Peter Althin (KD):
Ärade ledamöter, framför allt de närvarande men även de frånvarande, och alla åhörare! Jag yrkar bifall till Kristdemokraternas reservation nr 26 under punkt 23.
I det här betänkandet behandlas, som vi redan har hört, 134 motionsyrkanden avseende en mängd frågor som har bäring på tvångsmedel, bevisning, stöd och skydd för vittnen, säkerhet i domstolar, nämndemän, utnämning av högre domare med mera.
Det här är oerhört viktiga frågor för samhällets rättssäkerhet, samhällets rättstrygghet. Det är därför, tycker jag, besvärande att majoriteten i stort sett när det gäller alla dessa frågor avslår motionsyrkandena.
För oss kristdemokrater är detta viktiga frågor, och vi tar dessa förslag på allvar - förslag för att uppnå ett rättssäkrare samhälle med större förutsebarhet och större rättstrygghet.
Jag tänker inte, herr talman, gå in på alla våra reservationer - det kan möjligtvis kännas som en uppmuntran inte bara för talmannen utan även för andra - men jag ska ta några av punkterna för att följa rättskedjan. Vi har en reservation, nr 9, om forskning om förundersökningarnas kvalitet - en oerhört viktig fråga.
Varför har förundersökningarna så ofta så dålig kvalitet? Bland annat kan det konstateras att majoriteten av förundersökningarna läggs ned, och frågan är då varför. Vad beror förundersökningarnas bristande kvalitet på egentligen? Det vore intressant att veta. Vi har sagt att det är nödvändigt med ytterligare forskning om förundersökningarnas kvalitet.
Om förundersökningarna håller dålig kvalitet finns nämligen en risk att brottsoffrens rättigheter åsidosätts. Detta är en viktig rättssäkerhetsfråga. Man kan säga att detta är grunden för lagföringen, för med dåliga förundersökningar blir det dåliga rättegångar och ett dåligt utslag av förhandlingen. Här vill vi lägga kraft på att försöka få ytterligare och bättre forskning.
Jag fortsätter i rättskedjan, herr talman. När det gäller delgivning av åtal tycker vi - det är reservation nr 11 för den som vill följa med - att delgivningssystemet måste ses över. Det är oerhört ofta som det fallerar. Man kan hålla sig undan under den tid som krävs för att en preskription ska hinna infalla.
Sedan spelar det för min del inte så stor roll om det är polisen eller kronofogdemyndigheten som ska få bättre resurser för att effektivt kunna delge ett åtal. Detta är en viktig fråga i rättskedjan för ett rättssäkrare samhälle. Om jag fortsätter i rättskedjan kommer jag till själva förhandlingen.
Det finns nu nya bestämmelser när det gäller bevisning i hovrätten som är väldigt såsiga och svåra och få grepp om. Vad menar de? Vilka slutsatser ska man dra av dem? Målsättningen är uppenbarligen att det ska bli besvärligt att höra om vittnen eller andra bevispersoner. Endast då det blir aktuellt att ställa nya frågor ska man kunna göra ett omförhör. Det är mycket märkligt.
Vem bestämmer om det ska ställas nya frågor? Hur kommer det att fungera? Jag ifrågasätter starkt om detta är förenligt med Europakommissionens artikel 6 om en rättvis rättegång. Ett samhälle där vi upplever att rättegångarna inte är rättvisa är ett samhälle som saknar rättstrygghet, som saknar den elementära tryggheten i domstolarna.
För att man ska känna trygghet i förhandlingen är det viktigt, menar jag, att jag kan föra fram den bevisning som jag anser är nödvändig. Därför har vi i reservation nr 23 föreslagit att den regel om bevisning i hovrätten som nu är införd tas bort.
En annan viktig fråga som också har med rättskedjan att göra är: Hur ska vi involvera föräldrarna i förhandlingar där ungdomar under 18 år antingen står som målsägande, finns med som vittnen eller är tilltalade? Hur ska vi engagera föräldrarna?
Här ligger det till så - som möjligen någon känner till; annars kan jag tala om det - att den målsägande får ersättning när han kommer till förhandlingen. Den tilltalades föräldrar kan också få ersättning för kostnaden för att inställa sig. Föräldrar till en målsägande och föräldrar till vittnen får dock ingen ersättning.
Förslaget för att få ett rättstryggt samhälle och rättstrygga förhandlingar och för att engagera föräldrarna under förhandlingen är alltså att föräldrar till barn under 18 år, alldeles oavsett om barnen är tilltalade, målsägande eller vittnen, ska få ersättning för sin inställelse så att man får med föräldrarna i förhandlingen. Här har vi inte kommit särskilt långt.
Jag besökte förra året Brasilien och såg hur ungdomsdomstolarna fungerade. Där såg man med skärpa och med starkt engagemang från domaren i ungdomsdomstolen till att föräldrarna var med. När det kom fram till beslut såg man också från domstolens sida till att föräldrarna fanns med i behandlingen. Att se till att föräldrarna finns med är en viktig rättssäkerhetsfråga.
Jag har varit med om många förhandlingar där föräldrarna inte kände till att barnet var vare sig målsägande, tilltalad eller vittne. De visste ingenting om detta och fanns inte med förrän långt senare. En annan del när det gäller rättstryggheten och rättssäkerheten är medborgarnas förtroende för domstolarna. Där handlar det inte minst, vill jag säga, om utnämningsförfarandet när det gäller de högre domarna.
Här finns egentligen ingen insyn. Det är ett så kallat kallelseförfarande, och när det gäller hur det går till är det ganska mörkt. Ska medborgarna tro på att vi har de bästa domarna i de högre instanserna måste det vara öppenhet i tillsättandet av domarna. Detta har vi också ett förslag på i reservation nr 41, som vi har tillsammans med alliansbröderna Moderaterna och Folkpartiet.
Slutligen finns det en reservation, nr 26, om parters och vittnens säkerhet. Det är den, herr talman, som jag har yrkat bifall till. Där står nämligen hela alliansen med, tillsammans med - i varje fall än så länge - Miljöpartiet. Det är av stor vikt hur det fungerar i själva domstolslokalen.
Nu byggs det nya domstolar som blir bättre än de varit tidigare, men fortfarande finns det väldigt många domstolar där vittnen, tilltalade, målsägande, advokater och åklagare finns i samma rum. Många målsägande vill inte träffa en tilltalad. Många vittnen vill inte träffa motpartens vittnen. Man känner osäkerhet och otrygghet.
Här menar vi att regeringen bör vidta åtgärder för att se till att säkerheten för parter och vittnen ökar. Allt detta är en del i hela intresset för ett rättstryggt och rättssäkert samhälle.
Dessa processrättsliga frågor är oerhört viktiga för rättssäkerheten, för rättstryggheten, för tryggheten för vittnen, för tryggheten för parter och för tilltron till domstolarna. Men som jag redan har avslöjat, herr talman, nöjer jag mig med att yrka bifall till reservation nr 26. Jag står dock bakom alla Kristdemokraternas reservationer.