KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
Vi är tydligen överens om att det byggs alldeles för lite och att vi vill göra någonting åt det. Det tycker jag är bra. Där har vi en grogrund för att vi ska kunna samarbeta. Vi behöver mer samarbete nu, inte mindre. Vi behöver se till att vi får stabilitet i det här landet och se till att vi kan se framåt. I samarbetsregeringens budget finns förslag på 250 000 nya bostäder fram till 2020.
Vi hoppas på att det går igenom. Jag beklagar att byggnationen tvärnitade efter valet 2006. Vi skulle behöva se framåt och hjälpas åt i de svåra situationerna. Jag är glad över att finansmarknadsministern också sträcker ut en hand och tycker att vi ska försöka ha så lite käbbel som möjligt i det här och inte försöka ta kortsiktiga politiska poänger.
Som jag sa i mitt förra inlägg tycker jag att den som tar ett lån också ska fundera på hur man betalar av det. Den som är satt i skuld är inte fri.
Monica Green (S):
Jag vill något kommentera det sista. Man hoppar in i debatten utan att ha varit med i de andra debatterna och tror sig komma med sanningar. Det får man göra om man vill. Men det vore klädsamt om man då också tog del av det andra och inte bara rycker ut en mening.
Det som skedde under den socialdemokratiska regeringens tid var att vi först bestämde oss för att halvera arbetslösheten, eftersom vi hade för hög arbetslöshet i landet. Moderaterna vägrade att ta det till sig. De sa att det var fullkomligt omöjligt. Det kommer aldrig att gå. Ni bara hittar på saker. Ni vet inte vad ni gör, och ni kommer aldrig att lyckas med det. Moderaterna ville absolut inte vara med och bidra till att sänka arbetslösheten.
Men vi lyckades halvera arbetslösheten. Nästa delmål vi satte upp var att halvera sjuktalen i sjukförsäkringen. Vi började med det arbetet under 2002 och fram till att vi förlorade valet 2006. Vi hade steg för steg arbetat ned de höga sjuktalen, som jag håller med om var alldeles för höga. Vi hade kunnat fortsätta med det. De fortsatte sedan att sjunka under den borgerliga regeringens tid ett tag.
Men de senaste åren har de ökat igen. Arbetslösheten har ökat, och antalet sjukskrivna har ökat trots att ni har försämrat för de arbetslösa. De borgerliga politikerna tror att om man bara sänker tillräckligt mycket tvingas människor att ta ett jobb. Många borgerliga politiker tror att människor är sjuka och arbetslösa frivilligt.
Därför har den borgerliga politiken gått ut på att om man sänker ersättningarna - det ni kallar för bidrag - tvingas de att ta ett jobb. I teorin, och i praktiken om man sitter inlåst på ett partikansli, kan man kanske tycka att det låter bra. Men i verkligheten är det något annat. Nu har det visats väldigt tydligt att både arbetslösheten och sjukskrivningstalen ökade under den borgerliga regeringens tid.
Monica Green (S):
Jag tror också att det i allra högsta grad handlar om politiska värderingar. Vi socialdemokrater är eniga om att vi ska ge förutsättningar för att skapa jobb. Vi menar att vi gör det genom att investera i bostäder, i välfärd och i tågunderhåll. Jag ska ta tågunderhåll som exempel.
Underhållsarbetare på järnvägen sägs just nu upp i hundratal på flera ställen över hela landet - så var det också under förra året - trots att det finns ett stort behov av att underhålla järnvägen. Vi vill också investera i arbetsmarknadsutbildningar, så att de arbetslösa faktiskt kan ta de jobb som finns. Matchningsproblemen är jättestora. Investeringar skapar faktiskt förutsättningar för de nya jobben.
Visst handlar det om politiska värderingar. Vi har en uppfattning, och de borgerliga politikerna har en annan och tror att sänkta skatter löser allt. Det låter bra i retoriken och när man tittar på tabeller i sina stängda kammare att om man bara sänker skatterna, och mest för dem som har det allra bäst, blir det fler jobb. Så är det i teorin. Problemet är bara att det i praktiken inte blir så.
Arbetslösheten ökade under den borgerliga regeringens tid. Dessutom blev det inte bättre under de senaste åren när det gäller sjuktalen, utan de började öka igen. Både arbetslösheten och antalet människor i sjukförsäkringen ökade alltså. Då stämmer inte teorin med praktiken. Och det är faktiskt ute i verkligheten som vi får titta på hur det funkar. Det är det som vi socialdemokrater gör.
Vi skapar förutsättningar för jobb genom att investera och genom att göra människor trygga.
