KBLab/rixvox huggingface dataset:
Berndt Ekholm (S):
Jag vill ta tillfället i akt och också i denna fråga säga att vi i Sidas styrelse snuddat vid de här frågorna. Så långt jag minns uppfattade vi inte att det var något konstigt med hemligstämpeln, i alla fall inte såsom vi fick informationen. Jag delar också den bedömning som ges i svaret i det sammanhanget.
Men jag förstod också att debatten skulle bli vidare än just denna fråga, och därför vill jag försäkra mig om att vi inser hur viktigt det stödet är som palestinierna på olika sätt får. De är mycket hårt trängda, inte minst med tanke på det som händer i Gaza i dag, och situationen ger inte utrymme för någon perfektionism.
Man måste inse att om man lever under de omständigheter som palestinierna gör i dag, särskilt i Gaza, kan inte allting fungera perfekt, utan oegentligheter förekommer också. Sådant har vi problem med i alla biståndsländer, och i den här situationen är det kanske än mer naturligt. Men självklart ska vi på olika sätt försöka bekämpa det. Vi har i andra sammanhang sett medieuppgifter som överdramatiserat utvecklingen i Palestina.
Det är en mycket komplex verklighet, och här diskuterar vi två helt ojämlika parter. I ett sammanhang diskuterar vi bland annat stödet till olika förhandlingar som pågår, och jag tycker att det är oerhört angeläget att det stöd som verkligen är inriktat på fred, MR och dialog får all den uppbackning som det över huvud taget kan få - och naturligtvis också kritik när det är berättigat.
Det jag vill försäkra mig om från biståndsministerns sida är att vi ger ett fortsatt ambitiöst stöd till fredsprocessen. Det stödet kan inte bara ges i någon allmän form till det palestinska folket, utan om vi ska ha en fredsprocess i gång måste det ges till den palestinska myndigheten. Jag kan därför inte tänka mig att vi skulle upphöra med allt stöd till den palestinska myndigheten. Det är en fullständigt orealistisk tanke.
Jag ser att det i ministerns svar talas om obundet stöd, men stödet är ju inte obundet om vi ger det till fredsprocessen. Det måste riktas så att den palestinska myndigheten använder det till just detta. Jag vill, som sagt, försäkra mig om att biståndsministern är beredd att fortsatt stödja fredsprocessen. Sedan ställer jag naturligtvis upp på all kritik mot korruption och missriktad politik.
Jag vill bara skapa ett rum för vari detta sker. Och kanske är det något kritiskt när vi talar om att palestinierna behöver all hjälp för att vända sig mot korruptionen samtidigt som ingen säger att vi bakom allt detta har en stenhård ockupationspolitik från den israeliska statens sida. Den måste vi också tala i klartext om.
Att rikta kritik mot palestinierna är korrekt, men kritisera också hur israelerna uppträder exempelvis i Gaza med utomrättsliga avrättningar och så vidare. Det är oacceptabelt. Jag tycker alltså att vi ska försöka hålla en balanserad diskussion, men jag ställer naturligtvis upp på den kritik som är rättmätig mot den palestinska myndigheten när det gäller handhavande av medel och liknande.
Berndt Ekholm (S):
Jag delar naturligtvis uppfattningen att vi ska angripa all form av missbruk. Även om palestinierna arbetar under extremt svåra förhållanden tycker jag att vi från svensk sida ska tala klartext om missbruk och om korruption. De ska ta sitt eget ansvar även om förhållandena är svåra. Och vi ska tala klartext med israelerna om kravet på deras politik.
När vi nu är inne på fredsprocessen helt allmänt vill jag ändå ha sagt att en del beskriver det erbjudande som Israel - under Baraks tid var det väl - gav palestinierna som så väldigt generöst. Det tycker jag är en överdrift. Ur israelisk synpunkt kanske det var generöst. Ur palestinsk synpunkt var det inte det. Det är ganska rimligt att palestinierna vill återgå till 1967 års gränser.
