KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars Hjälmered (M):
Låt mig göra några avslutande kommentarer till den här diskussionen om ungas möjligheter att komma in på arbetsmarknaden. Finansministern säger att jo, vi höjer skatter för att sedan satsa på jobb och företag. Fakta är att det bara är några få procent som går tillbaka till någon form av aktiv näringspolitik. Det andra är breda, stora bidragsutbyggnader. Det är alltså inte riktigt med sanningen överensstämmande.
Om vi tittar på de lite större utmaningarna för Sverige framöver handlar det om ungas möjligheter att komma in på arbetsmarknaden, om att få fler äldre att stanna kvar på arbetsmarknaden och om att möta globaliseringens och digitaliseringens utmaningar. Vi kan konstatera att det är breda, stora, svåra utmaningar för Sverige, men det möter regeringen med rätt konstiga svar. Fler unga ska in på arbetsmarknaden, säger man, men det ska bli dyrare att anställa unga.
Ska vi förmå fler äldre att stanna kvar säger finansministern att det ska vara mindre lönsamt. Om att möta globaliseringen säger hon att vi ska ha en osäkerhet i handelspolitiken och försämra konkurrenskraften generellt för den viktiga industrin. Man äventyrar det viktiga överskottsmålet. Man sviker i ROT-frågan. Vi har allt detta med Bromma, Förbifarten och andra vallöftessvek som vi vant oss vid.
Kokar vi ned det till den fråga vi ställt i dag, herr talman, har det handlat om reformer för ungas möjligheter. Där föreslår finansministern att det ska bli ett par tusenlappar dyrare varje månad att anställa en ung människa. På frågorna om hon tror att det ger fler eller färre jobb och hur många jobb hon räknar med ska gå förlorade svarar hon med att tala om generella saker i budgeten. Det var alltså inte det jag frågade om, herr talman, utan jag frågade om de specifika reformerna.
Vi kommer tillbaka till det som Stefan Löfven sa före valet, nämligen att inför varje reform ska man ställa frågan om det ger fler eller färre jobb. Jag får väl säga som Stefan Löfven: Ger det fler eller färre jobb till unga människor, finansministern? Och om man höjer skatten med ett par tusenlappar: Hur många jobb räknar hon med ska gå förlorade?
Lars Hjälmered (M):
Ett antal av debattörerna har nu ställt frågor till statsrådet men inte fått svar på om Förbifart Stockholm bör byggas. Därför börjar jag med att ställa frågan inför det avslutande anförandet från statsrådet: Anser statsrådet och regeringen att Förbifarten ska byggas? Då tänker jag inte på formdiskussioner och sådant. Bör Förbifart Stockholm byggas - ja eller nej?
Sedan kan vi i den samlade diskussionen konstatera att vad en stad som Stockholm, liksom vi i min hemstad Göteborg, behöver är satsningar på både kollektivtrafik och vägar. Citybanan var uppe till diskussion, och det är glädjande. Den är betydelsefull både för dem som bor i denna region och för alla oss som bor utanför när det gäller tillförlitligheten, tillgängligheten och kapaciteten för järnvägssystemet för både fjärrtåg och pendeltåg.
Detta i kombination med den viktiga tunnelbaneöverenskommelsen och Förbifarten gör att man lägger en grund för tillväxtmotorn Stockholm. Det är betydelsefullt för den regionen, för Sverige och för oss som bor i andra delar av Sverige. Sedan kan vi bara, om vi jämför med till exempel Citybanan, konstatera och vara tydliga med att Förbifarten är planerad, projekterad och fullt finansierad.
Det som det handlar om i det stoppläge som råder just nu är att vi har en svag minoritetsregering med problem mellan socialdemokrater och miljöpartister när det gäller att komma överens. I stället för att tydligt ta ansvar och säga: Ja, Förbifarten ska byggas, för den är viktig för jobb och tillväxt, eller: Nej, vi tycker inte det av några skäl, gör man en konstig mellanvariant och skickar en räkning till skattebetalarna på 4 miljoner kronor per dag.
