Eva-Lena Jansson (S):
Jag tackar Nyamko Sabuni för svaret. Vi har haft den här debatten tidigare. Trots löften från näringslivet om att det inte behövs någon lag om kvotering till bolagsstyrelser, visar statistiken att män fortsätter att dominera. Utvecklingen sker i en extremt långsam takt. I Norge infördes 2004 en kvoteringslag för statliga bolag, medan de privata bolagen fick övergångsregler.
Från den 1 januari 2008 måste de norska bolagen uppfylla kravet på att andelen män ska variera med mellan 62 och 50 procent beroende på styrelsens storlek. Nästan alla bolag klarar att uppfylla kravet. Nu har börsrapporterna och rapporterna från bolagsstämmorna kommit. I Sverige har bland annat Skanska, Nordea, SEB, SSAB, Handelsbanken, Industrivärlden och Trelleborg ökat andelen män i sina styrelser.
Med det som utgångspunkt förekom, som Nyamko Sabuni har redovisat, herr talman, en debatt i medierna. Allt fler sade: Vi ser att det inte sker någonting. Jag uppfattade då att regeringens representant i de här frågorna, Nyamko Sabuni, uttryckte att hon kanske var på väg att byta fot. I svaret från Nyamko Sabuni står det: "Självklart är jag inte nöjd med detta resultat. Jag har i många sammanhang framfört att regeringen tycker att det är viktigt - - -".
Men vad är det då som gör att regeringen tvekar? Vad vi kan konstatera är att vi redan i dag har kvotering. Män kvoterar in andra män i styrelser. Gång på gång gör man det. Den bild som Gunvor G Ericson visade alldeles nyss visar andelen kvinnor i samhället, 50 procent.
Och vi ser att ju större inflytandet är som vd eller ordförande, desto färre kvinnor är det. Det blir som ett slags utslagseffekt. Det går inte att tolka det på något annat sätt än att män har kvoterats in, herr talman. Så tolkar i alla fall jag den bilden. Eftersom regeringen och riksdagen är överens om jämställdhetsmålen, att kvinnor och män ska ha lika makt och inflytande i samhället, borde det också förekomma på de här planen.
Herr talman! Regeringen har också varit tydlig med att man tror på att i alla fall privatpersoner måste ha piskor för att på något sätt få incitament. Jag tror mer på morötter, att man ska stimulera människor och visa dem tilltro. Just i fallet enskilda bolagsstyrelser tror jag att man måste vara stentuff.
Jag tror att det är lagstiftning som gäller, för när Margareta Winberg var jämställdhetsminister och var tydlig med att hon ville ha en lagstiftning på plats såg vi också en effekt. Så fort man tar bort det här kravet och bolagen inte reagerar och gör någonting åt det här försvinner pressen och vi ser att kvinnorna försvinner. Det står att regeringen satsar på kvinnors företagande med 100 miljoner kronor.
Ja, det kan vara ett led i arbetet, men jag ser det mer som en undanflykt, för det finns redan i dag kompetenta kvinnor. Det som är poängen med hela den här debatten är att vi ser att det finns kompetenta kvinnor som sitter här i Sveriges riksdag, i regeringen och i EU-parlamentet. Varför är det då så svårt att hitta de kompetenta kvinnorna till bolagsstyrelserna?
Jo, därför att man inte har ett intresse av att faktiskt leta. Herr talman! Jag fick i alla fall känslan, och jag tror att också Gunvor G Ericson fick den, att Nyamko Sabuni var på väg att byta fot och tyckte att detta med kvotering var någonting som regeringen kunde ta ställning till. Men jag upplever att det i svaret ibland finns ett ja-fokus och ibland ett regeringsfokus.
Frågan är: Vilken fot landar Nyamko Sabuni på?