KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Min fråga går till försvarsminister Peter Hultqvist och gäller avsiktsförklaringen om ett fördjupat militärt samarbete mellan Sverige, Finland och USA. Vänsterpartiet värnar den militära alliansfriheten, som vi anser har tjänat oss väl under lång tid. Utgångspunkten för Sveriges försvars- och säkerhetspolitik ska vara att värna vårt lands säkerhet. Det förutsätter en modern försvarsmakt som har förmåga att möta de olika hot som vårt land kan ställas inför och som även kan vara en fredsbevarande kraft i världen.
Det förutsätter att Sverige har en trovärdig militär alliansfrihet. I en tid som präglas av osäkerhet och militär upprustning borde Sverige stå upp för stabilitet och avspänning. Anser inte försvarsministern att avsiktsförklaringen med USA innebär ett ytterligare närmande till Nato och därmed ett avsteg från vår militära alliansfrihet och urholkar vår självständighet och vårt militära handlingsutrymme?
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Skogsbränderna har på ett brutalt sätt synliggjort konsekvenserna av klimatförändringarna. Jag tror att det har blivit tydligt för väldigt många människor runt om i landet. Jag tycker därför att det är skrämmande att flera av riksdagspartierna som deltar här i debatten inte verkar ta varningssignalerna om klimatförändringen på allvar. Sverigedemokraterna verkar helt sakna en politik på miljö- och klimatområdet. Jag är inte heller särskilt imponerad av de övriga borgerliga partiernas miljö och klimatpolitik.
Vi har ett gemensamt ansvar för vår gemensamma framtid, och ingen kommer undan det ansvaret. Vi måste kunna diskutera både hur vi rustar oss bättre för att bekämpa bränderna och hur vi förebygger att de uppstår. Ni har chansen att återkomma här i ytterligare inlägg och förklara hur ni ser på klimat- och miljöfrågan. Att hänvisa till en utbyggnad av kärnkraften, som vissa partier har gjort tidigare, är både kortsiktigt och riskabelt.
Kärnkraften är inte förnybar utan är beroende av uran som också kommer att ta slut. Miljöproblemen runt kärnkraften är stora såväl vid brytning och drift som vid slutförvar. Avfallet kan vara farligt i 100 000 år. Det måste helt enkelt till andra lösningar för att möta klimatförändringarna - lösningar som bygger på förnybar energi som sol, vind och vatten. Det går att göra om den politiska viljan finns, och det måste göras. Vi har inget val.
Nu pågår det viktiga eftersläcknings- och efterarbetet runt om i skogarna. Det är ett arbete som kommer att ta mycket lång tid. I det här arbetet har ett stort ansvar lagts på skogsägarna. Vänsterpartiet anser att vi bör utreda om ansvaret i stället borde ligga på myndighetsnivå.
När MSB deltar i katastrofarbetet bör inte skogsägarna behöva ta hela ansvaret för eftersläckningsarbetet. Vi behöver också stärka beredskapen på en rad områden som jag tidigare har berört. Men vi behöver också stärka räddningstjänsten runt om i landet. Det behövs betydligt fler brandmän, och det är bra att regeringen nu vill avsätta mer resurser till att utbilda brandmän.
Men brandmännen behöver också betydligt bättre och drägligare arbetsvillkor och högre löner. Vi behöver också se över hur vi kan förstärka deltidsbrandkårerna. Under en lång tid har det varit svårt att rekrytera till just deltidsbrandkårerna. Kommunerna skulle exempelvis kunna uppmuntra sina anställda att ingå i deltidsbrandkåren, och även större företag skulle kunna ta ett ansvar.
I dag finns det till och med företag som förbjuder sina anställda att vara med i deltidsbrandkåren. Kraven för att bli och villkoren för att vara deltidsbrandman behöver också ses över. Ytterligare ett perspektiv som lyfts fram av politiker i de drabbade kommunerna är att det inte finns någon nationell organisation för att ta hand om de psykosociala konsekvenser som kan följa efter en stor katastrof. Jag tycker att det är en viktig aspekt som vi bör ta till oss och titta vidare på.
