KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
Vi måste uppmärksamma alla platser där det finns missförhållanden och där mänskliga rättigheter inte följs. I Kina är det exceptionellt, precis som Carl Bildt sade, med dödsstraff, censur och omskolningsläger.
Människor som vågar kritisera brister i den politiska friheten och ställer krav lever farligt i Kina. De hotas, trakasseras och ställs under polisbevakning och sätts i husarrest.
Andra mister sina jobb eller fängslas för att de har "uppviglat" eller gjort något "bedrägeri" som statsmakten har kommit på att man kan fälla den enskilda människan för. De mänskliga rättigheterna följs inte i Kina. Det dör människor varje dag på grund av sina åsikter.
Det dör flickor och kvinnor som förtrycks. Män och kvinnor mår inte bra. Dessutom är det stora klasskillnader i Kina. Vi talade inledningsvis om att det är en stark ekonomisk tillväxt, det är infrastruktur och det byggs mycket. Men det finns också det helt motsatta. Det finns människor som inte har tak över huvudet.
Det finns människor som inte har mat för dagen och inte kan äta sig mätta. Det finns människor som inte får gå i skola. Det finns människor som lider oerhört och som till och med fängslas och dödas för sin åsikt. Detta måste vi berätta för alla andra, och Sverige måste säga ifrån mycket tydligare.
Monica Green (S):
Tack för svaret! Det var tråkigt att höra att regeringen inte ser hur det går ute i kommunerna. Det är nu inte alls så som Sven Otto Littorin tidigare har sagt - att det finns fler sommarjobb trots de indragna stöden. Det har visat sig nu i statistiken att ungdomar inte har fått sommarjobb i kommunerna i samma utsträckning som tidigare.
Nu när er egen politik har börjat bita sjunker dessutom tillväxten av jobben igen. Ekonomin blir sämre. Det är när er politik har börjat bita som vi inte ser den här jobbtillväxten längre, och arbetslösheten ökar. Då skulle det vara bra för kommunerna att få ett riktat stöd och kunna införa sommarjobb igen.
Om det är upp till kommunerna, som Sven Otto Littorin säger, blir det naturligtvis skillnad mellan olika kommuner, mellan rika och fattiga kommuner. I dag har vi fått ta del av att det är större skillnader mellan kommunerna. Det kommer alltså att bli ännu större skillnader för de ungdomar som finns i de olika kommunerna. Tänk vad härligt det är med sommarlov för barn och ungdomar.
Det är härligt att få sola, vara ledig och inte ha pressen att göra läxor jämt och ständigt. Men det är också bra att ha någonting att göra på sommarlovet, åtminstone några veckor. Det finns tonåringar som inte har något alls att göra. Föräldrarna har inte möjlighet att ta ledigt från jobbet under hela tiden.
För dessa ungdomar är det väldigt bra att ha ett arbete att gå till, att få pröva på och komma i kontakt med näringslivet och arbetslivet några veckor, att få ingå i ett arbetslag, att få känna på hur det är att jobba och passa tider även på sommaren, att få egna pengar att handla för, att få ta hand om sin ekonomi och avlasta sin familjs hårt ansträngda ekonomi om det är en fattig familj.
Vi vet ju att klyftorna mellan fattig och rik har ökat under den tid som den borgerliga regeringen har styrt. Därför är det att beklaga att Sven Otto Littorin bara viftar bort problemet med ungdomar som behöver ett sommarjobb.
Vi kommer senare i en interpellationsdebatt att diskutera de ungdomar som har lämnat skolan och ska ta sina första steg i arbetslivet på riktigt, men just nu koncentrerar jag mig på debatten om dessa ungdomar som går i gymnasiet eller har börjat på högskolan. De behöver egna pengar och skulle behöva ha den här hjälpen.
Visst kan näringslivet och kommuner ändå anställa ungdomar på sommaren, och det sker ju också.
Men de bidrag som kommunerna har fått tidigare har varit ett riktat stöd för att inrätta särskilda jobb och praktikplatser för de här ungdomarna, kanske på en förskola, ett fritidshem, ett sjukhus, ett äldreboende eller någon annanstans i kommunen där de kan få vara med i ett arbetslag.
Det har också funnits försök i olika kommuner där musikskolan har kunnat anställa ungdomar som har fått åka runt och spela och vara kulturarbetare på kommunens institutioner, vilket har varit mycket uppskattat av bland annat de äldre. Allt sådant dras in nu, åtminstone i de fattiga kommunerna. Det är olyckligt att Sven Otto Littorin inte ens vill tänka tanken att man skulle kunna införa ett sådant stöd igen.
