KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annicka Engblom (M):
Det ekar lika tyst från den socialdemokratiska sidan nu, ett år senare, som under hela valrörelsen när det gäller var man ska skära bort dessa 35 miljoner från Kustbevakningens verksamhet som har en omsättning på ungefär 900 miljoner. Det är en ganska betydande nedskärning som det inte fanns några ekonomiska beräkningar för.
Det sammanfattades på en halv sida i ett undermåligt budgetunderlag. Jag har tappat räkning på hur många gånger jag har ställt den frågan. Jag har aldrig fått ett svar. Det ekar lika tomt i dag.
Samtidigt som jag frågar det har Peter Jeppsson i sitt tidigare anförande flaggat för att det kanske behövs ekonomiska förstärkningar på grund av omorganisationer och materielförnyelse. Hur avser Socialdemokraterna att möta det med en nedskärning på 35 miljoner kronor? Fru talman!
Jag tycker att vi ska vara lite försiktiga när det gäller att blanda in regionalpolitik i organisationsbeslut. Det är någonting som har förekommit i flera socialdemokratiska försvarsbeslut. Vi har också sett konsekvenserna av det när kärnverksamheten, bland annat i Försvarsmakten, inte har gått ihop därför att man inte har tittat på vad man ska utföra utan gått in på regionalpolitik.
Låt oss inte utsätta Kustbevakningen för samma sak! Kustbevakningens ledning har självfallet uppfattat den kritik som vi samfällt har framfört. Vi har att följa detta, och det gör man också från myndighetshåll.
Jag vill avsluta med att säga att om försvarsministern i stället hade hetat Peter Hultqvist hade både Peter Jeppsson och Eva Sonidsson fått samma svar.
Annicka Engblom (M):
En levande skärgård är för oss som bor intill denna och som verkar utifrån denna mycket mer än en vacker tavla. För oss är den i högsta grad en realitet. Den är en del av vår själ, en del av vårt kulturarv och en starkt bidragande orsak till vår landskapsbild och vår turism och därmed också till företagande. Detta kräver ständig omvårdnad för att överleva och bygger på hårt arbete varje dag.
I generationer har fiskare burit detta kulturarv på sina axlar. När jag på allvar engagerade mig i fiskepolitiken för några år sedan - jag är rätt ny, till skillnad från Suzanne som kommer från en fiskarfamilj och Rune som är aktiv fiskare - gjorde jag det för det första för att jag inte för mitt liv kunde förstå hur man kunde sönderreglera en yrkeskår som yrkesfiskarna.
Det måste självklart finnas balans i detta. Jag är moderat; jag vill finna balans mellan ett hållbart fiske och en hållbar tillväxt, samt även balans mellan yrkesfiske, sportfiske och husbehovsfiske. Mot bakgrund av detta bildade jag och några till ett fiskeråd i Blekinge för några år sedan, för att samla alla kring samma bord.
Där finns politiker, länsstyrelse, yrkesfiskare, sportfiskare och medier samlade kring samma bord för att föra denna fråga framåt. Hur ska vi få generationsväxling? Hur ska vi kunna få det jag vet att landsbygdsministern brinner så för, Matlandet Sverige, att leva också inom fisket?
Närodlat och närfiskat - hur ska vi få balans så att barnen ska kunna äta närfiskat i sina skolmatsalar och att vi ska kunna finna det även på restauranger? Det handlar om lokal företagsamhet, och det handlar självklart om tillväxt.
För detta måste vi få bort en hel del hinder. För att ta interpellantens fråga till landsbygdsministern om det förslag som den myndighet som bara varit verksam i ett halvår, sedan den 1 juli 2011, har kommit med är det så att inverkan för Blekingefiskarna blir stor och avgörande om man går på detta beslut.
Jag stämmer in i det föregående talare sagt om den korta remisstiden. Den är enbart tre veckor, vilket inte belyser så avgörande faktorer som just alternativfiske. För Blekingefiskarna är nämligen lax alternativfiske, med de torskstopp som råder.
Vi har inte heller tagit hänsyn till problematiken kring skarv och säl, som flyttat ned till våra områden och som egentligen står för det största uttaget - större än yrkesfiskarnas - av det som så småningom vandrar upp och sedan ska lägga rom i de norrländska fiskarna. Det talas inte heller om socioekonomiska faktorer.
