KBLab/rixvox huggingface dataset:
Per Bolund (MP):
Vi för en kontinuerlig dialog och gör uppföljningar av AP-fondernas verksamhet. Vi rapporterar också verksamheten i en skrivelse till riksdagen varje år där det även redovisas hur man tar hänsyn till miljö- och etikfrågor. Det vi är tydliga med gentemot AP-fonderna är att detta är frågor som är oerhört väsentliga för både Sveriges riksdag och Sveriges regering. Det är frågor som måste lyftas högt upp på dagordningen och vara vägledande i de placeringsbeslut som man fattar.
Däremot är vi inte inne och förbjuder investeringar i specifika verksamheter. Vi styr AP-fondernas verksamhet på en mer övergripande nivå där vi dels kräver att de ska ta hänsyn till miljö och etik, som det står i lagstiftningen, dels kräver att de ska ställa sig bakom de konventioner som Sverige har ställt sig bakom. De ska alltså respektera de konventioner som finns när det gäller till exempel mänskliga rättigheter.
Det är också detta som vägleder AP-fonderna när de nu i sitt arbete i Etikrådet genom dialog och även genom andra åtgärder lyfter upp dessa frågor och försöker att få bolagen att agera förebyggande. Dialogen syftar dels till att hantera de problem som redan har uppstått reaktivt, dels till att leda till ett proaktivt arbete.
Det gäller att se till att bolagen arbetar förebyggande och genom olika bransch- och investerarinitiativ för att man ska öka transparensen, agera mer ansvarsfullt och adressera de viktiga frågeställningar som finns inom etik- och miljöområdet. Detta är ett arbete som regeringen har lagt stor tonvikt vid i diskussionerna med AP-fondernas styrelse och som vi fortsätter att arbeta med kontinuerligt.
Vi tror att det är viktigt dels för Sveriges röst i världen, dels, och inte minst, för att avkastningen till oss som pensionärer i framtiden ska bli så god som vi vill. Om man inte tar hänsyn till hållbarhetsfrågorna är jag och regeringen övertygade om att man också kommer att få sämre avkastning i framtiden. Det är någonting som vi inte vill medverka till.
Per Bolund (MP):
Jens Holm har frågat miljöministern om det är ministerns bedömning att Sveriges ekologiska avtryck är hållbart, om ministern avser att ta fram ett mål för hur mycket de konsumtionsrelaterade utsläppen ska minska och om ministern avser att vidta åtgärder för att minska köttkonsumtionens miljö- och klimatpåverkan, till exempel genom en målsättning om minskad köttkonsumtion. Interpellationen har överlämnats till mig. Den genomsnittliga konsumtionen i Sverige är inte miljömässigt hållbar.
Regeringen har därför stort fokus på klimat- och miljöfrågorna och satsar på ambitiösa utsläppsminskningar både på hemmaplan och utanför Sveriges gränser. I budgetpropositionen presenterar vi en strategi för hållbar konsumtion med en rad åtgärder för att effektivisera resursanvändningen och stimulera mer hållbara sätt att konsumera.
Regeringen avser bland annat att ge Konsumentverket i uppdrag att inrätta ett forum för miljösmart konsumtion som tar sikte på ett fördjupat samarbete mellan offentliga aktörer, forskarsamhället, näringslivet och det civila samhällets organisationer. När det gäller den växande delen av utsläppen från konsumtion som sker via import krävs också internationell samverkan, och här arbetar regeringen aktivt. Parisavtalet uttrycker höga ambitioner, och ett stort antal länder har undertecknat avtalet.
Regeringen avser att lämna en proposition i början av 2017 med utgångspunkt i Miljömålsberedningens betänkande. Miljömålsberedningen bedömer att vi i dag inte har något robust underlag för att sätta upp och mäta ett etappmål för konsumtionens klimatpåverkan. I den nyligen presenterade forskningspolitiska propositionen ökar vi ytterligare forskningssatsningarna och framhåller klimatutmaningen som ett av de strategiskt viktiga forskningsområdena.
Konsumtionen av kött i Sverige och i världen har ökat under en längre tid, vilket medför en större påverkan på miljö och klimat. Som konsumenter kan vi bidra till minskad miljöpåverkan genom att göra miljösmarta matval. Hur kosten sätts samman är en viktig faktor; en annan är matsvinnet. Inom ramen för strategin för hållbar konsumtion avser regeringen bland annat att ge Konsumentverket i uppdrag att stimulera miljösmarta konsumtionsmönster.
Även den offentliga upphandlingen är betydelsefull när det gäller att styra mot hållbara livsmedel, vilket kommer till uttryck i den nationella upphandlingsstrategin och i uppdrag till Upphandlingsmyndigheten. Det kan också konstateras att förutsättningarna för att producera hållbara livsmedel är goda i Sverige och att vi har jämförelsevis höga miljö- och djurskyddsambitioner.
Per Bolund (MP):
Jag vill tacka Jens Holm för en bra och viktig debatt. Vi behöver hela tiden fokusera på de här frågorna. Jag kan garantera att jag i mitt arbete som konsumentminister hela tiden lägger fokus på att dels förbättra villkoren för oss konsumenter, dels att just se till att vi kan genomföra den vision jag har, det vill säga att vår konsumtion i framtiden ska vara hållbar, precis som vårt samhälle ska vara. Vi har målsättningar som är tidssatta.
Inte minst kommer förslag från Miljömålsberedningen om att vi 2045 ska ha noll nettoutsläpp av växthusgaser. Därefter ska vi börja ha minus i protokollet när det gäller våra utsläpp. Det är en målsättning man kan ha som fokus i framtiden. Men det tar inte ifrån att vi också måste ha fokus på åtgärder här och nu för att hela tiden driva på för minskade utsläpp. Det är framför allt detta jag fokuserar på i mitt arbete.
Vi har ökat budgeten för miljöinvesteringar med 72 procent så här långt. Vi har infört Klimatklivet för klimatinvesteringar runt om i landet, till exempel hållbara transporter och andra investeringar. Vi har stadsmiljöavtal som investerar i hållbar kollektivtrafik och även cykeltrafik. Vi har åtgärder för flyget, inte minst för att det ska betala för sin klimatpåverkan.
Vi har insatser för att minska hållbarhetsproblemen i bostadssektorn. På område efter område kommer vi med nya åtgärder. Det kommer vi att fortsätta med, för detta är så viktiga frågor. Vi har ambitionen att lämna över en hållbar planet till våra barn och också ett fossilfritt välfärdssamhälle. Jag är glad över det engagemang som Jens Holm visar. Det delar jag också, och jag hoppas att vi kan fortsätta samverka framöver för att just nå målet om ett hållbart och fossilfritt samhälle.
Jag hoppas också att vi kommer att fortsätta diskutera de här frågorna, och jag välkomnar att det kommer initiativ och idéer även från Vänsterpartiet i de frågorna. Jag vill också passa på att önska en god och väldigt hållbar jul.
Per Bolund (MP):
Sten Bergheden har frågat mig vilka skäl som ligger till grund för beslutet att den parlamentariska kommitté som ska genomföra en översyn av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen ska presentera sina resultat först 2019. Bakgrunden till denna utredning är ett tillkännagivande från riksdagen. I juni 2016 uppmanades regeringen att tillsätta en kommitté för att göra en översyn av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen.
I finansutskottets betänkande poängterades att det är viktigt att utredningen är parlamentarisk och att den har ett brett upplägg. En del av kommitténs uppdrag är att utreda de legala förutsättningarna och formerna för kontantförsörjningen och kontanthanteringen och i synnerhet Riksbankens ansvar i dessa frågor. Utredningens uppdrag är dock mycket brett och omfattande.
En utredningstid på två år är rimlig för att kunna garantera att utredningens förslag är välgrundade och utarbetade med en så bred politisk enighet som möjligt. Jag delar emellertid Sten Berghedens bild över de utmaningar som den snabbt minskande kontantanvändningen och kontanthanteringen i Sverige medför, i synnerhet för landsbygden.
