KBLab/rixvox huggingface dataset:
Per-Olof Svensson (S):
Jag ska försöka hålla mig till det ämnesområde från skatteutskottet som det rör och inte vika ut. De punktskatter vi pratar om är någonting fantastiskt, det har vi sagt förr, och det kan vi säga igen. De är inte bara en förutsättning för delar av vår välfärd med tanke på de skattemiljarder som dras in, utan de bidrar dessutom i det här fallet till vår folkhälsa genom att de gör att vi röker mindre och använder mindre alkoholdrycker.
Det är inte så att vi alltid uppnår det vi syftar till. När det gäller alkoholförbrukningen har vi efter de nya införselreglerna och de låga alkoholskatterna i vårt närområde fått en privatinförsel som ökat användningen av alkohol. Några motionärer anser att lösningen på det problemet ligger i att sänka de svenska alkoholskatterna. Jag tror inte att det är lösningen.
Jag anser att en lägre svensk beskattning av alkohol skulle få till resultat att billig inhemsk alkohol dricks i ökad mängd samtidigt som privat införsel inte minskar i motsvarande omfattning.
Det här har framförts såväl av statsministern som av finansministern och andra ministrar när tillfälle har givits i Bryssel eller på andra platser där beslutsfattare har träffats. Vi tror inte att det är omöjligt att lyckas med det här. När man följer alkoholfrågorna på EU-nivå just nu kan man se vissa saker. Storbritannien har just justerat upp sina alkoholskatter, och nu är exempelvis ölskatten i England högre än vad den är i Sverige.
Spanien höjde i fjol alkoholskatterna med 10 % med åberopande av folkhälsoskäl. Belgien höjde med 5,5 % med åberopande av folkhälsoskäl. Italien beslutade att genomföra en ungdomskampanj för att informera om alkoholens negativa påverkan på folkhälsan. De har lyckats väldigt bra. Tyskland höjde skatten på alkoläsk, och dessutom höjde man momsen, vilket naturligtvis också har en fördyrande effekt på alkohol.
Frankrike har genom en massiv information lyckats minska alkoholanvändningen på ett närmast dramatiskt sätt, och det på vinsidan. Det är alltså inte så att ett vinland som Frankrike värnar sin egen produktion. Där har man lyckats att minska dramatiskt. Finland kommer, som vi alldeles nyss hörde, att diskutera en höjning av sina skatter.
Man skulle kunna stå här en bra stund och ge fler exempel på vad som händer i andra länder och att det just beror på att man där har tagit till sig det som Sveriges regering framfört vid åtskilliga tillfällen, att för folkhälsans skull måste det till förändringar. Jag kan konstatera att ett kraftfullt och aktivt försök att få till förändringar är bättre än att passivt bara föreslå sänkta skatter, som förmodligen inte kommer att få någon som helst effekt på alkoholkonsumtionen. Fru talman!
Om tobaksbeskattningen har det i princip nåtts samstämmighet inom partierna. Senast den 1 januari i år höjdes bland annat minimipunktskatter från 90 till 100 %. Det kommer förmodligen att krävas ytterligare förändringar för att uppnå skatteneutralitet mellan olika former av tobaksprodukter. Därför har regeringen efter en översyn som sin avsikt att återkomma till riksdagen angående tobaksbeskattningen. Med det, fru talman, yrkar jag avslag på samtliga reservationer.
Per-Olof Svensson (S):
Jag fick en fråga om vem jag talade för. Jag vill upprepa vad jag sade för någonting i mitt anförande. Jag sade att jag ska hålla mig till, att jag ska prata om de sänkta skatterna, att jag kan konstatera och att jag inte tror att det är möjligt, och så vidare. Det var alltså mitt eget personliga anförande. Det står en majoritet i utskottet bakom.
