Stefan Attefall (KD):
Jag kan hålla med Amineh Kakabaveh om att vi har många barn som far illa i Sverige i dag av fattigdom och av dåliga boendeförhållanden. Vi har ett stort ansvar som politiker, både på kommunal och statlig nivå, att göra allt vi kan för att försöka motverka detta och hjälpa till. Det engagemanget tror jag är ganska likartat hos en vänsterpartist och en kristdemokrat, exempelvis.
Nästa fråga är då: Hur ser fakta ut? Ja, en del är bostadspolitiken. Vi har sedan ungefär 1993 byggt hälften så mycket som våra nordiska grannländer. Vi har i Sverige kroniskt underinvesterat i bostadssektorn. Under en följd av år som detta skedde var Amineh Kakabavehs parti med och styrde Sverige genom att delta i ett regeringsunderlag - en kapitalt misslyckad bostadspolitik. Det är den vi skördar frukterna av i dag.
Nästa sak att titta närmare på är hur exempelvis barnfattigdomen har utvecklats. Då vet vi att antalet fattiga barn har stadigt minskat över en längre tid men också under alliansregeringens tid. Men det är också sant att snittinkomsterna har stigit under alliansregeringens tid, så att skillnaden har ökat något de senaste åren mellan snittet och de som har det mindre bra ställt.
Vad beror det på i sin tur? Jo, det beror på att vi har haft en god utveckling av medianinkomsterna. Det har varit en positiv utveckling för det stora flertalet. Men de som framför allt har levt mycket på bidrag har halkat efter relativt sett, eftersom de har haft en svagare förstärkning av sin inkomst. Och vad beror det på? Jo, det beror bland annat på att bostadsbidraget har legat stilla sedan 1997. Vem styrde Sverige under senare delen av 90-talet och i början av 2000-talet?
Jo, Vänsterpartiet tillsammans med Socialdemokraterna. Nu höjer vi barndelen i bostadsbidraget rejält från nästa årsskifte. Vi har redan höjt flerbarnstillägget för att hjälpa flerbarnsfamiljer, inte minst ensamstående kvinnor med barn som har haft en svår utveckling. Vi har också haft en ambitiös politik på jobbområdet. Exempelvis har jobbskatteavdraget gett en undersköterska en extra månadslön.
Vad hade hänt med den extra månadslönen om Amineh Kakabaveh hade fått bestämma? Den hade inte funnits. Undersköterskan, kanske med två tre barn, hade haft en månadslön mindre per år om Amineh Kakabaveh hade fått bestämma. Hade det förbättrat situationen för en lågavlönad kvinna i vården exempelvis? Nej.
Man måste ha ett engagemang - och det uppskattar jag att Amineh Kakabaveh har - men också kunskap om fakta och en politik som leder till förbättringar och ger människor mer pengar i plånboken och större möjlighet att bosätta sig i en bostad. I dag mäter vi hur många barn som blir vräkta. Det gjorde man inte under den tid då Amineh Kakabaveh var med och styrde Sverige.
Vi ser att antalet vräkningar har minskat sedan 2006. Antalet barn som blir vräkta har minskat sedan vi började mäta i mitten av förra mandatperioden. Vi har en strategi mot hemlöshet, och vi jobbar aktivt med en generell bostadspolitik som skapar fler bostäder. Vi jobbar också för att försöka utnyttja befintligt bestånd på ett effektivare sätt. Vi sätter alla klutar till för att skapa en bostadsmarknad som fungerar bättre.
Det här är svåra frågor som tar lång tid, och det har vi respekt för. Facit fram till 2006 var negativt ur de allra flesta aspekter. Det var då Amineh Kakabaveh och Vänsterpartiet var med och styrde Sverige. Nu mäter vi, och vi jobbar aktivt med frågorna och för en politik som skapar fler jobb och bättre ekonomi för dessa människor. Vi har redan gjort reformer och kommer med ytterligare reformer vid årsskiftet.
Amineh Kakabaveh borde snarare instämma och vilja delta i att förstärka vår politik i stället för att försöka få det att framstå som att den inte finns.