KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ingemar Kihlström (KD):
Jag vill rikta min fråga till justitieminister Morgan Johansson. Skjutningarna i Sverige fortsätter och når nya skrämmande nivåer. Inledningen av 2022 har det högsta antalet som registrerats de senaste fem åren - 18 personer har hittills dödats i Sverige i de 72 skjutningar som polisen registrerat. Att skjutningarna fortsätter i hög takt på svenska gator är fruktansvärt och kan inte ses som annat än ett misslyckande för den regering som haft ansvaret under snart två mandatperioder.
Rikspolischefen har i två skrivelser, den senaste i slutet av 2021, efterfrågat utökade befogenheter och lagändringar för att möta våldets eskalering. Regeringen har dock inte mött upp med förslag enligt polisens begäran. Trenden måste brytas. Gängens våld måste få ett stopp. Det finns ett förslag till utskottsinitiativ i justitieutskottet som möter rikspolischefens begäran, men Socialdemokraterna kommer att rösta ned detta.
Kommer justitieministern att möta rikspolischefens begäran om åtgärder, när nu S i justitieutskottet genom sitt agerande avvisar denna begäran?
Ingemar Kihlström (KD):
Jag tackar Kalle Olsson för ett inspirerat och engagerat tal. Jag är ny i socialförsäkringsutskottet, så jag har inte alla svar på frågorna. Men jag kan konstatera att Kalle Olsson inledde med att säga att det finns mycket kvar att göra. Då reflekterar jag över att ni har varit åtta år vid makten, och ändå har ni liksom inte tagit tag i frågan.
Kalle Olsson talar om att Pensionsgruppen är viktig. Jag tolkar budskapet från Kalle Olsson som att Socialdemokraterna är villiga att gå in fullt ut i Pensionsgruppens arbete. Men finns det några förbehåll? Det finns en uppfattning att de som vill gå in i Pensionsgruppen, som ställer upp på kraven, också kan vara med framöver.
Vi vet att det nu finns partier som inte fanns i riksdagen när Pensionsgruppen bildades. Det råder en helt annan parlamentarisk situation nu. Jag har förstått att tidigare signaler från Socialdemokraterna inte har varit solklara. Är man villig att gå in med full kraft i Pensionsgruppen även om det kan vara gångbart att bredda den?
Om man nu tycker att Pensionsgruppen är så utmärkt kan man titta på det garantitillägg som vi diskuterar och som också lyftes fram. Det diskuterades faktiskt inte på något sätt i Pensionsgruppen innan det genomfördes. Tycker Kalle Olsson att det var en bra hantering av det garantitillägg som blev resultatet för att Magdalena Andersson skulle kunna tillträda som statsminister?
Ingemar Kihlström (KD):
Jag tackar Kalle Olsson för inlägget men kanske inte för frånvaron av svar på de frågor jag ställde angående hur man ser på Pensionsgruppens fortsatta arbete, vilka som ska delta och hur man ska vara. Det är faktiskt så, Kalle Olsson, att det finns fler partier som kämpar för de äldre. Det var faktiskt vår budget som tog bort skillnaden i beskattning mellan lönebidrag och så. Det kan vi titta på. Vi kan också blicka framåt. Vad behöver vi göra?
Jag kommer tillbaka till garantitillägget, som man kan säga hanterades vid sidan om Pensionsgruppen. Tycker Kalle Olsson att det var ett bra sätt? Jag delar den uppfattning som Kalle Olsson har att man ska ha Pensionsgruppen för att ha långsiktighet. Vi ska inte ha det så att det vilar på budgetbeslut, vilket det gjorde på det här sättet. Och det garantitillägg som togs fram gjorde inte att pensionssystemet blev enklare.
Vi var på ett pensionsforum för inte så länge sedan. Där sa de främsta experterna i Sverige att vi har ett system som ger bra pension för väldigt många - jag delar åsikten att vi behöver se till att fler får till det - men samtidigt är väldigt komplicerat. Det är väldigt svårt även för dem som är de yttersta experterna, för det har varit lite lappa och laga. Det här kan vi nog vara lite ansvariga för båda två, så jag säger inte att inte vi också varit med i det.
