Bosse Ringholm (S):
Det är tråkigt att Sven Bergström och Håkan Larsson i första hand ägnar sig åt ett partipolitiskt schackrande när det gäller möjligheten att söka olympiska spel till Sverige. Jag beklagar att Håkan Larsson och Sven Bergström i första hand håller på med partipolitik. Det borde finnas goda förutsättningar att få alla politiska partier i Sverige att säga att vi naturligtvis ska göra vad vi kan för att öppna möjligheterna för att söka olympiska spel till Sverige i framtiden.
Jag hoppas att herrarna lägger partipolitiken bakom sig och är mer angelägna om möjligheten att nå en bred uppslutning bakom chansen att få olympiska spel i framtiden. För mig är olympiska spel faktiskt viktigare än den här snäva partipolitiken som herrarna ägnar sig åt. Låt mig gå över till sakfrågan. Jag tycker att det är oerhört viktigt att alla dörrar står öppna för Sverige att på nytt söka olympiska spel, exempelvis 2018.
Och jag har markerat det i det här svaret, och jag har markerat det i mängder av intervjuer, inte minst i anslutning till det beslut som fattades förra sommaren.
Den slutsats som företrädare för Riksidrottsförbundet och Sveriges Olympiska Kommitté och regeringen drog, när vi förra sommaren kom till slutsatsen att det då inte var möjligt att söka OS, var att vi definitivt skulle starta förberedelserna för 2018 års diskussion på ett sådant sätt att vi engagerar hela Sverige, näringslivet och alla andra parter, i en ordentlig diskussion om hur vi kan förbereda oss på ett bättre sätt i fortsättningen. Jag tycker att vi har goda möjligheter.
Som jag har sagt i mitt svar har både Åre och Östersund bra förutsättningar, och Sverige som idrottsland har väldigt goda organisatoriska möjligheter att organisera ett olympiskt spel. Vad det handlar om är att i första hand få på plats de fysiska förutsättningarna när det gäller anläggningar, transporter, hotellrum och annat. Men det handlar naturligtvis också om de ekonomiska förutsättningarna. Vi har skäl att lära oss en del av det som har hänt under senare tid.
Sommar-OS i Aten för två år sedan kostade ungefär dubbelt så mycket som det från början var planerat. I vinter-OS i Turin, som nyligen avslutats, handlade det om kostnader för staten och övriga samhällsorgan som kanske är de dubbla mot det vi har kalkylerat med här hemma i Sverige. Vi har skäl att titta på deras kalkyler och se varför det blev så dyrt som det blev i Turin.
Jag tror att det finns möjligheter för oss att hitta en modell för att ha olympiska spel i Sverige som är betydligt mindre kostsam än den vi sett i vår omvärld. Jag tror också att det vore bra om vi kunde föra en diskussion med till exempel Internationella Olympiska Kommittén om hur man kan organisera de här spelen på ett bra sätt. Det har länge sagts att det har legat Sverige i fatet att vi har sökt både för Östersund och för Åre och att man inte kan ha allt på ett ställe.
Men jag tror att alla inser att det är en orimlighet att tro att man kan både längdskidåkning och slalomåkning exempelvis på exakt samma ställe. Det visar också erfarenheterna från Turin. Där hölls ju spelen på fem eller sex olika ställen. Jag tycker att vi, som hittills i diskussionen har koncentrerat oss på två orter, egentligen har ännu bättre förutsättningar än andra länder som har diskuterat sina förutsättningar.
På en punkt delar jag Sven Bergströms och Håkan Larssons uppfattning, nämligen att om det är så att Asien får spelen 2014 är naturligtvis förutsättningarna för Europa att få dem 2018 ännu större än tidigare. Det bör tala för Sverige.
Jag tycker att jag har varit utomordentligt tydlig, både i de intervjuer som jag gjorde förra sommaren i anslutning till händelserna då när vi lade 2014 års ansökan åt sidan och i svaret nu, med att regeringen är mycket öppen för en fortsatt diskussion tillsammans med Sveriges Olympiska Kommitté, Riksidrottsförbundet, de berörda kommunerna, näringslivet och alla andra. Det ska naturligtvis vara hela Sveriges angelägenhet.
Det är viktigt att man inte bara i Jämtland utan i Skåne, Norrbotten, Dalsland och alla andra delar säger att man tycker att detta är en nationell angelägenhet. Och jag vill understryka att det inte ska stå i motsats till breddidrott eller någon annan form av idrott.