Jörgen Hellman (S):
I dag den 7 juni är det en historisk dag, en glädjens dag för oss som arbetar med skattepolitik. I dag är vår finansminister Magdalena Andersson i OECD i Paris och skriver på ett avtal för vårt land om ett nytt system för skatteavtal. Detta kommer att påverka många av de kommande besluten som vi kommer att fatta i denna kammare om skatteavtalen.
Arbetet mot skatteundandragandet internationellt måste oförtröttligt fortsätta. Fru talman! I dag behandlar vi Redovisning av skatteutgifter för 2017 . Déjà vu är franska för redan sett. Det innebär i korta drag att en situation eller syn känns märkbart bekant. Så är det i dag, déjà vu.
Oppositionen har lyckats samsas om ett tillkännagivande om konsekvensbeskrivning och utvärderingen. Vi behandlade för någon vecka sedan Riksrevisionens rapport om komplicerade skattesystem. Man tittade på regelförenklingar under sju år. Det var fem år med borgerligt styre och två år med S- och MP-regeringen.
Trots att Riksrevisionens rapport tydligt gällde de sju åren lyckades de borgerliga och Sverigedemokraterna att få ett tillkännagivande. Ur oppositionsarbetets perspektiv och sett till dramaturgin är det bra gjort, men sakligt sett är det mycket märkligt. Magdalena Andersson ska ta ansvar för Anders Borgs missar.
Fru talman! Även i dag inrymmer ärendet ett tillkännagivande som egentligen inte har med ärendet att göra. Dessa ständiga och oprecisa krav på något mer är en variant på det som i KU kallas negativa tillkännagivanden. De borgerliga partierna och Sverigedemokraterna har missförstått vad ärendet redovisning av skatteutgifterna är.
Jag läser innantill: Skatteutgifter är i huvudsak stöd som uppstår genom särregler i skattelagstiftningen. För att kunna avgöra om det rör sig om en skatteutgift och till vilket belopp den uppgår måste det finnas en jämförelsenorm för skattesystemet. Det är i avvikelsen mellan jämförelsenorm och skatteregler som skatteutgiften uppstår.
Redovisningen har genom åren utvecklats mot en allt större precision utifrån sitt syfte, att tydliggöra det statsstöd till företag och hushåll som skatteutgifterna representerar så att dessa kan prövas på samma sätt som anslagen på statsbudgetens utgiftssida. Detta är vad ärendet handlar om. Fru talman! Vi har också i detta ärende en skatterunda.
En viktig del av den ekonomiska politiken och den svenska modellen är skattepolitiken. Skattepolitiken ska främst finansiera den offentliga sektorn och andra offentliga utgifter. Utöver det ska skattesystemet skapa trygghet och sammanhållning i samhället.
Det ska bidra till en till hållbar utveckling, hög sysselsättning och ett rättvist fördelat välstånd samt ett miljömässigt och socialt hållbart samhälle. När vi tog över regeringsmakten ärvde vi ett stort underskott i de offentliga finanserna samtidigt som det var en hög arbetslöshet och klyftorna ökade. Det var den borgerliga regeringens arv.
Deras bärande idé var att sänka skatterna oavsett vilket samhällsproblem de skulle möta. Det känns som att det är déjà vu. Nu har vi bytt inriktning. Bort från skattesänkningar till fler i arbete. Bort från ökade klyftor till ökad jämlikhet och jämställdhet. Bort från att jäklas med våra pensionärer till att börja avveckla pensionärsskatten.
Bort från passivitet i klimat- och miljöfrågor till att försöka göra något åt den överhängande klimat- och miljökrisen. Fru talman! Vi har tagit bort ineffektiva skatteundantag som den nedsatta arbetsgivaravgiften för unga. Det har blivit tvärtemot de borgerligas förutsägelser att ungdomsarbetslösheten skulle öka.
Vi har fått kritiken att vår skattepolitik skulle göra att människor skulle sluta arbeta och minska sin arbetstid. Så ser det inte ut. Fru talman! Vi har höjt en del skatter för att få ordning och reda på statsbudgeten.
Vi har nu återigen fått överskott i statsfinanserna efter Anders Borgs ofinansierade skattesänkningar som slösat bort Pär Nuders överskott. Vi socialdemokrater har faktiskt också sänkt skatter. Vi skulle ha sänkt pensionärsskatten redan 2015, men den skattesänkningen blåste Sverigedemokraterna landets pensionärer på.
Vi kom igen och tog första steget 2016, och vi kommer att ta det andra steget 2017 för att börja sluta gapet mellan dem som jobbar och ålderspensionärerna. År 2018 sänker regeringen också skatten för alla med sjuk- och aktivitetsersättning.
De redan sänkta arbetsgivaravgifterna för enskilda näringsidkare som anställer en första person, alltså växa-stödet, utvidgas till att omfatta aktiebolag och handelsbolag. Slutligen kommer vi också att sänka momsen för naturguider. För oss socialdemokrater är skatter inget mål utan ett medel.
Vi är inte låsta vid den ena eller andra skatten eller skattesystemet utan öppna för diskussioner. Men det är under förutsättning att vi kan upprätthålla den generella välfärden. Vi ska se till att gamla mamma får en vård utan att behöva betala den och att barnomsorgen inte ska betalas i privat regi, som det görs i huvuddelen av Europa.
Med de principerna är vi öppna för att resonera om kommande skattesystem. När det gäller skatter tycker vi också att det är rimligt att fördela pengarna mellan människor och generationer. De ökande klyftorna, som inte minst LO pekat på, måste vi på olika sätt rätta till. Fru talman! Jag vill avslutningsvis säga följande.
Sverige ska vara möjligheternas land för alla och ett land där vi håller ihop. Valet står mellan tillsammans och ensam, och då väljer vi socialdemokrater tillsammans. Jag yrkar bifall till reservationen.