Maria Ferm (MP):
Att den organiserade partipolitiska främlingsfientligheten vinner mark är mycket oroväckande. Samtidigt är det inte förvånande. Sverigedemokraterna har haft tvåsiffriga opinionssiffror under lång tid, och rasistskandaler avskräcker inte personer som har låg tillit till medier och riksdag. Många personer röstar dessutom inte på Sverigedemokraterna trots att de är främlingsfientliga utan på grund av det.
Samtidigt ska vi inte lura oss att tro att de intoleranta åsikterna ökar generellt i samhället. Det är faktiskt precis tvärtom. Sedan början av 90-talet har svenska folkets åsikter blivit mer toleranta. Vi är mer positiva nu än tidigare till flyktingmottagning och mångfald. Detta är en långsiktig trend som visar att vi är på väg mot ett mer öppet och tolerant Sverige.
Samtidigt radikaliseras ytterkanterna vilket gör att SD växer. Det politiska samtalet har dock under lång tid blivit mer humant. Åsikter som tidigare rymdes inom etablerade partier gör helt enkelt inte det längre. Det är i grunden en positiv utveckling. De åsikterna samlas i stället i ett extremistparti som har hat mot minoriteter och migranter som bärande politisk drivkraft.
Nu är det viktigt att ta fler steg åt ett humant håll, att få fler att känna framtidstro och ännu tydligare stå upp för medmänsklighet. Vi måste arbeta hårt för att också de resterande 10-13 procenten ska följa efter. Många är oroade för hur det ska gå i framtiden med arbetslösheten, välfärden och tryggheten.
Vi måste ta itu med de reella samhällsproblem som människor är oroade över men felaktigt skyller på invandring. Vi måste bidra med våra egna lösningar. Vi måste se till att det som präglar politiken de kommande fyra åren är öppenhet, framtidstro och solidaritet. Vi bör se integrationspolitik och etableringspolitik som en investering snarare än en kostnad.
Inte sänker vi ambitionerna och ger skolan mindre resurser om vi märker att skolresultaten sjunker. Då investerar vi i utbildning och ger lärare och elever bättre förutsättningar att nå målen. På samma sätt bör vi tänka på integration som en investering nu. Vi bör investera i en bra start för dem som kommer hit. Det är en investering i dessa personer och i bygget av vårt gemensamma framtida samhälle.
När migration och migranter beskrivs som kostnader och hot har vi redan förlorat. Det absolut sämsta sättet att möta främlingsfientlighet och inskränkthet på är att ställa upp på en främlingsfientlig verklighetsbeskrivning. Det är nämligen endast om personer flyttar till Sverige från andra länder som deras etablering i samhället uteslutande beskrivs som en kostnad. Men alla människor är kostnader och intäkter i olika delar av livet.
Alla som föds i Sverige kommer också att behöva lära sig svenska, skaffa sig en utbildning och etablera sig på arbetsmarknaden. Även detta är en kostnad - en helt normal kostnad för ett samhälle eftersom det leder till att de sedan bidrar med arbete, konsumtion och företagande. Det skiljer sig inte från människor på flykt som kommer hit.
De undersökningar som gjorts av hur det gått för dem som kom till Sverige från Balkan på 1990-talet visar att det gått relativt bra, särskilt för de unga. Av dem som var barn när de flydde läser fler vidare på universitet än inrikes födda, och i gruppen som är 30 år i dag är runt 80 procent i sysselsättning.
Och bland de barn till Balkanflyktingar som fötts i Sverige finns inga märkbara skillnader alls. Långsiktigt gagnar öppenheten vårt land. Inställningen till potentiella flyktingar tycks påverka inställningen till människor i landet.
Forskaren Kent Asp har visat hur medierapportering om flyktinginvandring förefaller ha påverkat mediekonsumenters inställning till invandrare. Detta är också helt logiskt; om ett hotperspektiv framställer potentiella flyktingar som hotande, varför skulle flyktingar redan boende i Sverige då inte också vara farliga?
Därför är migration och integration intimt förknippade med varandra. Det som förenar oss i Sverige är byggandet av vår gemensamma framtid snarare än en gemensam historia, etnicitet eller religion. Miljöpartiet vill skapa ett mänskligt, välkomnande Sverige där alla kan delta på sina egna villkor. Vår gemensamma framtid är det som förenar oss.
Den gemensamma grund på vilken vi bygger vårt samhälle baseras på en gemensam framtid, på samma sätt som den nationella gemenskapen i USA handlar om att ställa sig bakom the American dream, oavsett vad man tycker om den, snarare än om en gemensam hudfärg, etnicitet eller religion. Det är viktigt med tidiga insatser och en möjlighet för nyanlända att snabbt påbörja etableringen i samhället.
Vi välkomnar därför att svenska för invandrare från den 1 juli 2014 erbjuds till nyanlända invandrare redan i anläggningsboenden. Vi vill göra en fortsatt satsning på detta under 2015-2017 eftersom satsningen främjar integrationen. Det är oerhört viktigt att de som fått uppehållstillstånd inte tvingas vänta kvar under lång tid i anläggningsboenden för att få en kommunplats.
Alla kommuner behöver ta ansvar för flyktingmottagandet. Därför vill vi se över myndighetsorganisationen vid mottagande av nyanlända och den statliga ersättningen för kommunernas boendekostnader vid mottagandet av ensamkommande barn. Även åtgärder som att Migrationsverket ska kunna bygga bostäder i statlig regi är viktiga att gå vidare med.
Den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen är en feministisk regering. Vår uppfattning är att jämställdhetsarbetet har utvecklats för långsamt, och vi vill påskynda utvecklingen för att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Världsekonomiskt forum genomförde för första gången 2006 sin studie Global Gender Gap. Då rankades Sverige som det mest jämställda landet.
Sedan 2009 har dock Sverige hamnat på en fjärde plats och de övriga nordiska länderna har rankats högre än Sverige. För att komma till rätta med bristerna i jämställdheten mellan kvinnor och män krävs långsiktiga åtgärder.
Trots ett mångårigt arbete för att stärka förutsättningarna för jämställdhet har kvinnor och män olika möjligheter att komma in på arbetsmarknaden och i näringslivet, att stanna kvar och utvecklas i arbetslivet och att kunna kombinera arbete och familjeliv.
Löneskillnader, ojämlika karriärmöjligheter, skillnader i sjukskrivningar och uttaget av föräldrapenningen samt underrepresentationen av kvinnor i ledande befattningar är till stor del ett uttryck för att kvinnors och mäns verkligheter i arbetslivet fortfarande skiljer sig åt. Könsmaktsordningen är oerhört tydlig.
En av de absolut värsta effekterna av det ojämställda samhälle som vi lever i är våld och hot mot kvinnor i nära relationer. För att fler ska kunna få hjälp i hotande situationer avsätter vi betydligt mer resurser till kvinnojourer. Vi har föreslagit att från och med 2015 årligen avsätta ytterligare 100 miljoner kronor för att stärka de ideella kvinnojourernas arbete.
Denna satsning skulle bidra till ökad långsiktighet och bättre planeringsförutsättningar för kvinnojourerna. Detta är ett exempel på vilka problem det skapar i verksamheterna nu när det är allianspartiernas budget som har gått igenom. Med detta vill jag säga att jag stöder vårt särskilda yttrande.