KBLab/rixvox huggingface dataset:
Thomas Bodström (S):
Det är för väl att domstolarna i vissa fall beslutar om målsägandebiträden och gör det i en märklig juridisk ordning, därför att det är brott mot staten. Vi är glada för det. Men vi skulle slippa att känna en oro för att inte alla får det, vilket alltså är ett faktum. Här finns det alltså en utmärkt möjlighet.
Beatrice Ask har själv fått uppleva hur polisen sitter i Aktuelltstudion och håller olika föredrag och är förtvivlade i kampen mot människohandel därför att regeringen tog bort öronmärkningen av pengar. Det är ju vad polisen själv säger. Tänk nu på att polisen läser den här interpellationen. Tänk på att de poliser som jobbar med människohandel läser den här interpellationen och ditt svar på den väldigt noga. Detta skapade en helt onödig kris därför att vi inte behövde mer pengar.
När du talar om polisresurser skulle du nu, när du har tagit upp den frågan själv, kunna säga: Nu har vi lyssnat på polisen. Det är inte bara så att de säger detta internt, utan de håller till och med föredrag på olika konferenser om hur viktigt det var med öronmärkningen av pengar. Där har du chansen att säga: Nu när vi budgetförhandlar korrigerar vi det och tar det 2009 och 2010, och vi inser att det var ett misstag. Men när det gäller lagstiftningen kan vi alltså inte ge ett äkta svar.
Då går det inte heller att göra det specifikt på det sätt som man nu har gjort, utan man skulle ha gjort det från början. De pengar som nu avsatts är vi positiva till, men vi behöver det specifikt för människohandel, mycket mer konkret än det som presenterades i somras. Vi är glada för det som kom. Det var positivt. Det var ju det vi hade sagt. Det är två förlorade år, men det är positivt. Men det måste vara så att de som jobbar med människohandel känner: Just de här pengarna ska vi kunna använda.
Om man gör det och dessutom undersöker den här saken specifikt kommer vi i en situation där vi faktiskt ska ge regeringen beröm och inte kritik. Då har vi hittat en situation där vi kan enas över gränserna. Nu är det unga flickor som får betala priset för den här politiska prestigen och låsningen. När ni nu gav med er när det gällde öronmärkningen av pengar kan ni väl också svälja prestigen när det gäller den här saken.
Thomas Bodström (S):
Jag är den förste att säga att vi ska värna de civilanställda och att de inte ska behöva sägas upp. Det var liksom hela poängen med den förra interpellationsdebatten. Jag tycker att det var en intressant kommentar från Beatrice Ask när det gäller ny brottslighet. Det tycker jag är helt riktigt. Man ska inte ge sig in och öronmärka när det gäller stöd och så vidare. Men det är det som är poängen. Det här är på många sätt som en ny brottslighet därför att situationen har förändrats så mycket.
Det vi nu kan se är nämligen att barnpornografibrotten preskriberas. Det är alltså inte bara jag som kastar ur mig att situationen ser helt annorlunda ut. Det säger också Stefan Kronqvist, chef för IT-brottssektionen på Rikskriminalpolisen.
Han beskriver situationen 2004 vid en jämförelse med 2008 på följande sätt: "Man ska komma ihåg att 300 brott 2004 inte är detsamma som 300 brott 2008, när det gäller utredningstiden. Volymerna har ökat när det gäller de beslag vi gör. I stället för 10 000 eller 100 000 bilder och filmer så pratar vi om en eller två miljoner bilder och filmer och filmerna som tidigare var på 20-30 sekunder är i dag uppemot två timmar långa."
Det är just det som gör att det här är så specifikt och på många sätt kan jämföras med en ny form av lagstiftning, som när det gällde människohandel.
Man skulle från regeringens sida, kanske utifrån informationen från Stefan Kronqvist som säger att det är så stor förändring, med den princip som Beatrice Ask nu nämner, nämligen ny lagstiftning, kunna gå poliserna till mötes och ge dem den öronmärkning som de behöver för att vi ska kunna bekämpa det här. Nu är det nämligen så att brotten preskriberas.
