KBLab/rixvox huggingface dataset:
Roland Utbult (KD):
Tack för svaret, Markus Selin! När man drar upp en väldig mängd fisk handlar det om en samlad kvot. Man kan inte ta upp mer än kvoten; det är så det fungerar.
Man kan inte tala om att man tar upp hela bestånd av fisk, utan man har sina mått och steg som man måste ta. Att man kan positionera sig hur man vill med båten är inte heller riktigt. Man är ganska hårt kontrollerad, man ska rapportera var man befinner sig och så vidare.
Jag menar att ledamoten har helt fel när det gäller att bottentrålning river upp botten. Om man jämför med jordbruket, där det plöjs, kan man säga att en bottentrål är beskaffad så att den ligger ned.
Den drar inte botten, utan den drar till exempel räkor, som inte ligger på botten utan 10-15 centimeter upp, medan kräftor ligger mer på botten.
Det som är grejen nu är att man arbetar med selektiv utrustning där det är ett trålbord som bara touchar botten, men trots detta är du otroligt negativ och vill bara förbjuda bottentrålning. Det är propaganda från framför allt Miljöpartiet som jag tror att Socialdemokraterna har gått på här.
Jag blir otroligt besviken och bestört när jag hör din felaktiga syn på vad yrkesfisket egentligen handlar om, Markus Selin, och hur det går till när man är ute och fiskar. Ta gärna lite mer del av hur det fungerar där ute!
Roland Utbult (KD):
Tack, Tina Acketoft, för ditt anförande! Jag tyckte att det var intressant att höra en ny liberal röst i fiskeripolitiken. Är du uppvuxen vid havet förstår jag att du kan ta över efter Lars Tysklind och andra som fört Liberalernas talan här tidigare.
Lite nostalgisk blir man när man tänker på Folkpartiet, som det hette förr, och alla de yrkesfiskare som röstade på det partiet. Det var verkligen full uppslutning där. Men någonting hände - 1964 kom det ett nytt parti som plockade en del av väljarna på den tiden.
Men vi lämnar nostalgin. Tidigare hade jag ett replikskifte med Ulrika Heie från Centerpartiet. Jag måste ge henne rätt. Det förändrar i och för sig ingenting, men om det är okej skulle jag bara vilja säga att det är försök med kameraövervakning av fiskefartyg som ska genomföras. Jag såg inte det; jag trodde att det stod på ett annat ställe. Det ska genomföras.
Du hade rätt där, Ulrika Heie, men det förändrar inte helheten. Jag är fortfarande lika negativ till detta. Nu vänder jag mig till ledamoten Acketoft.
Hur känns det för dig och för er i Liberalerna att stå upp för ett generellt stopp för bottentrålning i skyddade områden, även om det är med vissa begränsade undantag, och en kameraövervakning som ska genomföras på försök? Är det verkligen något som liberaler ställer upp på?
Roland Utbult (KD):
Tack, Tina Acketoft! Att man har kontrollerat något behöver ju inte betyda att det är korrekt. Jag vet heller inte vad du har kontrollerat. Du nämner organisationer. Du säger inte vilka, men man kan kanske ifrågasätta varifrån du hämtat din information.
Du uttrycker det som att jag vill hämta hem allt som finns i havet. Det är ju ren . Det är ett rent missförstånd, för att använda ett milt uttryck. Vi har ju kvoter. Vi har ett kvotsystem. Det följer yrkesfisket, självklart, och det är beslutat.
Detta att man säger att yrkesfiskarna hämtar hem allt som finns i havet - något som jag tycker att jag hört också från andra talare här - visar på det som är så allvarligt: Det finns en misstro mot yrkesfisket som är djupt rotad i denna riksdag hos ett antal partier och hos ett antal företrädare.
Jag tycker att det är väldigt bra, Tina Acketoft, om du kan ta över efter andra som talat här tidigare som har fört en konstruktiv politik när det gäller fisket, både yrkesfisket och annat fiske.
Så var lite försiktig med att säga att vad jag menar när jag talar om att yrkesfisket tar sitt ansvar är att man hämtar hem det som finns i havet, för det är inte riktigt sant.
Roland Utbult (KD):
Tack, Elisabeth Falkhaven! Det var väldigt intressant! Vi är ett antal personer som har vuxit upp vid havet. Det är spännande, för då stiftar man bekantskap med fisket på olika sätt.
Jag har varit i Hirtshals - eller Halsen, som vi på Öckerö brukar kalla det - ett antal gånger och lossat fisk. Jag har legat vid Shetlandsöarna och fiskat och legat inne för storm i Bergen, Stavanger och Haugesund. Jag är tacksam för alla inlägg som har varit här i dag.
Jag tycker att det är spännande om vi kan få en bra dialog här. Dialog är egentligen det allra viktigaste, och då naturligtvis en dialog mellan yrkesfisket och forskningen, precis som Elisabeth Falkhaven också nämnde.
Det är också intressant med de olika orsaker som vi har hört om här. Det är bra att det inte längre bara talas om överfiske, för det handlar också om övergödning, säl och skarv. Det handlar om parasiter som angriper torsk.
Det har kanske inte nämnts här i dag, men mycket av det som händer i Östersjön handlar om parasiter på bland annat torsk. Jag skulle bara vilja fråga dig, Elisabeth Falkhaven, hur du motiverar detta med kameraövervakningen, och om du hinner får du gärna säga något om bottentrålningen också.
Roland Utbult (KD):
Tack, Elisabeth Falkhaven! Jag har reagerat en del på några ord jag tycker har varit stötande här i dag. Man pratar en hel del om illegal verksamhet bland yrkesfiskare.
När statsministern nämner just illegala fiskare men inte nämner andra yrkesgrupper tycker jag att det är besvärande. Den attityden kommer fram en del här. Jag tycker att man ska försöka besinna sig på det området. När det gäller utfiskningen finns det kvoter i både det demersala och det pelagiska fisket.
Det bör egentligen inte vara något problem, eftersom vi nu har myndigheter som HaV som är med och styr upp detta. Här görs väldigt mycket. Jag tycker att det har varit många väldigt bra inlägg här där man talar om vad som görs.
Men man har tyvärr ibland en attityd där man klankar ned mycket på yrkesfisket och yrkesfiskarna som ett slags illegal yrkesgrupp. Det är detta jag har problem med. Vi vill säkert alla här ha ett hållbart fiske - det är jag övertygad om - och yrkesfiskarna har också insett att det är väldigt viktigt.
Jag har varit med så pass länge att jag har sett att man har fiskat upp ganska mycket fisk. Men just nu tycker jag att vi ska utgå ifrån hur det ser ut i dag. Det finns hopp, men vi måste få också ungdomarna att känna framtidstro i det här yrket.
Roland Utbult (KD):
Tack för svaret, ministern! Folkhälsomyndigheten talar om ca 170 000 personer som har spelproblem i vårt land. 82 000 barn drabbas, och många närstående. Var femte person i det här landet säger att de har någon i sin omgivning som har spelproblem.
Det ska sägas att spel är ett nöje för de allra flesta. Det är dock inte det som vi talar om i dag; det vi debatterar i den här interpellationsdebatten är baksidan av spelandet och en mycket aggressiv marknadsföring som i slutändan drabbar barn.
Den som spelar har själv ett ansvar, men spelbolagen har ett avgörande ansvar.
Det kommer att vara effekten av det beslut som fattas i dag. Effekten av beslutet är också att vi säkerställer att vi gör det vi kan för att skydda svenska konsumenter på en av de mest riskfyllda marknader som finns, nämligen spelmarknaden." Jag misstror inte ministerns goda intentioner och goda vilja.
Nyligen kallade ministern till sig branschens aktörer till ett möte på Finansdepartementet. Ministern var inte nöjd med hur spelbolagen har tolkat lagen om måttfull marknadsföring, att höga krav på måttfullhet ska gälla vid marknadsföring av spel. Ministern säger i sitt interpellationssvar: "Det måttfullhetskrav och de andra begränsningar som finns för spelreklam ska följas."
Måttfullhet må vara en dygd, men det är ett relativt begrepp. Det är också detta begrepp jag lite grann har hakat upp mig på när jag har följt utvecklingen av spelmarknaden och det nya licenssystem som vi har tagit fram.
