KBLab/rixvox huggingface dataset:
Morgan Johansson (S):
Jag ställde en rak och enkel fråga, nämligen om Folkpartiet och Marita Aronson vill att det ska tas något särskilt statligt initiativ i fråga om detta, det vill säga någon lagstiftning som ska tas fram och någonting som ökar åtagandet från kommunerna. Jag tycker inte att jag fick något svar på det. Det jag fick höra är att detta är en viktig verksamhet. Ja, det är klart att det är en viktig verksamhet. Men det är kanske ett kommunalt åtagande. Och det är kanske kommunerna som har det grundläggande ansvaret.
Om man inte har fler instrument med sig, mer pengar med sig från till exempel Folkpartiets budgetförslag eller mer inriktning när det gäller vad man egentligen vill, då ska man nog tala med lite mindre bokstäver i debatten. Jag vill gärna försöka medverka till att staten kan hjälpa kommuner att komma i gång. Man kan hänvisa till vilka metoder som fungerar.
Och det är precis på det sättet som vi faktiskt jobbar. Men när man säger från oppositionens sida att vi måste göra någonting mer och snabbare, då undrar jag vad man menar rent konkret. Och jag har inte fått några riktigt tillfredsställande svar på det i denna diskussion.
Men det får jag kanske vid nästa tillfälle, vad vet jag.
Morgan Johansson (S):
Margareta Israelsson har frågat mig om jag avser att verka för ett införande av vaccination mot pneumokockinfektion i det svenska vaccinationsprogrammet. Pneumokocker är en bakterie som är mycket vanligt förekommande hos små barn. Uppskattningsvis hälften av alla barn som vistas i förskola är bärare av pneumokocker. Vanligast är att bakterierna finns i näsan utan att ge några symtom. I sällsynta fall kan dock pneumokocker ge upphov till allvarliga symtom hos små barn. Pneumokocker förekommer i ett 90-tal olika typer. Ett tiotal av dessa är dominerande hos småbarn.
Det vaccin som i nuläget finns tillgängligt är dock enbart effektivt när det gäller knappt hälften av dessa undertyper. Samtidigt finns det förhoppningar om att det inom det närmaste året ska introduceras nya vacciner mot pneumokocker som förhoppningsvis kommer att vara effektiva mot fler av de undertyper som förekommer hos barn. Enligt smittskyddslagen har Socialstyrelsen ett bemyndigande att meddela föreskrifter om vilka vaccinationer som ska ingå i det allmänna vaccinationsprogrammet. Socialstyrelsen utövar även tillsynen över vaccinationsverksamheten i landet.
I dessa funktioner följer Socialstyrelsen kontinuerligt utvecklingen i fråga om vilka vaccin som ska ingå i de nationella vaccinationsprogrammen. Vid bedömningen av om nya vaccin ska introduceras i de nationella vaccinationsprogrammen krävs en ingående analys av bland annat hur vanligt förekommande sjukdomen är, hur ofta den ger upphov till allvarliga symtom, hur effektiva tillgängliga vaccin är samt hur kostnadseffektivt det skulle vara att införa ytterligare vaccin i de nationella vaccinationsprogrammen.
Jag har inhämtat information från Socialstyrelsen om att man nyligen tillsatt en särskild arbetsgrupp för att analysera dessa frågeställningar när det gäller vaccination mot pneumokocker. I nuläget avvaktar jag arbetet i denna arbetsgrupp.
Morgan Johansson (S):
Det sista tycker jag att man absolut borde kunna lämna mer information om. Jag tror faktiskt att det är ganska okänt att den möjligheten finns. I fråga om en allmän vaccination är det svårare än man i förstone kan tro.
Då man gör bedömningar över huvud taget av vaccinationer måste man väga förekomsten av sjukdomen och allvaret i sjukdomen i ena vågskålen och i andra vågskålen riskerna med vaccineringen. I de flesta fall kan vaccineringar hos en del känsliga individer innebära att man också får en reaktion på själva vaccinationen.
