Tomas Eneroth (S):
Det här interpellationssvaret är utformat som ett samlat svar på ett flertal interpellationer. Edward Riedl, moderat ledamot, hade ju tre interpellationer som han återtog i går. Detta innebär att det svar jag nu kommer att läsa upp inte bara riktar sig till Saila Quicklund, utan det är det svar som regeringen avgivit till riksdagen, och det innefattar samtliga interpellationer. Det tror jag att också Saila Quicklund är införstådd med. Fru talman!
Edward Riedl och Saila Quicklund har ställt frågor till mig inom området fjärrstyrd flygledarverksamhet. Edward Riedl har frågat mig vad jag avser att göra för att motverka den ökade sårbarhet som eventuellt uppstår som en följd av centraliseringen av flygledarverksamheten. Edward Riedl har också frågat mig hur jag avser att säkerställa att säkerheten inte äventyras vid ett skifte mot en fjärrstyrning av flygledarverksamheten samt hur jag bedömer att en flygledare kommer att kunna hantera fler flygplatser samtidigt med bibehållen säkerhet.
Edward Riedl har vidare frågat mig om jag kommer att göra en översyn av den ekonomiska kalkylen för fjärrstyrningen och vilka åtgärder jag kommer att vidta om affären visar sig vara olönsam. Edward Riedl har slutligen frågat mig vilken min inställning är till besparingar inom flyget och om de alltid bör eftersträvas, hur små de än är.
Saila Quicklund har frågat mig hur jag motiverar en flytt av flygledartjänster från Östersunds flygplats till Arlanda och att det inte längre ska finnas en fysisk flygledarfunktion på plats i Östersund. Slutligen har Saila Quicklund frågat mig hur jag avser att agera med anledning av de jobb som kommer att försvinna i och med beslutet att fjärrstyra flygledningen på Åre Östersund Airport.
Eftersom samtliga ställda frågor berör det nyligen ingångna avtalet om fjärrstyrd flygledning mellan Swedavia AB och Luftfartsverket väljer jag att besvara dem i ett sammanhang. Det är det statligt ägda bolaget Swedavia AB som äger de berörda flygplatserna. Swedavia AB fattar beslut om hur bolagets verksamhet ska bedrivas. Swedavia AB har ett uppdrag från ägarna och verkar inom de allmänna regelverk som gäller statligt ägda bolag i allmänhet.
Affärsverket Luftfartsverket utför flygledning åt Swedavia. Luftfartsverket och Swedavia har tecknat avtal om fjärrstyrd flygledning från en gemensam central för flygplatserna i Kiruna, Östersund, Umeå och Malmö. Avtalet baseras på bedömningen att ett digitalt utförande av tjänsten gynnar båda parters verksamhet och bidrar till de ekonomiska mål som gäller för respektive organisation.
Avtalet innebär att en anläggning ska byggas på Arlanda flygplats nära Swedavias operativa central och Luftfartsverkets anläggning för områdeskontroll och Arlandatornet. När anläggningen är klar kommer verksamheten i respektive torn successivt och över några år att föras över till centralen. Avtalet mellan Swedavia AB och Luftfartsverket har ingåtts efter beslut i respektive styrelse och efter remittering till Försvarsmakten. Det är alltså inte regeringen som har fattat beslut i frågan.
Ansvaret för att införande av fjärrstyrd flygledning kan ske på ett säkert sätt ligger på berörda bolag och myndigheter. Införandet sker inom ramen för gällande regelverk och är föremål för Transportstyrelsens godkännande och tillsyn. En sådan prövning görs för varje enskilt fall. Det är alltså inte någon skillnad vad gäller kraven på säkerhet för fjärrstyrning och traditionellt utförda torntjänster. Frågor om centralisering och de regionala aspekterna är viktiga i ett helhetsperspektiv.
Regeringens ambition är ett Sverige som håller ihop. Jag kommer inom ramen för myndighetsdialogen med Luftfartsverket att följa hur arbetet med projektet utvecklas för alla de berörda fem flygplatserna.