Leif Jakobsson (S):
Sverige är i akut och trängande behov av investeringar. Det har vi varit under ganska lång tid. Men det har accentuerats ännu mer, inte minst den här hösten. Jag kan bara nämna bostadssituationen, tillståndet för våra järnvägar, de fallande skolresultaten och behoven i vård och omsorg.
Det är stora utmaningar som kräver gemensamma satsningar, offentligt finansierade. Flera har varit inne på den situation som vi är i och som tynger, både när det handlar om den flyktinginvandring vi har men också i fråga om den säkerhetspolitiska situationen.
Jag tror att Niklas Wykman var inne på ett resonemang om hur människor upplever det på väg till jobbet i dag.
Då skulle jag vilja säga: Det viktigaste vi kan göra i den här kammaren och som politiker är att inte tappa framtidsperspektivet utan visa människor att vi i den här kammaren planerar för framtiden, för att lösa de problem som vi har framför oss och inte minst se att det finns plats för de människor som har kommit hit och att vi har en politik som handlar om att bygga ut samhället så att alla ska få plats.
Det tror jag är det bästa budskap som människor kan få höra, inte bara att vi hanterar den akuta situationen utan också att vi orkar tänka framåt och föra en politik som innebär att människor faktiskt kan tro på framtiden, att vi kan ingjuta det hoppet. Den här regeringen tar tag i alla de här investeringsbehoven.
Den här budgeten, som vi lägger fram tillsammans med Vänsterpartiet, är en riktningsvisare för hur politiken i Sverige läggs om till framtidsinvesteringar och en mer rättvis politik där de som har det sämst ställt nu för första gången på nio år är de som främjas av budgeten.
Samtidigt som investeringsbehoven pockar på alltmer har denna regering tagit över en ekonomisk situation med budgetunderskott orsakade av ofinansierade skattesänkningar under många år. Därför måste satsningarna betalas med ökade skatteintäkter eller minskade skatteavdrag.
Man skulle kunna sammanfatta det på följande sätt: Nu är det slut med politiken som gynnar plånböckerna för välbetalda män mitt i livet. I stället fokuserar politiken på att ta itu med de utmaningar som stavas skolresultat, arbetslöshet, bostadsbrist och ojämlikhet. Det är riktigt att vi höjer skatter och att vi tar bort ineffektiva och dyra skattesubventioner.
Men låt mig bara ta två exempel där vi gör detta. Ungdomsarbetslösheten möttes av den tidigare regeringen med en nedsatt arbetsgivaravgift för de ungdomar som fick jobb. Men man underlät att fokusera på de arbetslösa ungdomarna och deras behov.
Vi tar bort denna oerhört kostsamma nedsättning, och det gläder mig att ganska många av de borgerliga partierna också är på väg i denna riktning. Vi använder dessa resurser till att satsa på de arbetslösa ungdomar som behöver klara av sin gymnasieexamen och som behöver få in en fot i arbetslivet genom yrkesintroduktion eller andra insatser.
Då ger vi framtidstro till alla de ungdomar som tidigare vägrades stöd för att kunna söka och få arbete. Den galopperande bostadsbristen möter vi med en stor satsning på bostadsbyggande, främst hyresrätter som behövs inte minst för unga människors behov av en egen bostad men också för att arbetsmarknaden ska fungera bättre, så att människor kan bo där jobben finns.
Den satsningen finansierar vi med en sänkning av ROT-avdraget som nu kostar samhället enorma summor. Vi tycker att det är dags att växla över subventionerna från altanbyggen i villaområden till byggande av hyreslägenheter med rimliga hyror. För första gången på nio år har vi nu en budget som omfördelar från dem med högst inkomster till dem med lägst, från män till kvinnor.
Det blir inte jämlikt i Sverige efter den 1 januari, men den här budgeten visar riktningen. Mindre klyftor i ett samhälle leder till en bättre sammanhållning och högre tillväxt. Detta resonemang är inte längre bara socialdemokratiskt sunt förnuft.
Det är många internationella institutioner, som tidigare bekände sig till marknadsliberala teorier, som nu har insett att det faktiskt är ekonomier som vår som lyckas bäst och rekommenderar en sådan politik. Därför framstår svensk och nordisk välfärdspolitik som föredömen. Jag är stolt över att vi här i dag i kammaren får lov att argumentera för att Sverige nu återinträder på den vägen.
Det är också viktigt för den här regeringen att trappa upp arbetet mot skattefusk och skatteflykt. Det finns tre skäl till det. För det första: Vi behöver pengarna för investeringar. För det andra: De områden och branscher där det förekommer mycket skattefusk är nästan alltid kopplade till urusla villkor för dem som är anställda, och arbetsmarknadens funktionssätt är satt ur spel.
För det tredje: Det innebär en illojal konkurrens där företag som vill göra rätt för sig får allt svårare att klara sig. Vi gick till val på ett tiopunktsprogram för ordning och reda i arbetslivet och konkurrens i näringslivet. Det är vi på god väg att uppfylla. Vi har ändrat reglerna för ROT-avdrag.
Vi kommer att lägga fram förslag om månadsuppgifter i fråga om arbetsgivaravgifter och källskatt. Personalliggare kommer att utvidgas till fler områden. Och vi är beredda att göra mycket mer och jobba med dessa frågor. På det internationella området driver den här regeringen BEPS-arbetet, som syftar till att få en rättvisare beskattning i världen och samtidigt se till att pengarna inte hamnar i skatteparadis.
Sverige ska vara pådrivare och på ett mycket tydligt sätt implementera de internationella överenskommelserna. Vi får höra att detta är en skattechock och en skattehöjarbudget. Men i rättvisans namn finns det också skattesänkningar i den här budgeten. Från och med den 1 januari avskaffar vi pensionärsskatten för de sämst ställda pensionärerna. För oss är det första steget i en alldeles självklar jämlikhetsreform.
Det är inte rimligt att pensionärer ska betala högre skatt än löntagare på samma inkomst. Jag ska nämna ett par andra skatteförändringar. Tonnageskatten kommer att genomföras. Det har en enig riksdag krävt i åtminstone åtta nio år. Varje gång stod den tidigare regeringens finansminister och sa att det får vänta tills det finns utrymme och så vidare.
Den här regeringen levererar tonnageskatten omedelbart. Vi kommer att få se att en hel del av det nya tonnage som tillkommer i Sverige också kommer att ha en blågul flagga i aktern. Det känns riktigt bra. Herr talman! Jag yrkar bifall till förslaget i finansutskottets betänkande.