Jag skulle också vilja ställa en fråga till justitie- och inrikesminister Morgan Johansson, och den är om han kan tänka sig att ge ett tydligare ansvar till en myndighet att samordna arbetet med klimatanpassningen.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Det är tyvärr sannolikt att vi får uppleva fler bränder och andra naturkatastrofer i framtiden, även om vi måste göra vårt bästa för att förhindra dem genom att snarast ställa om samhället i en långsiktigt hållbar riktning. Vi måste även vara bättre rustade nästa gång det brinner i våra skogar. Vi behöver bättre tillgång till flyg och helikoptrar för brandbekämpning från luften. Vi bör ge Försvarsmakten tydligare direktiv om att delta vid samhälleliga kriser och katastrofer.
Vi skulle kunna utbilda de värnpliktiga i brandbekämpning och annan katastrofbekämpning. Vi kan återuppta civilplikten för att ytterligare höja beredskapen och stärka hela civilförsvaret. Vi måste utbilda fler brandmän och stärka deltidsbrandkåren runt om i landet och se till att de som jobbar inom räddningstjänsten får bättre arbetsvillkor och högre löner. Framför allt måste vi ställa om samhället långsiktigt. Vänsterpartiet har lagt fram en rad konkreta förslag.
Vi vill ge ett tydligare uppdrag till en myndighet att samordna arbetet med klimatanpassning. Vi vill avsätta 150 miljoner extra till kommunerna för förebyggande arbete. Vi vill avsätta 300 miljoner årligen till länsstyrelserna för klimatanpassning. Vi vill satsa 1 miljard kronor årligen för stöd till kommuner och landsting och företag som vill klimatanpassa och minska sina utsläpp. Vi vill införa en grön investeringsbank.
Detta är bara några av alla de förslag som vi har lagt fram på det här området. Klimatförändringarna är här på riktigt, och vi måste snarast börja ställa om samhället så att det blir långsiktigt hållbart inom alla områden. Samtidigt måste vi rusta oss för att bättre kunna möta olika naturkatastrofer i framtiden. Det är ingen omöjlighet. Det finns fortfarande tid, och vi vet vad som behöver göras. Tack för debatten!
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Att delta i Försvarsberedningens arbete innebär många timmar av sammanträden, resor och intensiva diskussioner. Vi har nu lagt fram två rapporter, Motståndskraft och Värnkraft . Vänsterpartiet delar beredningens uppfattning på flera områden, men när det gäller några avgörande frågor har vi en avvikande mening.
Vi behöver ett modernt, starkt totalförsvar med ett starkare civilt försvar och ett modernt värnpliktsbaserat försvar med folklig förankring som kan bidra till att skapa ett robustare samhälle och möta de olika hot vi står inför: säkerhetspolitiska hot där vi måste inkludera cyberhot, terrorism, extremism och framför allt nya hot som uppkommit i klimatkrisens spår. Jag håller med om beredningens inriktning när det gäller det svenska försvaret.
Utöver att stärka värnplikten måste krigsförbanden utökas, och vi ser behovet av att skapa tre brigader och en halvbrigad. Det militära försvaret behöver mer resurser. Jag anser dock att de föreslagna 84 miljarderna är en för stor höjning under perioden och att utvecklingen av Försvarsmakten måste ske under en längre tidsperiod. Ett stärkt totalförsvar är nödvändigt för att upprätthålla trovärdigheten för vår militära alliansfrihet.
Även om vi anser att det är osannolikt att ett militärt angrepp skulle riktas mot Sverige som enskilt land måste vi självklart ha en beredskap. Vi ser att den säkerhetspolitiska situationen i Europa och globalt har förändrats och försämrats. Vi ser med oro på Rysslands upprustning, den folkrättsvidriga annekteringen av Krim och destabiliseringspolitiken i Ukraina. Vi ser också med oro på Natos upprustning och militariseringen av EU.
Det är en utveckling som innebär att Europa återigen befinner sig i en farlig rustningsspiral. Herr ålderspresident! Sverige måste göra sitt yttersta för att stoppa den här utvecklingen och främst inrikta sitt internationella arbete på att hitta fredliga lösningar som diplomati, mellanfolkligt utbyte och ett mer aktivt nedrustningsarbete, särskilt vad gäller kärnvapen.
