KBLab/rixvox huggingface dataset:
Robert Hannah (L):
Om mer än halva Sverige hade röstat på Liberalerna hade vi fått Liberalernas politik. Nu är Liberalerna en del av en överenskommelse, och det innebär att de partier i Sverige som finns på extremkanterna - Vänsterpartiet och Sverigedemokraterna - inte får något inflytande. Det är vi i vårt parti stolta över, även om jag hellre hade velat ha Ulf Kristersson som statsminister.
I politiken är det så att vi i Sverige aldrig kommer att få se att ett enda parti dominerar allt igen och får sätta agendan. Även när vi var en del av en alliansregering - vilket jag föredrar och tror hade varit bättre för Sverige - var vi tvungna att kompromissa.
Den sak som jag kompromissade mest med då och som jag är minst stolt över är vårdnadsbidraget, som gjorde att väldigt många kvinnor i utanförskapsområden fortsatte att leva långt ifrån samhället, inte kom in i arbete etcetera. Ett politiskt parti som vill ta ansvar för Sverige kan inte få igenom alla sina politiska förslag. Det här är ett exempel där Liberalerna inte har fått igenom ett politiskt förslag.
Allt vi diskuterar i dag handlar egentligen om en hyresmarknad som inte fungerar. I januariavtalet har Liberalerna fått igenom fri hyressättning i nyproduktion. Vi ska se över det befintliga beståndet och hur hyrorna sätts där med lägesanpassning etcetera. Jag tror att det kommer att bidra till en bättre hyresmarknad i stort. Jag ser med tillförsikt på att vi kommer att få en bättre hyresmarknad.
Sedan hoppas jag att lagstiftarna ser på de resurser som finns och använder förverkande av hyresrätten som huvudåtgärd och kriminalisering bara i väldigt extrema situationer, i så fall med böter som straff.
Robert Hannah (L):
Jag håller också på mig själv. Jag tror att jag kommer att vara väldigt duktig i förhandlingarna och ska försöka få igenom så mycket liberal politik som möjligt. Sverige behöver en liberaliserad bostadsmarknad. Vi behöver ha fri hyressättning i nyproduktion. Vi behöver också ha friare och mer lägesanpassad hyressättning i det befintliga beståndet. Det är orättvisa hyror. Jag kommer från en förort i Göteborg där vi har samma hyror som man har i Haga, den absolut populäraste stadsdelen.
Detta är huvudskälet till att folk inte vill flytta på sig, till att man kan köpa och sälja en hyresrätt i Sverige i dag och till bostadsbristen. Liberalernas målsättning är verkligen att se till att vi får en bättre bostadsmarknad. Det kommer att bli lite problematiskt om vi lyckas, för de väljare som mest av alla tycker att vi ska ha fri hyressättning är Moderaternas och Kristdemokraternas väljare. Men oavsett det tror jag att det här är vad Sverige behöver, och det är det vi kommer att kämpa för.
Robert Hannah (L):
Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Miljontals svenskar bor och trivs i sin hyresrätt, men köerna växer och alldeles för få nya hyresrätter byggs eftersom hyresmarknaden inte fungerar. Vi liberaler tror inte att dyra och ineffektiva subventioner är lösningen. I stället vill vi öppna upp hyresmarknaden så att den fungerar bättre. Men förändringarna ska ske på ett ansvarsfullt och tryggt sätt.
Propositionen som vi diskuterar i dag om från- och tillval är en del av januariavtalet som Liberalerna har slutit tillsammans med Socialdemokraterna, Centerpartiet och Miljöpartiet. I detta avtal har Liberalerna vunnit många liberala segrar som kommer att göra den svenska bostadsmarknaden bättre i dess helhet. Några av de sakerna är fri hyressättning i nyproduktion och att lägesfaktorn ska beaktas mer vid hyressättningen.
Ytterligare exempel är en förändring i EBO-lagstiftningen, det vill säga att en asylsökande som kommer till Sverige kan välja eget boende, så att det i särskilt utsatta områden ska finnas ett undantag så att utvecklingen där kan vändas. Vi kommer att ta bort flyttskatten så att fler personer har råd att flytta till något bättre. Vi kommer också att ha ett skiljedomsförfarande vid tvister mellan parterna. Målsättningen är att hyresgäster aldrig ska drabbas av retroaktiva hyreshöjningar. Januariavtalet ger inte svar på alla frågor.
