KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magnus Oscarsson (KD):
Min fråga vill jag ställa till statsrådet med anledning av interpellationen Föreslagen nedläggning av Linköping City Airport . Flygplatsen Linköping City Airport är viktig för många företagare och privata resenärer. Att på ett lätt och smidigt sätt kunna ta sig till Europa och ut i hela världen är väldigt viktigt.
Antalet resenärer har ökat stadigt och är nu uppe i över 150 000. Östergötland är en växande region, och med en nedläggning av Linköping City Airport riskerar regeringen att lägga en kall, blöt filt över en tillväxtregion.
Anledningen till att jag ställer min fråga är att vice statsministern i en intervju har sagt att hon kan tänka sig att lägga ned Linköpings flygplats, och jag undrar varför regeringen vill ta bort en viktig förutsättning för en region att växa. Jag vill göra som Lars Hjälmered, nämligen be om ett ja eller nej från statsrådet.
Frågan är: Kommer regeringen att medverka till en nedläggning av Linköping City Airport - ja eller nej?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar landsbygdsministern för svaret och önskar honom ett snabbt tillfrisknande med stämbanden! På tio år har antalet mjölkbönder halverats. Den svenska självförsörjningsgraden på mjölk har sjunkit ned emot 40 procent. Importen av mjölk har ökat lavinartat. Just nu slutar en mjölkbonde per dag i Sverige.
Vi ser en av de djupaste kriserna någonsin för mjölkproducenterna i Sverige. För att ge en förståelse av vidden av detta kan jag säga att en bonde i dag får ca 3,04 kronor per kilo. För att kunna gå plus minus noll borde bonden få ungefär 3,50-3,60 kronor per kilo. Men tyvärr talas det om att priserna är på väg ned mot 2,60-2,70. Herr talman!
Mina samtal med mjölkproducenter har den senaste tiden varit mycket dystra. Jag tänker på några bröder i norra Östergötland som haft mjölkproduktion sedan 90-talet. Nu lägger de ned och säljer korna eftersom det inte finns någon lönsamhet kvar. Jag tänker på en bonde i Mellansverige.
Han berättade för mig att hade sålt 70 hektar skog för att betala räkningarna och för att banken ska ge kredit. Jag tänker på en annan bonde i Småland som inte kan betala sina räkningar. I stället betalar han räntan på sina räkningar. Jag skulle kunna fortsätta med fall efter fall ur verklighetens Sverige.
Herr talman! Till detta har den nya regeringen lagt ned tunga stenar i bondens ryggsäck. Man återinför handelsgödselskatten och inför vägslitageskatt. Det är en skatt som producenterna kommer att få betala för att mjölken ska kunna hämtas från deras gårdar.
Det är bra att statsrådet i sitt svar talar väl om vikten av ett gott företagsklimat. Tyvärr syns inte detta i förslaget som regeringen hittills har presenterat. Därför undrar jag: Vad tänker regeringen göra för att förbättra för företagarna? Hur ska ni göra regelverket smartare?
Hur ska ni minska företagarnas ständiga oro för att göra fel, något som ministern utlovar i sitt svar?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar statsrådet. Hur kan vi då se framåt? Jag har några förslag till åtgärder som jag vill skicka med landsbygdsministern. Det handlar först och främst om att göra reglerna för offentlig upphandling tydliga så att kommuner och landsting kan vara trygga med att begära att den mat de köper in har producerats på ett sätt som det vore lagligt att producera på i Sverige.
Det är hyckleri att tvinga upphandlare att köpa mat som vore olaglig att producera i Sverige. Tyvärr tolkar många reglerna så i dag. Men det finns också goda exempel på kommuner som inte gör det. Ett sådant exempel är min hemkommun, Ödeshög i Östergötland.
Ett annat medskick är att landsbygdsministern snarast åker ned till Bryssel och sätter ned foten när det gäller förhandlingarna om jordbruksstödets utformning för 2015. Lantbruksföretagarna måste snabbt få veta vilka förutsättningar som gäller för 2015.
