KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Hultqvist (S):
Vi har nu suttit i regeringsställning i ungefär ett och ett halvt år, och vi tillsatte den här utredningen i mars i år. Det känns lite grann som om Henriksson närmast anklagar oss för någon sorts senfärdighet. Jag kan bara konstatera att det var en annan regering som satt i åtta år, och det är väl där man får koncentrera den typen av debatt och känslor.
Vi har nu valt att gå vidare när det gäller statsråd och statssekreterare. Jag utesluter inte att man kan gå vidare och utvidga detta till även andra typer av befattningshavare. Stig Henriksson säger att de flesta andra länder har klarat av detta. Jag har inte överblick över alla länder som han säger har klarat av detta.
Men jag kan konstatera att vi griper oss an frågan inte utifrån att vi inte ska göra något utan utifrån att det finns ett behov av att "säkerställa att intressekonflikter inte uppstår och att förtroendet för statsförvaltningen inte skadas när statsråd och statssekreterare efter avslutat uppdrag respektive avslutad anställning åtar sig andra anställningar eller uppdrag".
Det är alltså distinkt formulerat: "säkerställa att intressekonflikter inte uppstår". Det är liksom ingen allmän terapeutisk övning, som vi gör i syfte att bara visa upp att vi ska ha en utredning för utredningens egen skull, utan det finns ett syfte bakom.
Det kan vara bra att börja från vad vi kan kalla den högsta toppen och se vilken typ av regelverk vi får fram där, för att sedan överväga - jag ska inte gå några händelser i förväg - om man i nästa steg ska gå vidare. Jag ser att det finns många saker som det kan finnas anledning att balansera.
Men det gäller också att göra sakerna på ett grundligt, genomförbart och realistiskt sätt och inte hasta iväg, så att man, när man väl skrider till verket, får göra om vissa delar av det man har satt i sjön eller konstatera att man har skapat ett system inte riktigt tål konfrontationen med verkligheten. Det är sådana aspekter som gör att vi väljer att gå fram på det här sättet.
Jag tror inte att vi har olika meningar i grunden men kanske om takten, tillvägagångssättet och metodiken. Men vi tar oss i alla fall an den här frågan seriöst och med allvar och återkommer med mer konkreta uppfattningar när utredningen har genomförts.
Peter Hultqvist (S):
Det är klart att vi kan försöka skämta till det. Det är mycket som skulle behöva vara både ogjort och gjort för länge sedan i vårt samhälle. Jag skulle kunna räkna upp hur många punkter som helst, och det skulle säkert Stig Henriksson också kunna göra. Tyvärr är realiteten sådan att man står och stampar där man är. Man måste börja från den positionen. Och nu börjar vi från en position där det återstår en del att göra.
Utöver det som jag tidigare läste upp ur direktivet om att det är viktigt att säkerställa att intressekonflikter inte uppstår och att förtroendet för statsförvaltningen inte skadas och så vidare, vill jag läsa upp vad som står i nästa mening. Där står det: Regeringen har även tidigare uppmärksammat att det finns skäl att se över behovet av och möjligheterna till att införa ett karenssystem för personal som lämnar statsförvaltningen till förmån för säkerhets- och försvarsindustrin.
Detta står också i direktivet för denna utredning. Just det som Stig Henriksson menar är en brist markeras här och öppnar för att man tittar på framtida regler också på denna punkt. Men jag föregriper, som sagt, ingen utredning.
Detta får nu ha sin gång, och sedan får vi återkomma när utredningsresultatet är klart. Därefter får vi ta de mått och steg som är nödvändiga.
Peter Hultqvist (S):
Allan Widman har frågat mig vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta för att tydliggöra att även produktstödet av motorn i JAS 39 Gripen E är ett väsentligt säkerhetsintresse samt vilka åtgärder regeringen är beredd att vidta för att upphandlingen av produktstödet, inklusive underhållet av den nya flygmotorn, ska riktas mot i Sverige verksam försvarsindustri.
Regeringen har fattat beslut om utveckling och anskaffning av JAS 39 E. Försvarsmakten och Försvarets materielverk har lagt de erforderliga beställningarna, och Försvarets materielverk har mandat att ingå kontrakt med industrin.