Mycket mer kommer att behöva göras, särskilt inom det sociala området för dem som står längst bort från bostadsmarknaden och för att lyfta utsatta utanförskapsområden. Den proposition som vi diskuterar i dag, herr talman, om fler till- och frånval för hyresgäster är också en liberal förhandlingsseger. Liberalerna är kanske det parti i Sveriges riksdag som har kämpat för denna lagändring allra längst.
För oss liberaler är det självklart att hyresgäster ska ha mer att säga till om när det gäller standard och utrustning i sina hyresrätter och att valen också ska synas på hyresavin. Vill man ha en diskmaskin i sin lägenhet kanske det också kommer att kosta mer, men vill man inte ha den och i stället själv vill köpa en ska man kunna göra det. Liberalerna anser att hyresgästen ska kunna göra tillval och frånval som motsvaras av ett hyrestillägg eller hyresavdrag under en viss tid, i det här fallet tio år.
Då får den enskilde hyresgästen mer makt att påverka sin egen hyra. Därför säger vi helhjärtat ja till lagstiftningen. Självklart behöver den följas upp efter ett antal år, och självklart kommer denna lag inte att gälla vid nyproduktion efter att Liberalerna får igenom fri hyressättning i nyproduktion. Den kommer alltså endast att röra det befintliga beståndet inom ramen för bruksvärdessystemet. Herr talman!
Vi kommer att behöva vänja oss vid att Liberalernas företrädare står här i kammaren och skryter om att Liberalerna har fått igenom fler liberala reformer inom bostadsmarknaden. Dessa reformer kommer att göra Sverige bättre och att fler har chans att få en bostad.
Robert Hannah (L):
Det är en befogad fråga att ställa. Men jag delar inte din åsikt om att det är en dålig lagstiftning, Momodou Malcolm Jallow. Till att börja med handlar det om valfrihet. Hyresgästen får nu en möjlighet. Man får rätt att välja till eller välja från vissa saker i sin lägenhet så att man själv kan styra hyran. Det betyder att en person som hellre vill lägga pengar på att till exempel käka ute kan välja att inte göra tillvalen utan kan göra frånval.
Det är en ganska stark frihetsreform. Jag förstår att Vänsterpartiet har svårt att förstå att man ska få välja själv. Liberalerna är tydliga med att vi tycker att hyresgästen själv ska få bestämma utformandet av sin lägenhet, så långt det är möjligt. Vi vill ge konsumenterna den möjlighet som de själva efterfrågar. Nästan varenda kompis jag har som bor i hyresrätt vill själv bestämma färgen man ska ha i ett rum eller om man vill ha en diskmaskin eller inte.
Genom den här lagstiftningen ger vi dem den möjligheten. Lagstiftningen innehåller dessutom en tioårsgräns. När tio år är förbi är det den vanliga bruksvärdesprincipen och det vanliga systemet som gäller för bedömningen av hyran för lägenheten. Då hoppas jag att Hyresgästföreningen och andra hyresgäster själva ser till att inte blir en dålig affär när de förhandlar med hyresvärden. Det finns därför skäl att också ha med Hyresgästföreningen i förhandlingarna, så att det inte blir oskäliga hyror.
Robert Hannah (L):
Det är intressant att det ifrågasätts om det är rimligt att man ska betala för de här sakerna. Om det är något parti i Sveriges riksdag som försvarar det nuvarande systemet är det nämligen Vänsterpartiet, Momodou Malcolm Jallow. Ni vill ha ett hyressystem som bygger på bruksvärdesprincipen. Enligt den är det innehållet i lägenheten, inte hur populär den är, läget eller något annat förutom det som finns i lägenheten, som ska styra hyran.
Det är ni själva som är ansvariga för att försvara ett hyressystem där det är handdukstorken som avgör hyran, inte om lägenheten ligger i ett tryggt område, om skolresultaten där är bra eller om de som bor där tycker att det är fint och säkert. Liberalerna vill gå över till en annan typ av hyressystem där läget ska vara en mycket starkare faktor vid hyressättningen. Jag kan ge ett litet råd.
Om du vill ha ett hyressystem i Sverige som innebär att man inte efter tio år får fortsätta betala för saker i lägenheten ska du rösta på oss. Då får du gärna rösta på den reform som vi nu har fått igenom i och med januariavtalet. Den innebär att lägesfaktorn ska betyda mycket mer när man sätter hyran. Den innebär fri hyressättning i nyproduktion. Det är egentligen det du efterfrågar. Du påpekar själv det som är orättvist i bruksvärdessystemet. Det gäller inte bara den här reformen. Det gäller systemet i stort.
Jag har kompisar som fortfarande bor där jag är uppvuxen, i Tynnered. Där är hyran högre än den är i Haga, i centrala Göteborg. Det beror bara på att det finns handdukstork, diskmaskin och något annat i lägenheten. Men om du går in på boplats.se och letar på ködagar för lägenheterna i de områdena kan jag garantera att du ser att det tar ett antal år att få en lägenhet i Tynnered medan det tar 15-20 år att få en i Haga. Det är inte rättvist. Jag håller med om att det är orättvist. Men jag håller inte med om vem som är ansvarig för det.
De ansvariga är de partier som försvarar bruksvärdessystemet. Och Vänsterpartiet är det parti som försvarar det allra mest.
Robert Hannah (L):
En sak ska du hålla dig borta från, Mikael Eskilandersson. Du ska inte komma hit och berätta för mig om hedersrelaterat våld och förtryck. Jag känner det rätt inpå mitt eget skinn. Jag vet vad det betyder, jag har vuxit upp med det och jag hatar det mer än något annat i hela världen. Det är hela anledningen till att jag sitter i Sveriges riksdag. Du kan alltså inte komma hit och berätta för mig hur det står till eller använda ord som dubbelmoral. Hela min politiska gärning handlar om denna fråga.
I Sverigedemokraternas värld är 16-åriga afghaner vuxna och ska behandlas som vuxna. Men 21-åringar ska inte behandlas som vuxna trots att de har rättskapacitet, trots att de kan skydda sig själva och trots att de har rättigheter som vuxna. Liberalerna lägger fram sitt lagförslag för att det är det bästa.
Det betyder i slutändan att ett äktenskap som ingåtts när man är omyndig kan annulleras och att man har samhällets stöd. Tillsammans med Kristdemokraterna föreslår vi också inrättandet av en myndighet som ska hjälpa dessa ungdomar. De är dock vuxna och måste kunna ta ett vuxet beslut själva, med hjälp av svenska myndigheter. Ni vill inte ha någon sådan myndighet. Och då fattar jag inte er retorik.
Ni vill att de ska få hjälp, men ni vill inte ha någon myndighet som hjälper dem. Det blir konstigt när ni argumenterar så.
Robert Hannah (L):
Det svårt att säga något till Mikael Eskilandersson, för det är ganska mycket svammel. Han vill ha myndigheter, men han vill inte stå bakom den myndighet som ska hjälpa dessa ungdomar. Det känns lite konstigt att argumentera så. Med er politik hade flickan Marzieh inte ens fått komma till Sverige. Ni vill inte ha någon politik för att skydda barn i barnäktenskap. Du sa ju själv i talarstolen att man inte ska bygga upp ett system, Mikael Eskilandersson.
Liberalernas system är till för att skydda dessa ungdomar och hjälpa dem bort från barnäktenskap, men det säger ni nej till. Jag förstår inte varför ni tycker att det är så konstigt att ha denna myndighet, för utan den får de inte den hjälp ni efterfrågar - och jag hörde ditt tidigare replikskifte.
Om du, Mikael Eskilandersson, lyssnar på vad Nyamko Sabuni faktiskt säger, och jag känner henne personligen, kommer det att bli tydligt för dig att det inte finns något parti som hon ogillar så starkt som Sverigedemokraterna - och jag delar den åsikten.
Robert Hannah (L):
Frågan om hur lång tid det tog för regeringen att komma hit, det vill säga tre år, är inte en metadiskussion, som ledamoten sa i talarstolen, eftersom den på riktigt betydde att majoriteten av de 132 barnen är vuxna i dag och att äktenskapen därför är erkända enligt svensk lag. Vi har inte hjälpt dessa 132 barn. Om Marzieh fortfarande hade levt i dag hade hennes äktenskap varit godkänt.
