KBLab/rixvox huggingface dataset:
Emma Nohrén (MP):
Återigen tycker jag att Jesper Skalberg Karlsson blandar ihop begreppen. Beslutet att fasa ut glyfosat under fem år gäller ju för hela EU, vilket gör att det kommer att vara samma konkurrensvillkor för svenska jordbruk som för utländska. I Frankrike har man fattat beslut om att göra det på tre år och gå före.
Om vi inte har biologisk mångfald, om vi inte har pollinerare, kommer vi heller inte att kunna öka vår livsmedelsproduktion. Vi ska kanske inte vara helt utan växtskyddsmedel, men vi måste ha rätt sorts växtskyddsmedel - växtskyddsmedel som faktiskt harmonierar med naturen och inte slår ut den och motarbetar oss.
Emma Nohrén (MP):
Tack för frågan, Gunilla Nordgren! Den ger mig möjlighet att förtydliga en del. Nej, det kommer inte att vara någon straffavgift så länge man har gjort det som är möjligt. Det finns ibland fysiska hinder för att man rent praktiskt ska komma fram, och då gäller så nära som möjligt. Det här ligger också lite längre fram i tiden.
Givetvis ska man börja där det är enkelt, men etappmålet är att 60 procent av fastigheterna ska ha det här till 2021, och sedan ska det vara fullt ut implementerat till 2025. På vissa ställen kanske man till och med måste bygga om, men då finns det skäl för det. Det går ju inte direkt att bygga om Gamla stan för att en sopbil ska komma fram. Det tror jag inte att någon skulle tycka. Där finns det säkert andra lösningar. Det är ju meningen att det ska bli enkelt och bra, inte att det ska krånglas till.
Eftersom Gunilla Nordgren kom tillbaka till biogasen vill jag säga att den rödgröna regeringen har sett problemen med detta, och det är också därför vi skjuter till 270 miljoner kronor till dem som producerar biogas. Vi har även sett till att det kan vara fler substrat - till exempel gödsel, som Gunilla Nordgren själv pratade om - liksom matavfall och sådant som har varit svårt att gå vidare med på grund av statsstöds- och EU-regler.
Nu tror vi dock att vi har en lösning på det, men för att få en långsiktig lösning och en strategi på plats som faktiskt fungerar och gör att de här företagen vågar satsa måste vi ha en utredning som kan pinpointa precis att det här är problemet, och så här kan vi lösa det. Men det här är den lösning vi har nu.
Emma Nohrén (MP):
Problemen för biogasen är ingen ny företeelse, utan det är någonting som vi har kryssat oss förbi och försökt att komma fram till lösningar på. Men de 270 miljoner som vi lägger i den här vårbudgeten, tillsammans med den satsning som har varit på biogas och metangas i investeringsstöd, ger i alla fall 300 miljoner mer än vad jag vet att Alliansen har satsat i sin budget och vad ni gjorde under er tid vid makten. Vad jag vet kom det inte fram någon biogasstrategi då heller.
Låt oss nu hoppas att de här pengarna kan se till att hålla biogasproduktionen uppe i Sverige och att vi får en utredning som kan visa hur vi ska få långsiktiga spelregler så att vi kan rädda den svenska biogasen.
Emma Nohrén (MP):
Tack, Jens Holm! Jag blev ju nämnd här, så jag kunde inte låta bli att trycka på knappen. Jens Holm säger att det är ett felaktigt beslut att göra så här. Men det vi gör är ju att fastslå att producenterna har ett producentansvar, att det är de som ska stå för kostnaderna och att insamlingen ska vara fastighetsnära. Hur man sedan upphandlar det, om det är med kommunen eller andra entreprenörer, får man se. Men det är fortfarande producenterna som ska stå för kostnaden.
Det är det hela förslaget går ut på - att man fastslår det. Jag förstår inte riktigt vad du har för invändningar mot det, Jens Holm.
Emma Nohrén (MP):
Ja, kommunerna är experter på insamling, och det är de som har ansvaret i dag. Men det här förslaget har ju inte kommit out of the blue. Det har kommit efter långa rundabordssamtal och samtal med berörda aktörer om hur man ska lägga upp detta för att få genomslag för ett sådant här förslag, där man också har vridit och vänt på de olika argumenten.