Monica Green (S):
Tack för det svaret. Hittills har det visat sig att de pengar som ni har satsat inte har varit de perfekta satsningarna när det gäller ungdomar. Varför skulle långtidsarbetslösheten bland ungdomar annars öka? Era recept har hittills visat sig vara verkningslösa.
Sedan kan Sven Otto Littorin återigen försöka dra valsen om att man har tagit in så många från utanförskapet. Jag kan meddela Sven Otto Littorin att ni inte alls har gjort det. Det är inte på grund av er politik som de nya jobben har kommit. Det har många institut påpekat.
Jag har också berättat för Sven Otto Littorin tidigare att det beror på den högkonjunktur som var när ni tog över. Ni tog över i ett guldläge tack vare den högkonjunktur som var och den ordning och reda som vi hade i ekonomin. Under vårt senaste år vid regeringsmakten tillkom 153 000 nya jobb. Under ert första år tillkom endast hälften så många, 80 000, nya jobb. Det är vackert så.
Det är väldigt bra gjort av er, men sedan har det bara sjunkit och blivit färre och färre nya jobb. När ni tillträdde sade ni att det skulle ta två år innan er politik biter. Det är nu er politik biter på Sverige. Det är nu som det går sämre för svensk ekonomi, svensk arbetsmarknad och för arbetslösheten.
Om Sven Otto Littorin ska använda sig av de recept som inte är precisa utan som innebär att man smetar ut detta på alla arbetsgivare som anställer ungdomar, alltså även dem som redan har anställt ungdomar, använder man inte medlen på rätt sätt. Jag tycker inte att Sven Otto Littorin är rätt person att säga att vi ska använda pengarna på rätt sätt.
Jag vill återkomma till just sommarjobben för ungdomar och hur viktiga de är. Vi är tydligen överens om hur bra det är för ungdomar att få en chans att ingå i ett arbetslag och några veckor under sommaren delta i en arbetsgemenskap, få egna pengar och avlasta familjernas ekonomi.
Andelen arbetslösa ungdomar mellan 15 och 24 år var 29 procent i juni, och dessutom finns det ett mörkertal. Många ungdomar som går på högstadiet eller gymnasiet söker inte ens jobb eftersom de vet att de inte kan få det. Därför är det en väldigt stor arbetslöshet just på sommaren bland ungdomar.
De skulle behöva ha ett extra stöd för att, inte bara genom kontakter, kunna få ett jobb. Det finns ungdomar som får jobb också. Det kan vi vara eniga om. Nej, det hade varit bättre om ungdomar hade kunnat få pröva på yrkeslivet under några veckor. Jag är besviken på att Littorin inte ens vill tänka tanken.
Monica Green (S):
Sven Otto Littorin försökte komma ifrån att det var just sommarjobb vi skulle prata om och började diskutera en massa andra saker också men kom tillbaka till det på slutet.
Jag tycker att det är trist med den här dogmatiska inställningen eftersom det ju har visat sig att er politik nu när den har börjat bita inte hjälper för att få ned arbetslösheten. Ni tog över i ett guldläge i en högkonjunktur. Det var jättebra! Jag är också glad över att arbetslösheten har minskat under vårt senaste år vid regeringsmakten och under era två första år.
Det är jättebra för de människor som har fått ett arbete, men det är inte tack vare er politik. Det är snarare tvärtom. Det är trots er politik som de har fått de här jobben. Men det är vackert så! Det är jättebra att människor har fått arbete. Jag betackar mig för de där slängarna om att stoppa in folk i arbetsmarknadsåtgärder.
Jag tycker att det är fina utbildningar som människor har fått och som har lett till arbete, och det är trist att man har den synen från den borgerliga regeringen att fortbildningar och omställningsutbildningar är fula bara för att det är en viss typ av arbetsförmedling som förmedlar dem och att man då är emot det.
Jag tycker att det är trist med sådana svepande argument och att man tar bort åtgärderna bara för det. Nej, det är väl nu de behövs, de här omställningarna, och stödet till sommarjobben skulle vara mycket bra under nästa sommar, för även om det var många sommarjobb under ert första år när ni tog över i högkonjunkturen så sjunker antalen igen nu när er egen politik har börjat bita.
Monica Green (S):
Tack för svaret! Jag skrev interpellationen eftersom jag var förvånad över de uttalanden Anders Borg gjorde i Ljubljana i våras, och jag vet att det är fler som har diskuterat detta med Anders Borg.
Finansministern har även haft en diskussion med Sonia Karlsson om på vilka grunder han talar om och klumpar ihop Sveriges ekonomi före och efter 70-talet. Det var det jag reagerade över och som Sonia Karlsson tidigare reagerade över.