Men jag vidhåller att vi behöver ha långsiktighet. Där är Pensionsgruppen - som jag bedömer behöver breddas så att vi får ett brett underlag för dem som ställer upp på de kriterier som gäller - det viktiga. Jag upprepar min fråga. Hur ser Socialdemokraterna på fortsättningen för Pensionsgruppen, och vad tycker man om hanteringen av det garantitillägg som senare till och med sågades av Pensionsmyndigheten för att man i viss grad tog bort respektavståndet?
Var det en bra hantering under förra året?
Ingemar Kihlström (KD):
Jag tackar Kalle Olsson för frågan. Jag tror att vi ska vidga frågan, precis som Kalle Olsson säger. Jag ville beröra att pengar inte är allt utan att det är väldigt viktigt att prata om att vi behöver ge de äldre värdighet och skapa möjlighet att bryta ensamheten och skapa trygghet.
Men om vi nu ska prata om elräkningarna, som i viss mån hör hemma på ett annat område men naturligtvis har en indirekt verkan, är det naturligtvis så att vi behöver se till att det finns en pension som gör att människor kan betala räkningen oavsett om det gäller mat, hyra eller el. I vissa fall gäller det även drivmedel, för det är ju också så att många äldre som är aktiva behöver transportera sig eller bli körda av sina släktingar.
Vad gäller elstödet är det de facto så att det förslag som nu har presenterats baseras på det uppdrag som den tidigare regeringen gav. Det handlade om att se hur man kunde föra tillbaka de flaskhalsavgifter som har tagits ut av dem som bor i område 3 och 4. Det är ju så det är.
Som jag sa tidigare har vi samtidigt en situation där vi inte kan ha det som enligt norsk modell, där vi spär på inflationen. Samtidigt kan vi konstatera att situationen vi har med höga elpriser har grund i att vi inte har tillräckligt mycket el. Jag tycker att man kan titta lite in mot sig själv, Kalle Olsson.
Om vi inte hade stängt kärnkraftverk så hade vi haft betydligt mer el, och då hade vi också haft ett annat uppdrag. Nu handlar det om att se till att elräkningen kan betalas. Regeringen har presenterat en modell, och vi kommer att se till att genomföra den.
Ingemar Kihlström (KD):
Tack så mycket, Kalle Olsson! Jag tror att Kalle Olsson ska gå hem och titta sig i spegeln. Ansvaret för att vi får de elpriser vi har i Sverige vilar på det parti och den konstellation som har haft makten under åtta år. Man borde kanske ta till sig lite av den saken innan man raljerar över det vi säger här.
Det är de facto så, Kalle Olsson, att vad jag vet har de som bor i område 1 och 2 inte betalat de flaskhalsavgifter som det handlar om att betala tillbaka. Det här är retroaktivt. Den minister vi har, Kalle Olsson, har sagt att vi inte lämnar någon i sticket. Vi kommer att se till att även pensionärer och andra kan betala räkningarna framöver.
Det borde den socialdemokratiska regeringen ha tänkt på. Men nu tittar vi framåt. Nu går vi vidare. Vi ser till att pensionärerna både får en god pension och kan betala räkningen oavsett om det gäller elräkningen eller dieselavgiften när de ska tanka bilen. Vi kommer att jobba och ta hand om det.
Ingemar Kihlström (KD):
Det är lite spännande att lyssna till Ola Möller i den här debatten. Man kan få intrycket att det är den borgerliga nya regeringen som har haft makten i åtta år och att Socialdemokraterna har tillträtt för åtta veckor sedan. Det är faktiskt tvärtom, Ola Möller. Det är ert parti som har haft ansvaret de senaste åtta åren.
Vi kan konstatera att det partiet inte har haft majoritet i riksdagen utan har varit tvunget att anpassa sin politik på många områden och kanske ta beslut som man inte tyckte om. Men vi kan också konstatera att Sverige i dag har en situation där integrationen inte har fungerat. Vill Ola Möller flytta också det bakåt ytterligare åtta år och säga att vi som då hade makten står för den situation som vi har i dag?
Vi kan bara titta på påskhelgens kravaller. Var det en lyckad integration vi såg hända där? Vi kan konstatera att i snitt hundratusen personer har fått uppehållstillstånd i Sverige varje år under det senaste decenniet. Trots det har också ett tusental personer gått under jorden. Är det en lyckad migrationspolitik? Vi ser resultatet i dag av de åtta gångna åren vid makten.
