KBLab/rixvox huggingface dataset:
Leif Nysmed (S):
Det är rätt anmärkningsvärt att man i kommunen, trots de stora tillskott man får, faktiskt fattar sådana här beslut. Det skapar en stor oro bland de äldre som är brukare men också en stor oro hos dem i personalen som har stått främst i pandemin och bekämpat den och sett till att omsorgen har fungerat väl. Att personalen nu hux flux blir uppsagd mitt i alltihop är väldigt anmärkningsvärt.
Jag vet inte vad jag ska säga - det är en stor skandal, även att man gör det med så kort varsel. Jag tror att man har missat någonting.
Leif Nysmed (S):
Min fråga till statsministern handlar om byggbranschen. I och med att jag själv kommer från byggbranschen har jag träffat många svenska byggnadsarbetare som oroar sig för att konkurreras ut av arbetskraft som inte får sjysta löner, inte betalar skatt och avgifter i Sverige och arbetar i urusel arbetsmiljö och har alldeles för lång arbetstid. Regeringen har satsat hårt för att motverka arbetslivskriminalitet.
Det har till exempel gjorts över 5 000 myndighetsgemensamma kontroller, bland annat av byggbranschen. Nu till min fråga. Är statsministern beredd att vidta ytterligare åtgärder för att stoppa arbetslivskriminaliteten och för att trygga arbetsförhållandena för svenska byggnadsarbetare?
Leif Nysmed (S):
Jag fick en teaterviskning om att jag skulle hälsa Viktor Wärnick välkommen till civilutskottet. Det gör jag naturligtvis. Men det har redan gjorts av Joakim Järrebring från Socialdemokraterna.
Jag ställde en fråga till Moderaterna i mitt anförande om varför de inte avser att se till remissinstansernas synpunkter och eventuellt Lagrådets synpunkter beträffande bygglovsutredningen som kommer framöver. Vi kan tycka att saker och ting är viktiga. Men detta handlar om ganska omfattande frågor.
Då är det väl bra att ta in inspel från kloka personer i olika myndigheter och intresseorganisationer och från andra, till exempel moderata ledamöter här i riksdagen, som har en del synpunkter på hur attefallsreglerna fungerar. Vad är det som är så farligt med att faktiskt ta till sig dessa synpunkter?
Leif Nysmed (S):
Jag tackar Viktor Wärnick för hans svar och hans syn på frågan. Det är inte så att det är odemokratiskt i och med att vi är demokratiskt valda. Väljarna har bestämt att vi ska företräda våra partier. Men det finns en poäng i beslutsprocessen med att man utreder förslag och att man tar in synpunkter från remissinstanser.
Regeringen förbereder en proposition utifrån dessa synpunkter, där man kan väga fördelar och nackdelar i förslaget utan att man på förhand har en bestämd åsikt, för att sedan låta Lagrådet titta på om synpunkterna håller för lagstiftning. Därefter fattar riksdagen ett beslut om propositionen.
Jag tycker att det är en ganska sund väg att gå, alltså att man faktiskt tar till sig de expertkunskaper som finns i samhället och som tillför någonting. Även om jag själv kommer från byggbranschen och har 25 års erfarenhet från olika delar av den vill jag inte påstå att jag kan allting, utan jag tror att det är bra att använda sina öron för att lyssna och ta till sig bra synpunkter.
Vi har i denna kammare också över blockgränserna utvecklat just attefallsreglerna till viss del genom att vi har haft samtal. Vi har haft olika ingångsvinklar, tittat på frågan och faktiskt kommit överens. Jag tror att det är en bra gång. Men då har vi också lyssnat in frågan i större sammanhang än att rent ideologiskt vara fastlåsta från första början. Det finns mycket intressant i bygglovsutredningen. Jag delar inte allt som står i den.
Men jag är väldigt nyfiken på att höra vad remissinstanser säger och hur de resonerar kring de olika frågorna. Jag är också väldigt intresserad av att se hur vi kan få ordning på rättssäkerheten. Sedan tror jag att det är bra om vi har ett helhetsgrepp vad gäller bygglovsreglerna, så att människor, företag och myndigheter långsiktigt vet vilka förutsättningar som gäller.
