KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kew Nordqvist (MP):
Jag kan inte undgå att gå i gång på Irene Oskarssons kommentar om fossilgasledningen. Att pumpa i och pytsa i lite biogas i den är inget annat än att legitimera en ökad fossilgasanvändning.
Nu var det i och för sig inte för att diskutera fossilgas vi träffades här i kväll, men fossilgasledningen kommer att slå undan benen för biobränslesatsningar på höglandet. Det har Lantbrukarnas Riksförbund talat om i sitt remissvar. Lite anknytning till jordbruk lyckades jag få i alla fall.
Kew Nordqvist (MP):
När man bygger en fossilgasledning med kapacitet på en och en halv miljard kubikmeter per år är det ingen liten sak. Jag har pratat med Länsstyrelsen i Jönköpings län i dag, och där säger man att klimatmålen flyger sin väg. Därmed flyger också regeringens och Alliansens höga klimatambitioner samma väg.
Kew Nordqvist (MP):
Den 17 januari fick jag med anledning av dioxinskandalen i Tyskland tillfälle att fråga landsbygdsminister Eskil Erlandsson vad man skulle göra för att möta det vi då såg skulle bli en dumpning av tyskt griskött i Sverige. Jag frågade också om obligatorisk ursprungsmärkning.
En annan väg är också att underlätta vid den offentliga upphandlingen. Jag fick aldrig något bra svar. Vi har sedan sett konsekvenserna. Näringen plågas hårt. Jag delar din uppfattning på den punkten. Men avsikten är inte att lägga sten på börda.
Med immunokastrering får man 1 1⁄2 procents lägre dödlighet och bättre köttansättning, som ger mer betalt vid avräkningen mot slakteriet. Det är inte bara vad jag säger, utan det säger Johan Beck-Friis från Veterinärförbundet som Anita Brodén talade väl om för en liten stund sedan.
Då är min fråga: Om det nu visar sig att det ekonomiskt inte är någon skillnad, vad är det då som talar för att vi inte kan införa detta? Varför, Per Åsling?
Kew Nordqvist (MP):
Det hoppas jag också. Man behöver inte ta ut högre pris på marknaden om man inte får högre nettokostnad. Det var det som låg i min fråga. Dessutom kan man ur konkurrenssynpunkt hänvisa till högre djurvälfärd.
Frågan är igen: Varför kan ni inte gå med på immunokastreringen, om det visar sig att det inte är någon extra kostnad för näringen?
Kew Nordqvist (MP):
Först vill jag tacka för att jag har fått tillfälle att delta i finansutskottets debatt. Jag hör ju normalt hemma i miljö- och jordbruksutskottet. Innan jag glömmer det vill jag yrka bifall till reservation 5 om GMO och statens upphandling.
Men först vill jag kommentera Miljöpartiets motion om rökfri arbetsmiljö och det särskilda yttrande som har lämnats i frågan. Motionären vill göra statliga myndigheter, verk och företag till rökfria arbetsplatser. En sådan policy skulle påverka de anställdas hälsa och minska sjukskrivningen och förtidspensioneringen.
Den skulle också öka de anställdas medvetenhet om rökningens negativa effekter och på det sättet påverka den allmänna opinion som styr takten i det förebyggande arbetet. Utskottet menar att det sätt på vilket arbetstagaren får rökfri arbetstid avgörs av den enskilda myndigheten.
Man hänvisar också till att arbetsgivaren ansvarar för att en arbetstagare inte mot sin vilja utsätts för tobaksrök på sin arbetsplats. I vårt särskilda yttrande understryker vi vikten av att staten som arbetsgivare bör vara ett föredöme och att staten kan påverka den allmänna opinion som styr takten i det förebyggande arbetet mot tobakens skadeverkningar.
Jag tycker naturligtvis att det är synd att utskottsmajoriteten inte delar vår uppfattning och tycker också att ni bör vara mer offensiva på detta område. Runt om i Europa känner människor ovilja mot att tillåta användning av genmodifiering i livsmedelsproduktionen. Det gäller även här i Sverige.
Oviljan har upplevts så stark att den stora tyska kemijätten BASF har beslutat att lägga verksamheten i Europa med GMO, genmodifierade grödor, på is. Motståndet här är helt enkelt för stort. Livsmedel som innehåller GMO måste enligt EU-reglerna märkas.