För tredje gången, herr talman, avslutar jag med denna fråga till statsrådet: Hur förklarar och försvarar statsrådet att hennes och regeringens agerande när det gäller Förbifarten och stoppet innebär att hon och regeringen skickar en räkning på 4 miljoner kronor per dag till skattebetalarna? Hur förklarar och försvarar hon det?
Lars Hjälmered (M):
I dagens nummer av Svenska Dagbladet kan man läsa att regeringen välkomnar en eventuell försäljning av Vattenfalls tyska brunkolsverksamhet. Det är en fråga som har varit aktuell tidigare, inte minst inför valet, då det var ganska högt tonläge från riksdagens partier med olika uppfattningar i frågan. Inför valet gav Miljöpartiet uttryck för en ganska tydlig uppfattning att man vill behålla och senare lägga ned verksamheten, liksom man gav löfte om att detta skulle vara bland de första regeringsbesluten.
Nu kan vi konstatera att Miljöpartiet och regeringen i dagens tidning ger uttryck för en direkt motsatt uppfattning. Man välkomnar en försäljning. Därför riktar jag min fråga till statsrådet Fridolin: Ska man tolka detta som att Miljöpartiet har bytt fot, ändrat uppfattning och numera är för en försäljning av den tyska brunkolsverksamheten?
Lars Hjälmered (M):
Vi kan konstatera att Miljöpartiet gav uttryck för en uppfattning före valet och att regeringen och Miljöpartiet nu efter valet ger uttryck för direkt motsatt uppfattning. Det handlar om en principfråga om hur man ser på denna verksamhet, som köptes in för drygt tio år sedan på uppdrag av den dåvarande socialdemokratiska regeringen, och hur man ser på brunkolsverksamhetens framtid. Är det rimligt att Vattenfall håller på med denna tyska brunkolsverksamhet? Man landar då i en principuppfattning - ska man behålla för att senare lägga ned, eller ska man öppna för en försäljning?
Miljöpartiet gav före valet uttryck för en uppfattning. Regeringen ger nu, senast i dagens Svenska Dagbladet, uttryck för en direkt motsatt uppfattning. Därför upprepar jag min fråga: Ska man tolka detta som att Miljöpartiet har bytt fot, ändrat uppfattning och nu är för en försäljning av den tyska brunkolsverksamheten?
Lars Hjälmered (M):
Johan Nissinen tar i sitt anförande upp frågan om turism och turister, och det är naturligtvis otroligt viktigt. Vi har en omfattande besöksnäring i Sverige. Turister kommer till större städer såväl som till orter utanför de större städerna för att åka skidor och annat.
Besöksnäringen är en bransch som är bra på att ta in människor, och det handlar mycket om vilken vilja och vilket driv man har som person snarare än om vilken utbildningsbakgrund och erfarenhet man har. Sedan kan vi se det här framväxande utanförskapet i Sverige som på arbetsmarknaden så tydligt slår framför allt mot unga och utrikes födda.
Vi kan konstatera att Sverigedemokraterna tidigare har haft förslag om att höja skatten för att anställa unga människor, det vill säga att det ska bli svårare för unga människor att komma in på arbetsmarknaden. Sverigedemokraterna har också förslag om att höja restaurangmomsen, vilket tydligt skulle slå mot besöksnäringen.
Lägger man ihop detta med det nya utanförskapet och behovet av att få fler jobb för unga - på landsbygden är en restaurang eller ett hotell inte sällan helt avgörande för att få bygden att funka och växa - leder det till att jag vill fråga Johan Nissinen varför Sverigedemokraterna vill försämra för restauranger och övriga besöksnäringen. Varför vill ni försvåra för unga människor att komma in på arbetsmarknaden, och varför vill ni försvaga möjligheten att vara företagare på landsbygden?
