KBLab/rixvox huggingface dataset:
Pyry Niemi (S):
Jag trodde att vi talade om EU och Kuba och inte Venezuela i det här sammanhanget. Men för sakens skull ska jag svara på frågan. Detta finns omnämnt - inte som krav på Kuba, men det står att länderna är bundsförvanter. Men skulle vi börja ställa olika särkrav på Kubas utrikespolitik visavi ett antal länder som det har haft kontakter med eller inte, då är det naturligtvis en diskussion som man måste ta upp i hela avtalstexten.
Det är vad det handlar om. I den här propositionen reflekterar vi över relationen mellan EU och Kuba. Det är där det står. Jag har svårt att föreställa mig att regeringen och även EU skulle sätta upp specifika regelverk i ett sådant här avtal visavi Kubas hela utrikespolitiska agenda.
Största fokus har legat på hur man ska demokratisera, skapa mänskliga rättigheter inom Kuba, skapa ekonomiskt välstånd och så vidare. Jag är lite förvånad över att Venezuela kommer upp som en aspekt på avtalstexten från Kristdemokraterna just nu. Varför regerade inte den dåvarande borgerliga regeringen på det när man väl satte igång att diskutera detta? Det skedde 2014.
Skulle man ha tagit in det i avtalsdiskussionerna under EU-flaggan på den tiden? Det gjorde man inte. Uppenbarligen har vi följt den traditionen i de avtalstexter som nu ligger på bordet för ratificering.
Pyry Niemi (S):
Jag förstod inte riktigt frågan. Jag kan bara konstatera att riksdagen fanns även innan Lars Adaktusson blev ledamot, och vi har många gånger med skarpa ordalag fördömt diktaturen eller enpartistaten Kuba. Vi har också vid flera tillfällen haft starka synpunkter på Venezuela.
EU har varit en stark kraft för att fördöma. Lars Adaktusson känner till det väl och att EU har faciliterat för att få till stånd ett slags demokratisk process också i Venezuela. Vi har ett starkt arv när det gäller utrikespolitiken, och vi står alltid upp för mänskliga rättigheter.
Vi kommer aldrig att backa från människors strävan efter frihet, ekonomiskt välstånd och demokratiska reformer. Det gäller alla länder. Demokrati står högst upp på agendan för Socialdemokraternas utrikespolitik. Det känner Lars Adaktusson också till. Vi kramar inte några enpartistater, utan vi ställer krav. Här ställer vi krav utifrån det perspektivet att vi nu får till ett avtal som ger oss insyn i vad som händer på Kuba.
Vi ställer krav för att tillförsäkra att människor får bättre ekonomiskt välstånd. Vi ställer också krav på att den demokratiska reformprocessen, trots att Kuba är en enpartistat, hamnar under lupp. Det är EU:s insyn i denna process.
EU har tecknat avtal för att hjälpa till att skapa förutsättningar så att det kubanska folket får det stegvis bättre, större frihet och mer tillgång till omvärlden. Allt annat vore konstigt, och det verkar bara passivt att stå vid sidan om och iaktta i stället för att agera. Det är alltså därför EU har tecknat detta avtal, och vi kommer att ratificera det.
Pyry Niemi (S):
Lite grann har ändå skett under tiden sedan avtalet genomfördes. Förtrycket har inte minskat, men det har ändå getts till exempel mer öppenhet för internet och annan kommunikation. Civilsamhället har fått något lite öppnare möjligheter. Man har tillåtit till exempel hbtq-personer att få större frihet i det kubanska samhället, vilket ledamoten väl känner till.
Men jag får fortfarande inget klart svar. Vad är alternativet? Ska vi bara lyssna? Eller ska vi agera, och hur ska vi agera? De blockader som har funnits i så många år har drabbat civilbefolkningen hårt. Människor har hamnat i ett ekonomiskt underläge. Det ekonomiska välståndet har stått still ganska länge, vilket ledamoten också vet.
Om man fortsätter att låta bli att göra någonting kommer inte det ekonomiska välståndet eller demokratiutvecklingen av sig själva att utvecklas i en positiv riktning, utan man kan hamna i ett läge där det kanske till och med blir värre innan det om 5, 10, 15, 20, 25 eller 30 år kanske blir bättre. Är det då inte bättre att ha en aktiv politisk dialog, ett försök och åtminstone ett frö till att påverka utifrån?
