Lotta Johnsson Fornarve (V):
Tack, utrikesministern, för det positiva svaret på min interpellation! Jag är fullt medveten om att både ministern och regeringen jobbar aktivt med jämställdhet, och jag är också glad över att Sverige redan har agerat gentemot Turkiets olyckliga beslut att lämna Istanbulkonventionen. Jag tycker dock att Istanbulkonventionen är så viktig att vi bör lyfta detta till debatt här i kammaren.
Jag hoppas även att ministern och regeringen kommer att fortsätta att stärka sitt arbete med konventionen ytterligare. När Europarådet antog Istanbulkonventionen 2011 var det ett stort framsteg för världens kvinnor. Det var en seger för jämställdhet och kvinnors rättigheter. Konventionens syfte är att skydda kvinnor och flickor mot alla former av våld och att förebygga, lagföra och avskaffa våld mot kvinnor och våld i hemmet.
Den slår fast att våld mot kvinnor är ett uttryck för historiskt ojämlika maktförhållanden mellan kvinnor och män. Äntligen fanns det ett juridiskt bindande avtal som förbjuder alla former av våld mot kvinnor både i hemmet och i samhället - en efterlängtad konvention som sätter fokus på det faktum att kvinnor och flickor i världen ofta utsätts för olika former av våld, trakasserier och förtryck bara för att de är kvinnor.
Enligt UN Women utsätts en av tre kvinnor i världen under sin livstid för fysiskt eller sexuellt våld. Våld mot kvinnor är en allvarlig kränkning av de mänskliga rättigheterna och drabbar kvinnor oavsett religiös eller etnisk tillhörighet, social status eller geografisk plats. Fru talman!
Turkiets beslut att lämna Istanbulkonventionen är naturligtvis ett stort svek och ett bakslag för alla världens kvinnor och i synnerhet för de turkiska kvinnorna. Turkiet var med och tog initiativ till konventionen och var också första land att ratificera den. Konventionen har undertecknats av hela EU och ett stort antal länder inklusive Sverige. Nu väljer Turkiet att lämna konventionen och fjärmar sig därmed än mer från det europeiska samarbetet.
Turkiet väljer att lämna Istanbulkonventionen i en situation när förtrycket mot kvinnor i Turkiet ökar. Det är minst sagt anmärkningsvärt. Våld mot kvinnor är ständigt närvarande i Turkiet, och under pandemin har våldet ökat. Enligt WHO utsätts 38 procent av landets kvinnor för våld från en partner. Det är hårresande! Kvinnors situation i Turkiet är svår. Bara i februari i år mördades 33 kvinnor av män.
Regeringen i Turkiet visar inga tecken på att försöka vända den negativa utvecklingen, utan tvärtom spär man på och legitimerar våldet och förtrycket. Det sker exempelvis genom gripande av kvinnorättsaktivister som demonstrerar för kvinnors rättigheter och genom legitimering i statliga medier av våld mot kvinnor. Politiker i konservativa partier, inklusive AKP, menar att konventionen underminerar turkiska familjevärderingar.
Sverige måste fortsätta att stå upp för och försvara Istanbulkonventionen i alla sammanhang där det är möjligt. Sverige måste också med ännu större kraft framföra sin kritik till Turkiets regim angående beslutet att lämna denna viktiga konvention. Vi måste göra helt klart för den turkiska regimen att det är helt uteslutet för Turkiet att ansöka om medlemskap i EU så länge landet inte respekterar grundläggande mänskliga rättigheter inom alla områden.
Istanbulkonventionen om att bekämpa alla former av våld mot kvinnor är självklart en fundamental del av dessa grundläggande mänskliga rättigheter.