KBLab/rixvox huggingface dataset:
Annika Hirvonen (MP):
I mitt anförande lyfte jag upp den problematik som väldigt många kvinnor som blir utsatta för våld i en nära relation ställs inför om de också är invandrade som anhöriga till en man.
Den lagändring som gjordes så sent som för ett år sedan innebär nu att varenda kvinna som kommer till Sverige genom familjeåterförening blir beroende av att hennes man inte lämnar henne under flera år i Sverige.
Om relationen tar slut riskerar kvinnan att utvisas ur Sverige. Det finns ett undantag om relationen huvudsakligen upphör på grund av att kvinnan eller barnen blivit utsatta för våld av mannen.
Det finns dock också uttalanden som slår fast att en mindre allvarlig enstaka våldshandling inte i sig ska medföra att kvinnan får rätt att stanna i Sverige om hon lämnar mannen på grund av det enstaka mindre allvarliga våldet.
Det är också kvinnan som har bevisbördan för att det huvudsakligen är på grund av våldet som hon lämnar mannen. Det här leder sammantaget till att många kvinnor i denna situation inte vågar ta risken att lämna en våldsam man. Vill Socialdemokraterna åtgärda detta problem?
Annika Hirvonen (MP):
Det är klart att detta måste definieras och att det måste göras en avgränsning. Jag tycker att den avgränsningen ska gå vid att ingen kvinna ska behöva utstå våld. Varje kvinna ska få lämna en relation redan efter första slaget, även om det handlar om psykisk misshandel eller annat kontrollerande beteende - sådant som vi tycker att ingen kvinna någonsin ska behöva stå ut med i sitt eget hem.
Ja, det behövs en avgränsning, men den ska gå vid vår nolltolerans mot mäns våld mot kvinnor. Den lagändring där det står att enstaka mindre allvarliga våldshandlingar inte i sig ska medföra rätt att lämna relationen och att inte bli utvisad gjordes 1999-2000. Detta har alltså gällt i två decennier.
Men den senaste ändringen gjorde att kvinnor blev beroende av sina män under mycket längre tid och att det är många fler kvinnor som hamnar i denna beroendeställning - om mannen lämnar kvinnan blir hon utvisad. Förut gällde denna regel bara vid nya relationer, alltså om man ville gifta sig men någon. Nu gäller den alla, även om man varit gift i 30 år.
Då gällde regeln bara i två år och kallades därför tvåårsregeln. Nu gäller den ändå till dess att kvinnan har skaffat sig en egen försörjning, vilket förstås är extra svårt om man lever i en kontrollerande relation. Det är först när man får det permanenta uppehållstillståndet vid egen försörjning som man blir fri från beroendet av mannen.
Detta är en utvidgning som vi ännu inte har sett konsekvenserna av. Det jag framför allt har fokus på i dag är om Socialdemokraterna vill ha nolltolerans mot mäns våld mot kvinnor även för dessa kvinnor.
Annika Hirvonen (MP):
Det här är chockerande. IPCC, FN:s klimatpanel, har precis presenterat den senaste rapporten, som visar att vi nu är i ett klimatnödläge. Ukrainas president Volodymyr Zelenskyj vädjade till oss i riksdagens kammare: No more barrels of Russian oil!
Men Moderaterna väljer att in i det sista försvara det fossila bränslet i Sverige.
Herr talman! Jag förstår inte hur Moderaterna får ihop det. Samtidigt är detta i linje med Moderaternas vurm för den fossila gasen. Moderaterna och flera andra partier kämpade ju för att i EU:s taxonomi klassa även fossilgasen som hållbar.
Och när vi ville fasa ut subventionerna till fossilgas i det svenska värmesystemet sa Moderaterna nej och gjorde allt för att förhindra detta. Herr talman! Jag får inte ihop det på något annat sätt än att Moderaterna är Sveriges starkaste förkämpe för den fossila energin, även Putins fossila energi.
Annika Hirvonen (MP):
Det som många inte kan se är att det går att stödja hushållen utan att subventionera Putins olja. Nej, Sverige har ännu inte infört ett stopp för import av fossil energi från Ryssland. Tack vare Hamnarbetarförbundets modiga blockad påverkas dock nu importen.
