KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ulrika Heie (C):
Tack, ministern, för svaret på frågan! Tidigare har man tagit hand om frågorna om strategiska innovationsområden, strategiska forskningsområden och så vidare. Hur ser ministern att den här frågan ska få tillräcklig tyngd? Ibland hänvisar man till Sweden Food Arena, som är ett viktigt koncept, men det behövs ju så mycket mer. Jag kommer själv från Skaraborg, där till exempel husdjursforskningen vid SLU i Skara är en viktig del.
På vilket sätt kommer också den behovsmotiverade forskningen att ytterligare tas om hand i kommande proposition?
Ulrika Heie (C):
Det är en stund sedan vi började denna debatt eftersom den har blivit avbruten av både återrapportering och frågestund. Jag ställde en fråga till Socialdemokraterna i mitt anförande, och jag har full förståelse för att man inte avbryter det man har tänkt säga för att svara på en fråga som dyker upp i debatten.
Totalförsvarsfrågan och just försörjningsförmågan och försörjningstryggheten har varit viktiga parametrar som har funnits med som en av de röda trådarna, kanske inte i propositionen men i många av partiernas motioner i detta betänkande.
Jag hänvisade i min fråga till att statsrådet Damberg på Folk och Försvar i januari lyfte fram att man fått ett gediget underlag från FOI när det gällde totalförsvaret och försörjningsberedskapen.
I detta sammanhang lovade statsrådet att det under våren skulle tillsättas en utredning om vad en nationell samordnad försörjningsberedskap ska omfatta och hur den ska organiseras och finansieras. Det känns oerhört angeläget att denna utredning kommer igång, och därför har jag en fråga till ledamoten.
Maj månad är på väg mot sitt slut, och i min värld är det den sista vårmånaden. Jag har i och för sig en bakgrund som lärare, och vårterminen varar ju fram till skolavslutningen. Möjligen ger det några dagar till. Men när kommer utredningen att sättas igång med tanke på att den är så angelägen?
Ulrika Heie (C):
Jag tackar ledamoten Betty Malmberg för de vänliga orden i inledningen. Det stämmer alldeles utmärkt att vi har kamperat ihop sedan 2006 och lyft fram många viktiga frågor tillsammans. Jag vill minnas att en fråga som vi lyfte fram för att öka kunskapen och innovationen var plaståtervinning och kemisk plaståtervinning, som jag också var inne på i mitt huvudanförande.
Jag undrar om det inte var Rifo som var anordnare av det seminarium som vi hade här i riksdagen - på den tid då man träffades i Riksdagshuset - och där vi tog upp de här frågorna. Där är det otroligt viktigt att lyssna på vad forskning, innovation och företag säger om på vilket sätt de är en del av den framtida innovationsutvecklingen som sker.
Jag var i mitt anförande inne på hur viktigt det är att vi pekar ut riktningen som politik och att vi försöker att forma en lagstiftning som också pekar på den riktningen. Sedan är det precis som ledamoten Malmberg säger: Ibland blir det också målkonflikter av olika slag. Det har vi på ett antal politiska områden. Så kan jag uppleva att det också blir på det här området.
Ibland är det kortsiktiga åtgärder som man vill få igång en process med som man sedan tänker sig på sikt ska ställa om på olika sätt. Här tänker jag att det är viktigt att den strategi för cirkulär ekonomi som nu är antagen hanteras precis som alla handlingsplaner. Det gäller att man utvärderar och följer upp den så att man ser att de styrmedel som antas vid varje enskilt tillfälle är de mest effektiva att använda just då.
Jag är medveten om att det finns motstående intressen, precis som jag sa om målkonflikter. Här tänker jag att det är viktigt att man lyfter upp detta som beslutsfattare men också från många företrädare för företag och andra delar av samhället. Inte minst i det stora miljöarbete som sker i Västra Götalandsregionen lyfter man fram plasten i havet. På vilket sätt kan den ses som en resurs i stället för ett avfall? Här har vi ganska lång bit kvar innan vi har löst alla de knutarna.
Ulrika Heie (C):
Tack, Betty Malmberg, för uppföljande frågor! Precis som ledamoten nämner är plasten en oerhört viktig utmaning. Vi kan stå här och tala högtidligt om strategier och mål vi sätter. Det är otroligt viktigt att vi följer upp det som händer.