Precis som föregående talare har sagt konstaterade den före detta statsministern Magdalena Andersson att hon inte såg några stora problem med migrationspolitiken. På Ola Möller låter det däremot som att det problematiska är de förslag som lagts fram av partier som har haft makten i åtta veckor och som kanske inte riktigt hunnit sjösätta alla förslag eftersom vi vill utreda dem först. Jag vill fråga Ola Möller om han är nöjd med den integration som har skett under de åtta år vi har bakom oss.
Ingemar Kihlström (KD):
Jag tackar Ola Möller, som låter diskussionen flöda utanför migrationens område. Jag kan passa på att upplysa Ola Möller om att trots att våra partier inte har samma mål för biståndet har Sverige fortfarande det näst frikostigaste biståndet i Europa. Det är bara Luxemburg som ger mer. Vi vill även fokusera biståndet så att det verkligen gör nytta, något som den tidigare regeringen var ganska kallsinnig till att utvärdera.
Vad gäller kvotflyktingar ska kvotflyktingsystemet vara det huvudsakliga. Vi kan väl vara ärliga: Är det verkligen de migranter som Ola Möller lyfter fram, som är behjärtansvärda och som ska ha en fristad, som har fått en fristad i Sverige? Migrationsverkets chef sa för bara någon vecka sedan att vi i Sverige fortfarande tar emot mellan fem och tio gånger fler än övriga nordiska länder.
Det är en situation som inte är hållbar. Av de som har kommit till Sverige är det dessutom endast 50 procent av de som har kommit från Mellanöstern som är självförsörjande efter 20 år i Sverige. Cirka 1,3 miljoner invånare i arbetsför ålder kan inte försörja sig själva. Merparten är personer som har invandrat till Sverige.
Om Ola Möller tycker att det är lyckad integrationspolitik är det okej. Men det är det inte för oss. Vi ser att det behöver ske förändringar. Och i Tidöavtalet har vi pekat ut ett antal förändringar som behöver utredas. Ola Möller ska kanske också få reda på att många av de förändringar som har skett under de här åtta åren har skett på grund av tillkännagivanden från riksdagen. Det var i många fall några andra som talade om vad regeringen skulle göra.
Jag hoppas att vi kan föra en debatt vidare på området.
Ingemar Kihlström (KD):
Jag tackar Jonny Cato. Det är trevligt att ses igen. Vi har ju setts i utskottet, och nu får vi samarbeta här. Jonny Cato har lång erfarenhet på området, och jag vet inte riktigt vad Hans har sagt i alla ärenden. Dock kan jag konstatera att vi stärker rättssäkerheten på migrationsområdet.
Jag vill särskilt lyfta fram att det står i Tidöavtalet att rättssäkerheten ska öka, bland annat vad gäller ett ärende som jag vet att Hans har engagerat sig väldigt mycket i, nämligen konvertitfrågan. Vi har sett en brist på både kunskap och engagemang som upplevts hos en del av de tjänstemän som har hanterat den. Det är bra att genomlysa frågan så att det blir rätt. Den inkluderar naturligtvis också hbtq-personer.
Jag kan referera till det migrationsministern svarade på den frågan i en artikel i går i Dagens Nyheter: Ibland finns behov av att göra en snabb förändring av säkra länder-listan. Utan att ha varit delaktig i alla diskussioner in i Tidöavtalet kan jag personligen se att i det som lyftes fram av bland andra Tony Haddou görs det bedömningar som kan skilja från en dag till en annan.
Jag tror att det är viktigt för rättssäkerheten att man kan göra de bedömningarna. Det är nu regeringen som gör bedömningen, och jag ska upplysa Jonny Cato om att i regeringen sitter Moderaterna, Kristdemokraterna och Liberalerna - med ett nära samarbete med Sverigedemokraterna. Det är alltså inte riktigt korrekt att säga att det är Sverigedemokraternas bedömning som kommer att gälla. Det kommer att vara regeringen som gör bedömningen, och det är en fråga som vi kommer att jobba med i fortsättningen i Tidöavtalets anda.
