Karin Enström (M):
Det är andra gången som vi står i kammaren och debatterar den här frågan, och vi kommer säkert att få tillfälle att göra det igen. Det har varit en lång resa, som förmodligen inte är slut än. Debatten om en förändrad försvarsunderrättelseverksamhet och om lagen om signalspaning har innehållit och innehåller många överdrifter och en hel del felaktigheter.
Ibland har det känts som att man inte har velat diskutera innehållet i propositionen utan mest vädrat sina egna förutfattade meningar eller hävdat gamla revir. Samtidigt vill jag säga att det är bra att vi har haft och har en debatt. Det är nödvändigt, för det här är en svår och viktig fråga. Men det är också en fråga där vi hade hoppats på stöd av Socialdemokraterna, riksdagens största parti. Tyvärr nådde vi inte ända fram. Fru talman!
Jag skulle för tydlighetens skull vilja börja med att förklara vad som föreslås och varför. Ärendet handlar i huvudsak om två saker. Det första är en utökning av för vilka ändamål försvarsunderrättelseverksamhet får bedrivas.
Det andra är en ny lag om signalspaning som gör det tillåtet att spana i tråd eller kabel - det är samma sak - och som reglerar hur signalspaningen får gå till och hur den personliga integriteten ska skyddas. Ändringarna innebär att mandatet för försvarsunderrättelseverksamhet anpassas från yttre militära hot till yttre hot och att det uttryckligen anges att verksamheten endast får avse utländska förhållanden.
Jag återkommer till detta. Gränsdragningen mellan polisiär verksamhet och försvarsunderrättelseverksamhet förtydligas. Lagen om signalspaning, som är den andra delen, omfattar signalspaning för försvarsunderrättelseändamål oavsett om signalerna befinner sig i etern, det vill säga luften, eller i tråd. Förslaget innehåller flera regler till skydd för den enskildes integritet. Signalspaning får ske endast efter inriktning från regeringen och berörda myndigheter.
Ett särskilt tillståndsförfarande föreslås för myndigheternas inriktningar. Förslaget innehåller också regler om när uppgifter ska förstöras och hur rapportering ska ske. Verksamheten ska kontrolleras i särskild ordning, och det ska vara möjligt för kontrollmyndigheten att besluta att inhämtning ska upphöra och att inhämtat material ska förstöras. Varför behövs försvarsunderrättelseverksamheten? En del av debatten handlar naturligtvis om det.
Vad är behovet? Dagens säkerhetspolitiska hot, eller hot som kan få säkerhetspolitiska konsekvenser, är av en helt annan karaktär än vad de var under det kalla kriget. Hoten är ofta gränsöverskridande, asymmetriska, icke-militära och kan komma från icke-statliga aktörer.
Syftet med hela försvarsunderrättelseverksamheten är att ge stöd för bedömningar och beslut avseende svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik, att bidra till det svenska deltagandet i internationellt säkerhetssamarbete och att samverka med underrättelser för att stärka samhället vid svåra påfrestningar i fred. För att kunna göra detta behöver man kunna kartlägga yttre hot mot landet. Varför behövs då möjligheten att få signalspana i tråd?
Var det inte bra som vi hade det? Vi spanar i etern och ingen annanstans. Teknikutvecklingen har gjort att en allt mindre del av signaltrafiken går i etern. Dagsnoteringen är att mindre än 5 procent av all trafik går i etern och all övrig trafik går i tråd. Det är mycket billigare nu för tiden.
Det innebär att vi i dag riskerar att missa mer än 95 procent av signaltrafiken när det gäller att inhämta underrättelser. Teknikutvecklingen i sig gör det alltså nödvändigt att skapa en teknikneutral signalspaningslag. Men det här är svårt, därför att all typ av spaning kan innebära intrång i den personliga integriteten.
Vi i alliansen och utskottet har lyssnat på den kritik som har framförts, och vi har deltagit i intern debatt och i den offentliga debatten. Vi har lyssnat på konstitutionsutskottet och justitieutskottet, både muntligt och genom de yttranden som vi har fått till utskottet. Av allt detta har vi tagit intryck.
Det gör att vi i betänkandet föreslår att regeringens förslag kompletteras med ytterligare ett antal konkreta rättssäkerhets- och kontrollmekanismer på fem punkter: 1. Uppräkningen för vilka ändamål signalspaning ska få bedrivas, den så kallade katalogen - den återkommer jag till. Det är också den som innebär att det inte alls är obegränsat för staten att lyssna eller göra vad man vill. 2. Tillämpningen av tillståndsgivningen.
Det gäller alltså inriktning, behov, proportionalitetsbedömning, uppdragsgivare och sökord. 3. Förstöring av uppgifter. Vi betonar vikten av att de uppgifter som ska förstöras inte ska kunna återskapas. 4. Årlig rapportering från regeringen. 5. En kontrollstation år 2011. Fru talman!
Vidare får inhämtningen avse strategisk kartläggning av internationell terrorism eller annan grov gränsöverskridande brottslighet som kan hota väsentliga nationella intressen.
Vidare ska signalspaning få bedrivas för kartläggning av utveckling och spridning av massförstörelsevapen och krigsmateriel, yttre hot mot samhällets tekniska infrastrukturer i form av till exempel kvalificerade IT-relaterade hot, konflikter utomlands med konsekvenser för internationell säkerhet och internationella företeelser i övrigt av betydelse för svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik. Fru talman! Förslaget handlar inte om avlyssning och brottsbekämpning.
Det handlar om vår rätt och skyldighet att försvara Sverige, svenska intressen och svensk trupp utomlands. Det handlar inte om att bevaka en massa svenskar. Det handlar om att få information om utländska företeelser som kan innebära ett hot mot Sverige som nation. Det som nu har hänt är att Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet har yrkat på att hela ärendet ska vilandeförklaras i tolv månader med hänvisning till 2 kap.
12 § tredje stycket i regeringsformen. Detta är man naturligtvis i sin fulla rätt att göra, men jag har två invändningar. Förseningen kan innebära att Sverige går miste om viktig underrättelse. Det är också förvånande att de här tre partierna inte har litat på sina kolleger i konstitutionsutskottet som redan gjort bedömningen. Det framgår mycket tydligt av de avvikande meningar som ni hittar i bil.
4 till betänkandet att det endast är delar av förslaget som faller under reglerna för vilandeförklaring. Det här håller man med om. Jag kan inte tolka det på något annat sätt än att man vill förstöra och försena hela ärendet så mycket som möjligt. Det tycker jag är ett ovärdigt och tråkigt sätt att använda den mycket viktiga grundlagsskyddade rätten vi har att vilandeförklara delar av det här ärendet. Fru talman!
Avslutningsvis vill jag hänvisa till Lagrådets yttrande som säger att förslaget redan i propositionen innebär en godtagbar balans mellan å ena sidan grundlagens och Europakonventionens krav på skydd mot intrång i privatlivet och å andra sidan det allmännas rätt och skyldighet att svara för att nationella säkerhetsintressen kan tillvaratas.
Vi har, som jag har sagt, från utskottets sida ytterligare förstärkt skyddet för den personliga integriteten på fem punkter, och vi kommer noga att följa tillämpningen av signalspaningslagen. Vi beklagar att Socialdemokraterna har valt att frånsäga sig ansvaret och inte stödja förslaget. Jag vill yrka bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på förslaget att ärendet vilandeförklaras i någon del.