Monica Green (S):
Tack för en mycket viktig interpellation! Det är jättebra att Sten Bergheden nu, i opposition, börjar intressera sig för frågan. Om jag rekapitulerar läget lite grann kan jag säga att Sten Bergheden och hans partikamrater inte var särskilt angelägna eller agerade särskilt skyndsamt i den här frågan när de var i regeringsställning. Snarare var det tvärtom. De hade åtta år på sig.
De fick påtryckningar från MHF, som hade goda idéer, och från oss, som motionerade i frågan och ville skynda på den. Men i regeringsställning var man inte särskilt angelägen om att det skulle gå fort. Jag är glad dels för att Sten Bergheden är i opposition - det är jag mycket glad för - dels för hans nyvaknade intresse för den här frågan.
Nu kan vi tillsammans fortsätta att skynda på den så att det blir som vi socialdemokrater vill, en utbyggnad av alkobommar i hela landet. Det behövs. Jag är säker på att även ministern anser det.
Den borgerliga regeringen lämnade efter sig ett stort budgetunderskott och allting måste finansieras krona för krona. Jag har full förståelse för det, men jag vill att den här frågan ska hanteras fort. Vi räddar liv om vi kan skynda på saken och se till att alkobommarna blir utbyggda, om vi ser till att man använder den fantastiska resurs det är att kunna stoppa bilarna vid gränsen och göra ett utandningsprov. Det finns information på sju olika språk.
Man kan haffa personer tidigt och stoppa dem som är onyktra. På det sättet räddar vi liv. Det går dessutom att bygga ut.
Man kan digitalt kontrollera att körkortet är giltigt, och det finns också annat som man kan passa på att kontrollera digitalt när man fällt ned bommen och chauffören redan står där och blåser. Det finns alltså saker som kan utvecklas med systemet. Visst vill vi ha en utbyggnad i hela landet. Jag är glad över att det började i Göteborg.
Jag är ledsen över att den borgerliga regeringen plockade ned systemet. Det hade varit bättre att låta det stå kvar när man hade chansen. Däremot valde den socialdemokratiska regeringen att låta försöket i Stockholm fortgå, att låta bommarna stå kvar, vilket jag tycker är bra. Det var ett mycket bättre beslut än den borgerliga regeringens, för de valde att plocka ned i Göteborg. Man behöver ge tydliga signaler till dem som jobbar med det här.
MHF och andra som tagit fram det fantastiska systemet, bland annat i Tibro, vill jag som skaraborgare passa på att säga, behöver tidigt en signal om åt vilket håll det lutar. De behöver också en signal från ministern om att riktningen är rätt. Vi behöver alkobommar i alla hamnar. Vi skulle dessutom kunna utveckla det hela, för vi behöver dem också på campingplatser och på andra ställen.
Vi måste se till att vi får bort de onyktra förarna från våra vägar. Vi behöver ha en säker trafik i landet.
Monica Green (S):
Jag har ingen annan uppfattning än statsrådet. Men jag vill att detta ska byggas ut i hela landet, och jag vet att det är möjligt. Det går att göra till exempel med en femårsplan. Man kan låta inblandade parter få uppdraget att bygga ut det allteftersom. Man kan konvertera gamla stationer som använts tidigare till gränskontroller. Då får man ett kontrollerat införande till rimliga kostnader.
Tyvärr är det den borgerliga budgeten som gäller, och ni har inte avsatt några pengar. Ni bestämde er för att försöksverksamheten skulle ta slut den 1 december förra året. Vi valde att fortsätta den, trots att det är er budget, där det inte finns finansiering, som gäller. Men tack vare en initiativrik minister gick det att hitta lösningar, så att försöksverksamheten nu finns kvar i Frihamnen i Stockholm.
Ni plockade ned försöksverksamheten i Göteborg. Ni tyckte att det räckte med ett försök. Vi valde att låta försöket i Frihamnen fortsätta, för vi tycker att det här är så viktigt. Vi vill över huvud taget komma åt den olagliga trafiken i det här landet, och en del av denna är just trafik med onyktra förare. Det är farligt, det är förödande.
Många människor har fått sätta livet till för att vi varit för slapphänta mot onyktra förare i trafiken. Det behövs en uppryckning. Jag är nöjd och glad över att vi nu har en minister som tar de här sakerna på allvar, ser till att man pö om pö kan bygga ut detta i hela landet och inte tycker att det är roligt att bara klippa band och göra försök för att sedan plocka ned verksamheten och försöka ta poänger i opposition.