Därför säljs dessa i princip inte på den svenska marknaden - alltför få skulle köpa dem. Animaliska produkter - kött, mjölk och ägg - som kommer från djur som har ätit GMO-foder anses dock enligt EU-reglerna inte vara GMO och behöver därför inte märkas. Sådana produkter kan säljas på den svenska marknaden.
Människor som av olika anledningar vill välja bort produkter med GMO längre bak i kedjan kan i dagsläget inte göra det. Ett praktiskt sätt är då att köpa certifierat ekologiska produkter. När det gäller statens upphandling av livsmedel kan man kräva att animaliska produkter kommer från djur som inte har ätit GMO-foder.
Enligt Miljöstyrningsrådet är detta ett legitimt krav att ställa vid upphandling. I och med att EU redan har ett etablerat och sanktionerat sätt att verifiera att krav på GMO-fritt foder uppfylls kommer inte kravet på GMO-fritt foder att vålla några problem. Det är alltså inget handelshinder. Herr talman!
I sitt svar på min motion anser utskottet att det är tillåtet, medan jag anser att staten borde gå före och visa att det går att upphandla animaliska livsmedel från djur som inte har fått GMO-foder.
Kew Nordqvist (MP):
Vi talar i dag om livsmedel. Likadant gjorde vi för ett år sedan. Jag sade då att för mig är livsmedel just medel för livet, för att upprätthålla livet, det vill säga medlet är vår mat och föda. Det är något som är direkt livsviktigt.
Det är därför jag och Miljöpartiet reagerar så starkt när skilda intressen på olika sätt tillsätter ämnen i vår mat som vi anser är inte bara onödiga utan rent av hälsovådliga.
Glädjande nog har i år enighet uppnåtts i utskottet om att verka för ett förbud mot de så kallade azofärgämnena som kan ge upphov till allergiska reaktioner och beteendestörningar. Ytterligare ett hot mot vår föda är transfetter.
Det är industriellt framställda fetter som har stor användning inom livsmedelsindustrin. Fettet härdas genom kemisk behandling med bland annat nickelspån, vätgas, värme och tryck i reaktorer. Fettet blir lättare att använda, och dessutom härsknar det inte lika lätt. Smidigt och praktiskt kan det tyckas men förödande för folkhälsan.
Transfetterna i livsmedel bidrar till att försämra människors fysiska hälsa. Folk riskerar att drabbas av hjärtsjukdomar, bröst- och prostatacancer, cancer i tjocktarmen, insulinresistens och försämrat immunförsvar. Förra året beslutade riksdagen att vi inte ska ha sådan bråte i vår föda, i våra livsmedel.
Trots det har regeringen inte genomfört det som riksdagen ålade den för ett år sedan. Jag menar att regeringen snarast bör lägga fram en lag som förbjuder användningen av industriellt framställda transfetter i livsmedel. Regeringen måste också redovisa för riksdagen varför lagstiftningen dröjer.
I betänkandet under punkt 2, Märkning av livsmedel, har jag gjort en reservation till förmån för Miljöpartiets motion MJ343 som handlar om märkning av livsmedel när man äter ute.
Vare sig man besöker en krog, en lunchrestaurang eller äter på restauranger på sjukhus, skolor, förskolor, äldreboenden eller andra kommunala verksamheter anser vi att man bör få veta vad de olika maträtterna som erbjuds innehåller.
Med tydligt redovisade innehållsförteckningar på såväl privata som offentligt finansierade restauranger kan matgästerna undvika oönskade tillsatser och ingredienser. Regeringen bör därför låta ta fram ett förslag på hur innehållsdeklarationer på svenska restauranger kan bli verklighet. Lite längre fram i debatten kommer motionären att utveckla motiven bakom sin motion.
Fru talman! Jag stöder givetvis Miljöpartiets samtliga reservationer men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 2 om märkning av livsmedel.
Kew Nordqvist (MP):
Egentligen har jag bara några funderingar kring hur man ersätter oljan. Såvitt jag förstår skissar Sverigedemokraterna här på att gå in för fossilgasanvändning. Hur ser du, Josef Fransson, på hur vi uppnår klimatmålet med en sådan övergång?
Jag vill också tala om att jag delar din syn på biogasen - att vi i första hand inte ska göra el och värme av den. Det klarar vi på annat sätt. I stället ska biogasen användas inom transportsektorn. Hur ser ni på hur vi ska kunna lösa transportsektorns problem?
