KBLab/rixvox huggingface dataset:
Daniel Bäckström (C):
Jag tackar ministern för svaret. Jag har skrivit interpellationen med anledning av att detta är ett högst aktuellt tema, vilket det har varit under en längre tid, i bland annat Värmland. Där är förekomsten av varg omfattande, och reviren har under de senaste åren utvecklats trots de beslut som har tagits om förvaltning och förvaltningsmöjligheter.
I Rackstadreviret, som är ett område på 70 000 hektar mellan Sunne och Arvika på den västra sidan av Värmland, har sex hundar angripits under hösten. Tre av dem har avlidit till följd av vargangreppen. Länsstyrelsen har beviljat skyddsjakt på fyra individer, och det har skett i tre omgångar.
Först gällde det två enskilda individer, och sedan blev det två till i det senaste beslutet. Under arbetet, och även vid det senaste årets inventeringar, har man observerat betydligt fler individer i den grupp av vargar som finns i reviret än vad man kunde slå fast vid den senaste inventeringen. Arbetet fortsätter.
Det är svårare att i ett område med många vargar ange exakt hur många som finns; det handlar om DNA-prov och så vidare, liksom om antal spår. Nu pratar man dock om 12-14 vargar, enligt de senaste veckornas arbete. Ett område på 70 000 hektar är stort.
Det är vida marker, och det är ett av många områden i Värmland - och även i andra delar av landet - som har ett relativt sett större rovdjurstryck, och även större förekomst av varg, än andra delar av landet.
Det finns all anledning att följa upp hur tillämpning och förvaltningsarbete pågår och ser ut samt vad det ger för effekter, liksom hur man kommer att arbeta långsiktigt för att mildra och minska de socioekonomiska konsekvenserna.
I ett värmländskt perspektiv och även i ett nationellt perspektiv ser vi nämligen helt klart att detta förändrar förutsättningarna och utvecklingsmöjligheterna för landsbygden. Det finns beräkningar som pekar på att värden motsvarande 1 miljon per vecka nu går till spillo i form av uteblivna hyresintäkter, hotellövernattningar, handel i butiker och värden på livsmedel och kött.
Det gäller dock även andra värden, som läggs därtill, i form av uteblivna möjligheter till rekreation och vistelse. Inte minst handlar det om en otrygghet. Jag får många rapporter, och många hör av sig efter både besök och möten med myndighetsrepresentanter. De berättar hur detta är och upplevs i vardagen, och otryggheten är något som hela tiden lyfts fram.
Folk sitter ute i oro över att till exempel deras hästar ska bli angripna. Detta inskränker människors möjligheter.
Det svar som i dag presenteras av ministern är väl avgränsat, och jag skulle önska få bättre belyst från regeringens och ministerns sida hur man avser att följa upp den praktiska tillämpningen utifrån det ansvar man som regering har gentemot myndigheter, Naturvårdsverket och länsstyrelserna. Jag undrar också hur ministern ser på antalet vargar i Sverige.
Hur många anser ministern att det är? Vill ministern tillsammans här fundera över hur skyddsjakten kan utvecklas för att minska trycket?
Daniel Bäckström (C):
Jag har ännu inte fått svar från ministern om vilken hennes och regeringens bild av antalet vargar är. Licensjakten har ännu inte början, utan det är enskilda individer som har beviljats skyddsjakt. Ju närmare Stockholm man kommer, desto fler vargar blir föremål för beslut om skyddsjakt.
När det gäller Södertörnsvargen, som den kallas i folkmun, har skyddsjakt beviljats under en lång period: från den 6 december till den 28 februari. Tillämpningen ute i landet, bland annat i Värmland, har i alla fall tidigare haft betydligt mer begränsade tidsangivelser för hur länge skyddsjakten får bedrivas. Ofta har det handlat om två veckor, men detta har ändrat sig och är också olika från fall till fall.
Vi ser att det finns tendenser till stora regionala skillnader i hur man praktiserar skyddsjakt. När vargen är nära ett tätortsområde, en förskola eller djurhållande verksamheter i Värmland bedöms det på ett sätt. När vargar springer inne i städer i Värmland bedöms det på ett sätt.
Men när vargen - ofta enskilda vargar - kommer nära människor eller tamdjur här i Storstockholmsområdet tolkar jag det som att det bedöms på ett annat sätt. Regeringen och ministern säger i dagens interpellationssvar att de inte har några synpunkter på hur skyddsjakten tillämpas.
Men visst borde det vara så att det finns anledning att följa upp hur den nationella tillämpningen faktiskt ser ut och att det finns skillnader? Ministern nämnde ett antal för hela landet, men målsättningen som är vägledande är det sammanlagda antalet för den skandinaviska halvön.
