KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jan Ericson (M):
Monica Green! Självfallet tar jag jättegärna repliker, även av dig, absolut! Min poäng var att ni gärna får ta replik och förklara varför ni har gjort som ni har gjort. Det har ingen av er gjort, så på så vis kan man säga att replikerna blev lite meningslösa. Men de är ändå trevliga att ta. Monica Green sa att taxibranschen vädjar om detta. Ja, då får väl Monica Green åka med Ardalan Shekarabi ned och prata med dem.
Och så kan Monica Green förklara varför regeringen har lagt fram ett lagförslag som man på förhand visste att man inte skulle få igenom i riksdagen, utan att ens försöka komma överens med oppositionen. Om man agerar så som regering tar man inte ansvar, och då får man faktiskt se väljarna i ögonen och förklara varför man har misslyckats så totalt.
Monica Green har uppenbarligen inte läst propositionen, för då hade hon vetat det som jag sa förut och som flera har berört tidigare, nämligen att svenska företag missgynnas i detta. Monica Green skrattar, men då kan hon inte lagstiftningen och vad Laval- och EU-reglerna säger och vad domstolen har sagt.
Vi får inte ställa de krav som finns i propositionen på utländska företag, men ni säger att man får ställa dem på svenska företag. Om man ställer andra krav på svenska företag än på utländska företag missgynnas de svenska företagen. Monica Green kan skaka på huvudet hur mycket som helst, men det är så det ser ut. Det är så det är. Förklara för mig, Monica Green, hur man kan säga att det inte missgynnar svenska företag om man ställer olika krav på svenska och utländska företag! Tala om det!
Jan Ericson (M):
Nu får vi ta och bena ut lagparagrafen igen, Monica Green. Man måste skilja på det här. De krav som finns i den hårda kärnan har vi rätt att ställa på alla, även på utländska företag. Sedan säger Monica Green att man inte behöver ställa de andra kraven. Men det står faktiskt i lagen att man får ställa dem. Om vi säger i lagen att man får ställa dem och Monica Green sitter hemma i sin kommun och ska göra en upphandling kommer hon att ställa dessa krav. Och då kommer det att missgynna de svenska företagen på de utländskas bekostnad.
Varför står det annars med i lagen? Varför finns det annars med i paragrafen? Jag är jurist, och jag kan läsa lagtext. Det står uttryckligen där, och då kommer det att få denna effekt. Sedan kan Monica Green raljera över detta hur mycket hon vill - men det är så det ser ut, och då hotas svenska jobb. Monica Green förstår inte det här, och jag tycker att det är allvarligt.
Det är på något sätt själva essensen i hela debatten: Socialdemokraterna förstår inte att deras eget lagförslag, förutom att det är undermåligt, hotar svenska jobb. Det är ganska märkligt. I övrigt är hela diskussionen helt absurd.
Monica Green kör också med det här att diskutera vad vi tycker som moderater och att vi är emot kollektivavtal och det ena med det andra. Jag är tydlig med detta: Vi vill ha ordning och reda på svensk arbetsmarknad. Vi tycker att kollektivavtal är ett bra sätt att förhandla och att träffa avtal på. Vi tycker inte att man måste tvinga alla företag att ha kollektivavtal, och vi tycker inte att man måste blanda in ett sådant krav i upphandlingsreglerna. Det är två helt olika saker.
Vi har viss tilltro till att parterna kan hantera detta och reglera löner och villkor. Jag tycker dessutom inte att Monica Green ska bemöta mina repliker när hon inte har talartid. Men det är en helt annan historia.
Jan Ericson (M):
Det är en märklig verklighetsbeskrivning Morgan Johansson gör när han säger att det var under Alliansens tid som antalet anläggningsboenden exploderade. Det var ju under hösten 2015, under Morgan Johanssons tid som minister, som Bert Karlssons och andras verksamhet exploderade. Morgan Johansson undrar vad vi moderater har för förslag. Vi har väldigt tydliga förslag. Vi har gått ut offentligt och talat om vad vi vill. Vi säger precis det som jag driver här, att Migrationsverkets lägenheter bör överlåtas till nyanlända.