Ett sådant här stopp är definitivt inte ett gynnande av generationsväxling. Fru talman! Med tanke på de faktorer jag lyft fram, framför allt den korta remisstiden och att det inte ger en helhetsbild men kan ge ett stort slag för en hel yrkeskår och en hel landsdel, vill jag säga att man kanske för det första ska förlänga remisstiden.
Kanske ska man till och med invänta de förhandlingar som sker i EU när det gäller Common Fisheries Policy. Jag tycker att vi måste se över detta så att vi inte får en motsättning i frågan utan verkligen gynnar Matlandet Sverige. Vi ska inte ställa norr mot söder eller sportfiske mot yrkesfiske.
Annicka Engblom (M):
Ingen kan mer än jag dela insikten om och vurmen för att vi definitivt ska ha en hållbar återväxt och tillväxt av våra fiskbestånd i Östersjön. Det är inte bara fisket att ta tag i utan hela situationen med den allt ökande oljetrafiken och de miljöutsläpp som därmed sker och om inte annat dräneringen från jordbruken runt om Östersjön.
Det finns mycket att ta tag i vad gäller hela den situationen. Det är trots allt ett remissförfarande från en myndighet, som landsbygdsministern påpekar och som vi diskuterar här. Men det är bra att vi i detta skede belyser saker som inte bara oroar utan faktiskt gör en hel yrkeskår och många runt om som är berörda av detta minst sagt förtvivlade.
Det är redan nu en svår situation med regelverk som är svårgenomträngliga, till och med för yrkesfiskarna själva, och svåra att förstå sig på. De kommer slag i slag. Landsbygdsministern var delaktig i diskussionerna om bland annat dioxinhalten och bevarandet av surströmmingen för ett tag sedan.
Vi ska inte göra en ytterligare vurpa vad gäller detta. Fisken känner inga territorialvattengränser. Och vi ska inte binda ris åt egen rygg, för det här är en resurs som vi ska samarbeta med de andra länderna om. Vi ska inte gå före i detta, vilket jag måste vara av uppfattningen att Havs- och vattenmyndigheten gör.
Jag tycker att det är viktigt att i debatten belysa och medvetandegöra och att inte göra fort, för då kan man ofta göra fel.
Annicka Engblom (M):
Jag vill börja med att tacka interpellanten för att han reser den här diskussionen. Det här är en stor samhällsreform, med emfas på ordet samhälle, som Försvarsmakten genomgår och kommer att genomgå. Man genomgår denna sedan ett och ett halvt år tillbaka. Med en sådan reform ser man självklart framför sig ett antal utmaningar.
Vi radar upp dem allihop. Vi är många i försvarsutskottet som reser runt och intervjuar soldater, sjömän, officerare och civilanställda på regementen och förband runt om i Sverige. Vi kan nog vara rörande överens om att det ser väldigt olika ut. På vissa ställen kan det vara lite svårare att rekrytera.
På andra ställen, till exempel i Peter Jeppssons och mitt hemlän, i marinen, som vi båda har bakgrund i, möter jag unga pojkar och flickor som när de börjar närma sig slutet av sin kontraktstid undrar över hur de ska kunna stanna kvar i marinen. De trivs bra. De är nöjda med sin anställning och vill fortsätta.
Det finns många sidor i den här reformen, som en sådan här reform ska ha. Värnpliktssystemets avskaffande - eller det är rättare sagt vilande - var en del av den förra mandatperioden. Det var någonting som jag funderade mycket på eftersom jag själv har varit värnpliktig en gång i tiden. Fördelen med det var självklart att det var en bas för en stor del av våra ungdomar.
Man kom i kontakt med Försvarsmakten, som man kanske inte alltid hade tänkt sig, och fick inblick i Försvarsmakten, och man blev intresserad av att stanna kvar. Den här utmaningen har vi att anta nu, och den ska vi anta tillsammans. Vi är väl rörande överens om att det just i ordet samhällsreform också ligger ett stort ansvar hos omgivande samhälle att vara Försvarsmakten behjälplig i den framtida rekryteringen.
Det är många siffror i luften, så som det ska vara. En har handlat om huruvida avhoppen har varit så stora eller inte. Det är uppgifter som sedermera har tagits tillbaka. Det är många instabiliteter i de datasystem som finns. Det är också frågor om huruvida det är ett stort behov av ett lagstöd för arbetsgivare. Det är ju också på väg. Det vet oppositionen mycket väl.
