Edward Riedl (M):
Ministerns svar är intressant. Det föranleder två frågor som jag skulle vilja att ministern på något sätt försöker besvara i sitt nästa inlägg. Den ena frågan är om de kriterier riksdagen har fastställt för statens ägande av bolag är bra. Den andra är om man bör följa de kriterier som riksdagen har satt upp. Är det en rimlig hållning?
Skälet till att jag ställer de här frågorna till ministern är givetvis den rapport som Riksrevisionen har tagit fram. Riksrevisionen jobbar ju med att på riksdagens uppdrag granska hur de statliga bolagen styrs. Det är väl rätt rimligt, herr talman, åtminstone enligt min uppfattning - om riksdagen har fastställt kriterier borde regeringen tycka att det är rimligt att förhålla sig till dem och även att de ska följas. Det ska bli intressant att höra hur ministern ser på detta.
De kriterier som ligger till grund har Riksrevisionen granskat, och man har kommit fram till att för åtta av de här bolagen kan man inte längre se något skäl till fortsatt statligt ägande. Dit räknas några av de bolag som jag har tagit upp. Något av dem tror jag kan vara okontroversiellt till och med för ministern, till exempel SAS. Bilprovningen och Apoteket lyfts upp.
Den ideologiska frågeställningen tycker jag absolut att man kan föra en diskussion om. Där skulle det också vara intressant, givet att jag är lite nyfiken på det, att höra hur näringsministern funderar. Tror ministern att staten är en bättre ägare än andra och borde finnas på fler marknader? Borde vi starta fler statliga bolag och vara ute och konkurrera?
Det som många andra, inte minst Stefan Fölster, lyfter fram är att staten historiskt sett inte är en bättre ägare utan tvärtom en sämre värdeskapare. Alla de pengar staten har i sina statliga bolag har över tid lett till ett minskat värdeskapande. Om man nu vill placera pengar från statens sida skulle det vara bättre att placera dem på andra ställen.
Men åter till det ideologiska, för det är klart att jag ska svara på ministerns frågeställning. Det finns många bolag som under historiens gång har hamnat i statens portfölj som jag tror är rätt okontroversiella. Man tänker att de nog kommer att finnas kvar där över tid. Det finns många sådana bolag. Jag tror att Anders Borg hade en debatt förra mandatperioden. Jag minns inte om det var nuvarande näringsministern som var interpellant då eller om det var någon annan från hans parti.
Då räknades det upp en hel del bolag där nog ingen i dag skulle säga att vi skulle ha ett statligt ägande. Men de finns nu i portföljen, och det finns inga tankar på att sälja dem. Det finns alltså ingen sådan agenda, men det finns inget egenvärde i att staten är en stor ägare i en massa bolag.
Frågan man kan ställa sig om SAS - låt oss resonera om ett enskilt bolag - är om det finns någon poäng med att staten äger ett flygbolag i den globaliserade värld vi lever i, där det finns privata företag som gör detta. Är staten den bästa av ägare? Som situationen har sett ut för SAS verkar det inte vara på det sättet. Det ska bli intressant att höra hur ministern ser på de frågorna.
Men min grundfrågeställning till ministern är som sagt denna, herr talman: Är riksdagens kriterier bra, enligt ministern? Och alldeles oavsett detta, är det kriterier man bör följa eller inte?