Krister Hammarbergh (M):
Det här motionsbetänkandet som handlar om polisen är i sig, trots att det inte utgår ifrån en proposition utan behandlar motioner från allmänna motionsperioden, väldigt viktigt, därför att den här diskussionen är viktig. Poliserna är en av våra absolut viktigaste yrkesgrupper. Det är ett väldigt svårt jobb.
Det innebär trygghet för många, därav kraven från den här regeringens och den här majoritetens sida på fler synliga poliser. Det är ett svårt jobb att göra svåra utredningar. Vi har haft ett antal spektakulära utredningar där poliserna har varit väldigt duktiga, men samtidigt begås det många andra brott som ständigt utreds. Polisen är viktig.
Därför har polisen varit en hög prioritering för den här regeringen och är en fortsatt hög prioritering - därav löftet om 20 000 poliser till 2010. Det är också ett löfte som kommer att realiseras och införlivas, trots diskussionen här i dag. Lite märkligt kan jag tycka att det är, herr talman, men det är väl så: När vi står här i talarstolarna gäller det att skapa konfliktnivåer som, när man väl tittar i pappren, inte alls stämmer.
Går man igenom de reservationer som finns från oppositionen ser man mer en bekräftelse av regeringens politik än vad som sägs i kammaren i dag. Går man igenom de förslag som har lagts fram genom åren, inte minst när det gäller ekonomin, ser man en helt annan bild än den som ges i dag i kammaren. Men det är ju lite grann politikens roll. Det gäller att ta till överord, för annars är det ingen som lyssnar på en. Låt oss se hur utvecklingen nu ser ut inom polisväsendet i Sverige och släppa katastrofbilden.
Då kan vi konstatera, nu när antalet nya poliser i den utökade polisutbildningen kommer till, att vi har 599 fler poliser nu än vid maktskiftet. 599 poliser är ute och jobbar. Vi har 371 fler civilanställda, trots den diskussion som har funnits om att vi skulle ha fått färre. Det här är fakta. Det är verklighet.
Det har inte minst bekräftats av riksdagens utredningstjänst. Jag kan gärna lämna över detta material, speciellt till Karl Gustav Abramsson. 448 har dessutom anställts sedan årsskiftet, nya polisaspiranter som snart är ute i arbete, och prognosen är att vi den 31 december 2010 har 20 100 poliser.
Så är verkligheten, och så är det även i K G Abramssons hemlän, där han ju är ordförande i polisstyrelsen. Där har det skett en ökning. Det är 28 fler poliser i Västerbotten liksom fler civilanställda om man räknar årsarbeten, det vill säga ytterligare två årsarbeten, trots det sätt vi strukturerat dem på.
Regeringens åtgärder har alltså varit positiva även för K G Abramsson när han arbetat som ordförande i polisstyrelsen i Västerbotten. Sedan har vi naturligtvis diskussionen om pengar. Självklart måste det finnas resurser för att kunna betala polisens löner och utrustning. Vad har den nuvarande regeringen då gjort?
Jo, den nuvarande regeringen har till dags dato anslagit 1,3 miljarder mer till polisen under denna mandatperiod. Och den här budgeten är inte den sista, men vi budgeterar inte för fyra år i taget utan vi budgeterar när medlen ska börja användas. I en ansträngd situation är det naturligtvis svårare för regeringen, precis som det hade varit för varje annan regering, att komma med stora tillskott till hösten. Men vi ser alla nödvändigheten av det.
Däremot har jag svårare att förstå retoriken hos oppositionen. Om man tittar på de förslag som lagts fram står där något helt annat än vad som sägs. Förvisso erkänner Lena Olsson från Vänsterpartiet att hon egentligen vill spara kraftigt på polisen, men nu säger hon ändå att hon möjligen kan ompröva det. Hittills har vi inte sett någonting av det. Vi får väl se när det blir verklighet.