Staffan Danielsson (C):
Per-Olof Svensson, jag, Lars Gustafsson med flera är överens om att det behövs ett intensivt arbete på EU-nivå för att höja minimiskatterna så mycket det går och att kraftigt minska införselkvoterna. Frågan är om det räcker. Frågan är svår och splittrar i alla partier. Jag tror inte att det räcker. Jag tycker att läget i dag är ohållbart.
Det behövs något mer. Hur mycket? frågar Per-Olof Svensson mig och Centerpartiet - ett inte så stort parti i opposition. Det är väl regeringen som ska agera. Den rimliga frågan är: När kommer ett förslag på riksdagens bord med förslag till åtgärder för att komma ur dagens ohållbara läge? Var står Per-Olof Svensson? kanske vi får höra. Var står regeringen? Var står Socialdemokraterna?
Var står vänsterpartierna samlat? Det händer ju inget. Det finns en handlingsförlamning. Det är det stora bekymret. Som jag sade i mitt anförande vill Centern ha en hög alkoholbeskattning. Vi står för det. Verkligheten förändras. Vi får inte alltid som vi vill. Läget är ohållbart. Vi måste kanske även titta på en skattesänkning i någon form. Det är vad Centern säger. Vi kan se på Härstedts förslag vad gäller öl.
Han vill sänka skatten på en halv liter öl från 11,80 till 10,40 och på vin med 5 kr för en flaska. Är det dramatiskt eller inte? Det får vi titta på, men vi kan inte göra det förrän det har kommit förslag till riksdagen från ansvarig regering. Var står Socialdemokraterna och regeringen i den här frågan, Per-Olof Svensson?
Staffan Danielsson (C):
Vi står för en hög skattelinje, men vi har sagt att läget är så allvarligt att vi är beredda att diskutera en sänkning. Vi kan ju inte ta ställning till den frågan förrän det kommer ett förslag från sittande regering. Det är som i andra frågor. När vi diskuterar åtgärder mot arbetslöshet och liknande kommer budet från regeringen: Vad ska ni göra? Vi gör inget. Vi har inga uppfattningar. Centern tar detta på mycket stort allvar.
Ni har vårt fulla stöd i kampen för att på EU-nivå få upp miniminivåerna ordentligt och minska införselkvoterna. Vi anser att det måste till ett handlingspaket. Jag var inne på flera saker. Det behövs ett åtgärdsbatteri i vid bemärkelse för att skapa attityder och minska användningen. Skatten är en bit i det hela.
Vi vill se åtgärdspaketet för att kunna ta ställning till helheten och då även till om och, i så fall, hur mycket skatten behöver sänkas.
Staffan Danielsson (C):
Jag tycker att Yvonne Andersson tar upp en viktig fråga. Det finns fler aspekter. Vi har alla mobiltelefoner, och väldigt många har kontantkort. Jag och Kenneth Johansson väckte en motion i september med den här inriktningen som kommer att behandlas av konstitutionsutskottet vartefter.
Bakgrunden till motionen är en mycket engagerad förälder i Linköping, Bengt Walla, som jobbar bland barn och ungdom och har sett väldigt mycket av den mobbning och de trakasserier som sker via SMS och via telefon, dygnet runt ibland. Det är svårt att komma till rätta med, men det skulle underlätta om vi fick en ändring här.
Vi vet också att mobiltelefoner lätt kan användas till trakasserier av kvinnor, av män som trakasserar, i kriminella sammanhang och så vidare. Samtidigt är det en avvägning mellan integritetsskäl och krav på registrering. Jag tycker ändå att vi bör överväga det här. Norge har gjort analysen att det här är möjligt att göra.
Frågan var uppe i riksdagen några år tillbaka. Statsrådet Messing hade en interpellationsdebatt för några år sedan i den här frågan, där hon var mycket tydlig med att hon inte avsåg att vidta några åtgärder. Jag tolkar justitieminister Bodströms svar som en öppning jämfört med hur regeringens linje var för några år sedan.