Vi har sett att genom att förtydliga producentansvaret och tydligt visa att de har det ekonomiska ansvaret och vilken servicegrad man ska förvänta sig som invånare har vi också gett underlag och förutsättningar för att sluta entreprenörsavtal med till exempel kommuner. Sedan kan man upphandla åt andra också om man skulle vilja, men jag tror att det kommer att vara ganska självklart att det är kommunerna man vänder sig till.
När vi har en nivå för hur det ska vara, att det ska vara fastighetsnära insamling, då får vi också ett kostnadsläge som fungerar. Det är den varianten som man kan se att både branschen och kommunerna och övriga inblandade aktörer tycker är det som fungerar. Framför allt är det ju det här som gör att det blir lätt och enkelt för medborgarna att göra sorteringen.
Emma Nohrén (MP):
Jag tackar Jens Holm för frågan. Jag tror att han är mycket väl medveten om att våra två partier har en likadan syn på detta. Men han vet också att det inte finns en majoritet i denna kammare för ett sådant beslut. Om fler ska förstå det som vi vet, att minkar behöver vatten att simma i och att de behöver större burar, behöver vi en utredning som svart på vitt tar reda på om det som nu gäller lever upp till de nya djurskyddskraven. Jag tror inte att det gör det.
När vi får reda på det tror jag att vi kan få med fler på ett förbud. Men vi måste kunna visa detta. Det är också så att minknäringen har tagit flera steg sedan den senaste utredningen, och då är det viktigt att inte bara köra över det utan se vad som har hänt och om det har blivit skillnad. Sedan får man säga om det räcker eller inte. Vad jag vet räcker det inte utifrån vad jag vet om minkar, men låt en oberoende utredare ta reda på det!
Emma Nohrén (MP):
Jag tror att Jens Holm söker en konflikt i en fråga där det inte finns en konflikt. Vi ser att pälsdjursindustrin och det sätt den bedrivs på innebär en djurhållning vi inte vill se, men vi ska också komma ihåg att sedan vi tillsammans lade fram ett förslag år 2006 - ett förslag som allianspartierna rev upp när de kom till makten - har näringen tagit en hel del steg framåt. Det gör att andra anser att vi bör titta på detta.
Vi har en skyldighet att se vad man har vidtagit för åtgärder. Vi ska nämligen inte lagstifta om enskilda djurslag, utan vi ska ha en lag som gör att alla djur får möjlighet till naturligt beteende. När vi har en utredning som visar hur näringen ser ut i dag tror jag att vi kommer att få ett resultat som säger att den inte lever upp till den nya djurskyddslagen, som kräver naturligt beteende och ser till att stereotypa beteenden försvinner. På så sätt kan vi fasa ut näringen.
Emma Nohrén (MP):
Tack för frågorna, Sten Bergheden! Jag ska försöka svara på den korta tid vi har. Först och främst vill jag säga att du hela tiden talar för Sveriges jägare. Jag är själv jägare, och du talar inte riktigt för mig. Vi har olika syn på mycket av detta. När det kommer till det allmänna uppdraget tittar EU på ärendet och har sagt att vi förmodligen måste ändra struktur på hur det ser ut.
Sedan är det sant att Miljöpartiet tycker att det kanske borde ha sett ut på annat sätt. Det har oavkortat till största delen gått till Svenska Jägareförbundet. Vi kan inte säga hur vi vill att det ska ut. Men en utredning som följer gällande lagstiftning i EU måste vara grundnivån.
Vi kan inte ha ett särskilt system här som gör att vi får överträdelseärenden i EU. Den andra frågan handlade om vargar. I den proposition som antogs om rovdjurspolitiken stod att stammen ska uppnå gynnsam bevarandestatus.
Hur den gynnsamma bevarandestatusen ser ut beror på hur många vargar som invandrar och hur populationen ser ut. Det talas här om ett referensvärde på 170-270 vargar. Det är inget tak i det. Det handlar om vad vi behöver ha i buffert för att kunna ha en stam. Det handlar också om att vi måste ha invandrade vargar till detta. Jag stannar där. Du får upprepa den sista frågan.
