KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jörgen Warborn (M):
Jag vill gärna rekommendera Damberg att läsa fler av Moderaternas motioner. Jag tror att det finns mycket nyttigt till exempel i vår budgetmotion om företagande och jobb. Det hoppas jag att ministern kan ägna lite tid åt under den närmaste tiden. I avslutningen på ministerns svar säger han: "Min avsikt är att göra vad jag kan för att vi ska vända den här utvecklingen." Återigen tycker jag att det var ett positivt anslag.
Ministern gjorde detta till en nästan personlig fråga genom att säga att han skulle göra vad han kan. Det är bra och någonting som jag naturligtvis ska försöka att följa upp. Jag tycker ändå att det var lite tomt på konkreta förslag. Jag hoppas därför att motionen från Moderaterna kan vara en del av det hela.
Samtidigt tycker jag att de digitala delarna som ministern och regeringen jobbar med är bra. Men, som sagt, vi måste få en bättre situation. 36 procent godkända konsekvensutredningar är helt enkelt inte tillräckligt bra. Får vi ordning på detta, så att vi kan stärka Sveriges konkurrenskraft, kommer jobben och sysselsättningen att växa fram. Det är vi i princip överens om.
Därför är detta egentligen en fråga som är av yttersta vikt för det svenska företagsklimatet. Jag vill tacka för den här debatten. Jag antar att jag och ministern kommer att återse varandra någon gång i februari, när Regelrådets nästa rapport kommer. Förhoppningsvis har det då blivit lite bättre siffror.
Jörgen Warborn (M):
Jag tackar miljöministern för svaret. Jag tycker att det i grund och botten var ett väldigt bra svar. Anledningen till att jag ställde denna interpellation är den bakgrund som jag, framför allt, ser från min egen valkrets, Halland. Där finns kärnkraftverket Ringhals. I min vänkrets, bland bekanta och bland bekantas bekanta har jag upplevt att ganska många människor den senaste tiden har valt att lämna Ringhals till förmån för andra arbetsgivare.
Detta gäller inte bara dem som jobbar på Ringhals, utan det gäller även entreprenörer som verkar inom kärnkraftverket. Vi har sett hur vissa projekt, av naturliga skäl, har lagts ned, vilket har påverkat det lokala näringslivet. Man får lov att säga att Ringhals är en bra och populär arbetsgivare i regionen.
Förutom att det är en stor arbetsgivare har det visat sig att omsättningshastigheten på personalen är väldigt låg. Människor väljer att jobba väldigt länge på Ringhals och är nöjda med det. Det vi har sett på senare tid torde vara ett uttryck för den politik som regeringen har fört, där man har varit ganska tydlig med vad man vill göra med kärnkraften. Från början var man inte alls tydlig, men sedan blev det lite tydligare.
Detta kombinerat med låga energipriser har gjort att beslutet att stänga två reaktorer vid Ringhals har slagit in, och det är därför människor söker sig bort från Ringhals. Energiöverenskommelsen har kommit, vilket har bromsat denna utveckling något. Tur är väl det, tycker jag. Jag fick en uppgift om att det var lika många som lämnade Ringhals under första kvartalet 2016 som under hela 2015.
Sedan kom energiöverenskommelsen i våras, eller i somras, och därefter har det blivit lite bättre. Med anledning av svaret - som jag ändå överlag tyckte var ett bra svar - har jag några funderingar, lite mer utifrån ett kunskapsperspektiv. Vad menas egentligen med nationell kompetens? Ministern skriver att den behöver stärkas.
Det tycker jag låter bra, men jag skulle vilja fråga ministern: Vad betyder nationell kompetens? Är det kompetens i ett bredare perspektiv, som möjliggör att kärnkraftverken även i framtiden kan rekrytera ur den här nationella kompetensen? Eller avser man något smalare, bara för SSM eller liknande?
I svaret påpekas mycket riktigt att en dialog kommer att fortsätta, och vi får väl se om detta så småningom kommer att leda till några åtgärder eller inte. Jag är intresserad av när denna dialog kommer att ta fart och om ministern kunde utveckla och kommentera lite om hur den närmaste framtiden ser ut vad gäller denna fråga.
