Morgan Johansson (S):
Tobias Andersson pratar ju i nattmössan. Han söker en konflikt som faktiskt inte finns. Vi har inte strukit någon punkt i 34-punktsprogrammet - vad är det för ett påstående? Jag tror att Tobias Andersson söker en konflikt baserat på ett medvetet missförstånd. Det är klart att avhopparverksamheten ska utvecklas. Det är en viktig del av vårt program mot den organiserade kriminaliteten.
Något annat har vi faktiskt aldrig sagt, vad än Tobias Andersson inbillar sig. Det arbetet går nu vidare. Det är ett pionjärarbete, ska jag säga. Det finns ingen regering som har gjort något liknande och tagit ett sådant statligt grepp som vi nu tar när det gäller avhopparverksamhet. Vi gav, som sagt, ett uppdrag till fyra myndigheter. Vi har rapporten från de fyra myndigheterna i botten, och den rapporten var ganska avslöjande.
Den visade ju just hur olika förutsättningar som finns över landet. Tobias Andersson nämner Stockholm. Jämförelsen mellan just Malmö och Stockholm i den rapporten var rätt anslående. I Malmö hade man 80 avhopparärenden under 2020, men i Stockholm hade man 30, trots att Stockholm är en mycket större kriminell miljö än Malmö är. Man har dessutom mycket större problem med skjutningar i Stockholm.
Detta talar för att det behövs ett ökat nationellt stöd och samordning, inte minst för att kommuner som Stockholm ska kunna göra det bättre. Baserat på rapporten utsåg vi därför en särskild samordnare, Stefan Strömberg, som ska lämna sin rapport till mig i maj. Då ska vi se hur det ska se ut framöver, vilken myndighet som ska ha huvudansvaret, hur mycket pengar det kan kosta och hur vi ska gå vidare med hela frågan.
Nu finns det dessutom särskilt avsatta pengar i den budget som gäller för 2022. Det är 75 miljoner kronor som anslås till det här arbetet. Det är ett pågående arbete; det är ingenting annat. Det finns positiva exempel. Jag nämnde Malmö. Där har man kraftigt fått upp antalet som vill hoppa av på senare år.
Det är en följd dels av den press på de kriminella som Malmöpolisen har utövat under ett antal år, dels, påstår jag, av det sätt man har valt att arbeta på, alltså det man kallar för Sluta skjut-modellen. Den har visat sig väldigt framgångsrik.
Sluta skjut innebär ju att polisen och kommunen med jämna mellanrum tar in de mest kriminella individerna och ställer dem inför ett val: Om ni fortsätter med den kriminella verksamheten kommer vi att jaga er med samhällets alla till buds stående medel, men det finns en annan väg ni kan gå.
Vi har ett avhopparprogram som ni kan ansluta er till, och då står vi redo att hjälpa er. Vi kommer att hjälpa till, men det är inte kravlöst, utan det mesta jobbet måste ni göra själva som individer. Det där fungerar.
Vi har kraftigt ökat antalet som vill hoppa av, och mycket pekar på att en av de viktigaste insatser som vi nu gör när det gäller avhopparverksamheten är att vi rullar ut Sluta skjut-programmet till fler och fler kommuner, för då kommer vi att få ett bättre och mer strukturerat arbete. För övrigt ser vi att skjutningarna just i Malmö har minskat med nästan två tredjedelar sedan 2017, och det är ett tecken på att det faktiskt går att vända.
Staten ska göra sitt. Vi går in med mycket pengar till rättsväsendet nu, men kommunerna måste också göra sitt. Jag kommer inte att vika från den uppfattningen. Kommunsektorn gick under 2020 med ett överskott på 50 miljarder kronor. Stockholms kommun hade väl ett överskott på nästan 4 miljarder kronor.
Det är klart att man måste vara beredd att sätta av de resurser som behövs till förebyggande insatser, skola, fritidsverksamhet och socialtjänst men också till avhopparverksamhet för att hjälpa till i det här arbetet.