KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lena Micko (S):
Jag representerar hela regeringen, både Socialdemokraterna och Miljöpartiet. När det handlar om det starka konsumentskydd vi har står jag fast vid uppfattningen att vi har det. Sedan är det självklart så att det har varit och är oerhört tufft för både människor och företag i den kris vi går igenom i och med den pandemi som råder.
När det gäller just konsumentfrågorna och alldeles särskilt att kunna få ersättning för uteblivna resor enligt resegarantilagen är det så att Konsumentverket har tillsyn över detta. De följer noga upp hur det ser ut nu. När jag säger att vi följer detta kan man välja att tolka det på olika sätt. Man kan tolka det som Lars Beckman gör, det vill säga att inget görs.
Jag som sitter med kunskapen tolkar det som att vi jobbar väldigt aktivt för att se vad vi ytterligare behöver göra. Det finns all anledning att se vad vi tillsammans i vårt land, både konsumentrörelser och företag i olika branscher, kan göra gemensamt. Detta kan nämligen inte heller vara enbart statens ansvar.
Lena Micko (S):
Mikael Oscarsson har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta med anledning av Statskontorets rapport. Rapporten handlar om den företeelse som av Statskontoret beskrivs som när en kommun genom sitt agerande får en person med ekonomiskt bistånd att flytta till en annan kommun, utan att personen själv har uttryckt en tydlig vilja att flytta. Jag välkomnar att detta tas upp då jag delar Mikael Oscarssons syn att så kallad social dumpning är en angelägen fråga.
Jag har sedan jag tillträdde som civilminister aktivt drivit denna fråga och tagit initiativ till att Statskontoret fick uppdraget att skriva rapporten. Jag har fört en dialog med många olika kommuner i frågan, bland annat vid ett rundabordssamtal i januari 2020, ett uppföljande möte före jul och också vid besök i olika kommuner.
Statskontoret fick i februari 2020 regeringens uppdrag att definiera och kartlägga denna företeelse samt lämna förslag på möjliga inriktningar för åtgärder som skulle vara verkningsfulla för att motverka problematiken på området. Uppdraget redovisades i mitten av november 2020.
Många kommuner, framför allt kommuner med sämre strukturella förutsättningar såsom låg skattekraft och hög arbetslöshet beskriver att aktiv medverkan till bosättning i annan kommun, så kallad social dumpning, är ett problem. Jag ser allvarligt på detta. Jag är medveten om att många kommuner i dag står inför olika utmaningar och att utmaningarna varierar mellan olika kommuner. Det är naturligtvis upp till var och en att välja bostadsort och att flytta mellan kommuner.
Det som problematiken handlar om är när ansvar och kostnader för samhällsservice överförs till mottagande kommun, bland annat utan att inflyttningskommunen har haft möjlighet att förbereda sig. Detta får konsekvenser för mottagande kommuner, framför allt i form av svårigheter att planera verksamhet samt resursmässiga och sociala problem. Det finns naturligtvis också risk att individer hamnar i kläm.
Det är verkligen ett uttryck för brist på solidaritet mellan kommuner. Det är i nuläget för tidigt att lämna skarpa besked om vilka åtgärder regeringen kommer att vidta. Men jag vill understryka att jag och den övriga regeringen aktivt arbetar vidare med att analysera tänkbara åtgärder, till exempel utökad samverkan, överenskommelser och erfarenhetsutbyte mellan kommuner.
Men vi ser också på problematiken i ett bredare perspektiv. Det krävs vidare ett gemensamt arbete mellan stat och kommun och en tillit och god dialog mellan kommunerna.
Lena Micko (S):
Regeringen gav detta uppdrag för att vi anser att det här är en väldigt viktig fråga. Jag tog initiativet till möten och till att besöka kommuner som har de här problemen därför att vi behöver en kartläggning av hur det här ser ut. Vi får olika bilder beskrivna, inte minst från mindre kommuner, om brist på kontakter mellan kommuner. Det handlar om att man över huvud taget inte har haft någon information sinsemellan.
