KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gustav Nilsson (M):
Vi är överens om att vi måste ha ett skattesystem som upplevs rättvist, som är effektivt och som medborgarna uppfattar som legitimt och väl fungerande. Då måste man givetvis ha resurser för att klara sina uppgifter; det är helt riktigt. Skatteverket har liksom andra myndigheter betydande behov, men jag vill erinra om att det faktiskt tillförts medel. Under åren 2009-2010 ökade anslaget från 6,2 till 6,4 miljarder. Det sker alltså en ständig prövning.
I regleringsbrevet har Skatteverket uppdraget att återkomma och redovisa sin ekonomiska situation, och jag utgår från att det blir ett underlag inför kommande budgetprövning och budgetarbete. Då får man se om det behöver skjutas till resurser. Men först ska man alltså titta på hur alla de pengar man har används. Det finns brister i dag.
Det handlar i dag om att besluta om fler skatteavtal. Det är viktigt att komma ihåg att med skatteavtal och informationsutbytesavtal så minskar risken för Skatteverket att förlora pengar och ökar svårigheterna för dem som vill syssla med penningtvätt och skattefusk. Här har Alliansen gjort väldigt stora framsteg. Det hände inte så mycket under tolv år med Göran Persson.
Skatteverket får nu muskler och kan arbeta på ett effektivare sätt och få möjligheter att skaffa sig information, utreda, granska och få in skatteintäkter som vi inte tidigare har kunnat få in. Avtalen är viktiga, och det här arbetet måste nu gå vidare.
Jag måste ändå konstatera att i den debatt vi hade i slutet av förra året var s, v och mp emot att vi skulle teckna fyra avtal med så kallade skatteparadis. Ni var inte nöjda utan tyckte att man skulle förhandla vidare, vilket hade inneburit att ni hade förhalat, försinkat och kanske rentav sett till att vi inte hade fått de här fyra avtalen. Men nu kan de börja fungera och se till att vi får in pengar från skatteparadis.
Gustav Nilsson (M):
Det är oerhört viktiga frågor. Vi jobbar alla för att personer med funktionsnedsättning ska känna större delaktighet, få delta aktivt i samhällslivet, få en bättre fritid, lättare få jobb och så vidare. Samtidigt ska man när en sådan fråga diskuteras ha klart för sig att man kan svara upp mot finansieringen av en sådan reform. Det gäller att se helheten.
Det är viktigt att alla åtgärder är underbyggda och att det går att redovisa hur de ska finansieras. Frågan är inte ordentligt utredd. Statskontorets slutsats är att kostnaden kan bli upp till 200 miljarder. Det är fråga om mycket stora kostnader. Departementspromemorian Bortom fagert tal ger en annan bild, att reformen nästan kan finansiera sig själv, vilket jag har svårt att tänka mig. Det är departementets bild.
Man måste i det här sammanhanget ta till sig vad SKL, Sveriges Kommuner och Landsting, talar om. Socialdemokratiska kommunalråd och landstingsråd är oroade. Partiet spretar åt olika håll.
Kommun- och landstingsföreträdare för Socialdemokraterna avvisar förslaget och hänvisar till det vi säger, nämligen att frågan måste utredas vidare. Ann-Christin Ahlberg måste svara på hur Socialdemokraterna tänker finansiera reformen. Alla vill väl att det ska hända mer och att frågan ska drivas framåt. Det handlar också om att kunna betala för en så stor reform.
Därför är det viktigt att det finns ett bra underlag innan det här skrivs in i lagtexten. Hur tänker Socialdemokraterna finansiera detta? Ska kommunerna stå för notan, eller ska pengarna tas ur statsbudgeten och ges till kommunerna? Det är viktiga frågor.
Gustav Nilsson (M):
Jag kan hålla med mycket av det som har sagts. Det visar att det finns mycket att göra i samhället. Det är viktigt att följa upp vad kommunerna och landstingen gör för till exempel kollektivtrafiken. Kommunal- och landstingsägda trafikbolag måste också se till att det finns en kollektivtrafik som följer lagstiftningen. Det är likadant med byggandet.