Precis som ledamoten säger blir man oerhört upprörd när man ser hur avfall blir en handelsvara inte minst i kriminella kretsar. Där tar de verkligen inte alls de intentioner vi har på allvar, utan de använder det för helt andra ändamål. Det gäller just det som jag lyfte fram i mitt anförande. Det handlar om vikten av att kunna göra en kemisk plaståtervinning. Vi deltog båda på det seminarium som nämndes.
Det är på det sättet som plasten kan återanvändas som en högkvalitativ produkt. Det gäller till exempel i fordonstillverkning och för andra delar. Där är hållfasthet och sådana delar så otroligt viktiga att kunna använda sig av. Det är viktigt att följa upp. Den strategi som vi sätter och som vi sedan följer upp ska leda till det resultat vi vill se. Det handlar om att vi kan använda materialen igen och att använda dem på en högkvalitativ nivå.
Det må gälla plast eller textilier och vidare. Från Centerpartiets sida är vi oerhört angelägna om att se de delarna som resurser. Det handlar om hur vi ska forma lagstiftningen, skattelagstiftningen och också andra delar på ett sådant sätt att det främjar det kretslopp som vi vill se och att vi fortsatt håller den höga nivån. Det är svårt att svara kortfattat på ledamotens fråga.
För vårt parti är det otroligt viktigt att följa upp strategin och se att den leder till de förväntningar vi har på den. Men det handlar också om att kunna ställa om samhället mer i en riktning mot cirkulär ekonomi.
Ulrika Heie (C):
Jag riktar min fråga till landsbygdsminister Jennie Nilsson. Livsmedelsstrategin har redan nämnts under dagens frågestund. Men ett annat område som är kopplat till livsmedelsfrågorna gäller det fusk som bedrivs på olika sätt. Det handlar om smuggelkött som märks felaktigt, stulna kostpreparat, gammalt godis som märks om, olja som färgsätts för att likna olivolja och så vidare.
Det har gjorts projekt i både Malmö stad och Stockholms stad där man har pekat på detta. Man ser att det är svårt att beivra dessa bedrägerier på lokal nivå. Livsmedelsverket har gjort en försiktig beräkning som visar att det kan handla om uppemot 10 miljarder kronor per år.
Min fråga till ministern är: Skulle man kunna tänka sig till exempel en nationell kontrollstyrka på Livsmedelsverket som kunde ta tag i det här så att bedrägerierna och fusket beivras på nationell nivå?
Ulrika Heie (C):
Min fråga går till statsrådet Ernkrans, som har ansvar för den högre utbildningen i hela landet. I torsdags kväll fick Peter och Wilma lasta in Corinne och lilla Sky, ett litet sjukt föl med nästan 40 graders feber, svullna leder, kraftig diarré och så vidare. 20 mil bort finns djursjukhuset i Skara. Där sa man: Nej, här är det fullt. 40 mil bort ligger Helsingborgs djursjukhus, och det var dit man fick ta sig sent på kvällen i torsdags.
Det är klart att man har lyft fram oron över att det inte finns tillgång till veterinärkompetens i hela landet på det sätt som man skulle önska. Man har också till exempel lyft fram att Strömsholms akutsjukhus har stängt nattetid. Universitetskanslersämbetet kom i april med en rapport där man pekade på ett antal bristyrken. Inte minst kommer det att råda brist på veterinärer ända fram till 2035.
Det är ett problem att vi inte utbildar tillräckligt många i Sverige. Därför är min fråga till ministern: Vilka åtgärder avser man att vidta för att det ska finnas tillgång till kompetens i hela landet hela dygnet?
Ulrika Heie (C):
Jag vill säga tack till ledamoten Magnus Oscarsson med tanke på det stora intresset för svenskt jordbruk och dess möjligheter. Ledamoten nämner förslaget om att sänka reduktionsplikten, som Kristdemokraterna lyft i utskottet. Det förslaget förvånar mig, för min bild av Kristdemokraterna är ändå att man tycker att även klimat- och miljöfrågorna är viktiga.
