KBLab/rixvox huggingface dataset:
Arin Karapet (M):
Tack för frågan, ledamoten Sofia Amloh! Jag kan väl också drämma till med någonting. Socialdemokraterna är väldigt stolta över att man har haft en feministisk utrikespolitik. Åtta veckor efter att man hade lämnat regeringsmakten vågade man prata om kampen i Iran. Innan vågade man inte ens prata om kvinnornas kamp i Iran. Den första feministiska revolutionen som vi har upplevt i modern tid vågade man inte tala om. Detta, ledamoten, leder till eftertanke.
Det är väldigt lätt att sätta en etikett på sig själv och förstora upp saker utifrån sin inre frustration: Jag brinner för frågan! Men väljarna bryr sig inte om ifall man brinner för frågorna eller inte. Väljarna bryr sig om hur vi agerar här i kammaren. Det är därför de går till valurnan, inte för att vi brinner för olika frågor och lägger upp något på Facebook för att få ett hjärta, en lajk eller en kommentar. Det här är människor av kött och blod.
Jag vill också påminna ledamoten Amloh om att arbetssjukdomarna ökade innan pandemin liksom under pandemin. Det stämmer att det är de hårt arbetande kvinnorna och männen - undersköterskan och lokalvårdaren - som har tagit mest stryk.
Om vi ska förstora upp så mycket saker här i kammaren - jag har inga problem med att visa känslor; det finns mer att visa - då är min fråga till ledamoten Amloh: Er budget är en servettskiss på 35 sidor, innehållande en innehållsförteckning och förklaring.
I det här betänkandet är kvotflyktingar det enda ni satsar mer på. Ni pratar om arbetande kvinnor och män, om att jämställdheten är utmanad och om generella statsbidrag. Men låt oss titta i betänkandet! Det enda ni satsar mer på är kvotflyktingarna, ett ökat flyktingmottagande som också kommer att påverka välfärden.
Arin Karapet (M):
Det verkar som om det har undgått ledamoten Amloh att vi har en inflation på 10 procent. Det vill säga, i och med att inflationen går upp skulle också skatterna öka. Här står ledamoten Amloh och är bestört över att människor kommer att få mindre i plånboken, men ändå är hon beredd att beskatta dem allt hårdare.
Det är det som är frågan, men för er handlar allting om generella statsbidrag, att ta in en massa skatt och säga till människor: Här får du en liten påse pengar! Titta, jultomten har kommit! Jag vill göra ledamoten Amloh medveten om att skälet till att vi politiker kan göra satsningar är att vi har tagit in medborgarnas skattepengar.
Det är bättre att de får behålla så mycket som möjligt. Om man vill rätta till problemet inom välfärdssektorn handlar det om tidiga insatser: förebyggande sjukpenning, tidigare insatser på arbetsplatsen och bättre uppföljning när det kommer till arbetsmiljön. När kvinnor i vården gör tunga lyft, ja, då kanske vi ska öka friskvården för dem eller se till att de får träna på arbetstid.
I stället skickas man till Försäkringskassan och får ett beslut: Hej, här har du fått sjukpenning! Kom tillbaka när du blivit bättre! Så funkar det i ert Sverige. I Socialdemokraternas Sverige blir man bortglömd. I Moderaternas Sverige, tillsammans med Kristdemokraterna, Liberalerna och Sverigedemokraterna, blir man inte bortglömd. Det finns en välkomnande famn. Det finns omtanke. Man säger: Du har det tufft i dag. Skyddsnätet tar hand om dig.
Men en dag är du tillbaka i värmen, för du kan bli frisk igen.
Arin Karapet (M):
Tack till utrikesministern för att han tar sig tid att ge ett utvecklat svar! Fru talman! Det är som tidigare kollegor från andra partier i riksdagen har beskrivit: Två unga män har blivit avrättade i Iran. Det är inte första gången den iranska regimen avrättar någon.
Jag är svensk armenier från Iran. Bakom vår kyrkogård i Teheran ligger över 10 000 iranier begravda i en massgrav från 1988-1989. Den iranska regimen har aldrig förnekat detta utan stolt sagt att det var de som gjorde det.