Det fordras att fler kommuner gör mer än i dag. En del kommuner och landsting gör nog vad de kan och vidtar viktiga åtgärder, men det finns också kommuner som inte gör vad de ska enligt nu gällande lagstiftning. Ann-Christin Ahlberg har beskrivit hur det kan vara med funktionsnedsättning.
Det är viktigt att vi hela tiden strävar framåt och försöker göra förbättringar. Man kan inte komma ifrån att man kan lova hur mycket som helst, men det kommer också en nota där någon ska betala. Vem ska betala, Ann-Christin Ahlberg, om vi går direkt lagstiftningsvägen, det blir rättspraxis och sanktionsavgifter för kommuner och fastighetsägare? Det är fråga om enorma samhällskostnader. Det finns säkert också intäkter, och Statskontoret har gjort vissa beräkningar.
Det går att göra besparingar på hemtjänsten med 2 miljarder. Fler personer med funktionsnedsättning i arbete ger 10 miljarder. Det finns säkert intäkter. Vi vet inte riktigt vad kostnaderna och intäkterna blir. Vi måste jobba vidare med frågan så att vi får en bra kostnadsbild. Det är grunden för fortsättningen. Sedan är vi nog överens att vi måste göra mer för människor med funktionsnedsättningar.
Gustav Nilsson (M):
Agneta Luttropp sade i sitt inlägg att mycket är gjort men att mycket arbete återstår. Det kan jag gärna instämma i därför att det naturligtvis återstår mycket för att få ett samhälle som är tillgängligt för alla människor med funktionsnedsättningar. Men det handlar återigen också om att ta ett samhällsansvar och att ta ansvar för både budget och samhällsekonomi.
Jag tror att vi är överens om nästan allting när det gäller att vi måste göra mer för att vi ska få ett tillgängligare och bättre samhälle för alla människor, inte minst för de människor som har en funktionsnedsättning. Men låt oss också titta på den lagstiftning som redan finns. Agneta Luttropp tog upp skolorna. Det stämmer säkert att många skolor ute i landets kommuner inte är anpassade för barn med funktionsnedsättningar.
Här finns det mycket att göra. Jag kan även nämna kollektivtrafiken som också nämndes - tåg och bussar. Självklart återstår det mycket att göra även där. Men det är framför allt ett kommunalt ansvar att se till att man följer den lagstiftning som redan finns. Jag tycker att vi ska ställa större krav på kommuner och landsting att de verkligen följer lagen. Som jag sade inledningsvis är det säkert många som gör det.
Men det finns också kommuner som ligger långt efter i detta arbete. Återigen till finansieringsfrågorna. Man kan inte bara säga att vi måste göra mer. Visst ska vi göra det. Men det handlar också om att kunna betala notan, och vem ska göra det? Det finns säkert bra exempel från både Norge och andra länder. Men när det gäller Norge har den nya lagen funnits i bara ett par år.
Jag tror därför att det är lite för tidigt att utvärdera vilka effekter den nya lagstiftningen i Norge har haft.
Gustav Nilsson (M):
Vi känner alla ett medmänskligt ansvar. Jag kan också konstatera att det återstår mycket att göra. Man bör kontrollera hur det verkligen står till i kommunerna och vad de gör och inte gör. Lagstiftningen ska följas. Det måste vara det grundläggande. Det finns säkert många bra exempel från Norge.
Jag tycker att det är viktigt att man i det fortsatta beredningsarbetet tittar på Norge. Har det blivit bra i Norge, eller har det inte blivit bra? Det ska vara en del i den fortsatta utredningen. Om man ska fatta beslut i en så viktig fråga - det är en stor och omfattande reform som kostar mycket pengar - ska man ha ett bra underlag. I promemorian Bortom fagert tal talas det om att det egentligen inte skulle kosta någonting utan att det bara är att klubba igenom lagen. Statskontoret talar om 200 miljarder.
Bara den aspekten gör att vi måste fortsätta utredningsarbetet för att få fram kostnadsbilden. Vad kostar det egentligen? Det kanske finns intäkter som man kan räkna in. Att fatta ett beslut på så lösa grunder är inte ansvarsfullt. Man tar inte ekonomiskt ansvar om man gör det. Det är möjligt att Miljöpartiet vill höja skatten ytterligare. Enligt sitt förslag med anledning av vårbudgeten vill man höja skatten med 33 miljarder.