I stället får vi se civilsamhället och de oppositionella som ständigt och jämt möter motstånd och aldrig får en rimlig chans att kunna påverka samhället inifrån. Det är den här formen av yttre tryck som åtminstone som det ser ut i dag - vi har ingen aning om hur det kommer att se ut om tio år - kan skapa förutsättningar till insyn och uppföljning av det som sker.
Kanske kan man då i samtal med civilsamhället och de oppositionella samtidigt få en bättre bild av och en djupare förståelse för hur utvecklingen kan bli mer demokratisk på Kuba.
Pyry Niemi (S):
Jag tackar Håkan Svenneling för frågorna. Ja, att det inte finns en majoritet är ett argument. Men det huvudsakliga argumentet är det som vi har framfört kopplat till den särskilda utredarens argumentation, nämligen att det finns otydligheter i själva kärnvapenkonventionen och i kopplingen till NPT och CTBT.
Sverige avgav en röstförklaring i samband med det första undertecknandet; vi såg svagheter i underlaget och innehållet. Detta förhandlades också fram väldigt snabbt på slutet, som Håkan Svenneling väl känner till. På grund av dessa brister behövdes naturligtvis uppdatering, diskussion och framför allt analys i en svensk och en internationell kontext.
Jag tycker alltså inte att Håkan Svenneling har helt rätt i att vi skulle gömma oss bakom att det inte finns en majoritet. Det är en viktig del. Men det viktigaste i det här sammanhanget är självklart att innehållet i kärnvapenkonventionen håller fullt ut. Vi har sagt att det är ett bra komplement till NPT, CTBT och annat för att kunna bygga en ännu starkare kärnvapenfri värld. Vi kommer att jobba vidare med de här frågeställningarna.
Det är klart att om det finns andra partier i Sveriges riksdag som kan tänka sig att reflektera på samma sätt, och som kanske tidigare har varit helt emot detta, är vi naturligtvis glada för det. Slutligen: Jag vill inte kommentera vad Håkan Svenneling sa om Hans Wallmark. Men Håkan Svenneling vet mycket väl att Socialdemokraterna och Miljöpartiet inte vill gå med i Nato. Vi är inte alls intresserade av det. Vi har inget intresse av att ledas av Nato. Vi står fritt från det.
Vi vill inte vara under Macrons eller Trumps kontroll. Vi har den typen av säkerhetspolitisk agenda, som Håkan Svenneling väl känner till. Därifrån tar jag mitt steg tillbaka och konstaterar bara: Blanda inte ihop oss med Hans Wallmark och Moderaterna i den här frågan.
Pyry Niemi (S):
Som Håkan Svenneling väl känner till fattar vi våra beslut självständigt. Vi ingår inte i några militära allianser. Så ser läget också ut för närvarande i Sveriges riksdag. Det finns alltså en majoritet för detta. Vi är väldigt glada för att det är så. Det har också tjänat oss väl under ett antal hundra år, vill jag understryka. Jag tror inte att Håkan Svenneling ska känna en oro över att vi kommer att vika av från den linjen framöver. Det är viktigt att påpeka det.
Håkan Svenneling känner också väl till att det är regeringen som fattar beslutet när det gäller till exempel andra länders närvaro i Sverige och ingången när det gäller att ta sig in med militära eller andra typer av fartyg, flygplan och annat. Där har regeringen ett tydligt mandat att säga ifrån om det är så att de är kärnvapenbärare. Det är också ganska tydligt reglerat. Vi får titta på hur det kommer att se ut. Jag tar med mig inspelen från Håkan Svenneling.
Jag tror att någon från regeringen också sitter och lyssnar på de argumenten. Jag är rätt övertygad om det. Det är nu en väldigt viktig del av den demokratiska processen i Sverige. Jag antar att det sker digitalt, som det mesta just nu. Jag vill också vara väldigt tydlig med att vi inte står upp för något Natomedlemskap.
