KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Ygeman (S):
Boriana Åberg vräker ur sig en lång rad felaktiga eller möjligtvis lögnaktiga påståenden. Jag ska försöka bemöta de värsta överdrifterna och felaktigheterna. Först och främst när det gäller elpriset har svenska företag Europas lägsta elpris. Skånes företagare har ett lägre elpris än företagarna i konkurrentländerna.
Även de dagar då vi i Europa hade de högsta elpriserna var elpriserna i Skåne lägre än i Paris, Amsterdam och Berlin. Ja, jag sa att Sverige har förhållandevis låga elpriser. Förhållandevis betyder i jämförelse med andra. Och vi har inte bara förhållandevis låga elpriser; vi har de lägsta elpriserna.
Energimyndigheten gör bedömningen att Sveriges överskott, som i dag är 35 terawattimmar, kommer att växa fram till 2050.
Om Boriana Åberg gör en annan bedömning än Energimyndigheten är hon välkommen att berätta vad hon bygger bedömningen på och varför hon gör en annan bedömning än Sveriges myndighet.
Jag vill också säga att kärnkraften har en stor och viktig roll i Sveriges energisystem och kommer att ha det inom överskådlig framtid. Vi har också vattenkraft, vilket skiljer oss från många länder i Europa. Den kommer också att vara en stor och viktig del av Sveriges energiproduktion. Boriana Åberg tar upp Klippan.
Det hade möjligtvis varit klädsamt om hon likt interpellanten hade berättat att de har ett stort beroende av fossilgas i sin produktion och att det är fossilgasprishöjningen som gör att Klippan stänger en av sina två produktionslinjer. Det hade möjligtvis gjort det andra budskapet lite trovärdigare. Sedan läser Boriana Åberg upp en två tre år gammal lista på företag i Skåne som påstår sig inte få tillgång till el.
Men allt det där var ju innan det gemensamma initiativ som regeringen tog och som Boriana Åberg röstade för här i riksdagen. Det har gjort att företagen nu får uppkoppling till el. Det är ett initiativ som vi faktiskt båda två har röstat för. Varför låtsas Boriana Åberg som att hon aldrig har röstat för initiativet och att de här företagen skulle ha fått tillgång till el, och inte bara de företagen.
Enligt nätoperatören Eon har alla företag som har ansökt om el fått tillgång till el i det elområdet. Jag har en liten fråga till både Ann-Charlotte Hammar Johnsson och Boriana Åberg. Ni är ju båda moderater från Skåne, och ni har under en lång tid engagerat er för Skånes elförsörjning. Det tycker jag att ni ska ha heder av.
Samtidigt såg vi i går på SVT:s Aktuellt att Mikael Rubin, kommunalråd i Trelleborg, tycker att besöksnäringen i Trelleborg är viktigare än Skånes elförsörjning och viktigare än möjligheten att bygga ut Trelleborgs hamn. Därför stoppar han vindkraftverk, som enligt programmet skulle motsvara 50-60 procent av Skånes hela elkonsumtion. Då vill jag bara ställa frågan till er två: Delar ni Mikael Rubins åsikt?
Tycker ni att det var rätt av Moderaterna i Trelleborg att stoppa elförsörjning motsvarande halva Skånes elproduktion och som väsentligen skulle ha kunnat trycka ned elpriset för Skånes elkonsumenter?
Anders Ygeman (S):
Man upphör aldrig att förvånas. Ann-Charlotte Hammar Johnsson säger: Man gjorde ett val för att trycka dit kärnkraften. Men detta val gjorde ju Moderaterna och Socialdemokraterna tillsammans. Vet ni vad Ulf Kristersson sa när vi gjorde det? Om det som i dag beskrivs som ett val för att trycka dit kärnkraften sa han: Vi har räddat svensk kärnkraft.
Med dessa ord beskrev alltså Ulf Kristersson samma sak, fru talman, som Ann-Charlotte Hammar Johnsson nu beskriver som att vi trycker dit kärnkraften. I energiöverenskommelsen gjorde vi det mer ekonomiskt fördelaktigt än någonsin tidigare att driva kärnkraftsanläggningar i Sverige. Aldrig tidigare i svensk historia har kärnkraften haft så pass bra ekonomiska förutsättningar som nu. Det var därför Ulf Kristersson var så glad.
Kärnkraften i Sverige planerades dock på 60-talet och togs i drift på 70-talet. Även älsklingar som kärnkraft blir gamla. Det har dessutom kommit nya säkerhetskrav. Och när det behövs ny energiproduktion måste man klara av att konkurrera på marknaden. Boriana Åberg och Ann-Charlotte Hammar Johnsson påstår här i kammaren att vi subventionerar havsvind.
Vi ser till att det går att dra ut ledningar till havs, precis på samma sätt som vi såg till att dra fram ledningar till kärnkraften. Inte menar väl Ann-Charlotte Hammar Johnsson och Boriana Åberg att kärnkraften får dramatiska subventioner? Alldeles nyss sas det nämligen att vi gjorde ett val för att trycka dit kärnkraften. Argumentationen hänger inte ihop, fru talman. Sverige har ett energiöverskott på 35 terawattimmar el.
Vi exporterar el till Finland, Norge och Danmark, och vi har Europas lägsta elpriser. Vi har dock problem med effektsituationen i Skåne. Det kunde Moderaterna ha avhjälpt genom att säga ja till havsvinden. Det skulle ha pressat ned elpriserna i Skåne, men man offrade Skånes konsumenter.
Anders Ygeman (S):
Ludvig Aspling har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att påföljderna för personer som underlättar illegal migration genom att anställa illegal arbetskraft ska stå i proportion till problemets allvar. Han har också frågat mig om jag avser att vidta några ytterligare åtgärder för att göra det svårare eller mindre lönsamt att anställa illegal arbetskraft. Regeringen har vidtagit flera åtgärder för att förhindra att arbetstagare i Sverige exploateras och system missbrukas. En ny straffbestämmelse om människoexploatering har införts.
För att motverka att arbetsgivare anställer personer som inte får arbeta i Sverige har straffavgiften fördubblats. I december presenterade jag nya förslag för att skärpa reglerna för arbetskraftsinvandring, bland annat genom införande av bindande anställningsavtal, utökade kontroller av anställningsvillkoren och ett försörjningskrav för anhöriginvandring. Förslaget innebär också att brottet organiserande av människosmuggling utvidgas.
Under det här året kommer regeringen att presentera fler förslag på förändringar av regelverket för arbetskraftsinvandring, och regeringen är beredd att vidta de ytterligare åtgärder som kan tänkas vara nödvändiga.
Anders Ygeman (S):
Jag tackar Ludvig Aspling för frågorna. Jag ska börja med den sista frågan och säga att den svenska grundlagen är utformad så att det inte ankommer på statsråd att ha synpunkter på hur självständiga domstolar utför sitt arbete.
Det har konstitutionsutskottet i flera fall påpekat, i vissa fall även där Sverigedemokraterna själva har varit drivande. I vissa länder där Sverigedemokraternas systerpartier styr är det inte så, där det är kraftigt politiserade rättsväsen. Men jag vänder mig mot att vi ska införa en sådan ordning i Sverige.
Där verkar Ludvig Aspling inte ha klarat av att dra några slutsatser av det som han själv kallar för ultraliberal arbetskraftsinvandring. Jag tycker att det är ett misslyckande att vi har ett så stort skuggsamhälle som vi har. Jag tror att det beror på arbetskraftsinvandringen. Det beror på att för få människor som har fått ett nej på sin asylansökan har återvänt eller utvisats.
Det beror på att vi har en för slapp gränskontroll vid EU:s yttre gräns, där viseringar ges på alltför svaga grunder och som sedan fortplantas via Schengensystemet. Vad ska vi då göra i Sverige? Först och främst ska man notera att Sverige ligger på den övre halvan i vårt återvändandearbete jämfört med andra länder. Många av dem är länder där Ludvig Asplings partikamrater styr.
Vi återsänder både fler människor och en större andel än våra nordiska grannar gör. Men vi är inte nöjda. Detta är ett misslyckande. Vi behöver fler kontroller, vi behöver ökad upptäcktsrisk och vi behöver sätta åt de arbetsgivare som utnyttjar illegal arbetskraft.
Jag kan konstatera att vi under denna regeringsperiod har dubblerat antalet gränspoliser i Sverige och dubblerat antalet polisanställda. Vi har 10 000 fler poliser, vi satsar 12 miljarder kronor mer på polisen och vi har lyckats återsända människor till länder dit vi under 10 eller 20 år inte har lyckats återsända människor.
