Anders Borg (M):
Jag får tacka interpellanten och ledamoten för de kloka inläggen. Vi har naturligtvis ett oerhört starkt intresse av att värna de offentliga finanserna. På sikt finns det väl en potentiell risk att man får effekter på skattebaserna som är allvarliga. Det är naturligtvis bekymmersamt om vi inte hittar andra vägar att kompensera för detta.
Samtidigt är det här lite av ett dilemma, därför att vi vill ju också ha en ökad etanolinblandning och en ökad konsumtion av etanol eftersom det minskar utsläppen av växthusgaser. Men det är oerhört viktigt att vi ser till att det här sker under ordnade former och att det på intet sätt leder till att vi får en negativ effekt på de offentliga finanserna.
Sedan finns det naturligtvis en del märkligheter i EU:s komplexa och svåröverblickbara regelverk. På det här området har vi till exempel en överkompensationsprincip som man kan tycka är märklig.
Om vi nu vill att Europas konsumenter ska använda sig av etanol framstår det som märkligt att man inte får tillföra subventioner, skattesänkningar eller annat som bidrar till detta, så att det blir billigare att använda etanol än bensin. Det är en princip som ur ekonomisk synvinkel framstår som lite märklig. Carl Hamilton har naturligtvis rätt i att det på det här området är lätt att se tydliga vinster med världshandel.
Det kan man ju normalt sett som ekonom alltid se, men här kan vi se tydliga miljövinster på ett område där vi alla är överens om att det är viktigt, där produktionen ofta kan ske i länder som har en mycket svag ekonomisk ställning. Det handlar om Brasilien. Jag har förstått att Pakistan håller på att bygga upp en produktionskapacitet och att en lång rad andra länder som är ekonomiskt utsatta här skulle få en ökad möjlighet att delta i världshandeln.
Vi har naturligtvis också egna intressen av att få en effektiv miljöpolitik. Naturligtvis delar jag Carl Hamiltons intresse av att få bättre underlag och bättre analys på de här områdena. Det är angeläget att vi verkligen, om vi menar allvar med att ta tag i klimatfrågorna och koldioxidutsläppen, kan se till att vi varje gång vi gör något vidtar de effektivaste åtgärderna.
Annars riskerar vi att hamna i en sits där vi i värsta fall får de värsta scenarierna i Sternrapporten uppfyllda. Då får vi ta på oss ansvaret för att vi har vidtagit ineffektiva åtgärder eller låtsats att det var miljön vi var intresserade av när det i realiteten handlade om något helt annat. Det är naturligtvis viktigt att vi får till stånd en omfattande sådan debatt.
Sedan kan jag ändå inte låta bli att, trots att det är mycket klokt i det Marie Engström säger, komma tillbaka till att om vi nu är överens om att det här är styrande och att skattebaser riskerar att få effekter på samhällsekonomin måste jag utifrån vår strategi för sysselsättning ändå ställa mig frågan varför detta inte skulle gälla för andra skatter, varför en skatt på arbete inte skulle motverka arbete eller en skatt på anställningar inte skulle motverka anställningar.
Det är klart att det här ger det grundläggande problemet, att skatter styr och åsamkar störningar i samhällsekonomin. Regeringen har därför som ambition att under ordnade former och under iakttagande av god offentlig hushållning sänka olika skatter. Men sedan är det nog ändå så att regeringens möjligheter att agera är kringskurna. Den förra regeringen hade två möjligheter. Den ena var att agera i EU för att även de här momssatserna skulle inkluderas i momsarbetet.
Den andra var att agera för att Sverige skulle få ta del av detta arbete. Den tidigare majoriteten har inte gjort något av detta. Nu har man under början av hösten stängt dörren till lågmomsförsöket. Det gjordes vid Ekofinmötet i oktober. Det går inte att ta upp den diskussionen med mindre än att vi har fått den här utvärderingen. Det var den tidigare majoriteten som så att säga stängde den möjligheten. Nu får vi vänta tills nästa diskussion kommer.
Jag vill därmed på intet sätt indikera att vi skulle vara klara över var vi ska landa i dag. Först måste vi titta på utvärderingen och sedan fortsätta diskussionerna utifrån Carl Hamiltons synpunkter på vad som är de mest effektiva miljöåtgärderna.