KBLab/rixvox huggingface dataset:
Nikos Papadopoulos (S):
Kulturministern talar ofta om vikten av kultur för barn och unga, och jag har ingen som helst anledning att betvivla kulturministerns goda vilja i det avseendet. Men, herr talman, jag ser en verklighet i min kommun här i Stockholm, där jag bor, och jag ser en mycket mörkare bild än kulturministern. Jag ser vad som händer i kulturskolorna här i Stockholm.
Här är det verkligen inte fråga om satsning utan nästan om utplåning. Det genomförde den moderatledda kommunledningen i Stockholm med öppna ögon och stor medvetenhet. Jag har i dagarna besökt flera skolor, bland annat Farsta kulturskola och Årsta kulturskola.
Det är kulturskolor som har 1 500 elever, och de gör ett fantastiskt arbete. Insatserna är särskilt viktiga i kommundelar med många elever som har bakgrund i andra kulturer och där de ekonomiska resurserna hos föräldrarna inte är så stora. Där hjälper inte sänkta skatter så mycket.
Det blir särskilt kännbart när man i Stockholm höjer terminsavgiften från 150 kronor till 450 kronor och från 250 kronor till 700 kronor. Det är kännbart för många.
Kulturskolorna har fått färre lärare, och det innebär att de får större klasser. Det som kulturministern hänvisar till är helt fel. Alla de 55 miljoner kronorna går till högstadiet, men dessa pengar borde i stället gå till låg- och mellanstadiet.
Man måste börja med de små barnen. Det är precis som när man odlar träd: Man måste vårda rötterna. Genom att hoppa över flera generationer klipper man av rötterna till barnets kulturella ursprung. Så får det inte vara. Herr talman!
Min sista fråga till kulturministern är: Vad är meningen med att alla de 55 miljonerna går till grundskolans högstadium och inga pengar går till låg- och mellanstadiet?
Nikos Papadopoulos (S):
Utrikesminister Carl Bildt och även Wallmark har betonat att man inte ska fatta historiska beslut i politiken. Det är inte det som det är fråga om. Det är inget politiskt beslut. Det är historia. Men jag kan påpeka, herr talman, att frågan om folkmordet är förknippad med det Turkiet vi ser i dag.
Att Turkiet inte fullt ut uppfyller mänskliga rättigheter för etniska minoriteter är ett problem som måste uppmärksammas. Turkiets framtida medlemskap är omdiskuterat av många länder inom EU. För oss socialdemokrater är inställningen att frågan inte gäller om Turkiet kan bli medlem utan när .
Men detta "när" måste avgöras av hur Turkiet klarar att uppfylla de kriterier som krävs av ett medlemsland, däribland de så kallade Köpenhamnskriterierna. Det bör också omfatta att Turkiet öppnar sina statliga arkiv.
Ett framtida turkiskt EU-medlemskap är viktigt, inte minst med tanke på hur det kan främja rättigheter för kurder och andra folkgrupper i Turkiet. Herr talman! Att en regim förnekar folkmord har vi sett flera exempel på. Förintelsen gav oss en ny fras som vi ofta uttalar med eftertryck.
Vi säger: Aldrig mer! Men historien upprepar sig om och om igen. För att vi ska kunna blicka framåt det här seklet är det mycket viktigt att vi vågar erkänna de brott som har begåtts. Detta måste också gälla folkmorden 1915.
Den oberoende Internationella föreningen för folkmordsforskare har flera gånger fastställt en konsensus i fråga om folkmord.
I resolutionstexten från den 13 juli 2007 står det följande: Förnekande av folkmord anses allmänt som sista steget i ett folkmord och skrinlägger bestraffningen av folkmordets förövare och bereder bevisligen vägen för framtida folkmord.
Det betyder att ett förnekande bara riskerar att leda till nya övergrepp. Min fråga till utrikesministern är: Kommer Sverige inom ramen för EU:s samarbete och i medlemsförhandlingar om Turkiets medlemskap i EU att ställa krav på att Turkiet ska öppna arkiven för att historiker och forskare ska få tillgång till fakta om folkmorden?