Det vi ser är ett väldigt intressant samarbete som håller på att växa upp i olika delar av landet kring den här stora samhällsreformen. Det ser vi bland annat i Halland, vi ser det i Skaraborg, och vi ser det i Blekinge och Skåne. Man samarbetar med arbetsgivare, med utbildningsinstanser, med kommuner och med infrastruktur.
Det är ett fantastiskt tillfälle, särskilt för förbandsorter, vad gäller rekryteringen när det står på programmet att det ska anställas 16 000 ungdomar över tid. Frågan är bara var vi egentligen har Socialdemokraterna. Det kan man undra när man lyssnar på diskussionen och ser hur det har pendlat fram och tillbaka.
Det är det största oppositionspartiet, som Alliansen av tradition har haft överläggningar med. Först var man med i en enig försvarsutredning. Sedan var man inte med. Nu är man med igen, men vågar man verkligen vara med fullt ut när det gäller samhällsreformen? Kan vi räkna med att Socialdemokraterna verkligen stöttar den reform som man nu säger sig vara med på? Det är min stora fråga.
Annicka Engblom (M):
Beträffande diskussionen om personalförsörjningens vara eller inte vara är min fråga till Socialdemokraterna: Kan vi verkligen räkna med er i detta avseende? Vänsterpartiet och Sverigedemokraterna är tydliga. De vill behålla det gamla värnpliktssystemet. Bra, med den tydligheten vet vi vad vi har att förhålla oss till.
Men i den här diskussionen får vi inte riktigt grepp om socialdemokratin vare sig ekonomiskt eller när det gäller hur man ställer sig till den här stora samhällsreformen, till om det hela är bra eller dåligt. Jag undrar om ni under alla besök - jag vet att både oppositionen och allianspartierna i försvarsutskottet flitigt ägnar sig åt sådana - också ställt er frågan om man på förbanden och regementena vill ha tillbaka värnpliktssystemet.
På den frågan är nog svaret ett entydigt nej. Stödet för den här personalförsörjningsreformen ute i Försvarsmakten är stort. Det är stort därför att man har gått från ett utbildningsförsvar till att slå in på vägen mot att vara ett insatsklart försvar flexibelt och redo att användas.
Stödet bland ungdomarna är också stort bland dem som kommit i kontakt med försvaret om de möjligheter som så småningom erbjuds. Det gäller även informativt när Försvarsmakten i den här processen så småningom finner verktygen för att informera ungdomar som normalt inte kommer i kontakt med Försvarsmakten om innebörden.
Berättar man för ungdomarna om att det inte bara handlar om att stå och hålla i ett gevär eller gå och vakta en kaj utan också handlar om att utbilda sig inom en lång rad olika yrken blir intresset betydligt större. Ni underskattar ungdomarna. Kvarstår den utsträckta hand - detta under av samverkan som vi såg hos Peter Hultqvist i Sälen - när han åker från Sälen och lämnar sin valkrets och när vi möts här i kammaren?
Det verkar inte riktigt vara så.
Annicka Engblom (M):
Jag tänker vara snäll i dag och inte ge mig in i sådana krumbukter eftersom jag tycker att detta är betydligt viktigare än att, som jag tidigare sade från talarstolen, vi står och knäpper varandra på näsan. Jag tycker att det är viktigare att faktiskt understryka att vi har kommit närmare varandra i dessa frågor och tycker att det är mycket positivt att vi faktiskt tar gemensamma tag i fråga om denna stora utmaning.
Denna reform som gäller personalförsörjningen är inte bara tagen ur luften. Den är väl utredd och genomarbetad. Om jag är rätt underrättad är även den socialdemokratiska gruppen i försvarsutskottet mycket flitig med att besöka förband, ofta nere i Blekinge och inte bara på Kockums utan också inom marina förband och flygförband.
Där torde väl ändå även Peter Hultqvist ha snappat upp också Försvarsmaktens önskan om att detta faktiskt fungerar så mycket bättre eftersom personalförsörjningen är nödvändig för att upprätthålla försvarsförmågan, en försvarsförmåga som länge låg i träda efter ett antal olika försvarsbeslut tagna av den tidigare regeringen utan att man hade gjort de grundläggande analyserna.