Jörgen Warborn (M):
Energiöverenskommelsen gör att vi, om kärnkraftsägarna vill, kommer att ha reaktorer igång till 2040-2045. Den öppnar dessutom för att bygga en ny, om det skulle finnas möjligheter för detta. Detta är en bransch som har möjlighet att hålla på under en väldigt lång tid framöver. Jag tycker att det som miljöministern nämner om forskning är bra i sak.
Jag ser det dock lite mer konkret, utifrån kärnkraftverken. Låt mig ta ett exempel från Varberg. Där har vi en yrkeshögskola som har ett gott samarbete med näringslivet brett i kommunen. Yrkeshögskolan Campus Varberg har helt enkelt en dialog med näringslivet och frågar: Hur ser kompetensbehovet ut i framtiden?
Utifrån det försöker man skapa mer eller mindre skräddarsydda utbildningar för det lokala näringslivet. Då är naturligtvis Ringhals en viktig part där. Det har funnits två utbildningar som mer eller mindre riktat in sig på energisektorn, och flera av de studenter som har gått där har senare sökt arbete på Ringhals.
Givet den senaste tidens utveckling har, om jag är rätt informerad, en utbildning lagts ned, och söktrycket till den andra är oerhört litet.
Det är snarare utifrån den utgångspunkten jag ställer frågan, inte på forskningsnivå utan konkret, hur vi kan säkerställa att det finns möjlighet att rekrytera kompetenta medarbetare till kärnkraftverken inom den närmaste framtiden och även på lite längre sikt.
Jag skulle vilja fråga miljöministern - jag tog ju ett exempel runt Campus Varberg - om ministern och regeringen har något bredare perspektiv på hur det ser ut på dessa någorlunda specifika utbildningar. Jag vet att Chalmers har liknande program, och det kanske också finns på andra orter. Har regeringen något grepp om detta och ser ni någon farhåga i att kompetensförsörjningen kommer att bli svårare framöver när det gäller nyrekrytering?
Det är ett generationsskifte i kärnkraftverken som behöver ske under den här perioden. Som jag sa är det låg personalomsättning. Det betyder att en hel del närmar sig pensionsåldern, och det gör att det finns ett behov av att få in nya, unga kollegor i branschen.
Det är bra att ministern och regeringen slår fast att man inte ser någon säkerhetsrisk i dag beroende på detta. Jag ställde ju den här interpellationen för att säkerställa att vi inte hamnar i en sådan situation i framtiden och ville bara försäkra mig om att ministern delar den åsikten.
Jörgen Warborn (M):
Det har varit en bra och klargörande debatt. Vi har slagit fast att det inte är någon säkerhetsrisk i dag. Vi har slagit fast att regeringen jobbar tillsammans med myndigheten för att säkerställa att så inte ska bli fallet i framtiden och att regeringen jobbar för att få en detaljerad bild av vilka åtgärder man behöver sätta in.
Det jag inte riktigt är på det klara med är när vi kan förvänta oss att regeringen har denna detaljerade bild, så att jag skulle kunna följa upp den här debatten med en skriftlig fråga eller ytterligare en interpellation. Om man håller på att få en detaljerad bild borde ju ministern ha någon form av tidsplan för när det skulle kunna vara aktuellt.
Jag tror att jag stannar här, herr talman. Eftersom det är mitt avslutningsanförande ber jag att få tacka för debatten.
Jörgen Warborn (M):
Jag vill tacka finansministern för svaret. I en alltmer globaliserad värld med alltmer ökad rörlighet blir skattekonkurrensen viktig för att säkerställa att bolag stannar i Sverige, startar i Sverige och flyttar till Sverige. Det är så vi säkrar att jobben blir fler och utanförskapet mindre.
Nyligen har bolagsskatten sänkts i Danmark, Norge, Finland och Storbritannien liksom i Tyskland för några år sedan. Storbritannien kommer 2020 att ha lägst bolagsskatt inom G20 med 17 procent. Det uttalade syftet med detta är att locka till sig investeringar och därmed jobb till landet. Efter brexit diskuteras ytterligare skattesänkningar där.