Det fick de inte i det förslaget, utan Palestina var indelat i en mängd olika områden, skilda från varandra, om jag har fått det rätt beskrivet för mig. Då måste man ha en viss förståelse för det. Jag tillhör ändå dem som tycker att Arafat inte kan diplomatin.
Han är en frihetskämpe helt enkelt men kan inte omsätta detta till sådan diplomati som krävs för att nå framgång. Jag tycker att det var synd att man inte antog erbjudandet för att komma vidare. Men det finns förklaringar till det också. Sedan är jag väldigt angelägen om att vi inser att fredsprocessen inte kan drivas av frivilligorganisationer och organisationer utanför.
Vi måste acceptera, tycker jag, att vi har en palestinsk myndighet som driver fredsprocessen. Och vi måste, enligt min åsikt, kunna ge den palestinska myndigheten i det fallet ett bundet stöd för att kunna driva fredsprocessen vidare. Det skulle vara till väldig skada om inte den palestinska myndigheten får det stödet för att kunna driva fredsprocessen.
Berndt Ekholm (S):
Jag tycker att vi har sopat rent framför egen dörr. Jag återknyter också till framlidne miljöminister Kjell Larsson. Han satsade hela sin miljöministertid på att arbeta för att vi skulle få ett större genomslag för klimatpolitiken. Han lyckades till viss del med detta, även på det internationella planet. Det gäller framför allt i fråga om insatser i Sverige.
Vi fick ett beting som innebar att vi kunde öka våra utsläpp, men vi har satt upp som mål att minska dem med - om jag minns rätt - 4 %. Utsikterna att vi ska kunna nå det målet är goda. Jag menar därför att vi utan vidare kan säga att vi städar framför egen dörr. Tar vi det fossilbränslefria samhället har vi till och med en kommission ledd av självaste statsministern för att göra oss av med de fossila bränslena.
Vad mer kan man begära? Vi vidtar också en hel del åtgärder. Efter oljekrisen 1974 har vi arbetat hårt med att befria oss från det fossila bränslet, med kärnkraften som en parentes, är tanken. Vi har gjort insatser för det. Beskrivningen måste sluta med att vi har städat och fortsätter att städa framför egen dörr.
När det sedan gäller att göra insatserna med miljöinriktat bistånd och så vidare beskrev Alice Åström utförligt hur vi går till väga, och jag behöver inte repetera det. Att göra EU till en kraftigare aktör: Ja, vi har hela tiden satsat på det. På det internationella planet är det EU som gör de stora insatserna. Slutligen gällde det Sveriges alliansfrihet och kopplingen till det.
Centerpartiet ska nu gå i lag med partier som inte alls är intresserade av alliansfriheten, så det kommer inte att underlätta miljöarbetet.
Berndt Ekholm (S):
De flesta av de förslag som ni lägger fram och som ni har reserverat er för gäller sådant - det framgår om man läser betänkandet - som redan är på gång. De är inte avvisade, utan det här är något som redan rullar på. Det finns också några förslag som vi inte delar. Då kan man inte säga att vi avvisar alla förslag.
Agne Hansson har varit längre i riksdagen än jag och känner väl tågordningen när man fattar beslut här. Man brukar inte fatta beslut om sådant som redan är genomfört eller på gång att genomföras. Det är ett konstigt sätt att formulera sig på. Agne Hansson säger att man ska komma till målet så fort det bara går.
Jag är ganska övertygad om att Centerpartiet i så fall skulle ha anslutit sig till den andra sidan i blockpolitiken. Jag tycker att vi har visat att samarbetet med Vänsterpartiet och Miljöpartiet har inneburit att vi går fortare mot målet. Om Agne Hansson frågar Miljöpartiet, vilket han inte kan göra nu, är jag helt övertygad om att de kommer att verifiera detta.
Jag har inget emot att det går fortare, men jag betvivlar i allra högsta grad att den andra konstellationen skulle gå snabbare fram när det gäller miljöpolitiken. Det finns ingenting som talar för det. Jag tror att Agne Hansson här är ute på vad man brukar kalla hal is.
Berndt Ekholm (S):
Det är väl bara att konstatera att riksdagen går miste om något mycket väsentligt. Det är säkert så att det blir mycket mindre chans att påverka när man inte är riksdagsledamot. Varje människa som blir politiker är väl besjälad av att arbeta för de förändringar som man tror på, oavsett om man befinner sig i riksdagen eller inte. Jag vill inte påstå att allt som Miljöpartiet föreslår är så väl genomtänkt. Det skapar opinion, och det är bra.
Men jag tror generellt sett på modellen - vilket för övrigt inte bara är Miljöpartiets idé utan också finns i det andra blocket - att använda sig av skatter som drivkraft för att få en miljöutveckling. När det gäller bilismen tror jag att skatter är en bra metod att arbeta med, över huvud taget när det gäller infrastruktur, för att få en förändring till stånd. Det är det man kan kalla ekoskatter, att man växlar skattesystem.
Jag tror att det är rätt tänkt.
Berndt Ekholm (S):
Jag är inte emot att man driver opinionsarbete. Jag tycker att det är alldeles utmärkt som det är nu, att Miljöpartiet driver opinion och Socialdemokraterna regerar. Det går ju jättebra! Om väljarna är kloka kan man fortsätta på den linjen. Jag tror absolut att opinionsbildning är viktig, och jag har inget emot att man satsar rejält när det gäller opinionsbildning. Men om man befinner sig i regeringsställning måste man lägga förslag som har en chans att gå igenom.
Om vi nu talar om den internationella arenan, i det internationella samfundet eller i Sverige ska man ha folket med sig. Då tror jag att en del av Miljöpartiets förslag tyvärr bara är opinionsbildning. De är inte realistiska. Klimattullar är ett exempel på det. Om man skulle lägga ett sådant förslag - man kan ju fundera på om det är rätt tänkt - skulle man inte ha en chans att komma någonstans. Man skulle skaffa sig ovänner och göra det svårare att nå framgång på andra områden.
En regering måste satsa på vissa områden där man tror att man kan nå framgång och se till att man kan genomföra insatser. Man behöver en folklig opinionsbildning, gärna även av Miljöpartiet.
Berndt Ekholm (S):
När det gäller den sista frågan kan man ju inte låta bli att observera att Folkpartiet inte har skrivit under den reservationen. Det måste finnas någon anledning till det. När jag läser reservationen blir jag helt övertygad om att det beror på att man skjuter fram de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. Då vill inte Folkpartiet vara med. Det är i alla fall min tolkning. När det gäller flygskatter står jag självklart bakom regeringens framlagda förslag. Jag har ingen annan åsikt.
Jag tycker att det är märkligt att säga att Sverige inte är drivande i FN eller i EU när det gäller miljöpolitiken. Jag har ändå deltagit i ett antal konferenser. Jag nämnde Riomötet och Johannesburgsmötet, men jag har deltagit även i andra konferenser som inte alls har med IPU att göra.
Jag kan konstatera att EU är drivande i de konferenserna. Sverige är en av de parter inom EU som är allra mest drivande. Jag tycker att det är ett osant påstående att vi inte anstränger oss i det sammanhanget. Jag känner inte igen mig i den beskrivningen. Kommentaren om IPU förstår jag inte varför Göran Lindblad gör.
Jag skulle vilja påstå att IPU har större inflytande på politiken än vad Moderaterna har, om vi ska använda oss av den lätta argumentationen. Jag är broderskapare, så jag läser inte som någon annan läser.
Berndt Ekholm (S):
Det kan bero på att Moderaterna till denna dag inte har haft så väldigt stort intresse av att följa arbetet inom miljöområdet. Regeringen är faktiskt oerhört aktiv när det gäller arbetet inom EU. Vi har haft miljöministrar som har varit besjälade att jobba hårt. Senast är det Lena Sommestad. Det räcker med att peka på vårt arbete med klimatpolitiken där vi var föregångare. Det finns fler exempel, som kemikaliepolitiken.