Morgan Johansson vill inte ens släppa de lägenheter som Migrationsverket har ute i kommunerna som ibland står tomma och inte används. Vi säger att de nyanlända ska kunna bo kvar längre på asylboendena därför att det trots allt är bättre än att bo i sovsalar ute i kommunerna. Det är ingen bra start på ett nytt liv.
Då är det bättre att man bromsar utflyttningen till kommunerna i en takt så att nyanlända kan erbjudas ett rimligt boende och inte hamnar i en sovsal när de blir kommunplacerade. Vi säger också att i stället för att Migrationsverket ska avveckla asylboenden och ordna sovsalar i Folkets Hus, för att slippa betala för platserna, borde man åtminstone kunna erbjuda kommunerna att betala platserna.
Vi tycker att det vore en rimlig lösning att kommunerna skulle kunna hyra de här platserna av Migrationsverket tills de har fått fram andra boenden. Det finns alltså en tanke i detta. Vi tror att de här lösningarna faktiskt skulle kunna fungera och lösa den akuta krisen. Morgan Johansson säger att det finns 39 000 platser ute i kommunerna. Tänk om de 39 000 platserna kunde disponeras av kommunerna för de nyanlända! Då skulle vi inte ha den här krisen i dag med boenden för nyanlända över huvud taget.
Det skulle täcka hela bristen på boenden i dag. Jag förstår fortfarande inte hur ministern tänker. Ministern säger att lösningen är att vi ska bygga. Men de här människorna bor i sovsalar nu i dag. De kan inte vänta ett eller två år på att vi bygger nya hus. Vi måste lösa situationen just nu i dag, och då har inte ministern någon lösning över huvud taget.
Den enda lösningen han har är att Migrationsverket drar kommuner som säger upp lägenheter och försöker lösa denna situation inför domstol. Jag tycker att det är riktigt illa. Om det finns ett allvarligt samhällsproblem finns det inte alltid en snabb och realistisk lösning. Det vet jag, och det har jag stor respekt för. Det kan vara så oavsett regering. Men när det finns en klart realistisk lösning som snabbt skulle kunna lösa problemet och regeringen inte vill använda den är det illa.
Då tar man inte sitt ansvar som regering. Att det är bra för Migrationsverket att hyra lägenheter i stället för att ha anläggningsboenden har jag respekt för. Det är säkert så. Det är billigare per plats och så vidare. Men det kan göra vi inte kan hantera situationen för de nyanlända, som faktiskt ska integreras i vårt samhälle och komma in i en rimlig vardag i en ny kommun.
Tycker Morgan Johansson verkligen att det är en bra start att de hamnar i en sovsal på Folkets Hus?
Jan Ericson (M):
Morgan Johansson slår sig för bröstet och skryter om att det är regeringens förtjänst att det byggs en massa i dag. Men det är inte sant. Byggandet har ökat i tre fyra år efter finanskrisen, och det finns inte ett enda politiskt beslut från Morgan Johansson som på något sätt har påverkat att det byggs mer i dag. Vi har låga räntor och högkonjunktur, och det är klart att det gynnar byggandet. Morgan Johansson undrar var alla de asylsökande ska ta vägen om man släpper dessa lägenheter?
Man kan ju börja med att inte säga upp de 16 000 platser som Migrationsverket säger upp just nu. Där ryms 16 000 personer. Morgan Johansson säger att de i så fall inte skulle ha tak över huvudet. Jo, om man låter bli att säga upp de asylboenden som finns i dag skulle man kunna hysa dessa personer där. Menar Morgan Johansson verkligen att vi ska ha en jättekostym för Migrationsverket i det kommunala bostadsbeståndet ifall det kommer framtida asylströmmar?
Ska dessa lägenheter stå tomma och vänta på att det eventuellt kommer asylsökande medan de nyanlända i kommunerna ska bo i sovsalar i Folkets Hus? Detta är fullständigt tokigt. Jag förstår över huvud taget inte hur man resonerar. Hur många tomma lägenheter tycker Morgan Johansson att det ska finnas i kommunerna samtidigt som det råder bostadsbrist? Det är inte ansvarsfullt att resonera så. Morgan Johansson är fortfarande helt svarslös. Han säger att det månad för månad byggs mer och mer i Sverige.