Sedan regeringen tillträdde tror jag att vi har återsänt över 90 000 människor. Det görs alltså mycket, men mer ska göras. Men vi är inte nöjda förrän alla som jobbar i Sverige gör det på ett legalt sätt och med kollektivavtalsvillkor i grunden.
Anders Ygeman (S):
EU är ju inte alls en konstant.
Där har jag och Ludvig Aspling uppenbarligen olika uppfattningar. Sedan noterar jag att Ludvig Aspling har en helt egen konstitutionsutskottsverksamhet som kan tolka vad som är rimligt eller orimligt. Jag kan bara konstatera att Sverigedemokraterna var med och gav en anmärkning till det statsråd som just nu står i talarstolen för att statsrådet vid den tidpunkten tyckte att det var glädjande att en terrorist kunde dömas för terroristbrott.
Jag kan bara notera att Ludvig Aspling nu har en annan uppfattning än vad Sverigedemokraterna hade vid det tillfället, men jag kommer inte att uttala mig om en enskild dom i ett enskilt fall - oavsett hur Ludvig Aspling försöker tolka sitt konstitutionsutskotts praxis. Man ska komma ihåg att sanktionsavgiften för dem som har haft en anställd i mer än tre månader är nästan 100 000 kronor.
Har du anställt 25 personer under den tiden är sanktionsavgiften alltså ganska exakt 2,5 miljoner kronor. Vad Ludvig Aspling gör - det kanske är svårt att se för den som tittar på den här debatten - är ett illusionstrick. Han jämför nämligen utfallet i en enskild dom, där vi inte vet vad grunderna för straffmätning var, med en tänkt lagstiftning.
Men i lagstiftningen finns det ju grund för fängelse. Däremot har domstolen valt, av för mig okända skäl, att inte utdöma det straffet vid det här tillfället. Eftersom vi har ett självständigt rättsväsen och ett självständigt domstolsväsen ankommer det inte på mig att recensera domstolen.
Vad jag dock kan säga är att jag tycker att det har varit för få fällande domar i Sverige när det gäller den här typen av brottslighet. Jag tycker att det har varit för tandlösa kontroller av den här typen av verksamhet.
Jag tycker att arbetsgivare som har utnyttjat illegal arbetskraft generellt sett har klarat sig för billigt undan, och jag är beredd att göra de lagstiftningsskärpningar som krävs för att ändra på det. Det är nämligen ett faktum att det är för låg upptäcktsrisk, vilket jag tror är det viktigaste.
Det uppfattas inte som en allvarlig risk att ta att utnyttja dessa människor, och det utgör en grogrund för att människor som inte har rätt att vistas i landet ändå kan stanna. Det är jag beredd att göra vad jag kan för att ändra på.
Anders Ygeman (S):
Ludvig Aspling ägnar sig åt sitt illusionstrick. I stället för att diskutera sakfrågan far han ut i olika juridiska piruetter. Sakfrågan kvarstår: Vi behöver skärpa straffen, och vi behöver vända på varje sten för att göra det som krävs för att se till att de arbetsgivare som utnyttjar illegal arbetskraft kan ställas inför rätta.
Jag har inget emot om olika byggnadsbranschkommittéer gör sitt jobb, men grunden måste vara rättsväsendet. Vi kan inte, som Ludvig Aspling säger, ta för givet att det ska komma ny påfyllnad i form av människor som passerar EU:s gräns på oklara visum. Där har jag uppenbarligen högre ambitioner än Ludvig Aspling och Sverigedemokraterna.
Vi kan inte heller blunda för den arbetskraftsinvandring som står för en betydande del av påfyllnaden. Där har jag lagt fram konkreta förslag, och jag kommer att lägga fram ytterligare konkreta förslag. Då får vi se vad Ludvig Asplings och Sverigedemokraternas utfästelser är värda.
Anders Ygeman (S):
Maria Malmer Stenergard har frågat mig om jag och regeringen avser att formulera ett konkret och mätbart mål för återvändandeverksamheten. Maria Malmer Stenergard har också frågat mig vilka övriga konkreta åtgärder som jag och regeringen avser att vidta för att säkerställa att fler som inte har rätt att vistas här lämnar landet. De som har asylskäl ska få stanna i landet och bli en del av samhällsgemenskapen, men den som får avslag ska återvända. Det är bara så vi kan upprätthålla en hållbar och rättssäker migrationspolitik. Antalet asylsökande till Sverige är det lägsta på över 20 år.
