KBLab/rixvox huggingface dataset:
Joakim Sandell (S):
I sak låter det som att Johan Forsell och jag är överens. Jag tror inte att någon av oss här inne - varken du, Johan Forsell, jag eller någon annan här i kammaren - på något sätt försvarar att man engagerar sig i en terroristorganisation på något sätt. Dock är det ju så att vi har att förhålla oss till vad Lagrådet har konstaterat i detta fall.
Det är min förhoppning och din förhoppning att vi ska kunna komma vidare med detta. Jag hoppas att vi kan nå en samstämmighet i denna fråga precis som vi har gjort i tidigare överenskommelser som de 2015 och 2017. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi kan göra detta arbete tillsammans.
Joakim Sandell (S):
Om ledamoten Kihlström har följt med i medierna under de senaste dagarna har han kanske kunnat läsa mina kommentarer till detta. Jag tar å det bestämdaste avstånd från alla uttryck och åsikter som på något sätt kan tolkas som antisemitiska. Jag har också å partiorganisationens vägnar framfört en förbehållslös ursäkt till den judiska församlingen i Malmö.
För mig är det oerhört viktigt att alla människor, oavsett varifrån de kommer eller vilken religion de har, ska vara trygga på Malmös gator. Jag tycker dock att det är lite intressant att frågan kommer just från Kristdemokraterna.
Jag kan ju vända på frågan: Er utrikespolitiska talesperson har bjudit in företrädare för en organisation som heter My Truth, som uttrycker att man ska rensa Judeen och Samarien från araber. Hur ser du, Ingemar Kihlström, på det förtryck som drabbar palestinier i de ockuperade områdena?
Joakim Sandell (S):
Jag har ingen annan uppfattning än ledamoten Kihlström i den här frågan. Om ledamoten Kihlström hade bemödat sig med att lyssna på mitt första svar på frågan alternativt bemödat sig med att läsa det som står i DN, Sydsvenskan och Skånska Dagbladet i dag och det som sagts i Sveriges Radio P4 i dag hade han också fått svar på frågan han nu ställer.
Joakim Sandell (S):
Jag har en fråga till justitie- och migrationsminister Morgan Johansson, och jag inleder med att gratulera till det förnyade förtroendet som justitieminister. Jag noterade i regeringsförklaringen att regeringen har för avsikt att kriminalisera deltagande i terroristorganisationer. Under förra mandatperioden gav statsrådet justitierådet Stefan Johansson i uppdrag att titta på frågan.
Utan deltagare ingen terroristorganisation, konstaterar justitierådet. Och utan organisation en avsevärt mer begränsad förmåga att begå terroristbrott eller annan särskilt allvarlig brottslighet. Frågan till statsrådet är: Hur ser tidsplanen ut för att vi ska kunna kriminalisera deltagande i terroristorganisationer?
Joakim Sandell (S):
Anledningen till att regleringarna är annorlunda när det gäller innehav av vapen än innehav av frysta laxar är ju att syftet med produkterna skiljer sig åt. Och det är ju rimligt. Det var inte jag som i talarstolen gjorde jämförelsen mellan reglering av frysta laxar och regleringen av vapen. Det var Joar Forssell.
Jag tycker att frågan blir lite banal när ledamoten gör den typen av liknelser. Joar Forssell säger själv att det ska vara restriktiva lagar när det gäller vapen eftersom syftet med ett vapen är något helt annat än syftet med den frysta laxen.
Joakim Sandell (S):
Även min fråga går till statsrådet Shekarabi. Någons mamma, din sambo, mig - en olycka eller svår sjukdom kan drabba oss alla. Just därför slår vi socialdemokrater vakt om det starka samhället. Just därför måste våra gemensamma trygghetssystem fungera. Just nu hör många av sig till oss ledamöter med egna berättelser och erfarenheter av sjukförsäkringen.
För några fungerar det, men för tusentals slutar det med ett obegripligt avslag vid dag 180. I dagarna har det rapporterats om hur avslagen vid 180-dagarsgränsen ökat dramatiskt. Det är flera partier som både ser och vill göra något åt det minst sagt kantiga systemet. På andra sidan har vi Moderaterna, som vill lösa problemet i sjukförsäkringen med ytterligare karensdagar och besparingar på 7 miljarder kronor.
