KBLab/rixvox huggingface dataset:
Margareta Pålsson (M):
Socialdemokraterna protesterar vilt när det gäller Tibble och kallar det något nytt och förfärligt. Men avknoppning är ingenting nytt. Socialdemokraterna har genomfört många sådana i kommuner och landsting. I Värmland finns det en kommun som heter Grums. Där finns en liten byskola som kommunledningen ville lägga ned. Föräldrarna protesterade och ville göra den till friskola. De fick tillåtelse. Bra, sade kommunen och hjälpte till.
Kommunen skänkte bort skolan och inventarierna och gav dessutom 1 1⁄2 miljon extra i bidrag för att skolan skulle klara sig. Detta hände i höstas efter Tibble. Jag vet ingen annan kommun som har skänkt bort en skola. Vilken färg tror ni att det var på partiledningen? Det är synd att Marie Granlund inte har någon tid kvar, för då kunde hon ha fått gissa. Men den var inte som min.
Den var som min kofta, det vill säga röd, inte blå.
Margareta Pålsson (M):
Det är inte så enkelt med dessa sanktionsmöjligheter. Om vi hade stängt de kommunala skolorna i Gällivare, vilket hade behövt ske, eftersom de är så dåliga, vart skulle då barnen i Gällivare ha tagit vägen? Och hur ska kommunen kunna ha som sitt ansvar att bereda alla barn skolgång om det inte finns några skolor för barnen att gå i? Det kan vara långa avstånd.
Jag håller med Miljöpartiet och Mats Pertoft om att man skulle göra så, men det är inte så enkelt. Det är inte heller så enkelt med en ny skollag. Det vet inte minst Miljöpartiet. Sju skolministrar har passerat, och ingen ny skollag har kommit fram. Det kanske får ta några år för oss också att se över de ca 1 000 paragrafer det är fråga om.
När jag har möjligheten skulle jag gärna vilja berömma Mats Pertoft och Miljöpartiet för anförandet om alternativ mångfald och valfrihet. Det känns som om det var moderat skolpolitik som diskuterades och inte Miljöpartiets. Det finns verkligen mycket som förenar Miljöpartiet med alliansen, men knappast med Vänstern eller ens en gång Socialdemokraterna.
Jag vill säga det som vi har sagt tidigare från mitt parti. Vi har ingenting emot att samarbeta med Miljöpartiet. Tvärtom! Vi har till och med stiftat lag tillsammans, vilket de inte visste i den förra debatten, när Socialdemokraternas Börje Vestlund stod och sade här i talarstolen att det är omöjligt att stifta lag, för kunskapen finns inte hos riksdagskanslierna.
Den finns i alla fall hos Miljöpartiet och Moderaterna.
Margareta Pålsson (M):
Det är skillnad på mobiltelefoner och skolor. Det vet vi alla. Men det finns ytterligare en skillnad. Förslaget om att ge möjlighet att ta ifrån elever mobiltelefoner var någonting som den gamla regeringen hade förberett och skickat ut på remiss. Det låg ett förslag färdigt i lådan. Det var bara att ta fram det och fatta beslut om det.
Men det låg inget färdigt förslag om att stänga de dåliga skolorna. Det ska vi kanske tacka Miljöpartiet för, för då hade alla friskolor varit stängda i landet, eftersom de rödaste partierna ofta tycker att friskolor per definition är dåliga.
Det finns en reservation från Miljöpartiet som jag skulle önska en kommentar om. Det kan jag inte få nu, men jag kan i alla fall nämna det. Det gäller reservation 31 om profilklasser. Det har vi moderater funderat på och motionerat om i många år. Vi vill gärna se profilklasser i alla ämnen, inte minst i matte och NO, där vi nu lider brist på begåvningar och intresserade elever.
Jag uppfattar reservationen som att Miljöpartiet tycker att det är ett bra förslag. Därmed blir vi ännu fler som kan hylla ett sådant förslag när det kommer.
Margareta Pålsson (M):
Det blir tydligen samma diskussion oavsett vem som står här och vem som står på andra sidan. Diskussionen gäller det viktiga: Hur är det med lärarna i vårt land? Och den kristallkulan tror jag ingen har, inte ens en gång Mikael Damberg. Ingen vet hur denna globala finanskris kommer att utveckla sig. Ingen vet när det vänder, när vi ser det berömda ljuset i tunneln.
Jag kan börja med de första tusen varslen av lärare som drog som en chock genom Sverige. Då svarade Sveriges Kommuner och Landsting att anledningen till varslen av de tusen lärarna var att elevantalet minskade och att om man räknade strikt på det borde Sveriges kommuner ha varslat 2 000, om man bara räknar på elevantalet.
Det vill säga att Sveriges Kommuner och Landsting påstår att varslandet av de tusen lärarna inte har ett dugg med finanskrisen att göra. Nu kan man tycka att det vore bra med fler lärare, men det är ju en sak som kommunerna bestämmer i sina budgetar om de ska öka lärartätheten. Återigen: De 2 000 lärarna har inte med finanskrisen att göra.
Vi kan också se var det varslas mest lärare. Jo, mest lärare varslas i de kommuner som styrs av Socialdemokraterna, ofta med hjälp av Vänstern och ofta också av Miljöpartiet.
Vi har gjort en genomgång och tittat på de kommunerna och sett att det ofta samtidigt görs någonting annat, det vill säga att det byggs simhallar, spaanläggningar och eventanläggningar, så det är alldeles tydligt vad oppositionen prioriterar. Det är verkligen inte lärare utan flashiga anläggningar.
Margareta Pålsson (M):
Vi är väldigt noga med att inte göra samma misstag som Socialdemokraterna gjorde under 90-talskrisen. Då var det stora nedskärningar i skolan. Vi gör allt för att skydda välfärdens kärna. Vi har infört tre stycken jobbskatteavdrag. Socialdemokraterna säger ja till de två. Jag förstår inte varför Socialdemokraterna ideligen står och kritiserar vad de själva har röstat bifall till.
Det måste jag säga är lite konstigt. Mikael Damberg säger att kommunerna inte får några tillskott när kommunerna i år får 18 miljarder. Ja, jag vet vad som sker med socialbidragen, men med all respekt har de ju inte kostat 18 miljarder mer i år. De kommer att kosta mer, men hur mycket är det ingen som vet.
Nästa år får kommunerna 28 miljarder mer, och ni står och säger att vi inte skickar några tillskott till kommunerna. Men vi har ju inte, som ni verkar ha, några sedelpressar i källaren, för så fort det är någonting ska det vara mer pengar. Jag såg att Socialdemokraterna nu vill ha läxläsning på schemat i skolan.
Alla dessa frivilliga försök som är på gång, alla människor som lägger ned sin tid för att barn som inte får hjälp hemma ska kunna få läsa läxor - nu vill ni ha det i skolan. Mikael Damberg rister på huvudet. Det var ju din partikamrat som sade det i radion och inte du, så jag kanske ska sluta prata om det.
Jag vill i alla fall innan min talartid är slut säga att i skollagen kommer ni att få svar på alla frågor om hur det blir med konfessionella skolor och andra frågor. Vi har klarat att få fram en skollag på mindre än tre år. Ni klarade det inte på sju år. Innan sommaren kommer ska ni få läsa vad vi tycker om alla dessa saker.
Margareta Pålsson (M):
Verkligheten säger att det aldrig någonsin har funnits så mycket pengar i svensk skola som det finns just nu. Vi ser stora, tunga orosmoln vid horisonten. Vi vet inte vad den globala finanskrisen kommer att innebära, men finns det någon som tror att vi skulle kunna låta kommunerna gå helt skyddade igenom en global finanskris?
En del av kommunernas intäkter kommer från staten, men den allra största delen är avhängig av hur det går med arbetsmarknaden. Ingen regering i världen, inte ens en rödgrön regering, skulle kunna hindra det som händer på arbetsmarknaden.
Jag skulle vilja fråga Mats Pertoft om en intressant reservation som ni har, nämligen reservation nr 9. Där säger ni i Miljöpartiet att ni vill stänga de skolor som inte sköter sig. Den tankegången är inte främmande för mig. Vi har många gånger diskuterat om man ska kräva att dåliga skolor stängs. Hur ska det då bli?
Det är ganska lätt att säga att fristående skolor ska stängas om de inte sköter sig. Det finns möjlighet för kommunerna att ta över de eleverna även om det skulle bli bekymmersamt på många ställen. Men Miljöpartiet och Mats Pertoft säger att alla skolor som inte sköter sig ska stängas. Jag skulle vilja höra hur det skulle se ut.
