Thomas Bodström (S):
Vi hörde Maud Olofsson säga att man kan lita på regeringen. Jag lyssnade inte på den debatten från början. Jag ska därför inte uttala mig om det i detta sammanhang. Men en sak kan jag säga: Man kan i alla fall inte lita på regeringen när det gäller rättsväsendet. Där är det på följande sätt. Före valet sade man att det minsann skulle ske en storsatsning, att det skulle tillföras nya medel och att det skulle bli så bra i kampen mot brottsligheten.
Moderaterna sade 2005 att om man bara vann valet skulle det bli 1 miljard mer än det som Socialdemokraterna satsade. Då ska vi komma ihåg att vid den tiden var ekonomin i balans. Då var budgeten i balans. Det behövdes egentligen inte mer pengar, utan vi såg till att satsningen på 4 000 poliser som utbildades under den förra mandatperioden också finansierades. Hela poängen med om det blir fler poliser är att man också finansierar det. Annars kan man säga att vi ska ha 100 000 poliser, 500 000 poliser eller 70 000 poliser. Det spelar ingen roll.
Poängen är att om man ska öka antalet poliser ska man också finansiera det. Men så är det inte. En budget i balans har vänts nedåt. Det är inte, i varje fall inte enbart, finanskrisens fel, utan det här moraset inom rättsväsendet startade långt innan.
Redan förra året såg vi att rättegångar ställdes in, att vittnen fick vänta, att målsägande som hade råkat ut för brott inte i tid fick den rättegång som de hade blivit lovade samt att människor som var misstänkta för brott fick vänta ytterligare, med försämrad rättssäkerhet som konsekvens. Det blev följden av den moderata satsningen på polisen och rättsväsendet.
Det är riktigt att jag flera gånger har frågat om detta, men frågan är så viktig för våra medborgare. Vi har ju sett hur det här faller månad för månad och vecka för vecka. Det är till och med så, Beatrice Ask, att varje morgon du vaknar har underskottet ökat med ytterligare ett par miljoner. Det är naturligtvis inget bra facit för dig i ditt arbete med att bekämpa brottsligheten.
Man kan bolla med miljoner, miljarder och sådant. Egentligen säger det ingenting, utan det är konsekvensen som är det allvarliga. Det som sker nu under år 2009 är att de civilanställda blir färre. Vi har hört om exempel som man om det inte vore så allvarligt skulle skratta åt, nämligen att det inte finns utrustning till polisen i Mellansverige. Från ett län där har det rapporterats att yngre poliser som kommer in får ta äldre polisers utrustning.
Det trodde man ju inte var möjligt. Anledningen till att jag flera gånger har frågat om detta är att vi ändå trott att det kanske skulle komma lite pengar. För dem som inte känner till det kan jag säga att underskottet är 1 miljard . Aldrig någonsin har underskottet sammanlagt i rättsväsendet varit uppe i de siffror vi nu ser. I det läget kommer det, säger Beatrice Ask, 150 miljoner, samtidigt som det alltså är ett underskott på 1 miljard!
Därför vill jag förstås ställa frågan: Hur ska polisen nu göra? Vanmakten är stor. Besvikelsen är också stor, och desperationen växer. Det är till och med så att man anklagar regeringen - rätt eller fel kan inte jag avgöra - för uteblivna löften när brott begås uppe i norra Sverige. Det är en oerhört allvarlig anklagelse som nu riktas mot regeringen och Beatrice Ask för att ha orsakat den här situationen. De vill gärna ha ett svar.
Det hjälper jag gärna till med genom den här interpellationsdebatten. Vad ska man alltså göra för att kunna klara sin verksamhet nu när underskottet vuxit så mycket att man på möten diskuterar pengar i stället för att diskutera hur brott ska klaras upp?