Det som Moderaterna och övriga partier här i kammaren har sagt nej till är direkta stöd till hushållen: 4 000 kronor mer i månaden för dem som bor på landsbygden, halverad matmoms samt stöd till garantipensionärer och studenter, som kanske inte har råd med bil från första början.
Vi i Miljöpartiet har visat att det går att förena klimatomställning med stöd till de mest utsatta. Men Moderaterna säger gång på gång nej. Det är tydligt, herr talman, att Moderaterna på ett område, nämligen energiområdet, vill gå mot planekonomi.
Man förnekar att kärnkraftens ägare visste vad de gjorde när de satsade sina pengar på förnybart - vindkraft - i stället för mycket dyrare reformer i sina gamla kärnkraftverk. Vad är det då Moderaterna anstränger sig för ute i kommunerna?
Jo, man har sagt nej till och tryckt på röd knapp för 71 terawattimmar vindkraft som vi i Sverige skulle kunna exportera till kontinenten till de länder i Europa som är mycket mer beroende av fossil energi. Klimatpolitiska rådet lämnade nyligen en rapport där de visade att Miljöpartiets reformer med reduktionsplikten och andra satsningar nu gör att vi sakta går i rätt riktning.
Men det sätter Moderaterna stopp för.
Annika Hirvonen (MP):
Ja, det är helheten som räknas. Vi står i ett klimatnödläge. Då kan vi inte med den ena handen driva en politik som minskar priset på utsläpp och göder Putins krigskassa och med den andra handen visa att vi ska göra annat för att klara klimatomställningen. Vi måste göra allt som står i vår makt för att undvika en klimatkatastrof.
Det är precis som Ukrainas representant i IPCC sa: Det här hänger ihop. Fossila bränslen är orsaken till klimatkrisen, och det är också den centrala frågan när det kommer till Putins krig. Vi i Miljöpartiet vill inte att en enda krona ska gå till Putins krigskassa.
Därför säger vi nej till att sänka priset vid pump på fossila drivmedel.
I stället vill vi stödja människor - alla människor som nu drabbas av alla de prisökningar som är konsekvenser av Rysslands invasion av Ukraina - genom kontantstöd till människor på landsbygden, halverad moms på livsmedel och särskilda stöd till garantipensionärer och studenter.
Det är grupper som faktiskt inte nås på samma sätt av de stöd som Vänsterpartiet har ställt sig bakom. Det här är rättvis klimatomställning. Det här är att svara upp mot Volodymyr Zelenskyjs vädjan till Sveriges riksdag: No more barrels of Russian oil.
Annika Hirvonen (MP):
År 2018 beslutade vi om en ändring av lagen om kontaktförbud, för vi ville att fler kontaktförbud skulle förenas med fotboja. När det utvärderades ett par år senare visade det sig att det inte hade blivit så. Det är inte regeringen som bestämmer om någon ska få ett kontaktförbud med fotboja, utan regeringen har lagt fram ett lagförslag.
Riksdagen beslutar om lagen, men sedan är det åklagaren som måste fatta beslut i det enskilda fallet. Det är där de gör bedömningen av om kraven är uppnådda. Det är helt enkelt där som man vid en utvärdering har konstaterat att det inte har bedömts vara tillräckligt allvarligt i tillräckligt många fall.
Därför kommer vi nu med ytterligare ändringar av lagen om kontaktförbud, för vi tycker att det ska vara fotboja i fler fall. Vad gäller frågan om punkt 23 i 40-punktsprogrammet, som presenterades två dagar innan denna kammare avsatte Stefan Löfvens regering i somras, är det ett löfte från regeringen att detta ska läggas fram.
Jag tror att Louise Meijer får fråga regeringen hur det kommer sig att man inte har lämnat det ännu, men löftet är att det ska läggas fram.
Vi kommer åtminstone att behöva vänta tills vi inte längre har en övergångsregering, för en sådan regering får inte lägga fram nya politiska reformer om de inte i lagens mening bedöms som strikt nödvändiga, till exempel på grund av en kris.