Men det löser inte problemet. Det är i dag vi behöver dessa lägenheter, och de finns. De hyrs av Migrationsverket, och Migrationsverket vägrar släppa dem. Eftersom Migrationsverket har andra alternativ är det minsta man kan begära att Migrationsverket hjälper kommunerna i en akut situation genom att släppa lägenheterna i Borås och Göteborg, där det är extrem brist på bostäder, och i stället hyser in dessa personer i asylboenden. Det är fullständigt självklart.
Det finns ingen människa som tycker att det är vettigt att ha det som nu.
Jan Ericson (M):
Jag tackar ministern för svaret, även om det kanske inte riktigt besvarade mina frågor. Staten är nu skyldig kommunerna uppemot 20 miljarder kronor i obetalda ersättningar för flyktingmottagandet. Det är alltså dubbelt så mycket som de 10 miljarder man tillför kommunerna i ökade statsbidrag i enlighet med migrationsöverenskommelsen med Alliansen förra hösten. Jag kollade med några av kommunerna i min valkrets. Borås stad har i dagsläget en fordran på Migrationsverket som uppgår till ca 143 miljoner.
För Marks kommun handlar det om 60 miljoner, och för en liten kommun som Ulricehamn handlar det om 33 miljoner. Jag kan försäkra justitieministern om att detta inte är småpengar för kommunerna. Jag kan också berätta att det är ganska knepigt för en kommun att planera sin likviditet när den har så stora obetalda fordringar. Tålamodet hos kommunerna börjar tryta. Kommunerna är i dag i praktiken bank åt staten, som på detta sätt slipper låna pengar på annat sätt.
Tidigare har vi haft en politisk diskussion om problemet att stora företag ibland använder småföretag som bank genom att släpa efter med fakturor. Att statens egna myndigheter nu i praktiken gör på nästan samma sätt mot små kommuner är oacceptabelt. Regeringen måste ta sitt ansvar och se till att kommunerna får de pengar de har rätt till - inte minst nu när kommunerna enligt lag är tvingade att ta emot nyanlända.
Det minsta man kan begära är att alla ersättningar kommunen har rätt till ska betalas ut i rimlig tid. Att reglerna förändras vid halvårsskiftet nästa år kan säkert vara bra, men det är en klen tröst för kommunerna i dag. Samma sak gäller med att Migrationsverket tror att man ska kunna komma i balans med utbetalningarna i början av nästa år; det hjälper ju inte i dagsläget.
Det är nio månader till det halvårsskifte då de nya reglerna börjar gälla, och min fråga var hur ministern tänker se till att kommunerna får betalt för sina skulder i närtid - på samma sätt som vi faktiskt brukar förutsätta att skulder till staten och våra myndigheter betalas i tid. Vad tycker migrationsministern att jag ska säga till kommunpolitikerna hemmavid? Oavsett politisk färg är de upprörda över att en statlig myndighet inte fullgör sina skyldigheter.
När kommer Borås, Mark och Ulricehamn att få sina pengar?
Jan Ericson (M):
Det är väl alldeles utmärkt om balanserna har minskat. Det rörde sig om uppemot 20 miljarder när detta analyserades av flera trovärdiga medier, inklusive Dagens Samhälle, och det är positivt att det kanske har halverats fram till i dag. Men det hjälper fortfarande inte de kommuner som sitter med väldigt stora fordringar. Det handlar ofta om små kommuner ute på landsbygden, som har tagit ett ganska stort ansvar och som inte har så stor balansomslutning i sina kommunala budgetar.
Det är nog en klen tröst för kommunerna att få höra att de kanske får sina pengar i början av nästa år. Det är ändå ett tag dit, och man har legat och släpat efter med dessa pengar ganska länge. Justitieministern säger i sitt svar att han och regeringen anser att situationen är problematisk. Ministern upprepar nu också att detta är ett problem och att det är bekymmersamt. Men för en minister tycker jag inte att det räcker att konstatera att man är bekymrad, utan man måste försöka göra något konkret åt problemet.