Leif Nysmed (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande CU16. Regeringens proposition Ändring av andelstal i gemensamhetsanläggningar är en reform som är efterlängtad av många av de 45 000 samfällighetsföreningar som finns i vårt land. Jag har själv varit med och arrangerat ett seminarium för kunskapsinhämtning här i huset just för att lyfta fram och diskutera hur det här ska kunna gå till.
Reformen innebär att i stället för att behöva vänta, i många fall alldeles för länge, på en förrättning av lantmäterimyndigheten kan en samfällighetsförening på en stämma göra nödvändiga ändringar av andelstalen bland medlemmarna själva.
I och med lagändringen kan de fatta beslut med två tredjedelars majoritet på stämman, med ett godkännande av lantmäterimyndigheten därefter. En viktig del i reformen som inte har lyfts av tidigare talare men som är viktig för oss är rättssäkerheten för minoriteter och andra intressenter som tredjemän och allmänheten.
Med de utökade möjligheterna att själva ändra andelstalen för samfällighetsföreningarna följer också ett stort ansvar, bland annat att ta fram korrekta underlag som inte strider emot anläggningslagen.
Vi socialdemokrater tror verkligen att den här reformen kommer att göra det lättare och billigare för delägarna i samfällighetsföreningar och skapar möjligheter för dem att själva reglera sina inbördes förhållanden.
Reformens kombination av kvalificerad majoritet vid beslutsfattandet, möjlighet till klander av stämmans beslut och prövning av lantmäterimyndigheten ger ett gott skydd för minoritetens, tredjemäns och det allmännas intressen. Ökade möjligheter måste också kombineras med rättssäkerhet.
Vi ser fram emot den här reformen och tror att den kommer att underlätta för många samfälligheter att komma till rätta med de felaktiga underlag som i dag finns och som man har valt att inte gå till Lantmäteriet med på grund av de långa handläggningstiderna och den ganska dyra förrättningen. Ändring av andelstal i gemensamhetsanlägg-ningar Fru talman! Jag yrkar återigen bifall till utskottets förslag i betänkande CU16.
Leif Nysmed (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande CU25. Enligt propositionen från regeringen ska nu även Hallands län, precis som Stockholms län och Skåne län, omfattas av regional fysisk planering enligt PBL. En regionplan ska ange de grunddrag för användning av mark- och vattenområden och de riktlinjer för lokalisering av bebyggelse och byggnadsverk som har betydelse för länet. Planen ska ge vägledning för beslut om översiktsplaner, detaljplaner och områdesbestämmelser.
De regionala planerna är inte bindande, vilket är viktigt för det kommunala självstyret. Men om en översiktsplan avviker från en regionplan ska det framgå av översiktsplanen på vilket sätt den gör det och skälen för avvikelsen. Det skapar tydliga förutsättningar för samhällsplaneringen i kommuner och regioner men också för andra aktörer som är verksamma i länet.
Under 2019, efter att riksdagen hade tillkännagett för regeringen att regeringen bör ta nödvändiga initiativ till att fler län ska omfattas av regional fysisk planering genomfördes tre konferenser med regionerna i alla de län som i dag inte omfattas av bestämmelserna. Det konstaterades där att behovet av regional fysisk planering är olika stort ute i landets regioner.
Några var positiva, några var negativa och andra hade inte tagit tydlig ställning. Efter detta inkom Region Halland med en ansökan om att få omfattas av PBL:s bestämmelser om regional fysisk planering. Regionen lyfte i sin ansökan fram att regionen är kraftigt växande och att man ser ett behov av regional fysisk planering som hanterar mellankommunala och mellanregionala samhällsplaneringsfrågor. Fru talman!
Vi socialdemokrater välkomnar mer samarbete inom samhällsplaneringen. Som politiskt aktiv i Stockholms län har jag sett de fördelar som den regionala fysiska planeringen har haft för vårt län under lång tid. Regionplanen har blivit en samlande kraft för regionens utveckling.
