Göran Hägglund (KD):
Margareta Israelsson, Monica Green, Marina Pettersson och Veronica Palm har med anledning av Statskontorets rapport om barnpolitikens myndighetsstruktur och styrning ställt ett antal frågor till mig om Barnombudsmannens verksamhet, den fortsatta hanteringen av Statskontorets förslag och mina ambitioner med implementeringen av barnkonventionen och hur jag avser att barnkonventionens intentioner ska efterlevas i Sverige. Jag väljer att besvara dessa i ett sammanhang.
För några dagar sedan firade barnkonventionen sin 18-årsdag. En generation barn har nu alltså vuxit upp med konventionen. Sverige räknas som ett föregångsland i arbetet med att genomföra barnkonventionen. Det ställer också höga krav och förväntningar på oss att fortsatt stärka barns rättigheter och åtgärda de brister som fortfarande finns inom olika verksamheter och i tillämpningen av gällande lagstiftning.
Vår ambition och målsättning är att ha en struktur och organisation för barnpolitiken som ger bästa möjliga förutsättningar för att stärka respekten för enskilda barns rättigheter och intressen och säkerställa att barn ses som kompetenta och fullvärdiga samhällsmedlemmar.
För att barnkonventionen ska få ökat genomslag i samhället och för att nå barn och unga behöver vi systematiskt inhämta barns och ungas åsikter och ta till vara deras erfarenheter. Vi måste också ha tillgång till underlag om hur barnets rättigheter tillgodoses inom olika områden, få reda på brister, följa upp tillämpning av lagstiftning som rör barn och utvärdera hur barnkonventionsarbetet fortskrider.
Det är vidare nödvändigt att det finns goda möjligheter till anpassat stöd och kompetensutveckling för personal som ansvarar för verksamheter och frågor som rör barn. Vi kan se att det finns möjligheter till förbättringar när det gäller dessa frågor. Barnkonventionen utgör en miniminivå där Sverige har stora möjligheter att gå längre inom många områden som rör barn och deras vardag.
Det förutsätter en tydlighet i såväl styrning som organisation för att barnkonventionen ska få ett effektivt genomslag bland statliga myndigheter och på kommunal nivå. Det är mot denna bakgrund som Statskontoret har haft regeringens uppdrag att se över myndighetsstrukturen för barnpolitiken. En utgångspunkt för översynen har varit de åtaganden som följer av barnkonventionen och de mål och uppgifter som riksdagen slagit fast för barnpolitiken.
Statskontoret har analyserat hur barnpolitiken styrs och organiseras och lämnar olika alternativ på hur genomförandet av barnkonventionen kan utvecklas i dessa avseenden. Jag vill i det här sammanhanget också nämna att det pågår en omfattande översyn av den statliga förvaltningspolitiken. Inom Regeringskansliet bereds nu också en ny ombudsmannaorganisation och en sammanhållen diskrimineringslagstiftning.
Utredningen om tillsyn i socialtjänsten har nyligen lämnat förslag som bland annat rör stärkt tillsyn över barns och ungas rättigheter. Statskontorets rapport ska ses i ljuset av de ambitioner regeringen har att skapa en effektivare och ändamålsenligare statsförvaltning som möter medborgarnas krav, såväl vuxnas som barns. En konsekvens av ett av de alternativ som Statskontoret presenterar är att Barnombudsmannen som funktion läggs ned.
Det är viktigt att framhålla att detta inte är aktuellt. De övriga förslag som Statskontoret presenterar ska vi nu noga analysera och överväga och jag vill inte förekomma denna beredning.