KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lotta Olsson (M):
Jag undrar om vi lever i helt olika världar. Patrik Engström talar om vem som ska betala. Läser inte Patrik Engström svensk press? Hela svenska industrinäringslivet är jätteoroligt. De ser inte att de ska våga satsa och utveckla sina företag och sina jobb i Sverige.
Då riskerar vi någonting annat som Socialdemokraterna ändå historiskt har stått upp för, nämligen jobb och utveckling. Jag har själv jobbat i sjukvården i alla år. Men jag har aldrig kunnat se något annat än att om inte svenskt näringsliv och svensk industri kan producera skatteintäkter och folk kan ha jobb kommer vi heller inte att ha råd med en god sjukvård och en bra skola som vi faktiskt har vant oss vid.
Jag skräms av att vi tror att det är statiskt och någonting som alltid kommer att finnas. Men så är det inte om Sverige inte klarar konkurrenskraften, inte har billig energi och inte kan attrahera de stora batterifabrikerna. Det handlar om att vi kan ha kvar vår stålindustri och de högkvalificerade jobben i Sverige. Om vi inte kan det kommer både Patrik Engströms och min pension att bli lägre. Vi kommer kanske inte att få våra höftoperationer när den dagen kommer.
Jag förstår inte hur man kan skilja på de två sakerna. Det hänger ihop. Historiskt har Socialdemokraterna varit enormt duktiga på att förstå sambandet mellan svenska jobb, starka svenska industrier och välfärdssamhället. Nu verkar det som att de pengarna kommer från jultomten eller någonting, och så ser inte världen ut. Jag tycker att Patrik Engström ska läsa en del i svensk press. Det är inte jag som skriver detta.
Både jag och svensk industri är väldigt oroliga för att de inte ska få långsiktiga satsningar. Satsningarna kanske kommer att gå till Polen som satsar på säker baskraft i framtiden.
Lotta Olsson (M):
Tack, Patrik Engström! Är det så att jag har en fantastisk glassförsäljning på julafton kommer inte den att gå så bra. Jag behöver ha energi till min frysbox på sommaren. Det är detta som är problemet. Jag förstår inte att Patrik Engström som kommer från industrin kan tro att det ska fungera så länge som vi inte klarar att lagra energi.
Den dagen som vi har stora hallar som billigt kan lagra energi i batterier kan vi ställa över till hel vindkraft. Men det kommer också att krävas enormt mycket mer vindkraft i Sverige. Annars har vi inte löst problemet. Det kommer att bli så att i stället för att lägga en batterifabrik i Skellefteå eller i norra Sverige kanske man lägger den i Polen.
Jag ser med oro på att vi ska förlora i välfärdsligan och inte kunna bygga den här fina staten.
Lotta Olsson (M):
Jag skulle vilja ställa några frågor till Patrik Engström efter hans anförande. På vilket sätt kan regeringens energipolitik stärka konkurrenskraften? Nu ska man veta att alla länder inte har en infrastruktur och industri som Sverige har.
Svenskt Näringsliv har nyligen gått ut med att för att åstadkomma det absolut billigaste och smartaste upplägget med energi i ett land som Sverige behövs en tredjedel vatten, en tredjedel kärnkraft och en tredjedel vind och sol. Vind och sol byggs ut mycket.
Det är långt ifrån en tredjedel, men ju mer vind- och solkraft vi bygger, desto större värde har vattenkraften och kärnkraften för att balansera. Det vore tråkigt om Sverige förlorade sin konkurrenskraft. Det är inte så att Sverige kommer att bli som Danmark, det vill säga ett land som producerar enormt mycket mat i stället.
Hela vår ekonomi bygger på våra exportvaror som kommer från tung industri och kräver mycket elenergi. Hybrit är ett fantastiskt projekt. Vi har gjort ett studiebesök där. Det är enormt med målet att kunna framställa stål utan att använda kol från Australien.
Men det innebär att vi förväntar oss att vattenkraft från norra Sverige ska balansera vind- och solkraft, men då kommer industrin i Norrland att behöva den energin själv. Det är väl inte så att Patrik Engström tycker att man inte ska främja den utvecklingen i norra Sverige vad gäller ny teknik och nya industriprodukter och i stället skicka den till Skåne och lägga locket på?
