Sten Tolgfors (M):
Ja, det är precis så som Anna-Lena Sörenson säger, att det här är ett väldigt viktigt ärende. Det är högt prioriterat och det är också komplext. Det är på grund av komplexiteten och precis de konsekvenser som jag tycker att Anna-Lena Sörenson på ett bra sätt utvecklade både i den här och i den tidigare interpellationsdebatten som det tar tid att tränga in i alla de olika aspekterna.
Jag vill också be kammaren att notera att redan ett par månader efter att FMV:s hemställan kom in till Regeringskansliet stod Anna-Lena Sörenson i denna talarstol och sade att nu är det bråttom. En förväntad beredningstid i ett komplext ärende på ett par månader var för mycket, tyckte Anna-Lena Sörenson då.
Jag tycker också att det finns anledning att gå tillbaka till vår tidigare interpellationsdebatt, därför att där utvecklade vi en hel del, Anna-Lena Sörenson, om den svenska kompetensen och varför detta är ett väldigt viktigt svenskt kompetensområde.
Anna-Lena Sörenson och jag delar helt synen när det gäller undervattensteknik, Gripenteknologi och ett antal andra områden där vi har en väldigt speciell och högtstående svensk kunskap, vilket inte utesluter att det också finns andra som har kunskap.
Vi utvecklade där en del av de delar som är speciella i Sverige, speciella men kanske inte nödvändigtvis helt exklusiva, till exempel placerande förmåga, förmåga i bräckta och grunda vatten, lägre hastigheter som möjliggör bekämpning av mindre mål och trålstyrning av torpeder, vilket ger möjligheter att styra in men också att styra bort om man vill avbryta efter ett felaktigt beslut om avfyrning.
Vi pekade tillsammans på ett antal punkter där Sverige har en speciell kompetens. Samtidigt noterade vi att det möjligen kunde ske en viss omriktning i andra länder, därför att vi har tidigare varit väldigt ensamma vad gäller till exempel bräckvattenkompetens, men möjligen finns kompetens på andra områden. Det som har hänt sedan dess är också att FMV har genomfört en RFI, och det har pekats på att det eventuellt finns flera möjliga aktörer som har intresse.
Hur frågan slutgiltigt hanteras får vi återkomma till i diskussionen, Anna-Lena Sörenson och jag. Det är jag helt övertygad om. Men det här går ju tillbaka till någonting annat mycket större och viktigare. Det jag tror att Anna-Lena Sörenson och jag kommer att finna samsyn om är att i inriktningspropositionen för försvaret 2009 slogs vikten av att vidmakthålla undervattensförmågan fast. En del av förmågan är den lättare torpeden.
Men vi har också gjort en lång rad andra saker som styrker detta, till exempel beslutet om att utveckla och anskaffa nästa generations ubåt, halvtidsmodifiering av Gotland och ett antal andra delbeslut som ingår i en helhet vad gäller undervattensförmågan. Det är uppenbart att torped 45 behöver ersättas. Enligt FMV kan den inte vidmakthållas eftersom torpedens teknologi är så pass föråldrad.
De politiska beslut som behövdes togs med regerings- och riksdagsbesluten om budgetpropositionen förra året. Därefter har FMV kunnat påbörja upphandlingsarbetet. Jag är helt överens med Anna-Lena Sörenson om vikten av denna fråga. Jag vill dock peka på att få saker är så komplexa och ingår i sådana helheter, ett system av system för att ge oss undervattensförmåga, som detta. Därmed krävs också en noggrann och bred beredning.