Kew Nordqvist (MP):
Åsa, du pratade i ditt anförande om att öka exporten. Jag satt och funderade på att problemet väl snarare är att vi importerar närmare 50 procent och att den svenska produktionen krymper. Sedan funderar jag på den globala livsmedelsförsörjningen.
Hur vill ni i Moderaterna öka Sveriges självförsörjningsgrad? Eller vill ni inte det?
Kew Nordqvist (MP):
Ja, det är ju känt att Moderaterna tycker så. Bill Clinton sade i ett tal i FN att han hade kommit till insikt om att mat inte är som andra industriprodukter och inte går att handla med på samma sätt. Jag tycker att det är ett lite märkligt svar jag får, att man ska handla med allt.
Inser ni inte att vi kan behöva en högre självförsörjningsgrad? Du talade om efterfrågan från konsumenten, Åsa Coenraads, och att om man vill ha eko köper man eko, men prisbilden är den att när förorenaren inte betalar blir den konventionella produkten billigare, och då blir relativt den ekologiska produkten dyrare.
Tycker du inte att samhället bör rätta till den orättvisan?
Kew Nordqvist (MP):
Jag kan bara konstatera att ni då har ändrat er radikalt mot förra året. Jag vill kommentera detta med avblodning utan bedövning: Det är förbjudet i Sverige. Sedan tycker jag att du ska köpa ekologiskt kött, så slipper du oroa dig utan kan lugnt lita på att djuren har haft det bra. Odlat kött har jag väl inga problem med - bara det märks.
Men jag har en fråga om något annat som jag undrade över. Det gäller detta med diesel. Ni vill ju återföra 200 miljoner där. Hur skulle det gå till? För övrigt finner jag att det går stick i stäv med era tankar om ett hållbart ekologiskt samhälle. Men hur ska det gå till? Ska man samla kvitton?
Kew Nordqvist (MP):
Jag vill inte förlänga debatten så värst mycket, men det finns två saker jag vill kommentera. Den ena saken gäller kommentaren att vi globalt ser en fördubblad produktion av livsmedel - livsmedelsförsörjningen.
Kommentaren bygger på en extrapolering av det vi har i dag, att det är vårt mönster som kommer att gälla för alla människor. Det måste vi ta i beaktande. Jag blev uppvaktad av Eldrimner i veckan. De var mycket bekymrade för sin ekonomiska situation.
Kan regeringens förlängda arm i jordbruksutskottet titta på vad som gäller? Det låter betryggande med 35 miljoner till 2013. Så lät det inte då.
Kew Nordqvist (MP):
Efter detta lite för mig provocerande anförandet kan jag konstatera att om jag vore centerpartist skulle jag passa mig för att tala om nisch och 5 procent. Sanningen är att den ekologiska mjölken är på 11,6 procent enligt färsk statistik från Svensk Mjölk.
Enligt Jordbruksstatistisk årsbok 2011 är den certifierade ekoarealen 11 procent. Plussar vi på den areal som är under omställning är vi uppe i 14 procent. Jag tror att vi ska korrigera siffrorna lite. Det är intressant att notera att även utskottets vice ordförande kallar det för försvinnande lite.
Jag tycker att man ska se det ekologiska jordbruket som spjutspetsen. Jag blev provocerad av det som sades om det miljövänliga moderna konventionella jordbruket. Jag skulle i stället vilja säga: det mindre miljöovänliga jordbruket. Anledningen till att jag säger det är att det inte klarar miljömålen. Det har övergött Östersjön.
Det bidrar till ett sämre klimat på jorden framför allt på grund av konstgödsel men också på grund av sojaimport och skövlad regnskog. Att andra skitar ned värre legitimerar inte att vi inte gör vad vi kan. Vi är tvungna att ha en styrning eftersom miljön inte har något pris. Annars barkar det åt pipsvängen.
Jag har inte någon direkt fråga, utan detta var snarare en kommentar till Staffan Danielssons anförande. Naturligtvis är också jag för ökad självförsörjningsgrad.
Kew Nordqvist (MP):
Det befinner sig på ett sluttande plan sedan 40 år tillbaka. Det kan näppeligen vara Miljöpartiets fel. När det gäller global livsmedelsförsörjning är det en rad åtgärder som man måste ta till innan. Tanken att vi i västvärlden ska försörja resten av världen med livsmedel tror jag är helt fel. Det är till allra största delen en fördelningsfråga. Vi har fattigdom och demokrati. Vi har utbildning och kunskap.
Sådana frågor är väsentliga att få med. Det handlar om jämställdhet. FAO hade en rapport om jämställdhet. Du vet mycket väl att om kvinnor i Afrika får samma förutsättningar som män är det 150 miljoner färre som behöver svälta. Det handlar om svinn på 40 procent. Är det rimligt att 80 procent av vår produktion ska bli foder? Jag bara ställer frågorna. Hur mycket ska vi ha av hästar och husdjur?
Vatten är begränsande. Det är ekologiskt jordbruk vi ska ha i Afrika. Det säger FAO:s rapportör de Schutter. Ekologiskt jordbruk passar där. Vi får fördubblingar av skörden. Det är inte för att man tillför mineralgödsel eller västerländsk teknik. Man utnyttjar naturen och använder mullhaltshöjande medel.
Man lär människor att göra komposter och gör terassodlingar. Det finns en hel del saker. Det är som att Peak Oil och Peak Phosphorus inte finns. Vi måste ha en beredskap för det. Det är så det fungerar.
Kew Nordqvist (MP):
I hastigheten glömde jag i mitt anförande tidigare att yrka bifall till reservation 3, så för formens skull yrkar jag alltså bifall till reservation 3. I anförandet hade jag uttryckt oro över Vättern och försvarets planerade aktiviteter, som utgör ett hot mot bland annat vattenkvaliteten.
Jag lyssnade till ditt anförande, Lars. Du nämnde inte Vättern. Man kan inte nämna allt. Men nu får du chansen att redogöra lite för hur du ser på det problem som jag nämnde.
Kew Nordqvist (MP):
Jag har förståelse för det. Men om nu olika riksintressen står mot varandra och det visar sig att domstolen värderar ned Vättern och vattenkvaliteten i Vättern och ställer försvarets intressen i första hand, är du då beredd att medverka till att vi stärker skyddet för Vättern via lagstiftning?
Kew Nordqvist (MP):
Det känns onekligen lite spännande när den centerpartistiske landsbygdsministern framför argument för att centralisera. Jag undrar i mitt stilla sinne om Centerpartiet så totalt kollapsat ideologiskt att man nu övergett tankarna på att decentralisera.
Att som ministern i sitt svar tala om att utveckla verksamheten i Skara när man skär bort en stor del av verksamheten i Skara är inget annat än tomma förhoppningar. Att denna förhoppning ska utgöra något slags katalysator för den gröna sektorn kategoriserar jag som snömos.
Miljöpartiet har i sin skuggbudget anvisat 45 miljoner kronor mer än regeringen till Sveriges lantbruksuniversitet. Det är pengar som landsbygdsministern har tagit bort. Min blygsamma gissning är att SLU med detta tillskott inte skulle ha behövt inleda samma jakt på besparingar, och därmed skulle utbildningen i Skara ha kunnat vara kvar.
Min fråga till landsbygdsminister Eskil Erlandsson är: På vilket sätt gynnas svenskt lantbruk av att den högsta lantbruksutbildningen fjärmar sig från aktiv lantbruksbygd?
Kew Nordqvist (MP):
Först vill jag få sagt att jag tycker att det är bra att jordbruksnäringen utreds. Sedan till frågan: Om nu ansvarig minister inte vill ta ansvar, vem ska då göra det? Det kan knappast ha kommit som en blixt från en klar himmel att SLU:s utbildning i Skara var hotad.
Jag hade tänkt fråga ministern vad regeringen har gjort för att utbildningen i Skara skulle få vara kvar. Men landsbygdsministern svarade redan själv: Ingenting.
Kew Nordqvist (MP):
Den 18 september på morgonen fick vi en bibba med papper, och där kunde vi snabbt konstatera att det var något fel med utgiftsområde 23. Där fattades 1,3 miljarder. Dagen efter gick Jordbruksverket ut med ett pressmeddelande där de sade att det går bra att söka stöd för eko, vall och bete.