Så är fallet vid många vaccinationer. I en befolkning på kanske en miljon människor finns ett antal hundra som får väldigt kraftiga biverkningar. De ska vägas mot varandra. Om det inte är ett antal hundra som riskerar att bli sjuka av den sjukdom som man vaccinerar mot kanske man inte ska vaccinera över huvud taget. Det är så den avvägningen ser ut.
Sedan ska man också göra en annan avvägning, nämligen om det finns ett verksamt vaccin, det vill säga något som faktiskt fungerar. När det gäller pneumokockinfektioner finns det i dag, som det bedöms, ett verksamt vaccin för vuxna. Det klarar av 23 pneumokocktyper. Det finns ett stort antal pneumokocker. Jag tror att det är ett 90-tal pneumokocktyper.
Det vaccin som finns för vuxna klarar 23 pneumokocktyper. För barn finns det ett vaccin som bara klarar sex typer. Det är mot den bakgrunden man hittills har sagt att vi nog måste avvakta så att det finns ett vaccin som är bättre än detta. Signalerna nu säger att det är ett vaccin på väg fram som täcker fler av pneumokocktyperna.
Då hamnar också diskussionen i ett lite annat läge, som expertmyndigheterna har bedömt det. Den referensgrupp för vaccinationsfrågor som finns på Smittskyddsinstitutet hade frågan uppe för ett och ett halvt år sedan.
De ska diskutera den igen på sitt möte i september för att se om det har kommit fram ny information som gör att man vill göra en omvärdering i sin rekommendation till statsmakterna kring detta. Socialstyrelsen har också bildat sin arbetsgrupp och jobbar vidare med det här. Jag vill säga att jag inte alls är främmande för att gå fram med en allmän vaccination mot pneumokocker.
Men då måste jag ju veta att det vaccin som vi går fram med verkligen fungerar, att det är förhållandevis heltäckande och har effekt, liksom att biverkningarna inte är så stora att man löper stora risker på den kanten. Det är därför som jag har lämnat det svar som jag gjort i dag till Margareta Israelsson. Jag avvaktar just nu Socialstyrelsens och Smittskyddsinstitutets arbete under sommaren.
Men jag är som sagt inte främmande för att vi, om de kommer fram till att detta är någonting som vi bör genomföra i det allmänna vaccinationsprogrammet, naturligtvis ska göra det också.
Morgan Johansson (S):
Vi har i dag en allmän vaccination som rekommenderas mot åtta sjukdomar, nämligen difteri, stelkramp, kikhosta, polio, haemophilus influenzae, mässling, påssjuka och röda hund. Dessutom när det gäller särskilda riskgrupper bland barn rekommenderas också vaccination mot ytterligare två sjukdomar, nämligen hepatit B och tuberkulos.
Det är så vårt barnvaccinationsprogram ser ut. Om man lyckas få fram ett vaccin som har låg risk för bieffekt, täcker flera av pneumokocktyperna som i dag finns, finns det tungt vägande skäl för att lyfta in det vaccinet i det allmänna vaccinationsprogrammet. Precis som Margareta Israelsson säger är det en allvarlig fråga. Bakterien är vanligt förekommande, men den leder inte fram till sjukdom i alla fall. Däremot kan smittspridning finnas i botten.
Jag följer noggrant det jobb som Smittskyddsinstitutet och Socialstyrelsen gör. Jag kommer återigen inte att vara främmande för att införa förändringar i barnvaccinationsprogrammet om förutsättningarna föreligger. Vi ska också göra en insats i informationsfrågan för föräldrar i dag.
Det är precis som Margareta Israelsson säger, nämligen att redan i dag borde föräldrar få information om vad som är möjligt att göra för att skydda sina barn mot denna typ av infektion.
Jag tror att debatten har visat att frågor om vaccination inte är alldeles enkla. Det är en del avvägningar som måste göras, inte minst när det gäller bieffekter och att över huvud taget hitta ett verksamt vaccin. Vi är mitt inne i en sådan analysfas just nu.
Vi får se om det går att komma vidare under hösten.
