Maria Malmer Stenergard (M):
Invandring har bidragit till att skapa några av världens mest dynamiska samhällen. När invandringen och integrationen fungerar bra är det bra för ett land och ger goda förutsättningar för den som invandrar att skapa en bättre framtid för sig och sina barn. Men så blir det inte om landet tar emot fler än vad det klarar av att integrera.
Då kan invandring i stället skapa ojämlikhet och stora motsättningar. De senaste decennierna har Sverige haft en ohållbar nivå på asylinvandringen, samtidigt som vi i praktiken saknat integrationspolitik. Det förödande resultatet syns på praktiskt taget varje samhällsområde och drabbar inte minst de människor som flytt konfliktdrabbade områden, förföljelse och förtryck.
När man lyssnar till den politiska debatten tycks det vara så enkelt som att det parti som vill låta flest komma innanför de svenska fysiska gränserna är det som är mest humant. Det spelar sedan ingen roll om alla de som kommit hit får en plats i samhället på riktigt. Jag menar att det är helt fel.
Vi måste ta det fulla ansvaret för dem som vi har beviljat skydd, så att de korsar gränsen inte bara till vårt land utan också in till samhället på riktigt. Det är det som är det humana.
Den som ser problemen med integrationen och drar slutsatsen att vi faktiskt har en skyldighet mot alla som kommit hit för att stanna, men också mot alla som lever här, att minska invandringen, så att vi kan skapa förutsättningar för en god integration - den betraktas som inhuman. Alltför många väljer att bortse från problemen. Och i skygglapparnas Sverige frodas utanförskapet och hopplösheten.
Mellan 50 000 och 100 000 personer lever här utan tillstånd i ett skuggsamhälle präglat av stor utsatthet. Fyra av tio av de barn som är födda i ett annat land klarar inte gymnasiebehörighet när de slutar nian. Det livslånga bidragsberoendet och ekonomiska utanförskapet har brett ut sig. Hälften av dem som kommit hit sedan 1990 har inte blivit självförsörjande.
Skillnaden i arbetslöshet mellan svenskfödda och invandrare har aldrig varit större. Allt detta speglar vårt fruktansvärda misslyckande med integrationen. Det är ett misslyckande som krossar drömmarna. Det drabbar barnen som inte kan eller får utnyttja sin fulla potential och växa upp till att bli sitt allra bästa jag.
Det drabbar de kvinnor som visserligen kommit undan krig och oroligheter men som inte ges möjlighet att åtnjuta den frihet och jämlikhet som borde vara en självklarhet för alla i Sverige. Det går att vända utvecklingen. Jag är helt övertygad om att vi kan göra det. Men det krävs enormt mycket. En förutsättning är en kraftigt minskad invandring under lång tid. Fru talman!
De senaste tio åren har nästan en halv miljon människor sökt asyl i Sverige. 400 000 asylrelaterade uppehållstillstånd har beviljats. Trots att antalet asylsökande har minskat jämfört med rekordåret 2015 sticker vi fortfarande ut. Första halvåret i år har vi tagit emot tio gånger så många asylsökande som Finland och Norge.
Vi kan inte fortsätta sticka ut i förhållande till andra jämförbara länder. Vår asylinvandring ska inte vara högre än i våra nordiska grannländer. Ska vi nå det volymmålet måste det migrationspolitiska regelverket ligga på en absolut miniminivå. I Moderaternas, Kristdemokraternas och Sverigedemokraternas budget slår vi också fast att svensk invandringspolitik bör anpassas efter den rättsliga miniminivån enligt EU-rätten. Men det kommer inte att räcka, fru talman.
Därtill behövs kvalificering till välfärden, ett uppvärderat medborgarskap, skärpt identitetskontroll, fler återkallelser av uppehållstillstånd och ett återvändande som faktiskt fungerar. Allt detta är också bra för integrationen. Våra generösa välfärdssystem låser i praktiken in människor i utanförskap. Jag är övertygad om att de allra flesta som kommer till Sverige vill vara med och bidra.
Men med omfattande bidrag utan förväntningar och förhoppningar om att kunna bidra av egen kraft blir det svårare att komma in i samhället. Det är inte humant. Bidragslinjen kommer aldrig att bygga ett samhälle starkt. Därför är det rätt och viktigt att vi i Moderaternas, Kristdemokraternas och Sverigedemokraternas budget tar det första steget mot kvalificering till våra välfärdssystem.
Vi gör också en stor satsning på att få människor att lämna landet när de har fått nej på sin asylansökan. I dag är det bara hälften av dem som har fått nej på asylansökan som lämnar landet frivilligt. Detta är en bidragande orsak till det växande skuggsamhället. På Migrationsverkets förvar placeras personer som riskerar att avvika innan utvisningen kan verkställas. Men förvaren är få, och de är överfulla.
Brist på förvarsplatser ska inte få till följd att personer som borde tas i förvar inte blir det eller att förvarstagna personer släpps för att lämna plats till mer prioriterade ärenden, vilket nu förekommer. Antalet förvarsplatser i Sverige måste bli fler, och det behövs också en förvarsanläggning i norra Sverige.
Vi höjer därför anslagen till Migrationsverkets förvarsverksamhet med 75 miljoner kronor under 2022 och 150 miljoner kronor per år från 2023. Detta kommer dock inte att räcka. Förvaren behöver kompletteras med möjlighet till elektronisk övervakning. Därför avsätter vi pengar i budgeten även till detta. Det är viktiga åtgärder för att säkerställa att ett nej i asylprocessen också blir ett nej på riktigt. Fru talman!
Den här budgeten innehåller långt ifrån allt som krävs för att vända utvecklingen och få ordning på invandringen. Den uppgiften är enorm, men jag är övertygad om att den går att lösa. Med den här budgeten tar vi viktiga steg mot en mer ordnad invandring, och när regeringen har bytts ut ska vi se till att också få ordning på Sverige. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Slutligen, fru talman, vill jag önska talmannen, utskottskollegorna och kansliet en riktigt god jul och ett gott nytt år. Vi ses på det nya året!