Lena Hallengren (S):
Torsten Lindström kan gärna få använda sitt kommande inlägg till att förklara varför just pappor har problem när de studerar och får barn. Jag förstår inte riktigt det, så Torsten får gärna återkomma till det i sitt sista inlägg. Då kan han också få tala lite grann om Kristdemokraternas egen politik och kanske vad han själv skulle vilja åstadkomma. Torsten Lindström är en mästare på att raljera i talarstolen kring svar, inte minst de som jag nu ger.
När det gäller karensdag, Torsten Lindström, kan man knappast jämställa en karenstid med ersättning med en karenstid i arbetslivet. Jag tycker att det är en orimlig jämförelse som du här gör. Jag tror att Torsten Lindström har god kännedom om vad det är för försäkringsskydd som gäller för den som studerar och blir sjuk, nämligen att man kan behålla studiemedlet trots att man inte studerar och att man får lånedelen avskriven från och med den 31:a sjukdagen.
Och de veckor som man är sjuk räknas inte in i det maximala antal veckor som studiemedel kan beviljas. Att jämföra det med karenstid tycker jag är orimligt utifrån dessa skäl men också utifrån det faktum att man under tiden fortfarande har samma ersättning. En karenstid är i mina ögon en tid då man inte beviljas någon ersättning, så jag kan inte riktigt förstå Torsten Lindströms argumentation i detta fall.
När det gäller frågan om att kombinera deltidsstudier med deltidssjukskrivning är mitt svar - jag sade det i mitt första inlägg och jag säger det ännu en gång - att det är en fråga som ses över. Ett livslångt lärande är naturligtvis någonting som inte minst gäller människor som är sjukskrivna men som är förmögna att arbeta eller studera på deltid. Vi får anledning att återkomma till det när studiesociala utredningen är färdigberedd i Regeringskansliet, och jag återkommer med glädje till den diskussionen.
Alla de steg som vi kan ta för att möjliggöra för fler människor att studera - på hel- eller deltid, på distans eller rent fysiskt närvarande i en grupp, i komvux eller hos andra anordnare - är naturligtvis väldigt betydelsefulla. Det är klart att vi kan diskutera enbart det studiestöd som är det stora studiestödet. Vi kan också diskutera korttidsstöd och vi kan diskutera rekryteringsbidrag för att beskriva att det också finns andra grupper som behöver nås.
Det handlar inte enbart om de studenter som själva söker sig till högskolor och universitet och som har goda förutsättningar att studera. När det gäller korttidsstöd kan jag notera att Kristdemokraterna gör en avsevärd minskning av detta i sitt budgetalternativ. Och vi vet att korttidsstödet är någonting som verkligen når grupper som annars sannolikt inte hade studerat, just därför att de får möjlighet att studera samtidigt som de arbetar på sina arbetsplatser tillsammans med sina arbetskamrater.
Jag tycker att det är tråkigt att se att Torsten Lindström och Kristdemokraterna enbart bryr sig om de studenter som är tydliga och har en stark röst i debatten. Rekryteringsbidrag och korttidsstöd har Torsten Lindström åtminstone inte nämnt en enda gång under den här debatten. Jag vill också säga att studiestödet höjdes och blev också pensionsgrundande 2001, vilket är ytterligare något som är helt i rätt riktning. I ett samhälle som ska genomsyras av ett livslångt lärande måste naturligtvis studiemedlet vara pensionsgrundande.
Sedan vill jag bara avsluta med att säga att jag noterade Torsten Lindströms ordval, att Kristdemokraterna "hade" ett finansierat förslag till barntillägg. Det hade varit intressant, tycker jag, om Kristdemokraterna fortfarande hade haft ett finansierat förslag tillsammans med de andra borgerliga partierna och kunnat presentera det. Då hade vi haft något reellt att diskutera.