Det är nämligen märkligt att dela in svensk ekonomi i just de här två perioderna och därmed påstå att vi hade en bättre ekonomi i Sverige före 1970. Anders Borg hävdar att det skulle vara så för att vi då liknade de andra OECD-länderna.
Det förvånar mig att Anders Borg gjorde den kopplingen, för det var inte det han sade i finansutskottet innan han skulle åka iväg. Då berättade han i stället att han skulle prata om den svenska modellen och om att vi faktiskt är framgångsrika med vår barnomsorg och så vidare. Den svenska modellen, som vi ju har byggt upp under 70-talet och framåt, står vi för.
Då är det förvånansvärt att den tid som har varit från 70-, 80- och 90-talen skulle framstå som negativ.
Dessutom är det inte bara socialdemokratiska regeringar som har styrt under den tiden, utan socialdemokrater har även tagit vid efter varje borgerlig regering och sanerat ekonomin efter borgerlig misskötsel.
Det oroar mig väldigt att en stark välfärd och en så framgångsrik modell som den svenska modellen verkligen har varit och som har byggts upp från 70-talet och framåt ska vara något negativt.
Jag blev orolig över att Anders Borg på den artiga frågan från ordföranden på mötet som sade att nu ska vi få höra hur fantastiskt det är med Sverige och att den svenska modellen faktiskt håller i sådana här tider svarar att så bra är det minsann inte, utan vi låg som ett OECD-land fram till 1970, men sedan dess har vi byggt upp de här reformerna.
Det uppfattade vi, enligt protokollet, som att Anders Borg inte tyckte var bra. Det var det jag ville ha klargjort här, för det vore förödande om vi har en finansminister som tycker att alla de reformer som vi faktiskt har genomfört sedan dess skulle vara onödiga på något sätt.
Monica Green (S):
Tack för svaret! Jag blir lite förvånad över att Anders Borg först säger att den svenska modellen är fantastiskt bra, att vi har en bra sjukvård, en bra barnomsorg och en skola för alla och att vi håller ihop samhället - alltså svensk sossepolitik, det som vi har byggt upp.
Sedan försöker Anders Borg påstå att det skulle vara hans politik. I så fall märks inte det, för det är inte det ni gör just nu. Ni ökar ju klyftorna mellan stad och land, mellan män och kvinnor. Ni ökar klyftorna så att det blir större oro i samhället. Dit ska vi inte.
Vi ska inte ha samhällen som bygger murar runt om sig för att man vill slippa dem som inte hör till och dem som skapar oro i samhället. Vi ska ju ha med oss alla. Det är därför som det är så viktigt att vi har en svensk modell. Vi ska vara stolta över den och se till att vi kan bygga vidare på den trygghet som människor kände i den svenska modellen.
Jag menar att Anders Borg håller på och raserar den svenska modellen just nu. Vi behöver bra välfärd i form av bra sjukvård, bra skola och jobb till alla. Vi behöver se till att alla har möjlighet att ställa om när jobben förändras, för det kommer de alltid att göra, att vi har omställningsförsäkring men också omställningsutbildningar.
Sådant vill ju inte den borgerliga regeringen veta av. Man kallar det för Amspolitik så fort det är utbildning för dem som har blivit arbetslösa av något skäl. Er politik går ju ut på att man bara ska göra dem fattigare. Anders Borg säger: Vi tar bort hindren som får människor att stanna hemma.
Detta är återigen ett bevis på att gör vi dem bara tillräckligt fattiga så hittar de sig ett jobb. Jag menar att det är fel väg att gå. Dessutom tycker jag att det är synd att Anders Borg åker till EU-möten och försöker beskriva Sverige i två delar, före 70-talet och efter 70-talet.
Jag menar att alla de reformer som byggdes upp från 1970-talet har varit bra för Sverige. Det har varit bra med efterlevandepension och med bostadstillägg. Det har varit bra med rehabiliteringsersättningar och sjuklön. Det har varit bra med medbestämmande i arbetslivet. Det har varit bra med pension, sjukpenning och så vidare, allt det som vi har byggt upp under den tiden.
Jag märker att Anders Borg vill försöka ta åt sig äran av de saker som vi byggde upp under den tiden, att han också är med på de sakerna men att han sedan inte är med hela vägen.
Dessutom påstår Anders Borg att den svenska modellen internationellt sett inte har hållit tidigare utan att det är nu man tittar på Sverige. Det är ju inte sant. Man har ju från många länder länge åkt till Sverige för att titta på den svenska modellen, hur vi har byggt upp äldreomsorgen, hur vi har byggt upp barnomsorgen och så vidare. Det är viktigt att få fram det.