Lars Hjälmered (M):
Jag har största respekt för att vi kan landa i olika förslag och olika lösningar för att möta en del av utmaningarna. Vi kan lägga det här med ungdomsskatten åt sidan och titta på restaurangmomsen i stället. Det kom en utvärdering häromveckan som visade att detta har gett tusentals nya arbetstillfällen. Tittar vi på besöksnäringen som bransch kan vi se att en stor andel som jobbar i den är unga människor. Det handlar om en tredjedel ungefär. Andelen utrikes födda är också en tredjedel.
Över hälften av företagen i besöksnäringen drivs av människor med utländsk bakgrund. Branschen är ett av de tydligaste exemplen när det handlar om lågtröskeljobb, alltså det där första viktiga jobbet för att komma in på arbetsmarknaden.
Om man dubblerar matmomsen för restauranger, som Sverigedemokraterna säger att man ska, är det klart att det får effekt för en restaurang eller ett hotell oavsett om det ligger i Stockholms innerstad eller i någon by eller ort ute på landsbygden. Då kommer vi tillbaka till att det är med en nästan kirurgisk precision som Sverigedemokraternas förslag slår mot ungas och utrikes föddas möjligheter att komma in på arbetsmarknaden.
Frågan blir då: Hur tänkte ni?
Lars Hjälmered (M):
Om vi lyfter blicken ser vi att Sverige möter ett antal större utmaningar framöver. Vi har det nya utanförskapet, som tydligt slår mot framför allt unga utrikes födda. Vi har en tilltagande internationell konkurrens. Det är inget nytt att svensk industri och andra företag möter detta, men det är en alltmer hårdnande internationell konkurrens. Det är ett antal rätt stora och allt större utmaningar för Sverige. Då tycker jag och Moderaterna att det är viktigt att bygga förmåga här hemma.
Villkoren för företag och företagsamma personer är det som avgör om vi ska klara denna hårda konkurrens. Då kan vi, herr talman, konstatera att Jennie Nilsson och Socialdemokraterna har en budget som innebär skattehöjningar i 150-miljardersklassen. Man vill ha lastbilsskatt. Man har sedan tidigare höjt skatten på att anställa unga.
Man har konsekvent haft linjen att göra det både dyrare att anställa äldre och mindre lönsamt för äldre att vara kvar på arbetsmarknaden trots de demografiska utmaningarna Sverige står inför. Vi kan lyfta fram andra områden såsom överskottsmålet, som finansministern lovade skulle vara kvar men ett halvår efter valet började tumma på. Vi har energiförsörjningen, som man äventyrar.
Vi har hela transportpolitiken med flygskatt, lastbilsskatt och arbetet med att stänga Bromma flygplats. Listan kan göras längre, men detta slår tydligt mot just företag och företagsamma personer. Därför vill jag, herr talman, fråga Jennie Nilsson hur hon tycker att alla de här skattehöjningarna, transportförsämringarna och osäkerheterna som regeringen utsätter det svenska näringslivet för leder till fler jobb och växande företag.
Lars Hjälmered (M):
Jag ska vara ärlig och blicka framåt, för det tycker jag att vi ska göra. Då är det nya utanförskapet en av Sveriges större utmaningar. De senaste åren har det skapats i storleksordningen 300 000 nya jobb i Sverige. Det är helt fantastiskt jämfört med andra europeiska länder. Men det ska också sägas att det är otillräckligt för att möta de stora utmaningar som slår mot framför allt unga som har liten eller ingen erfarenhet och utrikes födda som kommer hit.
Kombinerar man detta, det vill säga om man är utrikes född och kommer hit utan någon utbildning, har man det jättesvårt. Detta måste vi på olika sätt fortsätta möta, framför allt nu när det accentueras i och med att många människor söker sig till Sverige. Det är en utmaning som tydligt ligger framför oss. Både i fråga om detta och för näringslivet i stort har vi en regering som försvårar och fördyrar för näringslivet. För att hyfsa debatten, herr talman, kan man titta på vad Jennie Nilsson, Stefan Löfven och Socialdemokraterna säger om den aktiva näringspolitiken.
