Tomas Eneroth (S):
Jag ska börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet som handlar om sjukförsäkringen, arbetsförmågebedömning, Försäkringskassans arbete med att bedöma och deras nya arbetsförmågeverktyg. Det är krånglig materia för dem som inte är helt inne i sjukförsäkringsfrågor men viktig för dem som är angelägna om att vi får en sjukförsäkring som fungerar väl. Vi har en sjukförsäkring som inte fungerar så väl.
Över 65 000 utförsäkrade ställs utan skydd bara för att de har råkat passera en administrativ tidsgräns och inte varit sjuka så länge som regeringen tycker att man ska få vara sjuk. Vi har ett läge där väldigt många tvingas ta kompletterande försäkringar - privata försäkringar eller avtalsvisa försäkringar - för att få ett rimligt skydd om man blir sjuk, eftersom de allmänna försäkringarna är för dåliga.
Detta systemskifte har vi debatterat många gånger i riksdagen, och det är min förhoppning att vi efter valet 2014 kan få en annan ordning och en annan riksdagsmajoritet som gör att vi kan få en mänsklig sjukförsäkring på plats i Sverige i stället. I oppositionen har vi dock drivit igenom ett antal förändringar för att åtminstone se till att det blir något bättre sjukförsäkring. Vid några tillfällen har vi fått igenom utskottsinitiativ.
Det har handlat om hur nollklassade som har haft en tidsbegränsad sjukersättning i stället har kunnat tillerkännas en bättre ekonomisk ersättning. Det har handlat om krav på rätten till rehabilitering där regeringen nu har skyldighet att återkomma till riksdagen med regler om hur vi ser till att man får rehabilitering innan man blir utförsäkrad. Kanske en av de mest stigmatiserade debatterna vi har haft handlade om arbetsförmågeprövningen och arbetsmarknadsprövningen efter 180 dagar.
Där drev vi igenom en lagändring i riksdagen, inte minst efter en extrainkallad sommarriksdag, och fick en förändring av begreppet "reguljär arbetsmarknad" till "normalt förekommande arbete". För dem som inte känner till begreppen kan det vara bra att veta att de nya reglerna innebär en något mildare prövning när det prövas om man ska ha rätt till sjukpenning.
Det går inte an, som Försäkringskassan tidigare tvingades göra, att säga till någon att du skulle ju i teorin kunna ta något slags arbete eftersom du kan lyfta din ena hand. Vi fick alltså en mer reell prövning om en person kan jobba med ett jobb som faktiskt finns på arbetsmarknaden. För många tusen individer har detta varit viktigt. Sedan tror jag att det kommer att krävas ytterligare viktiga förändringar för att få en bra och fungerande försäkring.
När det här nu ska implementeras har Försäkringskassan påbörjat ett arbete med hur arbetsförmågebedömningarna ska se ut. Detta levererades i en debattartikel som statsrådet Ulf Kristersson skrev tillsammans med en enskild tjänsteman på Försäkringskassan, vilket var lite ovanligt. Det gjorde väl att en del höjde lite på ögonbrynen, inte i kraft av att det skulle vara ministerstyre, men för att det var en lite ovanlig konstellation för en debattartikel.
När vi sedan såg hur det här verktyget började utvecklas var det väldigt många som blev förvånade. I stället för att i Försäkringskassans arbete utgå från det lagen precis hade sagt och ändrats till, det vill säga "normalt förekommande arbete", tog man nämligen utgångspunkt i begreppet "medicinska förutsättningar för arbete". Det är ett begrepp som lanserades så tidigt som 2009 och som då fick mycket skarp kritik i remissomgången.
Ändå blev det grundläggande för det verktyg som Försäkringskassan valde att arbeta med. Missförstå mig rätt: Jag tror att det finns skäl att utveckla bra modeller för att bedöma arbetsförmåga i en sjukförsäkring. Det är viktigt. Men i grunden måste det naturligtvis bygga på att det här är en arbetsmarknadsförsäkring som utgår från hur man är försäkrad på den arbetsmarknad som finns här och nu - inte en behovsprövad aktivitetsförmågebedömning.
Det är nämligen precis det som det riskerar att bli. Nu har det här arbetet fått hård kritik från fackföreningsrörelsen, från handikapprörelsen, från LO-TCO:s Rättsskydd och många som sysslar med försäkringar. Man hävdar att det finns en risk att den lagändring som drevs igenom i riksdagen nu kringgås med det nya sätt att pröva arbetsförmågan som Försäkringskassan arbetar med.
