LiseLotte Olsson (V):
Jag vill först börja med att tacka för svaret. Av svaret framgår det tydligt att ministern verkar vara nöjd med att läget är som det är. Beatrice Ask konstaterar också att likadelningsprincipen är mest gynnsam för kvinnor som grupp. Det skulle kanske kunna vara sant om vi levde i den perfektaste av världar med perfekt jämställdhet mellan kvinnor och män, men det gör vi inte. Vänsterpartiet är inte heller ensamt om att tycka så.
Det är precis som Beatrice Ask säger här. När FN:s kommitté om avskaffande av diskriminering av kvinnor, kallad Cedaw, rapporterade från Sverige år 2008 uttryckte man oro över svensk lagstiftning och fördelningen av egendom vid skilsmässa. Man menar att Sverige inte tar tillräcklig hänsyn till ekonomiska skillnader mellan makar baserade på kön.
Man menar vidare att det beror på att det finns en könsuppdelning på arbetsmarknaden och att kvinnor i högre grad utför obetalt arbete. Det är precis vad Vänsterpartiet säger. Grunden till att kvinnor är stora ekonomiska förlorare vid en skilsmässa är att kvinnor och män lever i olika verkligheter när det gäller arbete, lön, arbetstider, ansvaret för barn och hem och så vidare.
Det är dessutom skillnader som regeringen själv i sin politik har förstärkt. Jag ska ta några exempel. Inkomstskillnaden mellan kvinnor och män har ökat med 1 000 kronor per månad de senaste två åren. År 2006 var mäns nettoinkomst 3 400 kronor högre än kvinnors, och nu är den 4 400 kronor högre.
Av de totala skattesänkningar som påverkar individers inkomst går 57 procent till män. Av den avskaffade fastighetsskatten tillfaller 56 procent män, och av den avskaffade förmögenhetsskatten tillfaller 60 procent män. Män gynnas också av jobbskatteavdraget eftersom män som grupp har högre inkomst än kvinnor som grupp.
Samtidigt har regeringen infört stora försämringar i arbetslöshetsförsäkringen, sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen. Dessa nedskärningar i socialförsäkringssystemet slår särskilt hårt mot kvinnor eftersom kvinnor oftare är visstidsanställda, deltidsarbetslösa, föräldralediga, ensamstående med barn eller långtidssjukskrivna.
I jämställdhetsbilagan till höstens budget konstaterar regeringen att den ojämlika fördelningen av resurser mellan kvinnor och män har sin grund i arbetsmarknaden. Regeringen säger också att transfereringarna i socialförsäkringssystemet utjämnar inkomstskillnader samt att män har högre förvärvsinkomst och större överskott av kapital än kvinnor.
Trots den klarsyn som finns i regeringens budget gör man ingenting för att angripa orsakerna till ojämlikheten. Ni gör precis tvärtom. Er skattepolitik gynnar högavlönade män på bekostnad av lågavlönade kvinnor. Samtidigt har transfereringarna i socialförsäkringssystemet skurits ned. Kvinnor har i alla tider fått bära de kostnader som är förenade med förmågan att föda barn.
Kvinnor förväntas fortfarande ta huvudansvar för både det betalda och det obetalda omsorgsarbetet med både barn och gamla. Alla dessa förväntningar samspelar. Det leder till ett ojämlikt samhälle. Det i sin tur leder förstås till att kvinnor även får stå för de ekonomiska skillnaderna vid en skilsmässa. Jag skulle vilja veta hur ministern tänker kring detta.
Håller Beatrice Ask med om orsakerna till de orättvisor jag redogjort för? Vad tänker Beatrice Ask och regeringen i så fall göra åt det?