Anders Borg (M):
Det är tveklöst så att regeringsansvar ger många nya insikter. Det kan Lars Johansson säkert också vittna om. Jag vill säga att lika villkor, som Lars Johansson nämner, är en viktig utgångspunkt. Låt mig göra en enkel jämförelse. För en industriarbetare som tjänar 20 000 kronor i månaden utgår en arbetsgivaravgift på 6 484 kronor och en inkomstskatt på 5 300 kronor.
Han betalar följaktligen 11 789 kronor i skatt. Det är vad han bidrar med till det allmänna. Sedan kan man naturligtvis tycka att skatterna borde vara högre eller lägre i största allmänhet, men så mycket betalar en industriarbetare. En sjöman får en arbetsgivaravgift på 6 484 kronor, en inkomstskatt på 3 443 kronor. Sedan utgår ett sjöfartsstöd på 9 927 kronor, och skattebetalningen är alltså noll kronor.
Tittar vi sedan på sjöfartsnäringen kan vi notera att man har en nettoomsättning på 37 824 000 000 kronor. På detta har man ett överskott på 221 miljoner kronor. Man har en bolagsskatt på 62 miljoner kronor och en slutlig skatt på 170 miljoner kronor. Det är mycket svårt att hitta någon annan industri som har en sådan proportion mellan omsättning och skattebetalning.
Jag tror att det var lädervaruindustrin, som i min tabell har förkortningen DF, som betalar 67 miljoner kronor i bolagsskatt på en omsättning på ungefär en femtedel av sjöfartsnäringens. Sjöfartsnäringen är med andra ord en mycket gynnad bransch i Sverige.
Jag tillhör dem som tror att vi har många skäl att få lägre skatter på sikt i Sverige, men det ska vi ha för breda näringar, för stora näringar och på lika villkor för näringarna. Sjöfartsnäringen är naturligtvis väldigt viktig och central. Den är viktig för att vi ska vara en del av världshandeln. Men låt oss också komma ihåg att när vi tittar på statistiken kan vi se att omsättningen för den här verksamheten har ökat. Handelsflottan har ökat. Vi har fler båtar med svensk flagg än tidigare.
Jag måste säga att jag har lite svårt att se grunden för Lars Johanssons vurm för att kraftigt sänka skattebelastningen för sjöfartsnäringen. Det är min övertygelse att skulle vi tappa avskrivningsreglerna skulle det förmodligen bli så att svensk sjöfart i större utsträckning skulle flagga ut. Det är just avskrivningsreglerna och möjligheterna att rulla dem framför sig som gör att vi har relativt stora investeringar i den här näringen.
Då kan det naturligtvis vara motiverat att man kan skriva av en del av dem. Jag vill inte framstå som en skattetaliban som värnar varje skatteintäkt för statskassan, men det är ändå centralt och viktigt att vi får in våra skattebetalningar. Jag kan inte känna att det är en stor, angelägen, central och viktig arbetsuppgift för Finansdepartementet att prioritera en näring som är skattemässigt så påtagligt gynnad framför andra viktiga skatteprojekt.
Vi ska naturligtvis bereda frågan vidare. Det finns många intressanta aspekter där man kan väga fram och tillbaka behovet av att arbeta vidare med detta. Men det finns inte ett färdigt utredningsförslag utan det finns ett mycket omfattande återstående arbete att göra på området. Jag vill ändå påpeka att vi är på väg in i ett ordförandeskapsår - vi har EU-ministern här.
Under det året kommer våra möjligheter att göra den typen av stora och omfattande beredningsarbeten att vara mycket begränsade.