Ingen hade tagit reda på hur vanligt det här var. Därför har rapporten stor betydelse för att vi ska få kunskap om detta. Jag anser att det både handlar om olika åtgärder om stöd till de här kommunerna och om att se till att man kommuner emellan förstår att man har ett gemensamt ansvar. Det finns inget ingenmansland, utan man bor i en kommun. Och en kommun har ansvar för alla sina medborgare oavsett vilka de är.
Det i sig är väldigt viktigt. Det som Statskontoret har tagit fram i sin rapport handlar delvis om det som kanske är väldigt enkelt att göra här och nu - att man har ett samarbete sinsemellan. Det finns kommuner som har det. Sollefteå kommun har exempelvis tagit fram en policy där man i kommunen har kontakt med fastighetsägare och ser till att man har ett samarbete runt vilka det är som kommer till kommunen.
Man kontaktar den kommun som har skickat en person med försörjningsstöd en månad utan att ha gjort något annat. Det finns alltså en hel del av detta som det går att göra mycket åt här och nu. Sedan är det också fråga om andra åtgärder, och jag vill verkligen understryka att regeringen är beredd att pröva även andra åtgärder. Det är någonting som vi behöver titta på brett. Det berör flera olika politikområden.
Det kan handla om bostadspolitiken, det kan handla om hemlösa och det kan handla om vilket stöd vi ger för att kommunerna ska ta sitt ansvar med mera. Jag vill verkligen understryka att vi inte stänger några dörrar när det gäller att titta på olika förslag till åtgärder.
Lena Micko (S):
Till att börja med vill jag verkligen välkomna att det finns ett brett politiskt intresse för att titta på vilka åtgärder vi kan vidta. Det här är ett problem, och jag upplever att man i väldigt många kommuner ser det brett politiskt och vill vara med och diskutera detta.
Vidare tror jag inte att vi ska underskatta kontakterna mellan kommuner. SKR som medlemsorganisation har också ett ansvar i hur man uppträder kommuner emellan. I den dialogen handlar det också om hur man informerar, inte minst när personer flyttar som har försörjningsstöd. Det är den ena delen som är väldigt viktig.
Sedan talar vi här om människor som verkligen riskerar att hamna i kläm. Och det är brett - det handlar inte enbart om nyanlända utan även om personer som kan ha behövt socialt stöd, personer som har skyddat boende med mera. Därför är det väldans viktigt att de åtgärder som vi kan förstärka eller föreslå, om det är lagförändringar, är väl underbyggda.
Regeringen har mycket tydligt sagt att Statskontorets förslag är intressanta och någonting som vi hoppas kunna komma tillbaka till ganska snart. Vi hoppas också att vi ska kunna lägga fram förslag som handlar om att kunna genomföra dessa förändringar gentemot de kommuner som faktiskt drabbas av detta. Men det handlar också om andra frågor. Det handlar om vilket bostadsförsörjningsansvar kommunerna tar.
Just nu arbetar en utredning, som Per Bolund ansvarar för, som gäller vilket ansvar vi kan lägga på kommunerna när det gäller bostadsförsörjningen. Etableringstiden och bosättningslagen är andra delar, som Mikael Oscarsson här tar upp. Det finns också med i det som regeringen tittar på i sin beredning.
Jag tror att det kommer att handla om en mix av information och förstärkningar och förändringar av kommunernas ansvar när det gäller kontakter, men också om lagstiftningen. I den beredning som är aktuell tittar vi brett på detta.
Lena Micko (S):
Jag tackar Mikael Oscarsson för bra frågor kring detta. Jag välkomnar också, som jag sagt tidigare, att vi har en debatt runt detta och att det finns ett stort intresse för det, för det är viktiga frågor - därav det initiativ jag tog som civilminister till att göra mer. Jag vill dock understryka att när det gäller dem som är utsatta för så kallad social dumpning är nyanlända bara en del av dessa. Det var intressant med den här kartläggningen, på tal om att få fram mer kunskap, som visade att det är betydligt fler grupper det handlar om.