Morgan Johansson (S):
Det sista är mycket lätt för mig att säga. Det är självklart så att när vi får in underlaget från Socialstyrelsen och Folkhälsoinstitutet och sedan ska gå vidare är jag mycket intresserad av att se vilka åtgärder man då behöver vidta för att nå alla, kanske framför allt de grupper som har större risk att hamna där än andra. Självklart är det så. När det gäller tillsättningen av den arbetsgrupp som Martin Andreasson talar om får jag nog hänvisa till det ansvariga statsråd som har den arbetsgruppen.
Jag tror att det ligger på Justitiedepartementet. Så jag kan inte gå in och styra över tillsättningen av den arbetsgruppen. Det vore fel. Jag är lite förvånad ändå i den här debatten. Det är klart att Martin Andreasson har rätt i att interpellationsinstrumentet är ett sätt för riksdagen att fråga vad regeringen gör. Självklart är det så.
Men för att en diskussion över huvud taget ska bli fruktbar måste man veta vilka förslag som oppositionen eventuellt kan komma med. Det tog väldigt lång tid, får man väl säga, innan Martin Andreasson kom in på något konkreta åtgärder. Jag tycker att de förslag som jag lägger fram och som jag talar om är mycket mer konkreta och verklighetsanknutna än vad Martin Andreasson presterade.
Jag talar om barn- och ungdomspsykiatrin, hur vi ska förstärka den och öka tillgängligheten till den. Vi har pengar till det, och vi gör det. Jag tror att det är oerhört viktigt för dem som är på gränsen att fråga sig om de över huvud taget ska leva vidare, oavsett vilken bakgrunden är. Men vi vet att HBT-personer finns där i större utsträckning än andra.
Jag talade om skolan, elevhälsan, om hur viktigt det är att se till att det finns ett förebyggande perspektiv där. Skolministern rättade mig. Han sade att det nog snarare var en 50-procentig ökning sedan 1999. Jag talade om socialtjänsten och bemötandet där. Då får jag till svar av Martin Andreasson att den kan jag inte hänvisa till, för det var en utredning som gjordes före det att Folkhälsoinstitutet kom med sin kartläggning.
Det är klart att jag kan. Det är klart att jag kan säga att jag gav det uppdraget till Socialstyrelsen just eftersom jag visste att det kunde vara ett problem med bemötandet hos socialtjänsten för HBT-personer, just eftersom jag visste att kunskapen om hur man ska hantera den typ av konkreta situationer som jag berättade om när det gäller familjesituationen kanske inte var tillräckligt väl utvecklad hos socialtjänsten.
Det var därför jag gav det uppdraget åt Socialstyrelsen. Det finns väl ingen anledning att tävla i vem som blir mest konkret. Men jag hade nog ändå önskat att Martin Andreasson hade talat mindre om form och formalia och mer om konkreta insatser i den här debatten.
Kan vi inte enas om att en del av svaret på hur vi ska göra det bättre för HBT-personers psykiska och fysiska hälsa ligger i skolan, i socialtjänsten, i barn- och ungdomspsykiatrin, men också på diskrimineringssidan naturligtvis? Det är kanske den stora orsaken till att människor känner sig utanför samhället och att de känner att de inte hör till.
Jag tror att vi i så fall närmar oss ett ganska positivt meningsutbyte i den här debatten.
Morgan Johansson (S):
Jag tror att en del av svaret ligger i det som jag redan har talat om: psykiatrin, skolan, socialtjänsten, diskrimineringsfrågan, hälso- och sjukvården också naturligtvis och bemötandet där.
Det är viktigt att man tar till sig resultaten av de utvärderingar och kartläggningar som har gjorts, till exempel på socialtjänstsidan, där man identifierade att det fanns ett stort problem när det gäller kunskapsbilden, och därmed också vidtar åtgärder mot det. Så kommer vi naturligtvis att göra när vi får in nya förslag, exempelvis när man redovisar handlingsplanen kring självmordsfrågorna.
Då kommer vi också att se på den med särskilda HBT-glasögon som vi har gjort med de övriga förslag som vi har fått. Jag vet inte om det var en ömsesidig besvikelse - det var det kanske - i debatten.