Annika Hirvonen (MP):
Louise Meijer satt och småpratade under mitt anförande, så jag tror att hon kanske missade vad jag sa. Det är nämligen så att i propositionen gör vi det som Louise Meijer efterfrågar. När lagändringen från 2018 inte blev bra i praktiken ändrar vi lagen igen. Det är precis så man måste göra om den inte tillämpas som man tycker att den borde. Vi kan inte gå in och detaljstyra i de enskilda fallen, utan då får vi precis som Louise Meijer säger använda lagstiftningen.
Och det gör vi här. Skiljelinjen går mellan om man tycker att vi ska ta bort de ordinära kontaktförbuden, där det inte är fotboja, och säga att det alltid ska vara fotboja. Min oro, om man skulle göra det, är att det i stället i praktiken skulle bli färre kontaktförbud som beviljas. Detta tycker jag vore väldigt olyckligt.
Annika Hirvonen (MP):
När man sitter i regering arbetar man ju framför allt inom ramen för regeringen. Då arbetar man inte på samma sätt med olika tillkännagivanden från riksdagen, utan det man vill att regeringen ska göra förhandlar man om i regeringen. Det här är en hjärtefråga för Miljöpartiet som vi har arbetat hårt för.
Som framkommer av vår följdmotion vill vi att barnets bästa ska vara ett eget rekvisit.
Annika Hirvonen (MP):
Listan på åtgärder för att stärka barns rättigheter som Miljöpartiet har fått igenom i regeringsställning är lång, och den börjar med barnkonventionen som svensk lag.
Vi har också arbetat för barns självständiga rättigheter i förhållande till familjerätten på flera olika sätt, till exempel när det gäller barn som är utsatta för hedersförtryck.
Vi har nu den otroligt viktiga lagen som gör att man kan fatta beslut ute i socialtjänsten om att barn inte får föras utomlands om det finns misstankar om att barnen ska giftas bort eller bli utsatta för könsstympning.
Det är på samma sätt som det vi diskuterar i dag en fråga i spannet föräldrars rättigheter kontra barnets rättigheter, där barnets rättigheter har stärkts. En annan viktig fråga där vi nu har fått till en utredning handlar om vårdnads, boende- och umgängesfrågor i de familjer där det förekommit våld.
Oftast är det en pappa som har misshandlat mamman och barnen. Jämställdhetsmyndigheten presenterade nyligen en utredning med titeln Uppgifter om våld är inget undantag . Den visar att domstolar bortser från våldet och skriver om ordet våld till "konflikter" och "samarbetssvårigheter".
Jag har själv mött mammor som inte kan vara öppna med sina namn som berättar att pappor som är dömda för misshandel av barnen har fått ensam vårdnad om barnen. Det är en situation som är fruktansvärd. Detta för att nämna bara tre viktiga saker.
Annika Hirvonen (MP):
Urfolk runt om i världen lever fortfarande under svåra förhållanden på grund av staters ovilja att erkänna och stödja deras rättigheter. Sverige är ett av flera länder som fått internationell kritik för att vi inte har ratificerat ILO:s konvention 169 om urfolks rättigheter.
Vi är ett av de länder som får internationell kritik för att vi inte lever upp till våra skyldigheter att respektera samernas mänskliga rättigheter.
Vi ser nu helt konkret i beslutet om att tillåta järnmalmsgruvan i renbetesland i Gállok hur Sveriges näringsminister Karl-Petter Thorwaldsson totalt har nonchalerat urfolket samernas rättigheter i Sverige.
Vi i Miljöpartiet skrev en motion om vikten av att agera för att urfolkens rättigheter skyddas internationellt, och den vill jag nu yrka bifall, motion 2021/22:4211 yrkandena 13 och 9. Vi vet att urfolks rättigheter är viktiga, inte bara för att det är anständigt att respektera dem.
Vi ser också nu hur FN:s forskarpanel om biologisk mångfald kan konstatera att själva livet, den biologiska mångfalden, skyddas bättre i de områden som förvaltas av urfolk.
Och vi ser hur klimatförändringarna och andra miljöhot konkret hotar urfolks rättigheter. Fru talman!