När jag kunde besöka min farfars grav pekade en man och sa: Någonstans vid berget där borta ligger 10 000 människor begravda i en massgrav. Det tär på en när man går tillbaka. När jag var liten förstod jag inte vad det var. Jag var tio elva år gammal.
Nu, som företrädare för svenska folket och politiskt engagerad, förstår jag mycket mer av den sorg den mannen visade när han pekade med handen. Mohsen Shekari och Majidreza Rahnavard är de två som blivit avrättade. Den senaste, Majidreza, var brottare. Hans brott var att han skyddade demonstranter mot regimens kulregn i sin hemstad Meshed.
Den iranska regimen begår inte bara terror mot sitt eget folk. Den begår terror i regionen. Vi ser i demonstrationerna att regimen använder sig av sina shiamiliser som man har byggt upp i Irak, Syrien och Libanon. Dessa använder de mot sin egen befolkning. I dag kom det en rapport från Amnesty om att den iranske fotbollsspelaren Amir Nasr-Azadani riskerar att avrättas.
Det visar att regimen också vågar gå mot kända profiler. Det handlar inte bara om någon som de har plockat ute på gatan utan även kända fotbollsspelare. Det är många iranier i Sverige som har skickat mejl till oss, och även svenska medborgare av andra etniciteter. De har med all rätt mejlbombat våra mejlkonton.
De hyser en stor oro, för många vet vad den här regimen är benägen att göra. Ett människoliv är inte värt någonting så länge de kan behålla makten. Utrikesministern har föredömligt informerat riksdagen om att Sveriges regering har lyft upp frågan på utrikesministermötet i går i Bryssel. Jag förstår frustrationen hos oppositionen och viljan att man ska göra mer, för jag känner samma frustration.
Men vi vet att det behövs ett enat EU. Diktaturen Iran har varit väldigt duktig på att kringgå sanktioner i 43 års tid. Iran är exemplet för Ryssland. Ju mer isolerat Ryssland blir, desto mer kommer Ryssland att titta på Iran.
Iran har kunnat kringgå de ekonomiska sanktionerna i 43 års tid. Min fråga till utrikesministern är: Utöver de åtgärder man har vidtagit i Bryssel och i FN, vilka fler åtgärder ser utrikesministern att svenska regeringen kan ta initiativ till mot bakgrund av vårt anseende som ett land som står upp för mänskliga rättigheter?
Vi måste också få med oss de länder som tvekar inför att införa hårdare sanktioner. Sverige kan rädda liv. Sverige har räddat liv, och vi måste rädda fler liv.
Arin Karapet (M):
Alla här inne, inklusive utrikesministern, är nog eniga om att det vi ser i Iran är en frihetskamp mot en regim som aldrig skyr några medel när det gäller att släcka ett liv. Fru talman! Iranfrågan berör oss. Sverige är ett av de mest jämställda länderna.
Här gör vi inte skillnad på män och kvinnor från födseln. I Iran föds inte kvinnor fria, och detta påverkar även männen. Det är därför männen har anslutit sig till sina systrar, sina mödrar och sina mor- och farmödrar i kampen för frihet. Detta är en frihetsfråga för oss alla.
Jag upplever att utrikesministern ändå öppnar för att vi från svensk sida inte alls är negativt inställda till att terrorklassa revolutionsgardet men att vi, för att det ska bli konkret handling, måste få med oss övriga EU-länder. Det finns även en lista med vissa krav som måste uppfyllas.
Vilka länder det är vet jag inte - jag var inte med på det mötet - men min inställning utifrån dagens öppna samråd är att utrikesministern och statsministern inte är negativt inställda. Det finns ett tryck och en vilja att stå på det iranska folkets sida.
Min fråga till utrikesministern är: Vilka konkreta åtgärder ser man i närtid, gemensamt på Europanivå, för att få till ett riktigt tryck?
Arin Karapet (M):
Min mor är en av dem som sitter där uppe på läktaren. Jag själv är svensk. Min etnicitet är armenisk med rötter 700 år tillbaka i Iran. Det är första gången jag har kunnat se i min mors ögon en gnista av hopp. Herr talman! Jag har aldrig bott i Iran. Jag har åkt dit tolv gånger.