Länsstyrelserna ska varje år bedöma om samhällets behov av grundläggande betaltjänster är tillgodosett, och om så inte är fallet ska de initiera och genomföra stöd- och utvecklingsinsatser i syfte att förbättra tillgången till grundläggande betaltjänster på de orter och den landsbygd där behoven inte tillgodoses av marknaden. Post och telestyrelsen har resurser och uppdrag att tillsammans med Länsstyrelsen i Dalarnas län och Tillväxtverket ge stöd till länsstyrelserna i deras arbete med att utforma och genomföra olika insatser.
Sedan 2012 arbetar länsstyrelserna med regionalt anpassade lösningar, bland annat betaltjänstombud. Det statliga stödet till dessa betaltjänstombud hanteras av länsstyrelserna och regleras genom förordningen om statligt stöd till tillhandahållande av grundläggande betaltjänster. Länsstyrelserna arbetar även nära Sparbankernas Riksförbund och Svenska Bankföreningen med dessa frågor.
Utöver dessa åtgärder och de frågeställningar som den parlamentariska kommittén kommer att belysa sker en fortlöpande diskussion med banksektorn om deras ansvar för ett fungerande kontant- och betalsystem i hela riket.
Per Bolund (MP):
Jag tar gärna fasta på den sista delen av Sten Berghedens inlägg, att det här är en viktig fråga. Det är inget som man behöver ta miste på. Det är en fråga som är mycket angelägen också för den här regeringen. Tvärtemot Sten Berghedens påståenden har vi varit handlingskraftiga och tagit initiativ. Vi har avsatt resurser för att kunna komplettera de privata aktörerna när de inte kan fullgöra sitt uppdrag, så att det finns betalningslösningar och kontanthantering i hela landet.
Vi har också, precis som Sten Bergheden föreslår, haft en tät dialog med bankerna. Vi har vid flera tillfällen haft rundabordssamtal med dem och sett till att de faktiskt kommer med förslag på hur den här frågan kan hanteras. Som jag ser det är det bankerna som har det största ansvaret för att deras kunder och svenska folket själva ska kunna välja hur de vill sköta sin ekonomi.
Vi har dessutom haft en dialog med de aktörer som är berörda och som har påverkats mycket, till exempel PRO och SPF, som Sten Bergheden nämner, och många andra i den här frågan. Till skillnad från den förra regeringen, som under åtta år inte tillsatte någon utredning för att föreslå en annan lagstiftning, har vi redan nu tillsatt en utredning som kommer att jobba med de här frågorna.
Jag ser fram emot att vi där tillsammans - Miljöpartiet, regeringspartierna och även oppositionen och Sten Berghedens parti Moderaterna - kommer att kunna vända på de här frågorna och lösa de problem som finns. Det är lätt att stå och skrika på lagstiftning, men när man ställer frågan om hur en sådan lagstiftning skulle kunna utformas får man inga relevanta svar.
Det här är en fråga där vi helt enkelt måste få bättre underlag för att kunna gå fram med en lagstiftning som inte bara ser bra ut på papperet utan som också fungerar i verkligheten och leder till det resultat som jag upplever att vi båda vill, det vill säga att människor, var man än bor i landet, ska kunna sköta sin ekonomi på det sätt man själv väljer.
Per Bolund (MP):
Roland Gustbée har frågat mig vilka initiativ jag och regeringen är beredda att ta för att underlätta för alla som är beroende av att använda kontanter. Digitaliseringen av ekonomin medför många möjligheter och nya lösningar. Samtidigt är den snabbt minskande användningen och hanteringen av kontanter en utmaning för många människor. Staten har därför tagit på sig ett ansvar för grundläggande betaltjänster på de orter där behovet av grundläggande betaltjänster inte tillgodoses av marknaden.
Varje länsstyrelse ska årligen bedöma om samhällets behov av grundläggande betaltjänster är tillgodosett. Som ett led i detta arbete har regeringen gett Post och telestyrelsen resurser och uppdraget att, tillsammans med bland annat Länsstyrelsen i Dalarnas län, ge stöd till länsstyrelserna i deras arbete med att utforma och genomföra olika insatser. Sedan 2012 arbetar länsstyrelserna med regionalt anpassade lösningar med bland annat betaltjänstombud.
