Rasmus Ling (MP):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 2, 3, 4, 5, 6, 7, 18, 26, 27, 29, 34, 37, 42 och 43 i detta omfattande betänkande.
Att värna asylrätten är en av vår tids stora ödesfrågor. Att människor på flykt som är i behov av skydd ska kunna få en fristad i ett tryggt land är en grundläggande mänsklig rättighet. Det är en rättighet som skrämmande nog är ifrågasatt.
Den är det runt om i Europa, i vårt grannland Danmark men den inställningen är också företrädd av partier i Sveriges riksdag. Det är nämligen innebörden i förslagen som vi hör. Man vill ha prövningar utanför EU och direktavvisa dem som söker asyl i Sverige.
Det system som byggts upp genom enorma ansträngningar sedan andra världskriget som en sista utväg för de förföljda, torterade och konfliktdrabbade riskerar att sättas ur spel. Migrationsfrågan är en oerhört viktig fråga för Miljöpartiet liksom för våra gröna systerpartier runt om i världen.
Det handlar om internationell solidaritet. Den här frågan tog vi upp 2005 i samband med att utlänningslagen och processerna gjordes om. Vi fick ett domstolsförfarande för asylmål. Det var ett påskupprop som samlade civilsamhället, kyrkor och fem av riksdagens då sju partier.
Vi fick då igenom en mer generös prövning för barnfamiljer som var rotade i Sverige. Migrationsfrågan var en prioriterad fråga för Miljöpartiet under de år som alliansregeringen satt vid makten, och vi hade då också en migrationspolitisk uppgörelse. Frågan var också viktig för Miljöpartiet inför regeringsskiftet 2014.
År 2015 ändrades politiken. Det skedde väldigt mycket då. Det har vi talat om vid många tillfällen både här i kammaren och på andra håll. Den tillfälliga lagstiftning som antogs i juni 2016 gällde till 2019 och förlängdes senast efter förra valet till 2021, alltså en knapp månad till.
Miljöpartiet sa redan då att vi skulle kämpa för mer humana regler när den tillfälliga lagen skulle gå ut. Det har vi också gjort under den här tiden.
Inte minst gjordes en förändring i samband med att januariavtalet kom till efter de långdragna regeringsförhandlingarna, talmansrundorna och allt som var 2018 och 2019.
Förändringen då var att möjliggöra familjeåterförening för alternativt skyddsbehövande så att människor skulle kunna återse familjemedlemmar utan att ha försörjningskrav från dag ett. Vid det tillfället var det någonting som också Liberalerna var med på, ska man komma ihåg. Det var en viktig förändring.
Jag är väldigt glad att det är någonting som nu i regeringens proposition föreslagits ska gälla på samma sätt som sedan dess. En annan del i januariavtalet var att en kommitté skulle tillsättas för att utreda en långsiktigt hållbar migrationspolitik.
Frågan om vad som är en hållbar migrationspolitik råder det inte någon enighet om. Det har vi inte minst märkt nu under de timmar som vi har debatterat den här frågan.
Vi hade några partier i kommittén som ville stärka rätten för de mest utsatta och ville ha en human skyddsgrund som gör att barn som har bott länge i Sverige, växt upp i Sverige, har kompisar i skolan och pratar svenska får en chans att kunna stanna på grund av ömmande omständigheter.
Det var några som arbetade för att familjer inte ska hållas splittrade oavsett vilken grund uppehållstillståndet vilar på och som också ville underlätta för hbtq-flyktingar. Fru talman! Det var två partier i kommittéarbetet som i slutändan ville ha permanenta uppehållstillstånd som huvudregel på det sätt som har gällt i Sverige innan 2016 i flera decennier.
Från Miljöpartiets sida insåg vi tidigt att det inte skulle vara möjligt att övertyga andra om det. Det var flera partier som såg det som en viktig fråga att det inte skulle vara så. Vi köpte det och var tvungna att gå med på det. De är ändå viktigt i det här sammanhanget att säga att det inte finns några fördelar med tillfälliga uppehållstillstånd.
Förra året beviljade Migrationsverket 97 procent av förlängningsansökningarna i asylärenden. Det visar på att skyddsbehoven nästan alltid är långvariga. Fru talman! Om 97 procent, nästan alla, får förlängt kan man fråga sig: Vad är då problemet? De kommer ändå att få stanna för att de har kvar sitt skyddsbehov.
Det finns ändå ett problem med det, fru talman! Det är att möjligheten att komma in i Sverige - det som alla talar om - att lära sig svenska och få arbete blir sämre. Otryggheten ökar för den enskilde. En arbetsgivare vet oftast inte hur regelverket ser ut.
Har man möjlighet att välja mellan någon som har permanent uppehållstillstånd eller svenskt medborgarskap och någon som har tillfälligt uppehållstillstånd kommer nog de flesta att tycka att det är en osäkerhet att anställa den som har ett tillfälligt uppehållstillstånd. Den enskilda och arbetsgivaren kan ju inte veta om personen får förnyat uppehållstillstånd eller inte.
Den enskildas psykiska hälsa tar stryk, och återhämtningen från ett liv präglat av krig och konflikt hämmas. Fru talman! Det finns inga fördelar med det här, men vi i Miljöpartiet har varit konstruktiva i detta arbete. Vi har gått med på saker som vi egentligen inte hade velat se, eftersom vi har sett att det har varit viktigt att få ihop en helhet som faktiskt blir bättre än det som har gällt under de senaste åren.