Nikos Papadopoulos (S):
Det har diskuterats mycket, och det är positivt att utrikesministern kommer att verka för att minoritetsgrupper i Mindre Asien och Kaukasus ska få det lite bättre. Herr talman! Situationen som olika etniska grupper upplever i Turkiet för mina tankar till Voltaire.
Jag ska citera honom fritt: Jag tycker inte om din åsikt, men jag är beredd att dö för din rätt att yttra den. I Turkiet har under lång tid en annan devis gällt, nämligen: Vi tycker inte om din åsikt, och vi är beredda att sätta dig i fängelse och starta offentliga motkampanjer.
Du ska till och med dö för att du vågar yttra din åsikt. Utrikesministern har en fantastisk styrka att påverka, och han kan framföra att någon gång måste Turkiet acceptera mänskliga rättigheter och öppna sina arkiv. Det sägs att arkiven är öppna.
Kan jag tolka det så, herr utrikesminister, att jag som fri forskare i Turkiet kan gå in i arkiven och forska? Är det så?
Jag håller med utrikesministern och Wallmark om att vi politiker inte ska fatta politiska beslut om historien, men det är vår uppgift att förhålla oss till historiska fakta. Några minoritetsgrupper i Sverige vill att Sverige ska verka för att sanningen om folkmorden 1915 på pontiska greker, armenier och assyrier/syrianer/kaldéer blir erkända.
De väntar på utrikesministerns svar.
Nikos Papadopoulos (S):
Jag vill börja med att tacka kulturministern för svaret. Jag hade visserligen ställt min interpellation till arbetsmarknadsministern eftersom min fråga gäller kulturarbetarnas villkor på arbetsmarknaden, men jag debatterar självklart lika gärna kulturarbetarnas svårigheter att få jobb och att kunna behålla jobbet med kulturministern.
Misslyckandet med jobbpolitiken är ju hela den moderatledda regeringens ansvar. Herr talman! Jag skriver i min interpellation att regeringen gärna talar vackert om kultur men helt saknar engagemang för kulturarbetarnas villkor, något som kulturministern av förklarliga skäl inte tycker om, men jag står för det.
Jag håller fast vid att regeringen pratar mycket väl och gör väldigt lite. Regeringen har faktiskt ansvar både för den politik man bedriver och för den politik man låter bli att bedriva.
Interpellationssvaret innehåller många vackra ord, men i övrigt skyller kulturministern precis som alla hennes borgerliga ministerkolleger jobbkrisen helt på övriga världen. Det har vi hört tidigare, herr talman, från socialminister Göran Hägglund, som också på samma sätt skyllde på omvärlden för krisen.
Socialdemokraterna har aldrig beskyllt regeringen för den internationella ekonomiska krisen. Det vi beskyller regeringen för är den passivitet som gör att många i onödan blir arbetslösa eller tvingas gå med socialbidrag. Herr talman!
Verkligheten visar tyvärr alltför tydligt att regeringens så kallade jobblinje har varit innehållslös även gentemot kulturarbetarna. Arbetslösheten har i den gruppen ökat med 30 procent på ett år. De kulturellt yrkesverksamma har fått det klart sämre sedan den borgerliga regeringen tillträdde.
Jag efterlyser i min interpellation insatser som stärker de kulturellt yrkesverksamma. Kulturministern talar i sitt svar om behovet av att bredda arbetsmarknaden och öka efterfrågan på konstnärliga verk och prestationer.
Det kan låta bra, men jag vore tacksam om kulturministern ville utveckla vems ansvar detta är och hur det ska gå till. Eller ska jag tolka det så att ministern tycker att kulturarbetarna anpassar sig för dåligt till marknadens krav? Herr talman!
Jag vill därför fråga kulturministern om hon avser att ta några initiativ för att förbättra kulturarbetarnas villkor på arbetsmarknaden.
Nikos Papadopoulos (S):
Jag vill börja med att säga att jag respekterar kulturministern och tror på hennes faktauppgifter. Jag tror också att kulturministern arbetar hårt för kulturen, men sanningen är att resultatet blir för litet. Om vi tar Skapande skola som exempel vill jag säga att den satsningen är bra, men det är en för fattig insats. Regeringen har satsat på grundskolans högstadium.