Min fråga är vad regeringen har gjort för att lösa denna situation.
Joakim Sandell (S):
Årligen genomför polisen trygghetsmätningar. Trenden i Malmö är att färre oroar sig över att utsättas för brott. Minskningen är liten när vi jämför med föregående år, men tittar vi över tid är den mer påtaglig. Faktum är att de tre senaste undersökningarna visar att andelen Malmöbor som utsätts för våld, stöld och skadegörelse ligger på de lägsta nivåerna sedan mätningarna startade. Skjutningarna har minskat, liksom sprängningarna.
För den utvecklingen har många anledning att vara stolta, dock inte nöjda. Det finns såklart en mängd förklaringar till att utvecklingen i Malmö går åt rätt håll, som till exempel kommunens arbete genom miljöförvaltningens Tryggare Malmö, Polismyndighetens arbete genom till exempel Operation Rimfrost, straffskärpningar som den för olaga vapeninnehav och civilsamhällets arbete i till exempel BID Sofielund. Det mest omtalade arbetet är kanske dock projektet Sluta skjut.
Min fråga efter att utvärderingen är klar är: Hur ämnar statsrådet Johansson verka för att det arbetssättet kan spridas till övriga landet?
Joakim Sandell (S):
Vi har i dag att debattera Riksrevisionens rapport om AP-fondernas hållbarhetsarbete, och jag vill inleda med att yrka bifall till utskottets förslag om att lägga skrivelsen till handlingarna. Oavsett vilken debatt vi har om AP-fonderna är det viktigt att påminna om vad deras uppdrag är, nämligen att förvalta fondmedlen så att de blir till största möjliga nytta för inkomstpensionssystemet. Förvaltningen ska ta sin utgångspunkt i pensionssystemets åtagande.
Uppdraget är reglerat i lag och utgör tillsammans med placeringsreglerna ramverket för AP-fondernas arbete. Ur placeringsreglerna kan man bland annat utläsa att fonderna är ålagda att ta hänsyn till miljö och etik i placeringsverksamheten utan att göra avkall på det övergripande målet om hög avkastning. Fonderna ska inte ha näringspolitiska eller ekonomiskpolitiska mål. Herr ålderspresident!
Riksrevisionens granskning omfattar samtliga sex AP-fonder utifrån deras respektive uppdrag. Sjätte och Sjunde APfonderna har ju andra uppdrag än Första-Fjärde AP-fonden, och alla har alltså granskats utifrån sina uppdrag. Den övergripande frågeställningen gällande alla fonder var om deras hållbarhetsarbete är ändamålsenligt.
Den övergripande slutsatsen i rapporten är att hållbarhetsarbetet är ändamålsenligt i samtliga AP-fonder givet deras uppdrag men att mer behöver göras för att främja riksdagens mål och intentioner om en hållbar utveckling liksom för att stärka uppföljningen. Riksrevisionen riktar därför rekommendationer såväl till AP-fonderna som till regeringen i rapporten.
Sammanlagt lämnas fem rekommendationer till AP-fonderna och tre till regeringen. Sammanfattningsvis kan det sägas att rekommendationerna för AP-fonderna främst handlar om att förtydliga målsättningar och rapportering. När det gäller rekommendationerna till regeringen handlar den första om att ta initiativ om ett hållbarhetsmål för Sjätte AP-fonden, vilket ju faktiskt klubbades i går i riksdagen.
De andra rekommendationerna handlar om att utveckla den årliga skrivelsen till riksdagen om AP-fondernas verksamhet och att det samlade resultatet av AP-fondernas hållbarhetsarbete bör redovisas tydligare. Avslutningsvis, herr ålderspresident: Den 26 april höll finansutskottet en öppen utfrågning om AP-fondernas placeringar med fokus på hållbarhet. Bland deltagarna fanns riksrevisor Helena Lindberg.
Hon konstaterade att både regeringen och AP-fonderna har tagit till sig Riksrevisionens rekommendationer och att Riksrevisionens uppfattning var att det nu pågår ett arbete med att implementera deras rekommendationer. Jag delar den uppfattningen.
Joakim Sandell (S):
Jag tackar ledamoten för frågorna. Jag kan inleda med att försöka svara på frågan när det gäller ordet förhoppningsvis. Det har väl inte undgått någon att Socialdemokraterna inte har egen majoritet här i kammaren. Men det är min förhoppning att vi kan samla en majoritet för liknande regler för Sjätte och Sjunde AP-fonden.
Det ligger ju ett förslag kopplat till Sjätte AP-fonden, och Pensionsgruppen tittar för tillfället på Sjunde AP-fonden. Vi får sedan se hur hanteringen går vidare. När det gäller investeringar i fossil energi kan det ibland vara lite komplicerat. Jag själv kommer från Malmö.
På andra sidan sundet finns ett bolag som är verksamt inom energisektorn, Ørsted. Det är ett bolag som tidigare hanterade de danska olje- och gastillgångarna, men man har nu bestämt sig för att avyttra dem och gå över till att producera förnybar energi.
Då är alltid frågan: Ska man vara med på den här utvecklingen som ägare eller ska man lämna den helt åt sidan? När det gäller balansgången mellan fossilt och icke-fossilt är det faktiskt också bra att man som ägare är med och driver på utvecklingen.
Att bara titta på innehavet i enskilda aktier kan ibland vilseleda när man ska se vilken väg de här företagen är på väg att ta. Om man hade varit aktieägare i till exempel Ørsted hade man ju fått vara med om en ordentlig resa, för marknaden har prioriterat företag som vänder utvecklingen.
Joakim Sandell (S):
Vi ledamöter kan vara trötta på lite olika saker. Ibland blir jag lite trött på partier som har en förmåga att måla upp allt i svart och vitt och göra det enkelt för sig och i sina motioner gå i helt olika riktningar. Sådant kan man enkelt göra i opposition. Vänsterpartiets motionsyrkanden går bland annat ut på att vi ska öka innehavet i onoterade bolag.
Onoterade bolag är ofta förknippade med högre risk och högre förvaltningskostnad, och ni berömmer att förvaltningskostnaderna har gått ned. Å andra sidan vill ni minska riskerna genom att ta bort de rörliga ersättningarna. Vänsterpartiet har ingen röd tråd i sitt motionerande kopplat till denna verksamhet, och så kan man som sagt bete sig när man sitter i opposition.
När det gäller Pensionsgruppens representativitet: Sist jag räknade företrädde de partier som sitter i Pensionsgruppen en överväldigande majoritet av Sveriges väljare. I min värld är Pensionsgruppen därför mer representativ än vad Vänsterpartiet är. Redovisning av AP-fondernas verk-samhet t.o.m. 2020
Joakim Sandell (S):
Tack, statsrådet, för svaret på frågan! Bakgrunden till interpellationen är Eons minst sagt kraftiga höjningar i Malmö och Burlöv, där man har aviserat höjningar på 13 procent för privathushåll och 20 procent för företagskunder under nästa år.
I dag fungerar det så att de som bor inom ett fjärrvärmeområde inte har möjlighet att välja mellan olika aktörer. Däremot har man, precis som statsrådet säger, möjlighet att välja mellan olika typer av källor.
Ett av alternativen är bergvärme, men det fungerar - om jag uttrycker mig lite försiktigt - inte så bra nere i Malmö och Burlöv. Det andra alternativet är att man går över till luft- och värmepump, till exempel. Men det skulle öka belastningen på elnätet, och där har vi bekanta problem nere i Skåne. Vi har alltså ett väldigt stort bekymmer.
Man kan i detta sammanhang säga att marknaden är en utmärkt tjänare men en usel herre. När det gäller systemet, som ändå är framtaget i dialog mellan kunder och branschen, tänker jag att ett par ruttna äpplen kan förstöra hela korgen, men två friska äpplen kan inte göra de ruttna friska.
På samma sätt som det är viktigt att vi har ett energisystem som inte bara fungerar när det är soligt och blåser, som statsrådet brukar säga, måste vi ha fjärrvärme och prissättning på den som funkar både när det är kris och när det inte är kris. Systemet med Prisdialogen har fungerat bra, men Eon är utslängda ur Prisdialogen för att de inte har levt upp till kraven.
När det gäller anmälningar är det, sett över en tidslinje, väldigt få sådana. Föregående år var det 2. I år är det 200, bara gällande Eon. Det finns alltså all anledning att titta närmare på en reglering, som den som finns i andra länder, till exempel Danmark.
