Beatrice Ask (M):
Låt mig börja med att säga att Börje Vestlund inledde med att säga att det här kanske är en liten fråga. Det är inte riktigt sant. Det första vi gör när ett barn har fötts är att diskutera vad vederbörande ska heta. Ofta börjar vi redan innan barnet föds. Sedan får barnet leva med namnet. Förr var det så att man fick leva med det namn man hade fått vare sig man tyckte det var trevligt eller inte. Hur många är det inte som har försökt dölja sina andranamn, i varje fall i skolan, därför att de pinsamt nog har blivit döpta efter mormor eller farmor.
Det här är en stor fråga eftersom den handlar om vilken identitet man tilldelas eller vill ha, vem man är. Det är det som belyses i denna komplexitet. Det är klart att det är lätt för oppositionen att kritisera regeringen, som har regerat i åtta månader, för att inte ha kommit till skott när det gäller denna utredning. Om förarbetena från de år riksdagen ändå har agerat hade varit lite bättre hade vi kanske kommit i gång tidigare.
Jag försöker pricka av de löften vi har ställt ut i ordnad form. Vi planerar under nästa vår att sätta i gång arbetet. Det finns ett långt record från våren 2001 av att riksdagen har tryckt på i frågorna, när lagutskottet ansåg att man skulle ta reda på vilka avvägningar som behövde göras, vilket man gav regeringen till känna.
Sedan har man varje år i lagutskottet och i riksdagen gjort tillkännagivanden eller på olika sätt uttalat vikten av detta. Senast var det våren 2005. Tyvärr har det inte hanterats. Jag kan ha viss respekt för det. Hillevi Larsson tydliggjorde detta i sitt inlägg. Det handlar om mer än de transsexuella personernas situation.
Det handlar om behov och önskemål som finns om en allmän liberalisering av namnlagen. Det är många som tycker att man själv borde få välja namn och kanske byta under resans gång. Det kan vi diskutera. Sedan har vi hela frågan om komplexiteten i det mångkulturella samhället - namntraditionerna. Namn har också mycket med kultur att göra, vilket komplicerar det hela.
Det finns en hel del EG-rättsliga frågor och andra internationella privaträttsliga frågor inblandat i detta. Frågan om mellannamn är inte helt enkel. Sedan är det frågan om hur namnfrågor ska handläggas. Det finns många frågor som behöver hanteras. Det är det som gör att det naturligtvis är viktigt att vi har ett vettigt direktiv och gör ett seriöst arbete. Det är min avsikt att arbetet ska komma i gång.
Frågan om att transsexuella ska få möjlighet att efter ett könsbyte retroaktivt kunna ändra sitt namn i olika dokument, till exempel i betyg och anställningsbetyg, var uppe nyligen i Könstillhörighetsutredningen. Där föreslog man ingen lagreglerad rättighet för före detta transsexuella att få tidigare erhållna intyg och annat korrigerade och utfärdade enligt den nya könstillhörigheten.
Däremot framhålls vikten av att olika intygsgivare med flera ställer sig positiva till framställningar om att utfärda nya betyg. Frågan är problematisk att hantera lagstiftningsmässigt. Det är väl ett svar så gott som något, det vill säga att i fråga om transsexuella personers situation finns mer än en fråga att lyfta fram. Jag kommer att se till att vi startar ett arbete om detta.
Vi kommer att få debattera resultaten av det arbetet mer än en gång. Det är inte helt enkelt, men det är en viktig fråga för nästan alla människor.