Nu är det bara några dagar kvar tills Trump sätter sig i Vita huset, och även där har det pratats om långtgående bolagsskattesänkningar. I presidentvalskampanjen i Frankrike, som snart går in i ett slutskede, har sänkta skatter också lyfts fram.
I ministerns svar nämns Sveriges sjätteplats i World Economic Forums Global Competitive Index. Jag tycker att det är väldigt glädjande att Sverige ligger långt fram i den undersökningen, och jag antar att finansministern delar min åsikt.
Det är två områden som nämns i rapporten som extra viktiga för att Sverige ska kunna fortsätta att förbättra sin konkurrenskraft. Det ena är en mer flexibel arbetsmarknad och det andra är skatter som stimulerar till arbete.
Det står så här i rapporten: "Sweden has dropped 26 places to 120th in terms of the effect of taxation on incentives to work". Översatt: Sverige har tappat 26 platser i den senaste undersökningen till plats 120 när det gäller skatter som stimulerar till arbete - alltså plats 120.
Låt mig påminna om vad finansministern sa i sitt första inlägg: Det är 138 länder som mäts. Och Sverige ligger på 120:e plats, vilket utifrån ett konkurrensperspektiv är nära botten när det gäller skattefrågan. Samtidigt som World Economic Forums index visar att vi behöver lägga om våra befintliga skatter för att stärka konkurrenskraften är regeringen i färd med att göra motsatsen.
Hitintills har skatterna höjts med ungefär 40 miljarder, och tittar man på de utredningar som är på gång ser det ut som att ytterligare 23 miljarder kan komma att införas. Jag vill fråga finansminister Magdalena Andersson om hon anser att höjningarna av skatterna leder till ökade drivkrafter till arbete.
Kommer jobben att bli fler om man höjer skatten på entreprenörskap och hårt arbete?
Jörgen Warborn (M):
Finansministern menar att jag skräms med regeringens egen utredning. Vad jag försökte göra var att berätta om Fredrik som jag träffade och om hur han och andra bolag resonerar. Jag tycker att detta snarare borde skrämma finansministern och regeringen, för det betyder att skatteintäkter kommer att försvinna från landet. Sysselsättningen ökar och tillväxten är god.
Ja, konjunkturen är god, så det är egentligen inte så märkligt. 3:12-utredningen är inte den enda utredning som regeringen har på gång. Bensinskatten ska höjas och en finansskatt ska införas. Det talas om vägslitageavgift och flygskatt.
I röret, så att säga, ligger 23 miljarder i skattehöjningar, vilka i många fall drabbar företagen. Jag tycker att det är märkligt att man vill höja skatten på entreprenörskap och jobb. Enligt regeringens egen budget kommer 980 000 människor att vara i utanförskap år 2020 - alltså nära 1 miljon människor i utanförskap.
Ska dessa gå från bidrag till jobb krävs arbetsgivare som vill anställa dem. Vi vet att fyra av fem personer som får jobb får det i ett småföretag. Då är det märkligt att regeringen riktar in sig mot entreprenörer och småföretag för att höja skatterna för dessa. Höjda skatter för dem leder till lägre drivkrafter att fortsätta anställa, vilket är precis det som Fredrik berättade för mig.
Jörgen Warborn (M):
Jag vill tacka ministern för svaret. Jag och Mikael Damberg hade en debatt i denna fråga så sent som i slutet av november. Då handlade det lite bredare om konsekvensutredningar. I dag handlar det om konsekvensutredningar som kommer från Finansdepartementet. Eftersom jag hade ställt frågan till finansminister Magdalena Andersson är jag något förvånad över att det är innovations- och näringsminister Mikael Damberg som debatterar med mig i dag.
Jag ska strax återkomma till detta. Bakgrunden till att jag har ställt denna fråga är att detta hänger ihop med företagsklimatet. Har vi bra konsekvensbeskrivningar kan vi riksdagsledamöter ta bra och väl avvägda beslut som säkerställer att den lagstiftning som påverkar företagen ger så lite byråkrati som möjligt för dessa.