Vi socialdemokrater vill satsa på alla barn i hela grundskolan och till och med i förskolan. Där vill vi satsa över 100 miljoner kronor. Det är tydligt, herr talman, att regeringen behöver hjälp för att kunna skapa fler jobb. Jag kan bjuda på några förslag som vi har i den socialdemokratiska vårmotionen.
Vi vet att behovet av renoveringar och ombyggnationer av kulturhistoriskt värdefulla byggnader är stort. Samtidigt är arbetslösheten inom bygg- och kultursektorerna hög.
På samma sätt som vi vill uppmuntra privatpersoner och fastighetsägare att tidigarelägga renoveringar och ombyggnationer av småhus och bostadsrätter vill vi stimulera nödvändiga renoveringar av kulturhistoriskt värdefulla byggnader.
Vi föreslår därför att ett kultur-ROT-avdrag införs mellan den 1 juni och 30 december 2010. För 2009 innebär det ungefär 90 miljoner i tilläggsbudgeten och för 2010 ungefär 175 miljoner.
Kultur-ROT:en skulle alltså ge 800 jobb under 2009 och 1 500 jobb under 2010. Samtidigt vill vi, herr talman, satsa på kulturallianserna.
Jag måste erkänna att kulturministern har satsat på dem, vilket är mycket bra, men vi vill satsa lite mer. Nu har vi tre allianser - musik, dans och teater - och det är bra. Vi vill ge yrkesverksamma kulturarbetare möjlighet att bli anställda av konstnärsallianser.
Därför föreslår vi att anslaget till allianserna utökas permanent till 50 procent från juli 2009, vilket innebär en satsning på 15 miljoner kronor på tilläggsbudgeten. I storleksordningen 145 personer kunde därmed få jobb.
Vi har även det accessarbete som den socialdemokratiska regeringen införde för några år sedan, men 2009 vill den moderatledda regeringen avskaffa det.
Det tycker vi är synd, för det skulle ge arbete till många akademiker inom detta område. På så sätt kunde samlingar och föremål lyftas fram och bli tillgängliga för allmänheten.
Om vi behåller accessarbetet, som vi vill satsa 100 miljoner på 2009-2011, skulle det innebära totalt 300 miljoner kronor, vilket i sin tur skulle ge ungefär 330 nya arbeten inom kulturområdet.
Nikos Papadopoulos (S):
Jag förstår att kulturministern är stolt över Kulturbryggan i skolan, som vi kallar den, om vi ska vara konkreta. Jag sade att vi tycker att det är lite för lite. Vi vill ha det i sin helhet. Det är få personer som får nytta av dessa pengar. Fler kulturarbetare ska arbeta för detta.
Självklart är både regeringen och vi socialdemokrater väldigt måna om jobben. Jobben ska försvaras. Vi vill att Sverige ska vara ett dynamiskt och kreativt samhälle. Det skapar möjligheter för oss att växa och utvecklas som individer. Men det gynnar också Sverige ekonomiskt.
Sveriges välstånd vilar på att vi förmår producera varor och tjänster som är bättre än det som andra länder producerar, till exempel teater, film och så vidare. Därför vill vi skapa bättre förutsättningar för de kreativa näringarna.
Vi vill att de kreativa näringarna ska ha samma möjligheter till finansiering och investeringar från näringslivsfrämjande myndigheter som den konventionella industrin. Det ska inte vara svårare för ett svenskt musikbolag att få krediter eller företagsrådgivning från Almi. Det ska vara som för vanliga andra svenska bolag. Herr talman!
I spåren av jobbkrisen ser vi nu hur arbetslösheten ökar snabbt bland kulturarbetarna. Samtidigt finns det många företagare som drar bort sponsringen direkt när de har dålig ekonomi. Kulturen får då inga pengar. Jag ska fatta mig kort.
Det kan handla om renoveringar av Sveriges kulturarv, men också om att tillgängliggöra kulturarvet för fler, till exempel genom att låta fler arkiv och samlingar digitaliseras och komma ut på Internet. Genom att tidigarelägga dessa investeringar pressas kostnader, och utväxlingen blir hög för varje satsad krona.
Det är således både en effektiv kulturpolitik och en konjunkturpolitik.
