KBLab/rixvox huggingface dataset:
Berit Andnor (S):
Det är mycket möjligt att Mats Odell upplever det här på det sättet. Problemet är, Mats Odell, att den offentliga retoriken och det som uttalas här från talarstolen uppenbarligen inte går att återfinna i den verklighet som förekommer ute i departementen. Jag kan inte kalla det för någonting annat än passivitet och uppgivenhet inför den här sekretessfrågan.
I de uttalanden som Mats Odell har gjort och gör i denna kammare - många gånger i mycket högtravande ordalag - står han upp för offentlighetsprincipen. Men faktum kvarstår, Mats Odell!
Sedan vi hade den debatt där de här uttalandena gjordes har det funnits tecken på att den verklighet som hanteras ute på departementen inte följer det som Mats Odell här i kammaren står och säger. Det är det vi debatterar.
Före valrörelsen var ju det stora numret just kring öppenheten, transparensen, kring sökbarheten och förutsägbarheten i utnämningspolitiken. Det var ju det som var budskapet. Det är det vi diskuterar, Mats Odell, och det är de principerna som vi nu ska diskutera.
Jag kan inte dra någon annan slutsats än att Mats Odell med den passivitet som han nu uppvisar uppenbarligen inte tar särskilt hårt på problemet med offentlighetsprincipen. Han verkar i stället mest bry sig om att - som vi nyss hörde - kunna sätta ytterligare en pinne i statistiken över utannonserade tjänster. Min fråga kommer igen, Mats Odell!
Det räcker inte att producera färdiga pm, utan som ansvarig minister för den statliga utnämningspolitiken och för genomförandet av det ni sade i valrörelsen och som ni lovat väljarna handlar det också om att man kontrollerar, följer upp och utvärderar för att se att det man säger också ger resultat ute i verksamheten.
Har statsrådet verkligen försäkrat sig om att alla rekryteringar sker så som statsrådet säger och vill att de ska ske? Om statsrådet Odell inte har gjort detta faller hela retoriken platt till marken.
Om du, Mats Odell, har försäkrat dig om detta, då stämmer inte det skriftliga svar som jag har fått - ett mycket kortfattat svar. Med spänning kommer jag att lyssna till nästa inlägg.
Jag tycker, Mats Odell, att den här frågan förtjänar det största allvar därför att det handlar om den statliga utnämningspolitiken, om att - precis som Mats Odell säger - se till att få de allra bäst lämpade som chefer för våra myndigheter. Det duger inte att säga en sak och att retoriken sedan när den kommer i kontakt med praktiken faller platt till marken.
Det duger inte heller att ha parallella processer där man inte har ett helhetsgrepp när det gäller den statliga utnämningspolitiken. Fortfarande finns det inga svar om hur det i praktiken ser ut med rekryteringarna. Hur många har rekryterats via rekryteringsföretagen, och hur många har gått via offentlig annonsering?
Hur tror Mats Odell att man uppfattar det om man lämnar sin intresseanmälan i ett öppet förfarande och sedan får klart för sig att det inte duger? Det här ska skötas vid sidan om.
Berit Andnor (S):
Det var en djupt ohederlig kampanj som fördes av de borgerliga partierna, en djupt felaktig beskrivning av hur den statliga utnämningspolitiken fungerade. Det har också visat sig nu efteråt. Det ni nu gör, Mats Odell, är att på något sätt försöka förespegla den stora allmänheten att ni har en öppen process. Men det är inte sant.
Det är ett spel för gallerierna med dessa annonser därför att parallellt med detta använder ni er av rekryteringskonsulter. Det duger inte. Det fungerar inte tillräckligt bra. Det är i det ljuset man ska se de funderingar regeringen har när det handlar om att se över sekretesslagen. Man vill inte ha någon offentlighet. Man säger att man har en öppen process, men det är inte på det sättet.
Man har mörklagt hela ansökningsförfarandet genom att använda sig av dessa rekryteringskonsulter. Utmärkande för utnämningspolitiken efter valet är en ovilja från regeringen att fullt ut ta ansvar för att genomföra det som man tidigare kallade för nödvändigheter. I praktiken backar regeringen steg för steg från tidigare positioner.
Man överger de löften som man gav i valrörelsen. Det duger inte, Mats Odell, med att säga att ni har utfärdat riktlinjer för detta. Det handlar för dem som har ansvar att också ta ansvar för att detta genomförs. Det är en passivitet och en osäkerhet. Jag skulle närmast vilja beteckna det som ett haveri som kännetecknar regeringens utnämningspolitik.
Det vore bra om Mats Odell hade ett samlat förslag om hur utnämningspolitiken ska bedrivas, vilka kriterier som ska gälla, vilka tjänster som ska annonseras och också hur de här processerna ska gå till. Det är allvarligt att offentlighetsprincipen åsidosätts och att man kör med olika processer och inte har det helhetsgrepp som krävs.
Berit Andnor (S):
Vi ska återkomma till frågan om beredning: Detta är ju ett första steg i en mer omfattande granskning som utskottet gör där vi kommer att gå in i de enskilda ärendena. Jag ska inte föregripa den. Jag vill bara säga att frågan om brister i regeringens beredning av ärenden inte är någon ny sak, Margareta Cederfelt.
Det vi pratar om här just nu handlar om att man från Regeringskansliet själv har uppgivit att just när det gäller skattefrågor, som är ett resultat av budgetförhandlingar och som har aviserats i budgetpropositionen, har man förkortat remisstiden till mellan sju och tio dagar, och man har begränsat antalet remissinstanser. Detta är inte vilka frågor som helst.
Det är oerhört viktiga frågor med stora effekter både för enskilda, samhällsekonomin, företag och så vidare. Vår uppfattning är att det agerandet inte står i överensstämmelse med regeringsformen. Detta får bara tillgripas i undantagsfall. Att regeringen är en koalitionsregering är ju ingen förklaring.
Den borgerliga majoriteten nöjer sig med att skriva att man vill "framhålla vikten av god planering även i fråga om förslag på skatteområdet".
Jag tycker inte att detta kan beskrivas som något annat än som att konstitutionsutskottets borgerliga majoritet har en bristande förmåga att fullgöra sitt granskande uppdrag när man på nytt visar denna flathet mot den borgerliga regeringen, i stället för att beakta de tidigare uttalanden som man kan läsa sig till på s. 59-60.
Frågan till den borgerliga majoriteten är fortfarande: Ska inte regeringsformens beredningskrav och KU:s uttalande gälla oavsett regeringarnas sammansättning?
Berit Andnor (S):
Jag är inte förvånad över att Margareta Cederfelt inte delar oppositionens uppfattning i denna fråga. När det gäller beredningen av ärenden rent allmänt - vilket vi kommer tillbaka till under våren och också har diskuterat tidigare i denna kammare - finns det väldigt mycket synpunkter som gäller bristande beredning. Det är väldigt allvarligt.
Just när det gäller denna specifika fråga, remisstiden och begränsningen av antalet remissinstanser, nöjer sig den borgerliga majoriteten i utskottet med att säga, och jag upprepar det: Vi vill framhålla vikten av god planering även i fråga om förslag på skatteområdet. Det är det ni säger.
Det är ingenting annat, Margareta Cederfelt, än en ganska stor flathet som här redovisas. Jag vill hänvisa till vad konstitutionsutskottet tidigare uttalat i samband med att granskningar har genomförts av beredningen av ärenden. Det är att läsa innantill.
Det står mycket tydligt att just när det gäller skatteärenden är det oerhört viktigt att man i många fall använder sig av en lagrådsremiss. Det är vad utskottet uttalat. Min fråga till Margareta Cederfelt kvarstår: Är måttstocken olika för en socialdemokratisk regering och för en borgerlig regering?
Finns det andra krav att ställa när det gäller en socialdemokratisk regering än vad det gör när det gäller en borgerlig regering? Det som vi i oppositionen reagerade mot under förra årets granskning var att den borgerliga majoriteten ju har så olika måttstock.
Just i det här fallet tycker jag, Margareta Cederfelt, att den borgerliga majoriteten borde ha kunnat vara tydligare och ansluta sig till den slutsats som vi har kommit till i oppositionen.