Då blir jag lite fundersam över att det enda förslag som kommer är ett förslag som i det avseendet går i helt fel riktning. Jag undrar hur tänket är kopplat till vad vi ska göra för att fortsätta vara en del i den gröna omställningen. Hela jordbrukssektorn har ju sagt: Det vill vi vara, men ge oss förutsättningar för att kunna vara det!
Att då komma med ett förslag som direkt motverkar det förvånar mig till viss del. Därför skulle jag vilja fråga ledamoten Oscarsson hur man tänker. Skulle det gälla för ett år? Vad är bakgrunden till att man vill minska reduktionsplikten? Hur kan man sedan vända framåt igen?
Här tänker jag på de förslag som Centerpartiet har presenterat om att i stället öka återbetalningen när det gäller dieselskatten. Det är ju också en åtgärd som verkligen främjar lantbrukarens möjligheter att skapa bättre ekonomiska förutsättningar. Men det gör mig både lite nyfiken och lite chockerad att Kristdemokraterna kommer med ett förslag som går så på tvärs mot miljötänket.
Ulrika Heie (C):
Ledamoten avslutade med en fråga: Hur ska vi då lösa detta? Det är alltid lätt att ställa frågor. Men vad blir svaren? Ledamoten säger att de fortfarande har samma plan att nå målen till 2030. Men om de först backar, hur mycket mer radikala tänker de sedan vara? Är det samma mål som gäller, eller innebär detta faktiskt att sänka målsättningen?
Det finns mycket mer träffsäkra förslag på sätt att lösa lantbrukets situation. Om jag förstår det rätt vill ni vill sänka reduktionsplikten för all inblandning. Det är ett ganska stort steg tillbaka ni tar från den klimatsatsning som många partier har varit stolta över att vi kan ha.
Frågan om biodrivmedel finns också och om att bli betydligt bättre på att se den produktionen i Sverige som en viktig väg framåt. Därför blir jag lite nyfiken på hur Kristdemokraterna tänker när det gäller helheten. Jag kan jämföra med de förslag som Centerpartiet har lagt fram om att öka återbetalningen på dieselskatten till jordbruket, att förändra reseavdraget och att satsa mer på inhemsk produktion. Det finns andra vägar att gå.
Skulle det vara intressant för Kristdemokraterna att titta också på andra delar än att enbart faktiskt ta ett antal kliv tillbaka? När ni säger att ni har samma mål framåt kommer ansträngningen sedan att bli mycket större för att kunna nå målet. Jag förstår det inte riktigt. Om ni tror att det 2030 kommer att kosta 30 kronor per liter, ska ni då minska ännu mer? Man kommer in i en återvändsgränd.
Jag är nyfiken på att höra ytterligare resonemang om detta.
Ulrika Heie (C):
Jag vill tacka Malin Larsson för anförandet och tydligheten i ett antal av frågorna och inte minst viljan att lyfta fram delar av Västra Götalands län, som jag själv kommer ifrån, såsom Varaslätten med Framtidsgården Bjertorp och likaså Viken, som nämndes. Jag tackar för den breda kunskapen i Sveriges riksdag om var vi har spännande utvecklingsprojekt för lantbrukets del.
Jag skulle vilja fråga ledamoten ett par saker. Ledamoten valde att i sitt anförande kort beröra frågan om livsmedelsfusk och vad som kan göras för att beivra det.
Där har vi i Centerpartiet föreslagit en form av kontrollstyrka, för vi upplevde, när vi hade kontakt med inte minst Malmö kommun, som var i utskottet och berättade om sitt arbete, att man efterfrågade en åtgärd som är mer kraftfull än att samverka inom livsmedelsstrategin. Vad jag förstår nämnde ledamoten att det var ett femårigt projekt. Om jag såg rätt i handlingen handlar det om 3 miljoner kronor per år.
Samtidigt kan man se att livsmedelsfusket omfattade närmare 10 miljarder kronor 2018, och vi vet att det är en siffra som förmodligen har ökat. Socialdemokraterna har alltsedan Magdalena Andersson tillträdde sagt att man verkligen ska vända på varje sten, och man gör också satsningar på att beivra gängkriminalitet.
