Christer Winbäck (L):
Folkpartiet har alltid varit en vän av frihandel. Frihandel är viktigt för vårt välstånd, och frihandel är viktigt för andras välstånd. Redan de gamla fenicierna viste att handel utökade välståndet, och genom sina många handelsturer skapade man förutsättningar för expansion och framåtskridande. Det var inte bara med varan man handlade utan också med nyheter, kultur och historia. I dag genom globaliseringen ökar handelskontakterna med snart sagt hela världen.
Genom att verka för handelsavtal för att röja undan regleringar får vi en friare handel. Sverige tjänar på det, och andra tjänar på det. Det är en typisk win-win-situation skulle man kunna säga. Människor lyfter sig ur fattigdom till välstånd. De som tvingas avstå från globaliseringen effekter tvingas djupare ned i fattigdom och ofrihet. Att riva murar och att skapa samarbete - vem kan väl vara emot det? Miljöfrågor och gränslös vård som genom patientrörligheten i EU är några exempel.
Några andra exempel är trygghet när man reser, studerar eller arbetar utomlands, eller som blir allt vanligare, när man bor i Sverige och arbetspendlar till något av våra grannländer. Men även i vårt närområde finns det murar att riva, saker att förändra och frågor som engagerar Fru talman! Vi har också ett ansvar. Globaliseringen ger oss möjlighet att ta det ansvaret genom att stimulera till en rättvis handel. Tidigare nämndes här i kammaren möjligheten till en rättvis handel.
Globaliseringen ger oss den möjligheten om vi tar den. Det ger oss också möjligheten att öka välståndet både för oss och för andra. Det är också viktigt att vi i de olika avtal vi sluter ser till att det är sjysta villkor och att vi ser över våra egna ambitioner, krav och målsättningar. Jag vet att det har diskuterats. För en stund sedan nämndes Latinamerika här i kammaren.
Det är inte sunt att med EU:s jordbrukspolitik i ryggen dumpa priser som slår ut lantbrukare i svagare ekonomier. Men här finns också goda exempel som vi kan titta på. Fru talman! När vi debatterar saker som berör oss vill jag även nämna hbtq-frågorna.
Trots att de flesta av oss i denna kammare utgår från principen om varje människas frihet och lika värde oavsett hudfärg, kön, sexuell läggning, språk, religion, politisk eller annan uppfattning så vet vi att det i verkligheten sker kränkningar av dessa mänskliga rättigheter varje dag. Det är skrämmande och oacceptabelt att det fortfarande finns så mycket fördomar i världen och hat kring frågan om sexuell läggning.
Vi vet samtidigt att okunskapen ofta är den stora boven. Därför måste både vi politiker och andra engagerade ständigt belysa dessa frågor i samhället både nationellt och internationellt. Vi måste bevaka hbtq-personers mänskliga rättigheter i EU:s kandidatländer och i de länder som får bistånd av Sverige samt när vi tecknar avtal av olika slag.
Globaliseringen ger oss också en möjlighet att kunna föra ut kunskap och få förståelse för dessa frågor. Fru talman! Bistånd är en av våra hjärtefrågor. Regeringen har vidtagit flera åtgärder för att effektivisera biståndsinsatser och att tydliggöra vikten av demokratisering, mänskliga rättigheter, miljö och jämställdhet i samband med biståndsinsatser. Det är ett bra grepp och kommer att kunna leda till en positiv utveckling.
Glädjande nog kan vi konstatera att Sverige, trots den rådande lågkonjunkturen, bibehåller ett bistånd med 1 procent av bni. Sverige har också vidtagit konkreta åtgärder för att stärka effektiviteten i biståndet. Sverige är därmed ett ledande land i biståndssammanhang, inte minst inom EU som nyligen lagt fast en plan för att öka medlemsländernas bistånd till 0,7 procent av bni för de länder som inte redan ligger över detta mål.
Sverige som ett föregångsland i biståndssammanhang bör stimulera andra givarländer att också ta sitt ansvar och infria givna löften och därmed leva upp till ett högt biståndsmål. Ytterligare steg kan tas för att säkra att biståndet stöder fattigdomsbekämpning och en demokratisk utveckling i samarbetsländerna i enlighet med målsättningarna i svensk politik för global utveckling.
Sveriges politik för global utveckling och dess målsättning att politiken ska genomsyras av ett fattigdoms- och ett rättighetsperspektiv, bör i större utsträckning ges en central roll i alla politikområden. Mekanismer, däribland konsekvensanalyser, utvärderingar och bred dialog med olika aktörer i Sverige, bör stärkas för säkra att PGU genomsyrar alla politikområden. Som varm vän av Latinamerika kan jag inte låta bli att nämna några positiva saker.
Nyligen besökte jag Colombia, ett land som plågats av gerillakamp och inbördes strider under många år. Kritiken från såväl civilsamhälle som myndighetshåll har varit stor över kränkningar av mänskliga rättigheter. Vi har tagit emot många delegationer här i Sverige som har berättat om vad som har hänt. När jag var där för sju år sedan var kritiken massiv.
Nu för några månader sedan lyssnade jag på företrädare såväl för den nyvalde presidenten som folk på gatan för att höra vad som nu sker. Tongångarna var övervägande positiva om program som startats för att få bukt med de sociala klyftor, markanspråksfrågor och grunden till den konflikt som härjat Colombia under mer än fyra decennier. Mycket återstår att göra. Det har bara börjat.
Men hoppet och optimismen finns där. Latinamerika är en rik region på både naturtillgångar, människor och kultur. Givet de rätta förutsättningar och det stöd som i vissa delar kan behövas för att komma rätt på banan är det en stor framtida möjlighet som finns i ett utbyte av varor, tjänster, kultur med mera mellan oss och Latinamerika. Det gäller att vi inte försnillar den möjligheten, till gagn för både oss och dem. Globaliseringen hjälper oss i detta.
Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet.