KBLab/rixvox huggingface dataset:
Isak From (S):
Tack, näringsministern, för svaret! Det känns roligt och inspirerande att få avsluta interpellationsdebatterna den här fredagen med ett framåtsyftande meningsutbyte med näringsministern. Naturligtvis har det också utgångspunkt i kulturhuvudstadsåret 2014 i Umeå.
Jag ska också tacka näringsministern för att hon i sin interpellationsdebatt med Karin Åström lyfte fram kulturhuvudstadsåret och även anammade mina ord om att göra kulturhuvudstadsåret till ett skyltfönster. Det känns verkligen bra att min interpellation tycks ha väckt näringsministern i denna viktiga fråga.
Efter stor vånda och många påtryckningar från naturligtvis i första hand Umeå men även från EU och också från riksdagen, inte minst från oss socialdemokrater, klargjordes en del av finansieringen i och med att Kulturdepartementet beslöt att avsätta 75 miljoner till kulturhuvudstadsåret. Det är en helt nödvändig satsning, om än långt mindre än vad Stockholm fick 1998.
I debatter har kulturministern särskilt framhållit att kulturinstitutionerna har fått ett särskilt uppdrag att medverka vid kulturhuvudstadsåret, och det finns också tydligt inskrivet i både budgetproposition och regleringsbrev. Dock har det inte tillskjutits några särskilda medel, men jag tycker ändå att idén är bra. Kulturministern har även uttryckt att hon ser det som självklart att även andra samverkar med kulturhuvudstadsåret.
Det är från denna utgångspunkt jag har framställt min interpellation till näringsministern. Jag tycker att det är av yttersta vikt att Tillväxtverket, Vinnova och kanske också aktörer som Visit Sweden och Exportrådet måste involveras i satsningen. Då har Näringsdepartementet en given roll. Annie Lööf är väl medveten om bakgrunden.
Både Annie Lööf och Peter Norman har uppvaktats med diskussionsunderlag från Umeå under fjolåret, och även andra ministrar har uppvaktats. Kulturdepartementet har fått underlag där särskilt näringslivsfrågorna har betonats, liksom att kulturhuvudstadsåret är en viktig fråga för tillväxt i hela den nordliga regionen.
Tillväxtverket och Vinnova har varit på besök och är involverade i vissa samtal som tangerar kulturhuvudstadsåret 2014. Dock finns inga tydliga direktiv till de myndigheterna i vare sig regleringsbrev eller budgetproposition. Det tycker jag behövs och är helt nödvändigt.
Det skulle också vara väldigt positivt om näringsministern såg till att det i kommande regleringsbrev för Tillväxtverket och Vinnova fanns skrivningar om kulturhuvudstadsåret. Det skulle ge större tyngd för de myndigheterna att samverka och ta initiativ för att lyfta fram de goda förutsättningar som faktiskt kommer av att vara arrangör av ett kulturhuvudstadsår.
Min skarpa fråga här blir därför: Kommer det några skrivningar i regleringsbreven till myndigheterna som ger dem stöd och styrka att jobba vidare med kulturhuvudstadsårssatsningen?
Isak From (S):
Det finns ett stort politiskt stöd från alla partier i Västerbotten för att kulturhuvudstadsåret ska bli framgångsrikt. Sverige är ett turistland på frammarsch och den svenska besöksnäringen har stor potential att växa och skapa nya arbetstillfällen över hela landet. Genom samverkan mellan turistbranschen och staten vill vi socialdemokrater stärka tillväxten och besöksnäringen.
Visit Sweden, som jag nämnde tidigare, ägs gemensamt av staten och Svensk Turism och har till uppdrag att marknadsföra Sverige som destinationsland och att utveckla svenska destinationsplatser. Därför tycker vi socialdemokrater att det är mycket konstigt att regeringen sänker anslaget. Vi socialdemokrater har i stället stärkt anslaget till Visit Sweden i vår budgetproposition, någonting som kommer att vara väldigt viktigt och som skulle vara ännu viktigare om vi fick igenom den satsningen för 2014.
