Sten Tolgfors (M):
I en artikel har jag noterat att MSB lyfter fram att det när Boverket börjar kräva sprinkler i nya hus troligen blir lättare för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap att motivera det i gamla hus; det här hänger ju samman. Precis som Egon Frid flera gånger lyft fram är detta komplext därför att det i grunden gäller ett regelverk för nybyggnation från Boverket och sedan lagen om skydd mot olyckor och hur dessa hänger samman.
Jag är, Egon Frid, öppen för att titta på MSB:s rätt att utfärda föreskrifter gällande brandskydd. Jag är alltså inte säker på att det är lagen som i sig ska förändras. Den ger ett ganska gott stöd. Men jag är beredd att se över hur föreskriftsmöjligheterna i dag ser ut. Det viktiga är att vi når målen.
Jag tror inte att Egon Frid och jag skulle hamna i en träta gällande om det här ska ske genom lagstiftning eller i form av föreskrifter eller så, utan vi vill nå samma mål. Det hela är komplext. Boverket har regler gällande nybyggnad, och vi har en lag som pekar ut fastighetsägaren som ansvarig generellt för brandskyddet, inte bara för sprinkler utan generellt både i förebyggande syfte och i syfte att begränsa skador till följd av brand, enligt 2 kap.
2 § som Egon Frid här läste upp. Vidare tillkommer det kommunala ansvaret - ett kommunalt tillsynsansvar - och att MSB har generell tillsyn över lagstiftningen, så det är många delar här. Jag tycker också att det finns en särskild aspekt här som är viktig och som handlar om den generella informationen. Sverige har under det senaste året varit drabbat av mycket allvarliga bränder. Vi har ju sett exempelvis branden i Rinkeby och en brand i Skåne där många personer omkom.
Ett annat exempel som Egon Frid här nämnt handlar om personal på ett äldreboende som har ett sådant engagemang och ansvar för de äldre att man ibland till och med gått in i brandhärdar och då själv farit illa. Allt det här tycker jag pekar på att informationsarbetet och utbildningen av enskilda individer måste förbättras.
I våras tillsatte jag en arbetsgrupp som har att se över hela lagen om skydd mot olyckor. Som jag nämnt är äldre i större utsträckning drabbade men då inte bara av bränder - dock är det, Egon Frid, ett viktigt område - utan också generellt av fallolyckor och liknande. Arbetsgruppen har fått i uppgift att gå igenom lagen och att värdera hela reformen om skydd mot olyckor samt, inte minst, att se över hur reformen förverkligas ute i kommunerna och om vi har nått intentionerna. Översynen är nu ute på remiss.
När remissinstanserna har sagt sitt kommer regeringen att göra en bedömning och gå vidare med konkreta åtgärder. Målet är att få ned antalet olyckor bland äldre, oavsett om det gäller just bränder eller om det gäller andra former av olyckor. Ett instrument för skydd som lyfts fram i rapporten är inte minst vikten av information till enskilda om hur man själv skyddar sig, bland annat mot bränder.
Det handlar alltså om att öka den enskildes kunskaper om hur bränder förebyggs och om hur man agerar om branden kommer. Här har Egon Frid och jag sett exempel på att detta behövs också när det gäller anställda inom omsorgen. Det handlar således om hur man når ut med information till enskilda. Detta är väldigt viktigt. MSB har därför fått i uppdrag att utarbeta en nationell strategi för hur brandskyddet kan stärkas genom stöd till enskilda.
Man ska ta fram arbetsformer för att förbättra kommunikationen med grupper som kan ha särskilda behov av riktade informationsinsatser. Här menar jag att äldre är en sådan grupp. I mitt sista inlägg, herr talman, kan jag återkomma just när det gäller erfarenheter av till exempel branden i Rinkeby. Det finns fler grupper för vilka jag tror att vi behöver göra riktade särskilda informationsinsatser.