Sven Otto Littorin (M):
Patrik Björck har, med anledning av den rapport om nystartsjobben som Ams publicerade den 19 december 2007, frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att rätta till det som han beskriver som ett misslyckande samt om jag tänker verka för en satsning på utbildning för att lyfta landet och de arbetslösa. Luciano Astudillo har med anledning av samma rapport frågat mig vilka initiativ jag är beredd att ta för att komma till rätta med bristerna i nystartsjobben i syfte att åtgärden ska leda till fler i arbete.
Jag besvarar båda interpellationerna samlat. Först vill jag påpeka att jag förvisso inte delar bilden av nystartsjobben som ett misslyckande. Jag tror inte heller att de 12 750 personer som vid årsskiftet hade en anställning med nystartsjobb, däribland nära 4 000 utrikes födda och 1 500 personer som varit arbetslösa längre än fem år, delar Patrik Björcks uppfattning. Däremot är det för tidigt att redan nu dra några generella slutsatser av effekterna av nystartsjobben, vilket också Ams skriver i sin rapport.
Det beror framför allt på att nystartsjobb i normalfallet beviljas för minst ett år. Först därefter är det meningsfullt att titta på hur många personer med nystartsjobb som får fortsatt anställning. I rapporten som Patrik Björck och Luciano Astudillo hänvisar till undersöks bara de första elva månader som det har varit möjligt att få nystartsjobb. Majoriteten av dem som hittills har avbrutit sin anställning har gjort det i förtid, alltså trots att arbetsgivaren fortsatt kunnat få nedsatt arbetsgivaravgift.
Att de som av någon anledning avbrutit en anställning med nedsatt arbetsgivaravgift inte får en anställning utan nedsättning hos samma arbetsgivare är inte särskilt förvånande. Ca 2 400 av dem som avslutade sitt nystartsjobb mellan januari och november gjorde det i förtid. Om man bortser från dem vars nystartsjobb har fullföljts planenligt utgör dessa 2 400 personer 16 procent av dem som fått nystartsjobb under 2007.
Det är förstås fler än vad som är önskvärt, men inte så förvånande när man betänker att målgruppen är personer som inte har varit inne på arbetsmarknaden på länge, ibland inte på många år. En av tankarna med nystartsjobben är att erbjuda personer som har svårt att få en anställning möjligheten att visa en arbetsgivare att de är värda att satsa på. Att då inte alla arbetsgivare väljer att förlänga en anställning när till exempel en provanställning upphör är givetvis beklagligt, men kanske inte oväntat.
När det gäller dem vars nystartsjobb har tagit slut planenligt har relativt få fått fortsatt anställning, men återigen: Det är fortfarande för tidigt att bedöma i vilken omfattning nystartsjobben har inneburit en starkare ställning på arbetsmarknaden för dessa. För alla som har haft ett nystartsjobb har dock detta inneburit att de fått in en fot på arbetsmarknaden, något som de tidigare saknat.
Svaret på Patrik Björcks och Luciano Astudillos fråga är att det fortfarande är för tidigt att bedöma effekterna av reformen, och därför också för tidigt för att veta om förändringar verkligen behövs. Skulle det visa sig att förändringar behövs är regeringen beredd att göra sådana.
När det gäller Patrik Björcks fråga om utbildning är svaret detsamma som jag lämnat tidigare i denna kammare: Att i rådande sysselsättningsläge öka volymerna i arbetsmarknadsutbildningen skulle på kort sikt bara minska antalet sysselsatta, och när de som får utbildning återkommer till arbetsmarknaden kan efterfrågan ha minskat.