Faktum är dock att hon ställer upp det ganska fantastiska kravet att både ha fler synliga poliser och kapa bort 250 miljoner från budgeten. Det är en svår ekvation, men det är möjligt att den fungerar i Vänsterpartiets Sverige. Över huvud taget går det inte att hitta en gemensam bild hos oppositionen. Att de skulle kunna regera tillsammans förefaller därför vara långt från verkligheten, åtminstone som det ser ut just nu. Vi får väl se om de lyckas skriva ihop sig. Socialdemokraterna har hattat lite grann under denna mandatperiod.
De har både sparat kraftigt och sedan lagt på någon liten extra slant för att det ska se bättre ut i budgeten. Om vi analyserar Socialdemokraternas budgetförslag för polisen kan vi konstatera att du nu är skyldig pengar, K G Abramsson. Polisen hade varit i en än värre situation om vi hade följt era förslag. Det första året skulle ni nämligen spara 343 miljoner, och sedan började ni lägga till.
Det blev 110 plus och därefter ytterligare 100. Om man räknar med det anslag som kom i går är K G Abramsson totalt sett skyldig 283 miljoner kronor. Så mycket mindre pengar skulle polisen ha haft med Socialdemokraternas förslag jämfört med det som regeringen anslagit.
Självklart är det oppositionens roll att kritisera regeringen, men jag tycker att man ska vara så pass ärlig i den politiska diskussionen att man åtminstone redovisar de egna förslagen även om man är i opposition. Nu är det inte bara pengar det handlar om, vilket inte minst Johan Pehrson tagit upp, utan det handlar också om effektivitet. Vi har rätt att genom stora anslag kräva att myndigheter är effektiva.
Det finns anledning att rikta kritik mot en del polismyndigheter som jag tycker i stor utsträckning saknar förmåga till långsiktig planering av sin ekonomi och därför försätter sig i en svår situation. Diskussionen om att omorganisera polisen är viktig.
Jag är glad att Socialdemokraterna nu har anslutit sig till de idéer vi moderater tidigare lagt fram om att ha en polismyndighet, på samma sätt som de anammat våra förslag om jobbskatteavdragen. Vi vet att om vi lägger fram förslag skriker Socialdemokraterna och säger nej, men så småningom tycker de som vi. Den enda slutsatsen är i regel att de säger att de själva tidigare borde ha kommit på det eller gjort lite mer av det. Någon annan skillnad finns egentligen inte.
I dag ökar polisens effektivitet. Det ska vi vara glada för. Man har fått mer att göra inom rättsväsendet, men som Jan Andersson, generaldirektören vid Brå, säger har de brottsutredande myndigheterna ökat produktionen - ett märkligt ord kan man tycka. De har lyckats göra mer än tidigare. Vi har en högre andel personuppklarade brott, en mycket kraftig ökning.
Vi har fler fall som i dag går från polis till åklagare. Det är en ökning från 200 000 till 210 000. Detta tyder på en allt högre effektivitet inom rättsväsendet. Domstolsväsendet har anammat propåerna från regeringen och har i dag de lägsta balanserna under hela 2000-talet.
De har börjat jobba av det arv som efterlämnades av den tidigare regeringen med det sätt som man då organiserade det hela på. I går, samtidigt som det kom mer pengar till polisen, presenterades det nya samverkansrådet mot den grova organiserade brottsligheten. Nu bildas aktionsgrupper. Det kommer ytterligare 200 poliser. Tjänster söks av dem som ska jobba mot den grova organiserade brottsligheten.
Det är en av våra största utmaningar under de kommande åren. Det är ett sätt att arbeta inom polisen som gör att vi kommer åt den grova organiserade brottsligheten i hela landet, en helt annan idé än den som tidigare lanserades av Thomas Bodström, som innebar att man skulle ha en central enhet. Nu kommer man att finnas överallt. Jag märker att det är viktigt, inte minst i min hemstad, där Hells Angels försöker etablera sig.
Herr talman! Polisen är en av våra viktigaste samhällsfunktioner. Situationen är svår när det gäller att skapa de resurser som vi vill skapa för polisen, men denna majoritet kommer att göra allt både för att öka effektiviteten och kraven på polisen och för att se till att de blir fler - precis som vi har lovat.