Tobias Billström (M):
Jag börjar med att vända mig till interpellanten. Det som är viktigt att komma ihåg när vi diskuterar frågan om boendet är naturligtvis att det inte längre handlar om aktiv väntan, utan det handlar om kortare väntan. Regeringens fokus på tydligare och kortare handläggningstider har gjort skillnad.
Med en tydlig prioritering och med tillräckligt mycket pengar har Migrationsverkets duktiga tjänstemän äntligen haft möjlighet att prestera det alla politiker på detta område har talat om i decennier: anständiga, kortare handläggningstider. Det är klart att man kan välja att bortse ifrån detta, men då bortser man också från det som många socialdemokratiska statsråd har pratat om under väldigt många år.
Jag tänkte att vi skulle repetera det, bara för att försöka förstå varför denna fråga har varit så prioriterad för regeringen. Den 22 augusti 2000, alltså för tio år sedan, sade Maj-Inger Klingvall så här i riksdagen: Korta handläggningstider leder till minskade kostnader i asyl- och flyktingmottagandet samt gynnar den sökande, som slipper leva i osäkerhet så länge. Därför är det av stor vikt att myndigheternas verksamhetsmål uppnås.
Året efter ökade tiderna med i snitt en månad. Den 2 maj 2002 sade Jan O Karlsson, dåvarande migrationsminister, så här: Låt mig inledningsvis understryka att kortare handläggningstider i utlänningsärenden, inte minst rörande anknytningsärenden, är en högt prioriterad fråga för regeringen. Kraftigt ökade resurser har därför tillförts utlänningsmyndigheterna under de senaste åren. Året efter ökade tiderna med i snitt en månad.
Min omedelbara företrädare Barbro Holmberg sade i en intervju på regeringen.se den 21 oktober 2004, efter ett år som migrationsminister, som svar på frågan vad som är den viktigaste frågan för framtiden: Det är att få ordning och reda i asylpolitiken fram till 2006, att öka rättssäkerheten och få en mer tydlig och effektivare process. Att pröva ärenden ska ta kort tid, och om beslutet blir positivt måste vi snabbt integrera dessa människor i vårt samhälle. Herr talman!
Jag säger detta därför att det handlar om att kunna visa leverans så här i slutet av mandatperioden, och det kan denna regering. Samtidigt ska jag säga att vi måste vara ödmjuka. Detta är bara en pusselbit, för en annan, oerhört kostsam, del i mottagandet är de som har lagakraftvunna beslut men inte lämnar landet. I slutet av förra året fanns 11 243 personer i mottagandesystemet med lagakraftvunnet avvisnings- eller utvisningsbeslut.
Under ett år genererar de en kostnad om 1,2 miljarder kronor. För att göra något åt denna kostnadspost måste vi få fart på återvändandet. Där är ni i oppositionen helt oense. De som sitter till vänster om dig i båten, Luciano Astudillo, vill helt och hållet slopa återvändandet. De drar in alla pengar i budgeten ifrån återvändandet. Hur ska ni finansiera detta, har ni tänkt er, och vilken signal sänder det?
Jag tycker att det är angeläget att understryka detta, för bara genom att korta handläggningstiderna kommer vi under ett år att kunna spara 5,5 miljarder kronor under kommande mandatperiod. Det är bara på minskade kostnader för mottagandet under prövningstiden. Det är pengar som kan användas till integrationsinsatser och till en mängd andra saker. Det är alltså ingen liten fråga. Jag menar att vi naturligtvis ska fortsätta att diskutera boendefrågan - absolut.
Det är, som Ulf Nilsson inledde sitt inlägg med att säga, en viktig uppgift att hantera boendet på ett bra sätt. Det tänker också regeringen göra. Men att helt bortse från detta, och framför allt att säga att det är för tidigt att se om det blir någon framgång när vi redan nu kan belägga att handläggningstiderna har minskat, är inte seriöst, Luciano Astudillo.