Regeringen har angett att stridsflygsförmågan är ett område av väsentlig betydelse för Sveriges försvar och har i inriktningsbeslutet till myndigheterna angett att detta innebär att förmågan långsiktigt ska bibehållas och utvecklas på ett sätt som är rationellt i förhållande till kraven på krigsduglighet och god hushållning med statens resurser.
Jag förutsätter att myndigheten och industrin i avtalen värnar om stridsflygsförmågan som ett väsentligt säkerhetsintresse liksom att den resulterande lösningen ska bli kostnadseffektiv och uppfylla kraven på krigsduglighet för det samlade Gripensystemet samt vara förenlig med den svenska upphandlingslagstiftningen.
Peter Hultqvist (S):
När vi diskuterar frågan och för in helhetsperspektiven på svensk försvarsindustri är det enkelt att konstatera att det inom sektorn totalt handlar om 30 000 arbetstillfällen direkt i försvarsindustrin och i verkanskretsen sammanlagt om ca 100 000 arbetstillfällen. Det finns en väldigt tydlig koppling mellan civilt och militärt och en bredare effekt.
Det finns också stora möjligheter till resultat i forskning på den militära sidan som sedan glider över i effekter också på den civila sidan. När det gäller den typen av grundläggande förhållningssätt har jag egentligen ingen annan syn än vad Allan Widman här redovisar.
Stridsflyget med JAS Gripen-systemet är utpekat som ett väsentligt säkerhetsintresse. Det är ett sätt att markera att det är en produkt som ska utvecklas i Sverige, ska tillverkas i Sverige och vara anpassad efter svenska förhållanden. Det ska vara en svensk-nordisk design som passar våra operativa behov.
Det är den helheten som det handlar om. Det finns naturligtvis formella möjligheter att titta på delar i ett system. Frågan är om man ska peka ut dem som ett väsentligt säkerhetsintresse eller inte. Men det innebär inte att varje enskilt delsystem eller enskild komponent är att betrakta som ett eget väsentligt säkerhetsintresse där särskilda åtgärder kan vidtas.
Som vi ser det pågår det nu en process mellan myndigheterna och industrins intressenter där man ska försöka hitta en lösning. Det är sant att det är någonting som har pågått under en period. Jag är optimistisk om att man ska kunna hitta en produktionsstödslösning mellan de olika intressenter som diskuterar detta just nu.
Det är en process som får fortgå med utgångspunkt från de avtals- och ansvarsförhållanden som föreligger. Det är en process som vi från regeringens sida inte avser att intervenera i. Så ser läget ut. Jag förutsätter att man kommer att hitta en lösning.
När det gäller beskrivningen av GKN:s verksamhet och hur det har skött de uppdrag det har haft tidigare har jag ingen annan uppfattning än att det är en verksamhet som har fungerat väl. Jag förutsätter också att det så småningom kommer att bli ett avtal om de bitarna. Men vi kommer inte att intervenera i den processen.
Peter Hultqvist (S):
Vad jag har förstått har FMV sagt att Saab och GKN har tecknat ett joint statement och att en överenskommelse mellan företagen skapar förutsättningar för FMV att teckna ett produktstödsavtal för motor F414 liknande det som i dag finns för RM12 i Gripen C/D. Som jag tidigare har sagt kommer vi inte att intervenera i de förhandlingar och den process som nu pågår.
Däremot hoppas jag att man så småningom kommer fram till avtalet. Jag förutsätter helt enkelt att det blir så. Men man ska inte utlova någonting innan det är klart. Men Försvarsdepartementet är inte någon del i den förhandlingen. Det är mellan intressenterna som förhandlingen sker.
Stridsflygsprojektet har en tidsplan. Flygsystemet ska börja användas 2019. Därmed menar jag att det finns tid i förhållande till den typen av tidpunkter. Jag är naturligtvis, precis som Widman, angelägen om att det blir ett avtal.
När det gäller säkerhetsintressen vill jag ändå säga att regeringen även framöver kommer att ha ambitionen att nyttja möjligheten till avsteg från EU-rätten om det bedöms nödvändigt för att skydda ett väsentligt säkerhetsintresse. Det finns inget principiellt motstånd mot det.