Jag skulle i den här kammaren också vilja vädja till landsbygdsministern att överväga en tidigareläggning av utbetalningar av jordbruksstödet. Det skulle bidra till att lindra den likviditetskris som många lantbrukare nu sitter i. Varje signal i dagsläget är viktig för att undvika fullständigt sönderfall i den svenska mjölkproduktionen. Herr talman!
Jag noterar att regeringen har för avsikt att genomföra en långsiktig livsmedelsstrategi. Min fråga till landsbygdsministern är därför: Hur ska denna strategi se ut, när ska den påbörjas och vilken målsättning har landsbygdsministern med strategin?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar utrikesministern för svaret. Vi kan dagligen höra vad som händer i Irak och Syrien, och vi som besökte seminariet i riksdagen i tisdags fick oss till del hur illa Islamiska statens framfart är. Ofattbara och fruktansvärda grymheter har pågått och pågår just nu mot kristna och andra grupper.
1 miljon kristna har flytt Irak, och via medierna når oss budskapet om mord, våldtäkter, misshandel, bortförande av flickor som sexslavar - ja, jag kunde hålla på länge. Det handlar om grymheter mot mänskligheten. Ändå vägrar utrikesministern att tillstå att folkmord pågår i området Irak och Syrien, som kontrolleras av den extrema terrororganisationen Islamiska staten.
FN:s konvention om förebyggande och bestraffning av brottet folkmord antogs av FN:s generalförsamling 1948 och trädde i kraft 1951.
Det är alltså avsikten att helt eller delvis förinta en folkgrupp som är avgörande för om en handling faller inom ramen för folkmordskonventionen. Herr talman! Islamiska statens ambitioner är att vissa etniska och religiösa grupper inte ska finnas i det kalifat de vill upprätta. Dit hör bland andra syrianer, assyrier, kaldéer och yazidier.
I dagens Irak sorterar IS ut yazidiska män och pojkar över tio år, och de skjuts på plats. Flickor och kvinnor säljs som sexslavar eller fördelas bland IS jihadister.
Internationella krigsförbrytartribunalen för det forna Jugoslavien slog 2004 fast att massakern i Srebrenica 1995, där bosniska muslimska män och pojkar över 13 år sorterades ut och sköts utgjorde ett folkmord. Det råder alltså ingen tvekan om att det som pågår i Irak och Syrien är ett folkmord i folkmordskonventionens mening.
Min fråga till utrikesministern lyder: Är det som händer i Irak och Syrien ett folkmord?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar utrikesministern. Jag noterar att utrikesministern i sitt svar säger att Islamiska staten gjort sig skyldig till åtminstone försök till folkmord i Sinjarbergen. Men det är ju folkmord, enligt konventionens definition, att i avsikt helt eller delvis förinta och döda medlemmar ur gruppen.
Ska jag tolka det som att ministern gradvis lutar åt att tillstå att det pågår ett folkmord, eller är det tyvärr så att ministern till varje pris försöker undvika att tillstå att det pågår ett folkmord? Konventionen kräver inte att ett folkmord ska vara fullbordat. Det framgår av konventionen att det handlar om att både förhindra och bestraffa folkmord.
Även om folkmordskonventionen i sig inte skulle vara ett användbart verktyg, inte ens då folkmord pågår, bör väl folkmord benämnas som folkmord. Vad är annars poängen med att det kallas för folkmord? Utrikesministern har redan medgett att pågående brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser förekommer, vilket ger Sverige och det internationella samfundet samma skyldigheter som vid folkmord.
Min fråga åter till utrikesministern är: Hur många fler måste mördas och hur många fler flickor måste skickas i väg som sexslavar innan man kan kalla det för folkmord?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar utrikesministern för en mycket intressant och givande debatt. Det är bra att Sverige ska ge militär rådgivning. Som ett första steg är det mycket bra. Men för de närmast drabbade folkgrupperna är det av stor betydelse att det pågående folkmordet erkänns som just folkmord.
Inte minst gäller det mot bakgrund av att folkmordet delvis drabbar samma kristna minoritet som utsattes för Osmanska rikets folkmord 1915, vilket länge förnekades och sopades under mattan. Även jag anser att det är viktigt att vi kallar saker vid dess rätta namn. Att säga att folkmordet är ett folkmord är viktigt för att vi ska få rätt bild av det mycket allvarliga läget.