Berit Andnor (S):
Ja, vi är helt överens, Ingvar Svensson, om att det finns möjlighet att tolka de här reglerna och att det också är regeringen som har möjlighet att göra det. Jag var väldigt tydlig med det. Jag är inte ute efter att vi exakt ska reglera detta.
Däremot när det gäller det som står i regeringsformen, den praxis som har utvecklats och som konstitutionsutskottet har varit med och skapat genom uttalanden har meningen varit, vad jag har läst mig till i alla fall, att beredningsarbetet ska vara omfattande.
Det innebär också att ett förenklat remissförfarande endast bör tillgripas i undantagsfall, till exempel i en hastigt uppkommen situation där det krävs ett snabbt agerande av regeringen. Om detta är vi helt överens.
Men det är ju inte det som det är frågan om här, utan det är skatteärenden som har aviserats i budgetpropositionen och som präglas av att vi har en regering som är en koalitionsregering. Det är min poäng. Det är budgetförhandlingarna som uppenbarligen pågår som innebär att det drar ut på tiden.
Det i sin tur innebär att det traditionella remissförfarandet inte kan genomföras. Det innebär att beslutsunderlaget som vi får till oss här i riksdagen inte har tillräcklig kvalitet. Det innebär i sin tur att de beslut som fattas i denna riksdag kanske måste rivas upp, eftersom det slarvas och hafsas över just i beredningsdelen. Det här är ju viktiga frågor.
Det rör skattefrågor, det rör enskilda personer, det rör hela samhällsekonomin, det rör företag. Det kan inte vara godtagbart, Ingvar Svensson, med en remisstid på sju till tio dagar. Jag tyckte nästan att Ingvar Svensson sade det. Ska inte Ingvar Svensson bestämma sig nu och ansluta sig till den reservation som vi från oppositionen har?
Berit Andnor (S):
Vad säger egentligen Ingvar Svensson? Vilken fot ska Ingvar Svensson stå på egentligen? Han säger att det inte är önskvärt. Jag tycker, som vi skriver i oppositionen, att det inte är godtagbart eller i överensstämmelse med syftet med beredningskravet i regeringsformen.
Syftet med att ha ett remissförfarande är att man ska skaffa sig ett så bra underlag som möjligt. Själva anledningen till att remisstiden blir så kort är att man har för långdragna budgetförhandlingar inom koalitionsregeringen.
Det är effekterna av att vi har en koalitionsregering som uppenbarligen har svårt att komma fram till beslut. Det är det som det handlar om. Tycker Ingvar Svensson att det är ett skäl som konstitutionsutskottet ska acceptera att man har svårt att komma överens om hur skattelagstiftningen ska se ut inom den borgerliga regeringen?
Ska jag tolka Ingvar Svensson så? Ja, men då är det nog godtagbart med sju till dagar och att man begränsar remissinstanserna. Ska jag tolka Ingvar Svensson på det sättet? Det kan väl knappast vara på det sättet? Det är där min lilla kommentar kommer in om skillnaden i måttstock från Ingvar Svenssons sida och den borgerliga majoriteten i övrigt. Vad är det egentligen som gäller?
Beror det på vilken regering som sitter vid makten för tillfället? Eller bör det inte vara så, Ingvar Svensson, att det som konstitutionsutskottet uttalar ska gälla oavsett hur sammansättningen i regeringen ser ut?
Berit Andnor (S):
Detta är häpnadsväckande uttalanden från Andreas Norlén. Jag hade faktiskt inte tänkt ta några repliker, eftersom vi hade den här debatten innan jul och dessutom återkommer när det gäller ett förslag från regeringen och den moderatledda majoriteten om att sekretessbelägga rekryteringsprocesserna och ansökningarna.
Det är ju så att retoriken som användes innan valet har visat sig inte tåla kontakten med verkligheten. Inte ett enda förslag för att reformera utnämningspolitiken har kommit från den moderatledda regeringen - inte ett enda förslag!
Andreas Norlén står här och påstår att det finns en öppenhet, en spårbarhet och en förutsägbarhet när det gäller utnämningspolitiken. Så är det ju inte.