Jag har en del betänkligheter.
Lotta Olsson (M):
Jag vill verkligen inte vara den som odlar oro, utan jag tycker tvärtom att vi måste vara framsynta. Det är med energislagen precis som med infrastrukturen; det här är ingenting som vi kan skapa till i morgon. Vi vill absolut inte se fler reservkraftverk som sätts igång för att man inte i tid har tittat efter vad man kan behöva i framtiden. Samtidigt tycker jag inte att Patrik Engström ska vara orolig för att det blir ett överskott.
Vi kommer att behöva mycket mer. Om vi ska ställa om och elektrifiera allt som i dag är fossilt kommer det att vara bra för svensk ekonomi och för våra jobb. Men det kommer också att kräva enormt mycket mer elenergi, och då räcker det inte bara med att spara det. Dessutom är det de här 105 miljarderna som ska satsas på gröna jobb; det är också sådant som ska betalas.
Jag förstår inte det här att vissa saker ska betala sig totalt och andra saker inte.
Lotta Olsson (M):
Jag skulle vilja fråga lite grann om Lorentz Tovatts problembeskrivning. Man beskriver urbaniseringen som ett av de stora problemen när det gäller att vi har haft effektbrist i Skåne. Då vill jag ha svar på vad det är i just detta som skulle ha gjort att det har blivit så här. När man ställer om till en ökad andel vindkraft missar man basproduktionen.
Det är faktiskt bara vatten- och kärnkraft i dag som kan stå för basproduktionen och som är reglerbar, så att vi kan få den när vi faktiskt behöver den. Vi har ett samhälle där vi inte gör som man gjorde förr i Skåne: maler när det blåser. Vi vill jobba dagtid.
Vi vill att våra kunder i exempelvis Tyskland ska få sina varor i tid. Vi vill fortsätta att ha en hög levnadsstandard. Det är också vår höga levnadsstandard som gör att vi kan elektrifiera och att vi kan ställa om till ett fossilfritt samhälle. Fru talman!
Jag tycker att Lorentz Tovatt kommer väldigt billigt undan genom att bara skylla på urbaniseringen och säga att mischmaschet i systemet beror på den. Vi byter ut basenergi mot intermittent energi, och då får det konsekvenser. Ingen skulle vara gladare än jag, fru talman, om vi får batterifunktioner eller någon annan lagringsfunktion som gör att vi kan slå av och på vindkraften, men vi är inte där.
Jag vill ha svar på frågan: Hur kan man skylla på urbanisering och ett ökat behov och inte på att vi har förändrat energisystemen?
Lotta Olsson (M):
Vi kan väl i alla fall vara ense om en sak. Varken Lorentz Tovatt eller jag vill ha mer fossil energi. Men urbaniseringen gör att vi behöver mer reglerbar energi, och då finns det fortfarande inte något som kan ersätta kärnkraften. Vi har inte batterifunktioner som gör att vi kan använda vindkraften helt. Och när det gäller vattenkraften har vi varit tydliga i denna debatt.
Den finns i norr, och det är inte så att Skånes industrier kommer att få den. Dessutom planerar vi att ställa om en del av vår tunga industri till fossilfritt, och då kommer det att krävas ännu mer planerbar energi. Jag förstår Lorentz Tovatts goda intention att ställa om till helt förnybart, men jag ser inte hur vi ska få till det.
Eller har batterifunktionerna kommit mycket längre än vad jag känner till? Det är också spännande, fru talman, att Lorentz Tovatt själv problematiserar detta - när kärnkraftverken måste ställas om och underhållas under sommaren får vi problem. Ja, vi kommer att få ännu mer problem den dag de inte finns om vi inte kan hitta en bra ersättning.
Det är inte heller lätt att göra oss mer flexibla. Det spelar inte så stor roll om Lorentz Tovatt och jag tvättar på nätterna. Det har en väldigt liten effekt. Det är de stora, tunga industrierna och den nya industrin, som datorhallar och så vidare, som kommer att kräva mycket. Vi vill ha dessa jobb, och vi vill ha välfärdssamhället. Därför nöjer jag mig inte riktigt med detta.
Jag tycker inte riktigt att argumentationen håller.