Vi drev under den förra valperioden mot den dåvarande regeringen väldigt tydligt att vi ansåg att man skulle utpeka bland annat stridsflyget som ett väsentligt säkerhetsintresse, och så blev också fallet. Det är i varje fall viktigt att understryka att enligt den ordning vi har är det myndigheterna som har att tillämpa lag inklusive upphandlingsregelverket.
De har därmed till uppgift att bedöma i varje enskilt fall om undantag enligt artikel 346 enligt gällande upphandlingslagstiftning i EUF-fördraget. Det finns formella delar när det gäller vem som sköter vad. När det gäller motorn är den av väsentlig betydelse. Vi är väl överens om att den är avgörande i hela systemet.
Det gäller den samlade designen, den samlade utformningen, den operativa standarden och anpassningen vill våra förhållanden. Det är helheten i systemet som utgör det väsentliga säkerhetsintresset. Man kan naturligtvis peka ut enskilda delsystem i det.
Men så är icke gjort i det förslag som den förra regeringen lade fram i budgetpropositionen när man markerade detta. Jag tänker inte gå in på olika delsystem i sammanhanget. När det gäller den aktuella interpellationen om den produktion som förhoppningsvis ska ske i Sverige får man lösa frågan i den förhandling som nu pågår. Det är den linje vi har.
Peter Hultqvist (S):
Frågan är hur långt man ska gå med överdrifter. Först konstaterar Widman att han vet att det av konstitutionella skäl är svårt att peka med hela handen i ärendet. Jag vet även att det finns en benägenhet att anmäla till konstitutionsutskottet så fort möjligheten ges, och i den branschen är även Widman en aktiv man. Jag har därför inte tänkt stå här och tala mig in i en ny KU-anmälan.
Jag anser naturligtvis att vi ska slå vakt om svensk försvarsindustri. Det är någonting som vi hela tiden arbetar med i främjande verksamhet, i ett gott samarbete och genom utpekandet av väsentliga säkerhetsintressen. Men att intervenera i en förhandling är inte ett rimligt förhållningssätt. Detta är sådant som när det gäller statsmakten hanteras på myndighetssidan.
Allan Widman svarar angående letter of intent eller joint statement och säger att det inte betyder något eftersom diskussionen pågår mellan parterna. Men det är ju just det som är hela utgångspunkten för den här diskussionen: Den förhandlingen pågår och är inte avslutad än, och jag hoppas och tror att den kommer att bli avslutad.
Jag förutsätter i alla fall det, för det är väl så att vi i slutändan måste komma fram till en lösning. Men flygplanen ska börja levereras 2019, som sagt. Jag tycker att det är en kraftfull överdrift att nu börja dra in att det skulle finnas någon sorts likgiltighet från regeringen. Vi är inte likgiltiga, men däremot har vi att förhålla oss till ett regelverk i sammanhanget.
Sedan kanske det inte är rimligt att jag pekar ut delar i ett system som väsentligt säkerhetsintresse i den här typen av riksdagsdebatt.
Peter Hultqvist (S):
Om jag förstått situationen rätt är Finland medlem i Europeiska unionen. Det är vi kanske överens om. Då gäller väl Lissabonfördraget även för Finland?
Där finns det, som vi känner till från det som hände efter terroristdåden i Paris, någonting som heter 42.7, som handlar om att man ömsesidigt ger stöd och hjälp om någon medlemsstat begär detta. Vad jag förstår har Finland inte mält sig ur någon del av EU:s Lissabonfördrag.
Man kan alltid spekulera i vad som händer i en krissituation och hur olika länder väljer att positionera sig i ett sådant läge. Men när man gör den typen av scenarier har man ofta i grunden fel ingångsvärden, för vad som blir de reella scenarierna vet man först när man befinner sig där.
Det är också först då man vet hur olika länder väljer att agera beroende på hur en sådan konflikt påverkar. Det jag ändå kan konstatera är att Finland är väldigt ambitiöst och angeläget om det samarbete vi bedriver. Vi har en gemensamhet i synen på hur viktigt det är att utveckla det svensk-finska samarbetet.