När det gäller den kriminalitet som det handlar om i samband med livsmedelsfusk tänker jag att det finns en möjlighet att göra en satsning och titta på Danmark, Holland och Storbritannien, som är länder som har gått före på olika sätt. Jag vill därför fråga ledamoten: Hur kan man intensifiera detta arbete, och tänker Socialdemokraterna göra någon satsning kopplat till att beivra kriminalitet, vilket man säger att man vill göra?
Ulrika Heie (C):
Tack, ledamoten Larsson, för svaren på min fråga! Jag upplever att det finns en viss tendens att vänta och se vad som händer, men jag uppskattade det som fanns där emellan, att vi tillsammans i kommande handlingsplaner skulle kunna titta på betydligt kraftfullare åtgärder för att beivra kriminaliteten. Jag uppskattar att ledamoten valde att nämna forskningen och den innovation som finns.
I dag har det handlat mycket om primärproduktion i debatten med anledning av den situation som vi befinner oss i. Här finns också Sweden Food Arena, som vi skulle kunna lyfta fram som ett fint exempel på när näring, akademi med flera jobbar för att främja svensk livsmedelsproduktion, öka exporten och så vidare. Jag skulle vilja fråga ledamoten något ytterligare kopplat till den situation som vi befinner oss i när det gäller det svenska lantbruket, men först skulle jag vilja göra en rättelse, fru talman.
I ett tidigare replikskifte sa ledamoten Oscarsson att hans 3 kronor var mer än Centerpartiets 1,10, men om man räknar samman 1,10 och 2,07 får man 3,17, vilket är något mer än 3 kronor. Då fick jag det sagt - jag tycker inte att det är bra när felaktigheter får stå kvar oemotsagda. Tillbaka till min fråga. När det gäller den situation som lantbruket befinner sig i har Centerpartiet föreslagit den så kallade nödmiljarden.
Vi har också ett antal andra förslag. Vad är ledamotens partis tankar? Man har ju ställt sig bakom nödmiljarden i finansutskottet. Jag skulle tycka att det vore spännande att höra vilka åtgärder som det i detta läge är viktigast att ganska snabbt komma fram med när det gäller förslag på vad man skulle behöva göra.
Precis som ledamoten Widegren sa i sitt anförande tidigare börjar sådden i mars, i alla fall i delar av landet - norrut kan det dröja lite längre. Vad avser man att göra i närtid för att säkerställa att vi får en ökad livsmedelsproduktion?
Ulrika Heie (C):
Jag skulle vilja ställa ett par frågor till ledamot Thomas Morell med anledning av anförandet. Ledamoten pekade på att järnvägen är viktig, att det behövs ett ökat underhåll och att man behöver bygga bort flaskhalsar.
Men när ledamoten säger att det behövs ett ökat underhåll blir det lite märkligt att läsa budget, för där tar man faktiskt från järnvägsunderhållet och lägger över det på vägar.
Därför undrar jag lite på vilket sätt man kan läsa ut Sverigedemokraternas bild av att det behövs ett ökat underhåll, så att det blir mer än prat. Ledamoten sa också att man äntligen har fått bort diskussionen om höghastighetsjärnvägen.
Vi är, tror jag, rörande överens om att det behövs en ökad kapacitet, och det var väl också det som ledamoten menade angående flaskhalsar. Det kom ett väldigt snabbt besked från samarbetspartierna efter valet om att den här järnvägen skulle stoppas och att man skulle göra om. Nu finns det en väldigt stor oro kopplat till de delar som ändå har kommit väldigt långt. Ledamoten och jag satt bara häromdagen och diskuterade till exempel Göteborg-Borås tillsammans med berörda parter.
Vi nämnde också Alingsås-Göteborg, som vi båda vet är en svår del, men också Ostlänken och Lund-Hässleholm. Då blir min fråga: Vad blir beskedet till alla de kommuner som har slutit avtal med staten om att göra detta? Ska man nu behöva vänta i värsta fall ytterligare fem tio år?
Vad är Sverigedemokraternas besked till de här kommunerna som verkligen behöver en ökad kapacitet?