Man kanske vill lägga på en ytterligare skattebörda som slår igenom och drabbar löntagare och företagande och ser till att tillväxt och sysselsättning minskar. Det är kanske den vägen som ni vill gå. Kommunerna kommer nog att kräva någonting sådant. Kommunerna kommer att kräva en finansiering av staten via finansieringsprincipen om de ska genomföra detta. Den diskussionen får man ta med kommunerna.
Där får Agneta Luttropp ta en diskussion med sina partivänner eftersom Miljöpartiet är på vår linje i denna fråga. Man menar att vi ska fortsätta att utreda och se till att vi får ett bra underlag innan vi fattar ett beslut.
Gustav Nilsson (M):
Jag känner igen en del av det som Josefin Brink nämnde om timanställningar och delade turer och annat som förekommer ute i landstingen från det landsting som jag kommer från, nämligen det rödgröna Blekinge. Så ska det inte vara, utan man måste ha sjysta arbetsvillkor om man är anställd i kommuner och landsting, och givetvis också på andra ställen. Väldigt mycket har med den offentliga sektorn att göra för att det är kvinnodominerade yrken som det handlar om, och kommuner och landsting får skärpa till sig i det stora hela när det gäller detta.
När det gäller skyddet för visstidsanställda menade vi att vi klarade visstidsdirektivet. Visserligen har det kommit påpekanden från EU-kommissionen, men sammantaget menar vi att vi har ett effektivt skydd mot att man kan stapla visstidsanställningar på varandra eftersom det finns tidsgränser. Regeringen jobbar med den här frågan, och departementet försöker nu få fram en skrivning som man kan bli överens om.
Det får bli förhandlingar med EU-kommissionen om detta, och regeringen har också sagt att skulle det inte räcka får man göra en översyn av tidsgränser och se till att man kommer så nära varandra som möjligt. Jag tror att det är viktigt att minnas vad gäller korta anställningar och visstidsanställningar att det kan vara det första steget för ungdomar och utrikes födda till att få en chans att komma in på arbetsmarknaden.
Man kan få ett tillfälligt jobb, och ett sådant kan vara en språngbräda och innebära att man efter en tid kan få en tillsvidareanställning. Med Vänsterns politik blir det här mycket värre, för ni vill inte att vissa typer av jobb ska finnas. Ni vill inte ha korta jobb, och det finns vissa jobb som tydligen inte ska utföras. Jag kan ta besöksnäringen som exempel.
Den är väldigt beroende av tillfällig arbetskraft, till exempel ungdomar som jobbar några månader, halvårsvis eller liknande. Stäng inte dörren för dem som har svårast att komma in på arbetsmarknaden! Det kan vara ett tillfälligt jobb inom den typen av näringar som gör att man senare får ett fast jobb och kommer in på den reguljära arbetsmarknaden.
Gustav Nilsson (M):
Jag tycker att det är starka ord som Josefin Brink använder när hon säger att det här sätts i system och att det är ett stort missbruk. Det tror jag inte att det är, men finns det fall där man inte följer lagstiftningen ska det givetvis rättas till och tas upp på bordet för en diskussion. Låt mig upprepa det här med tvåårsgränsen. Efter två år blir man fast anställd.
Det var sämre innan alliansregeringen tillträdde, för då var det tre år för vikariaten. Nu är det två år, och därefter blir man fast anställd. Är inte EU-kommissionen nöjd får vi naturligtvis fortsätta diskussionen och se till att alla parter blir nöjda och att vi kommer rätt i frågan. Det är självklart viktigt.
När det gäller tillfälliga jobb tog jag fram statistik, och vi ser i dag att antalet tidsbegränsade anställningar har minskat med 43 000 sedan 2011 och antalet fasta anställningar har ökat med 78 000. Det går alltså rätt bra, och vi kan vara överens om att vi ska jobba för att det blir fler heltidstjänster. Det är väldigt olyckligt med exempelvis så kallade delade turer som förekommer inom landstingsvärlden.
