Hans Wallmark (M):
Jag tackar försvarsministern för svaret. Precis som noterats har det under ett antal år pågått en fördjupad samverkan och ett fördjupat samarbete mellan Sverige och Finland. Det har på olika sätt manifesterats när den nya finska regeringen har etablerats och i närtid gjort flera viktiga besök i Sverige.
I dag är statsminister Juha Sipilä här, utrikesminister Timo Soini var här för några dagar sedan och försvarsministern tog själv emot sin kollega Jussi Niinistö i fredags. Jag måste också gratulera försvarsministern. Jag har följt finska medier, och det verkar som om medierna är mer förtjusta i hur mötet med försvarsministern lades upp än i hur utrikesministern lyckades lägga upp sitt möte. Där är alltså försvarsministern att gratulera.
Jag tror att det är viktigt att vi ser likheterna mellan Sverige och Finland. Jag tror också att det är bra att vi fortsätter att fördjupa samarbetet. Precis som noterats har vi inte kommit så långt att vi kan se att vi kommer att ha gemensam planering. Försvarsminister Peter Hultqvist har dock själv, fru talman, öppnat för att man kan utnyttja varandras hamnar. Det kan handla om att utnyttja varandras flygbaser, och man skulle till och med kunna ha en marin styrka.
För egen del ser jag också längre fram att man kanske skulle kunna dela på både flygplan och marina styrkor på det sättet. Det tycker jag i grunden är bra. Då kommer nästa steg. Det finns nämligen en likhet och en skillnad mellan Sverige och Finland. Likheten är att båda länderna har regeringar som deklarerar alliansfriheten eller allianslösheten, om man så vill säga.
Skillnaden mellan Finland och Sverige är att den finska regeringen ser medlemskap som en option. Jag ska be att få citera ur den finska regeringsförklaringen: "Regeringen kommer att stärka ett omfattande transatlantiskt samarbete, både bilateralt och genom EU. Finland ska bevara sitt nationella handlingsutrymme i sina utrikes- och säkerhetspolitiska lösningar.
Finland tillhör ingen militär allians, men bedriver ett praktiskt partnerskap med Nato och bevarar möjligheten att ansöka om medlemskap i Nato." Jag tycker att det är oerhört kloka ord, och i mångt och mycket delar även Sverige denna syn. Det handlar om att skapa samarbete med andra bilateralt och genom EU men också genom Nato och de partnerskap som erbjuds.
Skillnaden mellan Sverige och Finland är som sagt att den finska regeringen betonar allianslösheten men ser Natomedlemskapet som en option. Då är den grundläggande frågan, som jag tycker att försvarsministern undviker att besvara, vad som skulle inträffa om Finland använder sig av den option som de pekar på.
Vad händer om Finland skulle aktivera den optionen när vi har fördjupat samarbetet - vilket både försvarsministern och jag tycker är önskvärt - och börjar dela och samverka med hamnar och flygbaser och kanske delar marina styrkor och flygplan? Det kan inte uteslutas att den möjligheten finns, inte ens under den här mandatperioden under vilken den finska regeringen sitter. Fru talman!
Jag måste fråga Peter Hultqvist om han tycker att det är ens seriöst eller trovärdigt att tänka sig ett Östersjöområde där alla länder runt Östersjön - Finland, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Tyskland och Danmark - med något undantag skulle vara medlemmar i Nato. Undantagen i Östersjöområdet skulle vara två: Sverige och Ryssland.
Därför är den grundläggande frågan vilka implikationer det får att Finland ser sig som allianslöst men ändå ser Natomedlemskapet som option. Det är en intressant fråga. Jag önskar ett svar från försvarsministern.