Det är därför det är så viktigt att träffa rätt när det handlar om förslag till åtgärder. Bland det första jag tror att vi behöver göra någonting åt och som vi arbetar med just nu är just kontakterna mellan kommunerna och att skärpa hur man hanterar dem. Sedan berör det politikområden som bostadspolitiken, socialpolitiken med flera.
Därför är det viktigt att vi återkommer med förslag som faktiskt täcker flera områden. Jag vill avslutningsvis säga att vi är öppna för att diskutera flera olika förslag och alternativ. Vi kommer att återkomma i frågan.
Lena Micko (S):
Anne-Li Sjölund har frågat statsrådet Åsa Lindhagen varför regeringen inte har berett det som föreslås i utredningen SOU 2019:33 Ökad statlig närvaro i Härnösand - Betänkande av utredningen om ökad statlig verksamhet i Härnösand och inte därefter agerat på förslagen. Hon har också frågat när Härnösandsborna kan räkna med att få de nya statliga jobb som utlovats. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Regeringen har länge varit tydlig med att Sverige behöver fler statliga arbetstillfällen utanför Stockholm och är angelägen om att stärka närvaron i bland annat Västernorrland. Regeringen välkomnar därför initiativ som exempelvis Kriminalvårdens besked om att öppna fler anstaltsplatser i Härnösand.
Detsamma gäller Skatteverkets planer på att lokalisera arkiv till kommunen, vilket innebär nya arbetstillfällen som flyttas från framför allt Stockholmsområdet. Det är en tydlig signal om att det finns kompetens och förmåga runt om i landet att utföra statliga uppgifter.
Utredningen om ökad statlig närvaro i Härnösand föreslog i sitt betänkande från juni 2019 att arbetsuppgifter från fem olika myndigheter skulle förläggas till en samlad kontorsgemenskap i Härnösand. Specialpedagogiska skolmyndigheten skulle fungera som värdmyndighet.
Utredningen bedömde att förslaget skulle omfatta cirka 80 årsarbetskrafter och att det skulle gälla verksamheter hos Kammarkollegiet, Sida, Skatteverket, Skolverket och Socialstyrelsen. Betänkandet remitterades, och remisstiden gick ut i slutet av februari 2020. Under samma period bröt som bekant covid-19-pandemin ut.
Flera av de myndigheter som omfattas av utredningens förslag bedriver verksamhet som i hög utsträckning berör eller påverkas av pandemin, till exempel Socialstyrelsen och Skolverket. En stärkt statlig närvaro i Härnösand är en fortsatt viktig fråga för denna regering, och jag har full förståelse för att Härnösandsborna är angelägna om att få besked.
Samtidigt gör de speciella omständigheterna kring den pågående pandemin att det krävs särskilt nogsamma överväganden rörande lämplig tidpunkt för ett ställningstagande samt en eventuell omlokalisering av arbetsuppgifter från de aktuella myndigheterna. Mot bakgrund av detta har regeringen ännu inte tagit ställning till utredningens förslag.
Jag vill dock understryka att vi arbetar vidare med förslagen och avser att återkomma med besked när läget stabiliserats och förutsättningarna klarnat.
Lena Micko (S):
Det här är en väldigt angelägen fråga om statlig närvaro och statliga jobb i hela landet. Regeringen har under flera år sett till att vi säkerställer en fortsatt utveckling gällande statliga jobb. Sedan är det olika delar av landet, som Västernorrland, som har tappat olika typer av jobb, och det är verkligen någonting som vi på olika sätt försöker ta initiativ till att bemöta.
Den jämförelse med andra residensstäder som Anne-Li Sjölund tar upp är korrekt. Samtidigt är det så att länsstyrelsens kartläggning av statliga jobb visar att man i Västernorrland ligger på åttonde plats i relation till befolkningen vad gäller statliga arbetstillfällen. Tittar man på hela länet kan man se att det har skett en positiv utveckling på sistone.
Vi har fått besked om att Skatteverket flyttar en del verksamhet dit. Det gäller också 70-80 arbetstillfällen som Kriminalvården aviserat. Det har alltså hänt saker under tiden. Jag vill inte på något sätt negligera utredningen, för den är väldigt viktig, men det är intressant att det faktiskt har tagits en del initiativ. Sedan har vi också det besked som har kommit gällande Försvarsmaktens utbyggnad i Sollefteå med ett regemente.
Det som jag ytterligare vill understryka i själva frågeställningen när det handlar om de myndigheter som finns föreslagna och som ska samsas lokalmässigt är att pandemin alldeles särskilt har påverkat förutsättningarna för Socialstyrelsen, som vi vet har en nyckelroll när det gäller pandemin.
Det handlar väldigt mycket om vilket stöd som ges till regionerna, om skyddsmaterielen, om utrustning med mera. Ska man göra stora förändringar behöver man också bedöma när det är tidsmässigt lämpligt att göra dem, för under pandemin är insatserna och åtgärderna för att förhindra smitta och se till att vi gör vad vi behöver göra prioriterade.
På samma sätt behöver vi också ha en diskussion när det handlar om Skolverket och de förändringar som sker där. Som svar på frågan vill jag dock verkligen framhålla att vi kommer att fortsätta bereda det här, så att vi får fram ett förslag som handlar om att få fler statliga jobb i Härnösand.
Lena Micko (S):
Jag vill börja med att understryka en sak som Anne-Li Sjölund tar upp och som jag tror att det är oerhört viktigt att vi alla hjälps åt att beskriva, och det är att det finns kompetens i hela landet. Det spelar också stor roll hur vi ytterligare kan utveckla denna kompetens. Det kommer att handla om utbildningsmöjligheter med mera. Jag har tagit del av remissinstansernas synpunkter, och det finns en del kritik från dem. Jag ska inte kommentera de olika remissvaren, eftersom vi har en beredning som pågår.
Men jag tror att det är av stor betydelse att vi beskriver de olika förutsättningarna, som är väldigt goda i hela vårt land och absolut är det i Västernorrland. När jag beskriver Socialstyrelsens och Skolverkets verksamheter och hur de har påverkats av pandemin är det också av orsaken att vi vill ha en samlad lösning.
I relation till den utredning som kommit har vi att bereda hur detta ska gå till totalt sett. Då ska man se det som att utredningen i sig är väldigt viktig, och det är den som Anne-Li Sjölunds interpellation handlar om.
När jag beskriver vad i övrigt som händer är det ändå intressant att se att det finns en tillväxt i Västernorrland och att vi har kunnat se fler statliga jobb som kommer till Västernorrland. Det är ändå ett plus. Vi kan inte se det som ett problem. Det är någonting som faktiskt är positivt i sig.
Vi har samtidigt en utveckling som verkligen visar på att regeringen tar de här frågorna på allvar, nämligen att vi etablerar servicekontor där vi samlar statlig verksamhet i olika delar av vårt land, i olika kommuner och med myndigheter tillsammans med kommuner. Det är en framväxt som vi också håller på att bereda hur den ytterligare ska utvecklas.
Jag vill bara nämna servicekontoren, eftersom det är ett exempel på att vi verkligen tar detta på allvar. När det gäller själva utredningen och om Anne-Li Sjölund läste in någonting i svaret om att vi skulle backa kan jag definitivt understryka att så inte är fallet. Vi håller på att bereda frågan. Jag hoppas att vi väldigt snart ska kunna komma med ett svar.
Lena Micko (S):
Tack, Anne-Li Sjölund, för att du vill bevaka frågan! Det tycker jag är viktigt. Samtidigt vill jag säga att vi har löpande kontakt med kommunledningen i Härnösand. Det är viktigt att vi har en dialog med den och naturligtvis också med övriga aktörer.
Jag ser att det har stor betydelse för hur vi fortsatt bereder detta och kommer fram till förslag som går att genomföra tidsmässigt och som handlar om hur de samlade verksamheterna ska se ut. Det krävs att vi har en aktiv diskussion om det. Regeringen fortsätter att bereda detta. Vi kommer att lämna besked så snart det är möjligt.