Då vore det intressant att höra hur ministern avser att verka för att minska trycket för Värmlands del - det är ju Värmland som får ta det största ansvaret för dagen.
Daniel Bäckström (C):
Tack, utrikesminister Margot Wallström, för svaret! Det här är min första period i försvarsutskottet, och sedan hösten 2014 har jag följt både händelseutvecklingen i vårt närområde och utmaningarna inom försvars- och säkerhetsfrågorna. Det gick bara ett par veckor efter att mandatperioden började innan ubåtskränkningarna kom.
De pågick ganska länge i vårt närområde, i skärgården utanför Stockholm. Vi följer utvecklingen i Ukraina och vad som händer efter annekteringen av Krim liksom hur Ryssland har gått in och agerat i Syrienkriget. Vi ser förändringarna i Mellanöstern och maktkampen mellan Saudiarabien och Iran. Vi ser hur Turkiet agerar. Konflikterna och krigen förändras och utvecklas.
De är omfattande och många i Europas och också i vårt närområde. Samtidigt tar vi del av rapporter som visar hur Ryssland utvecklar sin förmåga, stärker försvaret och prioriterar försvarsutgifterna mer än andra offentliga utgifter i landet. Ryssland följer sin långsiktiga plan och försöker ta vara på de tillfällen som ges. Rysk militär förmåga ökar.
De beredskapskontroller som har genomförts under de senaste åren är regelbundna och återkommande. Övningsverksamheten är omfattande, och retoriken är ofta hård. De övar anfall mot bland annat Sverige. I retoriken och i uttalanden riktade mot vårt område betonar de vilken betydelse kärnvapen har i deras förmåga. Vi ser ökade hybridhot, påverkansoperationer, informationskrigföring och propaganda.
Underrättelseverksamheten har ökat, och man har ett fokus på ryska intressen. Relationen mellan USA och Ryssland blir allt sämre. De rapporter som vi har tagit del av bekräftar bilden av ett förändrat men också ett försämrat säkerhetsläge. De visar att Ryssland fortsätter i sin alltmer auktoritära riktning.
FOI beskriver i sina analyser hur Ryssland vill öka sin auktoritet i världen och se en säkerhetsordning som inte bygger på vare sig EU eller Nato. Ryssland undergräver den europeiska säkerhetsordningen. I rapporterna ser vi också hur Ryssland använder väpnade styrkor för att nå sina mål.
Den flexibilitet som utvecklas och förmågan att ta vara på givna tillfällen är något som gör det hela än mer svårbedömt och osäkert. Utvecklingen går snabbt, vilket vi i Försvarsberedningen också belyser i vår rapport. Ryssland har ett ledarskap som är beslutsamt och som beskriver oss i Europa som svaga, splittrade och i förfall. Patriotismen är i fokus. Det finns åtskilliga ytterligare rapporter som vi fortsätter att ta del av.
Under dessa år har vi förhandlat fram uppgörelser med regeringen och har tillfört ytterligare resurser i två beslut efter 2015, vilka förstärker försvarets ekonomi och utgår från vår förmåga och att vi behöver öka den. Jag tackar för ett uttömmande och omfattande svar. Framför allt besvaras min första fråga.
Men den andra frågan, om hur utrikesministern ser på vårt ställningstagande och vår uppdatering utifrån den beskrivning som finns i Försvarsberedningens rapport, kan jag inte se att utrikesministern här har besvarat. Jag ställer den än en gång: Delar utrikesministern vår bedömning att ett väpnat angrepp mot Sverige inte kan uteslutas?
Daniel Bäckström (C):
Jag ber att få repetera min andra fråga: Jag hör inte ett svar på frågeställningen om utrikesministern delar Försvarsberedningens beskrivning och skrivning om att ett väpnat angrepp mot Sverige inte kan uteslutas.
Jag hör en beskrivande utläggning om vad som står i beredningens rapport och också refereringar till tidigare beslut här i kammaren. Jag kan påminna om att när vi förhandlade fram inriktningsbeslutet våren 2015 var det avsnittet om resurserna till försvaret, målen och inriktningen för de fem åren som vi var överens om.
När vi sedan behandlade den säkerhetspolitiska delen var det helt och hållet regeringens egen text som lades fram i propositionen. Det var ingenting som vare sig jag, Hans Wallmark eller övriga vid förhandlingsbordet från vår sida bidrog till i formuleringarna. Nu står vi i ett läge, som Hans så tydligt deklarerade, där en bred gruppering i Försvarsberedningen delar beskrivningen.