För att ett sådant arbete ska bli verkningsfullt och trovärdigt måste vi stärka vår militära alliansfrihet. Jag håller inte med om Försvarsberedningens syn när det gäller samarbete med Nato. Den svenska militära alliansfriheten har bidragit till att generation efter generation har kunnat leva i fred i Sverige. Nato har kärnvapen som sin bärande doktrin och leds av en nation som har en mycket oberäknelig president i Donald Trump.
I och med en ökad närhet till Nato riskerar Sverige att i stället dras in i förödande krig och konflikter. Vänsterpartiet menar att en militärt alliansfri utrikespolitik är avgörande för Sveriges handlingsfrihet som en oberoende aktör i en tid då demokratiska rättigheter och mänskliga rättigheter kränks allt oftare.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Moderaterna valde att lämna Försvarsberedningen utan att skriva på slutrapporten med motiveringen att man inte fick några garantier angående finansieringen. Jag undrar, Hans Wallmark, hur Moderaterna tänker finansiera de stora ökningar till försvaret som ni vill genomföra när ni inte vill höja skatten utan sänka den för dem som tjänar allra mest. Var vill Moderaterna skära ned? Är det på skolan, på äldreomsorgen eller på sjukvården? Jag anser att skattebetalarna har rätt att få ett svar på denna fråga.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Låt mig vara tydlig med att Vänsterpartiet vill se ett stärkt totalförsvar. Det inkluderar både det militära och det civila försvaret - särskilt det civila. Vi vill därför gärna se en generell förstärkning av resurserna till just det civila försvaret. Jag delar beredningens uppfattning om vikten av att stärka civilförsvaret inom samhällets alla områden.
Det innebär bland annat tydligare ansvars- och ledningsförhållanden, stärkt befolkningsskydd, förbättrad sjukvård och informations- och cybersäkerhet samt ökad beredskap inom livsmedels- och energiförsörjning. Jag vill särskilt understryka betydelsen av frivilligorganisationerna men även försvaret. Särskilt hemvärnet har stor betydelse för att skydda det civila samhället i samband med kris och katastrofer. I dag utgörs ett av de allvarligaste hoten mot den globala säkerheten av klimatförändringarna.
Extrema väderhändelser som torka och översvämningar utgör direkta hot och är också orsaker till krig och konflikter. Ett annat exempel på klimatförändringarna är de bränder som förra året rasade i vårt eget land. Omfattande elavbrott, vattenbrist och dricksvattenproblem är också något vi måste förbereda oss på. Försvarsberedningen behöver därför i sin analys i ännu större utsträckning se de problem som klimatförändringarna och andra hot mot vår miljö utgör både globalt och lokalt.
Där försvarets intressen och samhällsintressen står emot varandra måste lösningar hittas genom kompromisser och samarbeten. Låt mig också säga något om återinförandet av värnplikten, något som Vänsterpartiet välkomnar, främst för att det stärker den folkliga förankringen och ytterst demokratin. Men jag vill också understryka vikten av ett mer aktivt arbete för ett jämställt försvar, där kvinnor får allt större utrymme inom försvarets alla delar.
Avslutningsvis vill jag rikta ett tack till Försvarsberedningens kansli under ledning av Tommy Åkesson och till beredningens ordförande Björn von Sydow. Jag vill också tacka samtliga ledamöter.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Jag är glad över att Daniel Bäckström delar min syn när det gäller vikten av att stärka det civila försvaret och totalförsvaret som helhet. När det gäller Ryssland ser vi med stor oro på landets upprustning, annekteringen av Krim och den destabiliseringspolitik man för i östra Ukraina. Men vi ser också med oro på Natos upprustning och även på EU:s militarisering.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Vi ser inte i nuläget att det finns något direkt militärt hot mot Sverige. Men vi ser också att det är viktigt att ha ett starkt försvar. Inte minst för att vår alliansfrihet ska bli trovärdig måste vi ha ett totalförsvar. Vi delar inriktningen när det gäller det militära försvaret: Vi måste gå mot tre och en halv brigad, stärka värnplikten och så vidare. Men vi menar att detta måste ske under en längre tidsperiod.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Vi ser, precis som jag sa, att vi behöver stärka totalförsvaret. Vi vill stärka det civila försvaret ytterligare; vi ger mer resurser till det. Vi vill inte nämna någon summa i nuläget därför att vi anser att detta är en fråga för fortsatta förhandlingar. Vi ser dock att de 84 miljarder som föreslås i beredningens rapport är en för hög summa för denna tidsperiod. Vi menar att förstärkningen av försvaret måste ske under en längre tidsperiod. Men vi delar inriktningen.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Liberalerna har tillsammans med M och KD i en avvikande mening i Motståndskraft skrivit att de anser att Nato är och förblir demokratiernas främsta försvar mot auktoritära och aggressiva krafter och att Sverige bör ansluta sig till Nato. Anser verkligen Allan Widman att Natomedlemsländerna - Turkiet, Ungern och Polen - tillhör demokratins främsta försvarare? Hur kan en kärnvapenallians som leds av Trump vara garanten för vår säkerhet?
