt liv igen. Regeringen ser därför positivt på Nystartsutredningens förslag. Betänkandet bereds för närvarande i Regeringskansliet, och vi arbetar för att kunna presentera förslag som ska förbättra en överskuldsatt företagares möjligheter till nystart.
Min målsättning är att en proposition ska kunna överlämnas till riksdagen under 2015.