Lite längre ned och lite otydligare sade de också att de stöd som inte kan förlängas är bruna bönor, hotade husdjursraser, miljöskyddsåtgärder, minskat kväveläckage, natur- och kulturmiljöer i odlingslandskapet, skyddszoner, våtmarker, naturfrämjande insatser på åkermark och natur- och kulturmiljöer i renskötselområdet.
Stödet till renskötseln är litet, men det går till en hårt klämd näring som dessutom utsätts för klimatförändringar. De får allt oftare stödutfordra sina renar. Vad säger ministern till dem?
Mosaikmarker är en annan typ av jordbruk som riskerar att bli utan stöd redan i år. Risken är uppenbar att dessa företagare inte överlever. De kanske får återbetalningsskyldighet för investeringar i byggnader och annat. Vad säger ministern till dem?
När det gäller industrijordbruk undrar jag vad som menas med det. Man pratar ofta om att det skiljer sig från ekologiskt, men då vill jag tala om att i växtodlingsföretag är ekologiskt jordbruk större, och när det gäller mjölkföretagen är de ekologiska mjölkgårdarna större. Vi får alltså värdera orden lite noggrannare.
Jag tycker att produktionsjordbruk passar bättre. Finansminister Borg har pratat om åkermarken och att det inte är någon fara att bygga på den. Jag vill ansluta mig till tidigare talare och säga att vi blir 90 miljoner fler människor per år.
Men vi får allt mindre åkermark att fördela, och jag tycker att vi ska slå vakt om den svenska åkermarken. Vi har 2,6 miljoner hektar åker i Sverige, men det finns också 800 000 hektar utomlands. Om vi ska öka den svenska jordbruksproduktionen, vilket de flesta tycks vara överens om, kommer vi att behöva åkermark.
Jag vill understryka att vi från Miljöpartiet ställer upp på livsmedelsstrategin. När det gäller olagligt kött, som nämndes, menar man att det är EU:s grisdirektiv som inte efterlevs. Jag undrar vad ministern gör för att väcka kommissionen.
Kommer ministern att prata med Danmark och Tyskland, som är de länder som främst exporterar olagligt kött till Sverige?
Kew Nordqvist (MP):
Vi ska tydligen stå här och tala om vår anknytning till jordbruket. Jag kan då härmed deklarera att jag har varit sommarbarn utanför Reftele, och jag har varit ekobonde och mjölkat kor i 20 år. Så är det sagt.
Annars tänkte jag säga att Centern har styrt landsbygds-, miljö- och näringsdepartement under åtta år, och det vi har sett är att lantbruket fortsatt befinner sig på ett sluttande plan. Då undrar jag: Varför ska det vara Miljöpartiets fel? Det är väl ändå att göra det lite enkelt för sig.
I en kommande jordbruks- och livsmedelsstrategi måste vi ta upp beroendet av den fossila energin. Likaså måste kretsloppen slutas, vilket innebär att slamfrågan måste komma upp på dagordningen. Slutligen vill jag hinna med att tala om en annan fråga som är av ödeskaraktär för svenskt lantbruk, och det är frihandelsavtal mellan EU och USA.
Jag har i olika sammanhang gett uttryck för oron att jordbruket används som en bricka i förhandlingsspelet, det vill säga att man säljer ut jordbruket mot fördelar för industriprodukter. Men eftersom förhandlingarna sker bakom lyckta dörrar vet vi inget. Jag vill med detta göra ett medskick till regeringen. Finansministerns ord ger dock anledning till oro.
Kew Nordqvist (MP):
Jag noterar att regeringen förlänger miljöersättningen för ekologisk produktion. Föga förvånande tycker vi att det är bra. Vi noterar också att konsumtionen av ekologiska livsmedel ökar, och det är glädjande. Däremot har vi en farhåga om att produktion och konsumtion inte går i takt. Det kan i sin tur öka importen.
Om vi ska öka den inhemska livsmedelsproduktionen, vilket vi i Miljöpartiet tycker att vi ska, är det här besvärande. En besvärande faktor är när regeringen överför Miljöstyrningsrådet till Konkurrensverket. Det ser vi som ett steg i fel riktning. Miljöstyrningsrådet ska underlätta för kommuner att handla rätt.
Vi tycker att regeringen skickar ut helt fel signal. Man behöver inte försvåra. Miljöpartiet har som mål att ekologisk produktion ska vara 30 procent av jordbruksarealen fram till 2020, och för den ekologiska konsumtionen är vårt mål 40 procent av den offentliga livsmedelskonsumtionen.