Jag tror att det har betydelse för den politiska viljan att vidta åtgärder till skydd för de drabbade befolkningarna. Det handlar också om, utifrån den kunskap som finns om tidigare folkmord, att få en förståelse för de mekanismer som verkar i situationen för att därigenom kunna vidta de bäst avvägda åtgärderna.
Jag hoppas att utrikesministern och svenska regeringen snart ändrar uppfattning i denna för många viktiga fråga.
Magnus Oscarsson (KD):
Utrikesministern talade om att regeringen och Sverige har erkänt Palestina som stat för fredens skull. Men en fred kan väl inte byggas där den ena parten vill utplåna den andra, herr talman. Hamas, som regerar i Gaza och är utpekad som terroristorganisation, har i sina stadgar att utplåna staten Israel.
Min fråga är alltså hur fred kan byggas när den ena parten - Hamas - vill utplåna staten Israel.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, utrikesministern! Hur kan ministern vara säker på att de moderata krafterna, som ministern uttrycker sig, ska vara de som kommer att regera i en palestinsk stat i framtiden? Min fråga är: Skulle inte Sverige ha väntat med att erkänna staten Palestina så att Sverige innan hade fått garantier för att Israel inte förhandlar med ett land som vill utplåna staten Israel?
Hur kan då freden byggas?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag vill med anledning av interpellationen ställa en fråga som gäller just en levande landsbygd. En stor utmaning för att behålla en levande landsbygd handlar om att det finns lantbrukare som odlar mark och håller djur som betar i hagar och på ängar. Just nu är vi inne i den, som det verkar, tuffaste och djupaste kris som våra mjölkbönder har varit med om.
Vi vet att på tio år har antalet mjölkbönder halverats, och nu slutar en mjölkbonde per dag. Varför? Mjölkpriset är nere i 3,10 per kilo. För att en bonde ska ha plus minus noll ska priset ligga någonstans vid 3,60-3,70 per kilo. Tyvärr är botten inte nådd ännu. Man pratar om prissänkningar ned till 2,50 kronor per kilo.
Det är förstås en fullständig katastrof. Det är precis som landsbygdsministern sade under torsdagens frågestund: Vi har en dålig självförsörjandegrad redan nu. Det är helt sant. Den ligger på mellan 40 och 50 procent. Min fråga till landsbygdsministern är: Vad tänker landsbygdsministern göra, innan det är för sent, för att vi ska ha kvar en mjölkproduktion i Sverige?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, herr landsbygdsminister, för ditt svar! Jag ställde min fråga om varför till landsbygdsministern därför att han har ansvaret just nu och lantbrukarna har det oerhört bekymmersamt. Jag förundras över och är djupt bekymrad över att regeringen tyvärr försvårar för våra bönder och för en levande landsbygd genom att lägga tillbaka en skatt på handelsgödsel.
Skatten är ytterligare en tung sten i böndernas ryggsäck. Vi vet att bonden i dag är ytterst sparsam vid spridning av handelsgödsel, men ändå vill regeringen straffa lantbrukaren med denna skatt. Hur tänker landsbygdsministern kompensera bönderna så att det ska finnas någon framtidstro kvar hos de svenska bönderna?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag vill tacka Ulf Berg som har skrivit interpellationen. Här i Sveriges riksdag har vi diskuterat mjölkkrisen ganska många gånger nu. Tyvärr ser vi att det inte blir bättre. Krisen fortsätter. Faktum är att vi är inne i den tuffaste mjölkkrisen som Sverige någonsin har upplevt. I dag är det fredag.
I dag kommer ytterligare en mjölkbonde att lägga ned sitt mjölkföretag. Och när veckan har tagit slut har sju mjölkbönder diskat mjölktanken för sista gången. Uppdrag gransknings mätning häromveckan var skrämmande. Den visade att nästan varannan mjölkbonde funderar på att sluta. Vi pratar om en katastrof för Sverige och en samhällsekonomiskt stor förlust.
Tusentals arbeten kommer att försvinna, och har försvunnit. Det gäller inte endast bonden, utan också många arbeten som finns runt lantbruksföretagen. Vi som såg Uppdrag granskning förstår vilken tragedi det är för dem som har gjort konkurs. De tvingas sälja sina gårdar. Det är gårdar och hem som har förvaltats i generationer. Fru talman!
