KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva-Lena Jansson (S):
Vi har haft många interpellationsdebatter om statliga bolag med Maud Olofsson. Det Maud Olofsson har varit jättetydlig med är att hon ska ge tydliga riktlinjer till de statliga bolagen, men sedan inte peta i detaljer. Då kan man undra vad det är för tydliga riktlinjer som gör att ett statligt bolag trots den kritik det har mött köper den holländska energijätten Nuon med en energiproduktion som till 95 procent kommer från fossila bränslen.
Vad är det för tydliga riktlinjer? Bara en stund efter att de borgerliga partierna säger sig ha kommit överens om hur energin ska se ut i framtiden går Vattenfalls vd ut och säger: Nu bygger vi nya kärnkraftverk! Är det de tydliga riktlinjerna regeringen har gett? Det hänger ihop med svaret på Carina Adolfsson Elgestams interpellation till näringsministern.
Jag var på bolagsstämman som Vattenfall hade. Det var en ganska dramatisk tillställning. När vi har öppna bolagsstämmor i Sverige är det viktigt att människor respekterar det. Det var en lite kaosartad tillställning.
Det som var viktigt och som framgick där var att man tyckte att satsningarna ute i de andra länderna, där man nu skulle skaffa sig mer fossila bränslen, men också nya kärnkraftverk, var ett värdeskapande och en konsolidering - man går ihop och blir större. Så uppfattade jag det i alla fall när ägarrepresentanten Ola Alterå stod där. Då är det viktigt att det framgår även här i Sveriges riksdag vad regeringen har för avsikt med Vattenfall.
Jag är lika nyfiken som Carina Adolfsson Elgestam på vad man har för intentioner och vad man ska göra med bolaget. Det är viktigt att ha ett långsiktigt ägande. Det har vi pratat om. Det mår de statliga bolagen bäst av. Representanter från de olika regeringspartierna har stått här i Sveriges riksdag och sagt att det inte är något självändamål att äga Vattenfall och att man kan tänka sig att göra sig av med det.
Näringsministern sade i förra interpellationsdebatten, herr talman, att det är viktigt att se över alla statliga bolag. Man har en ständig genomgång för att se vilka som ska vara kvar och vilka som inte ska vara kvar. Det är klart att vi vill veta om man från regeringens sida redan nu har gjort den genomgången av Vattenfall. Finns det planer på att sälja Vattenfall vore det viktigt att få reda på det nu. Framför allt tror jag att det skulle vara en tydlig signal till väljarna om vad man har att ta ställning till.
Frågan är inte irrelevant att ställa till näringsministern. Det måste finnas ett intresse även från den här regeringen av att bekänna färg i de här frågorna.
Eva-Lena Jansson (S):
När Vattenfall gick ut och berättade att man ville köpa holländska Nuon, som har 95 procent i fossila bränslen, sade näringsminister Maud Olofsson: Förvärvet av holländska Nuon är ett naturligt steg i att skapa ett ännu större värde i Vattenfall. Det är mycket möjligt att det skapar ett större värde, men det skapar inte mer energismarta tillgångar. Det här handlade ju om fossila bränslen.
Då blir min fråga, jag ska hålla mig väldigt kort: Tycker näringsministern att det är att vara med och bidra till klimatomställningen att Vattenfall köper fler fossila anläggningar, att Vattenfall skapar fler kärnkraftverk? Är det en bra och hållbar energipolitik som minskar klimatpåverkan? Är det bra för miljön att köpa fler kärnkraftverk och införskaffa mer fossila bränslen? Det skulle jag vilja veta, herr talman.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag tackar för svaret. Jag kan hålla med Gunnar Andrén om att vårdnadsbidrag inte är bra. Det är bättre att barnen är i barnomsorg. Jag skulle vilja gå tillbaka till den interpellation som Luciano Astudillo har ställt därför att jag tycker att den är relevant om man tittar på historien. Det tysta samarbete som de borgerliga partierna hade 1991-1994 med det borgerliga partiet Ny demokrati väcker naturligtvis frågor.
