Kenneth Johansson (C):
Förra veckan debatterade vi socialutskottets äldrebetänkande. Jag tycker att det var en bra debatt där vi kunde redovisa att vi på många håll runt om i landet har en bra äldreomsorg, med kommuner som följer upp verksamheter och kvalitetssäkrar sin verksamhet, där verksamheter drivs av kommuner, kooperativ och privata.
Vi kunde också konstatera att det finns stora utmaningar - stora förbättringsområden inom äldreomsorgen. Exemplen finns också tyvärr på verksamheter där det brister och där våra gamla inte får den vård och omsorg de har rätt till.
Vi är inom Alliansen eniga om att utgångspunkten är att alla våra äldre och anhöriga ska kunna känna trygghet i att vården och omsorgen fungerar och håller god kvalitet. Från Centerpartiet och övriga allianspartiers företrädare förde vi fram att vi sätter äldrefrågorna högt.
Vi lyfter fram de mest sjuka äldre. Vi pekar på en fortsatt satsning på trygghetsboenden och andra anpassade äldreboenden. Vi presenterar inom kort förslag om parboendegaranti. Vi satsar på anhörigvård och värdighetsarbete.
Vi pekar på - det är viktigt för denna debatt - Omvårdnadslyftet, en utbildningssatsning för äldreomsorgens medarbetare. Detta bara för att nämna något.
Det är ju så, fru talman, att medarbetare som har förutsättningar att göra ett bra jobb, lämpliga erfarenheter och kompetenser är en nyckel till framgång. Därför är dagens betänkande Riktlinjer för bemanning inom äldreomsorgen så viktigt.
Jag är mycket glad för och vill tacka utskottskollegerna för det sätt på vilket hela utskottet har hanterat frågan. Jag tycker att vi gemensamt har gjort det på ett ansvarsfullt sätt, och i dag kan vi lägga fram ett enigt betänkande, SoU11.
Socialutskottet föreslår att riksdagen ska besluta om ett tillkännagivande till regeringen om att ge Socialstyrelsen i uppdrag att utreda och, om man anser det lämpligt, utfärda föreskrifter om bemanning på särskilda boenden inom äldreomsorgen för även andra grupper än demenssjuka. Vi tar alltså ytterligare ett steg.
Tidigare har Socialstyrelsen ett motsvarande uppdrag från regeringen när det gäller demenssjuka.
Socialstyrelsen bekräftar bilden att det finns brister i bemanningen i särskilda boenden även för andra grupper än demenssjuka. De bestämmelser som nu planeras för demenssjuka, och som utgår från den enskildes behov, kan således vara relevanta för alla som bor i särskilda boenden.
Det kan vara så - "det saknas koppling mellan den enskildes individuella faktiska behov och det särskilda boendets bemanning".
Jag betonar att vi nu inte pratar om någon minibemanning, utan om vägledning i form av föreskrifter och allmänna råd, som utgår från den enskildes behov. Jag upprepar: Det är den enskildes behov som ska vara styrande.
Detta kan bli ett bra underlag - jag utgår från det - för kommuners uppföljning och ett bra underlag vid bemanning. Kommunerna får bättre stöd för att organisera sina verksamheter så att behoven styr, utan att det blir för detaljstyrande. Jag vet också att många kommuner gör ett bra arbete.
Jag vet att Sveriges Kommuner och Landsting, SKL, arbetar offensivt med dessa frågor. Jag vill se det som en gemensam uppgift att vi ska nå målet att förbättra och kvalitetssäkra äldreomsorgen.
Det ska inte innebära något större nytt åtagande för kommunerna som aktualiserar den kommunala finansieringsprincipen, utan det ska säkerställa att kommunerna gör det socialtjänstlagen kräver. Vi menar också att ett nytt uppdrag till Socialstyrelsen ska harmoniseras med tidigare uppdrag på ett sätt som inte försvårar det pågående arbetet.
En återredovisning ska ske till riksdagen senast i november i år. Fru talman! Med alla de insatser som nu görs och planeras för en bättre äldreomsorg, nu kompletterade med arbetet att ta fram nya bemanningsriktlinjer, tar vi ytterligare steg för att kvalitetssäkra äldreomsorgen i vårt land.
Jag yrkar därmed bifall till betänkandets förslag i dess helhet.