Vi behöver göra mycket tillsammans. Därför är det väldigt viktigt att Tillväxtverket är med och har en tydlig roll. Det är en ypperlig möjlighet att visa att norra Sverige kan bidra med mycket mer än att bara vara en utarmad naturresursproducent, men då krävs det att alla aktörer är på banan.
Jag vill ha ett tydligt löfte och att det kommer starka tydliga skrivningar från Näringsdepartementet till Tillväxtverket och Vinnova så att de kan vara aktiva och bidragande parter i genomförandet av kulturhuvudstadsåret 2014. Det här är inte bara en fråga för Norrland. Det är inte bara en fråga för Umeå. Det är inte bara en fråga för Västerbotten. Det är en fråga för hela landet.
På rätt sätt kan man ta till vara det här för att visa vilka tillgångar som finns, för att öppna norra Norrland som skyltfönster och visa de kreativa miljöer som finns, inte minst på Designhögskolan och på Arkitekthögskolan vid universitetet i Umeå.
Förutom att ge medborgarna mer av kultur formar det en grogrund för kreativa och innovativa näringar som skapas av de människor som är bosatta i norra Sverige. Inte minst visar Komatsu Forests etablering i Umeå att man tror på regionen och att man speciellt tror på den kompetens och den förmåga när det gäller ny design som finns i området.
Tillsammans kan vi bygga en framtid där de enda gropar som eventuellt kommer på köpet är smilgroparna. Återigen näringsministern: Vi önskar tydliga skrivningar. Vi har förhoppningen att det också kommer. Jag tror ändå, när jag ser svaret, att det i alla fall finns en inställning att man ska få med någon form av skrivning för kulturhuvudstadsåret.
Det skulle vara ytterst välkommet.
Isak From (S):
Jag tycker att det är ganska klart att näringsministern borde ge klara och tydliga signaler om att det kommer att finnas tydliga direktiv till Tillväxtverket, Vinnova, och gärna Visit Sweden. Det stod ingenting i ministerns egen budgetproposition. I vårt kulturpolitiska budgetförslag skriver vi väldigt mycket om kultur och kreativa näringar och särskilt om Umeå 2014.
Om näringsministern har missat det borde hon läsa det. Någonting annat som näringsministern gärna kan läsa, om hon inte redan har gjort det, är den utvärdering från Handelshögskolan i Åbo som handlar om när Åbo var kulturhuvudstad.
Den uppskattning som handelshögskolan i Åbo har gjort är att sysselsättningseffekterna av kulturhuvudstadsåret uppgår till över 2 300 årsverken långsiktigt. Omvandlat till pengar hade det motsvarat en ökning av den totala produktionen med 200 miljoner euro, vilket inte är lite.
Om nu näringsministern i sitt avslutningsanförande kommer på tanken att angripa vår socialdemokratiska politik på närings- och kulturområdet bör hon ha med sig att näringspolitik består av mycket mer än av sänkt moms och sänkt skatt.
Jag skulle rekommendera en satsning på bostadsbyggande, inte minst med hänsyn till att SCA i förrgår varslade 100 medarbetare på sågverken i Holmsund och i Vilhelmina. Skogsnäringen skulle kunna bidra mycket mer till tillväxt i hela vårt land.
Nu handlar inte den här debatten om just det utan om framtidsmöjligheterna när det gäller att göra kulturhuvudstadsåret 2014 till en succé.
Isak From (S):
Tack, kulturministern! Jag tror att parterna kanske kan komma överens och komma med ett förslag som kommer att kunna gälla framgent. Svårigheten är att komma överens om det som har varit, och där har staten ett ansvar eftersom vi går från en modell till en annan. Ska vi lösa in gamla skulder tror jag ändå att det är en fråga om pengar till syvende och sist.
Det är precis som kulturministern säger att Myndigheten för kulturanalys under 2012 fördjupar sitt arbete med att följa upp effekterna av kultursamverkansmodellens första år. Den här fördjupningen och resultatet av de enkäter som man gör i regionerna kommer att redovisas under 2013.