Dessutom är det viktigt att få fram att under den här perioden har vi haft ett antal borgerliga regeringar, och det är ni som vid varje sådant tillfälle har försämrat ekonomin för Sverige. Vi har tagit över och rättat till ekonomin igen.
Monica Green (S):
Anders Borg säger att ni har en jobbpolitik. Jag måste ändå påminna Anders Borg om hur det såg ut. Ni tog över i ett guldläge. Det tillkom 153 000 nya jobb år 2006 - alltså vårt sista år i regeringsställning. Under ert första år i regeringsställning tillkom 80 000 nya jobb.
Det är vackert så, men det är bara hälften så många. Under ert andra år var det 40 000 nya jobb. Nu skriver ni själva att jobbtillväxten tvärnitar. Det är 8 000 nya jobb på sin höjd. Det skrev ni själva i er egen vårproposition. Då kan väl ändå inte Anders Borg stå här och påstå att ni ser till att jobbtillväxten ökar. Vi byggde upp en ordning och reda i ekonomin, som vi pratade om tidigare, men det var också en högkonjunktur.
Då gällde det för er när ni tog över i det guldläget att i den högkonjunkturen klara av att bygga för framtiden. Ni skulle se till att det blev en omställning för människor, en möjlighet att utbilda sig, att yrkesutbildningen fanns kvar, att komvux fanns kvar, men ni skulle naturligtvis satsa på forskning.
Däremot har näringslivet redan sagt - det kanske Anders Borg har lagt märke till - att forskningspropositionen inte är tillräcklig. Det finns många som inte är nöjda med den proposition som ni har läckt i dag. Jag förstår att Anders Borg försöker skönmåla eller ge en historieskrivning som går i hans riktning. Men det stämmer inte. Vi ser hur det har gått.
När ni tog över 2006 sade Anders Borg att det skulle ta ungefär två år innan er politik skulle börja bita. Nu har det gått två år. Nu ser vi hur det går för Sverige. Nu tvärnitar tillväxten, och nu tvärnitar jobbtillväxten. Nu får vi stora orosmoln på himlen.
Monica Green (S):
Tack så mycket för svaret. Det är många som upplever att vi nu får en försämrad ekonomi. Det är inte bara fråga om de orosmoln som Anders Borg har upptäckt nu, utan också privatpersoner känner av att de får en försämrad ekonomi. Det är ökade boendekostnader och dyrare matpriser. Upp till 60 procent av befolkningen känner att ekonomin försämras.
Många gick på den borgerliga retoriken i valrörelsen om att man skulle få mer pengar i plånboken. Detta har ätits upp genom fördyrade omständigheter. Människor känner inte av detta.
Det sker en försämring, avmattning, i den nationella ekonomin, och det gör mig oroad. Men människor känner också att de privat får mindre i plånboken. I det här läget, när ekonomin avmattas, kan regeringen använda sig av de pengar som faktiskt finns.
Vi har under lång tid byggt upp en god ekonomi så att reformutrymmet kan ökas på. Jag vet att Anders Borg har sagt att det kommer att komma reformer, och då ska det inte bli så stor risk för överhettning i ekonomin.
Det är viktigt att det här sker på ett varsamt sätt och att människor märker att de får ekonomin att gå ihop också rent privat.
De ska känna att de är med i samhället, får möjlighet att köpa saker till sina barn, att de har råd att betala för saker som händer i barnens skolor - med tanke på vad vi tidigare har sagt om kommunernas ekonomi och avgifter i skolan.
Barnen ska inte bli lidande om familjer får sämre ekonomi. Nu får regeringen kritik från många håll. Vi har i en tidigare interpellation i dag diskuterat att Anders Borg får kritik från alla håll, att det borde vara mer expansivt och att han måste hålla i plånboken.
Det gäller att kunna balansera det, att se till att vi har en god ekonomi även i framtiden, och kunna göra det här på rätt sätt så att våra barn och barnbarn också känner att vi har en stark ekonomi i Sverige. Vi har tidigare i dag pratat om den svenska modellen, hur viktigt det var att vi byggde upp den på 70- och 80-talet, och till viss del också under 90-talet, och att vi känner en stolthet över det.
Men det gäller att klara av det även i framtiden. Människor känner att ekonomin har försämrats, och jag vill inte att det ska vara på det sättet. Jag vill att människor i Skövde, i Skara och i Överkalix ska ha pengar kvar, kunna ge sina barn lite guldkant på tillvaron och ha råd att köpa andra saker än bara de nödvändigaste.