Emma Nohrén (MP):
När det gäller utfodringen har Naturvårdsverket jobbat på. Vi hoppas att vi kan implementera regler och få ett hållbart förslag. Det bästa hade varit om propositionen som var genomarbetad och också fungerade rent lagtekniskt hade gått igenom. Men den har fällts, och nu får man runda den.
Det förslag som togs fram av allianspartierna om otillbörlig eller otillåten utfodring går inte att genomföra på det sättet. Då får vi försöka att laga efter läge. Den röjda vägen framåt röstades ned, och då får man runda den så gott man kan. Vi måste få ordning på problemet; så är det.
När det gäller varg ska vi uppnå gynnsam bevarandestatus. Det har kammaren fattat beslut om. Vi har olika utredningar. Efter att beslutet fattades har det kommit fram nya fakta om att vi kanske måste ha en miniminivå på 300 vargar. Ska vi ha en miniminivå måste vi ha fler för att det ska täcka upp om till exempel valpsjuka eller något annat skulle slå till. Vi måste också ha genetiskt friska vargar som invandrar för att vi ska kunna ha en gynnsam bevarandestatus.
Där är inte vargstammen i dag. Vi kan inte säga att vi ska ha 170 vargar för att det är vad landsbygden tål. Vi måste ha en gynnsam bevarandestatus på ett djurslag, precis som det står i våra lagar och regler att vi ska ha.
Emma Nohrén (MP):
Tack för frågan! Det korta svaret är att om det är olagliga saker som sker ska man förstås tillkalla polis. Det är oacceptabelt att människor överträder bestämmelser och gör saker på detta vis. Jag håller helt med om att våra eftersöksjägare är fantastiska. De är ute i ur och skur och i alla väder, och de har hundar som klarar av detta. Jag har själv två hundar som jag tränar eftersök med.
Jag vet hur många träningstimmar som krävs och vad som krävs för att hålla dem i skick, för att sedan kanske bli väckt klockan två på natten och springa iväg ut och göra sig i ordning för att ta hand om trafikskadat vilt. Ordningen för trafikskadat vilt med eftersöksjägare ska vi vara stolta över i Sverige. Det är få länder som har en sådan ordning. Denna ordning är bra dels av hänsyn till det som har hänt, dels, och framför allt, av hänsyn till viltet.
Vi vill inte att skadade djur ska ligga ute. Där gör jägarna en otroligt bra insats, och det ska vi absolut värna. Jag har svårt att se att man skulle kunna sköta detta på ett annat sätt. När det gäller dem som beter sig illa mot laglig jakt vill jag säga: Är det brottsligt så är det brottsligt. Det kan vi inte göra så mycket åt, utan det handlar om att förklara och så vidare. Det går inte att försvara att någon begår brottsliga handlingar.
Emma Nohrén (MP):
Tack så mycket för de frågorna, Sten Bergheden! Du sa att det var fyra frågor, men jag uppfattade att det var två som handlade om strandskydd och som egentligen var samma sak. Som det står i vår reservation som vi har tillsammans med Socialdemokraterna bereds den utredning som Naturvårdsverket har lämnat över inom Regeringskansliet. Där får nog Bergheden fråga statsrådet som sitter i regeringen om hur långt man har kommit. Jag har inte den insynen i regeringens arbete.
Det är självklart att vi alla partier i Sveriges riksdag har olika ingångar när det gäller strandskydd. Jag tror inte att det finns någon enighet inom Alliansen heller om hur man ska utveckla detta. Ni har väl vänner inom er fyrklöver som inte alls vill se över strandskyddet på det vis som du förespråkar. Där görs det olika avvägningar. I dag kan vi se att strandskyddet är mindre än tidigare. Det var en reform som genomfördes 2009 då man minskade strandskyddet med 30 procent.
Det är alltså 70 procent av strandskyddet som finns kvar. Den diskussion som uppstod gjorde nog att fler och fler blev medvetna om vad strandskydd faktiskt innebär, vilket gör att vi nu debatterar det på ett helt annat sätt. Sedan hade du en fråga om bränsleskatt. I nästan en månad har vi haft temperaturer på nära 30 grader. Det finns isar som smälter. Sten Berghedens svar på klimatförändringar är att vi ska flyga mer och åka mer bil.