Man får jobba några timmar under förmiddagen och sedan får man vara ledig några timmar innan man kommer tillbaka och jobbar igen på eftermiddagen. Så kan det ju inte vara. Det här helt orimligt för arbetstagaren att leva i en sådan situation. Här finns alltså väldigt mycket att göra. Vi vill ju stimulera människor till att jobba mer, inte mindre som man kan tro när man läser Josefin Brinks och Vänsterns motion.
Ni vill att man ska korta ned arbetstiden, och hur ni ska kunna få ihop det systemet med en bra välfärd i framtiden är för mig obegripligt. Att lagstiftningsvägen tvinga exempelvis kommuner och landsting till en sänkt arbetstid är helt orimligt. Det har SKL bestämt tagit avstånd ifrån. De försök som har gjorts i landet med sex timmars arbetsdag har man fått upphöra med, för det kostar för mycket.
Det är alltså inte vägen att gå när vi har en debatt om att vi måste öka antalet arbetade timmar för att klara välfärden.
Gustav Nilsson (M):
Vad gäller ledighetslagstiftningen aviseras en proposition i frågan, och vi får avvakta och se när den kommer och ta den debatten då. Vad gäller den svenska modellen tror jag egentligen att vi är ganska överens om att den gäller och att vi ska jobba med den och värna den. Det handlar om kollektivavtal. Parterna gör upp och förhandlar och kommer fram till lösningar. Det handlar om att vi har en bra och fullgod lagstiftning.
Gällande EU, utstationeringsdirektiv och andra frågor som rör rullande visstidsanställningar, rätt eller fel, så pågår diskussioner om detta. Det är naturligtvis viktigt att det kommer klara besked. Jag ställer självklart upp på att om man kommer för att plocka bär i Norrland ska man självklart ha sjysta villkor och en sjyst lön.
Vi i Sverige ska ju inte hantera arbetskraft som vilken vara som helst, utan vi ska ha system som tryggar och ser till att vi ger bra villkor även till dem som gästarbetar. Jag tycker att den intressanta diskussionen handlar om arbetslinjen kontra bidragslinjen. Vi gör allt vi kan för att se till att människor får arbete - alla typer av arbete.
Många gånger blockeras detta delvis av vänstersidan. Man ska dock inte se ned på tillfälliga arbeten. Det kan vara första chansen att komma in på arbetsmarknaden för en ungdom som aldrig haft ett jobb. Det är likadant med RUT-tjänster och annat. Det har i och för sig kanske Socialdemokraterna delvis ändrat sig om. Går man in på familjepolitiken gör exempelvis RUT väldigt mycket för människor. Det ger jobb; svarta jobb blir vita. Men det gör också mycket för att vi ska få en bättre familjepolitik för Sverige.
Det är väl bara Vänstern som blockerar nu. Socialdemokraterna har delvis tänkt om i den frågan.
Gustav Nilsson (M):
Jag kan inte föregripa den utredning som sker vad gäller ledighetslagstiftningen, men det är klart uttalat att frågan om förkortad arbetstid, i dag tills barnet fyllt åtta år, ska ses över. Jag utgår från att man också kommer att göra det. Hur resultatet av utredningen och förslaget blir vet vi ännu inget om.
Jag håller med Mehmet Kaplan och Miljöpartiet om att det är väldigt viktigt att få tid för sina barn. Många gånger är det i dag en utmaning för familjer där bägge föräldrarna arbetar att få tid för ett familjeliv och dessutom klara av ett krävande yrkesliv. Jag vill än en gång påpeka de reformer som regeringen har gjort, till exempel jämställdhetsbonus och vårdnadsbidrag.
Också RUT-reformen är viktig i sammanhanget, och Miljöpartiet har ställt sig bakom att man kan överlåta helgstädningen till någon annan och som familj få mer tid att vara tillsammans och umgås. RUT-reformen gav mycket jobb, men den var också väldigt viktig för familjepolitiken. Det ska vi också komma ihåg. Vi får återkomma när det gäller ledighetslagstiftningen.
Jag utgår från att man också ser över den delen, för den är viktig.