Det är därför som flera av oss undrar hur ett framtida samarbete kan se ut om Sverigedemokraterna skulle komma in i riksdagen 2010. Det är ett högerparti som är främlingsfientligt, kvinnofientligt och fackföreningsfientligt. Det är klart att det där finns beröringspunkter med andra högerpartier ute i Europa. Det är ett parti som inte står bakom FN:s deklaration om mänskliga rättigheter.
Om man gjorde det skulle man inte kunna göra skillnad på människor utifrån etnisk bakgrund. Därför tycker jag att det är relevant att ställa den fråga som Luciano Astudillo ställer. Det är också relevant om man tittar på vår omvärld. I Danmark har Moderaternas systerparti Venstre ett samarbete med Dansk folkeparti.
Venstre är alltså systerparti till Moderaterna, och Dansk folkeparti är systerparti till Sverigedemokraterna. Då är det inte så konstigt att fundera på följande om man i olika sammanhang samarbetar: Hur kan det då komma sig att man från Venstre, som är systerparti till Moderaterna, kan tänka sig detta samarbete?
Det är därför som vi tycker att det är viktigt att man här i riksdagens talarstol talar om att vi aldrig kommer att kunna samarbeta med ett parti som inte står bakom FN:s deklaration om mänskliga rättigheter. Det är klart att vi väcker frågan. Vi har uppfattat att Moderaterna med sin regeringspolitik har ställt människor mot varandra i Sverige. Man har ställt dem som arbetar mot dem som är sjuka eller arbetslösa och säger att de som är sjuka eller arbetslösa hotar välfärden.
Därför måste man sänka deras ersättning, och därför ger man dem som arbetar skattesänkningar. Man har ställt arbetande mot pensionärer. Det är klart att det i ett sådant samhälle inte känns främmande att sedan börja ställa människor med olika etnicitet mot varandra. Det är därför som jag tycker att det är så viktigt att Luciano Astudillo får svar på sin interpellation i dag. Kan man tänka sig ett framtida samarbete?
1991-1994 var det faktiskt ett samarbete med Ny demokrati som gick till val på precis samma frågor som Sverigedemokraterna har lanserat och säger sig stå bakom. Det är klart att vi riksdagsledamöter som tycker att alla människors lika rätt och lika värde också ska gälla är intresserade. Fru talman! Jag insisterar i alla fall på att vi skulle kunna få ett svar på Luciano Astudillos berättigade fråga.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag noterar att Fredrik Reinfeldt väljer att inte kommentera det faktum att Venstre, Moderaternas systerparti i Danmark, har ett regeringssamarbete med Dansk folkeparti, som är systerparti till Sverigedemokraterna. Man går där till val och gör gemensam sak när det gäller hur man hanterar människor utifrån etnicitet och behandlar människor på olika sätt.
Därmed för man en politik som inte kan vara i linje med FN:s deklaration om mänskliga rättigheter. Jag har också poängterat att man vid flera tillfällen har sett den här politiken. Man ställer människor mot varandra, sjuka och arbetslösa mot dem som har arbete, och säger att de som är sjuka och arbetslösa hotar dem som har jobb, hotar deras framtida välfärd. I stället för att säga att vi ska försöka hjälpa dem att komma tillbaka sänker man deras ersättningar.
Det är viktigt att man talar om var man står. Tre borgerliga partier har tidigare samarbetat med Ny demokrati. Det är klart att det är bekymmersamt. Ny demokrati gick till val med samma typ av politik och samma typ av frågor som Sverigedemokraterna. Har man inte tagit avstånd har man inte varit tydlig. Med all respekt för att Fredrik Reinfeldt gärna vill lyfta ljuset mot oppositionspartierna vill jag betona att interpellationen är ställd till honom.
Det är han som blir svaret skyldig. Han säger inte nej till Sverigedemokraterna. Det är i alla fall så vi kan uppfatta det. Men det är jätteskönt att kunna säga att vi socialdemokrater har varit tydliga. Vi kommer aldrig att samarbeta med Sverigedemokraterna i Sveriges riksdag.
Eva-Lena Jansson (S):
Man får väl tacka Elisabeth Svantesson för att hon deltar i debatten eftersom arbetsmarknadsminister Littorin har tröttnat på den. För en vecka sedan sade Anders Borg att han av Maud Olofsson hade hört att Volvo har problem. Vad vi nu försöker göra är att uppmärksamma Sven Otto Littorin och övriga regeringen på att det är fler som har problem i Sverige. I går träffade jag en arbetsförmedlare.