Det är därifrån vi kommer, om vi nu ska ägna oss åt att titta över axeln. Herr talman! Frågan är om man ska ägna sig åt att bara ösa mer vatten från ett tidigare läckande skepp eller om man ska ägna sig åt att proppa i de riktiga hålen som läcker i detta skepp så att det faktiskt flyter och vi får en fungerande försvarsmakt. Jag väljer att se till den överenskommelse som vi har gjort om att utreda hela personalförsörjningsreformen i sin helhet.
Sedan arbetar vi tillsammans framåt för att få detta att fungera bättre i framtiden.
Annicka Engblom (M):
Om vi nu ska prata historia kanske vi kan ägna en stund åt den försköning som har gjorts av de tidigare försvarsbesluten som har tagits och också de överenskommelser som har gjorts av Socialdemokraterna.
Låt mig ändå säga, påpeka och understryka återigen vad gäller de överenskommelser som har slutits tidigare att det vare en enig försvarsberedning, inklusive Socialdemokraterna med dåvarande representanten Håkan Juholt, som underströk att denna utveckling är nödvändig. Ett halvår senare vänder Socialdemokraterna. Nu har man vänt igen, och vi är jätteglada för det.
Här har vi nämligen både ett ansvar och en utmaning att vara Försvarsmakten behjälplig för att få detta fungera. Det är precis de frågor som vi också ställer gemensamt i den utredning som regeringen har tillsatt och som undersöker detta. Detta är inte några småsaker. Det är en stor reform, och den kan vi göra gemensamt.
Det kan också Peter Hultqvist bidra till i Dalarna genom att man tillsammans i dessa orter lyfter fram det samarbete med det civila samhället som Försvarsmakten så väl behöver. Nu när Försvarsmakten inte heller är så närvarande vad gäller förband i Dalarna som man var i spåren av de tidigare förbandsbesluten kan vi göra det här på ett annat sätt.
Jag hoppas att vi i spåren av denna ändå positiva utveckling - jag hoppas att den består inom socialdemokratin och att man inte vänder igen - kan hitta gemensamma vägar till att bredda rekryteringen, hjälpa till med folkförankringen och stå fast vid att det är precis det här som är nödvändigt för att försvarsförmågan ska vara fortsatt hög i det här landet.
Annicka Engblom (M):
Jag respekterar Vänsterpartiet i den delen att man åtminstone har varit konsekvent i sina ställningstaganden. Det är väldigt intressant att just Vänsterpartiet lyfter fram det här med kostnader. Där är det också en konsekvent linje; man föreslår en betydligt lägre ram än vad regeringen har gjort sedan 2006.
Det är därför jag tycker att det steg Socialdemokraterna har tagit är positivt. Den första fråga Socialdemokraterna kom överens med V och MP om inför 2010 var faktiskt en minskning på försvarsanslagen om 2 miljarder per år.
Om man nu lyfter fram kostnaden som ett problem i ena delen och i andra delen föreslår minskade ramar för Försvarsmakten är det åtminstone med min enkla skolmatematik någonting som inte går ihop. Återigen: Det är bra att Socialdemokraterna närmar sig oss i det här och nu ligger på samma ram som regeringen föreslår.
Sedan, herr talman, delar jag absolut inte Torbjörn Björlunds slutsats i att man söker sig till Försvarsmakten för att man saknar ett jobb. Det är inte vad jag ser bland de ungdomar som mönstrar, genomgår GMU och sedermera genomgår sin yrkesutbildning och tar anställning i Försvarsmakten.
Jag har förmånen att ha följt dem under lång tid nere i Karlskrona eftersom marinen ju var försöksförband vad gäller att anställa sina sjömän sedan flera år tillbaka. Några mer välmotiverade och goda ambassadörer som också levererar med kvalitet får man faktiskt leta efter. Ungdomar söker sig till Försvarsmakten därför att det är en bra arbetsgivare med viktiga uppgifter och för att det är ett intressant yrke.
Annicka Engblom (M):
Jag hoppas att både Rekryteringsmyndigheten och Försvarsmaktens HR-avdelning kanske sitter och tittar lite grann på såväl det här replikskiftet som den här debatten. Många av de frågetecken och frågeställningar - och utmaningar, skulle jag vilja säga - som Torbjörn Björlund har lyft fram här delar jag nämligen absolut.