Jag hade tyckt att det hade varit bra om jag hade fått lite respons, förutom på socialtjänstsidan - där förstår jag att Martin Andreasson tycker att vi gjorde ett bra jobb - när det gäller psykiatrin, skolan och kanske diskrimineringssidan. Vi hade då kunnat få en mer konkret diskussion. Men det får vi kanske ta nästa gång.
Då kanske vi har fått ytterligare kött på benen av de utredningar som nu har gjorts. Med det, herr talman, vill jag tacka för debatten.
Morgan Johansson (S):
Jag måste säga att jag är förvånad. Här pratar Mauricio Rojas i tio minuter med ett oerhört högt tonläge mot mig vad gäller mina frågor under utfrågningen. När han sedan får möjlighet till replik rinner hela frågeställningen ned till att handla om ett citat som han inte hittat i Vostok Naftas rapport. Jag ska hjälpa dig att leta efter det citatet sedan. Är det allt han har att komma med efter detta frontalangrepp som han riktar mot mig?
Han har kvar en frågeställning om var citatet stod i rapporten och var han kan hitta det. Du hade kunnat komma till mig tidigare så skulle jag ha hjälpt dig med det! Fly inte sakfrågorna, Mauricio Rojas, in i något slags formfrågediskussion! Jag förstår att du känner dig tillbakatryckt och desperat i detta läge. Det är klart att det inte är roligt att hamna i den situation som ni är i, men fly inte sakfrågorna.
Ta det granskande uppdrag som du har på allvar! Tonläget som Rojas använde tidigare var oerhört högt. Jag har ingen anledning att tuppfäktas med honom, utan jag kan bara konstatera att har han inte mer att komma med och syftet var att återupprätta KU:s anseende tror jag inte att han har gjort någon större insats i dag.
Morgan Johansson (S):
Citatet finns ju, det är bara det att du inte har hittat det. Låt oss dock ta den diskussionen sedan! Det kan vi mycket väl göra, så ska jag visa dig. Grundfrågan gällde ju om det var delikatessjäv eller intressejäv. I den diskussion och utfrågning som fanns sade Vostok Naftas vd att gasledningen hade en obefintlig betydelse.
Samtidigt vände man sig till sina aktieägare och sade att Gazprom var på väg att göra stora nyinvesteringar, bland annat i Ukraina och med gasledningen Northstream. De målade upp en helt annan bild för sina aktieägare, och den bilden kontrasterade mot allt annat.
Ärligt talat, om detta är det enda som Mauricio Rojas har att komma med - det vill säga att han inte kan hitta ett citat i årsredovisningen - får jag säga att det nog var ett lite för högt tonläge som han använde inledningsvis i denna diskussion. Jag tycker också att det i sig sänker KU:s anseende.
Man kan inte gå ut som Hulken i ett angrepp och sedan när man väl känner vad det handlar om låta det rinna ned till att bli en citeringsfråga. Då får man ha någonting mer att komma med också, tycker jag. Vi kommer att föra diskussionen vidare när vi diskuterar Bildtutlåtandet och den reservationen, men ta det lite lugnt i debatten framöver, Rojas!
Morgan Johansson (S):
Då blir huvudfrågan: Kontrollerade Fredrik Reinfeldt detta med de statsråd som han inte pratade med själv? Om han inte gjorde det kanske ni borde ha vågat ha en kritisk synpunkt på det. Men något sådant finns inte. Ni har inte ens brytt er om själva frågan. Ingvar Svensson hängde upp sig på att det minsann inte finns några konstitutionella krav och att vi inte har någonting som vi kan hänga upp en reservation på. Jo, det har vi visst!
Överensstämmelsen med 6 kap. 9 § i regeringsformen ska kontrolleras. Det handlar bland annat om att se till vilka ekonomiska intressen personen har och vilka organisationer eller företag personen kan tänka sig ha engagemang i. Sedan tycker jag att man åtminstone i ett sådant samtal måste fråga om personen har begått några brottsliga gärningar. En sådan sak måste man faktiskt kunna ställa frågor om. Det är ett minimikrav. Det handlar alltså om regeringsformen 6 kap. 9 §.
