Peter Norman (M):
Tack för interpellationen, Kent Persson! Det är en viktig interpellation och ett viktigt bolag. Om man satte Vattenfall på börsen och sedan dividerade marknadsvärdet med nio miljoner svenskar skulle man se att det blev en mycket stor peng per svensk, för det är ett otroligt viktigt bolag för hela folkhushållet. Jag tror rent allmänt att ett bolag mår bra om det har fyra ordentliga kraftcentrum.
Det ska vara en stark företagsledning, det ska vara en stark styrelse, det ska vara en stark ägare och det ska gärna också vara ett starkt lokalt fack. Då tror jag att bolag mår ganska bra. I de företagsskandaler som har inträffat i Sverige, Europa och även USA de senaste tio tjugo åren har det oftast varit så att någon av de här fyra hörnpelarna har fallerat. Det har ofta varit ägarfunktionen, och det har ibland varit styrelsefunktionen.
Vad gäller Vattenfall tror jag att man kan säga att bolaget har haft en stark företagsledning, men det har inte historiskt sett haft ordentliga kraftcentrum i form av ägare eller styrelse. Nu har vi en ny styrelse i Vattenfall sedan drygt ett år tillbaka som jag är väldigt nöjd med. Vi är närmare bolaget, vill jag påstå, än vad man har varit tidigare. Vi har träffar med ordförande och vd åtminstone en gång i kvartalet då jag själv och statssekreteraren är med.
Ofta sker det träffar även mellan kvartalsmötena, och statssekreteraren talar med ordföranden om inte varje vecka så i alla fall nästan varje vecka. Vattenfall har ett tydligt uppdrag, och jag vill hävda att det blev stärkt för två år sedan när det ändrades från att man var ledande i Sverige till att bli ett av de ledande i Europa.
Det är en större utmaning att vara ett av de ledande i Europa än att vara det ledande i Sverige i omställningen till en förnyar energimix. Däremot kan jag hålla med Kent Persson om att bolaget borde ha agerat snabbare historiskt. Men det är viktigt nu, tycker jag, att bolaget och ägarna, det vill säga svenska folket representerat av mig som ägarminister, går hand i hand och är överens om tagen framöver.
Det drygt senaste året har vi ägnat åt exakt detta. Vi har träffat bolagsledningen ibland, styrelsen ibland och haft möten på tjänstemannanivå ibland för att bli överens med bolaget om att det är hit vi är på väg. Det var för att verkligen fastslå detta som vi hade en extra bolagsstämma i november.
Därför är det en poäng, tycker jag, att bolaget och ägaren talar samma språk och är överens om saker och ting, till exempel punkten om selektiva avyttringar med fokus på koldioxidintensiv produktion för att reducera finansiell exponering av koldioxidutsläpp.
Man ska dock ha klart för sig att Vattenfall har ett dilemma just i dag och i den närmaste framtiden, och det är att de tillgångar som bolaget har i form av koltillgångar är de tillgångar som ger det största kassaflödet. Det är från de pengarna som de kan investera i förnybar energi, så det hela hänger ihop.
Skulle Vattenfall göra en dramatisk försäljning av koltillgångarna i dag skulle de inte heller få ett kassaflöde som möjliggör pengar till investeringar i förnybar energi. Det hela hänger alltså ihop. Det är lite av en atlantångare, men nu vänder vi den. Nu är ägaren, styrelsen och företagsledningen överens. Detta manifesterades på bolagsstämman då statssekreteraren, ordföranden och vd:n höll var sitt tal med samma innebörd.
Det är viktigt att återigen slå fast att det är 65 miljoner ton 2020 som gäller, även om jag håller med Kent Persson om att bolaget borde ha agerat snabbare och tidigare i den här frågan.