Vi gör det enligt de avtal, riktlinjer och regelverk som vi har redovisat från regeringens sida. Jag ser det här som något i grunden positivt och stabiliserande i vår del av Europa. Vi bedriver tillsammans, exempelvis på flygsidan, övningsverksamhet med Norge och Finland 40 gånger per år - tidvis en gång i veckan. Det är ett samarbete som fördjupas i stort sett månad för månad, där vi tar steg framåt.
Det handlar inte på något sätt om förhandsförpliktelser, utan det handlar om att skapa möjligheter att agera om det visar sig vara nödvändigt i en krissituation och då också kunna använda gemensamma resurser. Det är därför vi tar fram en gemensam planering bortom fredstida förhållanden. Det här är alltså ett arbete som pågår och som jag tycker är i grunden positivt.
Sedan kan man hålla på och diskutera olika förhållningssätt och i vilka lägen uttalanden och annat har gjorts. Jag kan bara konstatera att jag själv är väldigt involverad i det här arbetet och att jag ser hur positionerna flyttas fram. Jag tycker att det är bra.
Det vi också har konstaterat i Försvarsberedningen som en svensk utgångspunkt - man kan naturligtvis diskutera det här utifrån olika förhållningssätt - är att det är mycket osannolikt att en kris i vår del av Europa skulle omfatta bara ett land. Det skulle påverka oss alla i en eller annan form. Sedan återstår det nog att se exakt hur enskilda länder agerar när vi väl är i en sådan situation.
Syftet med de samarbeten vi bedriver är att undvika att den här typen av kriser och konflikter uppstår. Därför är just det förhållandet att två militärt alliansfria länder utvecklar ett samarbete något som är stabiliserande. Detta samarbete, och de samarbeten vi bedriver, är vad de är.
De har ingen ambition att vara ett alternativ-Nato eller något substitut för något annat. De är det de är. Det handlar om övningar, informationsutbyte och om materielsamarbeten som kan utvecklas. Vi bygger nu relationer med de baltiska länderna, Polen och Danmark. Vi utvecklar Nordefco. Vi arbetar aktivt med den transatlantiska länken. Det är breda samarbeten som vi bedriver.
Peter Hultqvist (S):
Det första jag gjorde i interpellationssvaret var att jag hänvisade till solidaritetsförklaringen. Jag pratade också om Lissabonfördragets 42.7. Här har vi gjort åtaganden i praktiken, som vi också har presenterat både för riksdagen och i förhållande till Frankrike, som var aktuellt i det sammanhanget. Och det var första gången som det prövades. Där har Sverige visat att man är beredd att ställa upp.
Sedan gäller det detta med att ingen vet vad som händer. Hur många var det som med exakthet hade förutsett Krim och det hybridförlopp som ägde rum i det sammanhanget? Det är det som jag försöker resonera om. Hur ser ett krisfall eventuellt ut? Det är väldigt svårt att förutse hur ett krisfall ser ut i praktiken. Det är inte detsamma som att man ska vara passiv eller inte förhålla sig till det.
Det är ju detta vi förbereder med alla de här samarbetena. Det handlar om att också tillsammans med andra eventuellt kunna hantera en krissituation. Men vi bestämmer inte från början vad vi gör, eftersom det är omöjligt. Det blir en debatt där du har ett påstående som du använder som någon säkerhetspolitisk grund utifrån det jag försöker diskutera utifrån en reell praktisk situation, hur den skulle hanteras i en krissituation.
Jag tror att det är väldigt få som har den spåkulan att de kan säga: Så här ser ett krisförlopp ut, och vi gör på exakt det här sättet i det läget. Jag tror inte att den personen finns. Däremot kan man förbereda sig på olika sätt. Det är det vi gör genom kombinationen av stabilitet i militär alliansfrihet, fördjupade samarbeten och en höjd militär förmåga.
Jag tycker dessutom att det är bra att vi har en bred försvars- och säkerhetspolitisk överenskommelse där vi är överens om hela inriktningen, förutom att ni från de borgerliga partierna driver Natofrågan.
