Lars Beckman (M):
Jag vill tacka min kollega, Ann-Charlotte Hammar Johnsson, för en mycket viktig och angelägen interpellation. Jag kan bara beklaga att den här regeringen har bestämt sig för att attackera alla fina och fantastiska välfärdsföretag i Sverige. I nästa interpellationsdebatt kommer Mikael Damberg att svara på en interpellation från Penilla Gunther om ökat nyföretagande.
Det visar väl bara hur splittrad den här regeringen är. Regeringen lägger mycket tid och kraft på att ta bort valfriheten, på att sabotera för välfärdsföretagarna och - anledningen till att jag har anmält mig till debatten - på att visa misstro mot medarbetarna i de privata välfärdsföretagen.
För mig är det obegripligt att någon kan påstå att en medarbetare i ett privat välfärdsföretag skulle göra ett sämre jobb än om man var anställd i en kommun. Jag har faktiskt aldrig mött någon medarbetare i något enda privat välfärdsföretag som säger: Jag gör ett sämre jobb för att jag jobbar i ett privat välfärdsföretag. Fru talman!
De som jobbar i privata välfärdsföretag trivs i själva verket bättre än vad man gör om man jobbar i offentlig sektor. Sjukskrivningstalen är dramatiskt lägre i små privata välfärdsföretag än vad de är i offentlig sektor. Jag tycker att statsrådet underskattar kraften i den opinionsbildning som ni använder. Ni svartmålar en hel bransch. Ni svartmålar kvinnliga företagare.
Ni svartmålar de medarbetare som finns i de privata företagen. Jag har under det senaste halvåret rest runt i min valkrets, Gävleborg, och besökt privata välfärdsföretag. I måndags besökte jag en friskola i Bollnäs. Några veckor tidigare hade man haft ett möte med alla privata välfärdsföretag i Bollnäs. De hade räknat ut hur många det är som jobbar i privata välfärdsföretag i Bollnäs.
Det är, fru talman, 1 200 medarbetare. De jobbar i assistansföretag, på sjukhuset, på den privata vårdcentralen och i friskolan.
Dessa medarbetare gör ett fantastiskt jobb i de företag som de är anställda i. Det vore naturligtvis klädsamt om barn-, äldre- och jämställdhetsministern visade uppskattning över de företagen och över alla medarbetare i de företagen och om hon respekterade alla som har valt att använda dessa företags tjänster.
Man har alltså valt att anlita det privata assistansföretaget, att anmäla sitt barn till friskolan, att lista sig på den privata vårdcentralen. I svaret påstås det: Vinst som främsta incitament hör inte hemma i välfärdssektorn. Det är vi säkert överens om och säkert överens om med de privata välfärdsföretagen.
Problemet är bara att det förslag som ni har lagt fram skulle innebära att friskolan Lust & Lära aldrig hade kunnat starta. De fem lärare som bildade den förskolan för nio år sedan hade inte kunnat starta verksamheten med det förslag som ni har lagt fram. Det är sannolikt så att de inte heller kommer att kunna överleva. Ert förslag skulle innebära att Lust & Lära får göra 115 000 kronor i vinst per år.
Med den omsättning som Lust & Lära har och med de marginaler som ett företag måste ha är det detsamma som att ni lägger ned friskolan Lust & Lära. Det är detsamma som att ni lägger ned det privata assistansföretaget. Är det så att ni inte vill ha företag i den här sektorn, säg det i stället och var ärlig. Säg: Vi är socialister. Vi vill inte ha privata välfärdsföretag. Det vore ärligt mot de som använder tjänsterna, mot de värdefulla medarbetarna i företagen och mot de kvinnliga företagarna själva.