Nikos Papadopoulos (S):
Jag vill börja med att tacka utrikesministern för svaret. Det är bra att ministern säger sig ha ett starkt engagemang för lösningen av Cypernfrågan. Jag håller med ministern om att FN har engagerat sig på ett bra sätt för att försöka lösa Cypernfrågan. Men vad gör EU?
Enligt Svenska Dagbladet i oktober 2009 anser varken grekcypriotiska eller turkcypriotiska bedömare att svenska EU-ordförandeskapet har varit tillräckligt aktivt. Utrikesministerns engagemang tycks inte riktigt ha uppfattats av de berörda parterna. Fru talman!
För det första blev Cypern självständigt 1960. För det andra blev norra delen av Cypern 1974 ockuperad av Turkiet. År 2004 blev Cypern medlem i EU.
Många bedömare anser, precis som utrikesministern säger, att det nu är ett unikt bra läge att komma framåt i Cypernförhandlingarna. Ledarna för de fyra närmast berörda parterna har alla samtidigt visat förhandlingsvilja, vilken aldrig tidigare har visats.
De fyra som jag talar om är, fru talman, Greklands nya premiärminister Georgios Papandreou, Turkiets premiärminister Erdogan, Cyperns president Christofias och Mehmet Ali Talat som är ledare för norra Cypern. Fru talman!
Det finns en rad olösta frågor från kriget 1974, då ön delades och Turkiet ockuperade 36 procent av ön i strid med internationell rätt och FN-stadgan. Närmare 200 000 grekcyprioter fördrevs från sin mark och sina hem.
160 000 turkiska bosättare har i stället under skydd av turkisk militär koloniserat norra delen av ön. Frågan om ägande av mark och hus för dem som fördrivits måste lösas om Cypern ska kunna återförenas och bli en federativ stat.
Trots att Cypern är medlem i EU och trots att Turkiet har påbörjat förhandlingarna om medlemskap fortsätter ockupationen av norra Cypern, skriver journalisten Nyström i Sundsvalls Tidning. Det är på tiden att EU kräver ett slut på ockupationen och ett återupprättande av konstitutionen.
De närmare 200 000 grekcyprioter som fördrevs från sina hem ska kunna återvända och få sina egendomar tillbaka. Fru talman! Statsminister Fredrik Reinfeldt sade i sitt tal till FN:s generalförsamling: "Vi tror på demokratin. Vi tror på rättsstatsprincipen.
Vi kan inte tillåta någon att med hot eller tvång agera mot någon stats territoriella integritet eller politiska självständighet. Den internationella rättsstatsprincipen gäller alla stater, liten som stor."
Utrikesminister Carl Bildt, som ofta påpekar att delningen av Cypern och huvudstaden Nicosia är oacceptabel, skrev den 7 augusti 2009 på sin blogg med anledning av ettårsdagen av kriget i Georgien bland annat att rätten för den som fördrivits från sitt hem att återvända är fundamental.
Jag förmodar att dessa principer naturligtvis också gäller för den lilla staten Cypern. Fru talman! Min fråga till utrikesministern är: Hur har det svenska ordförandeskapet tryckt på de viktiga frågorna för att komma vidare till en lösning? Återvändande är en av de stora frågor som har diskuterats och måste lösas.
Nikos Papadopoulos (S):
Jag förstår att det inte är så lätt för utrikesministern att förhandla och alltid komma till rätt resultat. Men utrikesministern var ordförande i ministerrådet och hade en stark vilja att lösa den här frågan, så jag hoppas att det ska finnas många framgångar i det hela.
Det finns en fråga som är väldigt viktig när EU förhandlar med Turkiet om medlemskap i EU. Turkiet har lovat EU att öppna sina hamnar och flygplatser för den cypriotiska trafiken. Men tyvärr, som utrikesministern känner till, har det inte skett fram till i dag.
Om man lovar men inte håller löftet är det inte lätt att förhandla. Det kan bli svårigheter. Turkiets engagemang för och konkreta bidrag till en sådan övergripande lösning är väldigt viktigt; det håller jag med utrikesministern om.
Min konkreta och korta fråga till utrikesministern är: Hur var diskussionerna som utrikesministern hade med både grekcyprioter och turkcyprioter angående denna fråga? Har det nåtts några positiva resultat?
Nikos Papadopoulos (S):
Jag tackar utrikesministern för konkreta svar. Jag har ett par avslutande frågor till utrikesministern. I september 2009 ställdes en fråga i riksdagen om israelisk bosättningspolitik.
Då svarade utrikesministern: "Det entydiga budskapet till den israeliska regeringen är att omedelbart upphöra med bosättningsaktiviteter på ockuperad mark." Israel står utanför EU, men samma regler gäller för Israel och andra länder - även det lilla Cypern.
Som jag nämnde, fru talman, är 36 procent av Cyperns mark ockuperad av Turkiet sedan 1974. Grekcyprioterna som utgjorde 66 procent av befolkningen på den norra delen av ön fördrevs från sina hem. De lever nu som flyktingar i sitt eget land, och deras egendom utnyttjas illegalt. Dessutom har Turkiet 43 000 soldater i norra Cypern.
Turkcyprioter och grekcyprioter som är fria människor och medlemmar i EU kan lättare genomföra förhandlingar med varandra. För detta ska inte krävas soldater. Vad har statsrådet för inställning till att den ockuperande makten lämnar Cypern så att grekcyprioter och turkcyprioter fritt och själva kan förhandla om sina återföreningsfrågor?
Går det att övertyga Turkiets regering om att följa de principer och värdegrunder som statsminister Fredrik Reinfeldt, utrikesminister Carl Bildt, EU och det internationella samfundet säger sig stå för? Till sist önskar jag utrikesministern god fortsättning.
Nikos Papadopoulos (S):
Jag vill först tacka kulturministern för svaret, och jag vill gratulera kulturministern på hennes födelsedag! Herr talman! Innehållet i interpellationen riktar sig inte bara till kulturministern utan till hela regeringen eftersom den misslyckade politiken är hela den moderatledda regeringens ansvar.
Men i dag ska jag debattera med kulturministern, och jag gör det gärna. Inledningsvis vill jag säga att min fråga om Stiftelsen Framtidens kultur kan missuppfattas. Jag menar inte att Framtidens kultur har lagts ned, men jag menar att möjligheten att söka medel har tagits bort.
Jag trodde och hoppades att den skulle få ett fortsatt mandat att verka eftersom den har gjort ett så fantastiskt bra arbete. Min allvarliga fråga var följande: Varför satsar inte regeringen på att förbättra kulturarbetarnas villkor och arbetssituation?
Vi kan konstatera att arbetslösheten inom kultursektorn är högre, anställningsvillkoren är otryggare och arbetslöshetsförsäkringen är sämre än för många andra. I september 2009 var arbetslösheten 41 procent i jämförelse med september 2008, och den har inte minskat sedan dess. Herr talman!
Regeringen har faktiskt ansvar för både den politik man bedriver och den politik man låter bli att bedriva. Vi socialdemokrater satsar 270 miljoner kronor mer än regeringen på kultur och kulturjobb. Varje år under perioden 1998-2009 har Socialdemokraterna anslagit mer pengar till kulturen än den borgerliga regeringen.
Vi vill att Sverige ska vara en kulturnation i världsklass. När jag ser på regeringens kulturbudget är det uppenbart att regeringen inte tar kulturarbetarna och kulturen på allvar. I stället för att investera i kulturjobb dras kulturanslaget på en rad kulturinstitutioner ned med 1,5 procent.
Det motsvarar 46 miljoner kronor. Det innebär att det blir färre kulturarbetare, inte fler. Arbetssituationen på en redan hård arbetsmarknad kommer att förvärras ytterligare. Herr talman! Vi socialdemokrater ser kulturen som en viktig del i samhällsbygget.
Vi möter 2010 med en kulturbudget som sätter jobb och tillgänglighet i fokus. Våra kulturpolitiska investeringar tar också sin utgångspunkt i det rådande konjunkturläget. Låt mig ge några exempel. Vi investerar i konstnärsallianserna, totalt 25 miljoner, i stället för regeringens satsning på 4 miljoner kronor. Vi satsar på Kulturskolan.
Här måste jag ge en poäng till kulturministern, som sedan vår förra debatt fram till i dag har utvidgat Kulturskolan med också mellanstadiet. Men vi socialdemokrater vill ha en kulturskola som omfattar hela grundskolan och förskolan. Vi satsar på Access. Det ger arbeten på museer och arkiv.