Jag var med i utredningsgruppen, och jag är nöjd med de kontakter som Finansdepartementet och ministern hade med oss i oppositionen under processen. Men vi är också många som vill veta vad som hände på mötet. Hur tog organisationerna emot kritiken från ministern?
Vad blev resultatet av mötet? Och framför allt: Hur ser ministern på läget just nu?
Roland Utbult (KD):
Jag tackar minister Ardalan Shekarabi för svaret. Varje ord som ministern säger här förpliktar. Om det som ministern nu beskriver blir verklighet är jag den som kommer att vara allra gladast i den här kammaren.
Jag har sett en del av de baksidor som finns på spelbolagens mottagarsida eller kundsida. Det är ingen rolig syn och det är inga trevliga berättelser man hör från människor som har drabbats.
Det som jag tycker är ett viktigt uttryck här och som jag kanske inte tror att vi är hundraprocentigt klara med är det här med att höga krav på måttfullhet ska gälla vid marknadsföring av spel.
Måttfullhet är ett ganska relativt begrepp. Det kan ju vara så att de egentligen inte bryr sig utan kör på som de har gjort nu sedan den 1 januari. Jag tycker att det inte har varit någon större skillnad i marknadsföringen mot tidigare.
Det här är viktigt, och jag hoppas att ministern på något sätt kan utveckla hur man ska stadfästa ett uttryck som "måttfullhet" och sätta något slags värdering i uttrycket. Spelbolagens investeringar i reklam har närapå fördubblats de senaste två åren.
Det kanske är en personlig reaktion, men budskapen tycks bli mer och mer provocerande, tvärtemot lagens syfte. Spelbolagen lade 7,4 miljarder kronor på spelreklam i Sverige 2018, och inget tyder, i alla fall just nu, på att detta minskar.
Det räcker att man tar tunnelbanan på morgonen här i Stockholm eller slår på tv:n så får man se mängder av spelreklam. Alla känner till det här, tror jag, och många tycker att det är ett jätteproblem runt om i stugorna. "Säg upp dig på jobbet - köp en lott!" Så står det i en reklam. I en annan står det: "Du måste inte vänja dig."
Och så är det en bild på en person som doppar en brödskiva i någon enkel soppa i ett väldigt spartanskt kök. Vi vet att det lockas på olika sätt att försöka få människor att satsa pengar.
Att drabbas av spelberoende är inte fråga om svag karaktär, utan det är en sjukdom kopplad till signalsubstansen dopamin som Arvid Carlsson fick Nobelpriset för. Offren är som sagt många.
I ena änden av detta finns entreprenörerna som har upptäckt den här enorma marknaden och i andra änden finns de som drabbas. Om det nu är så att spelbolagen fortsätter att trumma på med aggressiv reklam långt från måttfullhetens dygd, hur ser ministern på att förbjuda reklam så som man till exempel har gjort i Italien?
Roland Utbult (KD):
Tack, ministern, för det fortsatta svaret! Jag uppfattar det som att ingenting kan uteslutas.
I Italien införde man ett förbud mot spelreklam efter att man i en utredning såg att 1,3 miljoner människor hade problem med sitt spelande och bara 12 000 gick i någon form av behandling, och jag uppfattar det som att den möjligheten även kan finnas här om man inte skärper sig från branschens sida.
Så uppfattar jag det, men ministern har ju ett anförande kvar och kan rätta till det ifall det inte stämmer. När jag gick hit i dag till den här interpellationsdebatten var motivet inte konfrontation. Jag tycker att vi har haft ett bra samtal här.
Jag är uppfylld av det som Kristdemokraterna lyfte fram särskilt under utredningens gång, och det var att det är så många personer som har råkat illa ut. Det är många som drabbas.
Som jag nämnde i början är det 170 000 enligt Folkhälsomyndigheten som spelar för mycket och ca 80 000 barn som drabbas och många, många andra närstående. Några gör sig en förmögenhet på andra människors olycka, och det är en stor mänsklig tragedi att många drabbas. Det är jag uppfylld av.
Jag måste säga att jag är väldigt tacksam för ministerns svar. Protokollet kommer jag att spara och följa upp. Tack för svaren på min interpellation!