Min pappa ville att jag skulle lära mig persiska - armeniska är mitt modersmål - för att jag inte skulle tappa kontakten och banden. Jag växte upp med väldigt många iranier. Det finns olikheter och likheter. Kurder, azerier, balucher, perser, gilaker etcetera - Iran är ett mångkulturellt land.
Men sedan 1979 har Islamiska republiken satt klorna i sitt folk. De vi ser uppe på läktaren är resultatet av Islamiska republikens förtryck. Det är många av oss som är här i Sverige, som gett oss en fristad där vi kan yttra oss och klä oss hur vi vill och där våra kvinnor - våra mammor, våra döttrar - är likställda med oss män och där vi inte gör någon skillnad.
Men i Iran är det tvärtom. Det iranska folket har fått nog. Det är inte bara kvinnorna som har rest sig. Det är döttrarna och barnbarnen till min mors generation som har sagt att det är nog. Men det är även deras söner som har ställt sig på deras och sagt: Nu får det vara nog! Inte mer!
Men här i Sverige, herr talman, har Islamiska republiken kunnat runda sanktionerna genom att skicka pengar med diplomatpost till Imam Ali kulturcenter, som är en moské. Vill två iranier åka som ett gift par till Iran lagligt måste de registrera sitt äktenskap där.
Om de ska skilja sig och skilsmässan ska vara giltig i Iran måste de till moskén. Man rundar detta. Man kallar det för en fin kulturförening. Det finns anställda på kulturcentret som har diplomatiska pass. Det används för spionage och förföljelse.
Man propagerar för icke-sekulära levnadsförhållanden, det vill säga den totala motsatsen till det som Sverige står för. Min fråga till utrikesministern är därför: Kan utrikesministern ge besked om huruvida regeringen, genom UD eller något annat departement, har planer på att förhindra att Imam Ali kulturcenter kan motta bidrag från Islamiska republiken?
Arin Karapet (M):
Det är tur att utrikesministern är en erfaren politiker. En av de föregående talarna sa att utrikespolitik är nytt för utrikesministern, men jag säger tvärtom. Med åtta år som migrationsminister, medlem i Europarådet och vice talman har man ganska mycket erfarenhet.
Jag är därför övertygad om att utrikesminister Billström kommer att göra ett utomordentligt arbete. Herr talman! Ibland viftar man bort EU som något som ligger där borta någonstans.
Men EU:s enighet när det gäller Rysslands olagliga invasion mot Ukraina har gett en gemensam linje. Nu gäller det att enas om en gemensam linje mot Iran. Sverige är ett litet land men en stor handelsnation.
Det är dock inte Sverige som säljer Airbus, Boeing eller flygkomponenter. Ja, vi säljer lastbilar, men det finns även tyska lastbilar. Det finns komponenter och reservdelar som de har letat efter i 43 års tid. Det handlar om att hitta en gemensam linje, en linje som håller och trycker på regimen. Låt mig gå tillbaka till min förra fråga.
Om detta inte ligger på utrikesministerns bord kanske det ligger på justitieministerns bord. Men det är otroligt viktigt att det finns ett samspel mellan departementen. Iran får inte runda sanktionerna. Man är bannlyst från Swift. Iran får inte operera mot vårt sekulära samhälle.
Kadir Kasirga (S):
Det var intressant att lyssna när Moderaterna relaterade historieutvecklingen och hur våra föregångare har kämpat för dessa rättigheter och infört de förbättringar som vi har i dag. Jag beklagar verkligen att Moderaterna inte vill bifalla förslaget i propositionen om att reservera grundnivådagarna.
Vi tror att det är rätt riktning att gå för att öka jämställdheten. Ledamoten var ju inne på att jämställdheten och jämlikheten ska öka. Jag har en fråga. Det var därför jag begärde replik på Ann-Sofie Alms anförande. Ibland blir jag förvirrad över Moderaternas ställningstagande i dessa frågor.