Urfolks rättigheter och samernas rättigheter i Sverige är en fråga om anständighet, på samma sätt som respekten för andra gruppers rättigheter är det.
Vi i Sverige slår oss ofta för bröstet, med rätta, för att vi är bra på att stå upp för mänskliga rättigheter nationellt och internationellt, men här har vi en viktig läxa att göra.
Annika Hirvonen (MP):
Hade vi haft möjlighet att få igenom förslaget om att avskaffa marknadsskolan och säkerställa att alla kommuner, oavsett hur många rika människor som bor där, kan ge barnen en bra skola skulle detta förslag inte behövas.
Det är en helt central skillnad mot det otroligt kritiserade förslag som var en kompromiss från januariavtalet och som skickades ut på remiss. Detta förslag hindrar inte på något sätt att vi åstadkommer det som både Miljöpartiet och Vänsterpartiet vill, nämligen att avskaffa marknadsskolan.
Detta ger skolmyndigheterna fler verktyg i deras tillsyn av det system som tyvärr leder till att vi har dåliga skolor i dag. Jag hinner inte gå in på hela denna del i replikskiftet.
Men tyvärr är det också så att kommunala skolor drabbas väldigt hårt på grund av marknadslogiken och blir underfinansierade, dels för att vi har en stor skolsegregation som koncentrerar barn som behöver mycket stöd till vissa kommunala skolor, dels för att vi har en olikvärdig finansiering. Dessa två faktorer leder till att vi har stora problem också i många kommunala skolor.
Ytterst är lösningen en fixad finansiering.
Annika Hirvonen (MP):
Jag tror att Daniel Riazat kanske har missat att lagförslaget inte är detsamma som det lagförslag som remissinstanserna lämnade synpunkter på. Det har ändrats. Hade det inte ändrats hade vi inte varit nöjda. Det här förslaget hindrar dock inte på något sätt att vi fortsätter arbeta för att avskaffa marknadslogiken i skolan.
Att vi över huvud taget diskuterar marknadslogiken beror på att den är en av orsakerna till problemen. Det här förslaget löser inte heller de problemen, utan det här är ett förslag som handlar om vilka verktyg statens skolmyndigheter har för att hantera dåliga skolor. Vi i Miljöpartiet är solklara med att vi vill avskaffa marknadslogiken.
Vi vill också se till att staten tar ett större ansvar för skolans finansiering så att den kan bli likvärdig. Det är de två mest centrala systemreformerna som behövs. Sedan behöver vi också se till att kommuner inte hamnar i en osann logik där de inte har råd att själva bygga skolor.
Trots att det i verkligheten alltid är billigast när kommunerna lånar pengarna är det på grund av bokföringsregler många kommuner som inte har råd. I stället hittar de lösningar som gör att privata aktörer investerar i skolor, till en högre kostnad. Det är en sjuk logik, och den behöver vi på nationell nivå ta ansvar för att ändra.
Annika Hirvonen (MP):
Linus Sköld talar i sitt anförande om att det ska sättas stopp för möjligheten att plocka ut vinst på bekostnad av skolbibliotek.
Eftersom vi i Miljöpartiet har drivit på för att få fram en proposition om rätt till bemannade skolbibliotek för alla elever undrar jag nyfiket när skolministern ska plocka fram utredningen ur handväskan och lägga den på riksdagens bord.
Annika Hirvonen (MP):
Jag har ytterligare en fråga apropå att Linus Sköld i sitt anförande nämnde problematiken med stoffträngsel. Det är även Miljöpartiets uppfattning att allt som är bra och viktigt inte kan rymmas i skolan. Men en sak som vi i Miljöpartiet anser är så pass viktig att den måste in i timplanen är undervisning i nationella minoritetsspråk.
Det finns också en färdig utredning med förslag om att man ska ha rätt till undervisning i nationellt minoritetsspråk motsvarande ungefär tre timmar i veckan. Det är vad som krävs om man ska kunna bli fullt språklig på sitt nationella minoritetsspråk.
Jag kan själv som sverigefinne vittna om att det faktum att jag talar flytande finska hemma inte riktigt räcker hela vägen varje gång det blir riksdagsdebatt på finska i valrörelsen. Jag märker att jag talar som någon som aldrig har gått i skolan.