Men med detta sagt är jag inte säker på att ett obligatorium för alla regioner är det bästa, då förutsättningar och behov skiljer sig åt i våra landsdelar. Vi kommer att verka för att fler län ska ta möjligheten att omfattas av regional fysisk planering när det finns behov av och förutsättningar för sådan planering. Fru talman! Jag vill återigen yrka bifall till förslaget i CU25.
Leif Nysmed (S):
Jag börjar med att yrka bifall till civilutskottets förslag i betänkande CU27. Det så kallade MKB-direktivet innehåller bestämmelser som ska säkerställa att en systematisk bedömning av miljöpåverkan genomförs för projekt som på grund av sin art, storlek och lokalisering medför betydande miljöpåverkan. För detta ändamål föreskrivs tillståndsplikt och krav på en bedömning av projektets påverkan innan tillstånd ges.
Enligt den nu gällande regleringen får ett beslut enligt plan- och bygglagen som huvudregel överklagas av den som beslutet angår om det har gått honom eller henne emot. I miljöbalken finns också bestämmelser som särskilt reglerar tillgången till rättslig prövning för vissa ideella föreningar och andra juridiska personer.
Sådana ideella föreningar och andra juridiska personer som avses får enligt plan- och bygglagen överklaga ett beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan vars genomförande kan antas medföra en betydande miljöpåverkan på grund av att planområdet får tas i anspråk för ett MKB- projekt.
I den nuvarande plan- och bygglagen finns dock ett så kallat aktivitetskrav som begränsar möjligheten att överklaga kommunala beslut om att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser. Europeiska kommissionen lämnade i oktober 2019 en formell underrättelse till Sverige och framförde bland annat att det nuvarande aktivitetskravet inte är förenligt med MKB-direktivet.
Regeringen genomförde en förändring, men i den förändringen vidhöll vi ändå aktivitetskravet så sent som 2020. Rättsläget har därefter klargjorts ytterligare genom en dom från EU-domstolen.
Domen innebär att det inte är förenligt med Århuskonventionen att ställa krav på att någon ur den berörda allmänheten, vilket alltså omfattar såväl vissa miljöorganisationer som berörda enskilda fysiska och juridiska personer, måste ha deltagit i en viss process för att få överklaga ett beslut som innebär att viss miljöstörande verksamhet tillåts. Fru talman!
Regeringen föreslår därmed att det inte längre ska krävas att den som vill överklaga en kommuns beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan som avser ett MKB-projekt skriftligen har framfört synpunkter som inte har blivit tillgodosedda före utgången av granskningstiden. Fru talman! Jag yrkar återigen bifall till förslaget i betänkande CU27. Aktivitetskravet i plan och bygglagen
Leif Nysmed (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets utlåtande CU34 om att inte lämna ett motiverat yttrande och lägga utlåtandet till handlingarna. Vi socialdemokrater ställer oss bakom utskottets prövning av kommissionens förslag till ett omarbetat direktiv om byggnaders energiprestanda. Vi anser att förslaget inte strider mot subsidiaritetsprincipen.
Vi tycker att utskottets prövning är väl motiverad. Jag ska läsa ur utskottets ställningstagande. "För att säkerställa att byggnader kan bidra till ett klimatneutralt EU 2050 är det nödvändigt att växthusgasutsläppen från byggnader och den slutliga energianvändningen minskas.
Byggnader står för 40 procent av den energi som används inom EU och för 36 procent av de energirelaterade direkta och indirekta växthusgasutsläppen. I EU står uppvärmning, kylning och varmvatten för 80 procent av den energi som hushållen förbrukar. Utskottet välkomnar därför uppdateringen av regelverket om byggnaders energiprestanda."
Som ni hör är detta en EU-relaterad fråga. Det är inte bara en fråga för nationerna. För att vi ska nå de mål som vi har satt upp krävs det också gemensamma åtaganden. Utskottet skriver vidare: "Detta är ett nödvändigt bidrag för att uppnå målen i EU:s gröna giv om att ekonomin och samhället i EU ska bli klimatneutrala till 2050.
