Anders Ygeman (S):
Först en allmän reflexion: Det kanske vore värt att se över om vi inte ska införa en frågestund där statsråden kan fråga ut riksdagsledamöter, eftersom det verkar vara interpellationsinstrumentets främsta syfte nu. Jag ställer en eller två enkla frågor som statsrådet har fått två, tre eller fyra veckor på sig att besvara.
Inget svar, debatten fortsätter, omgång efter omgång, inga svar men en massa frågor till riksdagen. Det kanske vore angeläget att tillfredsställa detta genom en speciell frågestund där statsråden får möjlighet att ställa frågor till riksdagsledamöter. Det som blir tydligt i debatten är att regeringen bejakar femdubblingen av banavgifter.
Man har beställt en femdubbling av banavgifterna, och man har beslutat att femdubbla banavgifterna på järnväg. Vår kritik mot femdubblingen är tvådelad. För det första tar man betalt för en infrastruktur som inte fungerar. Det går inte att femdubbla priset utan att leverera tillräckligt bra kvalitet. Man kan inte ta betalt för en Rolls Royce och sälja en Skoda.
Det är det tricket regeringen försöker göra. För det andra kan man inte göra den här femdubblingen om man inte tar ut motsvarande avgifter på de andra transportslagen. Det är ganska avslöjande. Regeringen har till dags dato dubblat avgifterna på järnväg utan att veta de riktiga kostnaderna för väg är. Man går vidare och säger sig nu vilja femdubbla banavgifterna för järnväg utan att ha tagit reda på vad de verkliga kostnaderna på väg är.
Varför är det så viktigt att straffa ut järnvägen när man inte har tagit reda på de verkliga kostnaderna? Jessica Rosencrantz och statsrådet viftar glatt med Riksrevisionens rapport och säger: Titta, Riksrevisionen vill också att man höjer banavgifterna. Det stämmer ju. Men kanske hade det varit värt att läsa hela stycket. Vad är det som Riksrevisionen anför som argument för att höja banavgifterna?
Jo, det är för att minska trafiken på järnvägen. Man vill tränga bort tåg från järnvägen för att på så sätt ge mer utrymme för rälsen och större utrymme mellan tågen och därmed uppnå det som regeringen inte har lyckats med hittills, det vill säga punktlig järnvägstrafik. Min ödmjuka fråga till Jessica Rosencrantz och Catharina Elmsäter-Svärd är: Är det också regeringens motiv för att femdubbla banavgifterna - att kraftigt minska tågtrafiken?
Det tror jag att en och annan väljare och en och annan tågresenär skulle vara intresserad av att veta. Det blir naturligtvis resultatet. Allt annat lika och femdubblat pris för en tjänst leder till minskat utnyttjande av den tjänsten. Det vore oerhört spännande att höra svaret. Vi har lägre banavgifter än många europeiska länder, säger Rosencrantz och Elmsäter-Svärd.
Det är en klen tröst för dem som kör i Sverige och har en infrastruktur som inte fungerar och som inte kan skicka i väg kostnaden till godsköpare eller julfirande resenärer. Det är en klen tröst att avgifterna är lägre än i andra europeiska länder om det man köper, järnvägstrafik, inte fungerar.
Om antalet allvarliga fel i järnvägstrafiken fyrdubblats under samma tid som regeringen har fördubblat banavgifterna, kunde man tänka sig att en rimlig åtgärd hade varit att rabattera banavgifterna tills infrastrukturen fungerar och järnvägen levererar det som resenärerna har rätt att kräva, punktlig trafik.