Skolan och utbildning på ens språk gör enormt stor skillnad i ordförråd och i förmågan att använda språket i professionella och akademiska sammanhang. Hur ställer sig Socialdemokraterna i frågan om nationellt minoritetsspråk i skolan?
Annika Hirvonen (MP):
Jag vill tacka Maria Nilsson för detta brandtal till läsningens försvar. Jag är glad att vi tillsammans med övriga partier står bakom förslaget till tillkännagivande om vikten av kvalitetssäkrade läromedel.
Jag vill fråga Maria Nilsson hur hon och Liberalerna ställer sig till det förslag om bemannade skolbibliotek för alla elever som utredaren Gustav Fridolin har lämnat till regeringen och som faktiskt aviseras i budgetpropositionen.
Det finns kunskap om den minskade läsningen och om hur mycket läsning som krävs för att få upp den tillräckliga läskonditionen för att kunna läsa också för att lära i ämnena i skolan. Den läsningen ryms inte inom lektionstiden i dag. Även om det är lovvärt med initiativ om 15 minuters läsning, som det Maria Nilsson beskriver, räcker det inte. Det behövs mer.
Och för att hitta lusten till lärande är bibliotekarierna centrala resurser. Hur ställer sig Maria Nilsson till att införa en rätt till bemannade skolbibliotek?
Annika Hirvonen (MP):
Jag har full respekt för att Maria Nilssons huvudkompetensområde är högre utbildning och forskning, och man kan inte ha kunskap om allt. Jag vill ändå ta tillfället i akt och berätta lite om det som har kommit fram i den utredning som Gustav Fridolin har lämnat till regeringen om bemannade skolbibliotek.
En sak som har undersökts är just tillgången till utbildad personal, till skolbibliotekarier. Det som kommer fram tycker jag som skolpolitiker är väldigt glädjande. En av skolans största utmaningar är bristen på behöriga lärare. Men det råder faktiskt inte brist på utbildade bibliotekarier.
Om vi skulle genomföra utredningens förslag och se till att det skulle finnas utbildade bibliotekarier på alla skolor utom på de allra minsta och på skolor som kanske ligger vägg i vägg med ett folkbibliotek som kan erbjuda de tjänsterna skulle vi få in fler utbildade personer i skolan.
De skulle kunna avlasta lärarna i delar av arbetet med just läsfrämjandet. Det skulle vara riktigt bra också ur ett personalförsörjningsperspektiv. Vi vet också att det finns lärare som har lämnat läraryrket som skulle kunna tänka sig att komma tillbaka till läraryrket om de fick jobba på heltid eller deltid med bibliotek på skolan.
Här har vi verkligen möjlighet att slå två flugor i en smäll.
Annika Hirvonen (MP):
I dag presenterades dyster statistik om antalet behöriga lärare. Mer behöver göras för att läraryrket ska bli mer attraktivt. En hel del har gjorts. Lärarnas löner har stärkts genom Lärarlönelyftet, och vi ser att de internationella mätningarna är på väg i rätt riktning när det kommer till yrkets attraktivitet.
Men mer måste göras. I dag behandlas lärare i större utsträckning som servicepersonal i den svenska skolan. På skolmarknaden har föräldrar och elever ibland börjat bete sig som kunder.
Det här är ett stort problem som hotar läraryrkets status, och det påverkar ända in i klassrummet, när föräldrar till och med hotar lärare.
Man hotar med att ta sin skolpeng och gå om inte barnet får ett högre betyg än läraren anser barnet förtjäna, för att ta ett exempel. Fru talman! Vi måste också införa ett professionsprogram. Regeringen levererar på mycket av det som vi i Miljöpartiet arbetat fram tillsammans med Socialdemokraterna och faktiskt även Centerpartiet och Liberalerna.
Men en produkt saknas, och det är viktigt att den kommer på plats för att vi ska ha en stark lärar- och rektorsprofession i det här landet. Professionsprogrammet handlar om att åter slå fast rätten till kompetensutveckling.