Risken ligger i att det blir en väldigt stark och ensidig normering utifrån de medicinska förutsättningarna för arbete, inte hur arbetsmarknaden faktiskt är konstituerad. Det intressanta är att begreppet "medicinska förutsättningar för arbete" inte finns i lagen. Ändå avser myndigheten att tillämpa detta framöver, vilket får ganska skarp och berättigad kritik av många.
Till detta inbegriper också verktyget en yrkeslista där man ger någonting som skulle kunna vara närmast fiktiva beskrivningar av hur arbeten skulle kunna se ut på arbetsmarknaden. Både Inspektionen för socialförsäkringen och LO-TCO:s Rättsskydd kritiserar detta ordentligt eftersom det leder till en felaktig bild av hur arbetsmarknaden faktiskt ser ut och därmed även riskerar att innebära en felaktig och rättsosäker prövning av den enskildes arbetsförmåga.
I den hearing som vi hade i riksdagen sades: Yrkeslistan kommer att definiera en arbetsmarknad på ett sätt som inte kan anses motsvara en reell arbetsmarknad med normalt förekommande arbete. Tillämpningen saknar stöd i lag. Detta konstaterar LO-TCO:s Rättsskydd. Det är därför det är viktigt att verktyget utvärderas. Jag gör inte bedömningen huruvida verktyget saknar stöd i lagen eller inte, men jag gör bedömningen att med så kraftiga invändningar finns det skäl för riksdagen att agera.
Det finns skäl att se till att det här utvärderas innan det i stor skala blir ett normerat arbetssätt inom den myndighet som har att hantera en av samhällets viktigaste försäkringar. Det var det som var grunden till det här initiativet, och efter lite diskussioner och ett visst motstånd från borgerliga partier kunde jag ändå konstatera att vi till slut har ett enigt utskott som ställer sig bakom detta.
Det vi säger i betänkandet är detta: Eftersom någon reell utvärdering ännu inte har gjorts av den hittillsvarande försöksverksamheten anser utskottet att den nya metoden först måste grundligt utvärderas. Ur rättssäkerhetssynpunkt är det angeläget att den nya metoden först grundligt utvärderas. Även frågan om den nya metodens förenlighet med bestämmelser i socialförsäkringsbalken bör belysas i denna utvärdering.
Det är skarpa besked från utskottet, och det förutsätter att regeringen nu agerar. Det här är nämligen viktigt att komma ihåg: Riksdagen styr inte myndigheter. Det gör regeringen. Men riksdagen kan se till att regeringen agerar, och det gör vi med det här betänkandet. I den meningen blir den här frågan närmast konstitutionell. Det ligger nu ett ansvar på Sveriges regering efter riksdagsbeslutet i dag att agera i enlighet med riksdagens intentioner.
Det innebär också att vi kommer att följa regeringens agerande noga för att säkerställa att man nu fullföljer riksdagens beslut. Det är viktigt eftersom en utökning av verksamheten om det skulle visa sig att den står i strid med gällande lagstiftning eller inte är tillräckligt tillämplig skulle kunna innebära att det blir väldigt dyrt att återta. Det kommer också att innebära att enskilda människor riskerar att hamna i kläm under tiden.
Jag vill påminna utskottet och dem som lyssnar på debatten om den JO-anmälan och den JO-kritik som riktats mot myndigheten relativt nyligen, där man konstaterar att man under flera års tid har arbetat på ett sätt som allvarligt åsidosatt rättssäkerheten för enskilda. Det kan naturligtvis hända vilken myndighet som helst, och Försäkringskassan har på ett klokt och bra sätt sagt att man nu ändrar sitt sätt att arbeta med gruppbedömningar.
Det tycker jag är tillfredsställande. Där har generaldirektören agerat väldigt bra. Vi politiska beslutsfattare vill dock se till att vi undviker misstag i förväg i stället för att hitta fel och brister i efterhand och tvingas konstatera att människor hamnat i kläm. Här finns nu en sådan möjlighet, och det är den möjligheten som utskottet också tar, det vill säga att regeringen redan nu grundligt utvärderar verksamheten innan man går vidare. Jag ser fram emot att följa regeringens agerande.
Vi är alltså ett enigt utskott som nu vill säkerställa att man får en bättre arbetsförmågebedömning och att det framför allt är i enlighet med det riksdagsbeslut som vi drev igenom här i riksdagen som innebär att man prövas mot normalt förekommande arbete.