Det svarade också Stefan Kronqvist på, och han är naturligtvis inte alls nöjd med den ordningen. När vi nu ser den här verkligheten är detta en möjlighet att underlätta och jag hoppas att du tar den, Beatrice Ask.
Thomas Bodström (S):
Tack för svaret och tack för berömmet för den barnpornografiska utredningen, som du gjorde reklam för här och som Socialdemokraterna tillsatte. Det är roligt att vi är överens om den, och det är roligt att ni genomför förslaget om preskriptionstiden. Det är lite annorlunda med frågan om könsneutrala äktenskap. Här vet vi att det finns en majoritet. Det handlar inte om att man bereder det här på Justitiedepartementet utan det handlar om att man inte är enig i regeringen. Kristdemokraterna vill inte detta, och de andra partierna vill.
Då kommer man inte överens. Det är inte så märkvärdigt. Det händer i varje regering med flera partier. Men jag tror att man gör ett stort misstag om man låtsas som något annat än att man försöker dra ut på tiden. Jag ska ge ett exempel. Den aktuella FRA-lagen hade en remisstid på två eller tre veckor. Den presenterades i slutet av 2006 och början av 2007. Man passade på över jul och nyår.
Den här lagstiftningen, som man visste skulle bli ett jätteproblem inom regeringen, fick ett halvår på sig - tio gånger längre remisstid än FRA-lagen. Då förstår alla, inte minst vi som arbetar i riksdagen, att detta bara är ett sätt att vinna tid. Det är möjligt att man har hittat en väg att köra över Kristdemokraterna. Jag hoppas det. Jag önskar dig all framgång i det arbetet, även om det kanske inte ligger på ditt bord utan på Statsrådsberedningen.
Men låt oss hoppas att du är med i gänget som gör arbetet. Här är det en liten grupp som på grund av sin egen svåra situation ska bromsa sex andra partier som har tagit ställning. Om du kan ge ett konkret löfte om att det kommer ett lagstiftningsförslag i höst tror jag att du har mycket att vinna.
Då slipper vi dra frågan ytterligare i långbänk, och vi slipper se den diskriminering som gör att två personer - två kvinnor - inte kan gifta sig på samma sätt som en man och en kvinna. Den diskrimineringen vill jag att vi stoppar. Också här har vi över partigränserna möjlighet att göra detta. Detta kommer att bli ett hårt slag för Kristdemokraterna, men de kommer säkert att klara det ändå. Oavsett det är det allra viktigaste att vi får en lagstiftning och att arbetet inte drar ut ytterligare på tiden.
Ge oss nu svaret: Ja, det kommer här i höst.
Thomas Bodström (S):
Ja, det är riktigt Beatrice Ask att man har fått kritik för att hasta igenom vissa förslag, inte minst när det gäller FRA. Det är märkligt med denna regering. Saker som människor inte vill gör man snabbt, till exempel att skära ned deras möjligheter att leva ett bra liv, FRA-lagen och så vidare. Då är man blixtsnabb. Men när det finns en stor majoritet tar man lång tid på sig.
Tro inte att du kan lura mig och säga att det finns något annat skäl än det politiska problemet som gör att man har tio gånger längre remisstid för denna lagstiftning än för FRA. Om det vore dubbelt så mycket, 100 procent, kan vi möjligtvis köpa det, men med tio gånger längre remisstid kan du inte begära att jag ska tro på dig. Det är klart att det kommer en proposition. Det förstår jag också.
Det är möjligt att jag uttryckte mig oklart. Men det jag undrar är om det kommer en proposition i enlighet med det förslag som partierna var överens om. Eller blir det en proposition där dessa saker suddats ut och det blir en kompromiss för att rädda Kristdemokraterna? Jag omformulerar frågan: Kommer det att komma en proposition i enlighet med det som partierna har kommit överens om i utredningen? Det är min konkreta fråga.
Thomas Bodström (S):
Då blev det lite svårare, Beatrice Ask. Det finns alltså inget konkret svar. Det finns inget löfte om att lägga fram en proposition med det utredningsförslag som har ett så brett stöd. Jag frågade: Kommer det att läggas fram en proposition med det förslag som finns, nämligen det enda rimliga, eller kommer det att göras något slags kompromiss för att rädda ansiktet på Kristdemokraterna?
