Kent Ekeroth (SD):
Jag tackar justitieministern för svaret. Som justitieministern nämnde i sitt svar handlar denna debatt om dagens lagstiftning, och min fråga var om justitieministern och regeringen anser att denna lagstiftning om terrorresor är tillräcklig. Att döma av ministerns svar verkar så vara fallet, det vill säga att dagens tillstånd är tillräckligt bra. Min uppfattning är dock att det inte är så.
Ett exempel var en dom som föll i mars 2010 i hovrätten då två män som misstänktes för stämpling till terroristbrott friades. Säpo hade före rättegången utfört ett intensivt spaningsarbete och ansåg sig ha tillräckligt mycket på fötterna för att få en fällande dom. Men så blev alltså inte fallet.
Av detta kan man dra två olika slutsatser, antingen att dagens lag är hållbar men att Säpo helt enkelt var fel ute denna gång, eller att svensk lagstiftning inte håller fullt ut. I det rambeslut från 2002 som justitieministern nämnde framgår det att varje medlemsstat i EU ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att straffbelägga den som uppsåtligen leder en terroristgrupp eller deltar i dess verksamhet.
När propositionen kom 2002 - förvisso inte under denna regerings tid - menade dåvarande Justitiekanslern att en terroristgrupp som inte har någon konkret brottsplan men som planerar någonting i framtiden eller förbereder fysisk träning eller övning med skjutvapen inte fångas upp av denna bestämmelse, exempelvis stämpling till brott. Regeringen vid denna tid delade inte JK:s uppfattning utan menade att stämpling till brott och så vidare enligt lagen skulle räcka.
Det visade sig dock att JK:s bedömning från 2003 förmodligen var rätt, dels med anledning av den dom som jag precis nämnde där Säpo i flera uttalanden menar att deras bevisning var god, dels med anledning av att det efter att den nya terroristlagen infördes 2003 har kommit bara en fällande dom som vunnit laga kraft.
Enligt vice chefsåklagare Agnetha Hilding Qvarnström på åklagarkammaren beror detta på att det inte har handlat om fullbordade brott utan i stället stämpling eller förberedelse till brott som i regel är svårt att bevisa. Redan här ser vi en brist.
Enligt den senaste förändringen av svensk terroristlagstiftning - om jag minns rätt är den från 2010 - som baseras på EU:s rambeslut gjordes följande agerande straffbart: dels offentlig uppmaning till terroristbrott, dels rekrytering till terroristsyften, dels utbildning för terroristsyften. Men den senaste punkten, utbildning för terroristsyften, kriminaliserar endast dem som tillhandahåller en utbildning.
I dag är det alltså inte straffbart enligt svensk lagstiftning att delta i terroristträning. Att lagen i dag inte räcker till framgår med andra ord från flera olika håll, dels från det som Justitiekanslern sade 2003, dels från Säpos uttalanden rörande domen från 2010, dels från vad chefsåklagare Hilding Qvarnström konstaterade om svårigheten att använda den lag som justitieministern tycker räcker.
Det var av dessa anledningar som jag var intresserad av att veta regeringens ståndpunkt när det gäller om denna lag är tillräcklig eller inte. Jag menar att detta rätt tydligt pekar på att man bör se över detta igen för att se om lagen kanske ska förbättras. Exakt hur det ska ske är såklart en komplicerad process. Men jag menar att detta ganska tydligt pekar på att lagen inte är fullkomlig utan att det finns brister i den som man bör se över.