Rikard Larsson (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och därmed också till regeringens proposition. Jag möter en hel del människor som har synpunkter på antingen sin egen pension, sin blivande pension eller på pensionssystemet som sådant.
Synpunkterna handlar om låga pensioner, en frustration över hur man ska orka arbeta vidare hela vägen till pensionsåldern eller en rädsla för att det inte ska finnas pengar i systemet den dag man går i pension. Jag bemöter ofta detta med att försöka förklara hur vi tänker och hur systemet fungerar, men jag håller också med dem.
När jag håller med dem om att de har för låga pensioner och att det borde betala sig bättre försöker jag också förklara att det finns en väg framåt. Det system som vi har för pensioner är inte ödesbestämt till att hela tiden leverera sämre pensioner. Vi kan ändra det. Jag tycker att många människor har för låg pension.
Särskilt gäller det personer som har arbetat hela sitt liv inom vanliga yrken som vi hörde räknas upp här tidigare. Man har kanske arbetat inom sjukvården eller omsorgen som undersköterska eller biträde, och när man sedan går i pension får man en väldigt låg pension. Jag tycker att de personerna har för låg pension.
Jag har också förståelse för alla de människor som känner att de inte orkar arbeta fram till 61-årsdagen, som i dag är den dag då de har möjlighet att ta ut pension. Jag har förståelse för känslan och oron de har när det gäller att de inte ska orka arbeta ytterligare år. Jag har förståelse för det, framför allt när det gäller fysiskt och psykiskt utmattande arbete.
Jag blir inte förvånad över att en hel del människor blir frustrerade när vi nu gör åldersjusteringar i pensionssystemet. Det hade jag också blivit om detta var det enda vi gjorde. Om vi i Pensionsgruppen hade bestämt oss för att höja pensionsåldern och ingenting annat och trott att allt med pensionssystemet hade löst sig av det skulle jag också ha blivit orolig. Men detta är inte det enda vi gör.
Och det är dessutom så att om vi inte gör detta innebär det inte att det kommer att lösa sig och bli bra. I Sverigedemokraternas reservation och anförande förde man ett resonemang om att det inte är några homogena grupper och att det behöver vara en flexibel pensionsålder. Det är det också med de här besluten.
Men faktum är att om vi inte gör någonting kommer systemet i sig självt att innebära att vi får lägre och lägre pension därför att vi lever längre. Vi måste våga hantera den frågan, för annars kommer människor att få lägre och lägre pension utan att vi gör någonting här i riksdagen.
Det som vi behöver göra och som är viktigt för oss socialdemokrater är att attackera det som är grunden till att pensionerna är för låga, nämligen att vi har ett ojämlikt och ojämställt arbetsliv. Vi kan inte tro att vi kan gå genom hela arbetslivet och acceptera de skillnader som finns och acceptera massor med arbeten där man blir utbränd i förtid och sedan tro att allting ska lösa sig när man når pensionsåldern. Det kommer inte att hända.
Systemet bygger på att man tjänar in pengar till sin pension. Då måste vi också se till att människor har möjlighet att just tjäna in pengar till sin pension. Det handlar om en politik som vi bedriver i regeringsställning som ger mer pengar och mer resurser till kommuner och regioner för att man ska kunna få fler arbetskamrater inom sjukvården och barnomsorgen och känna att man räcker till och inte stressas sönder i arbetet.
Det handlar om att vi har en medveten arbetsmiljöstrategi som ser till att vi attackerar de felaktigheter som finns i arbetslivet så att vi tar itu med alla de orättvisor som finns. Därför gör vi tillskotten i budgeten på exempelvis 5 miljarder till kommunsektorn. Men vi måste också göra annat vid sidan av detta.
Förutom att ha ett mer hållbart arbetsliv, förutom att öka jämlikheten i samhället och förutom att ta itu med de orättvisor som finns på grund av kön måste vi också göra saker som handlar om pensionssystemet i sig självt. Vi måste göra det på ett sätt som gör att man både hanterar de orättvisor som finns i dagens pensionssystem och också säkrar upp ett pensionssystem för framtiden.
Min riksdagskollega Erica Nådin kommer i nästa debatt att beskriva vad vi gör när det gäller grundskyddet i pensionen som är en viktig del som vi gör kombinerat med detta. Vi vill också gå vidare med andra åtgärder som på sikt gör att det blir ett mer stabilt system. Ida Gabrielsson tog upp en av de, skulle jag säga, viktigaste åtgärderna, nämligen att höja inbetalningarna till pensionssystemet som sådant.