Ingemar Kihlström (KD):
Jag tackar Jonny Cato för engagemanget. Jag tror att om jag skulle stå här och ge alla svar på alla frågor som Jonny Cato har behövs det inte utredningar, och det är väldigt viktigt att man utreder. Precis som jag sa i det tidigare replikskiftet gällande upphävande av permanenta uppehållstillstånd handlar det om att utreda rättsprinciperna.
Tidöavtalet tar en historisk utgångspunkt i att göra ett antal förändringar av migrationspolitik som inte är fullt i funktion just nu. Vi kan konstatera att det är många partier som har lett fram till den situation som är just nu. Vi behöver göra förändringar, och det är viktigt att rättssäkerheten kommer.
Det är nämligen så att vad gäller permanenta uppehållstillstånd finns det i alla fall från vårt parti inte ett ögonblick en tanke att det är de som har skyddsskäl, de som har flytt från våld och förtryck och som hotas till livet, vars uppehållstillstånd ska omvandlas. Det handlar om att ge skydd för personer. Men vi kan samtidigt konstatera att vi har ett skuggsamhälle i vårt land.
Vi har också personer som det är viktigt att utreda. Är det rättssäkert att kunna pröva permanenta uppehållstillstånd? Utredningen kommer att visa det. På samma sätt behöver andra frågor som ligger här utredas. Vi kommer att sätta till alla krafter vi kan för att komma tillbaka med exakta svar på de frågor som Jonny Cato har, för vi kan konstatera att den migrationspolitik som rått den senaste tiden inte har lett till en lyckad integration.
Vi behöver vända skeppet, och det lovar vi att göra.
Ingemar Kihlström (KD):
Jag kan konstatera att i Tidöavtalet finns det ett antal förslagspunkter. Det talas om en stram migrationspolitik. Vi behöver förändra den. Vi ska ha en inspektion för migrationsfrågor. Vi föreslår asylansökningsområden, inre utlänningskontroll, elektronisk övervakning och sådant. När det gäller permanenta uppehållstillstånd vill jag läsa upp hur det uttrycks i avtalet.
Det står så här: "En utredning ska se över under vilka förutsättningar befintliga permanenta uppehållstillstånd ska kunna omvandlas, till exempel genom att med en tidsfrist ge berörda uppehållstillståndsinnehavare realistiska möjligheter att erhålla medborgarskap. Sådana förändringar ska ske inom ramen för grundläggande juridiska rättssäkerhetsprinciper."
Jag har full respekt för min kollega Asplings juridiska kunskaper, men jag vilar i det som står i Tidöavtalet - att en utredning ska se över under vilka förutsättningar befintliga permanenta uppehållstillstånd ska kunna omvandlas. Att stå här och definiera detta till punkt och pricka är som jag ser det att gå före denna utredning.
Och precis som jag sa tidigare handlar det inte ett ögonblick om att mönstra ut permanenta uppehållstillstånd för dem som har skyddsskäl. En person som har skyddsskäl får stanna även om det tidsbegränsade uppehållstillståndet inte kan omvandlas till ett permanent. Det handlar alltså om en utredning för att se under vilka förutsättningar det kan ske om det kan ske.
Ingemar Kihlström (KD):
Jag tackar Ola Möller för den enorma tilltron till den makt och kunskap som jag besitter - högre än den ministers som är tillsatt att vara här. Man kan konstatera att ordet vandel inte är ett nytt ord. Det är Ola Möller säkert medveten om. Det finns som rättsprincip redan i dag även om det inte används. Att det finns med tycker jag är vettigt att utreda. Ola Möller efterfrågar exempel.
Där får jag nog göra Ola Möller lika besviken som jag blev över uteblivna svar i mitt replikskifte med honom. Jag tycker att det är att föregå en utredning. Vi har satt ned foten på ett antal områden. Vi har också konstaterat att den regering som i åtta år haft ansvaret för migrationspolitiken inte har satt ned foten för att göra förändringar som gör att vi skapar en integration som fungerar i Sverige.
Vi kommer i Tidöavtalets anda att utreda och komma tillbaka så snart vi kan, men det ska naturligtvis ske utifrån ett rättssäkert perspektiv där vi inte godtyckligt fattar beslut. Jag har full tilltro till Regeringskansliet, där vi sitter. Jag kanske också ska upplysa Ola Möller om att det är tre partier som utgör regeringen.