Ett annat alternativ att titta på är att man gör som på elmarknaden - att man har en aktör som står för nätet men släpper in andra leverantörer. Jag tänkte fråga statsrådet om detta är något som regeringen ämnar titta på.
Joakim Sandell (S):
Tack, statsrådet, för svaret! Jag har också i en intervju i Sydsvenskan noterat att regeringen, som jag uppfattade det, också var öppen för att titta på en reglering av detta om det inte skulle ske någon förändring. Det tycker jag är bra. Den här frågan har också andra bottnar. Vi har ju oerhörda bekymmer med inflationen.
Oavsett vilket parti vi företräder vill vi göra vad vi kan för att trycka ned inflationen. Mycket fokus i den frågan har legat på att vi är inne i en avtalsrörelse, och man vädjar till arbetsmarknadens parter att hålla igen. Men frågan blir då hur näringslivet agerar i andra situationer.
Eon hade enligt ett underlag som jag har fått en vinstmarginal på 18 procent på fjärrvärmen under 2022. Med den höjning som nu aviserats kommer man under 2023 att ha en vinstmarginal på 21-21,7 procent.
Dessutom har man inför 2024 flaggat för ytterligare höjningar, eller rättare sagt för ett spann mellan minus 5 och plus 20 procent. Övriga aktörer har flaggat för ett spann mellan minus 2 och plus 8.
Skulle man höja lika mycket igen talar vi om vinstmarginaler på uppemot 25-26 procent, alltså att var fjärde krona går tillbaka till ägarna.
De som bor i Malmö och Burlöv och nu går in i en avtalsrörelse och får höra att de ska hålla igen kan ju inte tycka att det är rimligt att man i ett naturligt monopol låter var fjärde krona gå ned i ägarnas fickor.
För det enskilda hushållet - nu pratar vi om hyresgäster i allmännyttan - handlar det om 1 400 kronor i ökade kostnader bara för fjärrvärme. Fastighetsägarna Syd säger 2 procent. Sedan är det andra kostnader som har ökat under de här åren, inte minst räntor och liknande.
Det blir också lite så när man ser till skillnaden mellan privatkunder och företagskunder, för vilka är sedan kunder hos företagen? Jo, det är ju de som bor i hyresrätter. Man kan göra en jämförelse när det gäller socioekonomisk tillhörighet mellan dem som äger sitt boende och dem som inte gör det.
Samtidigt säger näringslivsföreträdare att de som tjänar minst måste få det sämre innan de får det bättre; det är deras ingång i avtalsrörelsen. Detta får mig att undra. Näringslivet måste ju också ta sitt ansvar för den situation som vi befinner oss i just nu. Här verkar det, så att säga, vara ett ruttet äpple i äppelkorgen.
Joakim Sandell (S):
Tack, statsrådet, för svaret och diskussionen! Jag har bara en vädjan om att statsrådet ska ta med sig detta. Det finns ju lite olika sätt att gå vidare och lite olika förslag på lösningar beroende på vem man pratar med. Men oavsett vem jag har pratat med nere i Malmö är alla rörande överens om att något måste göras, för rådande modell fungerar inte.
Vi har det danska systemet med en prisreglering, som kanske ligger mig nära hjärtat.
När jag pratar med fastighetsägarna är de kanske inte riktigt lika pigga på regleringar rent generellt, men de framhåller att dagens modell med 80 olika prissättningssystem är ogörligt och inte transparent och att man skulle kunna titta på möjligheter att skära ned det till en handfull modeller i stället.
Det är alternativ som finns, tillsammans med att man öppnar ledningarna för andra leverantörer av fjärrvärme.
Det finns alltså olika verktygslådor för att komma framåt i denna fråga, och jag hoppas att regeringen tar detta på största allvar och också presenterar förslag på hur vi kan komma till rätta med det.
Både allmännyttan i Malmö, MKB, och Fastighetsägarna Syd har anmält Eon till Konkurrensverket utifrån att de menar att man missbrukar sitt naturliga monopol. Det ska bli intressant att se hur det går.
Joakim Sandell (S):
Jag tänkte knyta an till min kollegas förtjänstfulla redogörelse för Ingrids skenande räkningar.
