Patrik Björck (S):
Tack, arbetsmarknadsministern, för svaret på interpellationen! Regeringens hantering av arbetslöshetsförsäkringen är en sorglig historia. Det har drabbat många, inte bara enskilda personer utan hela den svenska arbetsmarknaden, den svenska modellen och den svenska ekonomin. Konsekvenserna är så här långt stora men kommer med största säkerhet att förvärras. En halv miljon människor har lämnat a-kassan, och flödet verkar fortsätta.
Kombinationen med höga avgifter och sänkta ersättningar tillsammans med ett regelverk som stänger ute många från ersättning har skapat dagens ohållbara situation. När nu ekonomin och arbetsmarknaden blir sämre kommer många att stå utan skydd. Sveriges kommuner fruktar på goda grunder att regeringen iskallt räknar med att de ska stå för de oförsäkrades försörjning.
Regeringen har sedan tillträdet angett att lösningen på problemet med de oförsäkrade ska vara införandet av en obligatorisk a-kassa. Detta förslag har ända sedan det först började diskuteras varit utsatt för en skoningslös kritik från nästan alla parter, men arbetsmarknadsministern har åtminstone så här långt stått på sig.
Nu har vi hamnat i ett läge där till och med de moderata ledamöterna i riksdagens arbetsmarknadsutskott tagit avstånd från idén offentligt och krävt att förslaget ska slängas i papperskorgen. Det verkar i dag som att arbetsmarknadsministern står helt ensam som den ståndaktige tennsoldaten när det gäller att försvara det här förslaget. Då kom de här frågorna i interpellationen, och bekymret med svaret är att det är lite dåligt med svar.
Om vi börjar med den första frågan: Vad gör arbetsmarknadsministern när a-kassorna förlorar medlemmar och kommunerna är oroliga för sina kostnader? Det finns inget svar på vad arbetsmarknadsministern ämnar göra åt detta och hur han tänker hantera denna fråga.
Arbetsmarknadsministern får också en fråga om han avser att dra tillbaka förslaget om en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring, och då kan jag konstatera att här finns någonting nytt i arbetsmarknadsministerns sätt att resonera och debattera. Vid en tidigare interpellationsdebatt ställde jag en liknande fråga till arbetsmarknadsministern, och då fick jag ett mycket bestämt svar.
Då sade arbetsmarknadsministern att han inte ämnade ta tillbaka initiativet och lägga ned tanken om en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. I det här svaret på interpellationen - jag läser interpellationssvar noggrant, som arbetsmarknadsministern vet sedan tidigare - kan jag konstatera att det inte finns något svar på frågan.
Jag kan bara tolka det som att arbetsmarknadsministern glider och nu påbörjar en politisk reträtt från det här med obligatorisk a-kassa. Arbetsmarknadsministern blir då den siste att lämna båten. Den tredje frågan hade tre delfrågor. Arbetsmarknadsministern svarar på två av dem.
Man tänker inte sänka avgifterna. Man tänker inte höja ersättningen. Den tredje frågan gäller hur ministern ser på det regelverk som stänger ute folk, som gör att de inte kan uppbära ersättning och som också är en viktig orsak till att folk har valt att lämna a-kassan. Den svarar inte arbetsmarknadsministern på alls.
Men som sagt var: I den fortsatta debatten får arbetsmarknadsministern möjlighet att svara på de frågor vars svar här lyser med sin frånvaro.
Det jag naturligtvis är mest intresserad av och som jag tror att många är intresserade av är att få ett tydligt besked från arbetsmarknadsministern att han avser att lämna tanken på en obligatorisk försäkring. Det är det som så att säga mellan raderna lyser fram i det här svaret.