Patrik Björck (S):
Jag tackar statsrådet för svaret på interpellationen. Frågan om jämställdhet i bolagsstyrelserna har fått förnyad aktualitet, eftersom Svenskt Näringsliv beskrivit sin syn på varför vi inte har jämställdhet i bolagsstyrelserna. De har sagt att det beror på att det inte existerar kompetenta kvinnor. Det är ett ganska provokativt ställningstagande, minst sagt.
Jag hade väl hoppats och trott att detta provokativa ställningstagande skulle rubba jämställdhetsminister Maria Arnholms lite rigida inställning i den här frågan och möjligen fått henne att tänka till, tänka om och agera till det bättre. Jag ställde två frågor i min interpellation, herr talman.
På frågan om statsrådet är beredd att ta något initiativ för att det ska bli jämställdhet i näringslivet är svaret ett mycket tydligt nej. Jämställdhetsministern är inte beredd att ta några initiativ. Den andra frågan var om statsrådet är beredd att ompröva sin negativa inställning till EU:s jämställdhetsarbete. Även där är svaret ett mycket tydligt nej. Detta är naturligtvis tragiskt. Det är tragiskt för jämställdheten som sådan. Det är tragiskt för män och kvinnor i det här landet.
Men det är extra tragiskt, herr talman, eftersom Sverige härigenom befäster den negativa bild som man har fått i Europa om att Sverige, som tidigare gick i bräschen för jämställdhetsarbetet, numera är ett drivankare, en bromskloss, någon som stoppar och förhindrar, säger nej och står i vägen. Det är mycket tragiskt när Sverige intar den ställningen i Europa.
Jag vet att många personer som brinner för jämställdhet i Europa är chockade, förvånade och förtvivlade över det ställningstagande som jämställdhetsminister Maria Arnholm och regeringen gör i de här frågorna.
Det var lite anmärkningsvärt i den tidigare debatten när jämställdhetsministern tog mothåll och jämförde de här två debatterna med varandra och gjorde något uttalande likt att politiker inte ska lägga sig i och att det skulle bli ett outhärdligt samhälle om politiker lade sig i. Ministern pekade på att det tydligen var något liknande ställningstagande i den här frågan.
Det är just den inställningen som är så tragisk.
Det här med att, som ministern sade i svaret, fortsätta "dialogen med näringslivet och andra centrala aktörer för att diskutera strategier för hur synen på bemanningen av ledande positioner och av styrelser kan utvecklas, med en jämn könsfördelning som mål" - det är på något sätt förbisprunget, för den som man ska ha dialogen med, näringslivet, har gått ut och sagt att det inte finns några kompetenta kvinnor. Då kan man naturligtvis ha en dialog hur länge som helst, herr talman.
Det lär inte bli någon förändring om man har den inställningen. Då måste tyvärr jämställdhetsministern göra det som hon helst inte vill göra: lägga sig i. För mig som oppositionspolitiker är regeringens ställningstagande mycket märkligt. Jag skulle inte vilja något hellre än att lägga mig i och styra och regera det här landet och göra något bättre av det.
Det känns egendomligt när man som regeringsföreträdare värjer sig för möjligheten att lägga sig i, göra landet och samhället bättre och öka jämställdheten. Det är en mycket märklig inställning. Men vi får möjlighet att ändra på det vid nästa val. Då får vi förhoppningsvis en regering som vill lägga sig i, som vill använda regeringsmakten och som vill det här landet något mer, större och bättre än vad vi har i dag.