Ulrika Heie (C):
Jag ska försöka vara mycket mer konkret i mina frågor så att ledamoten får lättare att svara på de frågor jag har. Jag frågade om Göteborg-Borås, Lund-Hässleholm och Ostlänken. Vad är beskedet? Kommer de att behöva vänta? Vi vet ju att man i dag har fyraminuterstrafik med dubbeldäckare från Borås till Göteborg. Det korkar också igen när det gäller riksväg 40.
Ska man behöva vänta där nu och kanske få en förlängning med fem till tio år bara för att den här regeringen vill göra något omtag? Det här ser jag som väldigt allvarligt, så jag skulle önska ett väldigt tydligt svar från ledamoten om de delarna av de nya stambanorna som man har planerat. Det är väl ändå så att många inte pratar om höghastighetståg utan om nya stambanor och ökad kapacitet. Det är det vi pratar om.
Jag skulle vilja tillägga ytterligare en fråga. Ledamoten sa själv att vi inte kan bara prata om att minska utsläppen. I förra årets budgetdebatt, som jag lyssnade på häromdagen, sa ledamoten Morell att vi behöver minska utsläppen. Det är ju en väldigt viktig fråga. Nu säger ledamoten att elektrifiering är en viktig del i det. Det anser Centerpartiet också.
Men i tider av oro behöver vi skapa en robusthet i vårt system, och då behöver vi göra allt vi kan för att skapa möjligheter för förnybara drivmedel som också är svenskproducerade. Vad är ledamotens bild av vad man behöver göra för att stärka möjligheten att skapa en svensk produktion? Vore inte reduktionsplikten en viktig del? Även om det kommer mycket från utlandet i dag, som ledamoten säger, behöver vi verkligen stärka den här delen.
I och med regeringens besked är det faktiskt så att ett antal miljardinvesteringar läggs på vänt. Vad säger ledamoten om det? Om han nu vill minska utsläppen, varför vill han inte skapa robusthet i det här systemet genom att skapa möjligheter för en svensk biodrivmedelsproduktion?
Ulrika Heie (C):
Jag tackar Maria Stockhaus för det hon sa om de vackra orden. Vi har dragit ned på ett anslag som innehåller väldigt många olika saker. Där står det faktiskt inte att vi drar ned på sjöräddningen för dem som är i behov av sjöräddning. Vi har en fantastisk sjöräddning som fungerar väldigt bra längs våra kuster, och det är otroligt viktigt att den fortsätter att utvecklas. Men det finns ingenting i vår budget som säger att vi ska dra ned på sjöräddningen.
Däremot finns det ett förslag från regeringen om att utöka en budgetpost ganska rejält, och där har vi inte sett samma behov.
Ulrika Heie (C):
Jag vill bara upprepa att det handlar om en budgetpost som har ganska många olika delar. När det gäller att möta det ökande behovet av sjöräddning, som ledamoten påstår finns, har Centerpartiet inte på någon punkt föreslagit att just sjöräddningen ska minska. Jag har själv haft glädje av att sjöräddningen kom när jag var i behov av sjöräddning, och jag ser det som otroligt viktigt att denna verksamhet kan finnas längs hela Sveriges långa kust.
Men i fråga om den ökning som regeringen har föreslagit kan jag inte heller se att man inte skulle kunna göra omfördelningar där för att ha en fortsatt stark sjöräddning längs Sveriges kust.
Ulrika Heie (C):
Jag tackar för frågorna. Jag vet inte riktigt hur jag ska hantera dem eftersom ledamoten företräder ett parti som inte har lagt fram en budget som främjar landsbygdens resor och som lägger fram förslag om reseavdrag som gynnar stadsbor som har ganska nära till jobbet, och som dessutom har kollektivtrafik, men som inte gynnar landsbygden. Bussarna på landsbygden slutade gå för väldigt länge sedan, Thomas Morell.
Det är ganska många år sedan det slutade gå bussar på våra mindre vägnät. Då har bilen varit viktig. Just därför har vi också sett till att bilisten ges en möjlighet att vara med i den gröna omställningen tack vare reduktionsplikten. Det ger oss alla möjlighet att inte känna oss som miljöbovar även om vi måste ta bilen om vi inte har tillgång till någon form av kollektivtrafik där vi bor.
Därför känns det så märkligt att få frågan vad man ska göra när bussen inte går från en person som står bakom en budget som inte har några landsbygdssatsningar och inte några satsningar som handlar om att göra biodrivmedel och inte ens vanliga drivmedel billigare. Jag tror inte att ledamoten kände sig speciellt nöjd när man lovade en sänkning på närmare 10 kronor vid pump och det slutade med 40 öre.
Reduktionsplikten kanske jag inte behöver gå in på nu eftersom det är väldigt tydligt vad det parti som ledamoten företräder står för. Med Centerpartiets budgetförslag för hela Sverige, med de satsningar som vi har kopplade till landsbygden och kopplade till kollektivtrafiken att kunna ställa om till andra bränslen framöver, skulle det bli betydligt bättre för alla de människor som bor på landsbygden.
Ulrika Heie (C):
Jag har inte vid något tillfälle hört ledamoten hänvisa till någon rapport som visar att miljön inte har blivit bättre under de gångna åren. Jag har inte sett något annat. Vi vet alla att priserna har höjts, men den nya regeringen och det parti som stöder den har ändå inte förmått komma med något svar på de utmaningar som finns. Det finns ju inget högkostnadsskydd för några företagare som har problem med sina bagerier.
Det har ju inte kommit några delar som skulle kunna ge möjligheter för landsbygdens människor att sänka kostnaderna. Pratet om långsiktiga spelregler och att man ser människor ute i buskarna visar sig alltså inte på någon enda punkt i den budget som ligger här, och det är ju den vi debatterar. När det gäller delarna med koppling till trafiken drar man i stället ned på olika former av till exempel underhåll till järnvägen, som vi väl ändå får säga är en del av kollektivtrafiken.
Vi vill att det ska fungera på många olika sätt, och vi vet att många bussföretag i dag helst kör på rena biodrivmedel. Man vill väldigt gärna köra med HVO 100 i tanken, och man är stolt över att vara en del av den gröna omställningen.
Den här regeringen och dess samarbetsparti ger inga förutsättningar för företag att fortsätta med detta när den nu drar undan möjligheten att ta ytterligare kliv för att skapa investeringar i förnybara biodrivmedel i Sverige. Frågor av den här typen, alltså att vi inte skulle se konsekvenserna av förd politik och att företag ute i buskarna inte klarar sig, förvånar mig väldigt mycket.
Tack och lov finns det företagare som förstår hur man gör också när det kommer svåra situationer även om de politiska partier som leder Sverige inte har gjort det i sin budget. Jag tyckte alltså att det var lite märkliga frågor, men jag har försökt svara så gott jag kan.
Ulrika Heie (C):
Tack för anförandet, Maria Stockhaus! Mina och ledamotens vägar har mötts i andra utskott tidigare. Jag känner tillförsikt när det gäller ledamotens kompetens kopplat till digitalisering, inte minst det som Centerpartiet ofta benämner ett femte transportslag. Det gäller bredband och de delarna.
Där känner jag alltså inte att jag har mycket att ställa frågor om. Jag bekymrar mig däremot över det som jag upplever som ett Stockholmsperspektiv, att stockholmare inte har i Malmö eller Göteborg att göra eller åtminstone inte ska komma dit särskilt fort. Men det är inte det vi pratar om, tänker jag. Jag nämnde sträckan Göteborg-Borås.
Det förvånar mig att höra ledamoten kalla det, som jag förstår det, för ett prestigeprojekt och att man tycker att Alingsås-Göteborg är mer prioriterat. Det handlar om tio års arbete, Sverigeförhandlingen och så vidare. Otroligt många politiker, tjänstepersoner och företag har lagt ned oerhört mycket tid på det.
Här avfärdas det bara som ett prestigeprojekt. Vi ser samtidigt att otroligt angelägna infrastruktursatsningar behöver göras. Tidigare nämndes Fehmarn Bält och möjligheten att när den öppnar ta in gods i Sverige söderifrån på järnväg men också på väg. Jag vill fråga ledamoten: På vilket sätt är det samhällsekonomiskt att kasta bort tio års arbete?
Och på vilket sätt kan man visa att man hör det som sägs i södra och västra Sverige där det finns extrema behov? Stockholmsområdet har faktiskt varit gynnat under ganska lång tid.