Alice Bah Kuhnke (MP):
Det är hög tid för kulturpolitiken att sträcka på sig och ta den plats i samhällsdebatten som den förtjänar.
Alldeles för ofta ser jag hur kulturen behandlas som en sorts trevligt tidsfördriv för några få, som ett helgpyssel för de närmast intresserade och som ett politikområde som nästan ska be om ursäkt för sin existens och som ständigt behöver motivera varför det ska finnas över huvud taget.
Detta sker i stället för att vi diskuterar vad kulturpolitiken ska innehålla. Nu är det dags för alla oss kulturpolitiker att göra upp med bristande självförtroende och raka i ryggen ersätta det med självsäkerhet och framtidstro.
För att lyckas måste vi erkänna att pengar spelar roll i kulturpolitiken. Hur mycket pengar vi lägger på kulturen är helt avgörande för hur stark den kulturella bildningen ska vara, hur många som ska omfattas av den och vem som ska omfattas.
Precis som inom de flesta andra områden i politiken är det i budgettabellerna det avgörs om vackra ord är värt något alls. Tjusiga tal i principprogram är ett slöseri med papper eller lagringsutrymme om det inte följs upp med konkreta prioriteringar - prioriteringar i kronor och ören. Herr talman!
Den kulturbudget som vi debatterar här i dag är ett bevis för att vi i regeringen gör som vi säger. Vi har ersatt enstaka miljoner med miljarder. Vi har ersatt år av myrsteg med sjumilakliv.
Vi har nu den största kulturbudgeten någonsin i vårt lands historia. Vi gör därmed den enskilt största höjningen av budgeten någonsin, både räknat i kronor och som andel. Aldrig tidigare har mer pengar av statens samlade utgifter gått till kultur i vårt land.
Under mandatperioden har kulturbudgeten ökat med 22 procent. Det är mer än ytterligare 1,5 miljarder kronor till kulturen - mer kultur till fler, helt enkelt.
Vi gör investeringar i både den fria konsten och hela vårt samhälle, särskilt i en tid när auktoritära krafter äter sig in bland oss, in i vårt samhälle. Dessa krafter har insett att det är makten över berättelsen, inflytandet över tanken som, utöver det repressiva tvånget, utgör vägen till makt.
Det är på denna arena alltmer av den politiska konflikten utspelar sig. Det är därför de auktoritära krafterna mobiliserar i kulturpolitiken, och de kan uppträda i många skepnader. En gång i tiden var den auktoritära ordningen stark i socialistiska regimer.
I dag ser vi hur den växer stark i nationalistiska och högerradikala kretsar.
Målet för dagens auktoritära rörelser är det homogena samhället, där det inte finns utrymme för avvikelser eller egensinniga tankar, där den forcerade gemenskapen tränger ut pluralismen av röster, där ett myller av idéer och perspektiv inte är önskvärt. Jag tänker inte låta detta ske.
Jag tänker göra allt jag kan för att släppa loss den kraft som finns i den fria konsten. Konst som inte är fri är meningslös. Frihet betyder för mig att ingen politiker, oavsett hemvist, har rätt att diktera kulturens innehåll.
Frihet betyder för mig att kulturen, konsten, inte ska göras beroende av olika politiska eller kommersiella intressen. Herr talman! Regeringen investerar bland annat 115 nya miljoner i ett omfattande paket för den fria konsten.
Det kommer att bidra till att musiker, konstnärer, författare och andra hårt arbetande kulturarbetare kan få ytterligare tid att fokusera på sitt konstnärskap. Utställare och arrangörer av scenkonst kommer i större utsträckning att ha möjlighet att upplåta scener och utställningshallar åt den fria konsten.
Bokförlag och kulturtidskrifter får ökade möjligheter att syresätta det offentliga samtalet med nya kulturella och intellektuella perspektiv. Friheten ökar ännu mer om den föregås av en stark bildning.
Bildning ger intellektuell orientering, nya perspektiv och praktiska handlingsmöjligheter i vardagen. Ett annat ord för detta är frihet. Bildning och frihet hör ihop.
I budgetpropositionen finns därför sammanlagt 275 miljoner kronor extra per år avsatta till biblioteksverksamhet för att böcker och tidningar ska kunna komma närmre människor och bildningen därmed komma fler till del, för att biblioteken ska kunna vara bibliotek och inget annat.
Ett digitalt kompetenslyft, som kommer att genomföras av landets skickliga bibliotekarier, innebär att fler människor kommer att få stöd i hur man kan ta till vara digitaliseringens möjligheter. Avgifterna för Riksarkivets data avskaffas, så att våra gemensamma data äntligen kan bli tillgängliga för alla.
Och för oss är det lika självklart att barn och unga ska kunna gå till kulturskolan som till fotbollsträningen. Därför fortsätter vi med satsningen på kulturskolan. Utöver stödet om 100 miljoner kronor per år inrättar vi ett nationellt kulturskolecentrum för kunskap och samverkan inom kulturskolan.
Vi tar också ett stort steg inom politiken för högskolan - ett kulturskolekliv som innebär nya utbildningsvägar till arbete i kulturskolan så att lärarförsörjningen kan säkras för framtiden. En ytterligare stor insats för ungdomskulturen är att Unga Klara blir nationell scen för barn- och ungdomsteater.
Detta, herr talman, mina damer och herrar, ärade åhörare och riksdagsledamöter, är ett litet urval av Sveriges regerings historiskt stora satsningar på konst och kultur.
Mer kultur till fler är för oss således inte bara en vacker formulering; det är en konkret verklighet som vi har byggt upp.