Vi placerade en av våra bästa tjänstemän inom ramen för Margot Wallströms direktorat när hon var miljökommissionär för att arbeta med kemikaliepolitiken. Man nådde stora framgångar och har sedan fått ett starkt motstånd från bland annat den tyska kemikalieindustrin. Det finns flera områden att räkna upp. Det är ett osant påstående att den socialdemokratiska regeringen inte är aktiv i EU-sammanhang. Samma sak gäller FN.
Det har varit ett signum inte minst för statsministern själv att jobba intensivt med miljöfrågorna både på hemmaplan och internationellt. Under den förra valrörelsen ansåg Göran Persson att det var så viktigt att han reste till Johannesburg och deltog någon dag på världsmiljömötet.
Det är väl om något en signal som markerar att den socialdemokratiska regeringen tillmäter miljöpolitiken väldigt stor betydelse. Göran Lindblads kommentarer om IPU är väldigt irrelevanta. Jag förstår inte kopplingen att vi skulle gå omvägen över IPU. Jag redovisade att det är viktigt att vi har ett världsparlament som arbetar med de här miljöfrågorna och att vi har ett starkt parlamentariskt stöd för att arbeta med dem och förbättra situationen.
Det tycker jag att Göran Lindblad ska vara tacksam för. Till slut ska jag säga något positivt. Jag har i betänkandet noterat att Moderaterna svänger i den internationella miljöpolitiken och ansluter sig till ståndpunkter som andra partier har stått för tidigare. Det tycker jag är positivt.
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Jag vill bara bekräfta det som Chatrine Pålsson sade om hurtigheten från bland annat nyhetsuppläsare på radio. Mycket hurtigt meddelar man att om du vill veta mer om stormens efterverkningar, gå in på www.nyheterna. Jag har träffat en hel del människor de senaste veckorna som ser rött när de hör detta hurtiga.
Frågan om hur man uttrycker sig i olika sammanhang när det är kris på olika sätt är kanske också något som vi behöver ta med oss på vägen. Jag har full förståelse för att ministern inte hann med alla våra frågor under sitt inlägg. Jag vill kort komma tillbaka till det som handlar om lokalradion. Det handlar mycket om hur svaga eller starka sändare man har. För Kronobergs del är det nere i Markarydstrakten en svag sändare i dag.
När en sådan här kris inträffar får man inte information från Radio Kronoberg - alltså den lokala radion - med de lokala rösterna som man känner igen, utan från grannlänet. Det är klart att man då känner sig frustrerad. Det är ett problem i sådana här krislägen. Jag vill passa på att här från talarstolen tacka alla vardagshjältar som på olika sätt på frivillig väg och via sina arbeten har hjälpt väldigt många människor i länet.
Det handlar om Räddningstjänsten, men också om ambulanspersonal som har kört sjuka personer där en resa som normalt tar 40-45 minuter har tagit tre och fyra timmar. Det handlar om alla inom hemtjänsten som har gått genom vatten för att hjälpa gamla människor. Det är många vardagshjältar i detta. Samtidigt har många sagt: Varför kan inte jag få hjälpa till?
Varför kan inte jag få göra något? Utifrån det vill jag ställa frågan: Kan regeringen tänka sig att ta initiativ till marknadsföring och hjälp med små ekonomiska medel till alla våra frivilligorganisationer och att vi nu passar på att rekrytera och utbilda människor där?
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Svaret i sig stärker oss socialdemokrater i vår tro på och vår oro för Sveriges framtid vad gäller konkurrenskraften.
Det vi kan vara överens om, och som jag är glad att ministern säger i svaret, är att exportfrämjandet spelar en viktig roll för svensk export. Därför känns det speciellt bekymmersamt att regeringen föreslår nästan en halvering av exportfrämjandet och dessutom kraftigt minskar investeringsfrämjandet.
Det som också är positivt är att ministern i sitt svar pekar på globaliseringen av frihandeln och att det skapar möjlighet till välstånd, inte minst i de fattiga länderna. Globaliseringen öppnar betydande möjligheter för ett litet land som Sverige med en flexibel ekonomi.
Ett centralt syfte med närings- och handelspolitiken är ju att stärka Sveriges internationella konkurrenskraft. Exportfrämjandets roll är att särskilt bidra till att öka företagens förmåga till internationalisering och där prioritera det arbete som små och medelstora företag gör. Om detta är vi helt överens. Vi delar den uppfattningen.
Därför känns det speciellt både märkligt och fel att regeringen nu väljer att minska satsningarna på småföretagen genom både höjda arbetsgivaravgifter och avskaffande av det framgångsrika forskningsprogrammet Forska och väx. Det här gör ju att vi känner en oro för landets småföretagare och för deras framtid på exportmarknaden.
Man får ändå lov att säga att det blir ett magert anslag. Vi vet att Sverige i dagsläget tillhör världens ledande exportnationer. Vi vet också att det finns en stor tilltro till Sverige och de olika experiment som företag ibland gör när de jobbar med innovationer.
Min fråga är egentligen: Vad har ministern att säga till landets småföretagare? Många av dem är ju underleverantörer. Inte minst i Småland där jag bor, i Gnosjö, har exporten oerhört stor betydelse. Många av företagen är underleverantörer.
Den kommun där jag bor, Uppvidinge, är fortfarande en kommun som har omkring 45 % industrisysselsättning. En bred majoritet av företagen är inom metall- och plastindustrin. De är oerhört beroende av exporten.
Min fråga är alltså: Vad har ministern egentligen att säga till de här småföretagen i det perspektivet att man i valrörelsen sade "vi satsar på småföretagen"? Därför kvarstår mina frågor: Varför lägger regeringen fram ett förslag om att närmast halvera exportfrämjandet?
Varför anser regeringen att det är nödvändigt att kraftigt minska de små och medelstora företagens närvaro på den växande internationella marknaden? Och varför anser regeringen att de små och medelstora företagens andel av svensk export bör hållas nere?
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Det var ett glädjande besked. Det känns då lite märkligt när minister Tolgfors säger att man bara hade väldigt kort tid på sig att ta fram sin budget.
Samtidigt hade man under valrörelsen ganska tydligt marknadsfört att man skulle satsa på företagande och små företag. Då borde man kanske ha gjort ett större övervägande och kanske satsat mer på företag, inte minst på dem som har med export att göra.
Jag har i det här perspektivet, eftersom jag starkt misstänkte att ministern just skulle lyfta detta att man hade kort tid på sig, tagit fram näringsutskottets betänkande från förra året angående det som också har att göra med översynen inför framtiden.
När jag läser vad som står i de särskilda yttrandena handlar det där också om en halvering av exportfrämjandet. Det tål att fundera lite över. Det är partikamrater till Tolgfors som skriver så här i texten: "De prioriteringar som görs under utgiftsområde 24 Näringsliv bidrar, enligt oss, i mycket ringa utsträckning till ett förbättrat företagsklimat.
Vi finner därför att en rad förändringar borde ha gjorts. - - - Vi anser också att anslaget för exportfrämjande verksamhet borde kunna minskas snabbare än vad regeringen föreslagit, mot bakgrund av Sveriges just nu mycket betydande handelsbalansöverskott. Sveriges problem består knappast i att exporten går dåligt. Vi anser därför att anslaget borde ha kunnat minskas med 78 miljoner kronor."
Det är i det här perspektivet som ministern säger att man gör satsningar på export. En annan kollega till ministern i regeringen som då satt i näringsutskottet, Maria Larsson, anför följande i sitt särskilda yttrande: "Många indikatorer pekar på att Sverige står inför en stundande högkonjunktur. De satsningar som görs via anslaget Exportfrämjande verksamhet .
kan vara motiverade i en lågkonjunktur, men med hänsyn till den starka konjunkturutvecklingen och den förväntat positiva bytesbalansen borde en besparing, med 78 miljoner kronor, ha gjorts på anslaget." Det här visar att det är långsiktig planering av den nya borgerliga regeringen vad gäller exportfrämjandet och satsningen på export. Därför kvarstår våra frågor.