Energi är ett område där EU och medlemsstaterna har delad kompetens, vilket innebär att unionen och medlemsländerna delar rätten att lagstifta." Jag tycker att föregående talare bara lyfte nationens, medlemsstatens, kompetens. Men vi har en delad kompetens i denna fråga. Och klimatet och energiomställningen är inte enbart en nationell fråga. Här behövs gemensamma insatser.
Jag fortsätter att läsa vad utskottet skriver: "Kommissionens förslag bygger vidare på befintlig EU-politik. Det är nödvändigt att uppdatera regelverket och kraven när det gäller byggnaders energiprestanda för att vi ska kunna uppnå EU:s övergripande mål för klimat och energi. Utskottet anser därför att kommissionens förslag inte strider mot subsidiaritetsprincipen.
Det finns således inte skäl att lämna ett motiverat yttrande till Europaparlamentets, rådets och kommissionens ordförande. Riksdagen bör lägga utskottets utlåtande till handlingarna." Jag delar denna uppfattning, och en majoritet av utskottets ledamöter och partier står bakom detta.
Leif Nysmed (S):
Mikael Eskilandersson frågar om det hade räckt att göra detta enbart i Sverige. Visst skulle vi ha kunnat införa ett eget system i Sverige. Men vi löser inte problemen och når inte EU:s klimatmål om vi gör det bara här i Sverige. Vi har gått före i Sverige, och vi ligger långt före i Sverige vad gäller byggnader. Det är flera som lyfter fram det, och jag lyfte fram det senast som vi hade en diskussion om Riksrevisionens utredning om energideklarationer.
Vi har gjort väldigt mycket i Sverige, och vi ligger väldigt långt före andra länder. Poängen är att vi gör detta tillsammans i EU för att nå dessa mål. Jag tror att detta är ett bra sätt att göra det för att komma till skott med det. Frivillighetens väg kanske inte har varit den bästa för att ha de bästa bostäderna och fastigheterna i EU i dag. Vi ser i dag behovet av naturgas från Ryssland.
Det har inte varit någon nyhet för några länder att det är riskabelt att vara så beroende av ett land som exempelvis Ryssland. Men vad har man gjort åt det? Egentligen har man inte gjort någonting. Vi kan se på Italien i dag där man är riktigt rädd för vad konsekvenserna kan bli. Vi från Socialdemokraterna tror att det är smart att göra sådana här saker gemensamt i EU.
Klasserna heter samma sak, men de utgår från de nationella bestånden. Om vi skulle ha en exakt likadan klassning över hela EU skulle vi inte behöva göra någonting i Sverige. Då låter vi de sämsta bostäderna i Sverige vara orörda. Men de behöver också förbättras.
Jag ser många bostadsägare som har höga kostnader på grund av uppvärmningskostnader som hade kunnat sänkas om de hade fått hjälp att förbättra detta. Jag tror att detta är ett bra förslag som vi kan diskutera vidare när vi kommer fram till den punkten.
Leif Nysmed (S):
Tack för frågorna, Mikael Eskilandersson! Nu är vi tyvärr inne och diskuterar sakfrågorna och inte huruvida detta ska vara en delad kompetens eller inte. Jag tycker fortfarande att detta är en delad kompetens som vi har mellan medlemsstaterna och EU, och därför anser jag att det inte strider mot subsidiaritetsprincipen.
Man kan kalla det byråkratisering, men man kan också kalla det kontrollstationer för att se att vi faktiskt kommer dit vi strävar. Att enbart sätta upp ett mål till 2050, långt där borta, kanske inte gör att vi tar de nödvändiga steg som vi behöver ta redan här och nu.
Det här är faktiskt ett system med uppföljningar för att se att medlemsstaterna tar sitt ansvar och gör det de åläggs att göra. Det handlar om att vi inte ska bli överraskade år 2049: "Jaha, ni har inte gjort det här? Nu står vi här, och nu får ni skynda er - ett år kvar!" Det är ju inte så att allting ska ske senast 2050, utan det viktiga i omställningen för att klara klimatet är att ta stora steg redan nu för att kunna komma dit vi ska.