Vi har utgått från hur läget har förändrats. Därför vill jag repetera frågan: Delar utrikesministern vår beskrivning? Vår överbefälhavare uttrycker ofta att sannolikheten är låg för ett väpnat angrepp. Han uttrycker inte att det är osannolikt, vilket utrikesministern även i debatten uttrycker.
Det är en skillnad mellan vad som kommuniceras och hur man beskriver det. Jag tycker att beskrivningen av Försvarsberedningens ordförande om varför vi lämnade sannolikhetsbedömningar är väldigt relevant.
Vi lägger nu utgångspunkterna för vad som ska göras för totalförsvaret och så småningom också för den militära delen i totalförsvaret i nästa försvarsbeslutsperiod men också med horisont mot vad som händer därefter, 2026-2030. Det är skillnader.
Det är en betydande skillnad i hur vi fokuserar och kommer att ange riktningen beroende på hur vi värderar hotbild men också utvecklingen i vårt område. Vi behöver utan tvekan stärka den totala försvarsförmågan, och vi behöver tillföra mycket resurser. Nu har vi precis börjat den militära beredningen. Den kommer att pågå parallellt med fortsatt fördjupad analys av säkerhetsläget.
Med det vi så här långt har kommit fram till ligger en tydligare beskrivning. Det är ett oerhört viktigt samlat analysarbete som ligger bakom de formuleringar som Försvarsberedningen har lämnat till regeringen. På vilket sätt kommer beskrivningen att få effekt i närtid?
På vilket sätt kommer det att bidra till att utveckla säkerhetspolitiken i Sverige? Jag kan konstatera att om man enbart utgår från det som bereddes i Försvarsberedningen fram till 2014 och sedan beslutades i riksdagen 2015 kommer det att gå fyra, fem, sex år innan nästa riksdagsbeslut är fattat. Det kan vara rimligt i en värld att man utgår från fattade beslut.
Men om omvärldsutvecklingen blir en helt annan än vad som förutsågs 2014 kan man inte sitta kvar och läsa paragraferna från riksdagens beslut, utan då måste säkerhetspolitiken anpassas till hur omvärldsläget utvecklas. Utvecklingen går snabbt, och den är oförutsägbar i många stycken. Min fråga kvarstår.
Daniel Bäckström (C):
Tack för svar och inlägg från utrikesministern om hur förtroendet ser ut för Försvarsberedningens fortsatta men också så här långt genomförda arbete! Jag tycker att det är positivt att förtroendet är starkt. Det är ett orubbat förtroende, som ministern uttrycker det, och hon säger att det finns förväntningar på det fortsatta arbetet. Formuleringarna är mycket väl avvägda.
Vi hade kunnat bibehålla formuleringen från 2014 om Försvarsberedningen hade ansett att det skulle vara så. Men vi hade tre varv där vi mycket systematiskt processade samtliga formuleringar i rapporten. Vi gick igenom sida för sida och rad för rad och vägde ord för ord. Vi sökte en bred, konstruktiv hållning; det är vår utgångspunkt.
Jag tycker att vi har ett mycket fint arbetsklimat i Försvarsberedningen - denna grupp som ändå bidrar till att se perspektiven både på kort sikt, utifrån nuvarande lägesbilder, och när det gäller att ta ut stegen för vad som kommer att krävas på längre sikt. Jag har stora förväntningar på vårt fortsatta arbete när det handlar om att följa upp de förslag som nu är redovisade. Regeringen har återkopplat tre av många förslag, och det visar att vi är på rätt väg.
Men vi kommer också att följa upp det hela när det gäller att övriga förslag kommer att behandlas. Själva utgångspunkten för totalförsvarets fortsatta dimensionering och utformning vilar på kapitel 6 i Försvarsberedningens delrapport om utgångspunkterna för totalförsvaret. I inledningen i detta avsnitt står just att vi inte utesluter att ett väpnat angrepp kan ske. Det är klart att detta är viktigt.
När det blir osäkerhet om vad den säkerhetspolitiska linjen är från ett land sänder det signaler. Jag hoppas därför att vi kan hålla ihop detta framöver och hitta gemensamma nämnare. Tack för debatten!
Daniel Bäckström (C):
Jag tackar för detta besked. Det innebär i praktiken att de förslag som finns i utredningen inte kommer att genomföras. Är det ministerns svar på denna fråga? Den är ju oerhört central. Det finns många praktiska konsekvenser som är kopplade till hur utredaren lägger fram de olika beskrivningarna, till exempel vad gäller magasinsfrågan som ministern tog upp i svaret. Hur ser man på de eventuella konsekvenserna för den enskilde vapenägaren om detta skulle genomföras? Ska det vara licens per magasin?