Socialdemokraterna presenterade ett förslag i finansutskottet som visserligen inte skulle ha löst Ingrids problem långsiktigt, men kortsiktigt - och i en sådan här situation är det viktigt med både kortsiktiga och långsiktiga lösningar.
Många med höga gasräkningar har nämligen inte problem med soliditeten utan med likviditeten. Här skulle en el- och gasräkningsakut kunna hjälpa. Detta har dessutom blivit ännu mer akut i och med att det elstöd som ska börja betalas ut den 20 februari egentligen inte är ett elstöd utan ett energislagsstöd, för gasen är utelämnad.
Ingrid och andra konsumenter i Skåne som har problem med likviditet men inte soliditet har nu inget annat val än att göra sig av med tillgångar, men att göra sig av med tillgångar när man är tvingad till det för att betala räkningar är sällan en god ekonomisk idé.
Varför sa ni nej till den hjälp som faktiskt fanns att få för Ingrid, nämligen el- och gasräkningsakuten?
Joakim Sandell (S):
När jag lyssnade på statsrådets svar på våra frågor kom jag att tänka på ett inlägg i partiledardebatten senast: "Jag tror inte att någon som lyssnar på dagens debatt är speciellt betjänt av ett blame game. Vi har nog med politiker som skyller sina misstag på andra och inte själva vill ta ansvar."
Svaret på interpellationen inleds dock med just detta, ett blame game. Ingrid och andra gaskunder i Skåne är inte betjänta av detta blame game utan har rätt att kräva svar av regeringen om varför det inte är möjligt att inrätta ett kortsiktigt stöd likt en el- och gasprisakut för gaskunder som Ingrid.
Jag hörde inget svar på den frågan i statsrådets inlägg, så jag får väl lov att ställa den igen.
Jonny Cato Hansson (C):
Det var många som reagerade på Rasmus Lings artikel i Aftonbladet tidigare i dag. Jag reagerade eftersom jag tycker att Miljöpartiet inte kan skilja på legala och illegala vapen. Vi har också hört en rad olika exempel här i kammaren där man återigen blandar ihop äpplen och päron.
Miljöpartiet och Rasmus Ling skriver också i artikeln att landets vapenägare i form av jägare och sportskyttar är nöjda med dagens vapenlagstiftning. Jag undrar vad Miljöpartiet grundar det på. Kollar man på Rasmus Lings Twitter för bara en stund sedan känns det inte riktigt som att jägare och sportskyttar runt om i landet delar den bilden.
Vapendirektivet har också skapat väldigt mycket oro. Faktum är att ni hade velat gå fram med den lagrådsremiss som regeringen presenterat om det hade funnits en majoritet för det här i kammaren. Tack och lov finns det inte det. Varken jägare eller sportskyttar är nöjda med den produkt som ni tidigare presenterat. Ni säger att jägare och sportskyttar är nöjda med dagens vapenlagstiftning.
Jag undrar helt enkelt: Vad grundar Miljöpartiet detta påstående på?
Jonny Cato Hansson (C):
Jag hoppas att alla här inne vill ha en reglerad och stark vapenlagstiftning, men det har inget med de förslag som ligger på bordet att göra. Det är där vi skiljer oss åt. Det handlar inte om att vi vill se till att fler vapen blir tillgängliga för gängkriminaliteten. Där är vi helt överens, och det är jättebra. Men de förslag som ligger på riksdagens bord och som ska voteras i morgon kommer inte heller att innebära detta.
Jag är helt övertygad om att många av de 600 000 vapenägarna vill se vissa förändringar. Jag är själv inte vapenägare och har aldrig gått någon kurs för att få vapenlicens eller så, men jag kan lyssna på mina vänner som studerar på Ultuna när de beskriver den problematik som de har. Jag är övertygad om att det finns många vapenägare runt om i landet som skulle vilja se en förändrad vapenlagstiftning för att deras byråkrati och administration ska minska.
Jag har en enkel och rak fråga till Rasmus Ling: Hur kommer det att påverka brottsligheten att legala och skötsamma vapenägare får ha sju vapen i stället för fem i sin vapengarderob?
