Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Jag börjar i den del där Eva-Lena Jansson slutade. Det handlade om Holland. När vi hade den diskussionen tidigare hade det kommit till min kännedom att man i Holland då gjorde en översyn av de förändringar som man hade gjort. Den är nu färdig. Däremot har parlamentet inte återkommit till vad de ska göra med den här utredningen.
Diskussionen gällde om det var möjligt i förhållande till EU-regler att fortsätta på det sätt som Holland hade gjort eller inte. I den delen avvaktar vi naturligtvis vad Holland kommer fram till. Det fanns nämligen tveksamheter och frågetecken kring om det var möjligt att göra det som Holland hade gjort. Då är det bra att kunna ta del av vad de kommer fram till. Vad jag vet så här långt har de ännu inte tagit slutlig ställning kring den översyn som gjordes.
Det är riktigt att det cabotage som är tillåtet, som Monica Green var inne på, för att uppnå effektivitet och miljövinster handlar om att man har möjlighet att inom en sjudagarsperiod vara i ett annat land och utföra tre transporter. Vi behöver kanske inte kartlägga det så mycket, men vi vet att det finns de som gör betydligt mer än så.
Vi tittar på en annan del som handlar om hur vi ska få effektiva godstransporter. Trafikanalys tittade på det i förra veckan utifrån frågeställningen: Finns det möjligheter att låta mer gods som i dag går med lastbil gå på järnväg? Det är ju en annan frågeställning, av andra skäl, som många driver. Det lilla som jag har hunnit ta del av så här långt är ganska intressant.
Åkerinäringen och lastbilstransporterna - de flesta transporter är inte långa transporter - har ett ganska väl upparbetat logistiksystem, och det har visat sig att det kanske är svårt att få mer av det som går med lastbil att gå på järnväg. Vad som då är intressant är att de började kartlägga transporterna för att se var de går.
Det kan vara viktigt även i denna diskussion och i det arbete som Transportstyrelsen och Rikspolisstyrelsen ska göra, som gäller framför allt de gränsöverskridande transporterna. Varifrån kommer de? Vart åker de? Vart tar de vägen? Här har vi en liten utmaning. Den statistik som finns och är tillgänglig stämmer inte överens med verkligheten enligt åkerinäringen. Det är den statistik vi får från EU.
Den bygger på dem som har sökt och som har tillstånd, och det är en betydligt mindre andel än de som i debatten sägs åka på vägarna. Därför tycker jag att det är bra att vi gör den här tillsynskontrollen och tittar på regelefterlevnaden.
Det finns en annan idé som har varit uppe i diskussionen, bland annat med åkerinäringen, och den handlar om ett attityd- och kunskapsförhållningssätt. Det är numera ett skärpt krav på den som beställer transporter, det så kallade beställaransvaret, att använda sig av godkända transportörer. Det kommer en påföljd i form av straff om man inte gör det.
Jag tror inte att det är lika allmänt känt - det infördes i höstas. Men också den som köper och beställer transporter har ett ansvar om vi ska komma åt problematiken. Fru talman! Jag tror att vi behöver jobba på många olika sätt, för frågan är allvarlig. När regeringen jobbar på snabbt tycker man aldrig att det är tillräckligt snabbt.
Men om vi i mars nästa år får denna översyn i den del av det uppdrag som Rikspolisstyrelsen och Transportstyrelsen har fått är det ändå förhållandevis snabbt marscherat.