Ni hade åtta år på er, men valde att bara göra försök. Vi gör politik på riktigt. Vi tar ansvar, och det är jag glad över.
Monica Green (S):
Jag är glad över att vi har en finansminister som tar jobben på allvar. Den gamla regeringen misslyckades med sin jobbpolitik, och därför förlorade de valet. Jag är glad över att vi nu har en regering som fokuserar på jobben och en finansminister som sätter jobben först. Jobb kommer till genom utbildning.
Därför var det bra att vi hade ett förslag om utbildningskontrakt. Jobb kommer också till genom att vi anställer fler lärare och fler inom välfärden. Bland annat därför behövs extratjänsterna i välfärden. Där kan man visa vad man går för och kanske på sikt också bli anställd. Det behövs också fler arbetare inom äldrevården.
Därför var det bra att det fanns satsningar på äldrevården i vår budget. Jag beklagar att Sverigedemokraterna, Moderaterna, Kristdemokraterna, Centerpartiet och Folkpartiet gjorde gemensam sak och röstade ned alla de förslagen. Med dem hade vi kunnat få fart på utbildningen och jobben snabbare.
Monica Green (S):
Det mest häpnadsväckande i den här debatten är väl att MUF:arna försöker tricksa med sina ord fram och tillbaka. De påstår saker som finansministern gör och inte gör för att fokusera på något annat. Det som verkligen är intressant är ju att den gamla regeringen misslyckades med sin jobbpolitik. Det var också därför som svenska folket valde att rösta bort den.
Man kan ha att göra med dåliga förlorare, men någon gång måste man kanske se framåt i stället för att satsa bara på skattesänkningar, som den gamla borgerliga regeringen gjorde. Man satsade till exempel 19 gånger mer på skattesänkningar än vad man satsade på skolan. Det är kanske viktigare att satsa på det som ger jobb. Vi socialdemokrater anser att utbildning ger jobb.
Vi tycker att människor ska få fler chanser till utbildning genom hela livet. Det ska finnas möjlighet till validering, och man ska ha bättre chanser att hitta jobb med matchning och så vidare, vilket var ett av de stora problemen under den gamla borgerliga regeringen. Sedan kan ju moderater tricksa sig igenom debatter här, men det hjälper ju inte.
Vad vi behöver göra är att satsa på jobben och få igenom våra förslag med utbildningskontrakt, 90-dagarsgaranti, extratjänster, satsning på fler lärare, mindre grupper i skolan och allt det som gör att människor blir rustade för att ta de nya jobb som kommer att växa fram. Dessutom ska vi satsa på jobb på arbetsmarknaden i hela landet.
Det tycker jag är betydligt viktigare än att fokusera på vad finansministern eventuellt har sagt och inte sagt. Det är viktigare att se resultaten. Med vår politik satsar vi jobben, och det kommer att visa sig.
Monica Green (S):
Det blir lite märkligt när borgerliga ledamöter går upp och slår sig för bröstet och påstår att de har gjort något åt tonnageskatten när de under hela förra mandatperioden, bortsett från det sista året, motarbetade den.
Riksdagen beslutade redan 2007 att regeringen skyndsamt skulle arbeta med en lagstiftning om tonnageskatten, men den borgerliga regeringen tvärnitade. Efter riksdagsbeslutet blev det stiltje trots flera påtryckningar från riksdagen. I stället hänvisade den gamla regeringen varje år till pågående utredningar.
År 2009 presenterade EU-kommissionen några strategiska mål för Europas sjötransporter. Kommissionen efterfrågade då en rad åtgärder, bland annat sjöfartsstrategier och konkurrenskraft i europeisk sjöfart. Man föreslog också tonnageskatt. Inte heller det bet på den gamla regeringen.
Men till slut hade den borgerliga regeringen inget val eftersom både oppositionen och EU-kommissionen tryckte på och krävde att något måste hända. Då tillsatte ni en utredning, och det var ju bra. Men kom inte och påstå att ni har legat på för att införa tonnageskatten.
När vi drev frågan var Anders Borg hela tiden emot, ända till förra våren då han plötsligt vände. Så värst mycket till handlingskraft såg inte jag när jag satt i trafikutskottet och var i opposition. Jag förstår att de borgerliga ledamöterna vill ta åt sig äran, men det är inte sant.
Monica Green (S):
Jag rekommenderar Hans Rothenberg att läsa protokollet. Jag sa att det var bra att man till slut kom med en utredning trots att Anders Borg var emot, emot och emot under hela den borgerliga perioden, under den förra regeringens tid. Jag tycker att de moderata riksdagsledamöternas uppvaknande är bra. Vi såg dem aldrig fäktas för en tonnageskatt i kammaren under den förra mandatperioden.