Att vänta till 2050 med alltihop och hoppas att de flesta har gjort sin läxa under resans gång kommer inte att rädda klimatet. Klimatfrågan är en större fråga än nationerna, så EU är en bra väg att gå där.
Leif Nysmed (S):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande CU36. Rysslands brutala och hänsynslösa invasion av Ukraina har gjort att miljontals människor blivit tvungna att fly för sina liv och lämna sina hem för att söka skydd. Historiens dom kommer att falla tungt på Vladimir Putin och den politiska ledningen i Ryssland.
De bär det yttersta ansvaret för kriget, för krigsbrotten och för attackerna mot barn och civila i Ukraina. Fru talman! Många ukrainare är flyktingar i sitt eget hemland, men ett stort antal kvinnor och barn har sökt skydd i andra europeiska länder, bland annat Sverige. Hur många som kan behöva söka skydd här vet vi inte.
Det beror helt och hållet på hur utvecklingen kommer att se ut framöver. För oss socialdemokrater är det viktigt att markera hårt mot Rysslands invasion bland annat genom kraftiga sanktioner, men även att stödja Ukrainas självständighet och stödja dess befolkning samt värna Sveriges säkerhet.
Denna proposition från regeringen är ett viktigt steg för att hjälpa de ukrainare som flyr till Sverige att tillfälligt få någonstans att bo, men också för att säkra att vi i Sverige klarar av den uppgiften.
För att snabbt kunna ordna temporära boenden åt dem som kommer till Sverige krävs att det bemyndigande som regeringen fick efter 2015 års stora flyktingmottagande utökas till att även gälla dem som omfattas av ett beslut om tillfälligt skydd enligt EU:s massflyktsdirektiv.
Det är en balansgång att ge en regering mer befogenheter på bekostnad av riksdagens inflytande och det kommunala självstyret. Vi socialdemokrater anser dock att den avsedda justeringen av bemyndigandet i plan- och bygglagen är väl balanserad mellan regeringens utökade befogenheter, riksdagens inflytande och det kommunala självstyret. Det handlar om att vi ska klara av våra åtaganden och vår säkerhet.
Det är därför även glädjande att ett enigt utskott står bakom betänkandet. Fru talman! Jag vill återigen yrka bifall till förslaget i CU36.
Leif Nysmed (S):
Jag tackar ministern för svaret men börjar med att konstatera att bostadsministern inte svarar på mina frågor. Det stämmer att investeringsstödet avvecklades 2021, men bostadsministern svarar inte på frågan varför man ändrar spelreglerna för dem som har sökt stödet i tid och som lovats att få stödet utbetalat. Återigen bryter regeringen löften den gett innan valet.
Detta riskerar att leda till att cirka 30 000 hyresrätter med lägre nyproduktionshyra inte byggs - och det i en tid då alla prognoser pekar på att bostadsbyggandet rasar från 67 800 bostäder 2021 till 33 000 under 2023, om man tittar på nystartade byggen.
Jag pratade med Byggföretagen, och risken är att de justerar ned sin siffra ytterligare. Samtidigt är behovet enligt Boverket fortfarande 63 400 bostäder per år. Detta är oroväckande. Bostadsministern svarar inte heller på frågan vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att öka byggandet av bostäder.
Som vi redan har påpekat tas det enda stödet för att normalinkomsttagare ska ha råd att efterfråga en nyproducerad hyresrätt abrupt bort. Därmed riskerar man att 30 000 hyresrätter inte byggs med lägre hyra.
Det enda jag egentligen har hittat hos regeringen och KD när det gäller att öka efterfrågan är att man i valet pratade om att det andra amorteringskravet skulle tas bort, men inte ens det vallöftet orkar man genomföra. Än mindre står det något i Tidölagets slottsavtal om bostadspolitiken.
Jag skrev också i min interpellation till bostadsministern att det inte duger att endast hänvisa till regelförenklingar. Det ökar inte bostadsbyggandet. Om fler bostäder ska kunna byggas måste gemene man också ha råd att efterfråga dem - annars byggs de inte. Ingen byggherre bygger tomma bostäder. Investeringsstödet sänkte nyproduktionskostnaderna med ungefär 20 procent, utan att kvaliteten sänktes.