Jag ser det inte så. Vi måste göra vad vi kan. En skatt på fossila drivmedel är nog bra för att styra om till ett fossilfritt Sverige som vi alla har kommit överens om. Tittar man på Moderaternas miljöpolitik är den inte mycket att hänga i julgranen. Vad jag vet vill ni skära bort 38 procent av miljöbudgeten. Jag vet inte riktigt vilken landsbygd eller väg som ni vill lämna kvar till era barn och barnbarn.
Emma Nohrén (MP):
Tack återigen, Sten Bergheden, för frågorna! Jag kan börja där Sten Bergheden slutade, det vill säga med regler och regelkrångel. Regler ska inte finnas bara för att krångla till det. Ska det finnas regler måste de ha ett syfte. Det finns många delar inom vilka man förmodligen kan göra förenklingar. För en stor del av vår jordbrukspolitik fattas dock besluten på EU-nivå.
Det gäller att vi förhandlar bra när CAP:en görs om 2020 så att vi får till det att passa svenska förhållanden bättre. Jag ser dock inget egenvärde i att ha regler för att krångla till det hela. Givetvis ska det vara så enkelt och smidigt som möjligt att vara företagare.
Skatter och avgifter på fossil energi är ett sätt för oss att kunna ställa om samhället. Inom jordbruket och lantbruket har man ett undantag från den nya skattehöjningen. Där finns alltså redan en skattesänkning vad gäller bränsleskatten för att jordbruket ska vara konkurrenskraftigt och kunna lira med resten av EU.
Jag tror att den livsmedelsstrategi som vi har tagit fram och de mål som vi gemensamt har satt upp är en bra väg för att ge långsiktiga spelregler för Sveriges lantbrukare. Jag tror att de uppskattar detta och ser att vi faktiskt vill göra något som är bra för svenskt lantbruk. De har en roll att spela både i omställningen och för livsmedelsförsörjningen.
Svensk råvara från jord- och skogsbruk är fantastisk och innebär i sig också konkurrenskraft. Den ska vi värna.
Emma Nohrén (MP):
Tack för frågan! Jag får väl lite oortodoxt också säga grattis på födelsedagen till ledamoten. Vi kan börja med varför biståndsministern inte är här. Jag är givetvis inte någon ersättare för henne. Men hon är på resa i Mali, och precis som när vi ledamöter är ute och reser kan man inte alltid berätta innan vart man är på väg. Det är av säkerhetsskäl som det är först efteråt som man kan berätta var man har varit. Hon har varit i Dinjiflodens innersta delta, som är en viktig våtmark.
Hon har också kollat på hur man kan få livsmedelsförsörjningen att fungera, frågor kopplade till jordbruk och hur man ska få med kvinnorna. Hon har pratat om SRHR i skolan och om hur man kan få med kvinnor i fredsprocessen. Givetvis hade hon förstås gärna varit här.
Men det är inte alltid man kan råda över säkerhetsläget, när det passar att åka och vilka man kan träffa, och det hoppas jag att vi kan ha överseende med. När det gäller klimatbudgeten har vi antagit en ny strategi för hållbar miljö, klimat och hav samt hållbart nyttjande av naturresurserna som en del av det här arbetet.
Klimatinsatser och delar för miljön är sådant som måste ingå i biståndsbudgeten, och det är inte alltid som man kan plocka ut vad som är vad. Men om man bara inriktar sig på ett humanitärt stöd eller bara på en viss del missar man det som orsakar en hel del katastrofer.
Vi måste jobba på fred front och hjälpa de fattiga länderna, så att de kan bli klimatsmarta, och hjälpa dem att komma med på banan och uppfylla Parisavtalet. De ska också kunna ta genvägen förbi olja och fossilt bränsle. Jag ser detta som en stor del av ett bistånd, inte som en del utanför.
Emma Nohrén (MP):
Tack för frågan, ledamot Arkelsten! Jag ser inte riktigt hur alla dessa frågor hänger ihop på det utgiftsområde som vi nu debatterar. Men vi har faktiskt en minister med två portföljer. Hon är både klimatminister och minister för internationell utveckling, och det är klart att hon måste synas i båda frågorna och hålla portföljerna skilda åt, men ofta samverkar de också. Vi har en klimatutmaning i världen som är enorm och som drabbar alla, och den drabbar de fattigaste allra hårdast.