De går runt och knackar dörr hos företag och säger så här: "Kan du ge mig en femtiolapp? Det är så mycket vi höjer skatten för dig. Samtidigt ger vi tillbaka en krona." Jennie Nilsson säger till alla landets företagare: "Vi tar en femtiolapp av dig. Vi ger en krona." Det är så nettot ser ut i skattepolitiken för Socialdemokraterna, bara så att vi är tydliga med vad vi talar om. Det för oss tillbaka till den hårdnande internationella konkurrensen.
Det handlar om att om stora industrier och mindre företag som växer till ska klara den internationella konkurrensen, då måste man vara urstark i Sverige för att kunna konkurrera med såväl svenska konkurrenter som bolag i andra delar av världen. Regeringens giv är: Vi tar femtiolappen, och vi ger enkronan. Jag tror inte att det långsiktigt gynnar Sverige. Det finns ett annat vägval vi borde göra, bland annat för att kunna klara att trycka tillbaka det nya utanförskapet.
Lars Hjälmered (M):
En viktig bit i näringspolitiken handlar om handelspolitiken. Sverige är ett handelsberoende land. Ungefär hälften av svensk ekonomi är kopplad till handel, det vill säga import och export. Historiskt har handeln byggt det svenska välståndet, och vi kan säga att den kommer att vara viktig även framöver. Den svenska marknaden räcker sällan till för svenska företag.
Antingen direkt eller ganska kvickt behöver de söka sig någon annanstans för att få avsättning för sina produkter. En avgörande fråga för Sverige är att få på plats ett handelsavtal mellan Europa och USA. De som är inne i detta kallar det ibland för TTIP. I praktiken handlar det om världens två största ekonomier. Vad tycker då Vänsterpartiet?
Jo, Vänsterpartiets partiordförande skrev på Twitter i samband med Saudiskandalen att han tycker att man ska stoppa TTIP. När det var en diskussion om vilket mandat EU-kommissionen, som förhandlar för Sveriges räkning, ska ha röstade Vänsterpartiet nej. Man ville inte att kommissionen skulle förhandla fram ett handelsavtal.
Det finns också motioner som riksdagen och näringsutskottet ska behandla senare där Vänsterpartiet vill stoppa förhandlingen om ett handelsavtal mellan Europa och USA. Herr talman! Vad innebär detta i praktiken? Jag är göteborgare, och Göteborg är Volvos hemstad. Där bygger man bland annat bilar. I dagsläget utvecklar Volvo Personvagnar två bilar, en bil för den europeiska marknaden och en helt annan bil för den nordamerikanska marknaden.
Om vi får ett bra handelsavtal på plats innebär det att Volvo kan utveckla en bilmodell som fungerar på båda marknaderna. Det sparar pengar, vilket gör att det blir billigare för Volvo att utveckla nya bilprodukter. Jobben kan tryggas. Herr talman! Varför vill Håkan Svenneling inte vara med och säkra bilbyggar- och bilutvecklarjobb i Göteborg?
Lars Hjälmered (M):
Det vi talar om är att Europa och USA är världens två största ekonomier. Om vi får ett bra handelsavtal på plats innebär det tillväxt och nya jobb i Sverige, i andra delar av Europa och i USA. Det innebär också att den typen av standard som sätts i ett sådant handelsavtal kan stå modell för andra handelsavtal med andra delar av världen. Ofta kan det vara obalans. EU är stort, och det land man förhandlar med är litet.
I det här fallet är det två jämbördiga parter. Låt oss se på bilexemplet. Det ställs olika krav. Man måste reda ut ett antal frågor. Kontentan i detta blir att ett antal av oss följer den svenska traditionen att stå upp för handel, för frihandel och för möjligheten att handla mer.
Det Vänsterpartiet föreslår, som riksdagen och näringsutskottet ska behandla, är att inte ha ett handelsavtal med USA, trots att vi vet att Sverige är ett av de viktigaste länderna som investerar i USA. Vi har mängder av företag som handlar på den marknaden. När Vänsterpartiet nu säger nej till den typen av handelsavtal slår det mot bilbyggar- och bilutvecklarjobben i Göteborg, liksom det kan slå mot många andra företag runt om i landet.
