Jennie Nilsson (S):
Vi kan väl gemensamt konstatera att fyra minuter är väldigt lite för att säga något om ungdomsarbetslösheten, framför allt om man ska försöka beröra alla de punkter som ministern initialt radade upp i sitt svar. Jag ska också försöka avhålla mig så gott det går från att blanda ihop våra bägge debatter, fast de hänger lite grann ihop, så i någon mening kommer jag säkert att göra det ändå. Men det finns några saker som jag ändå skulle vilja konstatera.
En sak är de satsningar som ministern lyfter fram att regeringen har gjort. Det är bra att man nu lägger mer pengar på vuxenutbildning och på arbetsmarknadsutbildning. Problemet är bara att man först drog ned rätt så rejält på de här områdena, både på vuxenutbildningen och på arbetsmarknadsåtgärder. Nu lägger man tillbaka en del av det och kallar det för jättestora satsningar.
Med den matematiken kan jag förstå att Björklund funderar på att vi behöver en ny skola. Det är ett väldigt märkligt sätt att räkna, och det är heller inte riktigt seriöst att försöka framställa det på det sättet. Vi har fortfarande lägre nivåer nu på både vuxenutbildningen och arbetsmarknadsutbildningarna än vi hade exempelvis 2006. Ministern lyfter fram det som ofta brukar betecknas eller användas som skäl till att vi har en hög ungdomsarbetslöshet i Sverige.
Där har ministern alldeles rätt. Det är ett kvarstående strukturellt problem som vi har haft oavsett konjunktur under en väldigt lång tid. Precis som ministern säger är det många som påstår att det är de höga ingångslönerna som är problemet. Men jag köper inte det, och jag är lite glad över att jag tycker mig höra att ministern inte gör det heller, även om han inte är så tydlig som jag skulle önska på den punkten. Det man har gjort är precis som ministern säger att man har minskat lönekostnaderna för att anställa ungdomar.
Man har sänkt de sociala avgifterna och har via exempelvis nystartsjobben, som ministern har ett matematiskt exempel på i sitt första inlägg, gjort det 40 procent billigare att anställa en ungdom. Problemet är bara att det inte fungerar heller. De har inte fått jobb i någon stor utsträckning med de här insatserna heller. Det fick man inte ens under högkonjunkturen, innan det här blev riktigt illa, och man får det definitivt inte nu under lågkonjunkturen.
Ministern brukar ibland fråga mig om jag tror att arbetsgivarna anställer fler ungdomar om man gör det dubbelt så dyrt att anställa. Det är för det första ett felaktigt sätt att ställa frågan, för ministern har inte gjort det dubbelt så billigt generellt sett. Men ministerns stora problem här är att hans medicin inte fungerar heller. Den andra del som man lyfter fram är arbetsrätten och anställningsskyddet. Precis som jag försökte säga i mitt förra anförande är det så att man där har gjort en del justeringar.
Man har gjort det lättare att visstidsanställa. Många säger att det är bra för de unga, för då kommer de in på arbetsmarknaden. Här är jag återigen glad att ministern medger att det inte påverkar sysselsättningen totalt sett. Det blir inga fler jobb. Det man gör är att man ställer grupper mot varandra. Man kan förändra vilka grupper som är det man kallar för marginalgrupper på arbetsmarknaden, de som har tuffast att komma in.
Man kan förändra det från att vara ungdomar och exempelvis invandrare om man vidtar någon speciell åtgärd som gör det lättare att ha just dem på visstid. Då är effekten att de får visstid, men inte fasta jobb, och andra grupper - om man nu gör det lättare att säga upp exempelvis - blir av med jobbet. Man ställer grupper emot varandra på svensk arbetsmarknad. Jag tycker inte att det är värdigt att ens ha en sådan diskussion i det här läget.
Jag är glad att kunna känna att ministern ändå är försiktig med att ge sig in i detta, även om han har kolleger som gärna gör det. Vad kan man då göra? Är läget helt kört? Nej, det är det inte. Därför tänker jag inte bli så ledsen över att jag inte kommer att hinna säga så mycket om det nu, för vi har en debatt om en liten stund om bristyrken. Det handlar om hur man stärker ungdomar och företag för att göra dem konkurrenskraftiga. Det handlar om att identifiera problem och leverera lösningar.