Det är också det vi gemensamt vill ha belyst i det betänkande flera partier har anslutit sig till att föra fram i den här utredningen, där man också ger handfasta tips på vad vi behöver ha en uppföljning på.
Vad gäller kostnaderna står det faktiskt också i betänkandet att regeringen i budgetpropositionen både 2012 och 2013 har meddelat att förstärkningar eventuellt behöver komma till men att man behöver ha ett ordentligt underlag. Man har också gett i uppdrag till både Försvarsmakten och FOI att titta extra på hur man kan vässa rekryteringsinstrumenten, eftersom det är så pass viktigt.
Det är nämligen en attityd- och kulturförändring också inom Försvarsmakten, som är vana att så att säga få sig kompetens tillsänd och kunna sålla. Nu måste man ändra sig och också kunna tala om hur duktig man är. Jag tycker ändå inte att vi ska förringa det höga söktryck som är, men vi ska definitivt lyfta fram också de utmaningar som finns längs vägen och även uthållighet i tid.
Det är nämligen mycket såväl tid som kompetens och resurser som investeras i varje anställd i dag. Då är det också meningsfulla arbetsuppgifter som ligger bakom, och det finns det en räcka av i Försvarsmakten. Jag ser alltså fram emot att kunna göra vad jag kan för att bidra till att det här ska fungera bättre, men jag tycker också att debatten ska lyfta fram det som fungerar väldigt bra.
Det tycker jag nämligen är övervägande i Försvarsmakten i dag.
Annicka Engblom (M):
Omställningen av försvaret, den nödvändiga försvarsreformen som alliansregeringen sjösatte 2009 i och med inriktningspropositionen, omfattar inte bara Försvarsmakten utan även de kring Försvarsmakten liggande myndigheterna, inklusive FMV. I det effektiviseringsarbete som FMV har gjort på uppdrag av regeringen har man gjort ett hästjobb, skulle jag vilja säga.
Jag vill ge en stor eloge till personalen på FMV under både förutvarande och nuvarande generaldirektör. I arbetet med att bygga upp försvarsförmågan hos Försvarsmakten är det viktigt att man tillser att de medel som därmed effektiviseras på de omkringliggande myndigheterna tillförs Försvarsmakten för att uppnå uppställda mål. Vi har här i riksdagen beslutat att direktiv utfärdas av regeringen och verkställs av myndigheterna.
Det är så det är. Vi har den ordningen ända sedan Axel Oxenstiernas tid att vi har självständiga myndigheter som fattar egna beslut. Hade en försvarsminister med S-märkning stått här i dag hade svaret blivit likadant. Jag vill understryka detta. Som Peter Jeppsson ställer frågan skäller han uppför fel trädstam, skulle jag vilja säga.
Den kritik, de påpekanden, som lyfts fram i hela området ska riktas till FMV. Fru talman! Försvarsmakten liksom logistik och omkringliggande myndigheter är system inom system - de hänger ihop.
Logistiken är i det här fallet ett område som skär genom alla verksamheter. Vi har tre flygflottiljer i dag, varav två innehåller insatsdivisioner. Flyget, det vill säga Gripenplanen, är taktiska resurser medan verkstäderna är strategiska resurser.
Här är det viktigt att med de förändringar man gör tillse att man har ett effektivt och väl fungerande flygvapen i hela Sverige. Det handlar om kompetens och tillgång till flygtekniker. Tekniker som sådana är en bristvara i vårt land. Flygtekniker i synnerhet är en väldigt stor bristvara.
I det sammanhanget är det glädjande att kunna lyfta fram Ronneby kommun. Efter mycket arbete och övertagande av ett långt socialdemokratiskt maktinnehav i kommunen lyckades Alliansen genomföra och få godkänt av Skolverket att till hösten 2014 starta en flygteknikerutbildning på Gymnasieskolan Knut Hahn i Ronneby - mot vilket Peter Jeppssons kamrater i kommunen röstade nej.
Man hade tidigare varit för, men när man hamnade i opposition fungerade detta tydligen inte. Till denna cocktail ska jag också tillsätta frågan hur Peter Jeppsson egentligen har tänkt sig framtiden. Han vill nu prata besparingar, vilket jag hoppas eftersom vi har beslutat här i riksdagen att genomföra de här överföringarna från FMV till Försvarsmakten.
