Margot Wallström (S):
Jag tror att svenska folket uppskattar att regeringen i en orolig tid är väldigt tydlig med säkerhetspolitiken och att vi inte lämnar till exempel den försvarspolitiska inriktningspropositionen, där vi sa att det skulle vila på de här tre elementen. Det är era partier som har förflyttat er. Ni har bytt position. Centerpartiet har tagit ett nytt beslut - efter viss vånda kan jag förstå, eftersom ni tidigare snarare tillhörde dem som sa nej till Natomedlemskap.
Ni har gjort det med förbehåll som är orealistiska; i dagsläget är det alldeles tydligt vad Finland tycker om den här saken. De har markerat väldigt klart att de inte kommer att söka Natomedlemskap. Ni har förstås knutit det till att vi ska agera ihop med Finland och ha ett fortsatt samarbete med Finland.
Angående kärnvapen vet vi att det är ett ensidigt åtagande från de här två länderna som säger att vi inte vill ha kärnvapen i fredstid. Det är så långt man kan gå. Det finns inget avtal om det. Kärnvapenfrågan är förstås fortsatt viktig, och inte oviktig för svenska folket heller, eftersom vi har en hög profil och har drivit frågan. Vi tycker inte att det blir en säkrare värld om man investerar mer i kärnvapen. Vi vill inte ha dem utplacerade.
Men ni kanske har idéer om var de ska utplaceras i Sverige en vacker dag om ni går med i Nato. Var vill ni ha dem? Jag tycker att det är lite osjyst. Jag tycker att det vilar på er att säga varför den militära alliansfriheten inte fungerar.
Jag tycker inte att det är rätt att låta rädslan för Ryssland styra så att vi ska ändra vår inriktning på säkerhetspolitiken. Jag menar att vi tidigare har genomlevt besvärliga situationer där den militära alliansfriheten tjänat oss väl.
I en orolig tid då vi ser ett aggressivt Ryssland tycker vi inte att det är läge att ändra på vår säkerhetspolitik och vår säkerhetspolitiska hållning. Då om någonsin är det viktigt att säga det som står i inriktningspropositionen: "Hot mot freden och vår säkerhet avvärjs bäst i gemenskap och samverkan med andra länder. Sverige är inte med i någon militär allians."
Det är det som står i inriktningspropositionen, och man kan tro att de partier som har ställt upp på detta faktiskt också ska stå upp i debatten och försvara vår säkerhetspolitiska hållning. Det som händer är att vi gör en suveränitetsförlust. Det kan man aldrig komma ifrån. Vi är fria att fatta beslut. Det är inte oviktigt vem som är president i USA. Kommer ni ihåg hur det var under Bushtiden? Det var inte oviktigt vem som var president i USA då.
Det styr väldigt mycket också hur Nato agerar. Han sa inte så. Han sa att Sverige enligt 5 § i försvarsförpliktelsen inte kan begära stöd, men vi har ett gott samarbete. Varför skulle inte det ha tjänat oss väl? Vi har kunnat behålla vår suveränitet och vår rätt att bestämma och avgöra själva vilka samarbeten vi vill gå in i samt hur djupt och hur brett vi vill göra det.
Vi har gjort en viktig insats i alla de här olika samarbetena och ska fortsätta att göra det. Vi följer precis inriktningspropositionen. Vi kommer inte att göra någonting utan att Finland är informerat, och förhoppningsvis agerar Finland samfällt med Sverige. Någonting annat vore djupt oansvarigt. Jag tycker att det åligger er att säga vad det är som inte fungerar.
Vad är det som är fel med den militära alliansfriheten?