Sedan 2014 har närmare 95 000 före detta asylsökande personer lämnat Sverige. Från 2015 har antalet efterlysta minskat med över 3 000 personer. Sveriges andel av återvändande ligger över genomsnittet i EU. Samtidigt måste betydligt mer göras. Regeringen har fattat en rad beslut för att avsevärt öka återvändandet, med uppdrag till Migrationsverket och Polismyndigheten.
Vi inför nya möjligheter för polisen att använda sig av biometriska verktyg som ansiktsigenkänning och fingeravtryck för identifiering, och vi har sedan 2016 fördubblat antalet förvarsplatser. Vi kommer att fortsätta att presentera förslag och vända på varje sten för att komma till rätta med problemen.
Anders Ygeman (S):
Låt mig först säga att jag tycker att Maria Malmer Stenergard håller ett alldeles utmärkt anförande här i kammaren. Det var någon sifferdetalj som jag kanske har en annan synpunkt på, lite beroende på hur man räknar, och samma sak med synen på målet, men i övrigt är jag beredd att instämma i allting som Maria Malmer Stenergard säger. Jag tycker att hon på ett fint sätt både beskriver problemet och avvägningen.
Sedan, när det gäller Maria Malmer Stenergards konkreta fråga, är svaret: Vi sätter ju upp ett mål. Det är det vi gör i regleringsbrevet. Återvändandet ska öka. Vi vet exakt vilken nivå återvändandet låg på förra året. Jag tror till och med att det står "väsentligt öka". Det är alltså självklart. Statskontorets rapport kom ganska nyligen.
En sak de pekar på är den politiska styrningen. Det första vi gjorde var att ge likalydande uppdrag till Migrationsverket och polisen om att öka återvändandet.
När det gäller om det sedan ska sättas ett siffermål utöver det, om det till exempel ska sättas upp månadsmål, mål för olika kategorier, ett mål för brottsdömda och ett mål för olika länder har Statskontoret inte någon fast uppfattning om på vilket sätt det skulle kunna gå till eller vad som är önskvärt. Vi bereder nu Statskontorets rapport på Regeringskansliet.
Det är inte omöjligt att vi kommer att ytterligare precisera målen för återvändandeverksamheten, men först måste vi se över den strukturen, så att vi vet vilka mål det är rimligt att sätta och på vilket sätt vi sätter ett mål som bäst lever upp till det övergripande målet, nämligen att fler ska återvända. Jag stänger absolut inte dörren för det. Det här är ett arbete som pågår just nu på Regeringskansliet.
Anders Ygeman (S):
Jag höll med om Maria Malmer Stenergards förra anförande och berömde henne för den fina beskrivningen, men det blir ett lite lägre betyg den här gången. Nu är det statistisk cherry-picking på hög nivå. Det plockas hej vilt. Vill man bevisa det ena pekar man på Finland, vill man bevisa det andra pekar man på Nederländerna och vill man bevisa det tredje pekar man på Norge.
Inte ett ord om det egna ansvaret, inte ett ord om de asylpolitiska överenskommelser som man själv har fattat beslut om, inte ett ord om att man införde de mest liberala arbetskraftsinvandringslagarna i världen och inte ett ord om att man införde EBO som fyller våra miljonprogramsområden med nytillkomna.
Jag är ganska nöjd med att när jag hade ansvaret för polisen och återvändandet var det fler som återvände från Sverige än någonsin tidigare. Jag är ganska nöjd med att vi klarade den kulturförändringen efter åtta år med en moderatledd regering.
Jag är nöjd med att vi ligger över EU-snittet i återvändande, speciellt kanske med tanke på vilket stort asylmottagande vi har haft. Att trots det klara att avvisa och utvisa fler än de andra länderna och få fler att återvända är lite av en bedrift.
Ja, jag är glad över att vi har varit mer framgångsrika än våra nordiska grannar Danmark och Finland. Ja, jag är glad över att vi har de striktaste asylreglerna på 40 år och det lägsta asylmottagandet på 20 år.
Det räcker dock inte. Jag vill mer. Som jag gav uttryck för i interpellationsdebatten före denna måste vi se till att göra om arbetskraftsinvandringen så att vi inte täpper till med fler problem. Vi har den här mandatperioden dubblat antalet förvarsplatser. Vi måste ha betydligt fler förvarsplatser på plats.