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Tack, ministern, för den här debatten! Jag håller naturligtvis med om att det är domstolarna som ska besluta när det gäller asylrätten. Ministern säger också att den som behöver skydd ska få skydd. Det är mot den bakgrunden som jag blir upprörd och förvånad över att det tydligen brister i Migrationsverkets hantering av fallen från Inre Mongoliet, för det är tydligt att Migrationsverket inte har fått tillräckligt bra landinformation.
Detta är ändå något som man måste kunna diskutera och se till att myndigheten får en tillräckligt bra, grundläggande landinformation när det gäller de mänskliga rättigheterna i Kina och Inre Mongoliet i synnerhet.
Att skicka tillbaka en person till ett land där hen riskerar att avrättas, torteras eller utsättas för allvarliga kränkningar av sina mänskliga rättigheter strider ju mot FN-konventionen och Europakonventionens skrivningar om de mänskliga rättigheterna och mot asylrättens grundläggande principer. Jag anser att Sverige bör använda sig av försiktighetsprincipen i samband med utvisningar.
Här tror jag också att regeringen kan vara tydligare, för om det finns minsta risk för att en person kommer att fängslas, trakasseras eller förföljas på grund av sitt politiska engagemang bör personen inte utvisas. Jag hoppas att de brister som jag kan se finns inom Migrationsverket när det gäller information om Kina och Inre Mongoliet i synnerhet kommer att rättas till. Det är helt nödvändigt om vi menar allvar med att stå upp för de mänskliga rättigheterna och garantera en rättssäker asylprocess.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Jag tackar utrikesministern för svaret. Jag är väl medveten om att Sverige stått upp för Västsaharas sak under åren. Jag vet också att utrikesministern sedan gammalt har ett engagemang i frågan. Det är oerhört bra att Sverige som enda land röstade nej till fiskeavtalet. Men just därför måste Sverige anstränga sig ytterligare för att visa världen och framför allt västsaharierna att vi tar frågan på allra största allvar.
Regeringen skulle kunna börja med att fullfölja riksdagens beslut från 2012 och erkänna den västsahariska staten. Det skulle betyda mycket för västsaharierna och stärka deras position betydligt. FN har misslyckats med sitt uppdrag och har inte lyckats genomföra den överenskomna fredsplanen från 1991 trots att man har haft nästan 30 år på sig. Det är inte acceptabelt.
De som får betala priset för detta är alla de västsaharier som lever under ockupationen och dagligen utsätts för hat, hot, trakasserier och fängslanden. Det är de västsaharier som sedan 45 år sitter fast i flyktingläger i Saharas öken och som alltmer tappat tron på en annan framtid.
Sverige måste agera i FN och EU och genom sina bilaterala kontakter för att se till att fredsplanen som parterna har kommit överens om genomförs snarast så att folkomröstningen kommer till stånd. Sverige måste även kräva att FN-styrkan Minursos mandat utökas med att även omfatta övervakning av de mänskliga rättigheterna. Det finns ingen annan lösning än att gå tillbaka till den ursprungliga fredsplanen. Men det är bråttom, för att rädda liv och för att undvika att kriget utvidgas.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Tack, utrikesministern, för svaret! Det är utmärkt att ministern har diskuterat med Europarådets generalsekreterare eftersom det är Europarådets konvention vi pratar om. Istanbulkonventionen är den mest omfattande konventionen för kvinnors rättigheter som tagits fram, och den har ratificerats av näst intill samtliga länder i Europa. Konventionens styrka och potential ligger i att den innehåller bestämmelser och krav på åtgärder, lagstiftning och förebyggande arbete som en stat har ansvar att uppfylla.