Om du nu inte kan svara på frågan om de här förhandlingarna pågår - jag vet att det inte är du som förhandlar utan de fyra partiledarna i slutändan - vore det i alla fall intressant att höra vad du tycker. Tycker du att det ska vara ett förslag enligt utredningens förslag? Vad är din åsikt? Du behöver inte vänta på några remissinstanser utan kan säga vad du tycker. Om det sedan inte blir så får vi kanske återkomma till det.
Om vi nu inte får svaret att propositionen innehåller det utredningsförslag som vi har väntat på kan vi i varje fall få höra att vi har det stödet. Då kan du och jag tillsammans säga att vi stöder förslaget. Den klarheten bör du i varje fall komma med. Vad tycker du, Beatrice Ask? Ska det läggas fram ett förslag på det sättet, eller ska det inte göras?
Thomas Bodström (S):
Tack för svaret! Jag tänker nu komma med ett påstående från generaldirektör Lars Nylén, som menar att det här bara kan lösas genom att Kriminalvården får mer pengar.
Då kan de avsätta pengar för att utbilda personal, för att ha den personaltäthet som behövs och för att kunna ha en ordentlig kontroll av de häktade. Detta är Lars Nyléns uppfattning, att det bara kan lösas genom att Kriminalvården får mer pengar. Då är förstås frågan om man kommer att få de pengar som man begär för att det här inte ska kunna fortsätta. Du kommer säkert att svara att det budgetförhandlas.
Men under tiden det budgetförhandlas inträffar alltså dessa självmord. Det vore bra om vi kunde få någon form av svar, så att vi vet om det kommer att vara på det sätt som Lars Nylén säger.
Vi vet att det finns ett stort underskott de närmaste åren, och om det här ska fortsätta har vi ytterligare en kris inom rättsväsendet och också en åsiktsskillnad mellan generaldirektören för den här myndigheten och regeringen, och därmed Beatrice Ask.
Thomas Bodström (S):
Jag tycker att det var en ganska rolig jämförelse mellan mig och Beatrice Ask. Jag har varit justitieminister i sex år och Beatrice Ask i två år. Det är klart att det blir fler självmord då. Räknar man med det socialdemokratiska regeringsinnehavet är det definitivt fler. Det är ingen tvekan om det. Jag tänker inte säga att det är så enkelt som att titta på ett enskilt år. Låt oss i stället vara väldigt oroliga för detta. Huruvida det nu kommer pengar eller inte får vi se.
Jag vill understryka att det inte var det som var poängen åren 2007 och 2008. Det är nu som den ekonomiska krisen kommer, helt i enlighet med vad Lars Nylén säger. Han har inte talat om ekonomiska problem under 2007 och 2008. Dessutom har vi flera olika åtgärder. Jag har ytterligare ett förslag - jag har många förslag till dig i dag, Beatrice Ask - som kommer att kunna rädda ekonomin inte bara för Kriminalvården och rättsväsendet.
Driv igenom att ni tar pengarna - jag tror att det är 1,4 miljarder - för hushållsnära tjänster och flyttar över dem till rättsväsendet! Tänk vilken fantastiskt bra idé. Vilken hjälte du skulle bli i rättsväsendet. Det är bara några få miljonärer som skulle sura över det. Det tycker jag att du ska ta med dig. Jag begär inget svar i dag, men du kan väl i alla fall säga om du tycker att det är en bra idé eller inte.
Thomas Bodström (S):
Du behöver betydligt större stöd än det här, Beatrice Ask. Du är nämligen den minister som har dragit på sig det största underskottet någonsin. Det fattas pengar, får vi höra, till den organiserade brottsligheten. Då får vi höra dig säga: Jag är ganska stolt.
Vad är du ganska stolt över - att du misslyckats så kapitalt, att du varit den minister under vår hundraåriga historia med justitieministrar som har kört ekonomin från ett överskott till 787 miljoner kronor i underskott på två år. Och du är ganska stolt! Vad tror du att poliser ute i länen känner när de hör ministern säga: Jag är ganska stolt?