Gustav Nilsson (M):
Det är viktigt att framhålla i den här debatten att alla lärosäten, såväl stora som små, måste inse och utgå från att man verkar på en global kunskapsmarknad. Man måste klara konkurrensen. Man måste vara attraktiv och locka forskare, lärare och studenter. Det måste vara kvalitet. Här finns stora utmaningar för många av våra lärosäten. Kvaliteten på undervisningen och forskningen måste vara vägledande. Det framgår också av svaret från utbildningsministern.
I svaret framgår också att regeringen ser positivt på att lärosäten stärker kopplingen mellan utbildning, forskning och innovation genom sin uppgift att samverka med det omgivande samhället. Blekinge Tekniska Högskola, BTH, är en ung högskola som har kommit långt i detta arbete och också skaffat sig en egen profil, en it-profil.
BTH ligger bra till med sin specialprofil inom teknik, är bra på det som görs och har exempelvis haft forskningsrättigheter inom teknik i tolv år. Det råder i dag stor brist på tekniker och ingenjörer i det svenska samhället inom områden som programvaruteknik, datateknik, elektroteknik, maskinteknik med mera.
Här kan Blekinge Tekniska Högskola vara en viktig resurs och medverka till att arbetsmarknaden får den arbetskraft som behövs.
Gustav Nilsson (M):
Det är viktigt att vi har god kvalitet i mottagandet och att vi förenklar vägen in i det svenska samhället. Här har vi ett ansvar, men den enskilde har också ett ansvar. Det gäller att se till att vi ger bra möjligheter till dem som kommer till vårt land - att de läser svenska och att de får möjlighet att också komma in på arbetsmarknaden. En av de största samhällsutmaningar som vi har är att se till att minska utanförskapet.
Här gör regeringen mycket stora insatser för att fler ska kunna få ett jobb och att vi därmed också ska kunna trygga välfärden. Samhällsorienteringen är en viktig del när den nyanlända kommer till vårt land. Det ingår också i etableringsreformen att man ska ha rätt till samhällsorientering, praktik och arbetsförberedande insatser, som det heter.
Vi är överens med Socialdemokraterna om att vi behöver ta ett steg och ytterligare utvidga detta så att fler som kommer till vårt land får möjlighet till samhällsorientering. Men jag nämnde tidigare i mitt anförande att det finns grupper som inte har samma behov av att få samhällsorientering. Det kan finnas individuella inslag. Men om man redan har ett jobb lär man sig mycket på sin arbetsplats. Så är det faktiskt.
Om man studerar ska det reguljära utbildningssystemet ta sitt ansvar. Sedan finns det naturligtvis personer som behöver ha en samhällsorientering, och det ligger också på den enskildes ansvar att klara detta. Vi vill ha denna nivå på reformen. Det handlar om dem som kommer hit som anhöriginvandrare och om att vi snabbt ska kunna slussa ut dem i arbetslivet, så att de får känna delaktighet i samhället.
Gustav Nilsson (M):
Maria Stenberg tar upp en viktig fråga. Det är därför denna alliansregering har sett till att vi har fått en etableringsreform som innebär att man får samhällsorientering. Nu tar vi ytterligare steg för att förbättra för dem som kommer till vårt land, så att de kan få en bra start här och komma in i det svenska samhället. Sedan är det så att man om man kommer från ett EES-land eller från Schweiz och redan har ett jobb också har mycket större möjligheter att skaffa sig kunskaper.
Det ligger faktiskt också i den enskildes ansvar när man kommer till ett land att lära sig hur det går till. Man kan inte lära sig allt första dagen, men man kan genom att själv gå kurser, utbilda sig och skaffa sig ett socialt nätverk skaffa sig kunskap. Och, återigen: Är man skolpliktig har vi ett utbildningssystem för detta. Vi tar alltså steg i rätt riktning för att se till att allt fler får en samhällsorientering.
Det är klart att man kan lägga fram förslaget om att utvidga allting, men det är viktigt att komma ihåg hur det var innan vi hade etableringsreformen. Nu tar vi ett steg framåt, och en sak tycker jag att Maria Stenberg skulle kunna tala om. Hon hänvisar till att andra ska lägga fram förslag om finansiering men nämner aldrig ett ord om hur detta ska finansieras. Det kanske inte är några stora pengar, men jag tycker ändå att det är en skyldighet när det har budgetpåverkan att tala om vad det skulle kosta.
