Andreas Carlgren (C):
Tomas Eneroth har frågat näringsministern om hon avser att ta initiativ till att det införs någon form av efterfrågestimulanser för att motverka fordonskrisen samt om hon avser att verka för att öka andelen svensktillverkade fordon i den offentliga sektorns bilparker. Vidare har Monica Green frågat näringsministern om hon avser att vidta några åtgärder för att rätta till de felaktiga uppgifter hon spridit kring miljöbilspremien.
Interpellationerna har överlämnats till mig. Jag avser att besvara dem i ett sammanhang eftersom de tar upp likartade frågeställningar. Alliansregeringen ärvde en bilpark som var den mest bensinslukande i Europa. Sedan alliansregeringen tillträdde har Sverige haft den snabbaste minskningen av utsläppen inom EU.
Miljöbilspremien introducerades som ett svar på den höga bensinförbrukningen för att stimulera efterfrågan på nya miljöbilar. Satsningen uppgick ursprungligen till 250 miljoner kronor men har förstärkts med 565 miljoner kronor. Detta har varit och är en kraftig stimulans för nybilsförsäljningen.
Sedan miljöbilspremien infördes i april 2007 har andelen miljöbilar av nybilsförsäljningen ökat från knappt 15 procent till i dag drygt 30 procent.
Den stora andelen miljöbilar i nybilsförsäljningen är en bidragande orsak till att personbilarnas utsläpp av koldioxid har minskat under samma period från ca 181 gram per kilometer till 174 gram per kilometer och fortsätter att minska. Till Monica Green vill jag säga att det finns inga felaktiga uppgifter att rätta.
Mona Sahlin uttalade själv följande i Aftonbladet den 11 juni 2007: Deras - det vill säga alliansregeringens - eget bidrag till bilinköp är för lite pengar för att göra skillnad. Det handlade då om regeringens förslag att inrätta miljöbilspremie. Liknande uttalanden gjordes även av Anders Ygeman. Dessa uttalanden visar vad Socialdemokraterna egentligen tyckte om miljöbilspremien.
Att Socialdemokraterna nu har svängt efter det att miljöbilspremien har blivit en succé exemplifierar svårigheterna att hitta en linje i miljö- och klimatpolitiken. För att fortsatt stimulera till inköp av miljöbilar även efter det att miljöbilspremien har upphört den 30 juni avser regeringen att i budgetpropositionen för 2010 föreslå att miljöbilar skattebefrias i fem år.
Denna skattebefrielse är tänkt att omfatta miljöbilar som säljs från och med den 1 juli 2009. Från och med den 1 februari i år gäller att statliga myndigheter endast får köpa miljöfordon som dessutom uppfyller högt ställda trafiksäkerhetskrav. När myndigheterna handlar upp taxiresor eller hyrbilar är det också miljöbilar som gäller. Svenska fordon kan däremot inte positivt särbehandlas i dessa sammanhang.
När det gäller efterkonvertering av bilar är detta numera möjligt genom att lagen om motorfordons avgasrening och motorbränsle har ändrats. Något bidrag för efterkonvertering är dock inte aktuellt. Konverterade bilar är ofta gamla bilar med låga avgaskrav, hög bränsleförbrukning och omodern reningsteknik.
Här finns en tydlig skillnad; regeringen satsar på nya miljövänliga fordon medan Socialdemokraterna vill satsa statens pengar på gamla fordon. I syfte att säkerställa att skrotningspremien verkligen bidrar till en högre trafiksäkerhet och förbättrad miljö utgår en skrotningspremie i både Tyskland och Frankrike endast till privatpersoner som skrotar en äldre bil och samtidigt köper en ny bil.
Det finns inga entydiga belägg för att en så utformad skrotningspremie skulle ge några tydliga mervärden för den svenska fordonsindustrin eftersom den dels begränsar urvalet till enbart de kunder som har råd att köpa en ny bil, dels gynnar mindre och billigare nya bilar framför större och dyrare nya bilar, där den senare är den kategori bilar som den svenska fordonsindustrin tillverkar.
I och med EU:s bestämmelser om producentansvar för biltillverkarna, som trädde i kraft i januari 2007, togs bilskrotningspremien bort. I och med det utökade producentansvaret fick biltillverkarna hela ansvaret för insamlingen och omhändertagandet av uttjänta bilar.
Övergången till ett tydligare producentansvar ligger i linje med den strategi som förs inom andra avfallsområden. I och med att producentansvaret infördes fanns det inte längre något behov av en bilskrotningspremie ur nedskräpningssynpunkt.
För att säkerställa att den svenska fordonsindustrin utvecklar och upprätthåller en konkurrenssituation som gör den världsledande, särskilt inom områdena klimat och säkerhet, krävs kraftfulla åtgärder. Med anledning av detta har 3 miljarder kronor avsatts för att förstärka industrin, särskilt vad gäller klimatanpassad fordonsteknik. Utöver detta finns statliga kreditgarantier på 20 miljarder kronor för omställning till grön teknologi.
Sammantaget har regeringen vidtagit flera kraftfulla åtgärder som på kort och lång sikt utgör ett stöd för fordonsindustrins fortsatta utveckling av säkrare och mer miljöanpassade bilar i Sverige.