De ser hur deras verksamhet, som vi talar om, måste präglas av ständiga möten om hur man ska bespara, dra ned, hur civilanställda ska minska i antal. Så hör man en minister säga: Jag är ganska stolt. Förstår inte du, Beatrice Ask, att du kommer att vara alldeles ensam snart om din egen historieskrivning. Varför säger du inte i stället att ni har bekymmer, men du hoppas att det blir bättre?
Då kommer du att bli tagen på allvar i rättsväsendet på ett helt annat sätt än vad som sker nu. Jag försäkrar dig att oron är gigantiskt stor. Jag sade till dig tidigare om rikspolischefen: Gör du ingenting nu kommer han att avgå. Han avgick två dagar efter. Du har sagt att det är jag som piskar upp stämningen. Jag sade i åklagarfrågan: Du måste göra någonting nu, annars får brottsoffren rättegångarna inställda. Det blev precis så. Jag sade: Polisens ekonomi är i kris. Nej, du överdriver, sade du.
787 miljoner i underskott, och inga pengar är säkrade för den organiserade brottsligheten. Svaret är: Jag är ganska stolt. Du hör själv hur det låter, och det kommer att sättas på pränt och skickas ut till polisorganisationen och övriga rättsväsendet, och då tror jag inte att du kommer att vara "ganska stolt" framöver. Tack för den här debatten!
Thomas Bodström (S):
Det är fantastiskt, Beatrice Ask, hur du helt iklär dig oppositionsrollen. Det är inte det vi vill höra. Vi vill höra hur du ska agera. Vi tar gärna diskussionen om hur Socialdemokraterna har gjort saker. Vi påstår inte att vi har gjort allting rätt, absolut inte. Vi gjorde också fel, och det kan vi diskutera. Men man är evinnerligt trött på att höra dig prata om Socialdemokraterna. Vi vill höra vad du gör nu. Det kan vara så att du bara har drygt ett år kvar, och då kan du inte ägna hela din tid som minister åt att prata om vad Socialdemokraterna borde ha gjort.
Din totala passivitet gör dig till Sveriges tydligaste oppositionspolitiker. Det är inget gott betyg till en minister. Ägna dig i stället åt att svara på alla de frågor som kommer från mig, som kommer från Luciano, många poliser och ungdomar om vad ni ska göra för att förbättra situationen. Vi lägger inte hela skulden på dig. Det är klart att du inte kan vara ansvarig för varje enskild polis, och det är ingen som har sagt det heller.
Men vi anklagar dig för din totala passivitet, att inte vidta en endaste åtgärd, att gömma dig bakom rikspolischefen och andra poliser och säga att det här inte är en fråga för en minister. Det är klart att det är en fråga för en minister. Det är du som kan ta initiativ till att göra förändringar i utbildningen, i fråga om en särskild myndighet för poliser som misstänks för brott, i polisförordningen så att värdegrundsfrågorna finns med.
Det är du som är den person som kan ta de initiativ som behövs i stället för att gömma dig bakom rikspolischefen. Det skulle betyda så enormt mycket om vi hade en justitieminister som gick ut och sade: Nu går vi vidare, nu tar vi initiativ. Nu gör vi de och de sakerna, och vi kan göra det tillsammans med oppositionen, med alla partier. Men framför allt gör någonting!
Din passivitet börjar bli alltmer besvärande för oss alla.
Thomas Bodström (S):
Det är ingen hemlighet att Kriminalvården behöver fler platser. Jag tackar för svaret, och jag tackar för att vi är överens om den saken, Beatrice Ask. Jag kan vara lite mer exakt. Det Kriminalvårdens prognoser säger är att det behövs 1 850 platser fram till 2012 jämfört med 2008. Det som nu sker i Kriminalvården är två saker.
Liksom i andra delar av rättsväsendet är det fritt fall. Det talas om underskott av historisk nivå. Ibland har regeringen försökt säga, vilket i och för sig är felaktigt, att det här är den historiskt största satsningen. Det som är historiskt är att det är det historiskt största underskottet. Det här innebär en mycket svår situation för Kriminalvården.
