Luciano Astudillo (S):
Vad är det för prat? Jag vet inte om Maud Olofsson vet att det finns massor av småföretagare som också behöver en a-kassa, som ni har försämrat och förstört. Många av dem som lämnat a-kassan är småföretagare, för de upplever att den a-kassa som ni fördärvat inte skyddar dem längre. Vad är det för prat? Är inte Maud Olofsson medveten om konsekvensen av den politik hon genomför?
Mycket går att säga här i kammaren, men faktum är att regelkrånglet har ökat under det första året med borgerlig regering. Faktum är att de små företagen har fått en skattehöjning. Faktum är att man kan se på vad företagen ser som ett problem. Det är inte förmögenhetsskatten, utan det handlar om att få dit utbildad personal. Det handlar om de sociala trygghetssystemen.
Det tog Maud Olofsson ett år - och det var ett socialdemokratiskt initiativ - att ta tag i den här utredningen, som hon lade ned för ett år sedan. Sedan gäller det könsperspektivet. Vi ska, som sagt, stötta alla företagare, designer och modeföretag. Men vi ska akta oss för att förstärka könsroller och cementera föreställningar om kvinnligt och manligt. Jag ska berätta om en prisutdelning jag besökte rätt nyligen.
Tävlingen hette Vintage Makeover. Hela idén var att man skulle ta ett gammalt plagg, kanske köpt på Myrorna, eller en gardin eller bordsduk och göra en spännande skapelse, kreation, av det. Vem som helst fick anmäla sig till det. De stora sponsorerna var Aftonbladet och Philips. Jag vet inte om jag får nämna det här, men det måste till i det här sammanhanget.
För när Philips skulle berätta om varför de just engagerat sig i modeskapandet sade den unga tjejen som stod och representerade Philips: Vi är ju en av de få branscher som fortfarande gillar strykjärn. Då var det en herre, medelålders, rund och go', som trädde fram och sade: Gift dig med mig! Det blev nervösa skratt i salongen.
Lika dåligt som det var för att cementera könsrollerna är det om man bara fokuserar på att det är kvinnor som uttrycker sig genom att klä sig, att det är kvinnor som är de som shoppar och som är sömmerskor. Jag tror att man gör den här spännande moderna framtidsinriktade branschen en otjänst.
Dessutom: Jag bryr mig om hur jag ser ut. Jag bryr mig om vilka kläder jag har. Det är inget märkligt. Många av de duktiga designer vi har i Sverige är killar. Osynliggör inte dem, Maud Olofsson! Den andra repliken kändes ändå som mer positiv. Där fanns i alla fall en ambition att förstå den här branschen.
Det är som sagt en korsbefruktning mellan näringsliv och kultur. Det som jag tror är viktigt, om man ska hitta en kontrast här, är att just den här branschen, den kreativa ekonomin, precis som många av de branscher där vi har hävdat oss väl, är kunskapsintensiv. Den är idérik. Det är något som har varit ett signum för svensk konkurrenskraft.
Jag tror att det behövs mer fokus och inte bara samtal när det gäller de här frågorna framför att bara fokusera på skattelättnader och lågproduktiv tjänstesektor som den här regeringen har valt att göra. Här finns en tydlig skiljelinje, tycker jag. Det är inte bara i Stockholm som vi har kluster. I Göteborg var vi med jobbrådslaget i går. Där fanns en inkubator på gång kring modebranschen.
I Malmö pratar man om liknande. Det finns socialdemokratiska kommuner som har förstått det här. Synd att den borgerliga regeringen inte gjort det.