Det var snarare tvärtom. Under de åtta år jag har jobbat med bostadspolitiken här i riksdagen har de regelförenklingar som förts fram handlat om att minska kraven på lägenhetsstorlekar eller minska tillgängligheten. Är det dessa regelförenklingar bostadsministern syftar på när han lyfter fram sådana? Är det trängre och mindre tillgängliga bostäder som ska öka efterfrågan?
Hur mycket lägre tror bostadsministern att priset, eller hyran, skulle bli? Och vad är det som garanterar att den besparing som en standardsänkning eventuellt skulle kunna ge kommer slutkunden till del? För att bostadsbyggandet verkligen ska öka igen krävs det att det, oavsett typ, byggs bostäder som människor har råd att efterfråga - annars kommer det inte att byggas någonting. Regelförenkling ökar inte efterfrågan.
Leif Nysmed (S):
Man kan tycka att detta är ett ineffektivt stöd, men när man avskaffade det 2021 gav man ändå ett löfte till dem som sökte stödet att de skulle få det om de hade sökt det före december 2021. Det var många som hade kommit in med ansökningar, räknat och startat processer. De riskerar nu att inte få stödet - eller de får det inte, rättare sagt. Jag tror att det handlar om uppemot 30 000 objekt.
Samtidigt vet vi, som min kamrat Markus sa, att det ändå har byggts 60 000 bostäder i det här landet med investeringsstödet, och de har fått lägre hyra. Detta innebär att normalinkomsttagare kan efterfråga dem, och det är därför de byggts. Detta har varit en förutsättning för att kunna bygga, speciellt på många ställen ute i landet där marknaden har varit svagare. Det har också varit viktigt för att kunna bygga i många av kranskommunerna här i Stockholms län.
Exempelvis byggde moderatledda Tyresö de billigaste hyreslägenheterna i Stockholmsregionen. Det finns alltså en del kloka även på er sida som har nyttjat investeringsstödet och förstått vikten av det för att kunna bygga bostäder för normalinkomsttagare. Regeringens har svikit sitt vallöfte. Investeringsstödet fick ett abrupt avslut.
Inte heller tas amorteringskravet bort, vilket byggföretagen efterlyste när jag pratade med dem i förra veckan. Det är kaos kring elprisstödet, och regeringens verktygslåda är i detta sammanhang helt tom. Detta riskerar nu att krascha en hel bransch.
Bostadsbyggandet halveras samtidigt som behovet ligger på samma nivå som byggandet de senaste åren, runt 60 000 bostäder. Det är allvarligt. Vi ökar på den skuld vi har betat av sedan 2017. KD påstår sig värna småhusbyggare, men Anebyhus redovisar att man har sålt ett hus sedan september. Ett enda hus!
Man kommer att gå omkull. Obos kommer att halvera sin tillverkning och har redan varslat ett stort antal anställda.
Lars Weiss på Veidekke skriver i sin senaste ledare på bostadspolitik.se att bostadsbyggandet går mot en lång och bister fimbulvinter, och han jämför situationen med den på 90-talet.
Jag var ung byggnadsarbetare under 90-talskrisen och minns fortfarande tydligt hur denna lågkonjunktur slog mot oss byggnadsarbetare, hur lång och intensiv den arbetslöshetsperioden blev för många av oss, hur många av oss lämnade branschen och hur lång tid det tog innan bostadsbyggandet kom igång igen. Bostadsbyggandet behöver ligga på en hög nivå.
En dipp med arbetslöshet som följd gör att vi tappar kompetens i branschen, för folk sitter inte hemma och rullar tummarna utan byter till något annat jobb. Det blir svårt att locka tillbaka dem sedan för att snabbt komma igång och hämta upp det underskott vi nu riskerar att öka på ännu mer. Detta är riktigt allvarligt.
Efter flera år av högt bostadsbyggande och minskat ackumulerat underskott av bostäder sedan 2017 tvärdyker nu bostadsbyggandet brant nedåt. Hur många unga kommer att tvingas ut på den osäkra och växande andra- och tredjehandsmarknaden för att kunna flytta hemifrån?