Budgetchefen på Kriminalvården säger också att läget är klart oroligt och att det saknas ännu fler platser än vad som redovisats. Då kommer vi till det läge som förvärrar situationen ännu mer för Kriminalvården, nämligen denna: Kriminalvården har inte bara har ett stort underskott. Man får inte heller några klara besked. Samtidigt som underskottet växer ska det byggas på fler ställen. När man reser runt i Sverige ser man nu hur illa det är ställt.
Om Kriminalvården inte får de besked den frågar efter blir situationen ännu sämre, och Kriminalvården kan till och med få betala så kallade garantipengar. Kriminalvården får alltså betala pengar för att man inte kan sätta i gång de planerade byggen som var tänkta att göras därför att det inte kommer något besked från regeringen.
Vi har då ett läge där det inte bara är ett underskott utan ett ännu större underskott därför att regeringen inte klarar av att ge besked. Det handlar inte om att lägga över ansvaret på Kriminalvården, som kämpar och jobbar jättehårt och bra på alla sätt. Det handlar om att man vill ha besked. Jag ska passa på att ställa en konkret fråga om det ställe som är allra mest aktuellt, nämligen Skåne.
Där väntar man nu på besked om ifall det ska kunna byggas ett häkte i Helsingborg. Det är något som vi tog initiativ till och gav klara besked om och som Kriminalvården därefter har anpassat sig efter. Nu måste man få ett besked. Det går inte att bara avvakta en budgetprocess. Skåne är nog det ställe som är mest drabbat.
Därför vill jag här i Sveriges riksdag ställa frågan till dig, Beatrice Ask: När kommer det att ges ett besked om det planerade häktets byggnad i Helsingborg?
Thomas Bodström (S):
Det är nämligen så att man runt om i landet ringer till mig och berättar hur det ligger till. Man berättar just att man känner panik för att man inte får besked. Det är alltså den obefintliga styrningen som man kritiserar, och man vänder sig till oppositionen och frågar: Kan du inte se till? Kan du inte fråga? Kan du inte ordna detta?
Vi gav klara och tydliga besked, till Helsingborgshäktet, till Sollentunahäktet, till Salbergaanstalten, till Haparanda, till Luleå, till ombyggnaden av Kumla och till Saltvik. Vi gav klara och tydliga besked om allt det här: Så här ska det göras! Det är det som man nu efterfrågar. Försök inte med någon omvänd oppositionspolitik! Kriminalvården läser det här, och de vet precis hur det gått till med styrningen då och styrningen nu.
Men det som framför allt faller tillbaka på dig, Beatrice Ask, är just att man vill att du nu, 2009, ett år före valet, i varje fall under det sista året på den här mandatperioden ska ta det ansvaret i stället för att skylla på myndigheten eller tidigare regeringar. Gör det så kommer förtroendet att öka, som sagt. Ekonomin behöver förbättras - det är vi alla överens om. Det går inte att bara pytsa in pengar. Då går det inte heller att bara komma med nya kostsamma reformer.
Jag har inga problem med att vi ska öka skärpningen av straff när det gäller våldsbrott och så vidare. Jag har alltid tyckt att det kan vara mer skärpning där än när det gäller andra brott. Vi tog också initiativ till att man ska avtjäna hela straffet om man har en dålig prognos. Men det som framför allt behövs är reformer som gör att man nu kommer i en bättre ekonomisk situation än tidigare. Då har vi bland annat halvvägshus, som det talas om.
Vi behöver en planerad platstillgång på Sveriges anstalter. Vi behöver kanske en ytterligare utvidgad fotboja för dem som har bäst möjligheter att återanpassa sig i samhället. Det är de reformerna vi behöver. Det är det vi behöver få besked om. Det gäller inte bara den straffrättsreform som vi påbörjade och ni fortsatte, där vi är ganska överens, utan det gäller att rädda ekonomin.