Hur skulle det se ut i Gällivare där det är så låg kvalitet på undervisningen att de kommunala skolorna borde stängas? Hur skulle verkligheten se ut för de eleverna i Gällivare?
Margareta Pålsson (M):
Medkänsla för oss är 18 miljarder mer i år än förra året. Medkänsla för oss är 28 miljarder mer nästa år än 2008. Medkänsla för oss är att 5 miljarder betalas ut i december.
Medkänsla för oss är att tänka på hösten när man lägger fram en budget som nu verkar för fjärde månaden av tolv. Man måste planera detta noga. Vi har inte system där vi budgeterar varje månad, utan det bygger på långsiktighet. Så fungerar vår regering till stöd och hjälp för alla.
Vi har en lågkonjunktur där vi som väl är stod bättre rustade än Sverige gjorde under den förra lågkonjunkturen. Vi har en lågkonjunktur där den svenska arbetsmarknaden ligger på en mycket högre nivå än den gjorde när den förra lågkonjunkturen inträffade. Det är vår regerings förtjänst.
Det är väldigt bra, för även om vi nu ser det förfärliga att människor blir arbetslösa varje dag kommer det inte att bli så många arbetslösa när vi ser slutnotan som det hade blivit om arbetslösheten hade börjat från den lägre sysselsättningsnivå som fanns under er tid. Det är vi och stora delar av svenska folket väldigt tacksamma för.
Margareta Pålsson (M):
Jag har aldrig sagt att jag är nöjd med hur det ser ut. Jag har aldrig sagt att jag är nöjd med den höga arbetslöshet som vi har. Jag har aldrig sagt att jag är nöjd med det underskott vi har i våra statsfinanser. Vi är inne i den djupaste lågkonjunktur som Sverige har skådat sedan 30-talet.
Att det skulle gå spårlöst förbi välfärdssektorn är en utopi som jag inte tror att någon egentligen tror på. Det är klart att det märks. Däremot är jag nöjd med det sätt som vår regering sköter den här lågkonjunkturen på. Vi ser nu att de flesta länderna i Europa har misslyckats med sin ekonomi.
Misslyckats är kanske fel ord att använda, men de har det ännu mer bekymmersamt än Sverige. Man kan enligt den senaste uppföljningen på Finansdepartementet konstatera att vi kommer att ha ekonomin i balans 2014. Det kommer vi att vara rätt så ensamma om i Europa. År 2014 tror finansministern att vi åter har överskott. Det är jag nöjd med.
Jag är naturligtvis inte nöjd med att 500 lärare är uppsagda. Men jag tror att de flesta uppsägningarna beror på att det är färre elever. Som vi ser i SKL:s rapport är det inte mer pengar som i första hand behövs för att nå framgång i skolan.
Framgångsrika skolor beror just på de sju faktorer som jag räknade upp.
Margareta Pålsson (M):
Marie säger att vi lånar till skattesänkningar. Ja, vi lånar. Sedan är frågan vad det är som vi lånar till. Lånar vi till de stora satsningarna på kommunsektorn? Lånar vi till skattesänkningar? Lånar vi till satsningen på de arbetslösa, eller lånar vi till infrastrukturen? Ni väljer naturligtvis att säga att vi lånar till skattesänkningar.
Ni påstår alltid att de här skattesänkningarna är roten till allt ont, och jag undrar precis som Sofia undrade: Hur kan det då vara så att ni säger ja till 75 procent av våra skattesänkningar? Det har varit så hela mandatperioden att när vi kommer med budgeten och föreslår ett jobbskatteavdrag skriker ni i högan sky: Nej, nej, nej! Och året därpå säger ni: Ja, vi tar det men vi tar inte det nya.
Så går det ett år till och så skriker ni när vi kommer med vårt förslag och säger sedan: Okej, vi tar ettan och tvåan, men vi tar inte trean. Och så kommer det fjärde skatteavdraget och då säger ni: Okej, vi tar det tredje, men vi tar inte detta i alla fall. Det ska bli spännande att se i valrörelsen om ni ska stå här och säga nej till det fjärde fortfarande. Vi vet ju vem det drabbar mest om ni skulle återställa våra jobbskatteavdrag.