Därmed kan företagen fokusera på sin kärnverksamhet. När vi debatterade i november berömde jag Damberg. Vi delar åsikt i ett antal olika frågor. Först och främst tycker vi båda att nivån på konsekvensbeskrivningarna är för dålig. Kvaliteteten måste höjas. Damberg sa att ett bra beslutsunderlag ökar förutsättningarna för att skapa ändamålsenliga regler.
Även detta håller jag med om. Vi delar också åsikten att om vi kommer till rätta med konsekvensbeskrivningarna väntas det i förlängningen leda till både ökad sysselsättning och ökad tillväxt. Tyvärr var endast 36 procent av konsekvensutredningarna förra året godtagbara.
Enligt den snabbanalys som jag har gjort verkar det vara som allra sämst på Finansdepartementet. Det är därför jag har ställt frågan om vad finansministern ska göra för att komma till rätta med problemet. Jag är något förvånad över att det är Mikael Damberg som tar debatten.
Låt mig för tydlighets skull upprepa frågan som jag ställde i interpellationen: Kommer finansministern att inleda ett arbete för att förbättra konsekvensbeskrivningarna i de propositioner som Finansdepartementet lämnar till riksdagen?
När arbetet nu verkar vara så fördelat i regeringen att det är innovations- och näringsministern som tar dessa frågor måste det betyda att han har ansvar för alla konsekvensbeskrivningar som regeringen lägger fram. Det måste vara ett väldigt tungt arbete.
Visserligen kommer det inte jättemånga propositioner, men det kommer ändå några och det måste vara ett tungt arbete att ta ansvar för alla dem. I Propositionshandboken står det avseende konsekvensanalyser att varje departement har ansvaret för att dessa görs i propositionsärenden som handläggs inom departementet.
Jag tolkar detta som att det är finansministern och Finansdepartementet som har ansvar här, inte näringsministern. Nu säger Damberg att handboken ska göras digital och att detta är lösningen. Jag har ingenting emot att den blir digital, utan tycker att det är bra. Det kommer dock inte att vara en tillräcklig åtgärd.
Jag tror att man måste göra fler saker för att komma till rätta med detta. Jag skulle vilja höra Dambergs åsikt och kommentarer om hur regeringen har organiserat detta arbete. Kommer näringsministern att ansvara för alla konsekvensberedningar?
Jörgen Warborn (M):
Jag förstår att Mikael Damberg har politikansvaret för det här området. Men jag tycker fortfarande att det han säger står lite i strid med det som står i Propositionshandboken . Jag tror att det är farligt om de andra ministrarna tror att det är Mikael Damberg som ska ansvara för samtliga konsekvensbeskrivningar.
När det gäller Regelrådet och dess organisatoriska hemvist har vi väl ingen annan åsikt just i dagsläget. Låt nu detta verka igenom, och se vad som händer med det! Sedan får man väl utvärdera det om ett antal år och se om det blir bättre eller inte. Låt oss återkomma om det! Fru talman!
Låt mig tillåtas bli lite mer teknisk för att efterhöra hur innovations- och näringsministern har resonerat när det gäller några enskilda konsekvensbeskrivningar från Finansdepartementet. Regelrådet har yttrat sig när det gäller växa-stödet. Det är en fråga där vi i och för sig har en politisk konflikt. Vi tycker väl för vår del kanske inte att detta kommer att vara den bästa vägen framåt.
Men det handlar om att sänka arbetsgivaravgifter för enskilda näringsidkare när de anställer sin första person. I förordningen tror jag att det är ungefär ett tiotal olika punkter - jag kan det inte exakt - som utredaren eller kommittén som gör en konsekvensbeskrivning ska gå igenom. På område efter område får konsekvensbeskrivningen kritik.
I sitt interpellationssvar säger ministern för det första att man ska titta på kostnadsberäkningar och bli bättre på det. Jag tror att det är bra, men jag tror inte att det kommer att lösa hela situationen. För det andra pratar man om det organisatoriska perspektivet. För det tredje ska man, om jag fattar det rätt, göra kapitlet om konsekvensbeskrivningarna i Propositionshandboken digitalt. Jag tror inte att detta kommer att lyfta.