Men vi måste ha alla våra delar med när vi talar om biståndet. Regeringen fokuserar på klimatdrabbade stater, förebyggande samt humanitärt bistånd, klimat, minskat demokratiskt utrymme, brister i respekt för mänskliga rättigheter, inte minst SRHR. Alla dessa delar ingår. Det är svårt att ha en pott till en sak och en pott till en annan.
Vi jobbar med strategier och tematiska saker efter det policyramverk som vi har antagit och som alla remissinstanser var positiva till. Många internationella aktörer, till exempel nu Kanada och Frankrike, efterfrågar och vill använda sig av detta. Jag tror att vi har på fötterna när vi gör vår klimatbudget och vår biståndsbudget.
Emma Nohrén (MP):
Jag tackar för välkomnandet, Sofia Damm. Det ska bli spännande att fortsätta att arbeta i detta utskott - om jag nu får fortsatt förtroende. Som jag sa i en tidigare replik till Sofia Arkelsten har regeringen fokuserat sina satsningar på konfliktdrabbade stater, förebyggande och humanitärt bistånd, klimat, minskat demokratiskt utrymme, SRHR och mänskliga rättigheter.
Givetvis är civilsamhället en stor del av detta, och man får också en pott som används till detta. Jag kan inte se att vi på något vis har dragit ned på det.
Emma Nohrén (MP):
Jag delar inte bilden av att vi inte gör detta. Vi står upp för civilsamhället. Som jag sa i mitt anförande är bara 37 procent av de humanitära appellerna täckta. Vi har ett fyra gånger större underskott nu än vad vi har haft på tio år. Det Sverige kan bidra med gör skillnad.
Som sjätte största givare i världen har vi ett inflytande över var och hur man ska använda dessa pengar. Vi ser en minskad demokrati och villkorade pengar från många andra länder. De vill bestämma och styra, och då blir det svårt. Jag tror att det sätt som vi fokuserar att satsa pengarna på och det sätt vi styr via policyramverk är den väg vi ska gå och använda våra pengar.
Emma Nohrén (MP):
Vi har våra landstrategier, och dem följer vi. Ett bistånd ska vara principfast och inte villkorslöst, och man ska kunna ompröva det om det behövs. Vi såg det senast i Kambodja där situationen gjorde att man fick ändra på det. Vad jag vet förekommer det inga konstigheter i det stöd som går till Syrien.
Jag är fullt och fast övertygad om att man följer upp det som pågår, vad som sker och var pengarna är. Vi har också indikatorer och resultatberäkningar för hur biståndet används.
Emma Nohrén (MP):
Tack, Kerstin Lundgren, för frågorna! Som vi har konstaterat här innehåller politiken för global utveckling och Agenda 2030 alla politikområden och ska genomsyra allt. I en skrivelse som ska redovisa hur vi jobbar på alla områden rakt över får man nog vara lite generell på vissa ställen och fördjupa där man vill visa exempel på hur man gör.
Det skulle, tror jag, bli en omöjlig uppgift att varje eller vartannat år ta fram en skrivelse som täcker hela perspektivet. Vad vi kan se är att regeringen har gjort en ansträngning och en nystart för PGU, vilket gör att det nu är ett pågående, resultatinriktat arbete som är uppföljbart vid alla departement, och att andra myndigheter har fått det uppdrag som departementen har.
Det arbetet är systematiskt. Jag kan inte heller se att den här PGU-skrivelsen är uppbyggd på något annat sätt än de tidigare. Kerstin Lundgren har ju suttit i utskottet mycket längre än jag, så jag skulle vilja fråga Kerstin Lundgren: Vad är det som skiljer denna skrivelse från dem som andra regeringar har gjort i samband med sina uppföljningar? Vi hör också att riksdagen inte har varit tillräckligt involverad.
Med ett så stort ämne som Agenda 2030 och PGU finns det vissa delar där jag kan hålla med och där utskottet är enigt när det gäller just Agenda 2030 och handlingsplanen. Men på alla områden inom den har riksdagen varit otroligt engagerad. Den här regeringen är den som har gjort flest blocköverskridande överenskommelser. Ta arbetet i Miljömålsberedningen, som ledde fram till klimatlagen - där var alla politiker med. Detta är en del i hur vi uppnår klimatlagen. Vi har Klimatpolitiska rådet. Vi har otroligt många saker.