Det kan vi få höra.
Gustav Nilsson (M):
Det var ett intressant seminarium som både Mattias Karlsson och jag var på, och det betonade just vikten av att vi får arbetskraftsinvandrare för att klara jobben och trygga välfärden i framtiden. Jag tycker att det är bra att man noterar just detta. Det kanske är bra för Sverigedemokraterna att tänka på det i olika sammanhang.
Sedan är det så, återigen, att det säkert kan finnas enskilda personer som behöver lära sig mer och ha en större del av samhällsorienteringen när de kommer till Sverige, även om de har jobb, men i det stora hela är det ändå så att det är grupper som har mycket bättre förutsättningar. Är man ingenjör, kommer från Schweiz och får ett jobb i Sverige tror vi faktiskt att man både har kunskapen med sig och också tar till sig svenska regler och lär sig mycket om det svenska samhället.
Men visst, det kanske skulle behövas en del samhällsorientering till vissa personer. Vi väljer dock att nu göra denna prioritering och se till att de som kommer hit som anhöriginvandrare får möjlighet att lära sig hur det fungerar i Sverige - med hälso- och sjukvård, hur skolan fungerar, hur det är att bo och leva samt vilka rättigheter men också skyldigheter man har. Detta skiljer oss åt. Mattias Karlsson vill göra samhällsorienteringen obligatorisk. Det tycker inte vi att man ska göra.
Vi vill inte ha nya regler i denna fråga, utan detta får kommunerna klara. De har ett ansvar att se till att hitta de människor som vill ha samhällsorientering och motivera dem att också få en utbildning i hur det är att leva, verka och bo i Sverige. Mattias Karlsson ger sig upp i en fråga som rör att alla ska ha samhällsorientering. Jag tror att det också vore bra om Mattias Karlsson talade om hur han tänker finansiera detta.
Det kanske inte är några stora pengar, men ett parti som vill bygga hela sin politik och hela sin budget på att strypa invandringen måste ändå visa var det har pengarna till denna satsning. Det går att lägga fram vackra ord i talarstolen, men tittar man på er budget ser man att det inte finns några pengar till någonting sådant.
Gustav Nilsson (M):
Vad gäller samhällsorientering tycker vi att det ska finnas en tydlighet. Den som kommer till Sverige ska kunna känna att man får en bra start i landet, och man ska på så sätt få goda förutsättningar att få ett arbete, verka och bygga upp ett socialt nätverk i samhället.
Av dem som kommer hit för att arbeta tror jag återigen att väldigt många har möjlighet att via jobbet skaffa sig kunskap och få ett socialt nätverk. När det gäller att utvidga gruppen finns det ytterligare steg att ta, och vi har gjort reformer. Vi har infört en etableringsreform 2010. Det är viktigt att komma ihåg hur det såg ut innan.
Då var det årslånga köer, lång väntan, ännu länge handläggningstider och ännu svårare för utrikes födda att komma in och få en etablering i samhället. Den här regeringen har gjort väldigt mycket. Vi inför reformer stegvis.
När man talar om invandrarpolitik och invandrarfrågor kan jag säga att 640 000 utrikes födda går till jobbet varje vecka. Vi har 70 000 utrikes födda som är företagare. Det genererar ca 200 000 nya jobb. De utgör alltså en resurs, och det är viktigt att ta till vara den resursen.
Det gäller att förbättra integrationen och ge ännu fler människor möjligheten att få en samhällsorientering som en bra grund att stå på, information om hur det svenska samhället fungerar, praktik och arbetslivserfarenhet. Det gäller också för oss som medmänniskor att hjälpa till och stötta människor som kommer till vårt land. Det är det som skiljer oss åt. Vi accepterar inte, Mattias Karlsson, främlingsfientlighet. Vi tror på ett sammanhållet samhälle. Så kan vi bygga ett bättre Sverige.
Vi vill ta till vara de erfarenheter och de kunskaper de utrikes födda tar med sig till vårt land.