Jag har besökt Arbetsförmedlingen inte bara i november; jag försöker ha kontinuerlig kontakt med dem i Örebro län. Hon sade: Vi har aldrig haft så få reella verktyg att använda som nu. Samtidigt pekar Elisabeth Svantesson på en positiv sak, nämligen att ungdomsarbetslösheten har sjunkit. Det stämmer, och det är jättebra.
Låt oss också uppmärksamma hur rekordmånga ungdomar som är inskrivna i jobbgarantin - alltså detta som kallas garanti men som inte är en garanti för jobb. Jag får höra en hel del om den passivitet ungdomar upplever i jobbgarantin. Jag har pratat med långtidsarbetslösa som nu är inskrivna i jobb- och aktivitetsgarantin och som inte vet vad som kommer att ske med dem när de blir utskrivna. De är jätteoroade.
När vi pratar om varsel riskerar vi att glömma dem som redan står utan jobb. Vad jag försöker säga nu är att jag tycker att Arbetsförmedlingens resurser måste satsas på dem, men det kommer andra, nya, som också behöver få satsningar, utbildningar och som behöver kunna stärkas för att gå vidare i jobb. Om inte de får satsningar kommer man att ta från någon annan. Det räcker inte med en budget som är utspelad sedan den 22 september.
Det har hänt så mycket att hälften skulle ha varit nog. Då behöver vi se att regeringen agerar. Vi har lagt fram ett jobbpaket som jag tycker är bra. Det är inte säkert att det heller är tillräckligt, men vi försöker visa att vi tar ansvar. Att då regeringen, som faktiskt regerar, inte tar ansvar är häpnadsväckande, herr talman!
Eva-Lena Jansson (S):
Tack för svaret, Maud Olofsson, även om jag inte är helt nöjd med det. Det förekommer dessutom felaktigheter i svaret. Bakgrunden till frågan är ett brev som är adresserat till näringsministern där Riksrevisionen tar upp frågan om den fortsatta granskningen. Man pekar på att den svenska staten inte kommer att ha bestämmande inflytande. Däremot redogör man för det faktum att den danska riksrevisionen kommer att behålla sin granskningsrätt.
Det är något som också understryks av de papper jag har här. De danska reglerna för riksrevisionen är väldigt tydliga. Jag har dem på danska, så jag ska inte ta dem här och nu. Det blir lite krångligt, eftersom jag inte är så bra på danskt uttal. Men jag hoppas att de kommer att tillsändas näringsministern efteråt. Min fråga var: Avser näringsministern att vidta några åtgärder?
Näringsministern svarar: Nej, det är nog riksdagen som genom lagen avgör gränsdragningen för Riksrevisionens granskningsrätt. Fru talman! Jag vill påminna näringsministern om att det finns en bolagsordning för Posten. Det är Maud Olofsson som ägarrepresentant som beslutar om den. Man kan från regeringen ändra bolagsordningen och se till att det ingår.
Min fråga till näringsministern gäller regeringens ansvar för att tillvarata svenska intressen vid förhandlingen. Det kan väl inte vara möjligt att man har avtalat bort det? Det måste finnas ett stort intresse från svenska staten och svenska medborgare att fortsatt kunna ha en insyn. Det var riksdagens majoritet som fattade beslut om den framtida funktionen.
Om nu Maud Olofsson inte kände till lagen som riksdagen fattade beslut om, vilka initiativ kommer hon i så fall att ta för att ändra lagen? Jag tycker att det är viktigt att vi får en tydlig ordning i de här frågorna. Regeringen kan inte bortse från det i samband med utförsäljningar av olika bolag, eller privatiseringar som det här kan bli. Nu vet vi inte ens om det blir någon fusion. Vi har inte sett vad som hänt där än.
Den svenska staten ska inte avsäga sig insynen. Vi har i dag ett minoritetsägande i Nordea. Riksrevisorerna säger att det inte heller där är tydligt i lagstiftningen huruvida man kan ha revisionen. Det är viktigt att regeringen tittar på frågan.