Det finns i dagsläget 27 statligt finansierade betaltjänstombud runt om i landet där det är möjligt att betala räkningar, ta ut pengar och lämna dagskassor. Länsstyrelserna arbetar även nära Sparbankernas Riksförbund och Svenska Bankföreningen med dessa frågor. Därutöver fortgår på regeringsnivå samtal med bankerna och andra aktörer om deras ansvar för ett fungerande kontant- och betalsystem i hela riket.
Sedan regeringen tillträdde har jag haft flera möten med representanter från bankerna i syfte att föra diskussioner och samarbeta kring hur kontanthanteringen i samhället ska kunna fungera bättre. Slutsatsen av dessa rundabordssamtal är bland annat att bankerna bör informera om de möjligheter och tjänster som de erbjuder och att det finns ett behov av konkreta åtgärder i form av utökat samarbete och samförståndslösningar mellan banker samt mellan banker och butiker/handlare.
Svenska Bankföreningen och Sparbankernas Riksförbund åtog sig att gemensamt följa upp rundabordssamtalen för att försöka få till stånd samförståndslösningar och andra åtgärder. Det fortgår därför löpande samtal och informationsutbyte i denna fråga. Bankerna har ett grundläggande ansvar att se till att deras kunder har möjlighet att sköta sin ekonomi på det sätt de själva väljer. Slutligen vill jag även ta upp att regeringen nyligen beslutat om en parlamentarisk kommitté som ska genomföra en översyn av det penningpolitiska ramverket och riksbankslagen.
I kommitténs uppdrag ingår bland annat att utreda de legala förutsättningarna och formerna för kontantförsörjningen och kontanthanteringen samt i synnerhet Riksbankens ansvar i dessa frågor.
Per Bolund (MP):
Jag vill tacka Roland Gustbée för en givande debatt. Detta är angelägna frågor, och jag möter många människor i mitt arbete som är bekymrade över utvecklingen och som ser att den har skapat hinder och problem i deras vardag. Regeringen kommer att fortsätta att följa frågan noga.
Vi kommer årligen att få rapporter från länsstyrelserna om hur det ser ut i deras delar av landet och därmed kunna komplettera med ytterligare åtgärder. Jag vill vara tydlig med att jag hoppas och trycker på hårt för att vi ska få en samförståndslösning där de ekonomiska aktörerna tar ett större ansvar för frågan. Jag upplever att man inte riktigt har tagit det ansvar som man behöver ta för att alla kunder ska kunna använda sig av de betalningsmetoder de själva väljer.
Roland Gustbée formulerar det som ställa hårdare krav på bankerna. Det gör jag och regeringen också. Vi ändrar bland annat lagstiftningen så att fler ska kunna få tillgång till betaltjänster och betalkonton. Vi har även en pågående dialog med bankerna där vi har varit tydliga med att vi förväntar oss mer handling och att de ska vara mer aktiva och bidra till lösningar på detta område.
Vi har också varit tydliga med att peka på att vi nu har en utredning som är beredd att ta fram lagförslag som kan få ganska långtgående konsekvenser för bankernas verksamhet. Om bankerna i stället i samförstånd tar fram ett bättre fungerande regelverk och samarbetar för att ge svenska folket tillgång till de betalningslösningar människorna själva väljer tror jag personligen att det vore en mycket bättre väg att gå.
Jag hoppas att bankerna i Sverige tar sitt ansvar och är beredda att vidta åtgärder för att tillgodose svenska folkets behov av olika former av betalningslösningar i hela landet. Detta kommer jag att fortsätta att trycka på för och ställa krav på från regeringens sida i kommunikationen med bankerna.
Per Bolund (MP):
Erik Andersson har frågat mig vilka åtgärder jag vidtog mellan informationen i november 2016 och det att generaldirektören den 26 januari 2017 togs ur tjänst för att skaffa mig en fullständig bild av situationen inom Statens fastighetsverk. Erik Andersson har vidare frågat mig när jag fick klart för mig att missförhållandena inom Statens fastighetsverk kunde misstänkas beröra den allra högsta ledningen i form av generaldirektören och vilka åtgärder jag i övrigt har vidtagit med anledning av den misstänkta brottsligheten vid Statens fastighetsverk.