Peter Hultqvist (S):
Allan Widman har frågat mig vilka omedelbara åtgärder jag är beredd att vidta för att tillgängligheten till stridsflyget ska kunna vidmakthållas. Försvarets materielverk, som är ansvarigt för underhållet av stridsflygplanen, har uppgivit att den uppkomna situationen inte är acceptabel och att man självklart tar anmärkningar från militära flyginspektionen på största allvar.
Jag gör ingen annan bedömning i frågan än FMV. Efter överföringen av flygverkstäderna från Försvarsmakten till FMV ankommer det på FMV att följa regelverket för militär luftfart, RML. Denna överföring av verksamhet från Försvarsmakten beslutades av den föregående regeringen i juni 2012. FMV har haft i uppgift att uppvisa för militära flyginspektionen att den åtgärdsplan som togs fram av FMV i november 2015 också genomförs.
Åtgärdsplanen omfattar tydliggörande av delegeringar i arbetssätt och styrande dokument, kompletterande utbildning avseende RML och utökat granskningsansvar på ledningsnivå avseende tillståndspliktiga verksamheter enligt RML. FMV arbetar intensivt med att lösa uppgiften.
Jag vill i sammanhanget också påminna om att regeringen sedan tidigare har tillsatt en särskild utredare med uppgift att se över materiel- och logistikförsörjningen till Försvarsmakten. Den uppgiften omfattar frågan om hur logistiktjänsterna - av vilka underhåll av stridsflygplan är en - ska organiseras utifrån kravet på ökad operativ förmåga i krigsförbanden.
Peter Hultqvist (S):
Det är intressanta perspektiv och synpunkter som Allan Widman för fram. Det här är självklart realiteter som måste hanteras. Både jag och min statssekreterare har tagit den här problematiken på största allvar.
Jag vet att man har jobbat intensivt också inom myndigheterna, som FMV, och fört dialog med flygsäkerhetsinspektören i de här frågorna. Jag kan nu meddela att det i går kom uppgifter om att den militära flyginspektionen är överens med FMV om de åtgärder av olika art som vidtagits och att man kommer att lätta på restriktionerna för underhållsverksamheten.
Det innebär att FMV återigen kan leverera flygplan till Försvarsmakten. Den akuta fasen ska därmed vara över. Jag fick kl.
Det här innebär väl då att verksamheten åter ska vara fungerande. Jag tyckte att det var viktigt att kunna ge det beskedet i debatten, så det var bra att jag kunde få fram det före debatten. Sedan vill jag påminna om att jag var ordförande i försvarsutskottet, vilket är Widmans nuvarande position, när det här hanterades 2012.
I de diskussioner vi då förde om den här frågan underströk utskottet vikten av att en eventuell överföring av verksamheten till FMV eller annan huvudman inte skulle få leda till försämrad militär förmåga eller sänkta beredskapskrav. Det var vad utskottet levererade i det sammanhanget, och det är en uppfattning som jag inte har ändrat. Jag har samma ståndpunkt nu som jag hade då.
Det är oerhört viktigt att FMV kommer till rätta med den här typen av problem och tar dem på största allvar. Det genomförs nu en utredning av logistiktjänsterna, där underhållet av stridsflygplanen ingår. Detta ska organiseras utifrån kraven på ökad operativ förmåga i krigsförbanden.
Det är ingen tillfällighet att den biten finns med i sammanhanget. Däremot är det väl lite tidigt för mig att sticka ut hakan och säga: Så här och så här blir det! Nej, utredaren får jobba klart. Jag säger de här sakerna nu i debatten med Widman för att jag vill understryka att jag ser allvarligt och seriöst på den här frågan. Det är oerhört väsentligt att detta fungerar.
Är det så att sådana här situationer uppstår är det nödvändigt att lösa dem. Vi ska inte ha den här typen av lägen, utan vi måste spänna bågen hårdare. Jag är i alla fall tillfreds med att jag 10.15 i dag fick beskedet att den situation vi hamnat i är löst.
Peter Hultqvist (S):
När det gäller historieskrivningen vill jag markera att det vi förde en diskussion om i försvarsutskottet var villkoret för att ställa upp på den här typen av åtgärder. Det var då vi förde in att detta inte får leda till försämrad militär förmåga och sänkta beredskapskrav. Nu har vi att hantera det här, men jag kan garantera att vi inte har lidit av passivitet under den här tiden.