Så är det inte. Det fungerar inte. Det är därför ni nu lägger fram ett förslag om att sekretessbelägga ansökningar och hela rekryteringsprocessen. Ni sätter offentlighetsprincipen ur spel. Jag kan konstatera att av den retorik som fanns innan valet finns ingenting kvar. Inte någonting. Borta är utskottsförhör.
Borta är alla andra förslag som fanns. Det finns ingenting, Andreas Norlén.
Berit Andnor (S):
Mycket har redan skett, säger Andreas Norlén, men det har ju inte skett något. Ni har ju inte lämnat några förslag. Däremot har den borgerliga regeringen ägnat sig åt att försöka skapa en fasad, en bild av att det skulle finnas någon form av större öppenhet. Så är det ju inte. Vi konstaterar när vi följer upp det här att det enda som har sagts från den borgerliga regeringens sida är att annonsering ska vara mer regel än undantag. På den punkten misslyckas ni, för så är det ju inte.
Det konstateras i den uppföljning som har gjorts att det är i 50 fall av de 116 där tillsättning har skett som det har skett en annonsering. Går vi in och tittar på hur det ser ut i de 50 fallen kan vi konstatera att det bara är i 33 det har lämnats in intresseanmälningar när tjänsten har tillsatts.
Går man bakom det också och försöker syna detta bakom den ordridå som sänks ned, bakom försöket att skapa en bild av att man gör någonting annat, visar det sig att det är saker och ting som har skett väldigt kort tid innan besluten har fattats, allt för att försöka skapa den här bilden. Borta är ju utskottsförhör. Var är de?
Utskotten skulle få möjlighet att fråga ut dem som skulle komma i fråga. Kommittéer skulle ha en möjlighet att föreslå personer som skulle vara lämpliga. Det var korruption och sättet att bedriva utnämningspolitik krävde stora reformer. Ni har inte kommit med någonting.
Jo, det kommer ett förslag, nämligen att sekretessbelägga hela rekryteringsprocessen så att svenska folket inte ska kunna se vem det är som har ansökt om de här tjänsterna. Det är det som är konkretionen, det som blev resultatet av det höga tonläget, retoriken inför valet 2006. Sekretessbeläggning, mörkläggning är det, Andreas Norlén, som ni måste ta ansvar för och kunna förklara. Varför?
Vad är det som har skett?
Berit Andnor (S):
Det blåser nya vindar, säger Andreas Norlén. Men hur kan det då komma sig att regeringen kommer hit med en skrivelse när det gäller utnämningspolitiken? Det finns inte ett enda förslag. Det finns inte någonting. Däremot finns det ett förslag som handlar om mörkläggning av hela rekryteringsprocessen. Jag tänker på det citat som Andreas Norlén läste upp ur skrivelsen om hur man skulle kunna gå in och värdera.
Ni ska ju sekretessbelägga hela rekryteringsprocessen. Hur ska man kunna göra den bedömningen om man inte kan ta del av vilka de sökande är? Det är väl inga nya vindar? Inte ett enda förslag har ni kommit med. Var är alla era vallöften? Ni gick till val på att reformera utnämningspolitiken, eller hur? Det var en väldigt viktig fråga.
Ni gjorde den till ett av de stora huvudnumren. Ni anklagade den socialdemokratiska regeringen för att vara korrupt. Det är mycket allvarliga anklagelser, Andreas Norlén. Ni presenterade en rapport om hur detta skulle reformeras. Ni skulle göra upp med korruptionen.
Ni skulle gå vägen från enpartistaten och från maktkorruptionen till något nytt. Vad kommer ni med? Ingenting. Vad är anledningen, Andreas Norlén, till att det saknas förslag när det gäller utskottsförhör till exempel? Vad är anledningen till att ni inte föreslår nomineringskommittéer?
Vad är anledningen till att ni vill mörklägga hela rekryteringsprocessen där regeringen ska få bestämma vad som ska vara offentligt? Ni vill inskränka offentlighetsprincipen. Vad gör ni av era vallöften, Andreas Norlén?
