Ann Linde (S):
För tre veckor sedan hade jag som sagt äran att tala till de församlade på det torg i Stockholm som heter Raoul Wallenbergs torg. Det var på dagen 75 år sedan han för sista gången påträffades i frihet, i Budapest. Jag talade då bland annat om det civilkurage och den handlingskraft som gjorde att Raoul Wallenberg tillsammans med sina medarbetare lyckades rädda många tiotusentals personer undan Förintelsen.
Jag sa också att regeringen inte kommer att ge upp sina ansträngningar att få fram sanningen om Wallenbergs öde. Hans ärende förblir öppet, och ovissheten om vad som skedde honom efter den 17 januari 1945 fortsätter att plåga hans anhöriga. För det svenska utrikesdepartementet är Raoul Wallenberg vårt största enskilda och mest långvariga ärende.
Den svensk-ryska arbetsgrupp som från september 1991 hade i uppdrag att genom gemensamma ansträngningar utreda frågan om hans öde presenterade sin redovisning 2001. Trots intressanta uppgifter från ryska arkiv kunde man inte få fullständig klarhet. Jag tog också upp frågan om tillgång till arkivmaterial med Rysslands utrikesminister Lavrov tidigare i veckan, och jag tog också upp det på vår gemensamma presskonferens.
Den statliga utredningen Ett diplomatiskt misslyckande från 2003 identifierade flera svenska tillkortakommanden i hanteringen av Wallenbergs fall, särskilt under de viktiga åren efter andra världskriget, och gav anledning till befogad självrannsakan och reflektion.
En vägledande princip i arbetet är transparens, vilket återspeglas i regeringens beslut den 22 augusti 2019 om offentliggörande av ca 40 000 sidor handlingar tillkomna under perioden 1970-2018 ur UD:s ärende om Raoul Wallenberg. Sedan tidigare hade alla handlingar från perioden före 1970 offentliggjorts.
Därmed finns nu hela UD:s arkiv i ärendet, närmare 170 000 sidor, tillgängliga för allmänheten och forskarvärlden. Sekretessprövningen i samband med detta krävde en idog arbetsinsats, och en ytterst liten del av materialet, endast en halv procent, bedömdes innehålla uppgifter som än i dag omfattas av sekretess.
Inga av de få uppgifter som fortsatt är sekretessbelagda har någon relevans för att utreda Wallenbergs öde eller någon klassificering bortom "hemlig" eller "top secret". Den halva procenten innehöll uppgifter som omfattas av sekretess eftersom de exempelvis rör Sveriges informationsutbyte med utländska myndigheter och vittnesmål från avhoppade KGB-agenter. Herr talman!
Interpellanten har frågat vilka åtgärder jag och Utrikesdepartementet har vidtagit gentemot Ryssland för att sanningen om Raoul Wallenbergs försvinnande ska komma fram. Som jag nämnde eftersträvar regeringen full transparens i detta ärende, och därför har också de dokument som finns i UD:s arkiv offentliggjorts.
Vi stöttar även Raoul Wallenbergs familj i deras ansträngningar att tillsammans med forskare förmå ansvariga ryska myndigheter att agera på samma sätt och ge tillgång till ytterligare dokument. Vår ambassad i Moskva överlämnade den 31 oktober 2019 å de anhörigas vägnar en not till Rysslands utrikesministerium där ett antal dokument efterfrågades från olika ryska arkiv.
Jag underströk personligen vikten av denna fråga och överlämnade också brev i mina samtal med Rysslands utrikesminister Sergej Lavrov så sent som i tisdags, den 4 februari, under våra överläggningar i Moskva.