Det drabbar dem mest som tjänar minst. De lågavlönade som har fått ungefär en månadslön mer om året tack vare våra jobbskatteavdrag skulle verkligen lida av om ni tog bort jobbskatteavdraget. När det gäller satsningarna på ungdomsarbetslösheten gör vi mycket.
Om vi gör tillräckligt får framtiden utvisa, men jag kan säga att ni inte gjorde tillräckligt när vi i en högkonjunktur hade Europas högsta ungdomsarbetslöshet. Det är illa som det ser ut nu, men med er politik blir det ännu dyrare att anställa en ung människa, och det leder inte till att fler får arbete.
Margareta Pålsson (M):
Jo, hon säger att det är en ansvarsfull politik. Mats Pertoft pratade om experter. Hela världen är full av experter. Somliga benämns som experter av andra, somliga utropar sig själva till experter. Och man lyssnar naturligtvis på dem man vill.
Om det är så att det viktigaste är att öka pengarna till kommunsektorn kan jag konstatera att vi när nästa år kommer har ökat anslagen med 38 miljarder. Det är väl lite svårt för Mats Pertoft att tala om när hans regering gjorde en sådan satsning!
Nästan alla utvecklade länder har infört någon form av jobbskatteavdrag. Du kanske lyssnade med samma intresse som jag när Obama vann presidenttiteln i USA. Vad pratade han om? Jo, jobbskatteavdrag!
Denne store man som kommer till Oslo i dag för att motta fredspriset tycker att det är en framgång när det gäller att skapa arbete, precis som vår regering. Om han sedan kallas expert eller något annat kan vi diskutera en annan gång.
Jag skulle vilja fråga Mats, nu när jag har lite tid över, vad han tänker om betygen i framtiden och vad hans kompisar i Socialdemokraterna och Vänstern tänker om betygen. Vad är er gemensamma bild? Ska vi ha betyg och när ska de börja ges?
Margareta Pålsson (M):
Tyvärr är jag inte så snabb i matte att jag här och nu kan räkna ut hur många promille 500 lärare är av de upp emot 150 000 lärarna i enbart grundskolan. Kan jag få lite hjälp av de matematiskt begåvade? Det är inte så att vi inte vill ha några lärare.
Jag är dock helt övertygad om att lärartätheten inte har minskat på grund av att så många elever försvunnit från grundskolan. Det är stor skillnad mellan oss i alliansen och er i vänsterkartellen. Vi har stor tilltro till våra kommunpolitiker. Vi har alltid hyllat det kommunala självstyret.
Vi har alltid hyllat principen att de ska få pengarna och att de som är nära verksamheten ska bestämma vad de ska göra med dem. Vi kan inte sitta här och säga att de ska göra si eller så. Vi tror på dem, och om de inte sköter sig - det är naturligtvis med dem på samma sätt som med riksdagsledamöter, att alla inte är perfekta - kommer de, precis som vi, att bytas ut vid nästa val.
Att säga att vi inte bryr oss om att det ska finnas lärare är att ta i, Mats.
Margareta Pålsson (M):
Det finns en del människor i Sverige som inte riktigt förstår hur bra Vänsterns politik är. Lycka till med att förklara för de lågavlönade att det blir bra för dem när de blir av med 71 000 kronor i rena pengar i plånboken. I stället kommer de att få tillbaka dem i kommunerna.
Återigen: 38 miljarder innebär ganska mycket pengar för kommunerna. 38 miljarder! Om någon tror att vi är stolta eller nöjda med att vi har en så pass hög ungdomsarbetslöshet är det helt fel.
Vi talar ständigt om denna ungdomsarbetslöshet och vilket problem det är. Vi hade Europas högsta arbetslöshet när ni regerade, Amineh Kakabaveh - i en högkonjunktur; i en högkonjunktur borde de flesta vara i arbete. Vi vet att en av anledningarna till den ungdomsarbetslöshet som finns är att ungdomarna misslyckats med skolan.
De har gått i er skola under många år. 30 000 kommer varje år ut från gymnasiet utan att ha klarat av det. I den stora gruppen arbetslösa återfinns naturligtvis de som inte har någon utbildning. Vi gör vad vi kan. Vi satsar på komvux och på Arbetsförmedlingen.
Vi har insatser inom jobbgarantin, bland annat något som heter Lyft. Vi har startat näringsverksamhet. De som jobbar deltid kan läsa sfi på deltid. Vi har arbetslivsinriktad rehabilitering. Vi satsar på folkhögskolorna. Vi har lägre kostnad för att anställa ungdomar för att de ska kunna få jobb.
Margareta Pålsson (M):
Vår vice ordförande pratar om klyftorna i skolorna och resultaten i skolan - klyftorna växer och resultaten blir sämre. Ja, så var det också under Göran Perssons tid. Då hade vi interpellationsdebatter där vi frågade: Vad ska ni göra för att minska klyftorna? Vad ska ni göra för att öka resultaten?
Vi hör, herr talman, ofta Ibrahim Baylan tala om att resultaten har försämrats de senaste fem åren. Jag kan räkna ut varför han talar om fem år. I själva verket har de försämrats i 15-20 år. Det tråkiga var att den socialdemokratiska regeringen inte gjorde någonting åt det. De kom inte ens fram med en ny skollag.
Men vi har verkligen gjort någonting åt det: ny skollag, ny lärarutbildning, ny läroplan och nya kursplaner. Och så säger man att ingenting händer! Nej, man kan inte vända det på nio tio månader. Men det kommer att märkas, och det kommer att bli bättre. Om det räcker vet vi inte ännu.
Man måste ha en ödmjuk inställning och konstatera att om det inte blir som man har tänkt sig måste man göra ännu mer. Jag skulle, herr talman, vilja passa på att fråga Ibrahim Baylan hur Socialdemokraterna vill att grupperna i skolan och förskolan ska bli socialt och etniskt heterogena. Hur ska vi få denna blandning i Rosengård, Hammarkullen och Ronna?
Ska vi bussa dit elever, eller hur har Socialdemokraterna tänkt sig?
Margareta Pålsson (M):
Jag tackar så mycket för den lyckönskningen, och på stående fot säger jag naturligtvis: Hjärtligt välkomna till residenset i Malmö efter den 1 september, så ska jag se till att bjuda på en god middag och kanske någonting därtill! Men innan det blir den 1 september tänker jag jobba lite mer med partipolitik.
Jag vill också, herr talman, passa på att uttrycka både min och Alliansens förhoppningar om att vi ska kunna göra breda överenskommelser. Vi vet att Socialdemokraterna är det största partiet i riksdagen än så länge. Det är viktigt att kunna göra breda överenskommelser.
Det gläder oss mycket att Socialdemokraterna på ett helt annat sätt har närmat sig den politik som Alliansen har stått för sedan vi vann valet 2006. Vi satt i kammaren då och hörde hur det yrkades avslag på alla våra reformer. Det är alldeles tydligt att det blåser nya vindar. Det hälsar vi med stor tillfredsställelse. Herr talman!
Jag hoppas också att vi ska kunna återgälda den framsträckta hand som vi nu får.
Margareta Pålsson (M):
Rossana Dinamarca påpekar i sin replik att det inte händer så mycket. Jag är ledsen över att Rossana Dinamarca inte har upptäckt att det inte har hänt så mycket som nu i skolan sedan 1842. Det har kommit väldigt stora reformer och väldigt många reformer. Jag är snarare orolig för motsatsen. När jag träffar rektorer och lärare är de lite ansatta.
Det är mycket de ska ta in. Det är mycket nytt de ska lära sig. De tycker ibland att vi kunde ha tagit det lite lugnare. Herr talman! Jag vill uppmana Rossana Dinamarca att åka ut och besöka skolorna. Då kommer hon också att upptäcka att det har hänt väldigt mycket.
Vi har ett tillkännagivande till regeringen om att utvärdera de stora skolreformerna. Den uppgift jag har är att det kommer att sättas i sjön i år. Man kan tycka att det är lång tid att det tar ett och halvt år.
Det är kanske inte så lätt för Rossana Dinamarca att minnas, men jag vill gärna påminna henne om hur det gick till i den regering som de samarbetade med och som de var en del av. Det var otroligt många tillkännagivanden under mandatperioden innan vi vann valet. Jag tror att jag har sett statistik på att det var minst 40 varje år.
Det var ett otal tillkännagivanden som aldrig blev effektuerade. Ibland blev de aldrig effektuerade, ibland tog det tre år och ibland fem år. Ett och ett halvt år är verkligen inte en lång tid. Men det kommer, och jag har fått uppgiften att det kommer i år.
Margareta Pålsson (M):
Rossana Dinamarca tycker att vi ska jämföra oss med dem som är bättre. Det tycker jag också att man ska göra, men jag vet ingen regeringen som är bättre än denna. Jag kan faktiskt inte jämföra det som vi gör med det som någon annan som är bättre gör. Därför måste jag jämföra med den enda regering som jag känner till förutom denna, och det är därför jag gör det. Det står högt på agendan att öka likvärdigheten. Det vill vi alla.
Vi gör alla vad vi tror kommer att öka likvärdigheten. Vi har många reformer där vi stöder oss på forskning. Resultaten i årskurs 9 kan inte ha blivit bättre genom att vi införde reformer i år, det år de går i årskurs 9. Det kommer att ta lite tid.
Men som jag sade i mitt anförande pekar resultaten svagt uppåt i år. De pekar inte nedåt längre. Rossana Dinamarca har inte samma positiva syn på det fria skolvalet som vi, de övriga allianspartierna, Socialdemokraterna, Miljöpartiet och även Sverigedemokraterna har. Vi vet det.
När man hör Rossana Dinamarca beskriva de fristående skolorna låter det som om det bara är elände. Det går 150 000 elever i fristående skolor. De har åtminstone ett par hundratusen föräldrar.
Skulle de vara så okunniga att de skickar sina barn till skolor där de inte får mat, där det inte finns matsalar och där de inte finns några bibliotek? Varför väljer de dessa skolor? Hur kan de dessutom vara mer nöjda med sina skolor än föräldrar och elever är med kommunala skolor? Nej, jag tror att Rossana Dinamarca har missuppfattat det hela.
Margareta Pålsson (M):
Vi hör Miljöpartiets representant uttrycka sin oro för studie- och yrkesvägledare. Jag delar den oron. Som jag sade i mitt anförande har jag stött på studie- och yrkesvägledare som inte vet hur det fungerar i det nya gymnasiet. Om elever på deras skola har tillgång till dem, vilket vi hoppas och förutsätter, har de fått helt felaktig information.
Det är faktiskt inte klokt. Vad ska man då göra? De flesta partier funderar just nu över hur vi vill ha utbildningspolitiken inför nästa mandatperiod. Vi har en arbetsgrupp där vi diskuterar dessa frågor. Jag tror att vi måste ha fler studie- och yrkesvägledare. Jag tror att vi måste kompetensutbilda dem.
Jag tror att vi måste få våra rektorer att inse vikten av att vi har studie- och yrkesvägledare rätt igenom hela skolsystemet, utom i förskoleklasserna. Vi har gjort en del. Vi har infört en obligatorisk rektorsutbildning där de får kunskap bland annat om detta. Vi har ett rektorslyft. Vi har haft och har lärarlyft.
Personligen skulle jag kunna tänka mig ett "syvlyft". Vi måste, som sagt, få fler studie- och yrkesvägledare, och eleverna måste tidigt, redan i grundskolan, få information. Dagens yrken är mycket mer abstrakta än förr. Inte heller föräldrarna vet riktigt vad yrkena innebär.
Många av våra elever i dagens skola kommer att jobba med någonting som vi inte ens hört talas om.
Margareta Pålsson (M):
Jag tackar Esabelle Dingizian så mycket för gratulationerna. Låt mig säga att det inte är så enkelt som att det räcker med regeringsinnehav för att allt ska kunna göras. Vi har precis gått igenom den djupaste krisen sedan 30-talet.
Vi har runt omkring oss länder med jättestora ekonomiska problem, länder där man verkligen inte diskuterar nya reformer utan enbart nedskärningar, lönesänkningar och skattehöjningar. Vi har ett stort ekonomiskt ansvarstagande att fylla upp, och vi tar det på största allvar. Det är viktigt att vi sätter in åtgärder för att förbättra studie- och yrkesvägledningen.
Det är viktigt med en del andra reformer också, men först kommer det ekonomiska ansvarstagandet. När och om det blir utrymme för nya reformer kommer vi att lägga fram förslag på både det ena och det andra, men budgetansvaret går före.