Fru talman! För knappt två veckor sedan var jag i Örebro på Karolinska gymnasiet. Jag hade blivit inbjuden av en klass som ville lämna över en namninsamling för sin klasskompis Shami. Shami är 16 år. Hon har bott i Sverige sedan hon var 11. Hon bodde med sin ensamstående mamma, bror och syster.
Pappan från Syrien är avliden och begravd i Sverige. I vintras fick de beskedet att de inom sex dagar skulle lämna Sverige. Jag tog emot namnunderskrifterna, över 40 000 namn. Det här som jag visar är denna namninsamling - 817 A4-sidor.
Det är många, och det visar också att när det gäller engagemang för någon man känner till, någon som går i samma skola som ens barn, finns den här solidariteten i vårt land.
Bland dessa 40 000 namnunderskrifter finns personer som röstar på alla partier, förmodligen även utanför riksdagen, och som har olika politiska åsikter och utgångspunkter. Men man enas i det här fallet om att denna flicka borde få stanna. Det här är inte ovanligt.
Även många som har en bild av att det kommer för många utifrån till Sverige kan samtidigt tycka att det är orimligt hur enskilda fall hanteras. Fru talman! Det är ändå så att bortom all statistik handlar migrationspolitiken till syvende och sist alltid om människor.
Regelverken som vi beslutar om i riksdagen ska följas av Migrationsverket och migrationsdomstolarna. Varken vi ledamöter eller migrationsministern kan eller bör göra någonting åt ett enskilt fall. Lagar ska följas, och lagarna som bestäms är de som avgör om flickan i Örebro och alla andra får stanna eller om de inte får det. Migration är ett fenomen som inte kommer att upphöra.
Vår uppgift är att hantera migrationen med människors bästa och människors rättigheter i fokus. Fru talman! Det lagförslag som vi hanterar här är en framförhandlad kompromiss. Hade vi skrivit det själva hade det sett annorlunda ut. Det gäller även andra partier. Så är det i politiken. Ska man få igenom saker behöver man samtala, kompromissa, förhandla.
Jag är stolt över vad Miljöpartiet har åstadkommit i det här, både nu och tidigare. Vi har fått igenom mildrade försörjningskrav för alternativt skyddsbehövande och kvotflyktingar.
Om propositionen går igenom får vi en human skyddsgrund, för barn enligt det regelverk som gällde i den gamla utlänningslagen och för vuxna med stark anknytning till Sverige så att de ska kunna stanna om det finns särskilda skäl. Vi har visat att införandet av barnkonventionen som svensk lag inte bara är tomma ord utan betyder någonting.
Vi har tidigare i den migrationskommitté som arbetade i somras motarbetat de krav och förslag på volymmål som diskuterades i Migrationskommittén och som lyftes från flera partier.
Vi vet inte förrän om en stund om de här delarna som jag är stolt och glad över att ha fått igenom i propositionen faktiskt går igenom. Den här processen har skilt sig väldigt mycket från allt annat som jag och de flesta andra som sitter i riksdagen över huvud taget har upplevt i riksdagsarbetet.
Det är vanligt att vi hanterar tillkännagivanden som läggs av en majoritet och att regeringen uppmanas att komma tillbaka till riksdagen. Men det är väldigt ovanligt att det ligger skarpa lagförslag på det sätt som det gör i dag. Det här innebär att det kan bli en human skyddsgrund som är just human. Men det kan också bli en miniventil.
Det kan bli försörjningskrav från dag ett för familjeåterförening, vilket i så fall innebär att familjer kommer att hållas splittrade i högre utsträckning. Fru talman! Samhällets insats för de ändå få, på totalen och som andel, som skulle omfattas av den humanitära grunden är förhållandevis liten.
Men för den enskilda individen är betydelsen helt enorm. Sällan eller aldrig har en riksdagsomröstning varit mer direkt avgörande för den här gruppen. Fru talman! Vi vet sedan tidigare att tre partier i riksdagen - M, SD och KD - har bildat ett nytt block. Ett fjärde, Liberalerna, har successivt närmat sig dessa tre andra.
Redan för ett par månader sedan, i maj, agerade man gemensamt i migrationspolitiken, och Liberalerna gav i går beskedet att det är det här alternativet man väljer att tillhöra. Ska vi vara uppriktiga var det väl inte någon överraskning eller chock som sköljde över oss i och med det beskedet.
I går, fru talman, hade vi en misstroendeomröstning mot statsministern. Nu har vi en situation som är osäker. Vi vet inte vad som händer, om det blir extra val eller talmansrundor, och vad som kan komma ut av detta. En högernationalistisk politik och regering skulle vara väldigt dålig för Sverige. Den skulle vara nyckfull på migrationsområdet.
Man skulle arbeta efter volymmål så att regler skulle ändras beroende på hur många som kommer och där målsättningen hela tiden skulle sänkas. Den skulle inte vara hållbar. Den skulle inte vara human. Fru talman! Jag ska alldeles strax avsluta, men innan jag gör det vill jag tacka alla runt om i Sverige som oförtröttligt kämpar för flyktingars rättigheter.
Tack till alla som mejlar och skriver brev och tar kontakt på andra sätt. Tack till alla som deltar i manifestationer och till alla som är familjehem eller på andra sätt gör en avgörande skillnad i vardagen.
Det finns många organisationer som jag skulle vilja nämna i det här sammanhanget - stora och etablerade som Röda Korset, Rädda Barnen och RFSL men också mindre organisationer som Håll ihop Sverige, Ensamkommandes Riksförbund och många andra. Jag skulle egentligen, fru talman, vilja läsa upp 40 000 namn på personer som valde att engagera sig för flickan i Örebro.
Det kommer jag inte att göra, men jag vill tacka alla som kämpar för detta. Det är så viktigt.