Ska det vara ett serienummer per magasin? Hur ska man hantera synen på detta kopplat till jägarna och sportskyttarna och huruvida detta är krigsmateriel eller civilt? Vilka blir konsekvenserna om någon tappar ett magasin och denna person har ett vapen sedan tidigare? Risken är att personen blir av med hela licensen.
I utredningen definieras halvautomatiska vapen utifrån olika beskrivningar. Det är viktigt att regeringen tittar på hur utredningen beskriver detta och även jämför hur man har översatt den engelska grundtexten.
Här finns det nämligen, enligt uppgifter, en del som skapar juridiska problem utifrån hur man definierar kategori A och kategori B. Definitionerna blir olika beroende på hur man gör översättningen och beroende på vilka slutsatser man sedan drar.
I bilagorna till vapenförordningen definieras ett halvautomatiskt skjutvapen som ett skjutvapen som laddar om automatiskt varje gång ett skott avfyras och som bara kan avfyra ett skott med ett tryck på avtryckaren. I bilagans punkt 7 beskrivs halvautomatiska skjutvapen i kategori A genom antalet patroner som kan avfyras i en följd utan omladdning.
Kategori B beskrivs i samma bilaga på ett annat sätt - i stället för att använda antalet patroner som kan avlossas utan omladdning använder man sig av det antal patroner som kan fyllas på i vapnet. Detta är exempel på viktiga delar som behöver följas upp och analyseras, för det kan gå fel i den praktiska tillämpningen och också i lagtexten som ska utformas. Utredningsförslaget som presenteras omfattar ju också en ny lagtext.
Då är det jätteviktigt att de begrepp och definitioner som används är tydliga och klara och inte kan missförstås. Jag utgår från att ministern är öppen för men också anser att det är viktigt att följa upp och förklara för svenska folket hur man ska tolka de olika definitioner och begrepp som används i förslaget.
Vi vet att det redan är alldeles för långa handläggningstider. Frågan är då om detta skulle medföra ytterligare arbetsbelastning och hur ministern ser på denna praktiska konsekvens. Det kommer också att innebära mycket administrativt arbete för jägare och andra som berörs av femårslicenserna. Innebär svaret från ministern att femårslicenser inte blir verklighet?
Jag ställer frågan utifrån det som ministern så här långt har svarat i debatten.
Daniel Bäckström (C):
Jag tackar för beskeden. I varje del är det viktigt att det görs noggranna analyser av de praktiska konsekvenserna. Jag utgår från att regeringen tar detta på stort allvar. När det handlar om ljuddämpare är det i linje med det direktiv som har beslutats på Europanivå, så det är riktigt i förhållande till detta.
När det gäller framför allt förutsättningarna för det dynamiska skyttet är jag dock fortsatt oroad över vad detta får för konsekvenser, hur verksamheterna kommer att påverkas och hur de olika delarna, om det här genomförs, kommer att påverka den enskilde vapenägarens möjligheter. Man har genom åren satsat stora resurser och lagt ned mycket engagemang, och man bidrar på många sätt till att utveckla det här landet och föreningslivet.
Det måste vara en förutsättning att regeringen gör allt i sin makt för att ge den här typen av verksamheter möjligheter att utvecklas i stället för att begränsa dem. Då är begreppsdefinitionen kategori A och kategori B oerhört central, också i tillämpningen, som ministern varit inne på, när det handlar om magasin, avfyrningsmekanismer, reservdelar och licensförhållanden. Det finns mängder av detaljer i förslaget som behöver följas upp.
I det politiska arbetet har jag lärt mig att en avsiktsförklaring är en bra början. Och som regeringen säger genom ministerns svar är en avsiktsförklaring inte resultatet. Det kan hända mycket på vägen. Därför utgår jag från att den avsikt som ministern redogör för i sitt svar i dag sträcker sig mycket längre och att det är ett konkret besked om att regeringen gör vad man kan för att det här ska bli så bra som möjligt utifrån ett svenskt perspektiv.
Samtidigt är det viktigt att man gör vad man kan nu för att inte införa femårslicens, för det skulle påverka så många människor och vara mycket praktiskt svårt att tillämpa. Tack för debatten!
Daniel Bäckström (C):
Tack, övriga meddebattörer, för den här viktiga debatten. Ett varmt tack till alla som under sommaren har gjort så oerhört viktiga insatser i olika sammanhang och i olika uppdrag! Det är samverkan och samarbete som kommer att göra att vi lyckas att stärka vår krisberedskap framöver.