Berit Andnor (S):
Låt mig konstatera att jag inte fick ett enda svar på de frågor som jag ställde till Andreas Norlén. Mandatperiod efter mandatperiod, i valrörelsen och i de löften som lämnades av de borgerliga partierna har utnämningspolitiken varit en väldigt viktig fråga. Det är ni som har haft det höga tonläget, Andreas Norlén. Det är ni som gick till val på att reformera utnämningspolitiken.
Det var ni som anklagade den socialdemokratiska regeringen för att göra fel. Nu har ni chansen. Ni har suttit i fyra år. Vad kommer ni med? Jo, ni kommer med ett förslag om att mörklägga rekryteringsprocessen. Det är klart att man blir upprörd, och det är inte bara jag som blir upprörd. Jag utgår ifrån att alla de som trodde att ni skulle göra någonting är väldigt upprörda också. Det är ett hyckleri, Andreas Norlén.
Det är att bryta vallöften, och det är det som jag diskuterar. Det är det som vi granskar. Vad gör den här regeringen? Vad gör den moderatledda regeringen? Vad gör den borgerliga majoriteten i denna riksdag? Ni står inte för det ni gick till val på. Var är alla dessa förslag? Det finns inte ett enda förslag att diskutera i dag. Det är ynkligt. Det är bedrövligt.
Jag gick dessutom igenom att ni försöker måla upp en bild av att ni på något sätt har någon form av öppenhet och transparens i dag, som ni sedan ska förbyta i mörkläggning i och för sig. Det är inte sant. Det är det, Andreas Norlén, som den här debatten handlar om. Det var ni som gick till val på att reformera utnämningspolitiken. Det var ni som sade att ni skulle ha utskottsförhör.
Det var ni som sade att nu skulle det bli nomineringskommittéer. Det var ni som sade att nu skulle det minsann annonseras överallt och att det skulle vara helt öppet. Det blir ingenting av det hela mer än ändringar i sekretesslagen och inskränkningar av offentlighetsprincipen. Varför, Andreas Norlén?
Berit Andnor (S):
Jag har i en tidigare interpellationsdebatt med Maud Olofsson diskuterat situationen i Jämtlands län och Östersund. Jag kan konstatera att det svar som nu har lämnats till Hans Stenberg och Peter Hultqvist i stort sett är detsamma. Det är lite allmänt hållet. Bakgrunden till min diskussion var ungefär likadan. I samband med försvarsnedläggningen i Östersund beslutade och genomförde den dåvarande socialdemokratiska regeringen lokaliseringar av statlig verksamhet till Östersund.
Det var Folkhälsoinstitutet, det skedde förstärkningar för Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan, Sika, Statens institut för kommunikationsanalys, Nutek. Allt detta gjordes för att kompensera det bortfall av arbetstillfällen som nedläggningen av regementena innebar. Det gjorde också att vi kunde hantera situationen i Jämtlands län och Östersund på ett bra sätt.
Det var många som blev arbetslösa, men det skapades hopp, framtidstro och nya arbetstillfällen. Det som har skett sedan Maud Olofsson och den borgerliga regeringen tillträdde är att man aktivt har fattat beslut som innebär att statlig verksamhet som har utlokaliserats till Östersund flyttar tillbaka till Stockholm. Detta har inneburit att det har försvunnit statliga arbetstillfällen.
För detta har Maud Olofsson och den borgerliga regeringen ett ansvar. Det är ni som har ett ansvar för att man i en mycket svår situation när det gäller arbetslösheten i Jämtlands län tappar statliga arbetstillfällen. Man har lagt ned Arbetslivsinstitutet, förändrat Glesbygdsverket, tagit bort delar av Nutek och gjort förändringar när det gäller ITPS, det vill säga tagit bort arbetstillfällen från Östersund i Jämtlands län.
Just nu planeras flytten av länsrätten från Östersund. Länsstyrelsens sociala tillsyn försvinner. Sedan vi träffades senast, Maud Olofsson, kan jag berätta att Statens institut för kommunikationsanalys kommer att mer än halvera sin verksamhet i Östersund.
I går blev det klart att av drygt 30 arbetstillfällen i Östersund flyttar regeringen drygt hälften till Stockholm igen. Man hävdar - hör nu - att en sådan analysverksamhet måste finnas nära regeringen. Det är häpnadsväckande. Vi befinner oss faktiskt i året 2009.
