Mikael Damberg (S):
Det är jättemånga frågor i en och samma diskussion. Jag ska försöka att reda ut några av dem. Det första är att Almi har ett särskilt uppdrag att jobba med underrepresenterade grupper med till exempel lån, och kvinnor är särskilt utpekade där. Almi är en av få aktörer som redovisar könsfördelning. Det är ett krav från vår sida för att över tid kunna följa att det blir bättre och att kvinnors företagande tas på allvar. Det är en väldigt tydlig styrningsfråga från regeringen.
Vi tycker att det är viktigt att man redovisar det och därmed över tid kan följa att man lyckas med sitt uppdrag att jobba med underrepresenterade grupper. En annan underrepresenterad grupp är personer med utländsk bakgrund. De kan också ibland ha svårt att få lån eller finansiering av diskrimineringsskäl av andra aktörer. Där kan statens aktörer ha en viktig roll. Jag är ändå lite förvånad över att det blir någon form av angrepp på Hela Sverige ska leva och den regionalpolitiska ansats som regeringen har.
Det är en av vår tids absolut största och viktigaste frågor att se till att både service och företagande kan fungera i hela landet. Erfarenheterna från valresultaten i Frankrike med Le Pens framgångar, med brexit och med Trumps valseger visar hur viktigt det är att hålla ihop ett samhälle och hela landet i utveckling och tillväxt.
Där gör regeringen stora insatser nu senast i budget igen inte bara för Hela Sverige ska leva, som är en organisation som får stöd, utan framför allt för Norrlandsfonden som får ett enormt stöd på 200 miljoner kronor för ökad utlåning till företagare i de fem Norrlandslänen. Jag blev väldigt förvånad när jag läste ert budgetförslag där ni föreslår att man ska dra in det stödet. Det är en av de viktigaste tillväxtskapande åtgärderna vi kan göra från samhällets sida.
Vi vet att de privata affärsbankerna inte är lika närvarande i hela Sverige och på landsbygden i vårt land. Då kan Almi som en tung statlig aktör eller Norrlandsfonden spela en väldigt stor roll. Den här regeringen har bestämt sig för att göra det vägvalet. När det gäller jämställdhet i övrigt är det korrekt att vi inte har sparat någonting på pengarna för jämställdhet.
Det vi har gjort är att flytta de pengarna till regional nivå. Det är ett vägval vi och inte minst Tillväxtverket har gjort, och vi har stött det. Det regionala tillväxtansvaret måste finnas på regional nivå. Allting kan inte göras utifrån Stockholms perspektiv.
Om man ska jobba med frågorna på allvar och vill påverka näringslivets utveckling i hela Sverige i nära samarbete med de aktörer som finns bör den regionala aktören med utvecklingsansvaret jobba med jämställdhet, och då finns det ansvaret på regional nivå. Man kan säga att det är fel och att man ska lyfta bort frågorna om jämställdhet från det regionala utvecklingsansvaret och säga: Jämställdhet är ingenting som är prioriterat för er, utan det ska bara ligga på nationell nivå. Jag tror att vi får mindre impact av det.
Vi får mindre jämställdhet i det arbete som görs med de tunga frågorna om regionalt utvecklingsansvar om inte frågorna ligger där. Det innebär att man i vissa sammanhang är en självklar och jättetung aktör regionalt och därmed en naturlig samarbetspartner. På andra områden är man inte lika tung som aktör. Det kan finnas andra aktörer och andra strukturer som jobbar med frågorna, och då blir det lite olika över landet.
Det bygger på att man jobbar med de strukturer som ger mest pang för pengarna och mest jämställdhetsarbete totalt sett. För den här regeringen är jämställt företagande en jätteviktig fråga. Vi kommer att fortsätta att jobba med det. Men vi kommer inte att be om ursäkt för att vi också jobbar med regional utveckling i hela landet. Det är en av vår tids största tillväxtfrågor att se till att tillväxt, utveckling och jobbtillväxt sker i hela landet.