Maud Olofsson anger i svaret till mig att det är riksdagen som borde vara den som agerar. Statsministern har tidigare sagt att kvaliteten i lagstiftningsarbetet nås genom att regeringen lägger fram en proposition. Min fråga blir: Delar inte näringsministern statsministerns uppfattning i frågan?
Jag är som riksdagsledamot beredd att ta initiativ i näringsutskottet för att vi ska få en lagstiftning till stånd. Men som jag uppfattar det ligger fortfarande ansvaret på Maud Olofsson att bolagsordningen ändras. Min fråga blir: Är du beredd att göra förändringar i bolagsordningen för Posten så att Riksrevisionen också fortsättningsvis kan komma att granska svenska Posten?
Eva-Lena Jansson (S):
Jag fick inget svar. Det finns en bolagsordning för svenska Posten i dag. I samband med förhandlingar med danska staten om ett samgående, en fusion, mellan danska och svenska Posten kan man naturligtvis skriva in i bolagsordningen i det nya bolaget att svenska Riksrevisionen också fortsättningsvis har granskningsrätt.
Det är därför riksrevisorn har skrivit till näringsministern, inte till näringsutskottet. Näringsutskottet har fått detta brev för kännedom, precis som konstitutionsutskottet och finansutskottet. Det visar vilken vikt riksrevisorerna lägger på detta. Visserligen går brev ibland fel - det måste även jag erkänna - men det här är faktiskt adresserat till näringsministern.
Om ett brev från riksrevisorerna adresseras till näringsministern pekar de också på vem som har ansvaret i frågan.
Jag vill ha svar här och nu om Maud Olofsson är beredd att vidta förändringar i den bolagsordning som kommer att gälla för den danska och svenska Posten om och när en fusion blir möjlig och se till att inte avtala bort svenska intressen i samband med detta avtal och samgåendet.
Naturligtvis kan riksdagen ta initiativ till att ändra lagen, men jag har uppfattat att det är den sittande regeringen - som har suttit i två år - som anser att det är regeringen som lägger fram propositioner om nya lagar och förändringar och att det blir bäst kvalitet på så sätt.
Jag kan med full respekt säga att jag tror att vi skulle göra massor med lagar mycket bättre om vi socialdemokrater tillsammans med den övriga oppositionen fick majoritet för våra förslag till förändringar. Men jag inser att vi inte kommer att vinna så många av de omröstningarna. Därför vilar fortfarande ett stort ansvar på näringsministern och på den här regeringen att se till att riksrevisorerna får fortsatt granskningsmöjlighet.
Jag uppfattar, herr talman, att Maud Olofsson faktiskt avsäger sig den möjligheten. Kan det vara ansvarsfullt av näringsministern att göra så?
Eva-Lena Jansson (S):
Jag måste säga att det är häpnadsväckande. Vi har alltså en regering som inte vill styra de statliga bolagen, som inte är beredd att försvara och tillvarata svenska intressen vid en förhandling om ett kommande bolag, där man inom bolagsordningen ser till att den svenska riksrevisionen får samma rättigheter som den danska riksrevisionen har fått av danska regeringen och det danska parlamentet.
Det är väldigt märkligt. Jag vill också påpeka att riksrevisorerna säger att möjligheten att ha den fortsatta granskningsrätten är viktig därför att man vill granska om de angivna fördelarna med samgåendet uppnås i det kommande nya bolaget.
Det känns enligt mitt sätt att tolka näringsministerns svar som att hon är lite orolig över att Riksrevisionen ska få fortsätta att granska och hänvisa frågan till riksdagen när riksrevisorerna har gjort bedömningen att regeringen kan ändra själv i samband med avtalet och den bolagsordning som Maud Olofsson förfäktar just nu. Herr talman!
Jag skulle vilja fråga Maud Olofsson ytterligare en gång: Är du beredd att vidta de ändringar i bolagsordningen som behövs? Är du intresserad av att ta initiativ till att ändra lagen så att den fortsatta demokratiska insynen i Posten AB under och efter den föreslagna fusionen med posten i Danmark också blir möjlig genom riksrevisionernas verksamhet?