De militära allianser, diskussioner eller samarbeten som förekommer för Sverige, i år framför allt tillsammans med Finland, är något som vi känner att vi har ett stöd för i Sveriges riksdag. Men det finns inget stöd för det som Håkan Svenneling antyder, att vi skulle gå in djupare i ett Natosamarbete. Det finns inte heller vad vi vet i dagsläget något stöd för det i opinionen i Sverige och ej heller i Sveriges riksdag. Jag tackar för en bra debatt.
Pyry Niemi (S):
I augusti i fjol kom regeringen överens med Centerpartiet och Liberalerna om ett ekonomiskt tillskott till försvaret på 25 miljarder till år 2025. Det är en procentuell ökning med 40 procent. Den oroande utvecklingen i omvärlden och i vårt närområde motsvarade och förklarade höjningen. Samtidigt har pandemin satt ljuset på många andra områden som ekonomisk trygghet vid arbetslöshet, ekonomiskt stöd och garantier för att rädda jobb och företag och inte minst behoven i sjukvården.
Den civila beredskapen måste också byggas om från låga nivåer. Med anledning av detta vill jag fråga försvarsminister Hultqvist: Hur ser försvarsministern på den fortsatta återuppbyggnaden av försvaret?
Pyry Niemi (S):
Jag noterar att Lars Adaktusson inte med ett ord nämnde kvinnors deltagande i fredsprocesser - och för den delen inte heller kvinnors rättigheter - i Mellanöstern. Men nog om det! Religionsförföljelse är förfärligt. Jag vill vara väldigt tydlig med det till Lars Adaktusson. Alla människor ska ha rätt att utöva sin religion utifrån sin egen tro. Där är vi helt överens, och det är viktigt att markera för min del.
De som begår grymheter mot människor som utövar sin religion ska naturligtvis dömas i internationell brottmålsdomstol. Vi har till och med rätt att även i svensk domstol döma människor för folkmord. Vi är alltså helt överens om att den typen av förföljelse inte är förenlig med mänskliga rättigheter och friheten att utöva sin religion.
Den typen av förföljelse ska absolut fördömas; där är vi också helt överens. Att jag inte tog upp detta i mitt anförande hade att göra med att jag satte mitt fokus på kvinnors deltagande i fredsförhandlingar och i de processer som pågår i Mellanöstern. Därför tog jag inte upp det vid det här tillfället. Men jag konstaterar samtidigt att Lars Adaktusson inte nämnde någonting om kvinnors deltagande i fredsprocesser. Varför gjorde Lars Adaktusson inte det?
Pyry Niemi (S):
Förföljelser av människor som utövar sin religion - oavsett vilken religion det är och oavsett om det är kristna eller muslimer - är fruktansvärt förkastligt. Man ska aldrig förfölja eller mörda människor för att de utövar sin religion; där är vi helt överens. Detta pågår överallt i världen i dag. Vi ser förföljelser av kristna i vissa länder; vi ser förföljelser av muslimer i andra länder. Vi ser aktuella konflikter där detta förekommer.
Självklart är det så att den typen av förföljelser ska fördömas, för religionsfrihet är precis lika mycket en mänsklig rättighet som andra typer av mänskliga rättigheter. Det ska inte vara så att människor förföljs och i vissa lägen - i många lägen - kanske också brutalt mördas för att de har en viss tro. I många lägen sker detta i former som vi inte ens kan titta på, eftersom det handlar om så brutala övergrepp.
Vi är helt överens i den frågan. I detta fall handlar det dock också om att se till helheten. Att förfölja människor som är på flykt och som har flytt under hot om att inte få utöva sin religion är jag beredd att fördöma - jag tycker att det är förfärligt att detta sker.
Men det handlar om alla religionsgrupper och alla religionsgruppers rättighet att få utöva sin tro på ett värdigt och vettigt sätt utan att bli förföljd.
Pyry Niemi (S):
De som begår brott eller har begått brott i Syrien - eller de som har rest dit på terrorresor - och som till exempel i domstol kan bevisas ha gjort det ska dömas utifrån domstolens agerande. Precis som jag sa i mitt förra anförande har den typen av personer, när de har kommit tillbaka till Sverige och faktiskt bevisats ha begått brott, också blivit dömda i svensk domstol.
Min principiella uppfattning är att det inte är riksdag och regering som ska döma denna typ av personer. Om det gäller Sverige har vi ett domstolsväsen som står fritt, ett åklagarväsen som väcker åtal och så vidare. Den där processen känner Margareta Cederfelt till.
Om det kan bevisas att människor har begått grymma brott, begått folkmord, förföljt kristna eller annat i Syrien och dessa människor kommer tillbaka till Sverige är det upp till åklagaren och domstolsväsendet att hantera ärendet. När det gäller Israel delar jag nog inte uppfattningen att relationerna är frostiga.
Jag tycker ändå att Sveriges regering har ett gott samtal med Israels regering. Sedan är det klart att det hade kunnat vara bättre. Vi är i ett läge där Sverige och Israel fortsätter att ha samtal regeringarna emellan. Vi har handel med Israel, och vi har också utbyten i olika andra former. Sverige står fortfarande upp för en tvåstatslösning.
Sverige står upp för att Jerusalem, precis som EU har sagt, ska vara en delad huvudstad för Israel och Palestina om inte Israel och Palestina i fredsförhandlingar kommer överens om någonting annat. Jag delar alltså inte uppfattningen att det är frostigt, men det hade kunnat vara bättre.
Pyry Niemi (S):
Jag har inga invändningar i sak mot att de som begår brott i till exempel Syrien ska kunna dömas där. Om det finns ett fungerande rättsväsen och det finns en möjlighet att hitta bevis på plats, där människor har blivit utsatta för brotten eller där det finns vittnesbörd om detta, är det ju geografiskt mer rimligt att göra det på det sätt som Margareta Cederfelt nämnde.
Där är vi helt överens. Självklart är det så att ingenting är så bra att det inte kan förbättras. Relationerna till Israel kan förbättras; det är jag helt medveten om. Jag vet mycket väl att det kan finnas en ny ingång i våra samtal med Israel.
Men det krävs också, precis som i alla bilaterala samtal, att parterna dansar till samma musik och tänker på ett liknande sätt för att de ska sätta sig ned vid förhandlingsbordet. Då gäller det att hitta ämnesområden där vi faktiskt kan diskutera och hitta ett bra samarbete. Det kan absolut vara kring forskning; jag tycker att det är ett väldigt intressant område att reflektera över.
Det kan säkert också vara kring vaccinforskning, eller varför inte vaccintillverkning. Nu har Sverige, som Margareta Cederfelt vet, gjort en gemensam upphandling med EU, så nu står vi bakom den. Men i framtiden går det säkert att hitta andra samarbeten när det gäller hälso- och sjukvårdsutveckling mellan till exempel, och i samtal med, Sverige och Israel. Jag utesluter ingenting.
Det viktigaste för mig är att man sätter en agenda som känns uppnåelig och att man har en ambition att hitta gemensamma lösningar. Det är viktigt att också Israel i det här sammanhanget, precis som vi i Sverige, kan mötas i sådana här samtal. Det är därför jag tror att vi ändå är i ett läge där det finns ett underlag för att föra en dialog. Men allting kan förbättras.
Pyry Niemi (S):
Jag har svårt att utröna huruvida svensk krigsmaterielexport har påverkat kvinnornas situation i Jemen och deras deltagande i fredsprocesser. Det kan inte jag svara på här och nu. Men det kanske Håkan Svenneling har svaret på i nästa replikskifte, om han då med fog kan säga att jemenitiska kvinnor på ett enklare sätt har kunnat ta del av fredsprocesserna.
Vi har en reglerad krigsmaterielexport, och det vet Håkan Svenneling mycket väl om. Den styrs med tydlig myndighetsstyrning, och det finns en väldigt stark prövning - förmodligen en av de starkaste i världen, skulle jag vilja understryka. Som direkt svar på frågan kan jag säga: Jag vet inte hur kvinnorna i Jemen har påverkats av detta. Jag har ingen aning. Det jag däremot vet är att Sverige stöttar Jemen och de fredssträvanden som finns där.
Det jag också vet är att det finns ett stort stöd när det gäller det humanitära, alltså ekonomiskt stöd till befolkningen i Jemen, från svenskt håll. Det känner också Håkan Svenneling väl till. Jag kan alltså inte svara på frågan om huruvida Global Eye har gjort att jemenitiska kvinnor inte deltar aktivt i fredsprocesser, som Håkan Svenneling antyder.