Om nu Hans Rothenberg vill ha så mycket beröm säger jag: Vad bra! Det kanske till och med var bra att ni kom i opposition så att ni kan börja slåss för den tonnageskatt som vi behöver och som vi slagits för under två mandatperioder. Jag ger rätt i att vi har jobbat med frågan under en väldigt lång tid, och det får jag också ta på mig.
Jag tycker dock att det är mer anmärkningsvärt att de borgerliga ledamöterna är så heta på gröten nu, ett halvår efter det att vi vann valet. De hade åtta år på sig och lyfte inte ett finger. Eftersom vi verkar vara rörande överens är det väl bara att se framtiden an med tillförsikt och hoppas att vi snart får se vår efterlängtade tonnageskatt.
Monica Green (S):
Om jag fick välja mellan fler lärare eller subventionerade hemtjänster skulle jag välja fler lärare. Om jag fick välja mellan fler fritidspedagoger eller skattesubventionerade poolrengöringar skulle jag välja fler fritidspedagoger.
Om jag fick välja skulle jag välja högre utbildning, forskning, validering, omskolning och så vidare framför subventionerade skatterabatter för hemtjänster. Jag har lyssnat på den här bombmattan av borgerlig propaganda här, och man blir lite förskräckt över människosynen.
Vi får höra att det är så bra för invandrarkvinnorna att de får städa hemma hos de vita kvinnorna så att dessa kan göra karriär. Jag värjer mig mot den människosynen. Jag tycker att våra nya svenskar ska vara välkomna hit och kunna ta jobb, få möjlighet till utbildning eller omskolning, få lära sig det nya språket och komma in på arbetsmarknaden.
Historiens vingslag hörs över den människosyn som finns bland de borgerliga ledamöterna, och det gör mig ganska obehaglig till mods att vi har sådana tendenser här. Jag hör också någon som säger att 40 000 kronor i månaden inte är en hög lön.
Oj - undersköterskorna i hemvården skulle nog bli jätteglada om de plötsligt skulle få dubbelt så hög lön. Den människosyn som flera ledamöter har här gör mig rädd. Jag vill ha ett jämlikt, jämställt och solidariskt samhälle där vi ställer upp för varandra och ser till att använda skattepengarna på effektivast möjliga sätt.
Vad är det mest effektiva om vi vill höja möjligheterna för alla och inte bara för några få? Jo, då får vi faktiskt fundera på hur vi använder pengarna på bästa sätt. Jag vill höja utbildningsnivån. Jag vill se till att alla våra barn får möjlighet till en bra skolgång. Jag vill inte att det ska vara så stor skillnad och att några ska kunna köpa sig möjligheten till en gräddfil för sina barn bara för att man är om sig och kring sig.
Det är faktiskt inte de barn som mest behöver läxhjälp som i dag får det. Jag skulle vilja att skolan ger alla barn läxhjälp. Alla som behöver läxhjälp ska få det, inte bara de som är om sig och kring sig och som gör avdrag för att de har möjligheten. Vi ska väl ändå vara överens om i den här kammaren att ju högre inkomst man har, desto högre avdrag kan man göra.
Jag hör att några försöker räkna på ett annat sätt, men det är inte min bild. Avdrag tjänar alltid höginkomsttagarna på. Dessa tycker förstås inte själva att de är höginkomsttagare. Man anpassar sig ju alltid till sin nya nivå och tycker inte att man har särskilt höga inkomster, och därför måste man ha en skatterabatt för att inte olagligt köpa svarta tjänster.
Jag tycker att det är märkligt med synen som säger att sjuka och arbetslösa ska ha lägre ersättningar, för annars gör de inte rätt för sig. Det kan ju vara så att de är hemma på pin kiv. Men de som har råd, de ska ha skatterabatt för att göra rätt för sig, annars tänker de skaffa svarta tjänster på olaglig väg. Jag får inte detta att gå ihop. Jag litar på människor.
Jag tror faktiskt att de som kan vara med och bidra vill göra det också så att vi får ett bättre samhälle för alla och inte bara för några få. Jag vill hålla ihop samhället, inte dra isär det.
Monica Green (S):
Om jag trampade på en öm tå gör jag genast en pudel och ber om ursäkt! Jag har aldrig beskyllt någon för att vara rasist. Där får ni kolla i protokollet. Däremot vill jag att de som kommer till Sverige ska känna sig välkomna och få möjlighet att skaffa sig en utbildning. Désirée Pethrus fortsatte med att säga att hon absolut inte tycker som Monica Green, att det är fel att invandrarkvinnorna ska städa i svenskarnas hem.