Det finns en rad åtgärder som jag är beredd att vidta och som jag gärna diskuterar med Maria Malmer Stenergard och Moderaterna. Jag tror att vi i många avseenden kommer att komma fram till samma slutsatser. Preskriptionstiden kan vi väl diskutera. Vi har en gång dubblat preskriptionstiden. Det ledde inte till någon kraftig förändring. Nu vill Moderaterna dubbla den en gång till.
Vi kan väl diskutera om det är rätt åtgärd att vidta. Jag tror möjligen att det är viktigare att diskutera vad som händer efter preskriptionstiden, när den förnyade prövningen sker, än exakt hur lång preskriptionstiden ska vara. Två år är ganska lång tid; fyra år är också ganska lång tid. Men jag stänger inga dörrar när det gäller att diskutera den frågan.
Jag är beredd att vända på varje sten för att göra det som krävs - jag sa det en gång till! Jag är beredd att vidta de åtgärder som behövs för att vi ska ha ett väsentligt större återvändande och för att ett ja ska vara ett ja och ett nej ska vara ett nej.
Anders Ygeman (S):
Jag ska avhålla mig från att recensera det sista inlägget. Men jag kan säga så mycket att jag ser fram emot att fortsätta diskutera frågorna med Maria Malmer Stenergard och Moderaterna.
Jag tror och hoppas att vi har samma grunduppfattning, att ett ja ska vara ett ja och ett nej ska vara ett nej och att det går att göra väsentligt mer för att de som får ett nej också återvänder och för att de som får ett ja får lära sig svenska språket, får ett arbete, får komma in i det svenska samhället och får vara med och bidra till det svenska folkhushållet.
Där tror jag att det går att hitta många beröringspunkter. Maria Malmer Stenergard är lite raljant när det gäller att vi har gett Migrationsverket och polisen uppdrag och att det skulle saknas resurser. Det kan nog behöva skjutas till ytterligare resurser.
Men kom ihåg att polisen har 12 miljarder i högre anslag än när den moderatledda regeringen checkade ut från Rosenbad. Vi har fördubblat antalet gränspoliser och gränspolisens verksamhet sedan den moderatledda regeringen checkade ut från Rosenbad. Vi har också fördubblat antalet förvarsplatser sedan den moderatledda regeringen checkade ut från Rosenbad.
Även om det finns mer att göra har det alltså gjorts en hel del. Vi ska inte ha något statistiskt seminarium. Men jag tror att det är bra om vi jämför oss med andra länder i stort och försöker fundera på vilka åtgärder de länder som är bättre än oss, som fortfarande ligger över oss i statistiken, har vidtagit och som har gett effekt i verkligheten.
På det sättet, med ett öppet förhållningssätt, tror jag att vi kan förbättra Sveriges position, även om vi redan ligger över snittet.
Anders Ygeman (S):
har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att kartlägga hur många som vistas i Sverige utan tillstånd. En grundläggande förutsättning för en långsiktigt hållbar migrationspolitik som motverkar framväxten av ett skuggsamhälle är att den som har fått avslag på sin asylansökan eller av andra skäl inte får stanna i Sverige återvänder till sitt hemland. Återvändandefrågorna är högt prioriterade av regeringen, och en rad åtgärder har vidtagits.
Migrationsverket och Polismyndigheten har fått i uppdrag att intensifiera sitt arbete för att väsentligt öka återvändandet. Vi inför nya möjligheter för polisen att använda sig av biometriska verktyg, som ansiktsigenkänning och fingeravtryck, för identifiering. Och sedan 2016 har vi fördubblat antalet förvarsplatser. Vi har upprätthållit en hög takt i återvändandet. Sedan 2014 har mer än 94 000 före detta asylsökande lämnat Sverige.
Från 2015 har också antalet efterlysta minskat med över 3 000 personer. Antalet asylsökande är dessutom det lägsta på över 20 år. Sveriges andel av återvändande ligger över genomsnittet i EU. Avslutningsvis kan nämnas att såvitt avser folkbokföring finns det grundläggande krav på att en utlänning måste ha uppehållsrätt eller uppehållstillstånd för att få vistas i Sverige, och man får som regel folkbokföras endast om detta villkor är uppfyllt. Regeringen har vidtagit åtgärder när det gäller folkbokföring.