Lotta Olsson (M):
Jag har ställt en fråga om utvecklingen av svensk exportindustri. Sverige har sedan 90-talskrisen nästan årligen ökat sin export. År 2019 uppgick den till hela 2 360 miljarder svenska kronor. Man kan med rätta säga att hela vårt välfärdssamhälle är beroende av vår starka exportindustri.
Vi exporterar främst varor, och dessa varor kräver ofta mycket energi för sin framställning. Bilar, lastbilar, tunga maskiner, stål och skogsprodukter av olika slag utgör den stora delen av vår export. Även nya produkter växer fram, som batterifabriker och serverhallar, och för det behövs gigantiska energimängder för datalagring.
Alla dessa stora exportvaror, nya som gamla, har ett gemensamt, nämligen att de kräver mycket energi i tillverkningsprocesserna. Det är också delvis därför att vi har haft de naturresurser som behövts för denna produktion som den har funnits just i Sverige. Det är dessa produkter och den produktionen som har bidragit till svensk välfärd, inte socialdemokratin.
Det är det här som ligger till grund för att socialdemokratin har haft möjlighet att dela ut välfärd i Sverige under många år. Vi har lyft Sverige från ett fattigt land till ett välfärdsland. Fru talman!
Vår export minskade under detta speciella pandemiår från november 2019 till november 2020 med 2,7 procent. Importen minskade bara med 1,7 procent. Men vår exportindustri är fortfarande stark, och det vill vi att den ska fortsätta att vara. Då är det vissa förutsättningar som politiken till viss del kan påverka.
När det gäller frihandel och frihandelsavtal driver vi från Sverige på. Sverige har också en plattform som ger oss tillgång till en stor europeisk marknad och ger oss möjlighet att påverka handelsvillkoren för länder utanför Europa som vi handlar med. Vår industri har genomgått många olika omdaningar för att vara fortsatt konkurrenskraftig och uppfylla tuffa klimatkrav.
Nu gör man en gigantisk omställning från fossila bränslen till eldrift och en stor del vätgasdriven produktion. Det ställer stora krav på produktionen, på företagen och på verksamheterna, men också på en klimatsmart, leveranssäker och effektstabil elproduktion. Fru talman!
Vi kommer inte att minska vårt elbehov, som vi trodde för något årtionde sedan, utan öka det. Vi måste klara efterfrågan på fossilfri produktion av energi. Sverige har en unik chans att bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer. Men om vi inte rätt hanterar de utmaningar som finns kan detta gå förlorat.
Vårt tekniska kunnande och vår industritradition kan konkurreras ut. Vi konkurrerar inte med låga löner och dålig arbetsmiljö. Vi konkurrerar med bra priser, leveranssäkerhet på energi och kvalitet.
Lotta Olsson (M):
När nu senast Ringhals 1 stängde vid årsskiftet innebär det att leveranssäkerheten i södra Sverige, prisområde fyra, blir osäker. Den reservkapacitet som fanns tidigare skaffar man sig i stället via import av fossil energi. Det innebär en försämring för våra klimatmål och också en försämring av vår konkurrenskraft.
Jag förstår inte riktigt hur ministern tänker i detta. Klockan 10 i förmiddags, till exempel, importerades lika mycket energi från Danmark och fossil energi som vad Ringhals 1 producerade. Sedan varierar det naturligtvis timme för timme och minut för minut. Men det är så det de facto ser ut. Det är ett stort dilemma.
Man kan producera hur mycket glass om helst på vintern, men det är faktiskt ingen som vill ha det. Det vi behöver är driftssäker energi. En stor del av vår exportindustri är tung, energikrävande industri. Lars Hjälmered nämner Volvo i Göteborg.
Det är inte bara Volvo i Göteborg som gör Volvobilar utan en stor del av södra Sverige gör komponenter till det som sedan de facto monteras ihop i Göteborg. Det är inte bara orter som Göteborg som blir drabbade utan hela Sverige. Även om man kanske inte vill gå ut med det finns det en oro bland företagen. Många av de företagen är också internationella.
De konkurrerar hela tiden med jobb om inte på en global marknad så på en Europamarknad. Vi kan nu till exempel se att Polen kommer att storsatsa. Man kommer att ställa om 300 000 jobb, räknar man med, från gruvarbete till kärnkraftsproduktion. Sverige är ett speciellt land.