Roland Utbult (KD):
Min fråga går till minister Amanda Lind. Sverige saknar ju en immunitetslag för konst, till skillnad från de flesta andra länder. När man tar hit konst från ett annat land för att visa den är det därmed inte säkert att man får med sig konsten tillbaka igen, utan den blir kvar här om någon gör anspråk på något av konstverken.
Jag har talat med bland annat Nationalmuseum om detta, och de ser det som ett problem. Det finns exempel på rysk konst som skulle ha visats i Sverige, men man vågade inte eftersom man inte visste om man fick ta med sig konsten tillbaka till Ryssland. Detta har legat på departementet ett tag, och det hände inte så mycket under förra mandatperioden. Jag undrar därför: Vad avser ministern att göra för att immunitetslagen ska kunna komma på plats?
Roland Utbult (KD):
Jag tackar ministern för anförandet. Det var intressant att få höra ett citat från en konservativ politiker på slutet. Jag vill ta upp ett par saker som jag reagerade på. Först har vi kulturskolan. Jag är själv musiker och vet vad den betyder. Jag vet att vi tog bort dessa 100 miljoner.
Jag skulle vilja säga att vi inte gjorde rätt. Vi gjorde fel. Vi har nu återinfört de 100 miljonerna så att de finns med precis som de gör för regeringen. Vi är alltså tillbaka på banan, och det känns väldigt bra.
Det är ju inte så vanligt att en politiker säger att man har gjort fel, men jag skulle nog vilja säga att det kanske var så att man gjorde ett litet misstag. Det fick jag också höra från en del ute i verksamheten. Det är bra att man reagerar, tycker jag. Det kallas demokrati. Jag är som sagt glad att vi är tillbaka på banan, för vi vill verkligen vara med och stödja kulturskolan.
Det andra jag ville ta upp ska jag kanske ta i nästa replik, för egentligen var min fråga hur vi ska ha det med public service. Det finns ju en spänning mellan det kommersiella och public service. Jag tycker att den relationen är jätteintressant. Låt mig ställa frågan så här: Hur mycket ska public service få svälla? Hur stort ska det få bli?
Det finns en uppräkning med 2 procent varje år, men hur stort tänker ministern att public service - Sveriges Television, Sveriges Radio och Utbildningsradion - ska kunna bli?
Roland Utbult (KD):
Det handlar om vad man prioriterar. Vi prioriterar vård, omsorg, socialtjänst och rättsväsen. Vi lägger 9 miljarder på ökad välfärd. Det är helt enkelt en fråga om prioritering. Nu har jag redovisat vad vi främst prioriterar, och det måste tyvärr bli minus på andra områden.
Det var bra att kulturministern ställde upp för Guo Jianmei från Kina vid det tillfället. Jag är ordförande i Särla här i riksdagen, som jobbar med Right Livelihood Award, och vill säga att det var mycket bra gjort. Vi vill smalna av public service. Man ska arbeta med framför allt kärnverksamheten.
Kristdemokraterna är i grunden positiva till public service. Det är ministern som har ansvaret. Jag vill därför fråga: Hur stort ska det bli?
Roland Utbult (KD):
Det är viktigt att vi är korrekta och sakliga här. Kristdemokraterna har till och med en reservation om det. Jag tycker inte riktigt att Lawen Redar höll sig till det när hon sa att Kristdemokraterna ska begränsa kulturutbudet.
Det har vi aldrig sagt. Det är besvärande när man skruvar på det. Det blir lite fake news över det hela. Det vi har sagt är att public service ska fokusera på kärnområdena. Det är det som är viktigt. Det betyder nyheter.
Det handlar om minoritetsgruppers möjligheter att ta del av nyheter, annan samhällsinformation och så vidare. Det är den delen vi vill stärka. Det är också det vi har nämnt i medierna. Det är bra om vi kan hålla oss till det som är korrekt här.
Roland Utbult (KD):
Anledningen till att vi går ut med det här i medierna är att vi ska ha riksting om ett par veckor. Då ska vi debattera public service. Det finns, som alla som håller på med partipolitik vet, ett antal motioner i ämnet. En del vill slopa hela public service.
Man får yttra vad man vill i den motionsfloden. Men vad vi kommer att besluta oss för vet vi först om ett par veckor. Vi har lyft upp det här som en diskussion i vårt parti och med andra som vill delta.