Händelserna vid Statens fastighetsverk är allvarliga. Förtroendet för myndigheten har påverkats negativt av det som har inträffat. Regeringen har sedan polisanmälan i november 2016 följt utvecklingen i myndigheten. Anmälan avsåg oegentligheter vid myndigheten som uppstått på grund av en enskild tidigare tjänstemans agerande. Först i samband med att polisen den 25 januari 2017 genomförde en husrannsakan på Statens fastighetsverks huvudkontor, och bland annat anhöll generaldirektören, stod det klart att denne var misstänkt för brott.
När jag informerades om detta vidtogs omedelbart åtgärder för att regeringen skulle kunna förordna en vikarierande generaldirektör för myndigheten. Jag följer nu kontinuerligt utvecklingen inom Statens fastighetsverk för att säkerställa att åtgärder vidtas för att återställa förtroendet för myndigheten. Att skapa en god förvaltningskultur och stärka kunskapen om och efterlevnaden av den gemensamma statliga värdegrunden är centralt i detta arbete. Det är också viktigt med en väl fungerande intern styrning och kontroll.
Regeringen har haft täta kontakter med Statens fastighetsverks styrelse, som är ansvarig för den interna styrningen och kontrollen vid myndigheten. Regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att analysera Statens fastighetsverks arbete för att skapa en god förvaltningskultur i myndigheten. Statskontoret ska i en handlingsplan lämna rekommendationer till åtgärder som bör vidtas. Statens fastighetsverk har gett en extern granskare i uppdrag att analysera hur myndighetens styrdokument har följts. Det är ett initiativ som regeringen välkomnar.
Per Bolund (MP):
Den information som vi fick i november 2016 var allvarlig. Vi tycker att det är otroligt allvarligt när det finns misstankar om korruption i en statlig myndighet. Det gjorde också att vi självklart genast gick till handling och hade tät kommunikation med styrelsen för Statens fastighetsverk och även direktkontakt med myndigheten. Då fanns ingen misstanke. Eftersom en polisanmälan redan var inlämnad hade man agerat resolut mot den tidigare anställde. Sedan såg jag, precis som många andra, tv-programmet.
Det är klart att det är oroande fakta som kommer fram i programmet, och vi tar detta på allra största allvar. Vi fäller ingen på grund av ett tv-program, utan det är en polisiär arbetsuppgift att gå till botten med vad som har hänt. Om det har begåtts en brottslig handling ska personen fällas. Det kunde självklart inte regeringen göra. Vi styr inte över polisens verksamhet, utan de bestämmer själva när det finns anledning att göra husrannsakan och gå in med en förundersökning. Det valde man att göra den 25 januari.
Om du vill veta bakgrunden till detta är det nog bäst att du vänder dig till en annan minister och till Polismyndigheten. När detta hade inträffat och det var klart att det fanns en misstanke också mot generaldirektören agerade regeringen omedelbart. Vi konstaterade självklart att en brottsmisstänkt person inte kan leda en statlig myndighet. Den personen måste stiga åt sidan. Vi utsåg direkt en vikarierande generaldirektör som kunde leda verksamheten framåt.
Nu har vi dessutom en mer stadig och stabil lösning som kommer att få verka under hela detta år så att vi kan få en permanent generaldirektör på plats som kan leda denna viktiga myndighet framåt. Jag vill återvända till att det som har inträffat och de misstankar som nu finns inom Statens fastighetsverk är något oerhört allvarligt. Det understryker också vikten av att vi fortsätter arbetet i regeringen. Jag hoppas att vi med stöd från Sveriges riksdag kan ha en god förvaltningskultur i våra myndigheter.
Det är av stor vikt att vi lär oss av det som har inträffat och att vi ser till att den statliga värdegrunden genomsyrar myndighetens verksamhet och är vägledande för det dagliga arbetet.
Per Bolund (MP):
Jessika Roswall har frågat mig om det är min uppfattning att Konsumentverket ska ha i uppdrag att påverka människors val av vad man ska konsumera för sina egna pengar. Sverige har höga ambitioner på många områden med betydelse för en hållbar utveckling. Vi har åtagit oss att vara ett föregångsland i arbetet med att uppnå klimatmålen och genomföra FN:s globala hållbarhetsmål. Vi har också de nationella miljökvalitetsmålen och det generationsmål för miljöarbetet som beslutats av riksdagen.
