Cecilia Widegren (M):
Just nu, statistiskt sett, reser multisjuka Signe och Arne från hemmet till akuten, eftersom de är i behov av vård. Vi vet det, och vi ser det, men vi vet också att det inte är den bästa vården och omsorgen. I delar av landet försöker man att göra någonting åt detta och att hjälpa de multisjuka äldre att se helheten.
Men vi har ett ansvar att se till att det inte skiljer sig åt över landet, utan att det gäller alla multisjuka äldre och alla kroniker. Detta uppdrag har vi.
Därför blir det väldigt symtomatiskt och udda för den här regeringen att lägga fram ett litet, litet förslag i en större helhet när man, som Catharina Bråkenhielm med flera, ser utmaningarna och ser det som måste förändras. Det är då vårt uppdrag - på regeringens förslag - att agera.
Om regeringen inte lägger fram några förslag agerar Sveriges riksdag. Vi saknar det nationella ledarskapet. Vi saknar inte bara att ni ser utan också att ni vill göra förändringar för de multisjuka äldre och för våra kroniker, oavsett var i landet man bor. Till skillnad från gårdagens debatt är merparten av remissinstanserna väldigt positiva till Effektiv vård och till utredningen.
Partierna är också positiva till detta. Skillnaden här är att ni inte lägger fram konkreta förslag till riksdagen och att ni inte är redo att agera. Ni är inte redo att följa upp och att göra någonting av den tydliga utmaning som drabbar Signe och Arne och andra runt om i landet just nu. Man skulle kunna beskriva det som att ni har presenterat en mutter i ett större maskineri.
Ni låter dock maskinen stå kvar och fortsätta att rulla runt, och ni tror att det är förändringen av muttern som gör skillnad. Det är jättebra att ni har stoppat in den här nya muttern - vi bifaller detta - men vi vill också göra det andra, som är utrett och klart men som nu måste sättas i verket. Vi vill agera. Fru talman! Utredaren bakom Effektiv vård , Göran Stiernstedt, kom själv till riksdagen och beskrev behovet av detta.
Han presenterade för socialutskottets alla ledamöter att utskrivningsklara patienter är en detalj i samverkan mellan kommuner och landsting och att de stora effektiviseringsmöjligheterna ligger i det samlade omhändertagandet av de mest multisjuka äldre.
Göran Stiernstedt sa vidare att onödiga sjukhusvistelser, till exempel det som beskrivits om akutsjukhusbesök, är ett potentiellt större problem än utskrivningsklara och att vårdens storkonsumenter behöver vård och omsorg på ett helt nytt sätt. Verkställ min utredning, uppmanade Stiernstedt. Jag tyckte att detta budskap var rätt så tydligt. Vi valde därför att lägga fram konkreta förslag för att göra skillnad och för att göra verkstad. Nu kommer riksdagen att fatta detta beslut.
Nu kommer regeringen att vara ålagd att följa upp och att göra det här - att göra skillnad för Signe och för Arne. De mest multisjuka äldre och våra kroniker har under alltför lång tid fått stå tillbaka. Nu finns det inte bara ögon som har sett, utan nu vet vi också hur vi kan göra förändringarna. Jag kan till exempel vända mig till Västra Götaland, där Miljöpartiet väljer att agera tillsammans med allianspartierna.
Det är intressant att se att Miljöpartiet agerar med allianspartierna i Västra Götaland för att göra skillnad för de multisjuka äldre. Deras koncept för de multisjuka äldre visar följande resultat från föregående år: en 92-procentig reducering av antalet vårddagar för multisjuka äldre, en 89-procentig reducering av antalet mottagningsbesök och en 80procentig reducering av antalet akutbesök.
Signe och Arne i Västra Götaland torde må oerhört mycket bättre av färre besök men bättre vård. De anhöriga mår absolut bättre. Livskvaliteten har ökat för alla i Signes och Arnes omgivning, och Signe och Arne är lyckligare mor- och farföräldrar.
Jag är också helt övertygad om att vårdens medarbetare känner att de kan göra ett ännu bättre än vad de gjorde i går, då man inte tog det samlade ansvaret. Därför yrkar Alliansen bifall till de förslag som vi har lagt fram, och jag ber att få yrka bifall till utskottets förslag. Men jag vill ha svar på en del frågor från regeringens företrädare Catharina Bråkenhielm i den här debatten.
Vi vet hur man kan ta tag i problemen och göra lika för alla, oavsett bostadsort i landet. Men när kommer förslagen till riksdagen? Vad är det vi väntar på för att kunna göra skillnad? Det kommer en propositionslista i september. Det är nästan sista chansen för den här regeringen att göra skillnad. Kommer förslagen här i höst?
Det, Catharina Bråkenhielm, tycker jag att du absolut har ett ansvar att svara på.