Lena Micko (S):
Alexander Christiansson har frågat mig vad regeringen ämnar göra för att underlätta för småföretag att delta i offentliga upphandlingar. Ett syfte med upphandlingsreglerna är att offentlig sektor ska dra nytta av konkurrensen och använda offentliga medel på bästa sätt. Upphandlande myndigheter kan göra mycket framförallt i förberedelsefasen för att öka små företags deltagande i upphandlingar.
Antalet anbud per upphandling har ökat och är nu 4,5 anbud per upphandling. Av de företag som lämnade anbud 2019 var 36 procent mikroföretag, 34 procent små företag och 11 procent medelstora företag. En prioriterad fråga för mig är att förbättra förutsättningarna för mindre företag att delta i upphandlingar.
Upphandlingsmyndigheten fick därför i årets regleringsbrev i uppdrag att återrapportera vilka åtgärder som myndigheten har vidtagit för att underlätta för idéburna organisationer, små företag och sociala företag att delta i offentlig upphandling. Myndigheten ska även göra en analys av åtgärderna och lämna förslag på eventuella ytterligare åtgärder.
För att ytterligare förenkla upphandlingsförfarandet pågår i Regeringskansliet arbetet med att genomföra delar av den så kallade förenklingsutredningens förslag. Utredningens förslag syftar till färre och flexiblare regler i befintliga lagar, vilket underlättar för små och medelstora företag att lämna anbud.
Särskilt kan nämnas uppdraget om att möjligheterna till dialog mellan upphandlande myndigheter och leverantörer ska öka för att minska risken för onödiga missförstånd.
Lena Micko (S):
Upphandling har verkligen stor betydelse för oss som nation på olika sätt. Det har att göra tillväxtfrämjande av jobb. Jag tror inte att alla alltid inser betydelsen av det. Jag tror att vi är uppe i ungefär 800 miljarder i offentlig upphandling. Vi ser, vilket är glädjande, att mindre företag tillkommer alltmer när det gäller att lämna anbud.
Jag tror att kommunikationen och dialogen mellan upphandlande myndigheter och dem som lämnar anbud har stor betydelse därför att man i tid behöver ha en dialog om de förutsättningar som gäller och också en möjlighet att diskutera vad inriktningen är och vad som preciserats.
Jag upplever att många har tyckt att det har varit krångligt, inte minst i förenklingsutredningen och även när vi har jobbat med Överprövningsutredningen. Upphandlare nämner detta. När man granskar det närmare ser man att Upphandlingsmyndigheten har en alldeles särskild roll i att ge stöd och vägledning. De har ett antal olika nätverk och arrangemang.
Jag tror att de hade ungefär 300 sådana aktiviteter under förra året. Detta tror jag har betydelse för att flytta fram positionerna. Även om EU-rätten har stor betydelse finns det mycket vi kan göra inom ramen för nationell lagstiftning.
En av de största frågor som jag tror att man behöver arbeta med är kompetensutveckling och frågan att upphandlingsfrågor hör hemma också på ledningsnivå hos myndigheter, kommuner och regioner.
Därför har jag gett ett uppdrag till Upphandlingsmyndigheten att skapa ändamålsenliga upphandlingsorganisationer, för vi ska se detta som en strategisk fråga. Då kan man identifiera bristerna i den egna organisationen när det gäller att åstadkomma att anbud lämnas med fler aktörer som deltar. Det är detta vi vill göra.
Vi vill främja att fler deltar i de upphandlingar som finns. Med tanke på de stora utvecklingsområden vi har i vårt samhälle och det som vi vill åstadkomma i politiken är upphandling verkligen ett verktyg för detta.
Med de förslag som förenklingsutredningen nu lägger fram tror jag att just tidsprocesserna och att korta dessa mycket när det gäller upphandling, domstolsprocesser, transparens, öppenhet och Konkurrensverkets roll i detta är betydande faktorer för att få till stånd en bättre upphandling.