Även om Sverigedemokraterna har en klar linje är det faktiskt så att det finns en minister och att en utredning ska göras, naturligtvis i nära samarbete med Sverigedemokraterna. Vi kommer att genomföra den politik vi har slagit fast, men vi kommer att göra det på ett rättssäkert och väl utrett sätt. Jag kommer tillbaka till Ola Möller med exempel när sådana finns på bordet.
Ingemar Kihlström (KD):
Jag tackar för frågorna, Annika Hirvonen. Jag kan konstatera att situationen i Sverige är sådan att det råder en osund konkurrens. Företagen utnyttjar systemet så som det är uppbyggt i dag. Vi kan också konstatera att Sverige, som jag sa i mitt anförande, sticker ut i hela Västeuropa. Sverige accepterar mycket låga lönenivåer för arbetskraftsinvandring, vilket skiljer ut Sverige.
Företag som utnyttjar situationen driver bort hederliga företag som får sluta eller gå i konkurs. Vi kan se att det just nu finns ett brett stöd i kammaren för att gå i propositionens riktning, det vill säga ta steg för att skapa en seriös arbetskraftsinvandring och arbetsmarknad i Sverige.
Det främjar hederliga företag och är ett steg framåt i att kontrollera hur arbetstillfällen skapas för dem som befinner sig i vårt land i dag och inte har arbete. Det är till alla invånares och företags bästa.
Ingemar Kihlström (KD):
Jag tackar Annika Hirvonen för följdfrågan. Jag kan konstatera att man i det uppdrag som vi har kommit överens om i Tidöavtalet ska se över såväl nivåer - det som Jessica Rosencrantz nämnde - som undantag och speciella lönekrav för enskilda yrkesgrupper. Jag tror att vi behöver komma till rätta med detta.
Det är en i grunden bra reform från 2008 som har gett oss mycket i Sverige, men den behöver kompletteras med kravnivåer. Det ska ske på ett sådant sätt att man tar vara på både arbetstagare och företag och skapar regler som är förutsägbara för alla. Jag tror att detta är en av pusselbitarna för att skapa en bra situation.
Jag får återkomma med det exakta innehållet när vi ser vad utredningen som ska komplettera den här propositionen ger.
Ingemar Kihlström (KD):
Jag vill också rikta min fråga till migrationsminister Maria Malmer Stenergard. Precis som tidigare talare sa finns det många människor som lever i Sverige illegalt. Varje år går, som nämndes, tusentals personer under jorden, ofta i samband med ansökan om asyl. Kristdemokraterna har länge förespråkat ett system med asylansökningsområden, eller som det nu kallas, transitcenter, för att säkerställa en rättssäker och snabb hantering.
Alla som söker asyl skulle enligt denna modell hänvisas till dessa områden, och som det står i Tidöavtalet finns inriktningen att den ska införas. Direktiv ska tas fram för att analysera hur modellen kan införas i enlighet med det asylprocedurdirektiv som finns. Utgångspunkten i Tidöavtalet är att hela asylprocessen ska ske i transitcenter. Fru talman!
Min fråga till migrationsministern är därför: När bedömer ministern att det skulle kunna vara möjligt med en förändring som innebär att asyl söks i asylansökningsområden?
Carina Ödebrink (S):
Det här handlar om att sätta brottsoffren i centrum. Men det handlar också om en effektiv kriminalvård som har en god verksamhet och som också kan jobba för att stärka samhällsskyddet och skapa förutsättningar för människor som begår brott att få hjälp och stöd att lämna den kriminella banan.
Det är inga konstigheter alls. Adam Marttinen är mycket väl medveten om att riksdagen har ett tillkännagivande, och det är det som mycket av det arbete som vi i dag diskuterar tar sikte på. En utredning tog upp de här frågorna, och i propositionen står det också väldigt tydligt om det som Adam Marttinen tar upp.
Det tycker jag inte är några konstigheter. Jag tycker snarare att det är Sverigedemokraternas skyldighet att redovisa på vilket sätt man ska kunna göra riskbedömningarna när det gäller vilka som ska få stanna kvar och vilka som kan bli föremål för villkorlig frigivning.
Det finns egentligen ingenting i den kriminologiska forskningen som med tydlighet visar att riskbedömningarna är tillförlitliga, så jag tycker att det är Sverigedemokraternas skyldighet att redovisa hur man ska hantera detta.
Carina Ödebrink (S):
Jag utgår från att ledamoten Marttinen har läst frigivningsutredningen och andra underlag i detta sammanhang. Här sägs det tydligt att för att en förlängning av verkställigheten i fängelse ska kunna ge återfallsförebyggande effekt även efter frigivning bör det rimligtvis också kunna påvisas att verkställigheten i fängelset är verkningsfull.
De viktigaste slutsatserna som dras av den forskning som finns är att längden på tiden i fängelse inte tycks ha någon positiv återfallsförebyggande effekt jämfört med verkställighet i frihet. Jag tycker att vi bör grunda politik på vetenskap och beprövad erfarenhet.
Det handlar också om att kunna ha två tankar i huvudet samtidigt: De som döms för brott ska straffas för det, men vi ska också säkerställa att de får hjälp och stöd att kunna lämna kriminaliteten bakom sig. Adam Marttinen sa i sitt inledande anförande att Sverigedemokraterna har en helt annan syn i dessa frågor. Det visar sig ju tydligt.
Vi socialdemokrater har en politik som handlar om både och, både att utkräva ansvar och straff och att hjälpa till ett annat liv. Vår politik bygger inte på att låsa in människor och kasta bort nyckeln.
Carina Ödebrink (S):
Jag vill inledningsvis yrka bifall till regeringens proposition om ett avskaffande av grundavdraget vid bestämmande av brottskadeersättning och avslag på motionerna i anslutning till betänkandet. Den som drabbats av en skada till följd av brott kan få skadan ersatt av staten genom så kallad brottsskadeersättning enligt reglerna i brottsskadelagen.
Efter en bred översyn trädde en ny brottsskadelag i kraft den 1 juli 2014; flera förändringar syftade till att stärka brottsoffers rätt till brottsskadeersättning. Nuvarande lagstiftning innebär att ett grundavdrag ska göras vid bestämmandet av ersättning. För närvarande uppgår det till 1 500 kronor. Ärenden om ersättning prövas av Brottsoffermyndigheten.
När brottsskadeersättning betalats inträder staten i brottsoffrets ställe och kan kräva tillbaka det utbetalade beloppet från den person som orsakat skadan. Fru talman! Trots dagens bestämmelser om grundavdrag görs det i dag undantag från regeln i vissa situationer.
Det gäller exempelvis om det handlar om barn som bevittnat brott eller om det finns andra särskilda skäl. Dessa undantag innebär en gränsdragningsproblematik och är inte alltid enkla att göra. Det finns därför goda skäl att inte längre göra denna skillnad mellan brottsoffer. Enligt regeringen finns det goda skäl att avskaffa regeln om grundavdrag.
Det är dem riksdagen nu har att ta ställning till. Om grundavdraget avskaffas säkerställs att alla som beviljas brottsskadeersättning alltid får ersättning även för den del av skadan som motsvarar grundavdraget. Förslaget innebär förbättrade möjligheter för brottsoffer att få ersättning för skador i samband med brott. Systemet blir också mer lätthanterligt och lättbegripligt för brottsoffer.
Dessutom bidrar ett avskaffat grundavdrag till att terrorismdirektivets brottsofferbestämmelser får bättre genomslag i Sverige.
Carina Ödebrink (S):
För alla de kvinnor som varje dag misshandlas och ofta råkar ut för våld som leder till döden vill jag ställa en fråga till statsministern. Varje månad dödas minst en kvinna i Sverige av våld i nära relationer. I genomsnitt är det 16 kvinnor per år.
Förra året mördades 22 kvinnor i vårt land. Ofta är förövaren mannen som kvinnan älskar eller har älskat. Mäns dödliga våld mot kvinnor sker nästan uteslutande inom hemmets fyra väggar och beskrivs ofta som privata tragedier. Många gånger finns barn hemma som blir vittnen och som ibland också försöker att gripa in.
Misshandel och dödligt våld mot kvinnor skördar många offer men innebär också stora kostnader för samhället. Det är ett samhällsproblem som förtjänar största möjliga uppmärksamhet. Sverige är ett av världens mest jämställda länder. Jag vill därför fråga statsministern vilka ytterligare åtgärder han avser att vidta för att mäns misshandel och dödliga våld mot kvinnor ska upphöra.