Leni Björklund (S):
Allra först vill jag säga att hela vår regering har väldigt allvarliga ambitioner när det gäller miljöpolitiken och miljöområdet. Det är därför jag som försvarsminister har prioriterat att vi också ska ha förmåga, bättre än i dag, att kunna ta hand om stora oljeutsläpp ute till sjöss.
Det är därför jag har sett till att förstärkningar sker av Kustbevakningen, så att man kan upprusta sin flotta också med fartyg som kan hjälpa till med bogsering och i oljeräddningsarbetet och också flygplan. Jag tycker att ett investeringsprogram på 2,7 miljarder faktiskt är en markering av att vi tar de här frågorna på stort allvar, vare sig vi är miljöministrar eller försvarsministrar.
Men därtill har jag ett ansvar att se till att också verksamheten i land fungerar på vissa områden. Ett sådant har handlat om att vi i den här kammaren i riksdagen var helt överens om att den räddningstjänstlagstiftning vi hade behövde justeras och moderniseras.
Därför togs i bred enighet en lag om skydd mot olyckor fram. Den handlar egentligen om att vi ska kunna se till att kommunerna - det är trots allt där påslagen sker - ska ha en planering av sin räddningstjänst som utgår ifrån en riskanalys av vad som är farligt i respektive kommun.
Tidigare hade vi en lagstiftning som riktade sig bara till räddningstjänsten. Nu ska varje kommun i fullmäktige en gång per mandatperiod ta ett handlingsprogram som innefattar alla de risker som finns i kommunen, vare sig den handläggs av räddningstjänsten, miljökontoret, skolan eller barnomsorgen.
Detta är det nya, och det har vi varit helt överens om i riksdagen. Det är en ganska kraftig förändring, och då har vi tyckt att det har varit riktigt att Räddningsverket, som är en stödjande myndighet för kommunerna i det här viktiga jobbet, har prioriterat implementeringen.
Vi förstår nämligen att det inte räcker med att riksdagen fattar ett beslut och att regeringen ger ut anvisningar och regleringar i regleringsbrev, utan det tar ett tag innan det här implementeras. I november hade 80 % av kommunerna fått fram sina handlingsprogram, som de skulle ha tagit fram under 1985.
Jag tycker inte att det är dåligt, och jag har heller ingen närmare analys av vilka av kommunerna det är som har fallerat och vad det beror på. Det är därför vi har gett ett sådant uppföljningskrav i år till Räddningsverket att redovisa det. Det är en viktig del att tala om. För kustkommuner handlar det om att man ska titta på hur oljefrågorna påverkar dem.
Då är det nu miljökontoren som blir involverade, för här måste man samverka. Det har man inte behövt förut. Det är klart att om Riksrevisionen i en fråga vänder sig till miljökontoren så kan det också bli en begränsad syn på hur kommunen i sin helhet har tänkt lösa problemen.
Jag tycker att vi borde vara överens om att inte döma ut det kommunerna gör beträffande det här - jag tror att de också känner ett stort ansvar för att komma till rätta med detta, både som egen markägare och för att skydda folk i kommunen och rädda turistnäringen - så att man inte bara klämmer till med åtgärder utan att man faktiskt gör en noggrann beredning av förslaget.
Det är det som pågår i Regeringskansliet, bland annat med anledning av Riksrevisionens påpekande.