Jag tror inte att det kommer att vara tillräckligt för att möta upp konsekvensbeskrivningar när det gäller till exempel bristfälliga informationsinsatser eller hur man har tittat på småföretagares utsatta situation. Det finns en rad olika punkter som man tittar på i en konsekvensbeskrivning. Hur ser ministern på detta?
Kommer de åtgärder som ni har vidtagit att lösa situationen, så att konsekvensbeskrivningen i ett ärende som till exempel växa-stödet blir bättre? Hur hade en digital handledning löst den här frågan? Man säger att man ska ge rådgivande stöd vid kostnadsberäkningar. Det innebär att innovations- och näringsministern ska ge finansministern råd om hur finansministern ska göra kostnadsberäkningar, om jag tolkar det rätt. Det blir lite märkligt.
Jag har ett annat exempel på ett yttrande. Det gäller Europeiska kommissionens direktiv om en gemensam bolagsskattebas. Det är ett stort ärende som påverkar väldigt många företag. I det fallet gavs inte Regelrådet tillräcklig tid att yttra sig. Då löser inga digitala handböcker den frågan.
Några rådgivande insatser med fokus på kostnadsberäkningar lär inte heller lösa frågan. Hur ser ministern på det här? Finns det andra åtgärder som man överväger från regeringens sida för att komma till rätta med detta?
Jörgen Warborn (M):
Jag tror att regeringen är på fel spår. Man lägger kraft och tro på att digitaliseringen ska lösa det här. Jag har absolut ingenting emot att man digitaliserar handboken eller gör andra checklistor. Men förordningen är egentligen glasklar. Där står ju ett antal punkter som man ska titta på i en konsekvensutredning. Problemet är att utredarna inte gör det. De går inte igenom det arbetet tillräckligt bra.
Handledningen, Propositionshandboken , finns redan. Det finns dessutom en tillhörande checklista. Ett speciellt pm finns framtaget för detta. Antingen får man titta på instruktionerna eller så krävs det ett politiskt ledarskap för att ta tag i frågan och säga: Här har vi ett riktigt problem. Vi måste åtgärda det problemet och vända trenden med erbarmligt dåliga konsekvensbeskrivningar. Det är vad jag förväntar mig att ministern gör.
Konsekvensutredningarna måste bli bättre. För att de ska bli det får vi sätta in rätt åtgärder. Man måste göra rätt analys och rätt åtgärder. Jag tror att regeringen har gjort delvis fel analys och som ett resultat av det satt in fel åtgärder. Här finns det fler sätt att använda. Det gäller inte minst att regeringen har organiserat detta på det sätt som den har gjort, det vill säga att närings- och innovationsministern är ansvarig för samtliga konsekvensbeskrivningar. Det verkar väldigt märkligt.
Just hur arbetet är organiserat inom regeringen är en av de största möjligheterna för att konsekvensutredningarna ska bli bättre. När jag interpellerar finansministern eller möjligtvis landsbygdsministern nästa gång tror jag att det är helt centralt att de ministrarna svarar på hur de har tänkt arbeta med de frågorna. Det behövs ett politiskt ledarskap i de här frågorna. Jag tvivlar inte på att Damberg har ett fokus och ett intresse av att säkerställa att konsekvensutredningarna blir bättre.
Men jag tror inte att någon är kapabel att ta sig an alla konsekvensbeskrivningar.
Jörgen Warborn (M):
Det är en viktig fråga som Cecilie Tenfjord-Toftby lyfter. Frågan om konsekvensutredningar hänger ihop med hela företagsklimatet och det som finansministern och jag debatterade nyss: konkurrenskraften i Sverige. Har vi bra konsekvensutredningar möjliggör det bra beslut här i riksdagen.
Regelrådet, som är regeringens egen myndighet och ligger under Tillväxtverket, är med och svarar på remisser som rör konsekvensutredningar. Det är viktigt att man lyssnar på den kritik som kommer därifrån för att säkerställa att företagen drabbas av så lite byråkrati som möjligt och kan fokusera på sin kärnverksamhet.