Eva-Lena Jansson (S):
Jag blev lite förvånad över statsrådets svar. Jag tror dessvärre inte, till skillnad från Patrik, att det kommer att bli ett bra år för statsrådet. Han har tidigare själv uttryckt att det kommer att bli ett skitår. Det kommer det definitivt att bli för dem som får känna av försämringen av arbetslöshetsförsäkringen som den borgerliga regeringen har genomfört. Först har regeringen alltså höjt avgiften.
Sedan tycker regeringen att de som anser att försäkringen är så usel ska ta en kompletterande försäkring för att kompensera sig mot den borgerliga regeringens försämringar. Vi pratar om generell välfärd. Det är därför vi tycker att minst 80 procent genom försäkringen ska få ut 80 procent. Det är det som ska vara en grundtrygghet.
Det är lika häpnadsväckande att Staffan Danielsson står här och ondgör sig över att Socialdemokraterna tycker att det är fel att den borgerliga regeringen har slängt ut 500 000 från a-kassan. Det är på grund av höjningen av avgiften som 500 000 har lämnat försäkringen, Staffan Danielsson. Det borde ni ta ansvar för.
Att i det här svaret hänvisa till kollektivavtal för att på annat sätt få rätt till kompletterande ersättning vid arbetslöshet betyder att de som har haft oturen att vara anställda hos en arbetsgivare utan kollektivavtal är därmed sämre försäkrade. Det vet vi, och det är därför vi slåss för att det ska finnas kollektivavtal på alla arbetsplatser. Men de ska också vara utlämnade till att deras fackföreningar har en extra försäkring.
Det är inte alla fackföreningar som har de här kompletterande försäkringarna. En hel del människor har valt att bara vara med i a-kassan därför att de inte anser sig ha råd att vara med i facket efter den borgerliga regeringens höjning av avgiften. Någonting som jag har funderat mycket på i svaret från arbetsmarknadsministern är det avslutande stycket, där man pekar på att det "sannolikt har bidragit till en lägre jämviktsarbetslöshet".
Då blir min fråga: På vilket sätt har det blivit bättre för de arbetslösa när de har fått lägre ersättning, och vad har det med lägre jämviktsarbetslöshet att göra?
Eva-Lena Jansson (S):
Enskild anslutning till a-kassan är fullt möjlig. Det trodde jag att Staffan Danielsson kände till. Man behöver inte vara med i facket för att vara med i a-kassan. Det är det som har hänt. En hel del har lämnat facket, men framför allt har väldigt många lämnat a-kassan. Just nu pågår också ett spel mellan a-kassorna. Den här regeringen har ju ansett att det ska vara dyrare att vara med i vissa a-kassor, så man kan välja att vara med i den billigaste om man vill.
Då får detta inte den påverkan på arbetslösheten som man trodde att detta skulle få. Det är befängt. Människor vill egentligen vara solidariska, men det man har gjort är att man har brutit upp den solidaritet som har funnits i a-kassan. Om Staffan Danielsson och regeringen nu tycker att det är så himla bra med de kompletterande tilläggsförsäkringarna, vad är det då för fel med att vara med i a-kassan från början och alltså ansluta sig enskilt till en vanlig försäkring?
Jag vet att man fick kritik när man försökte förbjuda tilläggsförsäkring till sjukförsäkringen och att man då skulle försöka att dra ned det här. Jag tycker att det är viktigt att vi har en a-kassa som omfattar fler och att nivån är rimlig. Väldigt många kommer att upptäcka, som jag sade i mitt första anförande, att detta kommer att bli ett skitår då man går ut i arbetslöshet.
Att då kritisera enskilda fackförbund för att de inte har tecknat tilläggsförsäkring tycker jag är oansvarigt. När man tillhör fackförbund där risken för arbetslöshet är stor är också kostnaden för tilläggsförsäkringen naturligtvis mycket större än om man fördelar risken på hela kollektivet. Det är det som är poängen med att alla är anslutna till en a-kassa där man fördelar risken via de a-kassor som finns.
