Egon Frid (V):
Först vill jag tacka statsrådet och tillika konsumentministern för svaret. Mitt under den julrusch som pågår som bäst vill jag lyfta fram diskussionen om reklam. Dagens samhälle bygger till stor del på att vi som privatpersoner konsumerar. Konsumtionen kan ibland få mycket negativa konsekvenser för människor som lockas att handla på kredit till ockerräntor. Men marknaden tar inget ansvar för de människor som drar på sig livslånga skulder genom att överkonsumera.
Tvärtom vill marknaden få oss att konsumera ännu mer genom en allt aggressivare marknadsföring. Dagligen utsätts vi för en störtflod av reklam i alla sammanhang och i princip överallt. Många människor har svårt att värja sig från denna störtflod av reklam, inte minst från den reklam som väller in i den egna brevlådan eller via telefon.
De borgerliga partierna har för vana att kritisera oss i Vänsterpartiet för att vilja styra människor och begränsa valfriheten. Men individens valfrihet i konsumtionssamhället kan starkt ifrågasättas. I dag kan man som privatperson inte ens välja att slippa utsättas för direktreklam i sitt eget hem. Vad är det för valfrihet? Är det valfrihet när telefon- och dörrförsäljare kränger varor till förståndshandikappade och äldre - varor som de inte har behov av?
På ett LSS-boende i Malmö till exempel berättar personalen om att de har boende som fått elen urkopplad därför att någon telefonförsäljare övertalat dem att byta elbolag trots att de boende har gratis el. Andra har sagt ja till att köpa varor som de sedan har slängt bort därför att de aldrig ville ha dem.
När sakerna är bortkastade går det inte att hävda den ångerrätt under 14 dagar som konsumenter har enligt distans- och hemförsäljningslagen. Det kan vara svårt för många människor, inte bara för förståndshandikappade och äldre, att på telefon förstå innebörden av ett köpeavtal. Distans- och hemförsäljningslagen skyddar inte någon mot att ingå själva avtalet.
Visst finns möjligheten att till det så kallade Nixregistret anmäla att man inte vill ta emot samtal i marknadsföringssyfte. Men bara samtal till fasta abonnemang kan spärras. Personligen trodde jag att jag hade anmält mig till Nixregistret. Men när jag fortsatt fick påringningar visade det sig att det krävs mer än ett vanligt telefonsamtal för att anmäla sig till registret.
Spärren måste bekräftas tidigast inom 24 timmar efter första samtalet. Dessutom gäller inte spärren förrän efter tre månader trots att Nixregistret löpande uppdateras. Marknadsföraren behöver nämligen bara kontrollera vilka nummer som finns i registret var tredje månad. Det är med andra ord ganska krångligt för en vanlig konsument att ha med Nixregistret att göra.
Varför inte skapa ett Jappregister i stället? Där skulle de personer som vill ta emot samtal från telefonförsäljare registrera sig. Statsrådet nämner i sitt svar på min fråga att vi inte får glömma bort att det faktiskt finns människor som önskar ta emot samtal med bra erbjudanden, så ett Jappregister vore väl att ta ett steg i riktning mot ökad valfrihet?
Svårare är det att komma till rätta med att vissa företag ringer trots att en konsument valt att registrera sig i Nixregistret. De här företagen struntar fullkomligt i om det strider mot god sed eller marknadsföringslagen att ringa upp registrerade nummer. Vad tänker statsrådet och regeringen göra åt detta?