Polisen jobbar med frågan, och ministern utesluter inte att det kan hända någonting. Argumenten emot som gjorde att statsrådet Messing inte ville agera var att det är för mycket integritetshämmande och lite för mycket byråkratiskt krångel.
Telia har sagt att det går att lösa och att det inte är så svårt. De skulle till och med välkomna det. Vi har ju redan integritetshämningen att brottsförebyggande myndigheter i brottsutredningar får spåra alla samtal som har skett. Det som kan tillkomma för att ytterligare underlätta detta är att man uppger personnummer och så vidare när man köper kortet.
Självfallet kommer mobiltelefoner att kunna stjälas och användas ändå, men det blir lite lättare att komma till källan i olika sammanhang. Byråkratin tror jag inte kostnadsmässigt och tekniskt är något bekymmer. Med all respekt för integritetsaspekten så är det ett mycket litet ingrepp att stå för vem som har köpt sitt kontantkort och att man kan riskera att bli spårad till en viss mobil om man begår olagliga handlingar.
Inför KU:s behandling av frågan och inför framtiden vore det bra om ministern kunde öppna frågan ytterligare. Jag tror att det vore bra om vi kunde följa Norges exempel i den här frågan - inte i alla frågor, men i den här.
Staffan Danielsson (C):
Jag kan bara instämma i det som Yvonne sade; detta gäller nog inte i första hand de grava kriminella narkotikaaffärerna. Där har man instrument, och där jobbar man ändå med att hitta telefoner. Det här gäller i stället vanliga människor där det rings i telefon dygnet runt och skickas sms. Det kan vara i en rätt nära krets, i kamratkretsar, och det kan gälla mobbning och trakasserier.
För dem kan man med en sådan här organisering enkelt vid övergrepp ta fram vem det är som ringer och förhindra det. Jag tror inte att vi ska överdriva byråkratin. Ett enkelt register över dem som har köpt kontantkort klarar vi med dagens teknik. Vi kan åka till månen, och det här klarar vi också. Jag tror att detta vore ett bra hjälpmedel för polisen att klara upp även enklare brott, som kanske inte är så stora men som upplevs som mycket graverande av de enskilda individerna.
Staffan Danielsson (C):
Jag stöder helt det Sven Gunnar Persson tar upp om behovet av en nationell reserv. Solidariteten med framför allt de nötköttsbönder som tappar kanske halva sina EU-ersättningar över en natt nästa år kräver att man avsätter medel och kompenserar dem på rimligt sätt. Jag tror att man måste utnyttja den nationella reserven fullt ut, 3 %.
Det är en solidaritetsfråga, tycker jag, och jag stöder Sven Gunnar Persson och hoppas att statsrådet får igenom en lösning här. Det händer lite, och det ryktas om att det är bekymmer i Bryssel, men ta för sig i Bryssel, jordbruksministern! Vad gäller lägets allvar och den svenska livsmedelsproduktionens framtid hoppas jag att statsrådets engagemang växer. Det här handlar om att producera vårt dagliga bröd och kött.
Det handlar om att utnyttja produktionskraften i våra åkrar och beten för att sluta kretsloppen. Det handlar om jobb i lantbruk och livsmedelsindustri. Det handlar om Sveriges största småföretagargrupp, människor av kött och blod som varje dag satsar sin kraft, sitt arbete och sina pengar i sina företag. Jordbruket betyder mycket för Sveriges ekonomi och ekologi och förtjänar åtminstone samma uppbackning som övriga EU-länder ger sina bondeföretagare.
Det får det inte i dag, och regeringen bör omgående agera enligt det förslag som Centerpartiet och jag har redovisat. Ett tydligt sätt att markera lägets allvar och ett engagemang i frågan vore att skyndsamt tillsätta en programgrupp för livsmedelsproduktionens främjande enligt Centerpartiets förslag. Jag hoppas att jordbruksministern funderar över detta och återkommer i frågan.