Ingvar Svensson säger att det inte finns några krav på hur man ska göra en sådan kontroll. Men gjorde Fredrik Reinfeldt en sådan kontroll över huvud taget med de statsråd som han skulle tillsätta? Det är det som är frågan. Om han inte gjorde det borde du kanske ha vågat påpeka det för statsministern.
Morgan Johansson (S):
Ingvar Svensson har förstås rätt i att vi går längre. Vi ställer högre krav på statsministern än ni gör. Men vad jag påpekar är att även det krav som ni ställer borde ha föranlett en kritisk kommentar från er. Men någon sådan har ni inte vågat göra.
Det var med det resonemanget jag också ville bemöta påståendet att det inte fanns något som helst krav och inga som helst grundlagsbestämmelser som man kunde hänga upp en kritisk syn på. Det finns det, och det finns faktiskt i er egen text. Där borde ni ha vågat löpa linan ut.
Morgan Johansson (S):
Jag vill ta upp två saker. Per Bill säger att det ska vara tydligt och klart om man har överträtt någonting, i annat fall tänker man inte säga ett ord av kritik. Nu menar jag självfallet att det var tydligt och klart. Väntar man sig att få 5 miljoner kronor av ett företag bara tre veckor senare när man fattar beslut i ett ärende där detta företag har stora intressen är det klart att det är tydligt och klart.
Men det står i motsats till det vi annars brukar tala om, nämligen begreppet betryggande säkerhetsavstånd, det vill säga att vi ska ha en sfär, ett säkerhetsavstånd i förhållande till vad vi gör, som vi hävdar. Det ska inte alls vara tydligt, klart och belagt med både livrem och hängslen, utan det ska finnas ett betryggande säkerhetsavstånd. Det har vi sagt hittills. Är det också nu plötsligt en förskjutning av praxis? Tidigare pratade vi om betryggande säkerhetsavstånd.
Nu pratar ni i majoriteten om att allt ska vara tydligt och klart, och helst ska det vara dömt i domstol också innan man vågar säga någonting. Den diskrepansen finns där väldigt tydligt. Det jag väste under utfrågningen var: Stackars Henke Larsson! Jag tyckte att det var tråkigt för honom att råka ut för den jämförelsen.
Jag tror att Per Bill inte ska ta den här metaforen alldeles för långt. Jag tror att han kommer att placera sig fel på fotbollsplanen. Nu verkar Per Bill uppfatta sig själv som en av tränarna i ett av lagen. I själva verket är han en av domarna. Han ska vaka över reglerna.
Jag har aldrig under en pågående fotbollsmatch hört en domare berömma enskilda spelare och gå fram och klappa dem om axeln och säga: Du är minsann en stjärna. Det har jag aldrig gjort. Och om jag skulle ha gjort det från åskådarläktaren hade jag verkligen sagt: Ut med domaren!
Morgan Johansson (S):
Stefan Tornberg sade att Carl Bildt hade ett osedvanligt stort engagemang, och det var väl kanske ett understatement. 56 uppdrag listade han till att börja med när han gick in som utrikesminister och skulle avsäga sig allt detta.
En del har han dock kanske missat, i alla fall om man får tro en del av organisationerna själva som uppger att han faktiskt finns kvar hos dem. Jag hade tänkt ställa en annan fråga till Stefan Tornberg. I Centern brukar man ju ändå vara känslig för frågor när det gäller etiska överväganden och när det rör sådant som till exempel vilka ekonomiska intressen man kan ha och i vilka företag.
En av de aktieportföljer som Carl Bildt hade var den i Lundin Oil. Stefan Tornberg vet ju hur kontroversiellt det företaget är. Han har följt med under utfrågningarna, och han har säkert tagit del av Human Rights Watch-rapporten som ju är oerhört kritisk mot just Lundin Oil och mot Carl Bildt i detta läge, men framför allt mot Lundin Oil.
Jag tror att vi kan vara överens om att man som minister inte ska äga vissa aktier. Om man är finansminister ska man inte äga aktier i bank, om man är försvarsminister ska man inte äga aktier i Bofors.