Vi exporterar inte som Danmark, som exporterar nästan lika mycket eller mer, 45 procent av sin bnp. Men där handlar det mycket om containertrafik, griskött och jordbruksprodukter. Det är inte tungt stål och tunga maskiner som i min hemstad med Epiroc, som gör grundmaskiner. Det är kräver helt andra industrier än vad Danmark har.
Vi kan inte ens jämföra med våra grannländer. Detta är ingenting annat än svenska jobb. Sverige är inte bäst i klassen vad gäller arbetslösheten. Vi är faktiskt trea nedifrån i Europa just nu. Efter coronapandemin kommer vi att ha stora problem att komma i kapp och få in människor i arbete.
Alla satsningar vi kan göra och allt vi kan trygga så att vi säkrar upp energi och skapar en framtidstro för att man ska vilja satsa på företagande i Sverige är enormt viktigt om vi ska kicka igång det här landet efteråt. Man ska inte tro att alla andra gör ingenting. Det pågår ett gigantiskt omställningsarbete vad gäller att ställa om sin produktion till elektrifiering i Europa.
Det vore enormt synd om inte vi kickade igång Sverige först. Vi har verkligen ledartröjan i många saker som det ser ut nu. Det var därför som jag kanske hellre hade haft Ibrahim Baylan som debattör. Det handlar väldigt mycket om jobb och näringsfrågor och inte bara om energi.
Lotta Olsson (M):
Det är alltid spännande med energidebatter. Det finns ingen gång som den fria rörligheten är så starkt befäst i socialdemokratin som när det gäller just energipolitiken. Då vurmar man starkt för den, och det är vi ju alla glada för. Men det ska också vara fossilfri energi. Det är ett hederstecken för Sverige, och vi är ett av de länder som har högst svansföring när det gäller att stå upp för klimatet.
Då kan det inte vara så att vi ska ha in smutsel för att vi har satsat på en överproduktion av vindkraft men inte kan klara basproduktionen när det är kallt i Skåne. Vi är överens om väldigt många saker. Vi kan inte heller använda vattenkraft till att driva vätgasproduktion i Norrland.
Det är väl den intermittenta vindkraften som vi i första hand ska använda till att göra vätgas av och inte den typ av kraft som vi faktiskt kan styra. Det är det här som är hela Europas stora dilemma. I södra Europa måste man använda fossil energi för att få till basenergin. Men Sverige står med både kärnkraft och vattenkraft, och regeringen vurmar enbart för vindkraften.
Det är inte så att jag inte står upp för vindkraften. Men det behövs verkligen inte, för vi har en regering som står upp enbart, kan man säga, för vindkraften. Till syvende och sist handlar det här om jobben och om vår välfärd. Vi vill inte hamna längst ned på arbetslöshetslistan. Sverige ligger trea nedifrån nu. Vi vill upp på listan, och vi vill ha ett välfärdsland. Och då måste vi se om vårt hus.
Lotta Olsson (M):
Vi har en pågående pandemi, nu i våg två. Sverige har varit drabbat av den sedan i våras. Även om vi inte har haft någon lockdown, som vi ser i många andra av världens länder, har vi haft mer eller mindre tuffa restriktioner att följa för att minska smittspridningen.
Våra sjukhus har tvingats omprioritera sina verksamheter och stryka också viktiga operationer för att ställa resurser till förfogande för de svårast sjuka covid-19-patienterna. Detta har krävt enorma insatser från många, med indragna semestrar, beordrade tjänstgöringsscheman och full skyddsutrustning under tolvtimmarspass. Som mest vårdades 550 patienter på våra intensivvårdsavdelningar i landet.
Fru talman! Efter den första vågen av smitta i våras var antalet vårdade från slutet av juli nere på runt 50 personer i intensivvården. Men pandemiexperter varnade då för att en andra våg skulle kunna komma då det ännu inte fanns något vaccin.
Den 19 november, då jag frågade justitieminister Morgan Johansson om faran för smitta på våra tunga anstalter, hade antalet covid-19-patienter på våra intensivvårdsavdelningar ökat till 183. Och man kunde befara en ytterligare ökning av antalet svårt sjuka. I höst har de tunga anstalterna inte haft besöksförbud, som de hade i våras. Därför ansåg jag att det var viktigt att lyfta fram frågan om smittspridning i en skriftlig fråga.