Från Socialdemokraternas sida driver vi också den frågan. Men det ersätter inte åldershöjningarna. Risken hade varit att vi fått en situation där vi vidtar åtgärder och höjer inbetalningarna men de som går i pension ser att det inte blir något extra. Vi måste göra både och.
Vi måste höja garantipensionen och öka inbetalningarna till systemet, men vi måste också säga att lever man längre måste man också arbeta fler år för att tjäna in till sin pension. Det är grunden i hela vårt pensionssystem.
Jag tycker lite grann att det i debatterna emellanåt är som att lura folk när man inte erkänner denna problematik som finns, det vill säga att om vi har färre år att tjäna in pengar till vår pension blir också pensionen mindre för att vi har fler år att ta ut den på. Vi måste erkänna den logiken, och vi måste våga ta beslut.
I betänkandet finns två reservationer som jag skulle vilja kommentera. Den första är från Vänsterpartiet. Jag ska säga att jag sympatiserar väldigt mycket med den reservationen, och jag gör det för att man i den talar om det som är kärnan i det här, det vill säga arbetslivet. Så länge vi har ett ojämställt och ojämlikt arbetsliv kommer vi att se ojämställda och ojämlika pensioner.
Vi måste fokusera mer på att få in pengarna i välfärden och se till att det blir fler arbetskamrater och drägligare arbetsmiljöer och att vi har en sjukförsäkring som gör att människor snabbt kan komma tillbaka till arbetet och slippa långa perioder av sjukskrivning. När det gäller den andra delen, som handlar om att man inte ska ha en riktålder enligt den modell som nu föreslås, delar jag regeringens bedömning.
Jag tror att det behövs en sådan riktålder, och jag tror att man i själva verket kan säga att vi på något sätt har en sådan riktålder i dag men att vi inte riktigt berättar om det. Det finns faktiskt en ålder då man kan ta ut pension och ändå få en bra pension resten av livet. Tar man ut pension för tidigt blir pensionen för låg, men vi berättar inte riktigt det för människor.
Det är ärligare att säga till människor att det kommer att vara så, framför allt om vi lever längre. Det som är fördelen med en riktålder enligt denna modell är att vi också bygger på de andra försäkringssystemen kopplade till riktåldern så att lagen om anställningsskydd och andra system följer med riktåldern. Då ökar vi tryggheten för dem som arbetar högre upp i åldrarna.
Det finns en annan reservation, som kommer från Sverigedemokraterna, som jag blir lite oroligare över. Där finns en del resonemang, som också finns i Vänsterns reservation, om att det inte är en homogen grupp och om att hälsan är olika fördelad. Det finns en poäng i det. Men man ska vara klar över att de negativa effekterna visar sig också i dag.
Om man inte gör någonting åt det finns skillnaderna ändå mellan dem som går i pension. Den del i Sverigedemokraternas reservation som oroar mig mer är att de börjar resonera om deltidsarbete. Jag förstår att det i reservationen handlar om att man ska deltidsarbeta efter att man har gått i pension och att man på så sätt ska kunna komplettera.
Men jag tror att deltidsarbete och den norm som deltidsarbete nästan har blivit i kvinnliga yrkesgrupper är en stor del av problemet. Jag tycker snarare att vi ska gå mot att heltid ska vara norm på svensk arbetsmarknad. Det har under lång tid gällt inom alla klassiskt stora manligt dominerade yrkesgrupper.
Men på något sätt har man för kvinnodominerade yrkesgrupper sagt att "det här med deltid är nog okej". Det visar sig i pensionerna. Ju mer deltid man jobbar, desto sämre blir utfallet i pensionen. Vi måste komma till rätta med det. Annars låser vi än en gång in kvinnor i en situation som innebär att de senare i livet får betala för det ansvar de har tagit för hem och barn.
För oss socialdemokrater är det viktigt att pensionen kan vara en bra del av livet och inte något man ser fram emot med oro eller fasa. Därför är det en av våra högst prioriterade frågor. Därför har vi stegvis tagit bort den orättvisa pensionsskatten. Därför höjer vi grundskyddet för pensionärerna.
Därför vill vi höja pensionerna för dem som har jobbat ett helt liv i vanliga arbetaryrken eller som ligger i lite lägre inkomstklasser. Därför vill vi också öka avsättningarna till pensionen, för att framtidens pensionärer ska få en betydligt bättre pension än dagens. Fru talman!
Jag vill ytterligare en gång yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna.