Per Åsling (C):
Finanspolitiken har flera uppgifter, men dess allra viktigaste syfte är att säkerställa hållbarheten i de offentliga finanserna. I Sverige vet vi alltför väl hur det kan gå om detta inte upprätthålls.
Jag begärde ordet, för jag tycker att den här diskussionen, den här debatten börjar att få lite märkliga dimensioner. Såvitt jag förstår gjorde regeringen en förändring av bonussystemet 2006, eller om det var 2007, som innebar att det skedde en revidering av de principer som tillämpades av den dåvarande regeringen.
Skenande underskott och statsskuld, försämrad kredit och trovärdighet och hög varierande inflation är något vi absolut inte vill återuppleva. Erfarenheterna från det tidiga 90-talets kris blev en väckarklocka. Hur skulle vi se till att det inte upprepades?
Förändringen innebar att man öppnade för något större bonusar. Det var en förändring som nu är återtagen. Jag tycker att det är bra, och jag tycker att det är värdefullt att regeringen så tydligt nu deklarerar att man föregår med gott exempel och tar bort allt vad bonusar heter.
blev per automatik den fråga som ställdes. Lösningen blev att binda upp politiken genom ett strikt, tydligt, öppet och trovärdigt ramverk för de offentliga finanserna. I dag har vi överskottsmål, budgetmarginaler och ramverk för utgiftstak. Även det penningpolitiska ramverket stramades upp.
Men såvitt jag förstår kvarstår oppositionen med den uppfattning som den förra regeringen både hade och tillämpade, vilket gör att oppositionen inte på samma konsekventa sätt som nu alliansregeringen gör vill ta bort bonussystemen.
Riksbanken fick en oberoende ställning och uppdraget att värna prisstabiliteten. Dessa institutionella förändringar har gjort den ekonomiska politiken mer förutsägbar och tydlig och minskat den osäkerhet som tidigare rådde bland hushåll och företag.
Om jag rätt hann skriva upp vad som sades var det: Bra förändringar när man har tagit bort de förändringar man gjorde från regeringens sida. Jag kan inte tolka det på annat sätt än att oppositionen kvarstår vid tillämpningar som gällde sedan tidigare.
Som en följd har vi kunnat åtnjuta makroekonomisk stabilitet och kunnat amortera på statsskulden, återupprättat förtroendet för svensk ekonomi och skapat förutsättningar för att hantera den ogynnsamma demografiska utvecklingen. Herr talman! Ett huvudskäl för ett strikt finanspolitiskt ramverk och sunda offentliga finanser är att ha handlingsutrymme i krislägen.
Jag tycker att det är bra att regeringen som statens representant för företagsägandet blir tydligare i sin ägarstyrning. Det är bra att staten som ägare går före.
I dag skördar vi frukterna av de reformer som initierades och iscensattes under det sena 90-talet. Tack vare våra mål och regler kan vi nu när vi som bäst behöver det bedriva en politik som syftar till att öka efterfrågan och underlätta omställningen på arbetsmarknaden.
Offentligt ägda företag har ett särskilt ansvar för att tillämpa ersättningspolicyer och därmed ersättningsnivåer som har en bred acceptans.
Vi kan möta nedgången utan att tvingas till skattehöjningar och utgiftsnedskärningar. Till skillnad från många av våra europeiska grannländer kan vi dessutom stimulera ekonomin utan att den långsiktiga hållbarheten i de offentliga finanserna hotas.
Det är viktigt att den här debatten tydliggör att det måste skapas långsiktiga spelregler som gäller över tid och som inte förändras på grund av kortsiktiga politiska strömningar. Det ska vara långsiktiga spelregler som tydliggör ägardirektiv bland statliga företag och i det privata näringslivet.
Det är dock viktigt att spara på krutet och att vidta rätt åtgärder vid rätt tidpunkt. Förtroendet för den ekonomiska politiken är A och O för att våra åtgärder ska kunna vara trovärdiga och få önskad effekt. Vi vet dessutom sedan tidigare att de svenska statsfinanserna är mycket konjunkturkänsliga.
Viss försiktighet är således påkallad, vilket är precis i linje med den förda politiken. Herr talman! Låt mig mot denna bakgrund peka på ett område i propositionen som vi nu behandlar.
Genom att ta ansvar skapar vi utrymme för handlingskraft i dag och i framtiden. Avslutningsvis yrkar jag bifall till utskottets förslag.