För två år sedan talade Moderatkvinnorna om att införa fler pappamånader. I helgen skrev några moderater i en debattartikel i DN att de vill korta föräldraförsäkringen och införa en karensdag vid vab, vård av barn.
Och här i kammaren hör vi att man är för jämställdhet och att man vill att föräldrarna själva ska få bestämma. Allt det som hörs från olika håll inom Moderaterna skapar förvirring. Vem ska vi tro och lita på?
Är det moderaterna i riksdagen, moderaterna i kvinnoförbundet eller moderaterna i ungdomsförbundet? Står ni bakom de förslag som kom från Moderata ungdomsförbundet om att införa en karensdag och förkorta föräldraförsäkringen?
Kadir Kasirga (S):
När det handlar om att tro på människan tror Socialdemokraterna absolut också på människors förmåga att bestämma. Genom historien har arbetarrörelsen kämpat för många av de rättigheter som vi i dag har och som vi nyttjar. Men vi ser också hur jämställdhet och jämlikhet ökar genom de politiska beslut som fattas.
När vi har politiska instrument till förfogande och vi politiker inte visar förmåga att använda dem för att öka jämställdheten kapitulerar vi inför de utmaningar som finns. Vi tror på att man kan öka jämställdhet och jämlikhet genom att använda politiska instrument.
Det betyder inte att staten lägger sig i familjernas angelägenhet. Det handlar inte om det, utan det handlar om att kvinnor och män ska ha ett lika stort uttag och att leva jämställt i verkligheten, inte bara på papperet.
Kadir Kasirga (S):
Jag tackar Ann-Sofie Alm för frågan. Jag tänker inte värdera hur mycket våra barn kostar. De är värda alla miljarder som vi behöver investera i dem. Det handlar om barnens rätt och tid tillsammans med sina föräldrar.
I denna kammare har jag nu hört Moderaterna tala om ett feministiskt perspektiv. Det är glädjande att ni talar om det.
Men det blir inte så trovärdigt när Moderaterna i höstas, innan en regering var på plats, tillsammans med Kristdemokraterna röstade igenom en budget som innebar att man lade ned Jämställdhetsmyndigheten. Det låter tyvärr inte så trovärdigt i mina öron.
När det gäller jämställdhetsarbetet och den feministiska kampen är det vi politiker som sitter i denna församling som driver detta arbete. Jag kan i alla fall tala för mitt parti. Vi socialdemokrater kommer att driva jämställdhetspolitiken och kämpa för den.
Samtidigt är det viktigt att arbetsmarknadens parter också tittar närmare på denna fråga och ser till att det blir jämställda löner på vår arbetsmarknad.
Kadir Kasirga (S):
Jag sa i mitt anförande också att det är viktigt att vi politiker vågar använda de politiska instrument som finns till hands. Vi socialdemokrater har genom historien visat att vi har vågat använda de politiska instrumenten för att öka jämlikheten och för att öka jämställdheten.
Det är precis det som vi gör och som vi vill fortsätta göra, alltså att använda de instrument som finns till hands.
Det är lite naivt att tro att man i ett patriarkalt samhälle och med de normer som finns i samhället utan politikens inverkan och utan politikens inflytande ska kunna uppnå jämställdhet.
Här skiljer sig Socialdemokraternas politik från Moderaternas. Vi vågar använda de politiska instrumenten för att uppnå våra ambitioner.
Kadir Kasirga (S):
Jag tackar Linda Lindberg från Sverigedemokraterna för frågan.
När det gäller att avkvotera har vi genom historien sett att innan man började kvotera var det många fler kvinnor som var hemma, och männen jobbade. Vi socialdemokrater vill inte ha ett sådant samhälle.
Det är vi mycket tydliga med. Vi tycker också att vårdnadsbidraget var en kvinnofälla.
I ett patriarkalt samhälle, där heteronormer och mansnormer är dominerande, kan ingen övertyga mig i alla fall om att det är i hemmet som kvinnor och män kan försöka bli jämställda.
Det är genom arbete och ekonomiskt oberoende som man kan bli jämställd.
Det är också viktigt att tänka på att vårdnadsbidraget var hämmande för kvinnor när det gällde att höja sina löner. De riskerade också att få sämre pension.
