Pyry Niemi (S):
Rättshjälp är enligt lag helt undantagen från personskadereglering vid trafikskada. Talan vid domstol måste vara väckt för att rättshjälp ska kunna beviljas i dessa mål. Detta rimmar illa med Europakonventionen, som ger rätt till ombud då tvist uppstått. Tvist uppstår när försäkringsbolaget tagit ställning i skaderegleringsärendet. Vem ska finansiera kostnaden för att ett ombud går igenom handlingar från skaderegleringen, bedömer kostnadsrisker med att stämma och så vidare?
Vem ska ge det stödet till den skadelidande om den skadelidande saknar medel och inte ens har inkomster att betala ersättning till det juridiska ombud som han eller hon vill använda? Det ojämlika partsförhållandet är ett problem då försäkringsbolaget har mindre att förlora på att överklaga domslut där de är tappande part medan den skadelidande privatpersonen kan riskera personlig konkurs på grund av egna och motpartens rättegångskostnader.
Detta måste ombuden upplysa om inför en eventuell stämning, varför många lägger sig trots att det finns goda skäl till domstolsprövning. Anser justitieministern inte att det är ett problem om flertalet skadelidande avstår från att föra sin talan vid domstol? Justitieministern säger att hon inte utesluter att det kan krävas andra åtgärder om det är så att försäkringsbolagen trots ett kundintresse inte tillhandahåller rättsskyddsförsäkringar med högre ersättningsnivåer. Min motfråga blir då: Vilka åtgärder?
Slutligen säger justitieministern att hon har diskuterat frågan med representanter för motororganisationen FMK och Personskadeförbundet RTP och avser att noggrant följa frågan om trafikskadades ställning i försäkringstvister. Vad har organisationen och förbundet informerat justitieministern om? Har de meddelat att de är nöjda med dagens system? Det kan vara uppemot så många som ett hundratal personskadeprocesser per år i Sverige. Det finns ingen tydlig statistik, men det är ändå en rimlig uppskattning.
De som inte vågar begära sin sak prövad när de blir felbehandlade kan nog uppskattas till minst det tiodubbla. Av dem går många miste som sin livslånga försörjning på grund av Sveriges systemfel i saken. Systemfelet är enligt mig så allvarligt att nästa steg borde vara ett prova något av fallen på europeisk nivå, om det nu är möjligt, för att testa i fall Sverige verkligen uppfyller reell access to justice för dem som drabbats av trafikskador.
Whiplashorganisationerna kan vittna om rent förfärliga berättelser, mitt i välfärdslandet Sverige, som borde få justitieministern att åtminstone lätta på garden och inse hur illa utsatta människor kan bli behandlade i ett modernt rättssamhälle som Sverige. Jag anser att justitieministern fortfarande inte gett svaret på frågan om att ändra på reglerna precis som jag angett.
Förslagen i det här fallet skulle i praktiken innebära att försäkringsbranschen tvingas handlägga skadeståndsanspråk både seriöst, snabbt och med måtta eftersom alternativet helt enkelt är att Sveriges konsumenter till skillnad från i dag kan begära domstolsprövning om inte bolagen sköter sig. Nuvarande system är synnerligen orättvist för svenska konsumenter och ovärdigt ett rättssamhälle. Det är också på sikt förödande för hela försäkringsbranschens trovärdighet och funktion.
Några offentliga kostnader för detta förslag uppkommer inte utan dessa fördelas på försäkringskollektivet. Det krävs mycket politiskt mod för att våga trotsa starka ekonomiska intressen. Försäkringsbolagens image och trovärdighet står på spel. Men så länge som alltför få politiker driver frågan objektivt med utgångspunkten att skapa ett rättssystem som i verklig mening ger de skadelidande rätten till en ekonomiskt rimlig och rättvis prövning, reell access to justice, blir försäkringsbolagens rättigheter större.
Det är just för att de har den ekonomiska möjligheten att döma och bedöma kring de skadelidandes rätt till en rimlig och rättvis ersättning utifrån sina skador. Därför blir frågan så fundamentalt viktig. Det handlar om Davids kamp mot Goliat. Tack och lov finns det ett antal advokater, läkare och inte minst whiplashorganisationer och andra medverkande som har modet och orken att utmana ett system som drivs av helt fel ingångsvärden.
Min fråga till justitieministern inför nästa inlägg är: Kommer du att följa mina förslag? Kommer du att göra någon rimlig utredning för att förändra systemet?