Utvärderingar visar att en av utmaningarna för att nå miljömålen är att våra konsumtionsmönster måste förändras. Regeringen presenterade i höstas en strategi för hållbar konsumtion, med en rad insatser för att underlätta för konsumenter att agera hållbart. En mer hållbar konsumtion kräver att många aktörer bidrar. Regering och myndigheter ansvarar för att regelverk, tillsyn och ekonomiska styrmedel stöder en önskvärd utveckling.
Forskning och näringsliv bidrar med tekniska landvinningar och utvecklar affärsmodeller som effektiviserar resursanvändningen. Men också konsumenter har en viktig roll. Många konsumenter vill konsumera mer hållbart, men kan behöva hjälp med att gå från vilja till handling. För dem behöver det hållbara valet också bli det enkla valet. Nudging är en etablerad metod för att underlätta agerande. Vi påverkas dagligen i vårt agerande av hur vår omgivning utformas.
Det kan handla om den fysiska miljön, affärsmetoder och information. Ett exempel på förenklad information är energimärkningen på vitvaror, som underlättar valet av energisnåla apparater. Exempel på förändringar i den fysiska miljön kan vara målade fotsteg till soptunnor eller att det klimatsmarta alternativet placeras överst på menyn.
Metoden bygger på kunskap om människors beteende och används i policysammanhang i många länder, bland annat Storbritannien och USA, där den ses som ett mjukt komplement till andra styrmedel och som ett sätt att få förvaltningen att fungera mer effektivt. Sverige hör inte till de länder som kommit längst i användandet av metoden, och det är därför naturligt att dess möjligheter analyseras.
Det regeringen uppdrar till Konsumentverket är att med hjälp av samverkansaktörerna öka kunskapen om, och främja utveckling av, åtgärder som leder till innovation och förbättrade förutsättningar för en miljömässigt hållbar konsumtion. Vad gäller nudging är uppdraget att identifiera, värdera och sprida goda exempel om hur miljömässigt hållbara alternativ kan underlättas och stimuleras och i den mån det är lämpligt också tillämpa metoden.
Per Bolund (MP):
Till att börja med gäller det att hålla tungan rätt i mun när man har denna typ av debatter. Att kalla myndigheters aktiviteter för lobbying tycker jag är missledande. Det är inte alls vad det handlar om, utan det handlar snarare om att man genom olika beteendevetenskapliga kunskaper hittar vägar för att göra det hållbara valet, som vi vet att de allra flesta svenskar vill använda sig av, till det lätta valet. Det handlar alltså om att det automatiska beteendet också kommer att leda till positiva effekter för samhällsutvecklingen.
För mig är det något av en självklarhet. Jag förstår inte hur man som Jessika Roswall kan tycka att det är okej att använda detta när det gäller att få människor att deklarera snabbare men inte när det gäller att försöka få oss att agera hållbart som konsumenter. Det är för mig något av en logisk kullerbytta. Vi ser detta som ett sätt att verkligen samverka med Sveriges konsumenter, som ju dagligdags visar att de vill få till en förändring. Vi ser hur konsumentbeteendena nu utvecklas snabbt.
Man går över till att försöka konsumera mer hållbart. Men när vi får så tydliga signaler om att man också ser utmaningar och tycker att det hela är för krångligt och för svårt och helt enkelt blir till hinder i vägen när det gäller att kunna ge uttryck för viljan att agera hållbart - vad är det då som är fel med att våra myndigheter får i uppdrag att ta ned dessa hinder? Det handlar helt enkelt om att minska kostnaderna i tid och pengar för konsumenter för att agera mer hållbart. Som jag ser det är detta just ett sätt att visa att staten och myndigheterna också är aktiva.
Vi vill samverka med konsumenterna för att skapa möjligheter. Jag har svårt att se risken med att göra det lätt att göra rätt och att se till att de styrmedel vi har används för att minska trösklar och göra det enkelt för konsumenterna att ta det hållbarhetsansvar som de tydligt visar att de vill ta.