Pyry Niemi (S):
Jag tar fasta på det Håkan Svenneling säger om den feministiska utrikespolitiken, för det är många olika steg som måste tas. Visst kan man tycka att det är konstigt att ett land uppe i Norden som Sverige som första land i världen uttrycker att man genomför en feministisk utrikespolitik. Jag kan med fog ändå hävda att den har gjort avtryck i många länder, och det tror jag att också Håkan Svenneling känner till. Den har gjort avtryck i många parlament och även i en hel del regeringar.
Sedan kan slutsatserna bli att det i vissa lokala områden, till exempel, eller i regioner kommer att vara svårt att bedriva feministisk utrikespolitik. Men man måste också ha små insatser för att nå upp till de stora stegen. Det är precis som Håkan Svenneling säger: Sverige har varit väldigt aktivt för att få humanitärt tillträde till Jemen. Det känner Håkan Svenneling till mycket väl. Vi har agerat aktivt, och utrikesministern har varit väldigt aktiv i de här frågeställningarna.
Jag beklagar att vi i ett sådant läge inte når fullt ut med den feministiska utrikespolitiken för att stötta de miljoner människor som har hamnat i väldigt svåra situationer i Jemen utifrån de rådande omständigheterna och utifrån den krigskonflikt som pågår där.
Men det har gjorts, och det görs fortfarande, starka försök, och det bidras också ekonomiskt och humanitärt för att mildra nöden och kanske långsiktigt skapa en långvarig fred. Jag var inte med på föredragningen i dag, så det vore att förhäva mig att säga vad jag vet eller inte vet i frågeställningen. Jag har inte läst dokumenten, och jag har inte en aning om vad som ligger bakom den sekretess som gäller de två utskeppningar som du nämner som ska genomföras.
Jag vet mycket om många saker, men den här frågan låter jag vara obesvarad.
Åsa Coenraads (M):
Matlandet Sverige är kanske inte guds gåva till mänskligheten, men det är i alla fall Landsbygdsdepartementets gåva till Sverige och svenskarna. Matlandet Sverige bidrar med otroligt mycket i Sverige. Det bidrar framför allt med information och upplysning till svenskarna och ökar kunskapen om mat. Med ökad kunskap går det att göra bättre upphandlingar. Vi måste vara tuffare i våra upphandlingar i kommuner och landsting.
Det är jag den första att veta utifrån att detta har varit en stor fråga i mitt landsting. Med kunskap kan vi upphandla bättre. Kunskap får man med hjälp av information. Den informationen får man tack vare Matlandet Sverige. Det andra Pyry Niemi tog upp . nu ska vi se. Vad var det du tog upp? : Djurskyddet.) Djurskyddet! Det djurskydd vi hade innan var inte bra. Det är inget som vi vill gå tillbaka till.
Vi kan se kommuner runt om i Sverige där det inte har funnits några djurskyddskontroller över huvud taget. Jag hoppas verkligen inte att Pyry Niemi och oppositionen vill gå tillbaka till det som har varit.
Åsa Coenraads (M):
Konsumentmakt är viktigt, och konsumentmakt får vi när konsumenterna är upplysta. När jag reser i Sverige och besöker skolor, äldreomsorg och människor på gatorna märker jag att Matlandet Sverige börjar slå igenom. Ingenting händer över en natt. Det är jag den första att erkänna. Det tar lite tid. Men Matlandet Sverige börjar slå igenom. Vi märker det på fler och fler ställen, och vi märker det på exportområdet också. Det är positivt.
Vi lägger fram ett förslag till lösning, och vi kommer att lägga fram fler förslag till lösningar. Än så länge har vi inte hört några förslag till lösningar från oppositionen, herr talman, mer än regleringar och lagstiftning. Den lagstiftning som oppositionen vill se nu, herr talman, handlar återigen om transfett, trots att konsumentmakten har gjort att vi redan har en lösning på problemet. Konsumenterna köper färre och färre produkter som innehåller transfetter, och vi ser att de försvinner från våra hyllor och restauranger.