Vi föreslår sänkt avgift i arbetslöshetsförsäkringen samt ökade möjligheter till utbildning för arbetslösa kulturskapare. Herr talman! Regeringens politik ger kulturarbetarna sämre villkor och lägre ersättningar. Hur kan ministern försvara detta?
Nikos Papadopoulos (S):
Kulturministern säger att regeringen har gjort många insatser. Visst har ni gjort det, men dessa insatser har inte givit några resultat så att arbetslösheten minskar. Kulturministern säger att hon självklart värnar kulturen. Jag vet att kulturministern är en aktiv kulturmänniska, men när det gäller kulturverksamheten för kulturarbetarna har hon inte gjort så mycket.
Hur kan man säga att regeringen har gjort så mycket när budgeten dras ned med 1,5 procent? Socialdemokraterna har alltid haft högre kulturambitioner än den borgerliga regeringen. Politik handlar om prioriteringar. Den borgerliga regeringen har alltid prioriterat att sänka skatter.
Vi prioriterar jobb inom kulturområdet oavsett om det är högkonjunktur eller om det är kris. Teatrar och museer tvingas skära ned i sina budgetar.
På det lokala planet har borgerliga krafter närmast bedrivit en kampanj mot kommuner som tar ansvar för barns och ungas möjligheter att spela instrument, att uppträda på en teaterscen, spela knattefotboll och lära sig att simma. Vi vill satsa på att utveckla verksamheten med nuvarande kulturskolor och avsätter 25 miljoner kronor per år.
Det är inte en engångssumma i budgeten. Det är alltså 100 miljoner kronor på en mandatperiod för att stimulera de kommuner som satsar på ett bra sätt. Vi satsar 25 miljoner kronor på kultur inom äldreomsorgen. Det är tydligt att regeringen behöver lite hjälp med att skapa nya jobb.
Jag bjuder regeringen på några bra förslag på jobb för kulturarbetare. Förslaget finns med i Socialdemokraternas budgetmotion. Behovet av renovering och ombyggnad av kulturhistoriskt värdefulla byggnader är stort. Samtidigt är arbetslösheten inom bygg- och kultursektorn väldigt hög.
På samma sätt som vi vill uppmuntra privatpersoner och fastighetsägare att tidigarelägga renoveringar och ombyggnader av småhus, bostadsrättslägenheter och hyresfastigheter under krisåren vill vi även stimulera nödvändiga renoveringar av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse. Vi föreslår därför att kultur-ROT ska införas.
För 2010 har vi avsatt 175 miljoner kronor. Kultur-ROT beräknas ge ungefär 1 500 jobb under 2010. Jag har fortfarande inte hört några förslag från ministern om hur regeringen vill minska arbetslösheten för kulturarbetarna.
Nikos Papadopoulos (S):
Kulturministern och jag är från samma kommun, så jag är säker på att kulturministern har varit i Kulturskolan i Farsta, Skärholmen och överallt. Där har jag också varit. Där har antalet elever som har råd att gå dit för musik och sådant minskat med 60 procent. Tyvärr har de lämnat skolan. Herr talman!
Att förbättra tillgängligheten till kultur förutsätter bland annat att vi skapar bättre förutsättningar för skådespelare, musiker, dansare och andra. Arbetslösheten inom kultursektorn är skyhög. Samtidigt är anställningsvillkoren otryggare och sämre för kulturskapare än för många andra grupper. Detta är en direkt effekt av den borgerliga regeringens försämringar.
Jag anser att kulturskaparna ska ha lika bra grundvillkor som andra på den svenska marknaden. Prognosen är dyster. Arbetsförmedlingen räknar med att upp till 5 000 arbetstillfällen för kulturarbetare kommer att försvinna nästa år.
Den grupp som drabbas värst, herr talman, är yngre kulturarbetare som inte är etablerade inom sitt yrke. En annan faktor är att arbetslösheten bland kvinnor är mycket högre än bland män. Trots att regeringen länge har känt till situationen händer ingenting.
Mot regeringens passivitet står Socialdemokraternas aktiva jobbpolitik, med satsningar på jobb i den kulturella sektorn.