Men samtidigt ska vi tänka på att flyktingströmmarna ökar, och 47 procent av dem som jobbar inom RUT-jobben är invandrarkvinnor. Jag tycker att Désirée Pethrus pratar omkull sig själv. Men det är möjligt att hon har en röd tråd i sitt tänk.
Jag hör henne i alla fall påstå samma sak en gång till, trots att ni tog avstånd från det själva, nämligen att det absolut inte var invandrarkvinnorna som skulle ha de här jobben. Ni påstod att jag hade fel när jag sa så. Nu ser Désirée jättefrågande ut.
Jag vill påstå att det är viktigare att de som kommer i dag, och som ofta till och med har väldigt hög utbildning, får hjälp med validering och omskolning. De behöver få en chans att använda sina kunskaper, för dem behöver vi. Teknikerna, elektrikerna, läkarna, sjuksköterskorna - vi behöver dem alla. Vi behöver lärare, språkundervisning och läxhjälp till alla barn.
Jag vill hellre satsa de gemensamma skattepengarna på det än på att subventionera de här tjänsterna för dem som tjänar allra bäst. Vi ska också ha klart för oss att RUT inte kommer att försvinna.
Monica Green (S):
Jag begärde ordet för att den verklighetsbeskrivning som Niklas Wykman gav var, jag vet inte vad jag ska kalla den men den var i alla fall inte sann. Det är verklighetsflykt när man beskriver det som om allt var guld och gröna skogar under den borgerliga regeringens tid. I själva verket hade vi 65 miljarder i överskott när den borgerliga regeringen tillträdde efter valet.
Det förvandlade man till 85 miljarder i underskott. Man föredrog gigantiska skattesänkningar som ger mest till dem som har det allra bäst, vilket fått till följd att färre arbetar inom den offentliga sektorn för att ge service till medborgarna, alltså färre per invånare.
Den borgerliga regeringen brukade säga att de hade höjt anslagen, men de glömde bort, eller visste inte hur man räknade, att vi blev fler, att en halv miljard fler behövde vård, skola, omsorg och så vidare, och att man därför behövde anställda ännu fler. Men det gjorde inte den borgerliga regeringen. Tvärtom blev det per tusen invånare färre undersköterskor, sjuksköterskor, lärare och så vidare.
Det kunde inte den borgerliga regeringen räkna ut. Däremot kan också jag se att det går att effektivisera och förbättra vård och omsorg genom till exempel ny teknik. Jag har sett många goda exempel på att vård med hjälp av it-teknik gör det möjligt för människor att få daglig kontakt med sin sjuksköterska eller läkare.
Den möjligheten hade man inte tidigare, särskilt när det är långt till vårdcentralen.
It underlättar för dem som ska ge vård och för undersköterskor som ska köra långt varje dag och besöka människor, och framför allt underlättar den för vårdtagarna, som får en daglig kontakt och känner trygghet med hjälp av den nya tekniken.
Visst finns det möjligheter till en typ av effektivisering, men vi får inte glömma att det också behövs människor i vården, människor som tar hand om våra gamla och sjuka. Därför kan vi inte fortsätta som på den borgerliga regeringens tid, då man föredrog skattesänkningar framför att ge service och omtanke till våra gamla och sjuka.
Monica Green (S):
Jag vill göra några kommentarer, då jag blir lite förvånad över inläggen. En del kan jag hålla med om. Det går att effektivisera vissa saker. Men när jag hör borgerliga ledamöter plädera för skattesänkningar i stället för fler lärare och bättre omsorg om de gamla blir jag bekymrad över att man har den människosynen.
Man vill hellre sänka skatterna mest för dem som har det bäst i stället för att ge en bättre service, anställa fler lärare, satsa hårt på utbildning och anställa fler som tar hand om våra gamla och sjuka. Men det ger jobb att se till att vi har bra skatteintäkter och att vi kan använda dem på ett bra sätt. Den borgerliga regeringen nådde aldrig överskottsmålet.
I stället hade de en politik som gjorde att vi kom allt längre och längre bort från överskottsmålet. Man sa: Vi ska nå det sedan. Nästa år sa man: Det får ske ännu längre fram. Detta upprepades år efter år.
Då tycker jag att det är bättre att se över hur vi ska göra i stället, så att vi har någonting som vi faktiskt kan uppnå i stället för att ha de här teoretiska modellerna för mål som den borgerliga regeringen såg till att vi aldrig nådde.