Jag blir lite rosad av att Lawen Redar vill vara med och debattera vår politik på det här sättet. Det som vi debatterar och diskuterar i vårt parti och som har spritt sig är just kärnområdena, det här med nyheter, samhällsinformation och så vidare.
Jag tycker faktiskt inte att det är en orimlig styrning. Redan i dag är public service demokratiskt styrt, och inriktningen fastslås i sändningstillstånden. Det är alltså inte orimligt att, som vi gör, diktera att man bör stärka kärnområdena.
Jag vill gärna försvara min partisekreterare när det gäller detta. Vi tycker inte att det är orimligt. Public service är i dag demokratiskt styrt genom de uppdrag som vi ger i sändningstillstånden.
Roland Utbult (KD):
Jag uppfattade ett antal vackra uttryck, som jag tyckte om. Tystnar medierna tystnar vår demokrati. Det talades om medial mångfald och sida vid sida. Det sista låter nästan som en potentiell sångtitel - sida vid sida.
Hyser kulturministern någon oro för att public service sväller över brädden och går utanför uppdraget så att detta med sida vid sida, konkurrensen, hamnar i obalans?
Det kan vara fråga om en verksamhet som går utanför kärnuppdraget och sväller ut i ett stort antal program som jag förstår att ministern vill hålla tillbaka så att de inte stör konkurrensen. Hyser ministern någon oro för att detta skulle kunna ske?
Roland Utbult (KD):
Jag uppskattar att vi tar upp frågan om samspelet mellan de lokala medierna så att det fungerar bra. Det ställer jag mig verkligen bakom. Nu när vi har kulturministern här vill jag fråga hur ministern tänker inför framtiden.
Det finns nu ett sändningstillstånd som varar sex år, och det kommer att löpa som det är tänkt. Men när nu ministern är här undrar jag vilken vision hon har för public service framöver. Kan ministern formulera någonting som ger en tanke om vad ministern vill framöver?
Det skulle vara intressant att höra om hon kan sträcka sig ännu lite längre fram än dessa sex år. Ministern är högsta ansvarig på regeringssidan, så jag räknar med att det finns möjlighet att formulera någonting. Jag vet att ministern var inne på frågan om att public service ändå inte ska få lov att svälla hur mycket som helst.
Man ska kunna hålla balansen, sida vid sida, som vi har talat om, med den mediala mångfalden. Jag skulle gärna vilja höra ministern formulera en vision för public service framöver.
Roland Utbult (KD):
Jag ska försöka att säga det jag hade tänkt på fyra minuter. Jag yrkar bifall till reservation 6. Det har sagts mycket bra om kulturskolan, och jag stöder alla goda tankar kring det som sagts. Alla barn ska ha chans att utveckla intressen och talang, men vissa sporter och aktiviteter kan kosta för mycket för ekonomiskt utsatta familjer.
Därför är det mycket olyckligt att den rödgröna regering som vi hade tidigare valde att ta bort fritidspengen som Kristdemokraterna fick igenom i alliansregeringen. Vi ser med lite olika glasögon på den här frågan. Fritidspengen riktade sig till barn i årskurs 4-9 som lever i hushåll med försörjningsstöd.
Summan uppgick till 3 000 kronor per barn och år och täckte faktiska utgifter för deltagande i regelbundna fritidsaktiviteter mot uppvisande av kvitton. Kristdemokraterna håller med Barnombudsmannen, Rädda Barnen, Föreningen Sveriges socialchefer och andra remissinstanser om att regeringens borttagande av fritidspengen var felaktigt. Fru talman! Vi kristdemokrater ger dock inte upp så lätt.
Vi lanserar i vår politik ett fritidskort, laddat med pengar till fritidsaktiviteter, till alla elever i årskurs 2-9. Lägg namnet "fritidskort" på minnet, för jag kommer att återkomma till det.
Vi ser att barnen rör sig allt mindre i dag, fast vi vet att det har stor betydelse för barns och ungdomars fysiska och psykiska hälsa. Vi ser även en utbredd ensamhet bland ungdomar.