Här har vi ett företag som anklagas för att i maskopi med Sudans regim ha blundat för men kanske också rent av varit inblandade i, eller i vart fall inte slagit larm om, folkfördrivningen och grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Det är det som är kritiken. Jag vet inte vad som ligger i den, men det är det som är kritiken från Human Rights Watch.
Min fråga till Stefan Tornberg är: Tycker han att en utrikesminister ska ha aktier i ett sådant företag?
Morgan Johansson (S):
Då kanske våra synsätt skiljer sig lite åt när det gäller detta. Först och främst ska man återigen säga att bestämmelsen i regeringsformen 6 kap. 9 § säger att man inte ska ha sådana engagemang som kan rubba ens förtroende. Det är viktigt att hålla på. Här gäller också resonemanget om betryggande säkerhetsavstånd. Där har man kunnat göra olika som statsråd.
Ett exempel är när Leif Pagrotsky blev handelsminister. Då lade han också över sitt aktieinnehav till en diskretionär förvaltare som tog hand om det. Han sade dock en sak, och det var att han inte ville ha några aktier i enskilda företag för att det alltid kommer att påverka förtroendet för honom på olika sätt, bland annat för att sådana här frågor kan komma att ställas. Därför placerades allting i olika former av fonder, i ett mer spritt ägande så att säga.
Någon sådan formulering hade Carl Bildt över huvud taget inte. Han verkar inte alls ha haft något intresse av att den som tog över förvaltningen skulle göra sig av med aktierna i Lundin Oil, utan han lät dem ligga kvar under en stor del av hösten.
Här har vi alltså ett företag som är oerhört ifrågasatt i ett område som har stor utrikespolitisk relevans - hela folkmordsdiskussionen i Darfur och hela krigssituationen. Sudan utnämndes i går till världens mest instabila land.
Hur ska en utrikesminister kunna agera med bibehållet förtroende i de frågorna om han hela tiden kopplas samman med de ekonomiska förbindelser han har? Handen på hjärtat, Stefan Tornberg, hade det inte varit bättre att han hade sagt till sin förvaltare att placera var som helst men göra sig av med aktierna i Lundin Oil? Om han hade klippt alla band till det företaget, hade inte det varit att iaktta det betryggande säkerhetsavstånd som man bör ha?
Morgan Johansson (S):
Ju längre kvällen lider, desto sämre blir argumenten. Det hänger kanske ihop med att vi börjar bli lite trötta, så också Mauricio Rojas, som har varit uppe mycket under debatten. Det är klart att det är ett tecken när man griper efter halmstrån och börjar göra de här jämförelserna. För Per Bill är Carl Bildt som Henke Larsson. För Mauricio Rojas är Carl Bildt som Olof Palme. Vem blir det härnäst? Nelson Mandela?
Jesus? Finns det inget stopp någonstans på personkulten av Carl Bildt, på denna idoldyrkan? Förstår inte Mauricio Rojas att han som ledamot av konstitutionsutskottet måste kunna lyfta sig från sina enkla argument?
Även om han tycker att Carl Bildt är alldeles för bra måste han alltid se till själva handlingarna och inte till själva personen. Olof Palme hade väl aldrig tagit emot 5 miljoner kronor från Vostok Nafta och samtidigt suttit och bestämt i regeringsärenden som berörde Vostok Nafta.
Olof Palme hade väl aldrig engagerat sig i ett företag som Lundin Oil, som inom parentes sagt under Adolf Lundin gjorde affärer med Sydafrika under apartheidtiden. Skulle Olof Palme ha engagerat sig i det företaget? Jag tycker att vi ska lugna ned diskussionen lite. Det är inte jag som har gått fram med några nya doktriner.
Däremot är det Mauricio Rojas som har gått fram med något slags Rojasdoktrin, nämligen att det kvittar vilka aktier ett statsråd har - han kan ha aktier var som helst. Då är min fråga: Tycker han att en finansminister kan ha aktier i bank? Tycker han att en försvarsminister kan ha aktier i Bofors? Om han svarar ja på de frågorna har han lanserat en ny doktrin. Om han svarar nej på de frågorna måste han också bedöma relevansen i olika aktieportföljer som statsråd har.