Kadir Kasirga (S):
Som jag sa i min inledning var vårdnadsbidraget såklart en kvinnofälla. Det var också en faktor till att kvinnor inte skulle kunna höja sina löner och hänga med i löneutvecklingen. I slutänden skulle de då också få sämre pension, och det skulle bli ännu fler fattiga pensionärer.
När det gäller föräldraförsäkringen och föräldradagarna är det i dag inte så att politiken förordar att en av parterna stannar hemma alla dagar.
Det är fortfarande parterna - som lever tillsammans eller icke gör det - som tillsammans planerar och bestämmer hur många av de här dagarna de tar med sina barn och när. Vad är det som är ont i detta? Det har jag väldigt svårt att förstå mig på.
För oss socialdemokrater är det såklart jätteviktigt att upprätthålla det välfärdssamhälle som vi har. Skatteintäkterna är absolut viktiga. Men det är också viktigt att människor efter ett yrkesliv kan ha en dräglig pension att leva på. De flesta fattiga pensionärer som vi har i vårt land är kvinnor.
Det är genom arbete och genom att hänga med i löneutvecklingen som kvinnor och män kan bli jämlika och jämställda.
Kadir Kasirga (S):
Jag vill inleda med att yrka bifall till regeringens proposition till riksdagen att anta de regelförenklingar som föreslås inom ekonomisk familjepolitik. Vi lever i ett av världens mest jämställda länder, men det finns fortfarande områden inom föräldraförsäkringen som har hamnat på efterkälken. Med denna proposition blir det förändringar till det bättre.
I propositionen finns det många förslag - ett helt batteri - som gör det bättre och lättare för föräldrar, till exempel föräldrapenning vid mödravårdsbesök. Där föreslår regeringen att föräldrarna, för samma barn och tid, ska ha rätt till föräldrapenning i samband med besök hos mödravården under en graviditet.
Föräldrapenning för sådana besök ska kunna lämnas från och med den 60:e dagen före den beräknade tidpunkten för barnets födelse till och med dagen för förlossningen. Förslaget lägger en grund för ett jämställt föräldraskap och tydliggör att ansvaret för ett barn är delat redan under graviditeten.
Ett annat förslag är att en förälder alltid ska få föräldrapenning för att delta vid sitt barns inskolning, även om föräldern inte har barnet i sin vård. Det är viktigt att barn ges möjlighet till en trygg inskolning i förskola eller grundskola och att föräldrar kan delta i den utsträckning barnet behöver. Vi vet att en inskolning är en individuell process och att olika barn har olika behov.
Detta förslag gör att den ekonomiska familjepolitiken blir mer modern och mer anpassad utifrån hur det ser ut i en familjs vardag. I propositionen föreslås också att man ska kunna få tillfällig föräldrapenning för att lära sig vårda barnet.
Föräldrarna ska inte behöva gå olika kurser för att lära sig att ta hand om barn, utan de ska gå samtidigt. Vi vet att det i dag är jättesvårt att ta hand om sjukt barn, speciellt barn med funktionsnedsättning. En tillfällig föräldrapenning ger en möjlighet att göra det bättre och lättare för dessa föräldrar.
Med alla de förenklingar och förslag som finns i propositionen skapas en grund för ett mer jämställt föräldraskap och förutsättningar för föräldrar att ha mer tid med sina barn.
Jag yrkar avslag på Sverigedemokraternas motion, speciellt den del som gäller att införa mödravårdsbesök redan från första dagen, vilket vi anser är orimligt.
Det är mer rimligt att det är från 60:e dagen före beräknad förlossning, eftersom det är då det blir mer frekventa besök på mödravårdscentralen. Med dessa ord vill jag yrka bifall till regeringens proposition.
Kadir Kasirga (S):
Min fråga går till statsrådet Annika Strandhäll, och den gäller familjeveckan. Vi socialdemokrater anser att det är viktigt att använda de politiska verktyg som finns till hands och göra det enklare för arbetande föräldrar att få mer tid med de mest värdefulla, det vill säga barnen, speciellt i dessa tider när vi får larmrapporter om att stress ökar den psykiska ohälsan generellt och att ungdomars psykiska ohälsa kryper ned i åldrarna.