De kommer naturligtvis att bli mycket viktiga i det framtida arbetet. Inriktningen var ju att alla skulle gå med i kultursamverkansmodellen. Nu ser det inte riktigt ut som om alla vill gå med. Jag tror att det är till skada om inte alla går med, för då får man inte samma förutsättningar runt om i landet.
Det blir också mycket svårt att få en kulturpolitik som ska anses lika. Stockholms stad och Stockholms län satsar minst på kultur per medborgare. Vad tror kulturministern att det beror på? Kommer alla län, och även Stockholm, att vilja gå med framgent?
En förutsättning för att parterna på scenkonstområdet ska kunna ta ansvar för pensionerna är att parterna får disponera de avgifter som institutionerna i dag betalar till Statens pensionsverk. Det kräver också en aktiv medverkan från staten när det gäller de övergångsregler som alltid krävs vid byte av pensionssystem, vilket jag var inne på i början.
Jag vet att den här frågan hanteras av både kulturministern och statsrådet Attefall. Men frågan är om inte både kulturministern och Attefall väntar på Anders Borg. Min fråga är: När tror kulturministern att finansministern är intresserad av att långsiktigt lösa frågan?
Isak From (S):
Jag vet att jag och kulturministern i stora drag är överens om att kultursamverkansmodellen är en bra och viktig reform. När jag reser runt och hör på diskussionerna som förs lyfts pensionsfrågan upp på ett sätt som gör att man kanske inte får rätt diskussion.
Därför vill jag verkligen trycka på att man måste komma fram till en lösning i den här frågan så att man kan lyfta in aktörer som det breda civilsamhället, hembygdsrörelserna, besöksnäringarna till viss del, arbetslivsmuseer och så vidare, för de kan bidra till mycket.
Därför är det också angeläget att regeringen snarast presenterar ett förslag som scenkonstparterna kan ta ställning till. Vi har ett antal dansare och sångare som har gått i pension de senaste åren och som har hamnat mellan två system. De kommer kanske att drabbas väldigt hårt och riskerar i princip att bli fattigpensionärer.
Här menar jag att staten har ett tydligt och övergripande ansvar. Det här är min sista replik, så om kulturministern skulle få för sig att anklaga oss socialdemokrater för bristfälliga förslag eller någonting annat kan jag meddela att, precis som kulturministern var inne på, vi här i kammaren kommer att debattera budgetpropositionen för 2013 nu på tisdag.
Då kommer vi socialdemokrater tydligt att presentera vad vi avser att göra för att Sverige ska få en verkligt offensiv kulturpolitik.
Isak From (S):
Tack, infrastrukturministern, för svaret! Jag har ställt den här interpellationen till Catharina Elmsäter-Svärd därför att rapporter nu visar att flest människor omkommer i Norrlandstrafiken. Det är procentuellt sett en flerdubblad risk om man vistas i trafiken i norra skogslänen jämfört med om man vistas i Stockholms län. Det har tidningen På Vägs kartläggning kommit fram till.
Sverige är ett långt land med stora behov av välfungerande transporter, beroende på en spridd industriproduktion över stora delar av landet. Trots att ansträngningar har gjorts för att öka kapaciteten på järnväg är industrin fortsatt under överskådlig tid beroende av ett väl fungerande vägnät för de många godstransporterna. Herr talman!
Sett över en tioårsperiod skulle upp emot tusen människor slippa skadas eller dö om de 55 farligaste vägarna gjordes mötesfria. Dessutom skulle det skapas arbetstillfällen för tusentals människor, vägarbeten men även inom tillväxtindustrin, vilket också måste anses väldigt viktigt med tanke på att konjunkturen nu åter ser ut att vika.
E4:an är tillsammans med E45:an bottniska korridorens viktigaste vägstråk för de nordsydliga person- och godstransporterna på väg. E4:an har, som vi vet, relativt god standard, med undantag för 16 mil i norra Västerbotten och med undantag av de usla genomfartslederna genom kuststäderna, framför allt i Västernorrland och Västerbotten.
E45:ans sträckning har mycket att önska, hela vägen från Karesuando till Karlstad. Det vore på sin plats att man hade en plan även för inlandet. Vi har en E12:a som är en Europaväg. Den börjar i Mo i Rana i Norge och slutar i Helsingfors i Finland. Det är 91 mil väg, varav hela 46 mil är i Sverige.
Den vägen är av utomordentlig betydelse för de öst-västliga kommunikationerna och tillsammans med det även betydelsefull för relationerna med våra grannländer. Ingen del av den sträckan har mitträcke. Hur kan det vara så? Herr talman!
Jämtland, Norrbotten, Västerbotten, Värmland och Dalarna är de län i Sverige där procentuellt flest människor dödas i trafiken i förhållande till antalet invånare. Varför är det så och vad gör man åt det? Jag ser inte någonstans i svaret från Catharina Elmsäter-Svärd att hon berör det här, talar om vad hon tänker och vad regeringen tänker för att snabbt åtgärda den problematiken.
Jag ser inte heller någonstans i svaret - även om jag inte ställde den frågan, men det ingår på något vis i den - vad man skulle kunna göra för att säkra tryggheten på de här vägarna. Det är ju så att en mycket stor andel av transporterna är tunga transporter.
Vi vet också att vi under fjolårsvintern hade ett antal stopp och avåkningar utefter E4:an som berodde på att de tunga transporterna saknade bra däck. Även infrastrukturministern har lovat åtgärder i frågan. Hon har sagt att förmodligen i december i år kommer vi att stifta en lag om vinterdäck för de tunga fordonen, men jag hittar inte detta lagförslag någonstans.
Vad har hänt med frågan? Har Finansdepartementet på något sätt kört över infrastrukturministern i frågan? Konkurrenssituationen i åkerinäringen skulle förbättras betydligt med hårdare lagstiftning för framför allt däcken.
Isak From (S):
Tack, Edward Riedl och Johan Johansson, för att ni har kommit in i debatten! Det visar att frågan är av utomordentlig betydelse när den har lockat två moderater till in i debatten. Vi kommer att återkomma med våra förslag när vi svarar på infrastrukturpropositionen.
Man kan konstatera att en av orsakerna till att Sverige fortsätter att glida isär även på detta område är att det i de norra skogslänen är sämre förutsättningar att åka kollektivt. En orsak är också att det är sämre förutsättningar att arbetspendla på järnväg.
En god strategi, tycker vi, hade varit om man hållit fast vid att Botniabanan är bara starten och att Norrbotniabanan skulle lösa en del av pendlingsproblematiken i de norra skogslänen och efter Norrlandskusten.
Precis som infrastrukturministern är inne på blir det inte bättre om vägarna sakta gröps ur. Snarare måste man inse var insatserna ska göras när de gröps ur så här. Det står utom allt rimligt tvivel att de insatser som är gjorda, med mitträcken och annat i Stockholms län som jag hänvisar till och även i många andra län, har varit väldigt värdefulla.
Därför skulle det också vara värdefullt om man kunde göra E4:an mötesfri hela sträckan genom hela landet. Vi kan väl tycka att en Europaväg ska ha en viss standard. Är det inte så? Jag tycker i alla fall att den kräver lite extra.
Herr talman! Om drygt två månader är det jul och nyår, och då beger sig många ut i trafiken i halt väglag, tillsammans med en viss del tung trafik. Det ger stressade förare, och det gör att risken för olyckor ökar. Det blir trångt på vägarna. I de allra flesta fall sker resorna till och från norra Sverige fortfarande med bil.
Orsaken är att det i dag inte är helt lätt att åka tåg till norra Sverige. Där har inte minst regeringen signalerat att det inte är speciellt lätt att åka tåg till norra Sverige. Jag vill göra alla uppmärksamma på att när regeringen var ute och presenterade sin budgetproposition skedde det med tåg utom när man skulle till norra Sverige, då man flög.