Detta är en situation som helt enkelt måste lösas, och det har man gjort vad gäller den här biten. Jag blåser inte någon fara över. Jag tycker nästan inte att man kan göra det i något avseende i dag, utan det dyker ständigt upp saker av de mest skilda slag, nästan varje dag.
Det som har hänt visar vikten av att vi följer upp verksamheten och garanterar att det här håller långsiktigt, så att vi inte hamnar i den här typen av situationer. Det är klart att det är ett underlag för dialog med ansvariga myndigheter.
När det gäller frågan om fler verkstäder - det är förmodligen detta Widman syftar på - är det naturligtvis så att jag inte kan ställa mig och lova rakt av verkstadsanläggningar si eller så. Men kommer det synpunkter och frågor om kapacitet i förhållande till regelverk måste man värdera de bitarna och se hur man löser det.
Exakt hur lösningen ska se ut och huruvida det här är ett kärnproblem får man återkomma till. Jag är inte ovetande om att den här typen av balans är en del av problematiken, men jag vill inte stå här och låsa mig för en exakt organisatorisk form för hur man ska jobba framöver. Sedan måste man skilja på vad som är myndighetens roll och uppgift och vad som är politikens uppgift.
Men för oss är det oerhört väsentligt att vi aldrig får ha någon tendens till försämrad militär förmåga eller sänkta beredskapskrav. Jag tar det som har hänt på största allvar. Det vet man också inom respektive myndighet.
Peter Hultqvist (S):
Det är alltid viktigt att försöka ha ingångsvärdet realism i olika sammanhang. Jag har egentligen ingen annan uppfattning än Widman när det gäller att man alltid måste värdera det som sägs mot vad man tror är en verklighet. Jag ska nu inte ställa ut vare sig det ena eller det andra i löftesväg mer än att jag inser att det är frågor som vi kontinuerligt måste jobba med.
Vi kommer kontinuerligt att möta problem. Vi kommer att ha problem av ekonomisk art och av driftsmässig art. Det är sådant som myndigheterna kontinuerligt måste ta sig an. Så fungerar verkligheten. Jag har ingen omedelbar lösning att presentera på problematiken mer än att man har löst ut den knut som nu var aktuell.
Jag inser att det är saker som vi följa upp. FMV har väldigt tydligt klart för sig att det är någonting vi måste följa upp och jobba med. Vi är naturligtvis också måna om att det fungerar framöver. Då måste man värdera balanser i kapacitet och regelverk.
Det viktigaste är framför allt att i den tid vi nu lever i kan vi inte på grund av inre organisatoriska frågor ha problem med den militära förmågan eller beredskapskraven. Så får det inte vara. Det är den politiska dimensionen i detta. Sedan måste myndigheterna jobba utifrån den plattformen.
Peter Hultqvist (S):
Allan Widman har frågat mig om regeringen i närtid tänker bemyndiga Försvarets materielverk att beställa halvtidsmodifiering av två korvetter ur Gävleklassen och vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att "kärnan i de sjögående förbanden" ska kunna vara sju korvetter.
I enlighet med den försvarspolitiska inriktningspropositionen ska marinens ytstridsförmåga säkerställas genom bland annat vidmakthållande av fem Visbykorvetter och halvtidsmodifiering av två korvetter av Gävleklass. Jag kan konstatera att bibehållandet av sju korvetter är av stor betydelse och att Försvarsmakten i sitt underlag till investeringsplan har planerat för en halvtidsmodifiering av två Göteborgskorvetter .
Dessa korvetter kommer efter genomförda åtgärder att benämnas korvetter typ Gävle och vara operativt relevanta till mitten av 2020talet. I investeringsplanen ingår även vidmakthållande av Visbykorvetterna. Det innebär att det sammantaget kommer att finnas sju operativa korvetter.
Regeringen tar löpande ställning till Försvarsmaktens förslag till materielinvesteringar när beredningskravet i regeringsformen och förutsättningarna för ett för verksamheten bra beslut är uppfyllda. Försvarsmakten arbetar med dessa frågor, och beredningen av ett beslutsunderlag pågår.