Lösningen för oppositionen verkar vara att avsätta mer pengar till allting, och det är någonting som den här regeringen har gjort. Vi har avsatt mer pengar till djurskyddskontroller, och vi ser att det finns problem fortfarande. Men det är bättre än vad det var förut, och vi fortsätter att arbeta med ett starkt djurskydd. Någonting som den här alliansregeringen aldrig kommer att tumma på är det svenska djurskyddet.
Åsa Coenraads (M):
Socialdemokraterna tar upp två frågor som jag tänkte försöka besvara. Vi har en hög nivå på djurvälfärden i Sverige. Den nivån vill vi behålla. Men det hjälper inte livsmedelsproduktionen i Sverige att man ställer ytterligare krav, framför allt inte om man lagstiftar om alla krav. Vi litar på våra köttproducenter och livsmedelsproducenter i Sverige. Vi tror inte att allting löses genom ytterligare lagar och påföljder.
Det är snarare att ställa för höga krav. Frågan är varför Socialdemokraterna väljer att lägga ytterligare hinder i vägen för den svenska grisproduktionen, som i dag redan är så utsatt. Vill man helt ta bort grisproduktionen från Sverige och bara ha importerat kött på svenska butikers hyllor? Tillsynen genom djurskyddskontrollerna har blivit bättre. Genom den nya reformen är tillsynerna säkrare, bättre och mer likvärdiga över hela landet.
Det är något jag hoppas att också Socialdemokraterna tycker är bra. Det är inte kvantiteten - antalet tillsynstillfällen - som räknas utan kvaliteten på dem.
Åsa Coenraads (M):
Alliansen, den borgerliga regeringen och Moderaterna står alltid på djurens sida. Vi är nog djurens bästa försvarare, men vi är också producenterna största försvarare. Vi driver en politik som handlar om ansvar. Det är ansvar ur ett politiskt perspektiv, och det är ansvar för våra djur- och köttproducenter ute i Sverige. Vi tror att vi med gemensam kraft kan komma fram till något som är det bästa för alla parter. Allting löses inte genom lagar och regleringar.
Med den lagstiftning som tidigare var kring djurskyddskontroller såg vi att man inte följde de regler som sattes upp, och då var djurskyddskontrollerna inte mycket bättre än de var i dag. Det har snarare blivit bättre. Vi tror att svensk lagstiftning alltid ska gälla. Vi måste följa de lagar som beslutas i den här kammaren. När det gäller minkuppfödningen pågår det en utredning som Jordbruksverket håller på med. Vi inväntar vad utredningen kommer fram till.
Det måste finnas vetenskap och kunskap bakom de beslut vi tar här i kammaren. Att ta ett beslut om att förbjuda pälsnäringen här i dag är att ta ett förivrat beslut. Alliansregeringen står alltid på djurens sida, och det är något vi kommer att fortsätta göra. Vi är de största försvararna av svenskt djurskydd, och vi brinner för det vi tror på. Vi ska vara stolta över vår djurtillsyn i Sverige och över vår köttproduktion.
Det är jag stolt över att kunna stå och säga här i dag.
Åsa Coenraads (M):
Var gränsen går när det gäller rätt mängd tillsyn är någonting som våra myndigheter måste bedöma. Jag tror att det är svårt för oss politiker att exakt bestämma vad som är rätt. Vi kan dra upp riktlinjer för var gränsen ska gå och hur det ska gå till. Men exakt vad som är rätt mängd tror inte jag kan bestämmas från talarstolen här i riksdagen. Det blir lätt väldigt mycket tyckande och väldigt lite fakta.
Risken finns att den politiska klåfingrigheten går alltför långt. Pyry Niemi tar också upp frågan om matimporten som ett problem. Jag ser matimporten som en möjlighet att också exportera mat. Vi finns i ett land med fantastiska råvaror och måste se även våra möjligheter att exportera mat, alltså se maten som en inkomstkälla för Sverige. Får vi det att gå båda vägarna är det bara positivt.
Matlandet Sverige har hjälpt till med att minska byråkratin och den administrativa bördan för våra livsmedelsproducenter. Detta gör det enklare att producera mat i Sverige. Kan mer mat produceras i Sverige är det positivt.