Staffan Danielsson (C):
Finansministern höjer rösten och svarar inte på våra frågor. Det här är inget torgmöte, finansministern. Det är en allvarlig diskussion i Sveriges riksdag. Jag ska verkligen försöka att hålla den på det planet. Jag och Centerpartiet är fullständigt överens med det som finansministern nu säger fastän han inte handlar så. Staten ska sköta sin ekonomi och ha en rejäl buffert i statsbudgeten så att man slipper sådana här situationer.
Det är fullständigt förenligt för mig och Centern att hävda att vi ska göra det, men vad gäller den här lilla delen måste Sverige ta hem böndernas pengar från Bryssel och inte låta dem ligga kvar därnere. Lantbruket och livsmedelsproduktionen betyder mycket för Sverige både ekonomiskt och ekologiskt. I dag är lönsamheten mycket pressad i näringen. Det tillsammans med den radikala frikopplingen av EU-ersättningarna från kravet på produktion gör att risken är mycket stor.
Jag är allvarligt oroad att världens bästa livsmedelsproduktion riskerar att minska kraftigt och i praktiken flytta utomlands. Det är bra att regeringen äntligen sänker dieselskatten en del. Men tyvärr neutraliseras den positiva signalen till stor del av att Europas enda handelsgödselskatt cementeras. Det vi nu har diskuterat handlar inte om lika stora pengar.
Men det uppfattas ändå bland hårt pressade småföretagande bönder som en tydlig signal om hur regeringen ser på och behandlar sin jordbruksnäring i jämförelse med övriga EU-länder. Det skadar både småföretagandet och jordbruket att ni agerar så här, finansministern. Jag vill slutligen med stort allvar uppmana regeringen att ta hem mjölkböndernas pengar som ligger klara sedan i går i Bryssel och de övriga ersättningarna innan november månads slut. Det kostar inte Sverige ett dugg. Varför vill finansministern skjuta upp hemtagandet av böndernas pengar?
Den stora vinnaren är EU som tjänar räntemiljoner. De stora förlorarna är Sveriges bönder som till skillnad från sina EU-kolleger drabbas av stora räntekostnader och likviditetsproblem. Vad är det för politik från en regering som är tillsatt att tjäna Sveriges intressen och faktiskt även dess bönders intressen?
Staffan Danielsson (C):
Regionmodellen är beslutad. Vi får gilla läget och göra det bästa av den, men den ger störst omfördelningseffekter i Europa, tror jag, eftersom vi har störst andel åker och bete som späder ut det andra. Då är det ett särskilt ansvar för oss att lösa detta. Och det är inte bara 50. Det är ett stort antal företag. Många är drabbade. Jag tycker också att det är bra att vi kör i gång reformen den 1 januari 2005. Men man kan tillämpa övergångstider. Man kan utnyttja nationell reserv. Det finns mycket att spela med.
Ingenting är omöjligt i EU om man vill hitta lösningar - och ingenting är möjligt i Sverige om man inte vill det, om jag provocerar lite. Ministern har ju stöd från näringen och från oppositionen. Vi vill att de värst drabbade ska kompenseras. Se till att hitta en lösning! Jag blev så bestört; det verkar uppgivet.
Gör alltså något av den här strimman och kom tillbaka till kammaren för att bli hyllad för att ha hittat en vettig lösning, jordbruksministern! Det är vad jag verkligen önskar för de drabbades räkning. För de företagare för vilka det här är oerhört svårt är det inte lätt att ställa om. Det handlar också om Sveriges livsmedelsproduktion. Nötköttsproduktionen har sjunkit från 70-80 % till 50 % och är på väg nedåt.
De här företagen betyder väldigt mycket när det gäller att rationellt köpa in kalvar och att ta hand om dem som utnyttjar det öppna landskapet. Här hotas även den svenska nötköttsproduktionen, så det är ytterligare en aspekt i det hela.