Det är bra att det har tagits fram 87 förslag på åtgärder. Men min fråga är: Vilka andra politiska förslag och åtgärder har regeringen, utöver den utlovade kreditgarantin, för att underlätta för Sveriges mjölkbönder?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, landsbygdsministern, för svaret! Det är bra med kreditgarantier, men det är inte lösningen. Det räcker inte, utan det måste till mer. Det ska bli intressant att lyssna på de ytterligare förslag som landsbygdsministern utlovade. Jag och Kristdemokraterna menar att det är hög tid att slopa beteskravet för kor som går i lösdriftsstallar. Sverige ska ha ambitiösa djurskyddslagar; där är vi helt överens.
Vi kristdemokrater vill se till att de också blir ändamålsenliga. Beteskravet kom 1998, och då såg ladugårdarna helt annorlunda ut jämfört med dagens moderna lösdriftsstallar. Ett annat förslag är att regeringen snarast undersöker möjligheten att införa en betesersättning lik den finska modellen, eller en variant av den.
Mjölkbönderna i Sverige har inte tid att vänta. Politiska åtgärder måste vidtas omgående, annars har vi inga mjölkbönder kvar i vårt land. Min fråga är: Kan landsbygdsministern tänka sig att göra något åt dessa förslag som lagts fram?
Magnus Oscarsson (KD):
Denna fråga är viktig för många människor. På Jordbruksverkets hemsida framgår att lokalt ledd utveckling genom Leadermetoden innebär att kunna engagera sig i utveckling av sin bygd och få stöd för sina utvecklingsprojekt.
Tanken är att lokal utveckling genomförs mest effektivt av dem som bor och verkar i ett område. Genom att det beslut som har fattats tyvärr inte prioriterar fem Leaderområden kommer 437 000 invånare att drabbas.
Massor av människor kommer inte att få chansen att utveckla sina idéer för de områden där de bor. Flera av kommunerna är glesbygdskommuner med svag tillväxt, och de behöver verkligen allt stöd de kan få för sina invånare. Fru talman! Varför har det blivit så?
Jo, därför att Jordbruksverket har beslutat sig för att ändra kriterierna för hur ett Leaderområde ska se ut. Är det regeringens politik att utesluta människor från landsbygdsutveckling i dessa områden? Visste landsbygdsministern om att kriterierna skulle ändras? Vem bär ansvaret?
Magnus Oscarsson (KD):
Tack för ditt svar, landsbygdsministern! Du säger att man kan ta lite från landsbygdsprogrammet. Men frågan är om man kan lägga på mer på det programmet - det är faktiskt fulltecknat. Du säger att det inte är kört för de människor som inte får detta, men när man hör svaret känns det att det är kört. Nu får de inte del av de här pengarna.
De kommer inte att kunna utveckla områdena där de bor och verkar. Landsbygdsministern! Tycker du att det är okej att ändra spelreglerna mitt under pågående arbete? Det är nämligen det man gör. Jag har talat med företrädare från ett Leaderområde som heter Sommenbygd-Vätterstrand. Beslutet från Jordbruksverket kom för dem som en blixt från klar himmel.
De hade inte fått några indikationer på att de var uträknade eftersom kriterierna hade ändrats. Min fråga är: Vad ska jag hälsa alla invånare i området jag kommer från, alla i Aneby, Boxholm, norra delen av Jönköping, Kinda, Tranås, Ydre och Ödeshög, som alla hade hoppats kunna utveckla sina områden där de lever och verkar?
Jag önskar, precis som interpellanten Helena sa, att landsbygdsministern håller en dörr öppen för att vara konstruktiv och hitta en lösning så att det inte är kört för dessa människor.
Magnus Oscarsson (KD):
Vi står bakom alla reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 7. I dag står våldsbrott och brottsoffer i fokus. Sverige är på många sätt ett väldigt bra land att leva i. Vi har ett rättsväsen som i stort fungerar bra. Det betyder dock inte att vi inte kan göra det bättre.