Därför vill vi stimulera fler att delta i idrottsföreningar och idrottsklubbar och ta del av den gemenskap som det innebär. Vi lyfter också i vår reservation vikten av att personer med funktionsnedsättning ges möjlighet att delta i fritidsaktiviteter. Det talade Per Lodenius fint om alldeles nyss.
Vi kristdemokrater vill alltså införa ett öronmärkt ekonomiskt stöd för att elever i årskurs 2-9 ska kunna delta i fritidsaktiviteter. Pengarna ska laddas på detta särskilda så kallade fritidskort. Vi satsar 850 miljoner på det i vår budget. Tanken är att alla de här barnen ska få 500 kronor per år i stöd.
För dem som bor i hushåll med ekonomiskt bistånd eller bostadsbidrag ska det handla om upp till 2 400 kronor per år. Lägg de här tankarna på minnet! Vi har tittat på nordiska länder som inför det här eller är på gång att införa det. Det finns liknande system på Island, och Norge är på gång med ett liknande fritidskort.
Roland Utbult (KD):
Tack för det, Vasiliki Tsouplaki! Det är oftast Vasiliki som själv väljer dessa debatter med mig och begär replik på mina anföranden. Det är oerhört glädjande för mig som kristdemokrat att få med mig Vänsterpartiet i detta.
Jag förstår vad Vasiliki tänker nu, för ledamoten har efterlyst just ett bredare anslag här. Det stämmer att den tidigare fritidspengen riktade sig till barn i årskurs 4-9.
De fick då 3 000 kronor, och familjen skulle ha haft försörjningsstöd under minst sex av de senaste tolv månaderna.
I våra debatter har Vasiliki ofta framfört att detta måste breddas på något vis, och nu blir det alltså ett generellt stöd till barn för att de ska aktiveras fysiskt och få hjälp med sin rörelse och sitt välmående.
Dessutom är det ett extra stöd till dem som är mest utsatta, och då handlar det inte bara om försörjningsstöd utan också om bostadsbidrag och liknande. Jag gläder mig alltså oerhört åt att man i Vänsterpartiet är positiv till detta. Då kanske vi kan få med ytterligare partier, så att fritidskortet kan bli verklighet framöver.
Roland Utbult (KD):
Tack för att du utvecklar dessa tankar, Vasiliki! Jag kanske inte ska ge dig all kredd för att vi nu föreslår det här fritidskortet; vi håller ju på med en politikutveckling inom partiet. Men jag tror faktiskt att du har påverkat mina tankegångar och att jag sedan har haft ett visst inflytande på vår politikutveckling.
Ta alltså gärna åt dig lite grann, men inte alltsammans! Ja, så kan det gå till här i vår riksdag - att vi hittar lösningar över partigränserna. Om det är för barnens och ungdomarnas bästa, för deras psykiska och fysiska hälsa, är det vällovligt.
Det finns naturligtvis fler idéer och förslag om vi är kreativa. Nu har jag talat väldigt konkret om detta i dag, och jag är tacksam för det stöd jag fått uppleva här.
Roland Utbult (KD):
Tack, Maria Gardfjell, för talet! Jag är övertygad om att yrkesfiskarna är helt inne på själva sentensen i det ledamoten säger - att vi ska bevara fisket och att det ska vara hållbart. Det är detta som yrkesfiskarna vill, så där finns inget motsatsförhållande.
Jag skulle vilja be ledamoten att svara på en fråga som kanske skulle kunna mäta intresset av att stödja yrkesfisket, såvida man vill göra det. Vi har ett torskfiskestopp i Östersjön sedan i somras, och det förlängs under detta år.
Ledamotens parti är det parti i Sveriges riksdag som är mest negativt inställt till yrkesfisket. Nu har ledamoten möjlighet att ändra på den framtoningen.
De yrkesfiskare som fiskar torsk har av ledamotens regering, i och med torskfiskestoppet, fått en ersättning från juli till december på ungefär 10 000 eller 15 000 kronor.
Som Betty Malmberg nämnde sitter de så att säga i sjön. På ett halvår är det alltså en ersättning på 10 000 eller 15 000 kronor. På vilket sätt vill ledamoten arbeta för att de yrkesfiskare som har varit med om torskfiskestoppet ska få en bättre ekonomisk situation under stoppet?