Det här är en konkret fråga som tydligt avgör om vi ska klara den stora utmaningen med en tilltagande internationell konkurrens. Jag frågar återigen: Varför vill inte Vänsterpartiet värna viktiga industrijobb i Sverige genom att få på plats ett stort, brett och bra handelsavtal med USA?
Lars Hjälmered (M):
Anna-Caren Sätherberg tog i sitt anförande upp ett antal nyckelord. Hon talade om skogsindustrin, besöksnäringen och lite annat. Hon nämnde inledningsvis också infrastrukturen, och det är den som jag tänkte ta fasta på. En nyckelfaktor för de branscher som Anna-Caren Sätherberg, och även personer i svenskt näringsliv från till exempel exporterande industri, tar upp är fungerande transporter.
Människor ska kunna åka till och från arbetet, kunna besöka en restaurang eller ett hotell eller få ut gods på en internationell marknad. Där kan vi konstatera, herr talman, att regeringen har en agenda som handlar väldigt mycket om att fördyra och försämra transporter. Vi är eniga i vissa delar som handlar om ett ökat underhåll av väg och järnväg, men det finns andra konfliktområden. Riksdagen har fattat beslut och säger att Bromma flygplats ska vara kvar, men regeringen jobbar fortsatt med att lägga ned Bromma flygplats.
Det är ju inte en Stockholmsfråga utan något som slår mot Åre, Ängelholm, Visby och andra orter. Regeringen jobbar också för att införa både en flygskatt och en lastbilsskatt. Tittar vi på lastbilsfrågan kan vi se att den skogsindustri Anna-Caren Sätherberg nämner skulle drabbas ganska hårt om man införde den typen av skatt.
Därför vill jag, herr talman, i all enkelhet fråga Anna-Caren Sätherberg följande: Om hon och Socialdemokraterna vill införa flygskatt och lastbilsskatt samt jobba för att lägga ned Bromma flygplats - hur blir det bättre för företagare i Jämtland och på andra ställen?
Lars Hjälmered (M):
Jag återkommer gärna brett kring besöksnäringen och andra satsningar i fler och andra sammanhang, men jag går tillbaka till huvudfrågan som handlar om transporterna. Jag tycker att det är intressant, herr talman, att Anna-Caren Sätherberg kommer in och talar om hur viktig skogsindustrin är och hur viktig besöksnäringen är. Jag delar verkligen den uppfattningen, för vi kan se att det betyder väldigt mycket för jobb, exportintäkter och allt sådant. Men vi kan se att en avgörande faktor är just goda villkor för transporter.
För att upprepa mig: Det finns delar där vi är eniga, till exempel när det gäller att kraftigt öka underhållet av väg och järnväg för att få systemet att fungera bättre. Men vi kan se att flyget och lastbilarna är väldigt avgörande i valda delar av landet. I till exempel skogsindustrin är kostnaden för transporter helt avgörande om man ska hämta ut grovt ur skogen för att använda exempelvis som biomassa.
Där är logistikkostnaden så hög att det är avgörande om vi politiskt förmår få fram reformer för längre och tyngre lastbilsekipage, vilket Moderaterna vill. Det har visat sig spara både pengar och miljö i användningen i skogsindustrin. Regeringen har sjabblat, försenat och försämrat detta. Sedan kommer vi tillbaka till de andra bitarna. Det är alldeles riktigt att det är utredningar som tittar på både flygskatt och lastbilsskatt, men jag menar att inriktningen från regeringens sida är tydlig.
Man säger alltså inte att man ska underlätta och göra det billigare för industrin och andra, utan inriktningen är att göra det dyrare för skogsindustrin. I diskussionen om Bromma flygplats finns ett antal förbehåll som Anna-Caren Sätherberg tar upp, men målet är att lägga ned flygplatsen. Det skulle försämra transportmöjligheten för många delar i landet. Det är detta som är den samlade bilden som slår mot många viktiga näringsgrenar. Då är vi alltså tillbaka i huvudfrågan, herr talman.