Jag har stor förståelse för att Migrationsverket har en ansträngd situation. Jag håller med migrationsministern om att man inte bara kan betala ut pengar villkorslöst hur som helst - våra partier är överens om att vi ska ha kontroll på statens finanser och hålla i pengarna. Det är jättebra, för 5-10 procent fel i detta innebär betydande belopp. Jag ska bjuda ministern på ett konkret och enkelt förslag till lösning på denna situation.
Migrationsverket skulle väldigt enkelt kunna göra en a conto-utbetalning i enlighet med kommunernas krav och reservera sig för att belopp kan komma att återkrävas om man i efterhand upptäcker något i underlagen som visar att belopp har utbetalats på felaktiga grunder. Man skulle först betala ut pengarna och sedan granska dessa underlag. Vid behov skulle man kräva tillbaka pengar eller räkna av dem i samband med nästa utbetalning. På det sättet skulle kommunerna kunna få sina pengar i tid, med en viss reservation.
Det handlar ju om kommuner, så om man skulle behöva kräva tillbaka pengar skulle det naturligtvis lösa sig. Svårare än så behöver det faktiskt inte vara att hantera denna situation. Jag frågar därför ministern rent ut om han kan tänka sig att överväga det förslaget.
Jan Ericson (M):
Jag kan fortfarande konstatera att om man tillför 10 miljarder och samtidigt släpar efter med 9,6 miljarder innebär det inte ett särskilt stort tillskott i likviditet, om man ska jämföra de siffrorna. Jag delar migrationsministerns syn på att dessa ersättningsnivåer i sig nog är ganska skäliga. Det känns så när man talar med kommunerna. Däremot tror jag att man skulle behöva se över regelverken för exempelvis hur dessa summor beräknas.
Att det är 5-10 procent fel i handlingarna från kommunerna till staten tyder på att det är ganska komplicerat att göra de här uträkningarna om vad staten ska stå för och vad kommunerna ska stå för. Där finns det säkert anledning att se över rutinerna, så att man inte behöver ha handläggningstider på 3-4 månader för att kommunerna ska kunna få ut dessa pengar. Jag tror fortfarande att man mycket väl skulle kunna göra en a conto-utbetalning. Man betalar ut pengarna med ett tryck på en dator, så det innebär inget stort merarbete.
Man får göra en granskning i efterhand och sedan en slutavräkning. A conto-utbetalningar används i många andra sammanhang i samhället, både i privat och i offentlig sektor. Det är inte så komplicerat. Det innebär inte heller något merarbete i själva granskningen, och om man ska kräva tillbaka pengar kan man mycket väl dra dem från nästa a conto-utbetalning. Detta kan inte vara något problem i dagens it-samhälle, om bara viljan finns. Morgan Johansson har helt fel om budgeten.
När det gäller Moderaternas budgetmotion är det väldigt tydligt att vi tillför mer pengar till kommunsektorn de kommande tre åren än vad regeringen gör. Det är inte mindre pengar - det är mer pengar! Morgan Johansson får läsa innantill, för där har han helt enkelt fel.
Jan Ericson (M):
Denna fråga handlar inte om huruvida det är korrekt att blockera Twitterkonton - den handlar om mycket mer än så. Denna fråga handlar om att en myndighet har tagit emot en lista från en privatperson och helt okritiskt införlivat den i myndighetens hantering och använt den för att blockera myndighetens officiella konto. Problemet ligger i de motiveringar som man har lagt ut på sin hemsida - inte i att man har blockerat ett Twitterkonto.
Många av dessa konton har aldrig över huvud taget haft med det här Twitterkontot att göra. Jag har aldrig ens vetat om att det finns - jag fick veta bakvägen att jag fanns på den här listan. Jag har aldrig agerat med detta konto över huvud taget, och ändå utpekas jag på det här sättet. Jag ställde min interpellation till utrikesministern, eftersom den även rör den övergripande frågan om hur hon i egenskap av departementschef avser att verka för att inget liknande inträffar i någon annan myndighet under hennes departement.
Tyvärr besvaras inte denna fråga över huvud taget i interpellationssvaret. Det är kanske inte så konstigt eftersom Ann Linde inte är departementschef. Jag kan bara beklaga att utrikesministern inte vågar ta denna debatt. Att delegera till en minister som inte har ansvar för den fråga som interpellationen berör känns lite märkligt. I morse tog jag dock del av statsrådets svar. Det kändes väldigt bekant - det var nämligen helt identiskt med det svar hon lämnade för en tid sedan som svar på tre skriftliga frågor från tre andra riksdagsledamöter.
