Jan Andersson (C):
Det har tidigare från talarstolen vittnats om vilket rikt land Sverige är när det gäller mineraltillgångar. Tittar vi bakåt kan vi se att de äldsta dokumenten redan på 1200-talet reglerar utvinning av bland annat koppar.
Det har varit av oerhört stor betydelse för utvecklandet av det svenska välståndet, både historiskt och i nutid. Det gäller såväl brytningen och utvinningen av mineraler som utvecklandet av den industri som finns omkring gruvnäringen.
Exempel är världsledande företag som Sandvik och Atlas Copco som bidrar till det svenska välståndet. Betydelsen av och framgången för gruvindustrin har varierat över tid med konjunkturer, efterfrågan och så vidare. Vi kan nog vara överens om att den även i framtiden kommer att ha en stor roll att spela i det svenska samhället.
I förhållande till vår storlek är vi en storspelare på det här området i Europaperspektiv. För att vara konkurrenskraftiga krävs att vi har goda kunskaper om våra mineraltillgångar. Det är inte bara att skicka ut Dynamit-Harry att spränga och tro att man hittar något kul.
Det gäller att ha de goda kunskaperna om var tillgångarna finns. Vi har en väl avvägd minerallagstiftning, en modern minerallagstiftning, som på ett bra sätt balanserar de svåra avvägningar som måste göras i den typen av lagstiftning.
Det handlar om avvägningen mellan samhällsintresset - att vi ska ha möjlighet att nyttja de naturtillgångar som finns på mineralområdet - och markägare, friluftsliv och närboende. I den avvägningen ligger vi väl till med den svenska minerallagstiftningen.
Reservationerna visar också att vi har en ganska bred uppslutning kring utformningen. Det kanske beror på att vi nyligen har gjort en stor översyn av minerallagstiftningen som antogs 2005, inte i full enighet men med tämligen god uppslutning.
Jag ska beröra en av de delar där det av reservationerna framgår att vi har lite skilda synsätt. Det gäller uranbrytningen. I reservationerna finns det bland annat förslag om kommunalt veto för prospektering av uran. Skulle det vara verkningsfullt? Näppeligen.
Vi vet alla att uran ofta förekommer ihop med andra metaller, vanliga metaller i den svenska berggrunden som guld, järn och koppar. Det är en smal sak för en prospektör att säga: Vi skriver att vi letar efter koppar, järn och guld i stället.
Det är ju ändå samma borrkärna som ska upp. Jag tror inte att det vore speciellt verkningsfullt med en sådan möjlighet att säga nej till prospektering.
Den typen av åtgärd skulle förmodligen göra att mycket av det som vi i dag ser i öppenhet skulle flytta till att ske i det fördolda. Det är inte en utveckling som jag vill ha på det här området.
När det gäller uranbrytningen frågades tidigare om de interna förhållandena i Centerpartiet. Jag kan lugna Per Bolund. Jag är mycket väl påläst på våra stämmobeslut. Ha inte så stort bekymmer om hur vi klarar det interna jobbet.
Vi har en mycket tuff lagstiftning när det gäller uranbrytning om det skulle komma in en ansökan om att bryta. Det har det inte gjort på många år för svensk del.
Jag känner mig fullständigt trygg i att den tuffa lagstiftning vi har kommer att klara att hantera problemen med en sådan eventuell ansökan. Vi har ju inte sett någon ännu.
Jag konstaterar avslutningsvis att denna regering har precis samma lagstiftning som den tidigare regeringen att förhålla sig till. Det finns ingen reservation från Socialdemokraterna som antyder att vi skulle ändra den lagstiftning som vi har att bedöma dessa frågor utifrån. Herr talman!
Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer.