Finn Bengtsson (M):
Tack, Anders Hansson, för en mycket viktig interpellation, och tack, statsrådet Morgan Johansson för ett mycket bra svar, som Anders Hansson redan har kommenterat! Jag tycker i allt väsentligt att statsrådet visar på en ingång i den här viktiga frågeställningen som jag delar i princip helt. Jag tänkte därför använda mig av något som jag kan beteckna som konstruktiv opposition. Det bygger på den viktiga frågeställningen att se över narkotikaklassificeringssystemet.
Det är säkert något som statsrådet känner till, men jag tänkte för kammaren berätta lite grann om det som handlar om gruppklassificering. Nu talar vi om en tillfällig spice, sedan dyker det upp något annat, så är det ecstasy - det kommer hela tiden något nytt.
Problemet har varit att man har haft en mycket restriktiv narkotikaklassificeringslagstiftning i så motto att man har varit tvungen att definiera substansen nästan in i varje atom, för att den ska kunna klassificeras. Små förändringar som har marginell betydelse för den slutliga, kliniska effekten, alltså vad ruset innebär, ger likadan effekt fast man rör runt i molekylerna.
Man har försökt bygga en lagstiftning mer på skelettet av vissa substanser, som i stället skulle kunna klassificeras som en grupp. Problemet med detta är att det kan dra in en rad olika substanser som faktisk är lagliga, det vill säga läkemedel och annat. Hur ska man komma åt det problemet? I USA tog man ett intressant grepp 2012.
Där utgick man från att en viss grundstruktur som hade en viss farmakologisk verkan skulle vara det som kunde klassificera substanserna. Det var en juridisk innovation som utvecklades under 2012 i den federala narkotikalagstiftning som heter Controlled Substances Act för syntetiska cannabisliknande substanser.
Den byggde på effekten av vad cannabisliknande substanser gjorde på den så kallade CB1-receptorn, när den påverkar en särskild mottagarmolekyl i hjärnan där själva effekten uppstår. Detta har utretts i Sverige fram och tillbaka, men ingen utredning har ännu kommit fram till något enkelt sätt att lösa detta och därför köpt denna amerikanska lagstiftning, bland annat därför att man kanske till och med skulle få förbjuda alkohol och tobak, och det blir lite komplicerat.
Det är möjligt att vi kommer dit att vi förbjuder tobak. Men innan vi har kommit dit är det olyckligt att sådana substanser som vi använder, inte minst lagliga läkemedel, skulle kunna omfattas av detta. Jag tror att en lösning på problemet skulle kunna vara att man försökte ha en så kallade ingång av en verkansbaserad definition för narkotikaklassificering och i den lagstiftningen undantog de substanser som man anser inte ska falla på repet.
På det sättet skulle man kunna inkludera en rad substanser som i dag inte går att komma åt och samtidigt exkludera dem som vi faktiskt vill ha och acceptera under kontrollerade former. Detta borde gå att utvärdera. Som ett exempel på detta kan jag ta något som heter fentanyler, en grupp opiatliknande substanser. Det finns teoretiskt 1 400 substanser av fentanyler.
Av dem har 220 syntetiserats, och 30 har påträffats på den illegala marknaden, men bara 10 av dem har narkotikalagstiftningen ännu nått fram till att klassificera som narkotika. Det visar att vi är hjälplöst efter om vi inte tänker vidare. Jag skulle rekommendera statsrådet att kontakta en av mina kolleger, en narkotikaforskare som heter Johan Hartelius, som har satt sig in i detta och kan bidra mycket.
Han har redan bidragit till den här diskussionen i andra forum, dock ej i regeringen. Jag skulle önska att statsrådet övervägde detta.