Åsa Westlund (S):
Det svenska skattesystemet utgör förstås grunden för det svenska välfärdssamhället. Skatt ska betalas efter bärkraft med syftet att finansiera vår gemensamma välfärd - av var och en efter förmåga, åt var och en efter behov.
Men skatter kan också vara motiverade för att till exempel korrigera icke-fungerande marknadskrafter när man inte betalar för det man förstör av det gemensamma. De kan också användas för att snabba på takten i klimatomställningen genom att ha en styrande effekt. Jag tror att de flesta människor håller med om att det ska vara lätt att välja rätt.
Det är naturligt och till och med önskvärt att intäkterna från miljöskatterna minskar, i alla fall om det är en särskild miljöskatt, eftersom hela syftet med skatten är att bidra till omställningen och därmed våra levnadsvanor så att vi får ett grönare samhälle.
Det är också viktigt att vi som beslutsfattare får korrekta bedömningar av hur intäkterna från miljöskatterna utvecklas på sikt och hur detta påverkar våra offentliga finanser och därmed möjligheten att finansiera vår gemensamma välfärd. Bakgrunden till dagens debatt är att Riksrevisionen har granskat om regeringen i tillräckligt hög utsträckning har tagit hänsyn till utvecklingen på klimat- och energiområdet i bedömningen av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.
Det är en viktig granskning som bidrar till ökad förståelse för hur vi bör utforma och utvärdera vårt skattesystem och dess syfte. Detta blir mer angeläget ju mer vi har av denna typ av skatter. Den övergripande slutsatsen från rapporten är att regeringen inte i tillräcklig utsträckning har tagit hänsyn till utvecklingen på klimat- och energiområdet i bedömningen av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet.
Under 2000-talet har vi sett att statens intäkter från energi- och koldioxidskatter trendmässigt har minskat, och i takt med att samhället fortsätter att ställa om beräknas också intäkterna från dessa skattebaser att minska. Därmed finns en risk att regeringen kan ge en felaktig bild av hållbarheten i de offentliga finanserna, enligt Riksrevisionen. Utifrån detta ger Riksrevisionen två rekommendationer till regeringen.
Den första är att man bör utveckla metoden för att beräkna skatteintäkter på lång sikt så att den fångar upp utvecklingen på klimat- och energiområdet. Den andra rekommendationen är att man bör ge Energimyndigheten i uppdrag att återkommande ta fram ett huvudscenario över Sveriges energisystem på lång sikt.
I regeringens skrivelse framgår det att man instämmer i den första delen av kritiken eller rekommendationerna och att man avser att ändra den metod som nu används för att beräkna inkomsterna från miljö- och energiskatter så att den bättre fångar upp det faktum att skatteunderlaget från dessa skatter förväntas krympa.
När det gäller den andra rekommendationen gör regeringen bedömningen att Energimyndighetens nuvarande scenarier ger ett tillräckligt bra underlag för framtida hållbarhetsberäkningar. Vi står inför stora utmaningar framöver. Vi har en allt äldre befolkning som kommer att behöva vård och omsorg. Vi behöver öka takten i den gröna omställningen och trycka ned utsläppen samtidigt som vi skapar möjligheter för framtidens gröna jobb.
Tryggheten i samhället behöver stärkas med fortsatta tillskott till polisen och hela rättskedjan och nya investeringar för att hindra att unga dras in i kriminella miljöer. Allt detta kommer att kosta. Så enkelt är det. Desto viktigare är det att vi då följer upp och granskar hur de offentliga finanserna utvecklas. Därmed vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna.