Cecilia Magnusson (M):
I dag ska vi debattera propositionen En avgiftsfri filmgranskning och utvidgad ledsagarregel . Jag ska försöka förklara vad detta handlar om.
Talesättet "sila mygg och svälja kameler" passar väldigt bra in på propositionen. Innan jag går in på detta talesätt vill jag yrka bifall till reservationerna 2 och 3, eftersom det bara är jag från samarbetspartierna som deltar i debatten.
Jag yrkar alltså bifall till reservation 2 och reservation 3. Det finns två förslag i propositionen. Regeringen vill tillåta föräldrar och andra vuxna att ta med sig elvaåringar, tolvåringar, trettonåringar och fjortonåringar till biografer för att se filmer med femtonårsgräns. Det tycker jag är jättebra.
Föräldrar och barn ska, om barnet är moget, kunna se filmer med femtonårsgräns på bio. Jag har själv som förälder råkat ut för förbudet mot att ta med en fjortonåring till en film med femtonårsgräns. Biograferna riskerar straff om de tillåter föräldrar att ta med mogna barn till filmer med femtonårsgräns.
Det är jättebra att man nu tar bort den regel som hindrar kulturutövning för barn och föräldrar tillsammans. Regeringen föreslår en sak till. Regeringen föreslår att man ska ta bort avgifterna för filmbranschen när det gäller att fastställa åldersgränser för barnfilmer som ska visas på bio. Det är väl okej.
Det kostar ju alltid, men då får samhället, skattebetalarna, ta den kostnaden. Men det är här som talesättet "sila mygg och svälja kameler" kommer in, herr talman. Endast 3 procent av alla filmer som konsumeras i landet visas nämligen på bio och träffas av den regeln.
97 procent visas på andra plattformar - datorplattor, mobiltelefoner, tv-apparater och andra konsumtionsställen. Det är streamning med mera.
Där finns inga råd till föräldrar och andra vuxna om vilka filmerna riktar sig till och om en film är bra eller dålig för en sjuåring. Detta har inte Socialdemokraterna, Sverigedemokraterna och Miljöpartiet något svar på. De silar mygg och sväljer kameler.
Vi behöver faktiskt se över hur vi ger råd till föräldrar och andra vuxna när det gäller dessa 97 procent av konsumtionen av filmer. Regeringen säger i propositionen att man vill skydda barn från att utsättas för skadlig och olämplig medieexponering. Men man gör ingenting åt det.
Representanter för Socialdemokraterna, Sverigedemokraterna och Miljöpartiet har i denna debatt möjlighet att klargöra hur de har tänkt skydda barn från skadlig och olämplig medieexponering på andra plattformar än biograferna. År 2011, herr talman, slopades vuxencensuren. Den hade sedan länge spelat ut sin roll.
Alliansregeringen tog denna fråga till riksdagen, och 2011 avskaffades vuxencensuren.
Alliansregeringens kulturminister Lena Adelsohn Liljeroth insåg att vi behöver göra mer vad gäller åldersbestämning vid filmgranskning då alltmer film konsumeras på andra ställen än på biografer. Utredningen, som presenteras väldigt bra, har remissbehandlats.
Det finns färdiga förslag. Det som vi föreslår i vårt svar på propositionen är det som finns i utredningen. Det innebär att vi går över från en lagreglerad filmgranskning till en branschreglerad filmgranskning. Detta är inget nytt.
Det finns i Finland sedan flera år tillbaka och fungerar väldigt bra. Det fungerar på så sätt att när föräldrar ska titta på en film tillsammans med sina barn via en streamningstjänst eller något annat ser de att filmbolaget har skrivit att filmen - så är det i Finland - är lämplig för barn över sju år, barn över tio år eller barn över femton år.
Då kan jag som förälder och jag som vuxen få råd: Är filmen lämplig för barn? I ett sådant system skulle Medierådet få en helt annan roll än vad det har i dag.
Det går från en granskande myndighet till en samarbetspartner som står för lärande, rådgivning och uppföljning. Det är ett mycket bättre system. Det är ett heltäckande system som det skulle vara väldigt bra att införa i Sverige.
Men man avstyrker det förslaget utan att ha något eget förslag att komma med. Man säger bara nej. Man står helt handfallen. Man silar mygg och sväljer kameler. Det är nu upp till Socialdemokraterna, Sverigedemokraterna och Miljöpartiet, som står bakom utskottets förslag i dess helhet i detta betänkande, att ge svar på dessa frågor.
De svaren ser jag fram emot i den här debatten.