Maria Larsson (KD):
Jag tycker att det är en mängd grundlösa påståenden som Ulf Holm rabblar upp här som inte tar hänsyn till vikten av att använda sig av befintlig kunskap när man ska göra ett effektivt arbete. Ulf Holm tycker att det inte spelar någon roll att Socialstyrelsen har tagit fram aktuellt kunskapsläge när det gäller vad som är effektiva, bra och preventiva metoder i arbetet. Det tycker Ulf Holm är oviktigt.
Att ha seminarier för att sprida den kunskapen vidare tycker han också är oviktigt. Jag är förvånad och förbluffad över bristen på förståelse för att vi måste ta till vara forskningen - internationell kunskap och nationell kunskap - om vilka insatser som är effektiva. Det är ju det som hela det här arbetet går ut på.
Jag blir mycket förvånad över Ulf Holms raljanta sätt att framställa det på. Sedan är det väldigt många mer saker som måste göras och som är på gång, men det här tycker jag är en central och grundläggande sak inför det framtida arbetet. Avtalet med SKL innehåller ett stort mått av samarbete och även pengar till frivilligorganisationerna. 21 miljoner går ut till dem.
Jag ser deras arbete som ett väldigt viktigt komplement som är väldigt centralt för att nå olika målgrupper. De kan också arbeta på ett annat sätt med örat mot marken för att identifiera nya trender och skruva om i arbetet så att det verkligen träffar rätt målgrupper. Jag ser alltså positivt på fortsatt samverkan och utveckling av samarbetet med frivilligorganisationerna. Kampanjverksamhet ska självklart pågå.
Det görs också mycket kampanjer med statliga medel. Dock skulle jag vilja säga att det finns ganska stora skillnader i utvärderingarna av hur verksamma kampanjer är för att förändra beteenden. Det gick till exempel i somras bioreklam här i Stockholm. Det pågår hela tiden satsningar med olika typer av reklamkampanjer. Jag tycker att det är centralt att vi utvärderar varje kampanj för att se om den har varit effektiv och om den har påverkat beteendet, för det är det som är avsikten med kampanjen.
Sedan kan det också vara ett trevligt illustrativt inslag, men det viktiga är ju frågan: Förändrar den människors beteende? Väldigt mycket av forskningen visar att det som är centralt för att förändra beteendet är ofta att man sitter ensam och talar med en annan person som fungerar som rådgivare eller i grupp.
Det är alltså på ungdomsmottagningarna, i skolorna och genom att mobilisera föräldrar att våga prata med sina ungdomar om sex och samlevnad som jag tror att den största möjligheten till förändring ligger på ungdomssidan. Frivilligorganisationerna har också en möjlighet att nå andra målgrupper. Det är så centralt att vi gör rätt saker. Vi kan använda hur mycket pengar som helst på att göra fel saker och inte få någon effekt alls.
Jag kan tycka att det är synd att det här arbetet inte har gjorts tidigare: att strukturera upp det, att ta till vara aktuell forskning och omvandla den kunskapen så att den blir verksam ute på de lokala och regionala fälten. Det har inte gjorts, och det är Ulf Holm medskyldig till eftersom hans parti har varit ett samarbetsparti till regeringen. Jag kan inte heller se att Ulf Holm har pekat på vilka insatser som ytterligare skulle behövas. Jag kan inte se det i era motioner i någon större utsträckning. Jag kan inte heller se att ni har någon större anslagsöking på det här området.
Det finns alltså en hel del svar som Ulf Holm borde ge som inte har blivit givna i den här debatten än.