Vår vision är som bekant att allt svenskt jordbruk ska vara ekologiskt. Jag undrar vilken vision ministern har?
Kew Nordqvist (MP):
Jag kom hit och trodde att vi skulle prata om ekomål. Jag får börja med att bemöta Staffan. Visst är det besvärande att importen använder 800 000 hektar utomlands. Det håller jag verkligen med om av många skäl som jag inte ska ta upp i den här debatten. Regeringen anger att det inte är statens roll att sätta upp mål.
Det är upp till varje kommun och landsting att själva välja mål, säger man. Jag tycker att det är en märklig inställning. När det gäller satsningen på Matlandet Sverige har man sagt att signalvärdet är viktigt. Det tycker jag att man ska tänka på när man väljer att inte sätta upp mål. Signalvärdet är viktigt.
Men sedan är det så att staten har en egen livsmedelsupphandling, till exempel till försvaret och fängelser. Min fråga till Eskil Erlandsson är: Finns det någon kostpolicy för statens egen upphandling?
Linda Wemmert (M):
Som jag nämnde är deka-BDE, bisfenol A och andra ämnen prioriterade. De ligger i handlingsplanen. Även om de inte per ord är definierade handlar det om hormonstörande ämnen, om ämnen som kan påverka barn och unga, och det är ju vad de här ämnena gör. Och även stora delar av användningen av deka-BDE är redan i dag förbjuden inom EU.
Även om vi gärna skulle vilja gå före med vissa saker har vi en överenskommelse inom EU. Vi har Reach som vi är skyldiga att följa. Vi kan inte gå vidare med enskilda regler i de enskilda länderna. Inom vårt parti anser vi att det är bättre att vi fortsätter att driva frågor inom EU tillsammans, för det är viktigare att hela EU förbjuder vissa ämnen än att vi enbart gör det i Sverige.
Linda Wemmert (M):
Mycket riktigt kommer givetvis inte förbuden i EU av sig själv. Folk måste driva dem där, men det innebär inte att vi nationellt måste införa lagstiftningar innan vi tar diskussionerna i EU. Jag har svårt att tänka mig att någon inom EU diskuterar att vi ska förbjuda de ämnen som vi diskuterar här i dag, utan det handlar om att vi tillsammans ska utöka Reach, att vi ska få en bättre fungerande lagstiftning inom hela EU.
Och som jag nämnde är stora delar av användningen av just deka-BDE förbjuden inom EU redan i dag, och det pågår arbete för att förbjuda den återstående delen. Jag ser därför inget mervärde i att vi här i dag skulle förbjuda den delen i Sverige när det redan pågår ett aktivt arbete för att vi ska förbjuda det på EU-nivå. När det gäller mer forskning och en global forskningspanel pågår det redan ett arbete på global nivå med att diskutera de här frågorna.
Jag vet inte om ni har något konkret förslag på hur ni skulle vilja att forskningspanelen skulle se ut, vem som skulle driva den och vem som skulle sitta i den. Vi ser att de arbeten som görs i dag fungerar. Vi har Reach, och vi har stora samarbeten och diskussioner om farligheten med de kemiska ämnena. Som det ser ut i dag tror vi att det är tillräckligt.
Linda Wemmert (M):
Matilda Ernkrans säger att vi anpassar oss efter EU-systemet. Att driva frågor internationellt, som regeringen gör, innebär inte att vi passivt anpassar oss efter EU-systemet. Vi tar ledartröjan och diskuterar dessa frågor i EU. Vi driver dessa frågor, och vi anser att det är viktigt att vi driver tillsammans, EU-gemensamt.
Att enskilda länder förbjuder får en liten påverkan jämfört med om hela EU förbjuder. Vi har olika sätt att se på hur man anpassar sig till EU-systemet. Vi vill fortsätta driva frågorna aktivt, och det är en skillnad mot att passivt anpassa sig. Matilda Ernkrans räknar upp olika årtal.
Ja, det var socialdemokratisk regering 1983 och 2004, och ni gjorde ett bra jobb. Det är bra att parakvat är förbjudet och att ni tog strid för det. När det gäller deka-BDE är mycket förbjudet redan i dag, och vi verkar aktivt för att fortsätta förbjuda resterande användning.