Caroline Helmersson Olsson (S):
Jag har med stort intresse lyssnat på föregående talare. Det finns många intressanta idéer och bra förslag. Men jag är ändå så tråkig att jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer.
Mitt motiv till detta är förstås det som föregående talare har tagit upp: Vi har haft en grundlig gymnasieutredning som har lämnat nära nog hundra förslag till regeringen. Remisstiden gick ut den 1 mars. SKL fick förlängd tid och kom in med sitt remissvar i går. 190 remissvar har kommit in.
Låt oss nu analysera, diskutera och bereda dessa förslag för att förbättra gymnasieskolan. Svensk skola behöver genomtänkta reformer - eller kanske reformvård, där vi förädlar det vi har.
Det är viktigt att lyssna på forskare, huvudmän, skolans professioner, arbetsmarknadens parter med flera. Det är också klokt att avvakta Skolkommissionens förslag, som kommer i april, och se vad vi kan hämta där.
Vi behöver också samordna våra gymnasiediskussioner och förslag med Vägar framåt, strategin för unga som varken arbetar eller studerar. Några var inne på tillträde till högre utbildning. Det kom en sådan utredning i går. Kanske behöver vi också samordna oss med folkhögskolorna, vilket flera var inne på, och regeringens satsningar på rätten till komvux.
Gymnasiepolitiken behöver ses i ett större sammanhang, och det har flera före mig belyst. Låt mig poängtera att för Socialdemokraterna och regeringen är det viktigt att hitta långsiktiga, stabila överenskommelser på skolområdet där kunskap, likvärdighet och bildning står i fokus.
Jag ser fram emot kommande debatter och förslag. Kanske blir de lite hårdare än denna; vad vet jag? Jag vill också påpeka att regeringen inte bara bereder och analyserar. Under tiden som Gymnasieutredningen behandlas tas viktiga steg där förändringen är viktig. Regeringens satsning på Samverkan för bästa skola utvidgas nu till gymnasieskolan.
Det är ett sätt att stärka skolorna med tuffast förutsättningar, och fler få då möjlighet att klara av en gymnasieutbildning. Mina kamrater i kammaren vet att jag brukar tala mycket om de gymnasiala yrkesprogrammen. Det kommer jag att göra i dag också. Antalet studenter har minskat, och flera utbildningar har lagts ned.
Det har framför allt drabbat de industritekniska programmen. Statistik från SCB visar att Sverige kommer att sakna många gymnasialt yrkesutbildade om inget förändras. Därför måste vi förändra. Yrkesprogrammen är basen för industrins och välfärdens kompetensförsörjning.
Vi har börjat arbetet med att stärka gymnasiets yrkesprogram, bland annat genom att utveckla yrkescollege och införa yrkesutbildningens år. Låt mig säga något om yrkesutbildningens år. Det är en unik satsning på svensk yrkesutbildning.
Initiativtagarna Worldskills Sweden, LO, Svenskt Näringsliv och Utbildningsdepartementet med regeringen i spetsen har beslutat att satsa extra resurser på att prioritera och lyfta den svenska yrkesutbildningen för att möta arbetsmarknadens efterfrågan.
En väg att göra detta är att öka attraktionskraften på yrkesutbildningen genom en satsning på olika åtgärdsprogram som kommunicerar bilden av vad en modern yrkesutbildning faktiskt innebär och innehåller. Det är viktigt för samhället men givetvis också för ungdomarna som ska välja dessa utbildningar. Det är jätteviktigt.
För det första ska fler elever välja yrkesprogram som sin gymnasieutbildning. För det andra ska svensk yrkesutbildning hålla världsklass. Kvaliteten är skiftande. Det råder enighet om att ett uthålligt kvalitetshöjande arbete är nödvändigt.
Samarbete och samverkan ska uppmuntras för att utveckla utbildningar och stärka den arbetsplatsförlagda utbildningen. För det tredje ska yrkesprogrammen betraktas som en möjlighetsinriktad utbildning. Man kan mycket väl få in entreprenöriellt lärande.
Många elever och föräldrar upplever att yrkesprogrammen är ett andrahandsval som snarare stänger dörren än öppnar. Det finns en stor enighet om att denna attityd ska förändras. Denna satsning kommer att fortsätta de närmaste åren, och jag tror att just samarbete och samverkan med näringslivet och arbetsmarknadens parter är vägen framåt.
Vet ni förresten vad som har hänt i dag? Jo, Sveriges viktigaste landslag, yrkeslandslaget, har haft återträff. Vi går också fram med försöksverksamheten med branschskolor. Detta kommer att möjliggöra olika branschers kompetensförsörjning i små yrken. Frågan om introduktionsprogrammen skulle egentligen min kollega Elisabet Knutsson tala om.
Den är värd en egen debatt och diskussion, men hur vi har det på våra introduktionsprogram är också en sak som behöver snabbehandlas. Jag vill slutligen påpeka att gymnasieskolan i sin helhet har ett vidare uppdrag än att utbilda för arbetsmarknaden eller för vidare utbildning.
I skollagens 15 kap. 2 § preciseras gymnasieskolans syfte och anges att "gymnasieskolan ska ge en god grund för yrkesverksamhet och fortsatta studier samt för personlig utveckling och ett aktivt deltagande i samhällslivet".
Nu kommer den andra käpphästen: Det är därför vi socialdemokrater länge har hävdat att de gymnasiegemensamma ämnena ska vara just gemensamma och ge grundläggande behörighet även på yrkesprogrammen.
Fokus har inte enbart varit på behörighetsfrågan, utan ett modernt arbetsliv och samhälle ställer också krav på kommunikativa färdigheter i svenska och engelska, men även matematisk förmåga; detta är viktigt. Att alla elever ges en bred gemensam kunskapsbas understryker gymnasieskolans breda uppdrag.
Jag ska bara säga en sak till. Avhoppen från gymnasiet ska minska - det är jätteviktigt. Fler elever ska lämna gymnasieskolan med fullständiga betyg. Vi ska ha trygghet och studiero i gymnasieskolan.