Tuve Skånberg (KD):
Alldeles nyss var vi samlade hela riksdagen, och här framme på stolarna som nu står tomma satt avgångna riksdagsledamöter och tjänstemän som talmannen delade ut riksdagens medalj till.
Skulle man värdera medaljen i pengar, vilket jag inte vill göra då det är mycket lite, hade de inte märkt om det blivit en krona eller vad det nu är extra på pensionen. De hade inte brytt sig om det.
Men att få komma hit och få ett tack, ett erkännande och ett synliggörande - du har gjort någonting viktigt för Sverige och svensk demokrati -, få alla ledamöternas applåder och ta emot utmärkelsen ur talmannens hand är värt någonting. Det går inte att skatta i pengar.
Det handlar inte om huruvida det är modernt eller omodernt, och det handlar inte om klass - de var förmodligen från alla möjliga olika bakgrunder - utan det handlar om att ha gjort någonting extraordinärt och få erkänsla för det. Det är precis detta som vi nu lyfter. Det är det moderna.
Någon har, kanske med fara för sitt eget liv, stått upp, gått ut ur sin bekvämlighet och betytt någonting för en eller många, kanske för hela Sverige, och är värd vårt tack och att vi säger: Det gjorde du bra! Vi ser dig och vi hedrar dig. Väl gjort! Det visar en väg till efterföljelse för andra.
Till exempel: I stället för att vända bort blicken på tunnelbanan går man fram och hjälper den som råkat riktigt illa ut. För mig personligen har dagens beslut en lång historia. Jag ska inte ta alla delar av den, för det är en mycket lång historia.
Jag vill gå tillbaka till 2014 när jag motionerade om ett modernt offentligt belöningssystem. Jag tyckte då att jantelagen utmärkte Sverige: Du ska inte tro att du är förmer; du ska inte tro att du är någonting särskilt.
Men fantasistaden Jante ligger i Norge och inte i Sverige. Det är inget särskilt svenskt att vi måste hålla tillbaka varandra när någon gör något utöver det vanliga. Nej, det är en norsk bok från 1933, inte en svensk. Och jantelagen ska vi inte uppmuntra eller kalla modern, utan tvärtom.
Görs något som är värt att hedra ska vi göra det. Det är mot denna bakgrund som många, i mitt eget och andra partier, lyfter fram detta i olika motioner. Och nu uppstod som vi hörde, tack vare fyra ledamöters samtal, en öppning för att KU kan ställa sig bakom behovet av detta.
Sverige har sedan lång tid tillbaka haft ett belöningssystem, med olika slags belöningar som använts för att täcka det behov som vårt samhälle har och har haft av att uppmärksamma och belöna enskilda och deras insatser. Men vi hörde också att Sveriges belöningssystem ändrades i grunden 1975.
Reformen av belöningssystemet innebar framför allt att utdelandet av utmärkelser inom det statliga ordensväsendet till svenska medborgare upphörde. Utmärkelser inom Svärdsorden och Vasaorden delades tills vidare inte ut; de skulle vara vilande. Ordensutmärkelser inom Serafimerorden och Nordstjärneorden kunde fortfarande delas ut till utländska medborgare men inte till svenska.
Det hände därför att det kolliderade när den som hade svenskt medborgarskap och hade gjort något värt att berömma, kanske i USA, fick stå tillbaka medan den amerikanske medborgaren kunde få ta emot belöningen. Detta väckte inte precis någon tacksamhet.
Men 1995 ändrades regleringen något så att kungen åter kunde dela ut utmärkelser inom dessa ordnar till tronföljare. Nu går vi längre.
Förtjänstutredningen leddes av Björn von Sydow, som är närvarande här i kammaren, vår tidigare talman som också har varit ordförande i konstitutionsutskottet och gjort en betydande insats. Också här gjorde han en förtjänstfull insats och samlade oss alla i de olika partierna.
Först kartlade vi formerna för tilldelande av regeringens och förvaltningsmyndigheternas olika offentliga belöningar. Vi redogjorde översiktligt för andra delar av den statliga delen av det offentliga belöningssystemet. Sedan kokade vi ned det till att det finns ett behov. Vi följde naturligtvis riktlinjerna. En förtjänstfull insats skulle belönas.
Det handlar om en insats som går utöver det som kan förväntas av en person i en viss roll eller i ett visst sammanhang. Det handlar inte om att belöna någon för att den har nått en viss pinne på samhällsstegen, utan man måste ha gjort något utöver det som skulle ha kunnat förväntas i denna roll.
Det finns anledning att hålla isär vad som är en belöning för förtjänst och vad som är en belöning för en förtjänstfull insats. När vi talar om ordensväsendet handlar det om den förtjänstfulla insatsen.
Regeringen föreslår utifrån utredningens betänkande att detta belöningssystem ska ha gemensamma utgångspunkter för tilldelandet och att utmärkelserna i princip ska användas för att belöna just förtjänstfulla insatser. Detta förutsätter att det finns ett flertal utmärkelser att använda, och därför har vi lyft fram dessa och väckt dem ur dvalan.
Vi menar att staten med den reform som nu föreslås kommer att förfoga över ett tillräckligt antal utmärkelser med en tillräcklig bredd för att täcka olika belöningsbehov. Några ord om nomineringen; detta kan vara värt att lyfta.
Det är alltså inte så att konungen eller möjligen regeringen eller statsministern ska sitta och fundera ut vem som ska få detta. Alla har möjlighet att nominera, och med alla menar jag precis alla.
Det är möjligt att till regeringen eller till ordensväsendets högsta beslutande organ ordenskapitlet inkomma med förslag. Och så prövas de - alla kommer att prövas. Det gör att vi kan få bredden. Är det något som skulle hindra den bredd som efterlysts vore det att detta inte kommer ut och blir allmänt känt. Det är vår gemensamma uppgift att göra det känt.
Det är inte bara riksdagsledamöter som ska premieras, som skedde här, utan vem som helst som har gjort något extraordinärt. Det finns många detaljer kring utdelningen. Jag tror att jag lämnar detta till den intresserade att läsa. Det beskrivs utförligt på riksdagens hemsida. Jag ska säga ett par ord om flaggdagar också.
Vi inför dagen för val till Europaparlamentet som flaggdag. Det är inte ett ställningstagande som har att göra med att vi särskilt skulle vilja lyfta upp någonting politiskt kontroversiellt. Det handlar om ett val - till Europaparlamentet - och det är detta vi hedrar. Vi har genom demokratiska val beslutat att vi ska vara med i EU, och då är det alldeles utmärkt att dagen för val till Europaparlamentet blir flaggdag.
På det viset hedrar vi demokratin.