I slutänden har konventionen som syfte att avskaffa alla former av diskriminering av kvinnor och att främja faktisk jämställdhet mellan kvinnor och män. Detta är fantastiskt. Nu ser vi tyvärr att jämställdheten går tillbaka i många länder, särskilt i länder där högernationalistiska regimer kommit till makten. Turkiets beslut att lämna konventionen får självklart oerhört negativa konsekvenser för kvinnor världen över, men särskilt för de turkiska kvinnorna.
Jag är djupt orolig för att det turkiska exemplet sprider sig till fler länder så att vi får se fler länder lämna denna viktiga konvention. Det är därför oerhört viktigt att Sverige och andra demokratiska länder fortsätter att stå upp för Istanbulkonventionen med full kraft, stärker arbetet med att försvara konventionen och förmår fler länder, inte färre, att ratificera den. Ordförandeskapet i OSSE är ett utmärkt tillfälle att intensifiera arbetet med Istanbulkonventionen och andra jämställdhetsfrågor.
Till de kämpande kvinnorna i Turkiet och till de partier och organisationer som oförtrutet fortsätter att försvara Istanbulkonventionen om att stoppa våld mot kvinnor i hemmet och i samhället och står upp för kvinnors rättigheter vill jag säga: Ni är inte ensamma. Vi är många som står bakom er. Tack för debatten!
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Jag håller verkligen med om vikten av att ge bistånd till flyktinglägren, som jag också har besökt vid ett flertal tillfällen. Jag kan vittna om hur beroende man är av hjälp och stöd utifrån och att stödet behöver ökas, för många lider av undernäring i dag i flyktinglägren, inte minst barn och kvinnor. Därför behöver mer göras. Jag kan också vittna om att det är en stor frustration över att ingenting händer i fredsprocessen.
Något som vi hela tiden fick höra var vikten av att Sverige erkänner den västsahariska staten, hur viktigt det skulle vara för att ingjuta nytt hopp om Västsaharas framtid. Men nu handlar ju interpellationen om de mänskliga rättigheterna i det ockuperade Västsahara. Sultana Kayha har blivit en symbol för den västsahariska frihetsrörelsens fredliga motstånd.
I över 500 dagar har hon och hennes familj suttit i husarrest, enbart på grund av hennes engagemang och arbete för mänskliga rättigheter och Västsaharas rätt till självständighet. Sultana Kayha och hennes familj är ett exempel bland många. Marocko utsätter ständigt den västsahariska civilbefolkningen för systematiska trakasserier, hot och förföljelse - något som kan pågå utan att FN-styrkan Minurso kan ingripa, eftersom de saknar mandat att övervaka de mänskliga rättigheterna.
Oberoende journalister är sällsynta. Jag vill uppmana utrikesministern att se till att Sverige intensifierar sitt arbete i EU, FN och i sina bilaterala kontakter för att den utlovade folkomröstningen om Västsaharas framtid ska komma till stånd.
I väntan på det bör ministern kalla upp den marockanska ambassadören i Sverige för att protestera tydligt mot de allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter som sker mot Sultana och andra aktivister i det ockuperade Västsahara.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
För första gången på årtionden ökar fattigdomen i världen. Bara under 2022 ökade antalet människor i extrem fattigdom till 719 miljoner, enligt Världsbanken. Det betyder att nästan var tionde person i världen lever i fattigdom. Det pågår just nu en hungerkatastrof i världen. Enligt FN lider 345 miljoner människor av akut undernäring. Det är en siffra som mer än fördubblats sedan 2019. Det är 46 miljoner barn som befinner sig på flykt.