Vad sänder det för signaler, vill jag fråga, när regeringen själv säger att man inte åker tåg till norra Sverige utan flyger? Flyget är viktigt, och det är egentligen den enda möjlighet vi har i dag, som vi ska vara rädda om, att snabbt ta oss till och från.
Men det måste också på lång sikt finnas förutsättningar för att åka med spårbunden trafik, och då är Norrbotniabanan helt nödvändig. Herr talman! Vad är då visionen om samma förutsättningar i hela landet?
Ett land måste väl ha samma vision för befolkningen oavsett var man bor?
Isak From (S):
Man kan definiera vad en satsning på framtiden är. Jag kan tycka att en satsning på skolan är en rejäl satsning på framtiden. Jag kan också tycka att satsningar på infrastrukturen är bra för att möta framtida utmaningar. Det är också bra för konkurrenskraften att satsa på infrastruktur.
Då kan vi också hoppas att man i det kommande arbetet - jag går tillbaka till svaret från infrastrukturministern - ska väva in regionerna i planeringen av detta. Det är viktigt att det inte blir som förra gången, när det blev en snedfördelning.
Där var det ju så att den norra länsdelen trots befolkning i förhållande till storlek på länen fick procentuellt för lite. Vi ser nu återigen att det är ökade skillnader i trafiksäkerheten.
För många finns det absolut inget alternativ än att åka i egen bil - att pendla till jobbet varje dag i egen bil. Det saknas nämligen framför allt spårbunden trafik. Vi kan också vara överens om att det skulle kunna satsas mer på bussar, men för de allra flesta är bilen fortfarande och kommer under överskådlig tid att vara det enda alternativet.
Då måste man oavsett var man bor kunna sätta sig i bilen på morgonen och känna sig trygg med att man ska kunna ta sig till sitt arbete. Det är precis som Johan Johansson var inne på: Det pågår många viktiga satsningar i norra Sverige, där det finns jobb och efterfrågan.
Då är det också så att det är andra behov som efterfrågas, som bostäder, för att vi ska kunna ta del av utvecklingen och för att det ska finnas en reell möjlighet att minska arbetslösheten, som är skyhög.
Isak From (S):
Tack för svaret, justitieministern! Jag vill börja med att redogöra för varför jag har ställt interpellationen. Det kan kanske verka som en liten fråga för riksdagen. Men det är i varje fall en stor fråga inte minst för arbetstillfällen i Norrlands inland. Det är två orsaker till att jag har ställt interpellationen.
Det handlar dels om arbetstillfällena, dels om möjligheterna att skapa sig ett liv och att det är en framväxande näring. Sedan finns också de demokratiska aspekterna.
När människor utför illgärningar för att manifestera eller marknadsföra sina politiska åsikter och tvingar det demokratiska samhället till förändring ställs det krav på det demokratiska samhället att samhället tydligt reagerar och det med kraft. Herr talman! Odlad fisk är i dag den fisk som vi allt som oftast äter. Den serveras oftast på restauranger runt om i landet.
I takt med ökad andel odlad fisk ökar också sabotagen mot fiskodlingarna. Djurrättsaktivisterna begår brott mot enskilda näringsidkare. Men man begår även brott mot den biologiska mångfalden genom att släppa ut mycket stora mängder odlad fisk i älvarna.
I Umgransele i Lycksele är man både ledsen och arg efter det stora sabotaget som var mot Umlax fiskodling. Det skadade inte bara fiskodlingen utan kan på sikt också få konsekvenser för Umeälven. Det var över 100 ton som släpptes ut i Umeälven. Polisen misstänker att det är organiserade djurrättsaktivister som ligger bakom.
Miljonbelopp har dessutom gått till spillo för företaget. Det var 18 fiskkassar som skars upp i sammanhanget. På lokalerna har det klottrats, och det har även skrivits brev om att det är DBF hjärta de vilda fiskarna. DBF är en känd förkortning för Djurens befrielsefront. Det är ingen ny företeelse att fiskodlingar vandaliseras. Det har hänt återkommande de senaste åren.