Staffan Danielsson (C):
Centerpartiet har i detta betänkande två särskilda yttranden som jag vill kommentera. Vad gäller tobaksbeskattningen är vi tillsammans med Moderaterna och Kristdemokraterna överens om att skatten på röktobak, det vill säga rulltobak och piptobak, bör höjas till motsvarande nivå som för vanliga cigaretter. Vidare har Sverige infört en minimiskatt på cigaretter. Ändå har priserna för så kallade lågpriscigaretter inte stigit som avsett.
Flera EU-länder har därför infört ett system med lägstapriser, och vi anser att Sverige bör göra sammalunda. Så till den ständiga diskussionen om Sveriges - och EU:s - alkoholskatter. Vi vet alla bakgrunden. Genom EU-inträdet höjdes införselkvoterna för privat införsel av alkohol mångdubbelt.
Sverige har trots utredningsförslag inte sänkt sina alkoholskatter eller gjort några större informationskampanjer för att hejda det växande inflödet från utlandet. Regeringens passivitet är anmärkningsvärd. Men som på andra områden heter nog förklaringen de båda samarbetspartierna. Det pågår ett beredningsarbete i Regeringskansliet i dessa frågor, enligt höstens budgetproposition. Här kan man tala om långbänk och om handlingsförlamning.
Centerpartiet har ett brett program för att minska alkoholens skadeverkningar. Vi vill mobilisera människors ansvar för varandra och motverka kriminalitet. Vi vill slå vakt om den traditionella alkoholpolitikens instrument, och vi vill arbeta offensivt i EU på detta område - driva på för en kraftig minskning av införselkvoterna och höja minimiskatterna.
Folkresningen mot alkoholmissbruket i slutet av 1800-talet ledde till en halvering av dåtidens alkoholkonsumtion. Ett liknande attitydskapande handlingsprogram behövs även nu innefattande information, mobilisering av det civila samhället och ett ökat personligt ansvar för oss själva och våra medmänniskor.
Vad gäller beskattningen av alkohol, som vi diskuterar i dag, slår Centerpartiet vakt om principen om en hög beskattning av alkohol som både moraliskt och samhällsekonomiskt motiverad med tanke på den sociala nöd och de stora kostnader som alkoholen orsakar.
Men vi är samtidigt medvetna om det ohållbara läge som faktiskt råder i dag med mycket stora inflöden i landet i oordnade former som göder framväxten av kriminella nätverk, gör tillgängligheten till alkohol mycket stor samt försvagar Systembolagets ställning och hotar de svenska bryggerierna.
Till skillnad från regeringens handlingsförlamning vill vi överväga en sänkning av alkoholskatten på drycker med lägre alkoholhalt som öl och vin. I vårt särskilda yttrande stöder vi en centermotion med förslag om sänkning av skatt på öl. Starkare öl inköps, som bekant, i allt mindre omfattning från svenska bryggerier via Systembolaget utan köps i stället från utländska bryggerier på olika importresor till våra grannländer.
Allt det här måste hejdas. Centerpartiet föreslår massiva informationsinsatser och en sänkning av öl- och vinskatten.
Staffan Danielsson (C):
Jag vill inleda mitt korta anförande med att slå fast att flyget är en bransch med stora utmaningar framför sig - liksom alla branscher inom transportområdet. Centerpartiet vill forma framtidens transportsystem så att de olika transportslagen kompletterar varandra och tillsammans kan utgöra en helhet som kan bidra till att skapa goda förutsättningar för utveckling i hela vårt land.
Visst är transporterna, inte minst flyget, miljöbelastande. Men bra transporter är oundgängliga i en närmare värld. Inriktningen måste därför vara insatser på olika plan för att minska de negativa miljöpåverkningarna, självfallet för varje transportslag. Staten ska ta ett ansvar för infrastrukturen på transportområdet även om vi i högre grad än hittills också kan, och ska, utnyttja kraften i privatiseringar och upphandling.