Anstalterna hade då inte heller rapporterat in att det fanns någon smitta. Justitieministern såg då ingen fara utan ansåg att det fanns säkra rutiner och sjukvård för de intagna om smitta skulle uppstå. Fru talman! Nu har problemet uppstått. Sedan smittan utbröt har 500 fall av smitta inträffat bland 7 000 intagna.
Våra anstalter har inte varit vad ministern benämnde en säker miljö. Lägg därtill att våra anstalter är fullbelagda och att det är ett hårt tryck för att klara personalbemanningen. Då är detta inte ett lyckat exempel på hantering. Det som jag också undrar över är varför man inte har infört besöksförbud, som man har gjort i andra riskmiljöer som våra äldreboenden.
Besökare till våra tunga anstalter kommer från hela landet och kan både bära med sig smitta in och bära med sig den ut. Nej, kriminalvårdsanstalterna har inte varit säkra vad avser smittspridning.
Lotta Olsson (M):
Jag har redan tidigare i kammaren lyft fram problemet med att våra anstalter är fulla och näst intill överfulla. Det ställer extra krav på personalen. Det blir trångt i alla utrymmen. Jag tycker inte att det är tillfredsställande med 500 smittade av 7 000 på ett ställe där personerna är inlåsta.
Man har visserligen inte några dödsfall, men jag vet inte om Morgan Johansson vet vad det innebär om en person från Kumla hamnar på ett sjukhus och hur säkerheten ser ut då. Det går åt två personer som finns hos personen hela tiden för att vakta. Även om personen är sjuk vill den oftast ut om den är inlåst på livstid.
Ett par personer på ett sjukhus skulle kunna försätta en anstalt i en helt annan situation, och det gäller även dem som ska vårda på en intensivvårdsavdelning. Det förvånar mig väldigt mycket att regeringen inte tänker utanför boxen. Man kör justitiefrågorna för sig och sjukvårdsfrågorna för sig - man tänker inte på hela samhället.
De senaste veckorna har 2 500 personer sjukhusvårdats på grund av covid-19, och då anser jag att det kanske inte är besök på våra tunga anstalter som är det viktigaste. Vi har gamlingar som inte har fått träffa sin familj på ett helt år. Jag anser att man hade kunnat komma ned till noll om man hade varit riktigt strikt.
Jag tycker att man utsätter både dem som jobbar på anstalterna och dem som jobbar i sjukvården för risk när man utsätter dem för stressiga situationer på det här sättet. Jag tycker också att det är konstigt att det inte verkar som att regeringen har planer för hur man ska hantera pandemin framöver.
Jag frågade Tomas Eneroth om detta i går, och hans svar på frågan hur man lägger upp strategier i regeringen var att man har presskonferenser med Folkhälsomyndigheten varje dag. Det tycker jag är väldigt konstigt.
Nu ser det ut så här i kriminalvården, och vi kanske kommer att belasta sjukvården med tunga sjukvårdsfall som dessutom behöver övervakning. Vad får det för samhällseffekter? Jag anser att en ledningsgrupp för ett helt land måste ha den här diskussionen.
Det kan ju inte vara så att Morgan Johansson själv ska ansvara för hela riskhanteringen - hur det kommer att slå om ett sjukhus får in några svårt sjuka personer från våra tunga anstalter ligger ju faktiskt utanför Morgan Johansson kompetensområde. Det är inte som när en vanlig person kommer dit.
Dessutom tycker jag att man ska vara rädd om personalen på våra tunga anstalter. Vi vet att arbetsmiljön där inte är som var som helst, utan man är väldigt ansatt psykiskt. Vi ska dessutom betänka att man kan bli smittad och dra med sig smitta hem till sin familj, vilket är ytterligare en stressfaktor.
Jag tycker inte att hanteringen har varit så lyckad som Morgan Johansson vill låta påskina.
Lotta Olsson (M):
Jag skulle vilja säga att man borde ha kunnat hålla smittspridningen på noll. Personerna är ju faktiskt inlåsta i ett fängelse, så man har full möjlighet att hålla en miljö som gör att personer inte utsätts för smitta. Morgan Johansson är nöjd med att det inte är så många just nu. Jag vet inte hur stor omsättningen är på våra tunga klass 1-anstalter. Man sitter ju ofta rätt länge där.
Om det är samma population som har suttit där hela året och 500 personer har varit smittade är det en rätt hög siffra; det är egentligen samma som samhällssmittan. Om väldigt många intagna däremot har bytts ut under det här året är det någonting annat. Jag undrar också vad det är som gör att kriminalvården inte behöver ha besöksförbud, som våra äldreboenden måste ha.
Det talas om plexiglas, men människor ska ut och in. Dessutom kommer besökarna oftast inte från närområdet, vilket är fallet när människor besöker föräldrar som kanske bor i närort, utan de reser i stället över hela landet. Den som sitter på en tung anstalt vill självklart hemskt gärna ha besök.
Att hindra det här utan att man får order från högsta ledning om att man måste ha dessa restriktioner tror jag är väldigt svårt. Där tycker jag att Morgan Johansson skjuter ned problemet på personalen. Jag vill inte påstå något annat än att man har gjort ett fantastiskt jobb utifrån de möjligheter man haft. Det är just därför - för att värna arbetsmiljön och möjligheterna att göra ett riktigt bra jobb - som jag tar upp detta till debatt.
Det handlar dessutom om hur vi ska kunna värna vår sjukvård så att den inte ska belastas med att det dygnet runt sitter två personer och vaktar någon som kommer från en tung anstalt, för det är en extra belastning.
Lotta Olsson (M):
Klimatomställningen för att minska utsläppen av växthusgaser kräver att vi handlar snabbt och vidtar alla nödvändiga åtgärder. Här är Sverige ett föregångsland med en till största delen fossilfri elproduktion. Vi ligger i framkant på många områden, exempelvis energieffektivisering av våra bostäder och vår belysning. De stora utmaningarna ligger nu i att ställa om de stora tunga industrierna och transportsektorn.
Det kommer att innebära ett stort ökat behov av elenergi, inte som tidigare att de förbättringar som görs leder till minskad förbrukning utan tvärtom en ökad energiförbrukning. Vår transportsektor kommer, om vi ska ställa om den helt från bensin och diesel till el, att kräva motsvarande 60 terawattimmar elenergi på årsbasis.
I dag är hela vår årsförbrukning 140 terawattimmar. Lägg därtill att hela vår tunga industri arbetar frenetiskt med att minska sin fossila energiförbrukning med de stora behov detta kräver. Det fanns tidigare en prognos på att vi inom en snar framtid skulle behöva 200 terawattimmar, men nu kommer detta att krävas bara för transporterna och vår nuvarande konsumtion.
Den tunga industrin är inte ens medräknad. Utvecklingen går fort. Transportsektorn kan inom bara några år ställa om en stor del av sina transporter om bara de politiska besluten finns på plats. Det är ju inte branschen och teknikutvecklingen som nu är den trånga sektorn, utan det är de politiska besluten som behövs och inte finns på plats. Besluten om infrastruktur tänkte jag inte ta upp här.
Men det finns utmaningar med den stora teknikomställningen. Transportsektorn kräver, på samma sätt som industrin, planerbar, stabil elenergi. Vi kan inte ha lastbilstrafik som får elavbrott och som tvingas stanna. Det funkar inte så. Fru talman!
Om vi lyckas ställa om den del av transportsektorn som i dag går på bensin och diesel skulle det innebära ett minskat CO2- utsläpp på motsvarande 6,235 miljoner kubikmeter olja. Det skulle motsvara 16,4 miljoner ton växthusgas.
Användningen av bensin och diesel står för 78 procent av utsläppen från transporterna. Om vi skulle ställa om kommer det att innebära enormt stora vinster.
Om vi ställer om till att använda fossilfri svensk energi, som finns i dag, skulle det innebära en minskning med 12 miljoner ton koldioxid på årsbasis. Men om vi skulle, som det ser ut i dag, importera för att täcka det stora behovet kommer det tvärtom att bli ett större CO2-avtryck än om bensin och diesel finns kvar.
Allt detta har jag bett riksdagens utredningstjänst att ta fram, och det är naturligtvis hypotetiska frågor. Men det kan inte vara så att vi ställer om hela transportsektorn och får ett fossilberoende av kol i stället för av bensin och diesel. Det är så dumt att klockorna stannar.