Skatteverket har fått ökat anslag och fler verktyg för att kunna upptäcka, utreda och åtgärda felaktigheter. Till exempel har myndigheten fått möjlighet att avregistrera falska identiteter från folkbokföringen. Vidare har folkbokföringsbrottet återinförts. Vi kommer att fortsätta presentera förslag och vända på varje sten för att komma till rätta med problemen.
Anders Ygeman (S):
Det enda som är direkt missvisande är Maria Malmer Stenergards citatteknik. Hon hänvisar till ett citat från radion, där jag mycket riktigt nämner att det finns 10 000 personer som är efterlysta. Men i bisatsen till meningen säger jag också att det finns många andra uppskattningar. Maria Malmer Stenergard ger uttryck för några av dem. Hon kanske borde lyssna till radiointervjun en gång till.
Vi har vidtagit ett antal åtgärder mot skuggsamhället. Jag gav i mitt interpellationssvar uttryck för några av dem som också har gett resultat.
Skatteverket har inlett ett samarbete med andra myndigheter och med ett antal berörda kommuner. Vad har detta arbete lett fram till?
Det har lett till att antalet åtal för folkbokföringsbrott under det senaste året har ökat med 250 procent.
Min ödmjukhet förbjuder mig att fråga Maria Malmer Stenergard hur många som åtalades för folkbokföringsbrott under den moderatledda regeringen, men hon kanske ändå kan upplysa mig om det. Den som håller sig gömd gör tyvärr det av ett syfte och låter sig därmed inte räknas i en folkbokföring. Det finns två traditionella metoder för folkräkning i Sverige.
Den första är registerbaserad folkräkning. Då hittar man ingen gömd individ. Den andra metoden som vi traditionellt sett har använt är utskick av enkäter. Genom den kan man kanske hitta några individer som inte har rätt att uppehålla sig i landet, men sannolikt avhåller de sig från att svara på Skatteverkets enkäter. Det behövs alltså andra sätt för att komma åt detta.
Ett betydligt bättre framgångsrecept är det arbete som Skatteverket med flera myndigheter har gjort tillsammans med de mest utsatta kommunerna. Jag tror att några av dem är moderatledda. Genom detta har man som sagt ökat antalet åtal med över 250 procent. Jag stänger inte dörren för någon metod att uppskatta skuggsamhällets storlek.
Den kan vara forskningsbaserad, folkräkningsbaserad, polisiärt baserad eller underrättelsebaserad. Oavsett vilken metod man använder måste man dock komma ihåg att det kommer att ge siffror som är behäftade med stora osäkerhetstal.
Anders Ygeman (S):
Nu blir det värre. Det går från gravt missvisande till lögn. Så där sa jag inte i radion. Inte ens meningen utan bisats är nu med i Maria Malmer Stenergards "ordagranna" citat. Jag sa att 10 000 personer är efterlysta av polisen. Det var vad jag sa. Det är en del av skuggsamhället. Sedan fortsätter jag meningen med att säga att det finns andra uppskattningar och andra grupper. Maria Malmer Stenergards beskrivning av vad jag sa är fel.
Läser man Maria Malmer Stenergards Twitter kan man konstatera att till och med Svenska Dagbladets ledarsida har rättat Maria Malmer Stenergards missvisande citatteknik. Jag tror att vi ska hålla oss för goda för att låtsas som att man har sagt någonting som man inte har sagt. Det gynnar inte debatten, och det gynnar inte politiken. Fru talman!
Jag blev inte riktigt klok på Maria Malmer Stenergards referat av den egna presskonferensen. Om jag förstod saken rätt menade hon att regeringen har haft en pressträff om att säga någonting, sedan haft en pressträff om att göra någonting, och sedan haft en pressträff igen. Fru talman! Moderaternas åtgärd för att råda bot på dessa pressträffar var alltså att ha en egen pressträff om någonting som Socialdemokraterna presenterade på sin pressträff förra året.
Jag kan försäkra Maria Malmer Stenergard om att vi redan nu kommer att använda varje del av den svenska utrikespolitiken för att öka återvändandet. Det gäller handel, visering, bistånd och diplomatiska påtryckningar.
Det behövs inga fler moderata pressträffar eller tillkännagivanden. Det är redan Sveriges politik.