Det är positivt med ett statligt driftsbidrag till de icke-statliga flygplatserna samtidigt som man bör släppa in fler aktörer på de större flygplatserna genom delprivatiseringar. Den transportpolitiska propositionen kom till slut. Vi kommer snart att få behandla flera av de här flyganknutna frågorna igen.
Centerpartiet har i några reservationer i detta betänkande tillsammans med övriga borgerliga partier markerat sin principiella inställning till värdet av ytterligare reformer för ökad konkurrens inom luftfarten och till vikten av att slå vakt om och ge rimliga förutsättningar för de regionala flygplatserna.
Vidare är vi positiva till fler aktörer för marknaden för flygledning, det vill säga flygtrafiktjänster, och ser fram emot resultatet av det uppdrag som Luftfartsstyrelsen har. På många håll i världen privatiseras eller delprivatiseras flygplatser, vilket visar att det är en möjlig handlingsväg. I England är de sju största flygplatserna nu helt privatägda.
Exempel på flygplatser med blandat ägande är Kastrup i Köpenhamn samt flygplatserna i Wien och Düsseldorf, och Skavsta är ett fungerande svenskt exempel på detta. Av de 15 statliga flygplatserna skulle till exempel Arlanda, Landvetter och Sturup kunna lämpa sig för en delprivatisering, vilket skulle kunna frigöra kapital till andra satsningar inom området.
Samtidigt är det viktigt att betona att staten genom Luftfartsverket har ett viktigt ansvar för att hålla samman landet så att de regionala flygplatserna kan fortleva och utvecklas. Slutligen ska jag säga några ord om Bromma flygplats, som ligger mitt i Storstockholm med bostadsområden runtomkring. Den belastar människor och miljö genom buller och utsläpp samtidigt som konsekvenserna av en, får vi alla hoppas, eventuell olycka blir extra stora.
Det finns därför uppenbara skäl för att avveckla Bromma flygplats då nuvarande avtal löper ut. Brommaflygets framtid är dock främst en regional och lokal fråga och bör i första hand avgöras på den nivån. Jag yrkar bifall till reservation 7.
Staffan Danielsson (C):
Det aviseras ett förslag om att driftbidraget ska dras in för flygplatser som ligger inom ungefär 25 mils radie från Bromma. Motivet är att det finns andra interregionala möjligheter att ta sig till Arlanda. Det är säkert riktigt. Samtidigt är 25 mil en avsevärd sträcka.
Arlanda är kanske ändå inte världens och jordens mittpunkt, utan det finns önskemål från regionen att även kunna dra sig ut till kontinenten och kanske inte flyga via Arlanda utan flyga direkt, till exempel från Linköping, där jag stammar ifrån. Stockholmsregionen har en mycket riklig och god tillgång till det förnämliga transportnätet ute i världen.
Även för Östgötaregionen och andra regioner är det visst viktigt att kunna ta sig till Arlanda, men det är också viktigt att kunna ta sig ut i världen. Nu stängs den möjligheten. Jag kan förstå resonemanget.
Vi är överens om att de regionala flygplatserna utan alternativ och längre bort är nr 1, men borde inte någon skärv kunna utgå även till regioner som har behov av en snabb direktförbindelse med kontinenten så att man inte nödvändigtvis först behöver åka tåg till Arlanda?
Staffan Danielsson (C):
Vi får fundera över om det ska vara utestängt från något visst stöd för kontinentala förbindelser även om man råkar ligga inom den här tvåtimmarsgränsen. Sedan tycker jag också att det är bra att det tas ett helhetsgrepp på flygfrågan och att vi får fundera djupare på den. Det finns även intressanta tankar om att det är en poäng om framtidens flygplatser samlokaliserar sig med andra transportslag som tåg och så vidare.
När det gäller Linköping finns det ju spännande scenarier och visioner. Det ligger väldigt centralt med Europabanan och flygplatsen. Om den här vägen med driftbidrag skulle stängas - nu får vi se hur det blir - kan man kanske hoppas att det kan bli stimulanser om man hittar andra framtidslösningar i stället.