Strax före att Umlax fick sin odling nedskuren hände detsamma med en odling i Västra Silen i Värmland där det gick ut nästan lika mycket fisk som i Umgransele. Ålands Fiskförädling fick också sin odling attackerad för ett par år sedan. I min hemkommun Norsjö fick Fiskeman sin odling attackerad.
På samma tid under samma kväll attackerades anläggningen i Överkalix över 30 mil därifrån, vilket tyder på att det är väl organiserat. Anläggningarna fick väldigt ovälkommet besök. De okända gärningsmännen skar sönder näten till fiskodlingarna och släppte ut fisk värd miljontals kronor.
Jag har än så länge inte hört en enda person som förstår sig på varför man släpper ut odlad fisk som går en säker död till mötes. De flesta tar upp två saker. De anser att detta är terroristaktioner där man politiskt vill få en förändring och att man faktiskt gör en manifestation. Jag har frågat justitieministern vilka åtgärder hon tänker vidta för att trygga fiskodlingarnas framtid.
Jag såg ingenting i svaret om vilka åtgärder hon tänker vidta. Jag delar däremot mycket av skrivningen i svaret. Men hur det ska fungera i praktiken vill jag att justitieministern förtydligar.
Isak From (S):
Jag tackar justitieministern. Man kan fundera på om det behövs någon form av förebyggande verksamhet i denna fråga. Jag tror att det till en del handlar om ren okunskap. Odlad fisk, uppfödda minkar eller andra djur som släpps ut klarar sig inte, utan de dör oftast en död som är att likna vid djurplågeri.
Frågan är därför om detta inte också är en form av djurplågeri. Precis som justitieministern är inne på är detta noga prövad verksamhet inom miljöbalken. Man har underställts hårda krav för att få starta verksamheten.
Riskerar man att få verksamheten förstörd och försäkringsbolagen dessutom drar öronen åt sig och det blir dyrt att försäkra verksamheten mot denna typ av skador blir det inte lättare att som enskild näringsidkare välja att starta upp en sådan här verksamhet. Det krävs därför att samhället tydligt agerar.
Jag delar justitieministerns syn att polismyndigheterna måste samarbeta. Frågan är dock om de gör det i tillräckligt stor utsträckning, för jag har fått information om fall över hela landet.
Justitieministern är kanske bättre uppdaterad än jag, men det krävs att man samarbetar när det i vissa fall sker samtidigt på olika platser.
För att få kraft och tyngd i utredningen är det också viktigt att utredningen är åklagarledd, och jag har inte hört att det är så i detta fall. Men det kanske är fel. Det blir ett dubbelt brott i och med att det också begås brott mot skattebetalarna.
En del av dessa verksamheter har ju fått statligt stöd när de har startat upp. I detta hänseende bör man alltså titta på detta från flera olika synpunkter. Justitieministern kan kanske återkomma till om hon ser någon bra form för hur man kan förebygga denna typ av brottslighet.
Man skulle kunna stötta till exempel Ungdomsstyrelsen genom riktat stöd till utbildning av de ungdomar som inte redan har gått in i denna grova kriminalitet om vad den här typen av brott medför för samhället och för den enskilde.
Isak From (S):
Så bra. Då har justitieministern nästan lovat en central kompetens. Det är vad man efterfrågar. Alla är måna om den lokala polisen och landsortspolisen, men man framför också att man tycker att de saknar kompetens att undersöka den här typen av brottslighet.
Jag hoppas att vi får ett konkret förslag eller att man för vidare att det krävs en central kompetens för att utreda den här typen av brottslighet så att man också kan beivra den. Så länge den fortsätter och man inte lyckas beivra den kommer den förmodligen att fortsätta. Just nu tycks man ha fokuserat på vattenbruket.
Ett tag var man fokuserad på grisuppfödare och sedan på minkuppfödare. Just nu verkar man försöka slå ut dem som har engagerat sig i fiskeodlingar och vattenbruk. Det är välkomna insatser från näringen när det kommer förstärkta insatser för att bekämpa den här typen av organiserad brottslighet.