Kristdemokraterna har ett omfattande program med ett stort antal punkter där vi vill förbättra för brottsoffer. Jag kommer att nämna några av dessa. Kommunerna har enligt socialtjänstlagen ett ansvar för att ge stöd åt brottsoffer och deras anhöriga. Men i praktiken gör kommunerna olika tolkningar.
Vissa kommuner låter socialtjänsten sköta stödet till brottsoffer, vilket är olyckligt, eftersom de främst arbetar med gärningspersonerna. Vi kristdemokrater anser att kommunerna bör vara skyldiga att finansiera ett professionellt brottsofferstöd, skilt från socialtjänsten.
Stödet kan ges av anställda i ideella föreningars regi eller av kommunen själv. Herr talman! Kristdemokraterna menar att kommunerna ska vara skyldiga att erbjuda medling oavsett de inblandade personernas ålder. I dag är kommunerna skyldiga till detta då gärningspersonen är under 21 år.
Detta innebär återigen att gärningspersonernas förhållanden står i fokus. Medling innebär att en gärningsman och en målsägande möts inför en medlare för att tala om brottet och följderna av detta. Det krävs också att en nationell samordning för medling inrättas som kan tydliggöra och följa upp de samverkande parternas uppdrag och ansvar. Herr talman!
För brottsoffer är information A och O. Ett beslut från polisen om att en förundersökning har lagts ned bör innehålla information om på vilka grunder beslutet fattats och hur man kan begära att beslutet omprövas. Så är det inte i dag. Detta bör ändras.
Det är angeläget att den verksamhet som bedrivs av stödcentrum för unga brottsoffer finns tillgänglig i hela landet. Den unga brottsutsatta får en stödperson som kan förklara hur rättsväsendet fungerar och varför exempelvis åklagare och domstolar agerar som de gör. Barn som utsätts för våld eller sexuella övergrepp av någon närstående är i ett oerhört underläge.
Samhället måste bli bättre på att lyssna på signalerna från barn som far illa och vara berett att agera. Samarbetet mellan rättsväsendet, sjukvården och socialtjänsten måste fungera på så sätt att det utsatta barnet inte hamnar mellan stolarna. Därför är barnhus något som ska finnas tillgängligt över hela landet.
Även om ett barn inte är den person som utsatts för brott kan det i allra högsta grad vara ett offer, särskilt när det gäller våld i hemmet. Barn som bevittnar våld i hemmet måste därför synliggöras i rättsprocesser på ett bättre sätt. De skadestånd som utdöms i Sverige är låga både i ett internationellt perspektiv och i förhållande till vad allmänheten anser vara en rimlig nivå.
Skadeståndet för kränkning i samband med brott står inte i rimlig proportion till de belopp som utdöms i samband med andra typer av kränkningar. Det kan till exempel gälla att en person nekas inträde på en krog utifrån någon av diskrimineringsgrunderna.
Magnus Oscarsson (KD):
Jag yrkar bifall till utskottsinitiativet, vilket innebär att riksdagen tillkännager för regeringen att den bör fullfölja intentionerna bakom den rovdjurspolitik som riksdagen har beslutat. När det handlar om skyddsjakt säger det sig självt att det är bråttom med att verkställa beslutet. Det passar sig inte med långa överklagandeprocesser i domstolar.
Den utredning som regeringen har låtit tillsätta har presenterat ett förslag som innebär att beslut om skyddsjakt åter ska prövas i domstol. Frågan om jakt på de stora rovdjuren handlar ytterst om möjligheterna att bedriva djurhållning i Sverige.
Vill vi ha bort den svenska djurhållningen, som ligger främst i världen när det gäller djurskydd, miljöhänsyn och minst användning av antibiotika, som möjliggör för öppna landskap och biologisk mångfald, då ska vi försvåra för djurägarna att ta hand om sina djur. Då kan vi följa regeringen och dess utredare, förslag och promemorior.
Vi har kunnat ta del av hemska berättelser i olika medier runt om vårt land, i Torsås, i Aspås utanför Krokom, i Lesjöfors, i Rasbo utanför Uppsala, i Molstaberg utanför Gnesta och i Älmhult. Det är bara axplock av drabbade djurägare under detta år. Regeringen vill öka domstolarnas inflytande över rovdjurspolitiken.