Jonny Cato Hansson (C):
Jag har en fråga till kulturminister Amanda Lind. Fotboll är landets största publiksport. Den engagerar i hela landet och i alla åldrar. Förra sommaren skapade herrlandslaget fotbollsfeber, denna sommar är det damlandslagets tur. Olagliga företeelser ska bekämpas oavsett var och i vilket sammanhang de förekommer. Något som dock inte ska bekämpas är publiken, supporterkulturen och engagemanget för laget man älskar.
Polisen har utan någon som helst dialog med fotbollsförbunden, föreningarna och supportrarna aviserat bland annat matcher utan publik som en påtänkt åtgärd. Detta riskerar att skada elitfotbollen och därmed också breddfotbollen som spelar en viktig roll i vårt samhälle, inte minst för våra barn och unga. Vi ska ha trygga fotbollsmatcher med fantastisk stämning. Det skapar vi tillsammans mellan föreningar, polisen och supportrar.
Min fråga är vad kulturministern anser om utvecklingen, som riskerar att skada såväl bredd som elitfotbollen.
Jonny Cato Hansson (C):
Jag tackar för svaret. Vi kan dock konstatera att så inte är fallet. Varken supporterföreningar, fotbollsföreningar, Svensk Elitfotboll eller Svenska Fotbollförbundet får vara med i denna dialog. Detta sker numera mellan Riksidrottsförbundet och polisen, vilket är något som har kritiserats väldigt mycket. Min fråga är helt enkelt om regeringen anser att man behöver vidta några åtgärder för att stimulera den folkrörelse som bredd- och elitfotboll är.
Jonny Cato Hansson (C):
Inledningsvis vill jag tacka Moderaterna, som har tagit initiativ till denna oerhört viktiga och angelägna debatt. Sverige är ett fantastiskt land med stora utmaningar, som vi brukar kalla det. Men vi måste också erkänna att vi står inför faktiska och stora problem. Den organiserade brottsligheten och gängkriminaliteten är ett faktiskt problem här och nu.
Vi har nått en punkt där man tyvärr inte längre blir förvånad över att läsa om nya skjutningar, dödsskjutningar, sprängdåd med mera. Det är allvar nu. Låt oss erkänna: På sikt är 10 000 fler poliser en väldigt bra och viktig satsning, men det krävs snabba åtgärder här och nu. Den organiserade brottsligheten och gängkriminaliteten har blivit allt grövre.
Detta har de senaste åren tagit sig yttringar i form av sprängningen av polishuset i min egen hemstad Helsingborg, återkommande dödsskjutningar runt om i landet - inte minst i Malmö, Göteborg och Stockholm - och nu senast sprängningen av ett lägenhetshus i Linköping. Det har inträffat många fullständigt oacceptabla händelser på den senaste tiden, men låt oss vara ärliga: Det är en händelseutveckling som har pågått i flera år.
Detta är en händelseutveckling som oroar många och som bidrar till en ökad upplevd otrygghet. Detta kommer att kräva satsningar, och 10 000 fler polisanställda, som vi och regeringen är överens om, är mycket bra och ett steg i rätt riktning. Men det är också viktigt att vi satsar på hela rättskedjan och hela rättsväsendet i form av Tullverket, Säpo, Åklagarmyndigheten och domstolsväsendet.
Inte minst gäller detta de akuta behov som vi ser i kriminalvården. Fru talman! Under detta riksdagsår har riksdagen fattat väldigt många kloka beslut om tillkännagivanden på rättsområdet. Det handlar, för att nämna några exempel, om allt från kronvittnen till att riksdagen så sent som i onsdags fattade beslut om skärpta straff för vapenbrott och vapensmuggling samt om en egen brottsrubricering för vapensmuggling.
Jag ska inte säga att riksdagen har gjort sitt. Centerpartiet hade såklart gärna velat se fler kloka beslut, exempelvis om ökat ansvar för brottsförebyggande arbete i kommunerna, omhändertagande av ungdomar som behöver förflyttas från skadliga miljöer samt större befogenheter för Tullverket.
Men just nu ligger bollen hos regeringen när det gäller att snabbt och bra tillmötesgå de tillkännagivanden som riksdagen har fattat beslut om. Fru talman! Gängkriminalitet och organiserad brottslighet är ett problem här och nu. Det är ett problem som inte har någon snabb och enkel lösning, men det är ett problem som kräver handlingskraft från regeringen.