Skolhuvudmännen ska vara skyldiga att erbjuda sådan till lärarna, som under hela sitt yrkesliv ska undervisa utifrån forskning och beprövad erfarenhet. Och som alla vet går forskningen framåt under 40 års yrkesliv. En sak som vi i Miljöpartiet särskilt ser behov av fortbildning kring är frågan om sexualitet, samtycke och relationer.
Här har vi skrivit om läroplanen. Det började med en liten motion från en miljöpartistisk riksdagsledamot, och nu ska det bli verklighet. Vi har bestämt att alla nyutbildade lärare ska få kunskap om sexualitet, samtycke och relationer på sin lärarutbildning. Men de befintliga lärarna då?
Skolverket har visserligen fått ett uppdrag, men vi i Miljöpartiet tycker att den här kunskapen är så central att den måste nå alla. Därför, fru talman, vill jag under punkt 8 i betänkandet yrka bifall till min motion 2021/22:1717, som behandlar den här frågan.
Precis innan jag kom hit till kammaren träffade jag fyra ungdomar och pratade om deras vardag. De är med i en ungdomsgrupp för hbtqi-personer i Göteborg. Det de beskrev stärkte min övertygelse om vikten av att fortbilda all skolpersonal.
De har mött oförståelse och till och med mobbning på grund av vilka de är. Sedan har vuxna i stället för att säga emot och ifrågasätta faktiskt deltagit i en destruktiv jargong. Då har vi en lång väg kvar. Med det vill jag tacka för dagens debatt om lärare och elever.
Annika Hirvonen (MP):
Vi behöver ställa om Sverige. Nyligen presenterades den senaste rapporten från FN:s klimatpanel, IPCC. Läget är akut. Vi befinner oss i ett klimatnödläge, och det räcker inte med små förändringar.
Vi behöver transformera vårt samhälle, från fossila bränslen och slit och släng till 100 procent förnybar energi och en cirkulär ekonomi.
Men, fru talman, det är inte bara energisystemet och produktion och konsumtion som måste ställas om - detta ställs ju inte om av sig självt. I varje bransch som ställer om behöver vi också människor med nya kompetenser.
I den gröna omställningen behöver vi också en grön omställning av människor - kompetenslyft och kanske till och med karriärbyte.
För, fru talman, ska man gå från att bygga i bara betong till att bygga trähus krävs det andra kunskaper och färdigheter. Där kommer vuxenutbildningen in som en viktig pusselbit i omställningen.
Jag vill därför yrka bifall till Miljöpartiets reservation 5 om ett grönt kompetenslyft. Fru talman! Det är inte heller bara den gröna omställningen som gör att vi i framtiden kommer att behöva mer vuxenutbildning.
Vi går också in i en tid med en accelererande digitalisering och ett längre arbetsliv. Vi lever längre, och många av oss kommer att ha flera olika yrken under vårt arbetsliv; det kommer att bli normalt.
Därför är jag också glad över att vi nu snart får på plats ett system där det blir möjligt att få studiemedel och vidareutbilda sig senare i livet. Vi behöver matcha detta med ett utbud av vuxenutbildning som är relevant och aktuellt. Fru talman!
Jag vill också säga några ord om finansieringen av vuxenutbildningen. Vi har i denna kammare talat mycket om den marknadisering av skolan som pågår. Vuxenutbildningen är lite annorlunda ordnad. Där är kommunen huvudman och upphandlar sedan privata aktörer som bedriver utbildning.
Några ber om resultatbaserad finansiering, kanske baserat på vilka betyg eleverna får.
Det är förfärande, detta fusk och fiffel som tillåtits ske. Jag är glad att flera förslag för att strama upp detta börjar komma på plats. Men, fru talman, om vi ska komma bort från detta måste vi ta bort vinstintresset ur skolekvationen, även när det gäller vuxenutbildning.
Vi behöver se till att bara de som faktiskt har utbildning som målsättning bedriver utbildning. Jag är övertygad om att det är så vi stärker kvaliteten - inte genom lägstaprisupphandlingar. Fru talman! Timmen är sen. Jag står givetvis bakom alla mina reservationer, och jag skulle kunna hålla ett brandtal om var och en.
Men jag stannar där, för tids vinnande.