Detta vore olyckligt. För att människa och rovdjur ska samexistera krävs olika avväganden mellan motstridiga intressen.
Det handlar om hur vi väger saker som bevarandestatus, naturvårdshänsyn, biologisk mångfald, äganderätten, ekonomiska och sociala värden, livskvalitet, demokratiska påverkansmöjligheter och så vidare. Herr talman! Alliansregeringen lämnade en väl genomtänkt proposition om rovdjurspolitiken 2013.
Det är beklagligt att Socialdemokraterna nu vill låta Miljöpartiet ändra på denna välbalanserade politik. Detta riskerar att leda till ökade motsättningar. I längden skadar det möjligheterna till en hållbar samexistens mellan människa och rovdjur. Den viktigaste framgångsfaktorn för livskraftiga rovdjursstammar är acceptansen hos människor i närområdet.
Detta bekräftas av Vargkommittén, som i sitt utredningsbetänkande SOU 2013:60 framhöll att en långsiktigt hållbar rovdjurspolitik i större utsträckning måste balansera landsbygdsnäringarnas, inklusive jägarnas, behov och åtgärder för bevarandet av biologisk mångfald.
Kommittén ansåg att antalet rovdjursangrepp på tamdjur inte i någon del av Sverige får vara så högt att tamdjurshållning påtagligt försvåras eller omöjliggörs.
I betänkandet skrev också utredningen att det är av mycket stor betydelse för den folkliga acceptansen och en central del av en fungerande förvaltning att ansvariga myndigheter kan fatta snabba skyddsjaktsbeslut. Utifrån ett demokratiskt perspektiv är det naturligtvis viktigt att regeringen respekterar riksdagens tillkännagivanden.
För oss kristdemokrater är det dessutom viktigt att beslut om jakt på rovdjur fattas nära de människor som berörs av besluten. Därför står vi fast vid en decentraliserad förvaltning av rovdjursstammarna.
Magnus Oscarsson (KD):
Tack, Marianne Pettersson, för svaret! Jag vill bara understryka att lantbrukare och andra som tycker att frågorna om livsmedelsproduktion är intressanta och viktiga och lyssnar på debatten vill veta om det är fråga om ord eller verklighet. Därför är det så otroligt viktigt att vi får svar framöver.
Marianne Pettersson kanske inte kan säga så mycket mer, men ett medskick är viktigt. Marianne Pettersson tar också upp att det är viktigt att lyfta fram mervärdet. Vi tycker alla här att det är viktigt med mervärde. Men hur ska vi göra det?
Hur ska vi lyfta upp mervärdena så att bönderna och de som jobbar med livsmedelsproduktion kan se att det inte bara blir prat?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag vill tacka Stina Bergström för anförandet. Det pågår en mjölkkris i vårt land. Fem mjölkbönder slutar varje vecka. Vi importerar mängder av produkter från olika delar av vår värld.
Vad tycker du att man ska göra för att hejda det här?
Magnus Oscarsson (KD):
Jag tackar Jens Holm för att han bjöd in mig att diskutera mjölkkrisen i Sverige. Det är jag glad för att du gjorde, Jens Holm, för den kan verkligen diskuteras mycket mer än vad som görs här i Sveriges riksdag. Du säger så mycket som är intressant. Du nämner också Arla.
Jag vill berätta för dig, Jens, att för två år sedan hade Kristdemokraterna Mjölkens dag i riksdagen. När vi träffade alla aktörer - mejerier, banker, mataffärer och naturligtvis även bönder - hade vi ett krav att de skulle diskutera hur de kunde hitta vägar ur krisen.
Som alla vet blev det senare 87 punkter och ett högnivåmöte. Vi vet inte så mycket mer om vad som hände. Vi står egentligen i dag utan att det har hänt någonting. Du talar om Arla. Vad företag och mejerier gör är upp till dem.
Det viktiga är vad vi som är politiker gör. Frågan är, Jens Holm: Vad vill du göra för att rädda svensk mjölkproduktion kvar i landet, och vad vill vi kristdemokrater och vi alla här göra? Vad har du för skarpa förslag som kan göra att vi har svenska mjölkbönder kvar i landet?