Ingemar Nilsson (S):
Låt mig inledningsvis bara säga till statsrådet något när det gäller jämförelsen med trängselskatten i Göteborg. Den här diskussionen handlar inte om trängselskatt kontra broavgifter. Den handlar om huruvida avtal skulle hållas eller inte. I det, som jag upplevde, mycket oprecisa svar som statsrådet gav på min skriftliga fråga i februari säger hon bland annat: "Frågan om avtalet för finansiering av bron över Sundsvallsfjärden har kommit upp på regeringens bord i samband med beredningen av infrastrukturpropositionen som lades fram till riksdagen förra hösten.
I samband med detta arbete gjordes en uppföljning av gällande plan varvid frågan om bristerna i finansieringsdelen i nämnda avtal aktualiserades." När jag läser det betyder det för mig i klartext att regeringen, när regeringen fattade beslut om att bygga E4:an söder om Sundsvall och över Sundsvallsfjärden, inte hade den finansierad. Man kan koppla det till den diskussion som var tidigare i samband med Leif Petterssons interpellation. Den bristen på finansiering har beskrivits som ungefär 2,1 miljard kronor. Sedan försöker man, tycker jag, lite grann blanda bort korten.
Vi kanske ska överlåta till juristerna att tolka Eurovinjettdirektivet och vad det är som gäller. Att man inte får överlåta kostnader från ett trafikslag till ett annat är nog riktigt, eller subventionera ett trafikslag till ett annat. Men den del som den tunga trafiken inte bär är den som då staten har att ta ansvar för. Jag tycker inte att något i rättsläget har ändrats. Jag tycker att vi ska överlåta det till juristerna. Men det som har ändrats är att regeringen har upptäckt att det saknas 2,1 miljard i finansiering. Vad gör man då?
Jo, man ger sin myndighet i uppdrag att försöka förhandla fram en lösning som innebär att Sundsvallregionens invånare utöver de 250 miljoner man redan har betalt ska betala ytterligare 1,6 miljarder, 1 600 miljoner kronor, i avgifter för att täcka det hål som regeringen har åstadkommit. 1,6 miljarder är den beräknade andelen när det gäller Sundsvallsregionens bilister och vad de ska stå för. Jag tycker inte att det är seriöst.
Jag tycker att det kräver ett omtag i Regeringskansliet: Gör om, gör rätt! Regeringens agerande borde också innebära att alla kommuner, landsting och regionpolitiker, som jag sade tidigare, tänker sig mycket noga för innan man träffar någon form av avtal. Ja, det finns förskottering och det finns medfinansiering. Jag tror att jag har ett hyfsat grepp om skillnaderna. Man kan ta som ett pedagogiskt exempel sträckan utmed Norrlandskusten, från Gävle i söder och norrut.
Om man ska bygga en fungerande E4 eller ett fungerande dubbelspår på Ostkustbanan och ha kommunal medfinansiering tror jag att det kommer att bli lite hackigt beroende på hur de enskilda kommunernas ekonomiska förutsättningar ser ut. Jag tror därför inte på det som finansieringsmodell. Att man sedan från regeringens företrädare, i det här fallet Trafikverket, i förhandlingar med Sundsvalls kommun som kompensation har nerver att erbjuda investeringar som redan finns i den befintliga åtgärdsplanen tycker jag är oseriöst och på gränsen till oförskämt.
Det handlar om nationellt viktiga investeringar i två triangelspår för att få en fungerande godstrafik på järnväg i Sundsvallsområdet som i sin förlängning dessutom innehåller ytterligare vissa delar av kommunal finansiering. Man ska inte behöva betala ytterligare en åtgärd två gånger. Herr talman! För ungefär nio månader sedan besökte ett annat av regeringens statsråd Sundsvall, nämligen miljöminister Lena Ek. Hon uttalade då väldigt tydligt att Sundsvall måste göra mer för att klara sina miljömål.
Luftkvaliteten är inte tillräckligt bra. Böter hotar i förlängningen, uttryckte hon det som. Till skillnad från de regioner som infört trängselavgifter för att förbättra miljön, som berörs här, vill den moderatledda regeringen här införa avgifter för E4-bron i Sundsvall som leder till försämrad miljö. Mycket kan man påstå men inte att det är en progressiv och framtidsinriktad miljöpolitik i alla fall! Sanningen är väl snarast den att regeringen saknar en politik både för en fungerande infrastruktur och för miljö. I det här fallet vill man dessutom att någon annan ska betala.
Mina avslutande frågor till statsrådet blir i det här fallet: På vilket sätt, principiellt, ger regeringens vägran att hålla ingångna avtal förutsättningar för att förbättra miljön i Sundsvalls centrala delar? Det är en oerhört viktig fråga. Hur kunde regeringen 2009, principiellt sett, blunda för det faktum att investeringarna i E4-bron över Sundsvallsfjärden saknade 2,1 miljard av 2,4 miljarder i finansiering?