Börje Vestlund (S):
Jag ber att få tacka för svaret, även om det som näringsministern säger i svaret inte på något sätt berör på de frågor jag ställer. Mina frågor gällde närmast vad ministern ska göra för att merparten av de svenska företagen ska kunna se att kostnaderna för regelverket minskar och när regeringen kommer att uppnå 25 procents minskning av regelbördan. Som vanligt svarar näringsministern inte på de frågor hon får. Jag vill också inledningsvis hälsa Maud Olofsson välkommen till kammaren.
Maud Olofsson har varit näringsminister i tre år och lagt fram tre skrivelser som regelförenklingar. Inte vid något av dessa tillfällen har Maud Olofsson ansett sig behöva närvara vid debatten. Jag hade tänkt avstå från den här interpellationen i år, men då Maud Olofsson inte är närvarande när vi har kammardebatterna måste vi ta hit henne genom interpellationsinstrumentet. Det tycker jag är tråkigt, men det är tyvärr nödvändigt. Fru talman! Näringsministern pekar på några konkreta åtgärder som regeringen har vidtagit.
Tyvärr redovisar inte näringsministern vilka reelverk som ökar regelbördan i företagen. Jag vill erinra om att man, vid en genomgång av Regelrådets yttrande, finner att det inte är mycket som blir tillstyrkt. Några exempel på detta är en särskild utbildning för rektorer, den nya skollagen, en ny hyreslag och förändringar med anledning av Lavalmålet. Regelrådet är också tveksamt till om regelbördan verkligen minskar om man genomför enklare semesterregler. Det här är bara några exempel som jag tar upp.
Jag har sett propositionerna och, i hyreslagens fall, den överenskommelse som har gjorts mellan parterna. Maud Olofsson har vid flera tillfällen försökt anföra att regeringens arbetssätt är målmedvetet och strukturerat. Men jag kan efter att ha sett Regelrådets yttrande konstatera att man lyssnar, och sedan kör man över, oaktat vad Regelrådet säger. Fru talman!
Föregående år kunde regeringen redovisa en minskning av regelbördan med 2 procent. Detta motsvarar en minskning av kostnaderna för regelbördan med ungefär 2 miljarder kronor. Det är ju så behändigt att man uppskattade kostnaden för regelbördan till ungefär 100 miljarder. Varje procent som man minskar regelkrånglet med för företagen innebär alltså 1 miljard kronor. Men problemet, fru talman, är inte detta.
Vi gläds alla åt att man har minskat detta med 2 procent. Problemet är att det rör sig om ganska smala områden. I livsmedelssektorn har man lyckats minska det här. I jordbrukssektorn har man lyckats minska det här. Jag gratulerar jordbruksministern till det grundläggande arbete som han har gjort.
Men problemet är att regelbördan ökar med just 2 procent när det gäller skatteområdet och associationsrätten, till exempel, som alla företag berörs av. Man kommer inte undan den lagstiftningen. Därav min fråga: När ska merparten av företagen märka en minskning av regelbördan?
Näringsministern pekar på sina favoritprojekt och sprider dimridåer när det gäller hur den verkliga situationen ser ut. Herr talman! Sedan vill Maud Olofsson alltid anföra att hon är bättre än vad Socialdemokraterna är. Men som vanligt är det mest bara prat. Att minska regelbördan med 25 procent var en målsättning redan innan den här regeringen tillträdde. Skillnaden är att allt arbete som var på gång avstannade när den här regeringen tillträdde.
Man ägnade sedan två år åt att få en organisation på plats. Under den tiden, och i stor utsträckning därefter, har regelbördan ökat rejält. Jag vill slutligen fråga näringsministern: När kommer man att uppnå de 25 procenten i minskad regelbörda för företagen?