Johan Hedin (C):
Den här debatten är påkallad med anledning av den akuta flyktingkrisen. Det är verkligen en akut flyktingkris som råder just nu. Fler människor än någonsin tar sig till Sverige och Europa. Den här krisen har också visat oss klart och tydligt varför människor behöver fly, vad de flyr ifrån och vad som händer när de inte kan fly. Inför debatten pratade jag med Centerpartiets talesperson i migrationsfrågor, Johanna Jönsson.
Hon var i Turkiet förrförra veckan och hörde berättelser från människor som flyr från krig och förtryck, men också människor som flyr från hopplöshet och instängdhet. Det är lätt att själv känna hopplöshet när man ser de fruktansvärda bilderna på ett livlöst barn i ett vattenbryn. Det är svårt att hålla tårarna tillbaka när en mamma berättar att hon inte har råd att riskera livet för att komma till Europa så att hennes barn kan ha en framtid.
Men de känslorna får inte stå i vägen för vårt ansvar att som politiker göra situationen bättre på alla sätt vi kan. Jag dömer ingen som känner uppgivenhet inför detta. Men, fru talman, vi får inte ge upp. UNHCR:s budget håller på att ta helt slut. Matransonerna är nedskurna. De redan fruktansvärda miljöerna som flyktinglägren utgör blir allt värre. Det är trångt, och det är fattigt.
UNHCR måste få mer medel så att de kan hantera den mest akuta krisen i närområdet. Alla måste vara medvetna om att livet i ett flyktingläger på inget sätt är någon dans på rosor, och det måste ses som en tillfällig lösning. Tyvärr visar de konflikter som brinner på de platser från vilka människor nu tvingas fly inga tecken på avmattning. Människor kommer att behöva bosätta sig i andra länder. Det är ett faktum som inte går att ifrågasätta.
Situationen visar också det stora behov som finns av att reformera Europas flyktingmottagande. Dublinförordningen skapar en enorm snedfördelning i flyktingmottagandet. Vissa länder tar emot enorma mängder medan andra helt står utanför. Vi måste ha ett jämnare mottagande i EU. Situationen sätter också fingret på de mottagningssystem vi har, den etablering vi har, och hur integrationen fungerar i Sverige. Det handlar om vad som händer när människor kommer hit.
Det är vårt absoluta ansvar att se till att de snabbt kan bli en del av samhället, hitta en bostad och komma in på arbetsmarknaden. Fru talman! I Centerpartiet har vi för vana att försöka göra saker grundligt. Vi har sedan något år arbetat särskilt intensivt med att just identifiera de hinder och utmaningar som finns kring mottagandet i Sverige.
Efter att ha samarbetat med detta i ett stort antal kommuner, närmare bestämt 50, går det inte att landa i någon annan slutats än att mottagandet i Sverige inte fungerar tillräckligt bra. Det sker för lite, för sent och för dåligt. Vi behöver ge kommunerna de redskap som de behöver för att bättre kunna ta emot nya invånare.
Det gör vi genom att kompensera deras kostnader bättre och skjuta till de resurser som behövs men också genom att ta vara på den kompetens och lokala förankring som finns och i konkret mening ge tillbaka kommunerna ansvaret för etablering och mottagande. Vi behöver stärka vägen in till arbetsmarknaden.
Det gör vi både med specifika åtgärder som yrkesanpassad sfi, snabbare validering och fler kompletterande utbildningar men också med större reformer på arbetsmarknaden, som mer flexibla anställningar, att bredda YA-jobben och - också mycket viktigt - genom att inte höja skatterna på arbete. Jag vill understryka att med skatt avses även arbetsgivaravgifter. Vi behöver se till att fler får bostad snabbare och billigare. Det kräver reformer av bostadsmarknaden.
Betydligt mer mark måste få bebyggas, planprocesserna måste bli enklare och billigare, och vi måste tillåta att man bygger enklare hus. På kort sikt behövs kanske också snabba lösningar som modulhus. Vi har i dag, 2015, en extrem situation där väldigt många människor tvingas fly för sitt liv. Våra lagar, strukturer och institutioner är inte skalbara i tillräcklig grad för att mottagandet ska vara bekymmersfritt, men vad är alternativet? Fru talman!
Jag för min del är inte beredd att säga "nej, Sverige är fullt". Det går inte att påstå det ens då få vill flytta till vårt land. Givet dagens situation, när människor tvingas fly undan död, fara och ofattbara grymheter, är det än mindre rimligt att påstå att Sverige är fullt.