Nu blir det dyrare att vara med i vissa a-kassor medan det blir billigare att vara med i andra. Jag tycker att det är en negativ utveckling.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag ska göra några förtydliganden. Under Ulrica Messings tid som minister under förra mandatperioden uttalade hon att en socialdemokratisk regering inte kommer att tillåta uranbrytning. Det var vi nöjda med. Det var ett uttalande som jag tror att även Centerpartiet välkomnade. Jag ska också göra ett förtydligande till Per Åsling. Socialdemokraterna har i sin budget 1 miljard kronor mer än regeringen för forskning och utveckling av förnybar energi.
Herr talman! I Sverige finns kanske västvärldens största uranfyndighet. Närke är landskapet med mest alunskiffer, som är rikt på uran. Det finns ett stort motstånd mot uranbrytning i Örebro län. Det bottnar i den historiska erfarenhet som finns i länet. I Kumla bröts skiffer fram till mitten av 60-talet i samband med uranutvinning. Verksamheten hade en stor miljöpåverkan.
Det är något som märks genom flera vattenfyllda skifferbrott i Kumla och framför allt genom den hundra meter höga askhög som innehåller rester från skifferutvinningen, den så kallade Kvarntorpshögen. För mig är det självklart att kommunernas inflytande behövs även när det gäller provborrning och prospektering.
När det gäller vetorätten vid uranbrytning har Bert Allard, professor i kemi vid Örebro universitet, sagt att man inte ska lita på den vetorätten på sikt. Det finns andra exempel där vetorätten har försvunnit. Med tanke på den argumentation som har framförts av framför allt Carl B Hamilton och Staffan Anger i dag borde fler än jag vara oroliga över den kommunala vetorättens vara i framtiden.
När Staffan Anger och Carl B Hamilton pratar om kärnkraft och hur viktigt det är för arbetstillfällen med urangruvor inser man att den kommunala vetorätten är ganska svag - i alla fall om de får fortsätta att regera. Till skillnad från centerpartisterna litar jag inte på att regeringen kommer att sätta miljön först. Man sade till exempel ja till gasledningen utanför Gotland trots att det borde ha skett en sträng miljöprövning.
Jag vill också påminna de borgerliga ledamöter som är kvar i kammaren om näringsminister Olofssons uttalande vid en tidigare debatt. Hon sade att det var klart att hon såg riskerna med uranbrytning. Det är inte för inte som hon under alla år har kämpat mot kärnkraften. Den kampen tog ju slut någon gång. Jag vet inte riktigt när, men det var väl när Fredrik Reinfeldt vann kampen.
Vi socialdemokrater anser att kärnkraften är en historisk parentes och att den ska avvecklas med förnuft. Det är därför vi också tycker att man inte ska bryta uran. Herr talman! Med detta vill jag yrka bifall till reservation 2. Därmed ställer jag mig också bakom motionerna, bland annat 2009/10:N242 av Sofia Larsen från Centerpartiet.
Eva-Lena Jansson (S):
Den som har gjort de tydligaste kopplingarna mellan uran och kärnkraft, Carl B Hamilton, är bland annat Maud Olofsson. För mig finns en tydlig koppling. Det finns en koppling mellan anrikat uran och vad som till exempel händer med kärnvapen. Vi gillar inte uran. Vi tycker inte att man ska ta upp det ur marken. Det är därför vi har ställt oss bakom bland annat socialdemokratiska, miljöpartistiska och centerpartistiska motioner.
Jag försökte peka på att det i vårt län finns ett stort motstånd mot att bryta uran. Vi är oroliga för miljöeffekterna. Det som hände på 60-talet var att man då inte kunde se konsekvenserna. Vi har lärt oss av historien. Det finns ett politiskt motstånd över blockgränserna - därav motionen från Sofia Larsen. Man vill också kunna säga nej till prospektering.
Där finns just nu inte möjligheten. Det är därför vi vill stärka inflytandet över både prospekterings- och provborrningsskedet. Därför har vi reserverat oss. Om Carl B Hamilton inte har några betänkligheter om varifrån han skaffar uranet till sina nya kärnkraftverk borde han, om han inte tycker att det är viktigt med uranbrytning i Sverige, kunna ställa sig bakom vår reservation. Men det har jag inte uppfattat att Carl B Hamilton vill göra.