Många lever under helt omänskliga förhållanden i flyktingläger under lång tid. Orsaken är en rad globala kriser: klimatkrisen, coronaepidemin och ett växande antal krig och konflikter. Sverigedemokraterna har tillsammans med regeringen kommit överens om att sänka biståndet. Ni vill egentligen sänka biståndet ännu mer. Ni ville halvera det från början.
Att sänka biståndet i en tid när globala kriser överlappar varandra och behoven är som allra störst är ett slag mot de människor som har det allra svårast i världen. Det visar tydligt vilken sorts parti Sverigedemokraterna är. I Tidöavtalet som regeringen förhandlade fram med Sverigedemokraterna slås fast att biståndet ska användas för att uppnå migrationspolitiska syften. Människor ska med andra ord tvingas tillbaka till varifrån de flytt.
Det är ett avsteg från själva grundprincipen för bistånd, som säger att biståndet ska gynna mottagaren och inte givaren. Jag undrar hur det ska gå till.
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Ledamoten Christiansson påstår att det svenska biståndet skulle vara undermåligt eller dåligt. Det stämmer faktiskt inte. Det är helt felaktigt. Svenskt bistånd får ofta toppbetyg globalt sett. Vi har ett bistånd som både är transparent och effektivt. Att påstå någonting annat är faktiskt inte sant. Sedan finns det alltid saker som kan bli bättre.
Men i det stora hela får det svenska biståndet toppbetyg. Nu vill man alltså förändra någonting som fungerar och har fungerat väldigt bra under lång tid. Utifrån biståndets målsättning ska biståndet utgå från mottagarens behov och perspektiv, inte från att gynna svenska intressen och svensk handel som ledamoten här gärna vill prata om. Det finns ett regelverk, GPEDC, där det talas om just biståndeffektiviteten.
Och de fyra principerna innebär lokalt ägarskap, fokus på resultat, inkluderande partnerskap och transparens och gemensamt ansvarstagande. Principerna bygger på decennier av erfarenhet av vad som är just ett effektivt bistånd. Tycker Sverigedemokraterna att vi ska avstå från dessa principer? Ska vi inte fortsätta att leva upp till dessa viktiga principer för biståndet?
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Jag vill börja med att tacka Tomas Eneroth för ett mycket bra anförande som jag håller med om till stora delar. Jag hade gärna sluppit den här repliken, men jag kan inte låta bli att fråga Tomas Eneroth varför Socialdemokraterna i sitt budgetförslag inte avsätter 1 procent av bni till det internationella biståndet.
I en tid när biståndet är viktigare än någonsin, när vi ser hur fattigdomen ökar mycket snabbt i världen, hungerkatastroferna är ett faktum och demokratin och jämställdheten går tillbaka avsätter Socialdemokraterna inte 1 procent till biståndet. Hur kan det komma sig? Socialdemokraterna har under decennier värnat och stått upp för enprocentsmålet, men tydligen inte längre. Jag blir därför både förvånad och besviken.
När ni hade regeringsmakten gjorde ni även stora avräkningar på biståndet för att använda till flyktingmottagande, vilket urholkade biståndet avsevärt. Och nu detta. I er skuggbudget frångår ni enprocentsmålet och avsätter endast 0,91 procent till bistånd. Varför står ni inte upp för enprocentsmålet i praktiken och avsätter de medel som krävs?
Lotta Johnsson Fornarve (V):
Tack för svaret, Tomas Eneroth! Jag hade gärna sett att den samlade oppositionen hade kunnat stå upp för enprocentsmålet i praktiken, här och nu, för det behövs. Visst hade det varit möjligt om den politiska viljan hade funnits. För oss i Vänsterpartiet är enprocentsmålet en självklarhet, och vi avsätter också 1 procent i vårt budgetförslag. Vi vill dessutom ha ett additionellt klimatbistånd.
Jag hörde att Tomas Eneroth pratade mycket om klimatförändringarna och vikten av stöd till klimatet. Jag undrar om Socialdemokraterna också skulle kunna tänka sig ett additionellt klimatbistånd i framtiden.
Jag hoppas verkligen att Socialdemokraterna så snart som möjligt kommer tillbaka till enprocentsmålet i praktiken, för det behövs i denna tid när vi ser hur gapet mellan bistånd och behov ökar.