Helena Bonnier (M):
Jag tackar ministern för svaret, som jag tagit del av med stort intresse. Det är onekligen positiva siffror som nu kommer från Arbetsförmedlingen. Fler personer har fått sysselsättning med den nu rådande högkonjunkturen, och konstigt vore det kanske annars. Samtidigt har regeringen en lång bit kvar till att uppfylla vallöftet om 13 000 extratjänster, 32 000 traineejobb och 5 000 nya jobb inom social upphandling.
Nu är traineejobben skrotade, och det beror helt enkelt på att de inte fungerade. Men då kan man ju fråga sig vart löftet om de här 32 000 arbetstillfällena har tagit vägen. Samma sak gäller de 5 000 jobben inom social upphandling. Lägger man samman detta är det ganska många jobb som fortfarande står och undrar var de ska finnas.
Därför tycker jag nog att det finns anledning för mig att upprepa frågan: Vilka åtgärder vidtar regeringen för att skapa bättre förutsättningar för framkomsten av jobb, i synnerhet enkla jobb? Det behövs en helt ny syn på vad för sorts arbetsinsatser som samhället behöver och som kan passa den stora grupp som i dag står utanför arbetsmarknaden. Det gäller nyanlända, lågutbildade och utrikes födda svenska medborgare.
I begreppet "nyanlända" innefattar jag även asylsökare, en stor grupp som också kan vara en stor resurs. Tidigare fanns det möjlighet för dem att åtminstone få göra praktik under asylprocessen. Men den möjligheten är i dag borttagen. Så långt jag kan se krävs det uppehållstillstånd för alla de olika insatser som finns i dag, till exempel extratjänster.
Det krävs att personen antingen har deltagit i jobb- och utvecklingsgarantin i 450 ersättningsdagar eller är nyanländ och har fått uppehållstillstånd under de senaste 36 månaderna. Man ska också ha tagit del av en etableringsplan. Det finns en stor klyfta bland de arbetslösa, och den gäller utbildningsgraden. Den klyftan kommer alltid att finnas, vilket gör det än viktigare att finna arbetsuppgifter som inte kräver gymnasieutbildning.
I svaret återkommer regeringen hela tiden till krav på utbildning. Att fler utbildar sig är naturligtvis viktigt och bra. Det är en väg in på arbetsmarknaden och en väg till försörjning. Regeringen har angett förstärkta satsningar på utbildning i sitt svar. Men utbildningsbehovet bland nyanlända, där arbetslösheten är som mest utbredd, är så pass stort att det i praktiken är omöjligt att uppfylla. Flera av dem som har beviljats asyl i landet har väldigt låg utbildningsnivå.
I vissa fall har de rent av ingen utbildning alls. De kan inte språket och saknar nätverk och kontakter. Då tycker jag nog att det är lite naivt att tro att de genom en rad utbildningsinsatser ska kunna förvärva den grundläggande kompetens som är ett krav för att över huvud taget beviljas tillträde på svensk arbetsmarknad, så som ni har utformat den i dag. Ta till exempel kravet på gymnasiekompetens! Det är en vattendelare på svensk arbetsmarknad.
Verkligheten är att var tredje arbetssökande inte har gymnasial utbildning, och det är inte lätt att få det heller. Det är inte ens lätt för svenska ungdomar, som kan språket. För vuxna som inte kan språket och inte har någon utbildning i bagaget är det ännu svårare. I dagsläget tar det ungefär nio år innan hälften av de nyanlända kommer in på arbetsmarknaden.
Det behövs framför allt fler enkla jobb - jobb som inte kräver gymnasieutbildning eller högskoleutbildning och som inte kräver omfattande kunskap i svenska språket. Därför frågar jag: Hur tänker regeringen lösa det?