Det viktigaste arbete som vi har framför oss är hur vi förvaltar och tar till vara de goda förslag och utredningsinitiativ som har presenterats och kommer att presenteras. Vi måste lära av erfarenheterna och göra praktisk politik av verkligheten. Miljöpartiet och Vänsterpartiet vill mer lägga sig på en makronivå här och diskutera klimateffekterna ur ett globalt perspektiv än att se vilka konkreta åtgärder som behöver vidtas för krisberedskapen.
Jag instämmer i att det hör ihop. Skogen är en oerhört viktig resurs för att ställa om Sverige till ett mer hållbart samhälle. Det gäller förnybara bränslen och att binda koldioxid. Vi måste också få ett företagande som bidrar till hållbarheten i hela landet. Den här frågan är jätterelevant för många av de skogsägare som har drabbats under sommaren. Ju mer vi kan göra för att förbättra klimatet, desto mer kan vi utveckla bygderna.
Då behövs det en krisberedskap och en närhetsprincip som gör att folk känner trygghet när det brinner. När det börjar brinna ska man veta att man får hjälp. Krisberedskapen ska inte vara dimensionerad bara för att klara ett larm. Det kan vara många larm samtidigt i en kommun. Då behövs det en dimensionering som håller och också möter de enskildas behov. Vi behöver stärka beredskapen i hela landet.
Vi är beredda att tillföra de resurser som krävs för att få mer personal, för att köpa in materiel och för att bygga ledningsstruktur - detta för att kunna göra detta bättre tillsammans. Att förutse det oförutsägbara är en av utmaningarna för vårt ledarskap framöver.
Daniel Bäckström (C):
För ungefär ett år sedan hade jag en interpellationsdebatt med minister Johansson om implementeringen av EU:s vapendirektiv. Jag skrev en fråga utifrån totalförsvarsperspektivet. Jag har varit ledamot i Försvarsberedningen de senaste två och ett halvt åren. Där har vi tillsammans, i bred parlamentarisk anda, konstruktivt arbetat med frågor som handlar om att stärka vår försvarsförmåga.
Hur vi hanterar vapenfrågorna i Sverige hör ihop med vårt totalförsvar, med vår samlade förmåga och med synen på vapenhantering och vad vapen är till för. Vi har kunnat ta del av Joakim Sandells inlägg om synen på vapen och om att döda så effektivt som möjligt. Ja, jag jagar för att överleva.
Jag jagar med mina vapen för att fälla villebråd i skog och mark, och det ger föda på mitt köksbord. Så är det för oerhört många svenskar som jagar och lever för jakt i skog och mark. Jag har hört miljöpartisten Rasmus Ling prata om att vapen är livsfarliga saker. Ja, det är en oerhört intressant och viktig iakttagelse.
Det är livsfarliga vapen som vi hanterar, men det handlar om en säker vapenhantering för många svenskar. Det handlar om ett livslångt lärande när det gäller synsätt och värderingar och också syftet med de olika verktyg och det vi använder för att jakta eller jaga runt om i våra bygder.
Jag funderar mycket på varför Socialdemokraterna tillsammans med miljöpartister och vänsterpartister ställer sig emot de viktiga tillkännagivanden som utskottet nu har lagt på riksdagens bord.
Det finns uppenbarligen ett jobb att göra för regeringspartierna när det handlar om helhetsperspektivet. Det närmaste året kommer vi i riksdagen att hantera nästa försvarsinriktningsproposition, som kommer att läggas fram. Parallellt hanterar vi implementeringen av EU:s arbete, och detta måste gå ihop.
Det måste finnas en grundläggande harmonisering när det gäller hur ni ser på vapenfrågor i era partier, Rasmus Ling, för nu märker jag att det går åt helt olika håll. Jag jobbar nära socialdemokratiska företrädare i försvarspolitiken, där vi tillsammans tar steg för att underlätta totalförsvarsutvecklingen. Fru talman! Frivilliga försvarsorganisationer har en nyckelroll i arbetet.
Två av dessa arton är Svenska Pistolskytteförbundet och Svenska Skyttesportförbundet. Sedan har vi ytterligare verksamheter inom det dynamiska skyttet och övriga skytteföreningar som gör ett enormt viktigt arbete och engagerar många svenskar. Detta är verksamheter som behöver ha förutsättningar för att utvecklas.
De behöver också ha en byråkrati och en myndighetstillämpning som stöder i stället för att bromsa och hindra. Det är vårt ansvar i riksdagen att skapa förutsättningar för detta. Därför är jag mycket glad över det som Centerpartiet har bidragit till i de tillkännagivanden som nu föreslås och som ligger på riksdagens bord.