En vanlig löntagare har i regel fem veckors semester som oftast används under skolbarnens sommarlov. Sedan tillkommer skolans och förskolans planeringsdagar och dagar för olika möten, som är oerhört viktiga för verksamheten. Kan statsrådet Annika Strandhäll berätta vilka regler som kommer att gälla vid uttagandet av dagarna i familjeveckan?
Kadir Kasirga (S):
Min fråga går till statsrådet Ylva Johansson och handlar om dödsolyckor på våra arbetsplatser. Varje dag vinkar miljontals svenskar adjö av sina kära och nära när de går till arbetet, oftast med meningen "vi hörs under dagen" eller "vi ses senare". Trots nollvisionen för dödsolyckor på jobbet miste tyvärr 58 arbetare sina liv under 2018 just när de utförde sitt arbete för att tjäna sitt land.
Det var 58 människor som aldrig kom hem från arbetet - som den 20-åriga unga kvinna som klämdes till döds i en produktionsmaskin i Ronneby eller den 60-åriga järnvägsarbetare som klämdes mellan godsvagnar när han utförde ett arbete vid järnvägen i Borlänge.
Min fråga till statsrådet är: Vilka initiativ och åtgärder är arbetsmarknadsministern beredd att vidta för att rusta upp arbetsmiljöarbetet och för att förebygga dödsolyckor på våra arbetsplatser?
Kadir Kasirga (S):
Tack, statsrådet Ylva Johansson, för svaret! Vi socialdemokrater anser att för alla som går till jobbet, anställda eller företagare, bör rätten att komma hem efter arbetsdagen vara okränkbar. Sedan har vi också en M-KD-budget som är gällande i dag. Där finns det biverkningar som påverkar arbetsmiljön. Hur ska vi hantera den frågan?
Kadir Kasirga (S):
Som jag nämnde i inledningen av anförandet har vi i Sverige en av världens mest generösa föräldraförsäkringar. Föräldrarna kan stanna hemma och ta hand som sina barn under många månader. Familjeveckan är en lösning på livspusslet som föräldrar efterfrågar.
Jag kan hänvisa till TCO:s rapport som presenterades för några månader sedan. De arbetande tjänstemännen talar om att de inte hinner ha mer tid för sina barn för att kunna umgås med dem.
Familjeveckan kommer att ge dem fler möjligheter och bättre förutsättningar att kunna umgås med sina barn på fritiden.
Kadir Kasirga (S):
Vi lever i ett modernt samhälle. Samhället ställer krav och villkor för våra system. En av de saker som har gjort den svenska arbetsmarknaden och det svenska välfärdssamhället starka i världen är att vi har fler i arbete.
Det spelar ingen roll var man kommer ifrån, vad man har för bakgrund eller utbildning. Det är viktigt att man är med och jobbar och bidrar till att utveckla det välfärdssamhälle som vi har. Den familjeförsäkring som vi har i dag är en av världens mest moderna och progressiva.
Vi ämnar utveckla den så att fler föräldrar kan nyttja den.
Kadir Kasirga (S):
Min fråga går till justitie- och migrationsministern. Migrationsfrågan, fru talman, är inte en fråga som rör bara Sverige utan en fråga som rör hela världen. I vårt närområde pågår fortfarande väpnade konflikter som tvingar miljontals människor att lämna sina hem. År 2015 var det år då Europa och Sverige bevittnade hur människor korsade hav och berg för att ta sig till tryggheten.
Omvärlden måste göra gemensamma ansträngningar för att lösa dessa konflikter så att människor inte tvingas att lämna sina hem. Fru talman! I punkt 67 i januariöverenskommelsen står det att partierna är överens om att driva en ny humanitär skyddsgrund, vilket skulle kunna hjälpa till att lindra en del människors lidande, exempelvis allvarligt sjuka människor.
Min fråga till migrationsminister Morgan Johansson är: Hur går arbetet med att ta fram en ny humanitär skyddsgrund, och vilka regleringar tror ministern i så fall blir gällande?