Lena Ek (C):
Helén Pettersson har frågat mig varför regeringen inte har sett till att samråda med samebyarna innan man fattade beslut om att inte medge skyddsjakt på ett vargpar som etablerat sig i Junsele i Västernorrlands län. Hon har vidare frågat mig om regeringen frångått den tidigare principen om att freda renbetesområdet från varg och nu gjort ställningstagandet att det kan finnas vargrevir i renbetesområden.
Jag vill inledningsvis framhålla att regeringen har tagit tydlig ställning för att alla våra stora rovdjur ska ha livskraftiga stammar i arternas naturliga utbredningsområden, samtidigt som beslut som rör förvaltningen ska fattas nära de människor som lever och verkar i rovdjurstäta områden.
Beträffande vargstammen vill vi förbättra den genetiska situationen i första hand genom att underlätta för naturligt invandrade vargar att förflytta sig från norra Sverige till den vargpopulation som finns i Mellansverige. Regeringen har även uppdragit åt Naturvårdsverket och Jordbruksverket att arbeta med aktiva åtgärder för den genetiska förstärkningen genom att till exempel sätta ut djurparksvalpar till ynglande vilda vargpar.
Interpellationen har ställts mot bakgrund av regeringens beslut den 8 november 2012 att Naturvårdsverket efter samråd med bland annat Sametinget och länsstyrelserna ska överlägga med berörda samebyar om ekonomiskt rimliga åtgärder för att minimera riskerna för skador på renskötseln av det vargpar som innefattar en genetiskt värdefull vargtik.
Syftet med beslutet är att vargparet ska kunna vistas i berörda län över vintern 2012/13 fram till våren 2013 när en eventuell föryngring har skett. Regeringens beslut innehåller inget ställningstagande om en eventuell skyddsjakt på vargparet.
Som Helén Pettersson borde känna till är det enligt jaktförordningen Naturvårdsverket som beslutar om skyddsjakt efter varg i Västernorrlands län. Vilhelmina södra sameby ansökte den 19 oktober 2012 om skyddsjakt på vargparet.
Det avslogs av Naturvårdsverket den 20 november 2012 med hänvisning till att det skulle försvåra bevarandestatusen för den skandinaviska vargpopulationen, eftersom tiken med sin genetiska bakgrund bedöms kunna sänka inavelsgraden i den svenska vargpopulationen om hon och partnern förökar sig.
När det gäller frågan om principen att freda renbetesområdet från varg och att regeringen nu gjort ställningstagandet att det får förekomma vargrevir i renbetesområden vill jag hänvisa till riksdagens beslut om målet för vargstammens utbredning .
I propositionen bedömde regeringen att regelbundna föryngringar i stora delar av renskötselområdet inte torde vara möjliga att förena med modern renskötsel men att det utanför åretruntmarkerna bör vara möjligt med enstaka föryngringar i områden där det sällan finns renar eller där förutsättningarna för att vidta skadeförebyggande åtgärder är gynnsamma.
Regeringens beslut den 8 november 2012 fattades således mot bakgrund av att det område i Västernorrlands län där vargparet nu befinner sig är beläget utanför åretruntmarkerna. Därtill anser regeringen att det är viktigt att försöka bevara det nu aktuella vargparet eftersom den invandrade vargtiken har en så pass stor potential att bidra till att minska inaveln i den skandinaviska vargstammen.
Regeringsbeslutet betonar också att åtgärden ska betraktas som en extraordinär insats till och med våren 2013 och inte kommer att förändra tidigare bedömningar av förekomst av varg i renskötselområdet.