Om man som Anna-Caren Sätherberg och regeringen vill införa flygskatt och lastbilsskatt, försena detta med tunga och långa lastbilar samt jobba på att lägga ned Bromma - hur blir det bättre för näringslivet i Jämtland eller i andra delar av landet?
Lars Hjälmered (M):
Birger Lahti har ju en bakgrund i skogsindustrin, så jag tänkte att ta upp en liten vinkling med skogsindustrin, elcertifikat och energipolitiken. Vänsterpartiet har tidigare föreslagit bland annat en lastbilsskatt som jag menar skulle slå mot skogsindustrin. Man har i ett tidigare betänkande här i riksdagen inte förordat längre lastbilar utan tvärtom kortare lastbilsekipage, någonting som går emot branschens uppfattning.
Vänsterpartiet har varit för den höjda kärnkraftsskatten, och nu propagerar man för mer stöd till förnybar energi trots att många av de viktiga företrädare som finns inom den viktiga skogsindustrin är emot förslaget. De tycker att det inte behövs och att det skulle slå mot skogsindustrin. Herr talman!
Därför vill jag ställa en fråga till Birger Lahti: På vilket sätt blir det bättre för den viktiga skogsindustrin om man som Vänsterpartiet inte bara vill ha lastbilsskatt, kortare lastbilar, kärnkraftsskatt utan nu också mer stöd till förnybart, trots att branschens företrädare inte vill ha det?
Lars Hjälmered (M):
Vid första anblicken kan det verka vara lite långsökt att prata om elcertifikat och förnybart samtidigt som man lyfter in skogsindustrin. Men i slutändan handlar det lite om detta på något sätt. Vi vill att Sverige ska vara ett företags- och industriland. I högtidstal pratar vi om konkurrenskraft och möjligheter för Sverige. Då handlar det väldigt mycket om ett samlat paket.
Då får man titta på förutsättningar för transporter, för skatter, för kompetens och för energiförsörjning. De som verkar i den viktiga skogsindustrin och i den branschen på daglig basis tycker att det är ett dåligt förslag att införa en kombination av en kraftigt höjd kärnkraftsskatt och ytterligare stöd till förnybar energi när det inte finns någon efterfrågan.
Då blir det problematiskt för såväl Birger Lahti som S och MP tillsammans med osäkerheten om vad regeringen vill med den viktiga frågan om längden på lastbilar som är avgörande för konkurrenskraften i den branschen och med lastbilsskatt som bara slår mot branschen och den svenska landsbygden, ja, då slår det mot Sverige som företags- och industriland. Det är därför som jag vill lyfta fram den här frågan, herr talman.
Då kommer vi tillbaka till detta: Vad säger Birger Lahti till branschens företrädare? Menar han att man har fel när man säger att kombinationen av kärnkraftsskatt och mer subventioner till förnybart är dålig?
Lars Hjälmered (M):
Jag har respekt för att man landar i lite olika uppfattningar i en sådan här fråga när det gäller vilka mått och steg man ska ta och så vidare. Men jag vill ta en företags- eller industriutgångspunkt i detta.
Den typ av företag som sysslar med sådant som gruvor, stål, kemi- och skogsindustri vänder sig mycket tydligt mot de förslag som regeringen nu för fram, alltså den kraftiga kärnkraftsskattehöjningen i kombination med ökade subventioner till förnybar energi. Vi har här ett läge där systemet fungerar med energi och effekt, men det är utmaningar på sikt.
Om man nu trycker in mer kraftproduktion, allt annat lika, pressar man ned priserna och förbättrar inte systemet. Där har industrin en uppfattning och Åsa Westlund en annan. Därför vill jag fråga Åsa Westlund: På vilket sätt har de som professionellt och till dagligdags jobbar med skog, kemi, gruvor och stål fel, och varför har Åsa Westlund rätt i detta?