Thomas Bodström (S):
Även om jag aldrig fick uppleva att någon sprang in och hyllade mig för att ha tagit något SM-guld, eftersom det aldrig skedde, ska jag inte närmare gå in på det. Jag vill bara säga till Beatrice Ask att det finns förbättringar här. Som jag sagt finns det saker som är klara förbättringar. Och det här är egentligen ingen vänster-höger-fråga, utan här handlar det bara om att göra förbättringar. Det som jag tycker är synd, när det ändå har gjorts ett ambitiöst arbete från departementet, är att man missar det som kanske är det allra viktigaste. Jag tror att det är enkelt att göra det.
Du säger att det är svårt att göra det, men ingen av oss kan komma fram till att det skulle vara omöjligt att göra en ordentlig utvärdering. Jag ska inte försöka göra en feltolkning eller populistiskt försöka använda det emot dig genom att säga att det gäller utlänningar i det ena fallet och svenskar i det andra. Jag vill bara säga att om vi har den här ordningen för personer som vistas här och bedöms av svenska myndigheter, kan vi också ha den i andra sammanhang. Det är därför vi ska göra en ordentlig utvärdering och utredning av det här.
Sedan finns det naturligtvis mycket mer att göra. Idrottsklubbarna har sitt ansvar och polisen har naturligtvis sitt ansvar, och jag som har följt det här noga och nära och själv går och tittar på matcher väldigt ofta vet att det har gjorts stora förbättringar. Men det behövs en lagstiftning som hela tiden skjuter fram positionerna, och här har man bara kommit halvvägs.
Jag tror att det är väldigt klokt, eller rättare sagt kräver jag att man fortsätter det här arbetet. Låt det vara en anhalt. Vi tog det första steget, och det var inte fulländat. Det sade vi redan då. Nu har det andra steget tagits, och det är dags att ta det tredje steget, därför att det är så få människor som förstör för så många andra människor.
Och det är just dessa få människor som vi vill komma åt, så att alla andra kan gå på Råsunda med en mazarin och en kaffe och se AIK vinna fotbollsguld 2009.
Thomas Bodström (S):
Det blir ingen obalans. Man har målsäganden på ena sidan och den tilltalade på den andra. Om det bara var de i en process skulle det vara enkelt. Det är det ibland. Då klarar man av det på ett par tre timmar. Men det handlar om de stora processerna med en massa vittnen. När man omförhör med målsägande och tilltalade blir det balans om man spelar upp vittnena, åklagarvittnena och försvararens vittnen. På så sätt får man en balans. Det är vi politiker som får ta ansvaret. Det här handlar ju om ytterst kompetenta personer, om några av Sveriges högsta jurister.
Vid Svea hovrätt är det Fredrik Wersäll, och i övre Norrland är det Sten Andersson. Båda är synnerligen kompetenta jurister. De tolkar på det sätt som förarbeten och lag stipulerar. Då blir det på det här sättet. Om de båda kompetenta juristerna har kommit fram till olika slutsatser är det ett problem. Jag vill också säga att det inte bara är advokater som har påpekat detta utan också domare.
Det finns en situation som man inte kan förhindra, nämligen att den person som är dömd säger några sista ord efter förhandlingen. Det kan man inte inskränka. Det gör att vi kommer att få fler och fler fall där personer som känner frustration över att inte ha fått höras i ett nytt förhör säger några saker i slutet av rättegången. Då måste man göra om hela rättegången.
Man kan ha suttit i hovrätten i nio dagar och så måste det hela göras om därför att det kommer fram så många uppgifter i de sista ord som man har rätt att säga. Det finns ingen begränsning i det. Det varnar domarna för. Se till att vi inte hamnar i en sådan situation. Det är ganska stor enighet om detta. Jag har faktiskt inte hört en enda som har försvarat just den här delen. Däremot är många överens om att det här är en stor förbättring. Men det här anser jag inte vara något annat än ett misstag. Vi behöver inte utvärdera det.
Det är jättebra att man utvärderar andra saker och gör förbättringar. Detta är ingenting annat än ett misstag som bör rättas till. Det menar jag att man kan göra väldigt enkelt i största samförstånd.