Magnus Ek (C):
Det är verkligen en efterlängtad proposition vi debatterar, inte bara för att vi haft en ovanligt lång votering och fått vänta på att avsluta debatten utan för att vi har sett fram emot den i ett antal år. Den berör också några av de frågor som absolut flest lokala politiker, vanliga medborgare och föreningar har hört av sig till mig med under mina år i den här kammaren.
Vattentjänstfrågorna är helt enkelt någonting som berör många och där många önskar att politiken tar ett större grepp för att se till att det fungerar lite smidigare och lite mer som man skulle kunna tänka sig. Låt mig diska av det torra först, fru talman, om jag får sträcka mig så långt. Vi är från Centerpartiets sida i grunden positiva till att ansvaret för att säkra gedigna vattentjänster förtydligas.
Vi anser dock att en del av propositionens förslag har vissa tydliga nackdelar. Det rör bland annat att vi inte tycker att det är motiverat att ställa krav på skyfallsplanering i vattentjänstplanerna. Detta ansvar anser vi att huvudmannen redan är ålagd genom plan- och bygglagen och annan lagstiftning. Det är inte omotiverat att planera framåt för klimatförändringarnas effekter. Jag återkommer till den saken.
Men att göra det genom att lägga in det som krav på skyfallsplanering i vattentjänstplanerna riskerar att inte bara vara omotiverat utan faktiskt också bli kontraproduktivt genom att inte göra det tydligare vem som ska ansvara för klimatförändringarna utan tvärtom splittra upp ansvaret. Vidare anser vi att regeringen bör ge lämplig myndighet i uppdrag att ta fram en vägledning som klargör om en vattentjänstplan kan antas parallellt med en översiktsplan.
Utan att gå alltför djupt ned i detaljerna är detta också någonting som vi anser borde vara klarare i propositionen, alltså hur detta ska tillvaratas. Vi har också en översyn av lagstiftningen just kring översiktsplaner på gång framåt 2024, och det är olyckligt att förslagen i den här propositionen och deras införande inte går i takt med den översyn av översiktsplanerna som är på gång.
Det bör även klargöras om en vattentjänstplan i det fall kommunen valt att låta den ingå som en del av översiktsplanen kan anses vara aktualiserad genom antagandet av en planeringsstrategi. Det här är också någonting som speglas i de reservationer vi har lagt. Jag vill därmed passa på att yrka bifall till vår reservation 6 under punkt 7. Därmed, fru talman, tror jag att vi är igenom den allra torraste delen av det här anförandet.
Jag tackar kollegorna för tålamodet. Det är också en del andra frågor som hanteras i den här propositionen som är ganska intressanta och en del saker som vi tycker borde ha varit med i propositionen. Den första har kollegorna som har debatterat tidigare redan varit inne på. Det handlar om det krav på regelbunden översyn som har legat som en del av propositionen och som riksdagen nu också avvisar. Fru talman!
Ingen av oss tycker att avloppsanläggningar som inte är fungerande ska kvarstå, men det måste finnas en rimlighet i hur översynen och tillsynen sker, hur ofta detta ska ske och på vem det ansvaret egentligen ligger. Det här är någonting som jag tycker syns redan i förslaget där propositionen inte har skjutit in sig på de allra minsta avloppen från början utan på lite större gemensamhetsanläggningar som ändå ligger utanför de allmänna anläggningarna.
Tro mig, det här var det mindre torra i anförandet. Vi tycker att det blir alltför krångligt och alltför omfattande att säga att vi ska ha krav på en regelbunden översyn när man dessutom från anläggningssidan själv ska ha det ansvaret. Vi har ett tillsynssystem som för all del förtjänar att skruvas på men som borde kunna fånga upp majoriteten av de här problemen.
Vidare skulle vi med andra i den här kammaren gärna ha sett att man tagit ett hårdare tag i frågorna om markretention och överklagande bland annat. Markretentionen är en sådan sak som har diskuterats här, nämligen att när vi har små enskilda avlopp som kan antas ha miljöpåverkan har vi i dagsläget inget egentligt krav på att man ska se över om de har en påtaglig miljöpåverkan eller inte.
Det är där markretentionen kommer in, alltså hur mycket som faktiskt går ut i vattendrag och påverkar samhället och ekosystemen och hur mycket som faktiskt kan antas stanna i omgivningen runt avloppen. Det här kan låta, återigen, ganska detaljerat och torrt, men det har en avgörande betydelse för hur vi ser på tillsynen av enskilda avlopp. Under alla år som jag har debatterat de här frågorna har det finska exemplet kommit upp.
Där har man en möjlighet i lagstiftningen att kolla på om det är rimligt att göra hur stora investeringar som helst i små avlopp med försvinnande liten miljöpåverkan. Jag skulle gärna se att det utrymmet blir tydligare även i svensk lagstiftning. Vi tycker också att det här faktiskt borde kunna ses som ett myndighetsbeslut som kan överklagas betydligt lättare än vad som är fallet i dag.
Fru talman! Jag sa att det är en efterlängtad proposition, men vi får inte tro att vi är färdiga med va-politiken och översynen av den i och med den här propositionen. Här tar vi vissa steg just vad gäller vattentjänsterna och just vad gäller framför allt anslutningar till offentliga lösningar. Men de stora strukturproblemen på va-området kvarstår.
Vi har underfinansieringen där vi har en investeringsskuld från 1900-talet som vi faktiskt inte betalar av utan snarare späder på år för år och där vi behöver se över finansieringsmodellerna för den här grundläggande samhällsinfrastrukturen.
Vi har kompetensförsörjningen där vi vet att huvudmännen har svårt att hitta kompetensen som de känner att de behöver för att kunna uppfylla uppdraget att leverera hållbar, säker och cirkulär va i framtiden och där det finns förslag på att underlätta möjligheterna till samverkan men som fortfarande inte har realiserats. Vi har klimatanpassningen som kommer att ställa stora krav inte bara vad gäller skyfall utan också vad gäller torka och framför allt vad gäller vad som händer när de här systemen stressas. Det är system som vi vet redan är gamla.
Den här utmaningen kommer ovanpå investeringsskulden som vi redan lever med. Behoven ökar exponentiellt, skulle jag säga, de kommande decennierna. Sist men inte minst är cirkulariteten i det här någonting som vi borde prata om betydligt oftare.
Fru talman! Jag vet inte om jag lyckades slita mig från det torra, men det här är ett frågeområde som jag tycker är oerhört intressant. Det känns väldigt vackert att få avsluta min tid i den här kammaren med att debattera just vattentjänster och va-frågorna. Jag har redan fått tacka för mig i de utskott där jag oftare figurerar, men jag vill ta några sekunder mer av min talartid åt att här också hinna tacka kammarkansliet och all annan riksdagspersonal som gör vårt arbete möjligt.
Jag vill även tacka alla de organisationer, intressenter, företag, aktörer och vanliga medborgare som skickar in kunskap och inspiration till oss som ska leverera politik i den här kammaren. Vårt uppdrag hade varit omöjligt utan er. Sist men inte minst: Det har varit oerhört hedersamt att få representera Östergötland i den här kammaren. Den stoltheten kommer jag att bära med mig när jag nu för sista gången, förmodligen för resten av mitt liv, kliver ned från den här talarstolen. Tusen tack!