Vi har energiöverenskommelsen, där flera olika politiska partier är med. Alla dessa delar är en del i hur vi uppnår Agenda 2030. Riksdagen har också ett uppdrag att yttra sig, men inget annat utskott har bett att få yttra sig här.
Emma Nohrén (MP):
Jag skulle nog vilja skicka tillbaka frågan till Kerstin Lundgren. Om man nu känner sig så utanför i det arbete som har bedrivits, varför då inte använda de möjligheter som finns i utskottet att göra bedömningar och inspel när det gäller skrivelsen? Den möjligheten har alla utskott haft, men inget har valt att utnyttja den. Det ansvaret ligger ju också på riksdagen.
Sedan har vi en samsyn i utskottet om att det har skett en för svag förankring i förhållande till de förväntningar som fanns rörande handlingsplanen för Agenda 2030, men det är ju inte denna som är föremål för debatten i dag, utan det är skrivelsen. Regeringen har gett SCB i uppgift att ta fram uppföljningsmaterial och statistik om hur arbetet med Agenda 2030 går.
Det blir en extern granskning som jag tror att vi alla kan följa upp. Arbetet pågår och fortsätter. Jag tror att vi kan känna tillförsikt om att arbetet går åt det håll som vi vill.
Emma Nohrén (MP):
Vi hörde innan ajourneringen ledamoten Kinnunen prata om en ny politik som skulle visa vägen för miljö- och klimatarbetet. Trots det verkar politiken bara handla om att skära ned och ta bort.
Det övergripande målet för miljöpolitiken är enligt det riksdagsbundna generationsmålet att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen i Sverige är lösta, utan att orsaka miljö- och hälsoproblem utanför Sveriges gränser. Det handlar om att ställa till rätta, ta ansvar för sin egen generations problem och möjliggöra för nästa att leva ett gott liv. Tyvärr pekar utvecklingen för samtliga miljömål utom två på en negativ trend.
Vi ser också en fortsatt ökning av växthusgaser. Hur kommer det sig då att man faktiskt mer än halverar klimatbudgeten under en treårsperiod? Sverigedemokraterna satt inte i riksdagen när vi antog miljömålen. Min fråga är om ni står bakom dem.
Emma Nohrén (MP):
Jag hör ledamoten säga att det är viktigt med klimatmål och att man ska försöka uppnå dem, men att de inte är utformade som de ska. Frågan är då vilka mål Sverigedemokraterna vill uppnå. Vad har ni för åtgärder? I utgiftspost efter utgiftspost på det här området skärs det ned, samtidigt som vi vet att klimatförändringarna är här och att vi måste göra vad vi kan för att minska utsläppen av växthusgaser.
Sverige måste göra sin del - göra klimatanpassningsåtgärder och samtidigt skydda, återskapa och restaurera biotoper och naturvärden för att inte utarma den biologiska mångfalden. Vad ser Sverigedemokraterna som en viktig åtgärd här? Vad jag kan se är det bara en slakt som pågår. I den här budgeten skär man med kirurgisk precision bort allt som handlar om miljö och klimat.
Emma Nohrén (MP):
Jag tackar ledamoten för frågan. Jag är själv markägare och skogsägare och brukar med hyggesfria metoder. Jag tycker inte att det handlar om antingen eller, utan vi behöver både och. Det senaste tiotalet år har vi brukat för mycket och med icke hållbara metoder, framför allt när det gäller skogen.
Våra kontinuitetsskogar, som inte har varit märkta av mänsklig framfart, minskar och fortsätter att avverkas. Miljöpartiet tycker att det inte är mer än rätt att vi kan köpa ut de markägare som har dessa skogar, så att de kan tjäna pengar på sin skog utan att ta ned den och så att vi får gemensamma värden som vi behöver.
I går slöts ett avtal i Montreal om att 30 procent av varje naturtyp måste skyddas om vi ska klara målen. Det finns olika typer av skydd, men vi kommer att behöva göra detta. Är Kristdemokraterna beredda att göra det som krävs för att vi ska uppnå det nya internationella ramverket?