Jag har tidigare debatterat dessa frågor med näringsministern, och jag tror att vi är överens om att kvaliteten på konsekvensbeskrivningarna måste höjas och att bra beslutsunderlag är en förutsättning för att vi ska få bra, ändamålsenliga regler. I förlängningen leder detta också till ökad sysselsättning och tillväxt. Det är slående att ganska många av de konsekvensutredningar som lämnar Finansdepartementet håller låg kvalitet.
Därför skulle jag vilja fråga finansministern: Vad avser hon göra för att förbättra kvaliteten på konsekvensutredningarna i utredningar från Finansdepartementet?
Jörgen Warborn (M):
Jag tror inte att jag fick svar på min fråga om vad finansministern tänker göra för att förbättra situationen när det gäller de konsekvensbeskrivningar som lämnar Finansdepartementet. Moderaterna har ett antal olika förslag som vi har utvecklat i en motion om att förbättra kvaliteten på konsekvensutredningarna.
Det handlar om att intensifiera utbildningen för regelgivare, om att regeringen ska stärka styrningen av kommittéer och annat utredningsarbete och om att speciellt fokusera på företagens kostnader och konkurrensförhållanden. Jag hör att Magdalena Andersson nöjer sig med att man inte har fått kritik från Lagrådet.
Men jag skulle ändå vilja ha en kommentar till hur hon ser på den kritik som kommer från Regelrådet. Det finns ju en förordning om att man ska upprätta konsekvensbeskrivningar och en ganska tydlig checklista för hur det ska göras. Det framgår av själva förordningen vad konsekvensbeskrivningen ska innehålla, men det behandlas också i Propositionshandboken och i ytterligare en checklista.
En naturlig fråga blir därför: Är ministern medveten om den låga kvaliteten på de konsekvensutredningar som lämnar Finansdepartementet? Hon nämner ju själv att det kommer att krävas ett utvecklingsarbete på detta område. Vad kan vi mer konkret vänta oss av finansministern och regeringen på området?
Jörgen Warborn (M):
Jag tackar justitieminister Morgan Johansson för svaret. Av svaret blir det tydligt att det är Moderaterna som driver regeringen framför sig när det gäller frågor som berör upphovsrätt och när det handlar om att skapa ordning och reda inom det här området. Regeringen verkar vara idélös och saknar här motor, skulle jag vilja hävda. Det gör att de immaterialrättsliga frågorna dras i långbänk.
Under tiden fortsätter den organiserade brottsligheten att i princip använda Sverige som en frihamn för sitt illegala handlande. Det här slår mot kulturarbetare. Det slår mot de riskvilliga människor som vill investera i film och annan kreativ näring. I längden slår det mot svensk film, svensk musik och hela det svenska kulturlivet.
Immateriella värden blir allt viktigare, men regeringen klarar inte riktigt av att hålla reformtempot uppe. Efter att ha kämpat emot alla former av lagstiftning på det här området har dock regeringen trots allt nu gett med sig. Jag är glad över den delen i det här svaret. Tyvärr kommer det att ta ett år innan den här utredningen om grovt upphovsrättsbrott och grovt immaterialrättsbrott presenteras.
Därefter ska den beredas. Det betyder troligtvis att hela mandatperioden kommer att ha gått utan att regeringen och ministern på ett enda sätt försvårat för bovarna lagstiftningsvägen. Men regeringen kan möjligtvis rädda sitt ansikte något, och då gäller det att regeringen är bättre förberedd när det gäller de andra förslag som jag och Moderaterna tidigare lagt fram.
Jag skulle av den anledningen vilja fråga ministern hur han avser att agera när domen om streamning kommer. Det här är en fråga som jag och ministern har debatterat tidigare. Bakgrunden är att det i dag är lagligt att titta på filmer eller tv-program även om de har illegala förlagor.
Den som startar en sajt och lägger upp illegalt material gör sig skyldig till ekonomisk brottslighet. Men sedan kan du, jag och alla andra titta på materialet streamningsvägen utan att riskera något. Det är fullt lagligt i Sverige, som jag tolkar det.
Anser ministern att det är acceptabelt att dränera de kreativa näringarna på de här intäkterna när det i stället gynnar den grova organiserade brottsligheten?