Lena Micko (S):
Jag vill understryka att min och regeringens politiska ambition i upphandlingsarbetet är att fokusera mer på den goda affären och mindre på juridik.
Därför lägger vi fram förslag om hur vi ska åstadkomma detta genom förenklade regelverk, genom att se till att vi får en bättre överprövningsprocess och också - där skiljer jag mig verkligen från Alexander Christiansson i politisk syn - genom offentlig upphandling, som är ett alldeles utmärkt verktyg för att genomföra de politiska mål vi har. Vi vill att samhället ska utvecklas.
Vi vill ha ett hållbart samhälle där miljökrav kan förenas med till exempel jämställdhet. Det är framgångsfaktorer. Det är intressant att se att företag alltmer anammar detta och ser att det är något som de vill utveckla och vara med i. När jag var kommunalråd i Linköping arbetade jag väldigt mycket med mindre företag i nätverk där vi hade dialog om hur man kunde medverka och hur man kunde åstadkomma detta. Det är precis så som jag tror att vi behöver göra på ett antal områden.
Vi behöver lyssna till de mindre företagen för att få reda på vad de ser som hinder för att kunna komma vidare när det gäller upphandlingar och att lämna anbud. Då tror jag att juridiken har stor betydelse. Det kan vara annat också. Men det är viktigt att lyssna till det. På samma sätt vet företagen naturligtvis att det finns politiska förutsättningar att ta hänsyn till - de samhälleliga mål vi har. Det är de mål som är beslutade här i riksdagen som gäller.
Det är självfallet så att upphandling då är ett av verktygen att använda sig av. Kompetensförsörjningsfrågorna är väldigt intressanta. Jag tror att vi hela tiden behöver se till att vi har kompetens på alla nivåer i dessa frågor. Det fungerar i dag så att det finns många interna utbildningar. Kommunerna gör en del, och man försöker tillsammans också åstadkomma nivåhöjningar.
Jag tror att det också är intressant att framåt fundera över om man kan göra mer när det gäller högre utbildning. Det är absolut ingen dörr som regeringen stänger. Tvärtom behöver man fundera på det och i så fall återkomma med förslag. Men det är inget som jag kan kommentera särskilt nu.
Vi ska inte vara rädda för att markera att politisk styrning har stor betydelse när det gäller våra myndigheter och att också lägga fram förslag som innebär att vi är tydliga i hur detta ska se ut också visavi den lagstiftning som finns i dag. Utredningar har tillsatts, och jag har ingen mer kommentar kring det som gäller tjänstemannaansvaret. En utredning jobbar med det. Sedan får vi återkomma till det.
Lena Micko (S):
Den fråga där vi absolut skiljer oss åt, Alexander Christiansson, är synen på skattemedlens användning. För mig är det självklart att de ska gå till företag som har sjysta villkor, att man följer väldigt mycket av det som handlar om förtroendet för hur vi använder våra skattemedel på ett klokt sätt. Då handlar det också om de samhälleliga mål som måste uppnås till exempel när det gäller klimatarbetet och omställningen.
Här har vi så många mindre företag som har idéer kring detta. Det som jag tror verkligen är framgången för oss som nation är samarbete mellan näringslivet, företagen, politiken och också akademin i fråga om detta. Då har upphandlingen en alldeles särskild roll att spela. Den är ett bra verktyg för att få denna transparens och öppenhet. Sedan handlar det också om att arbeta med tillsyn som Konkurrensverket gör.
Jag ser fram emot att vi ännu mer kan få fram bra upphandlingar och förebilder som kan användas på många sätt och att detta efterfrågas såväl bland leverantörer som bland anbudsgivare. Detta är verkligen både en nationell, en lokal och en regional fråga. Sedan tror jag naturligtvis att vi fortsatt hela tiden behöver ha en diskussion om hur förvaltningspolitiken fungerar och om myndigheternas ansvar visavi politiken.
Jag tycker som civilminister att det är väldigt spännande med förvaltningspolitik.