Min interpellation berör dock helt andra saker. Trots detta har alltså statsrådet inte ens besvärat sig med att ändra den minsta lilla formulering i sitt interpellationssvar utan bara kopierat det förra svaret rakt av. Jag tycker att det är väldigt respektlöst mot mig som interpellant. Då jag i morse kunde konstatera att ministern inte avser att agera alls mot Svenska institutets lagbrott och dåliga omdöme har jag i dag lämnat in en polisanmälan mot Svenska institutets generaldirektör.
Att en riksdagsledamot polisanmäler en generaldirektör i en statlig myndighet torde vara extremt ovanligt. Men om inte ansvarig minister agerar när en statlig myndighet uppenbart bryter mot lagen får väl frågan bli en sak för rättsväsendet i stället. Jag kan för övrigt upplysa Ann Linde om att det för en vecka sedan hade kommit in 43 JO-anmälningar i detta ärende. Sannolikt har det sedan dess hunnit bli några till. Väldigt många drabbade är mycket upprörda.
Men den svenska regeringen tiger. Man accepterar att en av dess myndigheter begått ett antal uppenbara lagöverträdelser. Dessa överträdelser behöver inte utredas, utan de är helt självklara. Till exempel har myndigheten makulerat en handling som har begärts ut enligt reglerna om offentlig handling. Att makulera handlingen i stället för att lämna ut den är ett uppenbart lagbrott - det behöver inte ens utredas. Men regeringen kritiserar inte ens det som har hänt. Jag tycker att det är ganska beklämmande.
Jag vill passa på att fråga handelsministern om hon eller departementschefen åtminstone haft några samtal med generaldirektören Annika Rembe om det som inträffat.
Jan Ericson (M):
Det är intressant att man i vart fall haft ett samtal med generaldirektören. Det är positivt, men det räcker ju tyvärr inte. En viktig fråga i detta sammanhang är nämligen hur man ger de drabbade upprättelse. Jag har fått ett antal reaktioner från oroliga privatpersoner sedan jag började att nysta i det här. De är väldigt upprörda över att ha beskrivits på detta nedlåtande sätt av Svenska institutet. Det rör sig ändå om en myndighet under Utrikesdepartementet.
Den stora databasen finns sökbar hos en svensk nättidning och finns även spridd på andra sätt, vilket innebär att uppgifterna i princip aldrig försvinner. För den unga person som utpekas av en svensk myndighet som våldsbejakande näthatare och högerextremist kan detta få konsekvenser i framtiden. Bland annat vet vi att många arbetsgivare söker på nätet efter uppgifter om arbetssökande. Den skada som Svenska institutet orsakat ett stort antal människor går därmed inte att göra ogjord.
Denna debatt ger handelsministern ett utmärkt tillfälle att framföra sin och Utrikesdepartementets uppriktiga ursäkt till de drabbade. Jag anar att statsrådet i alla fall är bekymrad över detta. Hon medger ju att det här inte är så lyckat. Här finns en chans att verkligen be om ursäkt till alla de människor som har drabbats av detta och som är helt oskyldiga till det som de beskyllts för. Jag förutsätter att statsrådet tar denna möjlighet i sitt avslutande inlägg.
Jag vill också fråga henne hur hon och Utrikesdepartementet avser att medverka till att ge de drabbade upprättelse, om det nu framkommer att man har brutit mot svensk lag. Jag har till exempel dokumentet där generaldirektören själv undertecknat ett uttryckligt beslut om att utplåna databasen i stället för att lämna ut den enligt reglerna om offentlig handling. Det står ordagrant i handlingen, och denna är lätt att få ut från myndigheten.
Vad tänker statsrådet och departementet göra för att ge de drabbade upprättelse?
Jan Ericson (M):
Det är bra att statsrådet nämner ett antal åtgärder för att minska byråkratin i kommunerna. Vi hade många sådana projekt under Alliansens tid också. Problemet är att även om en regering tar bort en del lagar och regler så tillför den ungefär dubbelt så många nya. Nettot blir av någon underlig anledning alltid negativt, och det verkar vara något som ligger i politikens natur. Jag tror att vi måste vara lite ödmjuka inför detta, för det finns så många önskemål från en regering att hela tiden tillföra nya regler och bestämmelser.
