Christina Örnebjär (L):
Tack, statsrådet för svaret! Nej, vi kan inte förändra andra länders lagar. Vi kan inte förbjuda barnäktenskap i andra länders lagar, men vi kan välja hur vi förhåller sig till dem. För några år sedan var det ett ganska uppmärksammat fall i Sverige. Det var en italiensk pappa som slog sin son. De var här på semester. Från myndighetshåll var man väldigt tydlig om att i Sverige gäller svensk lag. Barnaga är inte tillåten, så mannen blev fälld för misshandel.
Detta svenska fall väckte frågan om barnaga i Italien. Ett forum för debatten var bland annat italienska Rädda Barnens sida på Facebook där man ställde frågan: Tror du att du kan uppfostra ett barn utan att använda slag och lindrig fysisk bestraffning? Det självklara svaret från de allra flesta var ja. Även frågan om en lagändring lyftes fram. På samma sätt är det viktigt med tydlighet från Sverige i den här frågan.
Barnäktenskap och tvångsäktenskap är aldrig tillåtna och kommer aldrig att sanktioneras av det svenska samhället. Det är en viktig och tydlig signal till andra länder. Lagen måste ju gälla lika för alla. Vi liberaler kräver att alla dispenser som bidrar till att upprätthålla barn- och tvångsäktenskap ingångna utomlands tas bort. Ekot avslöjade tidigare att flickor under 18 år - och några så unga som under 15 år - som har gifts bort i hemlandet registreras som gifta när de kommer till Sverige och placeras under samma tak som de män som de gifts bort med.
Vi är med rätta stolta över att vara världens fjärde mest jämställda land. Frågan är då hur detta kan tillåtas. Jag ska redovisa en kort bakgrund till att det ser ut som det gör i dag. Under 2015 gjordes 46 polisanmälningar som inte gick vidare till åtal. Åklagaren lade ned samtliga anmälningar om barn- och tvångsäktenskap. De lades ned i brist på bevis. Frågan är hur många offer som nu vågar gå till polisen och anmäla hedersförtryck när de vet att alla anmälningar från föregående år lades ned. Det är också en viktig signalfråga.
Politik är att visa en vilja och en riktning. Jag är glad över att statsrådet är så tydlig i sitt svar om att i Sverige gäller svensk lag, och att hon förutsätter att den följs. Nu har vi tyvärr sett att så inte är fallet. Jag skulle vilja att statsrådet ännu tydligare beskrev hur hon ska se till att socialtjänsten följer de lagar och regler som finns. Vi i Liberalerna vill se en haverikommission om barnäktenskap. Är statsrådet beredd att tillsätta en haverikommission?
Statsrådet avslutade sitt skriftliga svar med att hon och regeringen är beredda att vid behov överväga ytterligare åtgärder för att skydda alla flickor och pojkar i Sverige mot barnäktenskap. Vi har nu sett att behovet finns. Frågan är hur länge dessa flickor och pojkar ska vänta. Vi ser ju att det inte fungerar. Vad mer behövs? Lagstiftningen har uppenbarligen inte hängt med.
För mig är det självklart att en ny lagstiftning på det här området behövs. Utomlands ingångna barnäktenskap ska aldrig kunna erkännas i Sverige. Lagstiftningen stärktes 2014, men det är fortfarande möjligt - precis som statsrådet säger - för svenska myndigheter att erkänna barnäktenskap eller tvångsäktenskap som ingåtts utomlands, om det finns synnerliga skäl. Vi liberaler har föreslagit att lagen ska ändras så att den sista luckan täpps till.
Personer som hamnat i barnäktenskap och flyttat till Sverige får aldrig vara ett argument för svenska myndigheter att kompromissa om grundläggande principer om jämställdhet och individens okränkbarhet. Jag vill därför också fråga: Är statsrådet beredd att säkra barns rättigheter genom att verka för att de sista luckorna i förbudet mot barnäktenskap täpps till?