Jag är oroad både för familjernas ekonomi och, som jag har talat om tidigare här, för den nationella ekonomin eftersom det finns så många orosmoln.
Monica Green (S):
Tack för svaret! Jag tror att Anders Borg behöver ha många interpellationsdebatter med mig och andra socialdemokrater så att han får möjlighet att försöka övertyga det svenska folket om att de faktiskt har det bra, för det märker de inte. Det är väldigt många som nu säger att de har blivit pessimistiska. De märker att konjunkturen har försvagats ytterligare, och de känner en oro inför framtiden.
Det är möjligt att Anders Borg menar på att de inte behöver känna den oron, utan att vi kommer att fixa det här. Men människor känner ändå en oro för sin ekonomi. Räntorna har ökat. Deras boendekostnader har ökat. Matkostnaderna har ökat. Det har vi diskuterat i andra interpellationer här i dag.
Därför har allt det som regeringen påstod med tusenlappen ätits upp i fördyrade kostnader både när det gäller att ha sin bil och försäkringen för den och även bensinkostnader, matkostnader och kläder. Allt annat har också blivit dyrare. Det är märkligt att Anders Borg då påstår att hushållen nog inte vet om att det faktiskt är relativt bra för Sverige ändå.
Det kommer de nog att märka så småningom. Det är lite konstigt. Men nu har ju finansministern möjlighet att debattera interpellationer, så då kanske hushållen förstår det som han säger. Men just nu tror inte hushållen på Anders Borgs politik. Vi vet inte hur djup den avmattning blir som vi ser nu i svensk ekonomi.
Det går att med en ansvarsfull politik se till att den inte blir så djup. Jag förväntar mig naturligtvis att regeringen tar det ansvaret, och jag förstår att det kommer flera reformer under hösten. Anders Borg påstår att han har tillräckligt med kanaler till oppositionen. Jag vet inte vad det är för kanaler han har för att informera oss.
Men det är möjligt att vi har de instrumenten; det må vara hänt. Anders Borg tar upp exemplet med fastighetsskatten och påstår att vi skulle göra en fastighetschock. Jag vet inte var han får det ifrån. Ni skulle ju avskaffa fastighetsskatten, men det har ni inte alls gjort. Ni har infört en fastighetsavgift i stället - visserligen en kommunal sådan men ändå.
Människor med småhus i Skaraborg känner inte alls av någon sänkt fastighetsskatt. Där har ni till och med lurat väljarna och påstått att ni skulle ta bort någonting som ni sedan inte har gjort. Det var våra besked i Almedalen om hur vår fastighetsavgift kommer att se ut. Men ni hade inga besked alls i Almedalen. Ni kunde inte komma med någonting.
Vi hade i alla fall ett besked till väljarna. Jag känner oro för de fortsatt stigande priserna och den dystra framtiden, och jag förutsätter att regeringen tar den oron på stort allvar.
Monica Green (S):
Jag förstår att Anders Borg måste höja rösten eftersom han känner sig trängd därför att vi menar att det som ni har gjort är orättvist. Han känner sig orättvist beskylld för detta och tycker att hans politik minsann är rättvis. Det tycker inte vi. Vi socialdemokrater menar att ni bedriver en orättvis politik som ökar klyftorna.
Vi ser exempel på exempel på att det är det ni gör. Ni ökar klyftorna i det här landet, och ni ökar klyftorna mellan stad och land. Det är en orättvis politik som ni bedriver. Jag pratar gärna om fastighetsavgiften och kan visa hur era förslag, det som nu har genomförts, ökar taxeringen i Skaraborg vid varje tillfälle.
Det gäller ert nuvarande system med avgift. Dessutom nämner Anders Borg ungdomsarbetsgivaravgiften. Nu kommer Sven Otto Littorin in i kammaren också. Då kan man nämna det som vi senare ska prata om, nämligen att långtidsarbetslösheten bland ungdomar har ökat med över 15 procent sedan ni tog över makten.
Anders Borg säger att det är jättebra att man har sänkt arbetsgivaravgiften för alla ungdomar. Det är ingen bra politik, för den är inte specifik. Den riktar sig till alla. Man smetar ut den till alla arbetsgivare. Den gäller även dem som har ett arbete. Det är bättre att ha ett riktat stöd eller sänkt skatt för de arbetsgivare som anställer de arbetslösa ungdomarna.
Om detta gäller alla blir det ingen bra effekt, och det har också medfört att långtidsungdomsarbetslösheten har ökat så markant. Det är ingen rättvis politik som den här regeringen bedriver. Det kan inte Anders Borg övertyga väljarna om även om han höjer rösten.