Det är bra att statsrådet inser företagandets betydelse för välfärden. Jag delar denna åsikt. Givetvis är det ett växelspel, men vi kommer aldrig ifrån att all den välfärd som vi vill erbjuda finansieras med skattemedel från den privata sektorn. Då är det konstigt att regeringen för en sådan oerhört negativ politik när det gäller företagandet, och näringslivets förtroende för regeringen är nere på bottennivå.
Historiskt har moderatstyrda alliansregeringar varit bäst för kommunsektorn. Under de år som Alliansen styrde Sverige hade vi balans mellan kostnader och skatteintäkter. Åren före Alliansen, 2002-2006, var kostnaderna i kommunsektorn mycket högre än skatteunderlaget. Resultaten var också mycket sämre. Under S-regeringen 2000-2004 var det ett kraftigt underskott i kommunsektorn.
Under 2007-2015, då Alliansen styrde med sina budgetar, hade kommunerna stabila resultat. Till och med under krisåren hade vi bättre stabilitet i kommunsektorn i Sverige än vad vi hade under högkonjunkturen i början av 2000-talet när Socialdemokraterna styrde. Historiken talar alltså för att Alliansen är bättre på att hantera kommunernas ekonomiska situation.
Jag hoppas att statsrådet tar till sig detta och, framför allt, att grisen Särimner inte styr den svenska politiken.
Jan Ericson (M):
Jag blir alltmer förvirrad över vad statsrådet egentligen tycker och säger i den här frågan, framför allt vad hon säger till Trafikverket. Det är inte den bilden vi får. Statsrådets svar visar på en total brist på styrning av Trafikverkets arbete, och det bekräftas av de rapporter vi får från västsvenska kommunföreträdare när de träffat Trafikverket. Trafikverket vet inte i dag vad man ska bygga. Man vet inte vilka pengar man får, och man får inga ytterligare direktiv från regeringen. Man vet inte om man ska fortsätta eller avbryta befintliga byggplaner.
Man vet inte om man ska projektera för en vanlig järnväg eller för höghastighetståg. Man vet inte när byggstarten ska ske eller vilken teknik man ska använda. Man vet inte ens om det finns någon finansiering. I avvaktan på besked stämmer det att Trafikverket fortsätter det befintliga planarbetet för järnvägen Mölnlycke-Bollebygd men utan att veta om det över huvud taget kommer att genomföras. Samtidigt säger regeringens ansvariga statsråd att samma järnvägssträcka ska prövas inom ramen för den kommande planen.
Men att man prövar något är ju inte någon garanti för att det ens blir något, och i så fall har Trafikverket planerat alltihop helt i onödan. Regeringen har skapat ett totalt kaos i infrastrukturpolitiken genom att inte tala om vad man faktiskt vill utan bara pratar om att man har ambitioner och att man ska pröva saker i framtiden i stället för att sätta spaden i jorden enligt den plan som redan finns. Och det finns pengar i planen som räcker till en vanlig järnväg för snabbtåg mellan Mölnlycke och Bollebygd. Det är bara att sätta igång och bygga. Fru talman!
Jag konstaterar att statsrådet Anna Johansson och hennes regering sviker Västsverige. Att man sätter av mer pengar hjälper inte om man stoppar Västsveriges kanske viktigaste järnvägsprojekt. Med en fortsatt alliansregering hade vi satt spaden i jorden 2020 och byggt klart järnvägen Mölnlycke-Bollebygd och anslutit den till Landvetter flygplats. Det hade gynnat den regionala pendlingen och minskat bil- och busstrafiken, vilket hade varit bra för miljön. Med dagens regering blir det ingen järnväg i närtid - kanske inte någon alls.
Det kommer att fortsätta att vara långa pendlingstider med bil och buss till flygplatsen, och den nya flygplatsstaden blir utan järnvägsanslutning. Regeringen har skapat totalt kaos när det gäller järnvägsbyggandet och har gjort sig skyldig till ett gigantiskt svek mot Västsverige.