Vi finner det också mycket märkligt att man från regeringens sida gör det här valet att lägga mindre pengar och mindre satsningar på exportfrämjande åtgärder för våra företag, när man samtidigt säger att man satsar på företagandet och att flera ska komma i arbete. För oss går inte den här politiken ihop.
Det känns mer som att man lägger förslag som gynnar företagaren, och inte företagen.
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Det känns lite märkligt när utrikeshandelsministern talar om hushållsnära tjänster. Under den gångna helgen har jag, som riksdagsledamot, haft förmånen att för riksdagens räkning få vara i Genève och, för Sveriges räkning, ta del av WTO-förhandlingarna och fortsättningen på Doharundan.
Många av utvecklingsländerna var också närvarande. Då känns talet om hushållsnära tjänster lite märkligt. Jag tror inte att det är det som vi ska ha på export. Jag tror snarare att det är andra saker som vi är duktiga på att producera, såväl varor som andra typer av tjänster, i Sverige.
Då är det nog snarare det som handlar om administrativa tjänster och kanske det som ibland uppfattas som negativt i Sverige som handlar om byråkrati. Det tror jag också kan vara en exportvara på sikt. Det är några exempel. Det känns också lite märkligt att ministern nämner massor med saker som ska göras som inte ligger inom ministerns område. Jag upplever att vi inte får några klara besked.
Det är alltså fortfarande en halvering av exportfrämjandet. Och här står man i kammaren och säger att man inte kan ge besked i dag utan man ska få läsa i regleringsbrevet. Det är ju fortfarande en halvering av budgeten, och budgeten gäller väl för år 2007. Det är inte så många dagar kvar på året.
Det vi känner från Socialdemokraternas sida är att det är en halvering av satsningarna på export. Det blir inga stora satsningar för småföretagen. Underleverantörerna, som finns runtom i Sverige, kommer inte att känna av de satsningar som man har utlovat i valrörelsen.
Carina Adolfsson Elgestam (S):
Jag vill börja med att tacka Karin för att hon har tagit initiativet och skrivit den här interpellationen. Det är en oerhört viktig fråga. Det är också en fråga som vi under de senaste två åren har kunnat följa på olika sätt.
Om man tittar i medierna i Kronobergs län - alla kategorier - för att se vad som har varit med dagligen handlar det om telefoni och bristen på tillgänglighet. När jag under eftermiddagen har fått samtal och hört att snön vräker ned blir jag inte lugnare.
Det var kanske några som fick sin telefoni tillbaka i går, och när snön nu lägger sig på de ledningar som ligger på marken på många platser känner de förmodligen en viss frustration. Det är nog ganska enkelt att förstå. Detta är ingen ny fråga. Det här problemet har vi haft de två senaste åren sedan stormen Gudrun.
Det finns massor med människor som kan vittna om detta på olika sätt. Någonting som man hela tiden slås av är, precis som ministern skriver i svaret, att det är viktigt att lagen om elektronisk kommunikation fungerar och att medborgare och företag har effektiva elektroniska kommunikationer. Där är vi fullständigt överens.
Problemet är bara att Telia inte lever upp till detta. Som jag ser det är det ingen skillnad om jag bor på landsbygden eller i glesbygden - den taxa som jag betalar är densamma oavsett var jag bor. Då måste jag som kund och konsument ha rätt att få samma service som i tätorten. Det får inte vara någon skillnad.
Jag bor själv i en tätort där telefonen fungerar, men hos dem som bor bara fem kilometer utanför fungerar telefonin när det är bra väder och solen skiner, men så fort det börjar blåsa eller snöa uppstår dessa problem. Därför är det viktigt att vi ställer krav på Telia.
En kollega till Åsa Torstensson var ute i Kronobergs län i valrörelsen och lovade att alla skulle få tillgänglighet och fast telefoni. Detta hoppas jag att ni i regeringen samtalar om, så att ni förhoppningsvis kan leva upp till detta, och vi kan få en lösning.
Frågan kvarstår som jag ser det. Det duger inte att följa frågan, utan vi måste ställa krav på Telia. Det kan vi göra tillsammans, för vi måste få rätt till likvärdig telefoni i hela landet.