Ska den sitta i knäet på Maud Olofsson? Är det vad som är meningen - sitta nära regeringen? Vad menar regeringen och Maud Olofsson med detta? Jag noterade också att svaret förutom den allmänna hållningen innehöll en rad floskler. Regeringen gör kraftfulla insatser för forskning och innovation, säger Maud Olofsson. Inte i Jämtlands län och i Västernorrlands län. Det är tvärtom. Mittuniversitetet går miste om resurser.
Satsningarna går inte till Mittuniversitetet, Maud Olofsson. De går till de traditionella lärosätena Lund, Stockholm, Göteborg och Uppsala. Det är där pengarna läggs. Har inte regeringen och Maud Olofsson ett regionalpolitiskt ansvar? Måste ni fatta beslut som innebär att ni aktivt motverkar en positiv utveckling i Jämtlands län?
Det är vad ni gör när ni flyttar statliga utlokaliserade arbetstillfällen från Jämtland till Stockholm. Det är en omvänd regionalpolitik. För detta har Maud Olofsson ett stort ansvar.
Berit Andnor (S):
Den fråga jag inte får svar på från Maud Olofsson är: Varför flyttar regeringen fungerande statlig verksamhet från Östersund till Stockholm? Dessutom har denna verksamhet flyttats till Östersund för att kompensera nedläggningen av regementena, bortfallet av statlig verksamhet.
Varför ska Sikaverksamheten finnas i Stockholm, Maud Olofsson? Är man bättre på att analysera verksamheten i Stockholm än man är i Östersund? När företrädare för Regeringskansliet motiverar flytten med att verksamheten måste sitta nära regeringen borde vi väl i alla fall få ett svar på hur regeringen har tänkt.
Varför ska den vara nära regeringen? Jag får inget svar på det. Är det så att man tycker att man analyserar en verksamhet mycket bättre i Stockholm måste man ju kunna tala om varför. Men det gör man inte, och jag väntar fortfarande på att Maud Olofsson förklarar detta. Maud Olofsson har faktiskt ett regionalpolitiskt ansvar.
Det kan låta märkligt för Maud Olofsson, men så är det ju. Varför ställer vi interpellationer? Det gör vi för att situationen är väldigt allvarlig. I Jämtlands län minskar befolkningen. Jobben försvinner. Jobben flyttas dessutom genom aktiva beslut av den borgerliga regeringen och Maud Olofsson. Arbetslösheten ökar dag för dag.
Situationen är mycket allvarlig. Då kan man väl ändå förvänta sig att regeringen inte direkt medverkar till och spär på den negativa utvecklingen utan försöker hålla fast vid det som vi socialdemokrater har byggt upp. Nej - det gör man icke. Har inte Maud Olofsson ett regionalpolitiskt ansvar?
Luciano Astudillo (S):
Jag vill tacka ministern för svaret. Mångfalden ger många möjligheter, och vi får som sagt inte fastna i bara problembeskrivningen av segregationen och utanförskapet. Jag kommer att ta med mig en del saker från det här samtalet. Det första är att IFS efter 2004 kommer att få stöd.
Jag kommer också att försöka kommunicera ut att så många som 80 % av dem som gått exportsäljarprogrammet efter sin praktikplats har ett arbete i de företag där de praktiserat, vilket är en mycket hög siffra om man jämför med all annan arbetsmarknadspolitisk utbildning.
Vi måste bli bättre på att ta vara på den utbildning och de erfarenheter som människor har med sig när de kommer till Sverige. Vi måste vara mycket mer kreativa när det gäller att ta vara på människors kunskaper, inte minst språkkunskaper. I dag pratar vi 150 olika språk i lilla Sverige.
I en internationaliserad och globaliserad värld är det en enorm resurs att kunna kommunicera med övriga världen på hela 150 olika språk. Jag ser också fram emot en ökad kontakt med näringslivet. Det gäller att verkligen uppmuntra och uppmana dem att ta vara på denna enorma resurs. Jag känner att där finns mycket att göra.
Det finns en vilja men en stor okunskap om hur man tar vara på de människor som kommit till vårt land med så mycket erfarenheter, utbildning och kunskap.