Vilka ytterligare besparingar kan vi förvänta oss, med tanke på att Socialdemokraternas ekonomisk-politiska talesperson har uttalat att man ska spara 10 miljarder på de största myndigheterna? Försvarsmakten är väl den största, mig veterligen.
Annicka Engblom (M):
Jag vill börja med att upprepa vilken ansvarsfördelning vi har mellan riksdag, regering och våra myndigheter. Denna organisation har vi också haft under socialdemokratiska regeringar, och jag misstänker att det kommer att se likadant ut även om det blir regeringsskifte i höst.
Jag vill lyfta fram det som vår överbefälhavare brukar framhålla, nämligen att våra olika vapensystem är system i ett system där logistik, försvarsindustri, personal och ekonomi på många olika sätt hänger ihop. Det är ett spindelnät, helt enkelt. Drar man i en tråd i ett spindelnät händer det, som ni vet, något i den andra änden.
Det är ju viktigt att trådarna hänger ihop så att inte spindelnätet brister och det uppstår hål.
I uppbyggnaden av försvarsförmågan kunde vi den 19 mars förra året i Ronneby med glädje konstatera att civil- och bostadsminister Stefan Attefall hade beslutat om en stor satsning på Blekingeflottiljen i det så kallade Ronnebypaketet, som omfattar 647 miljoner kronor. Det är en väldigt stor investering som avser helikopterflottiljen.
Som en garnisonsgemensam resurs i detta ingick den verksamhet och kompetens som nu är ifrågasatt här.
För FMV:s del kan det beslut som man nu har lagt fram synas väldigt ekonomiskt och rationellt, men jag förutsätter att FMV tillsammans med andra berörda myndigheter, såsom Försvarsmakten och kanske till och med i förlängningen polisen, eftersom man ska ha gemensam helikopter, samtalar med varandra. Det behövs totalsystemsanalys.
Det är bättre att ta ett beslut som är rätt längre fram än att fatta fel beslut.
Annicka Engblom (M):
Kustbevakningen har under 2000-talet och 2010-talet genomgått en stor utveckling. Det har statsrådet redogjort för.
Det har tillförts nya plattformar, bland annat tre multirolefartyg och nya uppgifter, bland annat av polisiär natur liksom uppgifter som stödfartyg vid sjöräddning, forskning, sjöövervakning samt ledningsuppgifter vid sjöinformationssamordning. Jag har förmånen att bo i ett kustlän i södra Sverige.
Jag bor nämligen i Karlskrona, och har förmånen att ha inte bara en marinjär, det vill säga huvudbasen för marinen, utan också Kustbevakningens huvudkontor på min hemmaplan. Jag har förmånen att träffa företrädare för de här verksamheterna väldigt ofta och också med egna ögon se det väldigt uppskattade arbete de gör. Man har sedan tidigare aviserat underskott i sin budget.
De pengarna har regeringen tillfört. Man har nu fått i uppdrag av regeringen att se över de ytterligare underskott man befarar. När vi nu talar om medel - det är ju det grundläggande i det hela - måste jag ändå, nu när vi står inför ett val, ställa frågan vad man kan vänta sig från Socialdemokraterna.
Senast vi fick ett besked om Kustbevakningens resurser var i valet 2010, då man tillsammans med sina samarbetspartner Miljöpartiet och Vänsterpartiet kom överens om att inte bara dra ned på Försvarsmakten med 2 miljarder kronor per år utan också att dra ned på Kustbevakningen med sammanlagt 55 miljoner kronor.
Vad har vi att vänta oss inför årets valrörelse? Man kan ju inte gå till val på att avisera att man ska lösa detta samarbetsmässigt efter valet.
Jag tycker att Eva Sonidsson faktiskt bör ta tillfället i akt, nu när man diskuterar sammanlagda resurser, att ge svaret på vad Socialdemokraterna i valet 2014 tänker komma överens om med sina tänkta samarbetspartner Vänstern och Miljöpartiet.
Är det samma sak där - kan vi förvänta 55 miljoner kronor i neddragningar, och vad räcker det till för den uppskattade verksamhet som Eva Sonidsson lyfte fram i sitt debattinlägg?