Jonas Eriksson (MP):
Jag tror att vi alla kan instämma i att den globala ekonomins utveckling är komplex och svårförutsägbar. Det som började som en finansiell oro i USA för ett par år sedan utvecklades till en oväntat djup internationell kris som också allvarligt påverkat Sverige. Under krisen har antalet sysselsatta i Sverige minskat och arbetslösheten ökat.
Tusentals jobb har försvunnit, inte minst i den kommunala verksamheten. Under 2010 har den globala konjunkturen vänt. Sverige är ett av de länder där återhämtningen varit mycket stark. Vi har dock fortfarande hög arbetslöshet, vilket påverkar kommunernas och landstingens skatteunderlag negativt. Kommunsektorn har trots krisen redovisat överskott.
Det kan bland annat förklaras med tillfälliga konjunkturstöd från staten och en snabbt upparbetad krismedvetenhet i kommunerna och landstingen. Man har hållit tillbaka konsumtionen och nyanställningarna för att klara av att hålla sina budgetar i balans. Sveriges kommun- och landstingspolitiker har tagit ett stort ansvar i arbetet med att anpassa den kommunala verksamheten efter plånboken.
Detta har förstås inte gått obemärkt förbi. Sysselsättningen i den offentligt finansierade välfärden har som jag tidigare nämnt minskat, och önskvärd kvalitetsutveckling har fått stå tillbaka. Regeringen bedömer själv i sin budgetproposition att även 2010 kommer att vara ett år med många uppsägningar i den skattefinansierade välfärden.
Enligt Sveriges Kommuner och Landsting räcker inte de väntade ökningarna av skatteintäkter 2011-2012 till för att kompensera utfasningen av regeringens tillfälliga konjunkturstöd. Mer än hälften av kommunerna uppger i en enkätundersökning att de kommer att göra besparingar även under 2011.
De demografiska förändringarna, det vill säga utvecklingen av åldersstrukturen hos vår befolkning, ökar kraven på förändringar inom både skolan, kommunal omsorg och hälso- och sjukvård. Inte minst under hösten har behoven av kvalitetsförbättringar, förändringar och mer personal tydliggjorts inom exempelvis demensvården.
Vi har nåtts av berättelser om dementa som låsts in utan närvarande personal på nätterna, om äldreboenden där både personal och boende mår dåligt för att det inte finns tid att ta hand om de sjuka och gamla på det sätt man önskar eller borde.
Som en tidigare talare nämnt publicerades för drygt en vecka sedan PISA 2009, en internationell undersökning av läsförståelse och kunskaper i matematik och naturvetenskap hos 15-åringar. Rapporten bekräftar en negativ trend: De svenska elevernas kunskaper försämras, och de försämras på ett ojämlikt sätt. Nästan var femte niondeklassare i svensk skola kan inte läsa.
Ser man enbart till pojkarna i nian är det ännu sämre ställt. En av fyra har så låg läsförståelse att de svårligen kan tillgodogöra sig andra ämnen. Den medicinsk-tekniska utvecklingen och ökade möjligheter att behandla sjukdomar skapar med rätta högre förväntningar på hälso- och sjukvården. Vi blir också fler i de åldersgrupper som oftare har behov av hälso- och sjukvård.
Det här, fru talman, är bara några exempel på de utmaningar som Kommun- och landstingssverige står inför. Självklart går det att bedriva kommunala verksamheter effektivare. Det går att utvidga verksamheter och nå bättre resultat utan mer resurser. Högre kvalitet innebär inte alltid högre kostnader.
Men det finns situationer där produktivitetsökningar inte är svaret på ökad efterfrågan, bristande resurser eller bristande kvalitet. Ibland behövs helt enkelt fler händer och ökad kompetens. Miljöpartiet ser tillsammans med Socialdemokraterna och Vänsterpartiet ett behov av fler förskollärare och lärare i förskola och skola.
Vi ser behov av satsningar på barns och ungas hälsa - fler kuratorer, skolsköterskor och skolpsykologer. Barn och unga har rätt att bli sedda och få det stöd de behöver i förskola, grundskola och gymnasium. Vi vill öka tryggheten, friheten och livskvaliteten för äldre.
En väl fungerande äldreomsorg där personalen har tid att möta de äldres behov utgör en väsentlig del i detta. Vi ser även behov av mer resurser till hälso- och sjukvården. Enligt Sveriges Kommuner och Landsting måste statsbidragen till landstingen öka mer än vad som följer av den prognostiserade skatteunderlagsökningen framöver för att landstingen ska klara sina uppdrag.
Både kommuner och landsting har mycket kvar att göra vad gäller jämställdhetsarbete. Fortfarande ges vård på olika villkor för män och kvinnor. Fortfarande lönediskrimineras kvinnor. Även arbetet med att öka tillgängligheten i samhället för människor med funktionsnedsättning måste fortsätta och till och med intensifieras. För detta behövs mer resurser.
Miljöpartiet har tillsammans med Socialdemokraterna och Vänsterpartiet presenterat ett alternativ till regeringens budgetproposition. Där ger vi kommunerna och landstingen bättre förutsättningar att klara av detta och möta medborgarnas behov. Totalt sett vill vi investera 6,6 miljarder mer än regeringspartierna i kommunal verksamhet för 2011.
Mer om detta kan man läsa i vår gemensamma budget och i det särskilda yttrande vi lämnat i finansutskottets betänkande.