Det har heller inte getts något tydligt uppdrag till myndigheter att se över detta och hjälpa dessa flickor, trots att Liberalerna har drivit denna fråga i andra utskott. Sverigedemokraterna pratade om detta tidigare men lyfte upp helt fel utskott. Det är socialutskottet, men inte heller där har Socialdemokraterna gjort tillräckligt för att hjälpa dessa flickor. Man måste gå tillbaka och fundera. Liberalerna fick veta detta under hand redan hösten 2015.
Sedan kom rapporten som bekräftade det i februari 2016, och Morgan Johansson lovade att tillsätta en utredning skyndsamt. Det tog över ett år, och Liberalerna hotade med lagstiftning i riksdagen innan det ens tillsattes en utredning. Vi står här i dag tre år senare. Alla dessa flickors äktenskap har i praktiken godkänts, trots att vi visste om detta. Här i Sveriges riksdag har vi svikit dessa flickor.
Jag tycker att det är värt att kommentera varför det tog så lång tid för er att komma hit till riksdagen, Elin Lundgren. Är ni nöjda med den process som ni har genomfört? Denna fråga hade ni kunnat hantera för två år sedan.
Robert Hannah (L):
Man hör själv - inget svar på frågan och inget svar på varför det har tagit tre år. Kan ni inte förklara för de 132 barnen varför de inte fick hjälp, Elin Lundgren, och varför det tog tre år? Jag tycker att man kan idka självkritik när det är läge att göra det. Vad gäller det som har hänt i historien kan jag säga att det inte var Liberalerna eller Kristdemokraterna som tillät att vi skulle fortsätta att ha ett hål i lagstiftningen. Vi ville ha ett totalförbud redan då.
Men ni som ledde en regering, som inte hade någon annan åsikt än totalförbud, gjorde ingenting. Jag vill också kommentera ett citat.
I våras när Alliansen genomdrev ett tillkännagivande till regeringen om ett totalförbud och ni vacklade på denna punkt sa er talesperson Hillevi Larsson så här i talarstolen, när hon argumenterade för att vi inte ska ha ett totalförbud: "Vi har ju flickor och pojkar i Sverige i dag, alltså svenska medborgare, som är sambo med varandra, som har sex med varandra, som lever tillsammans och som får barn tillsammans."
På det sättet argumenterade Socialdemokraternas talesperson Hillevi Larsson i dessa frågor i riksdagen när ni sa nej till totalförbud i våras. Det var stormen i sociala medier, som Liberalerna var en stor del av, som gjorde att ni ändrade er. Citatet visar vilken okunskap som finns kring hedersrelaterat våld och förtryck.
Till skillnad från sambor här i Sverige som väljer att leva ihop i ung ålder är dessa flickor en del av ett hedersförtryckande patriarkalt system där de har tvingats in i barnäktenskap från ung ålder. Dessa flickor hade verkligen behövt Sveriges och regeringens hjälp. Men vi gjorde ingenting på tre år, och nu är deras barnäktenskap, som de har tvingats in i på grund av hedersnormer och förtryck, godkända.
Jag tycker inte att man ska vara nöjd när det inte finns skäl att vara nöjd.
Robert Hannah (L):
Man skulle kunna tro att jag kommer upp hit för att säga elaka saker om Vänsterpartiet, men jag måste ge beröm. Vänsterpartiet har stått upp mot barnäktenskap under alla år, och det ska de ha beröm för. Jag vill dock ställa en fråga som angränsar till detta. Barnäktenskap är en del av hedersrelaterat våld och förtryck. Det är en del i det system som gör att man väljer att gifta bort sitt barn till, i nästan alla fall, äldre män. Det är bra att Vänsterpartiets Jon Thorbjörnson säger här i kammaren att man ska stå upp för barnen och de mest utsatta.
I min värld är de mest utsatta barnen i Sverige de som faktiskt inte är fria att välja vem de ska leva med, få delta i sexualundervisning och simundervisning och leva ett liv i frihet. Jag måste säga att i det perspektivet har Vänsterpartiet faktiskt svikit hittills. Man misstänkliggör de debattörer som debatterar den här frågan.
Man misstänkliggör sina egna riksdagsledamöter och mobbar i praktiken ut dem som driver den här frågan, bland andra Amineh Kakabaveh som är ordförande för riksdagens tvärpolitiska hedersnätverk. Man vill inte heller erkänna att hedersrelaterat våld och förtryck är en annan sak än mäns våld mot kvinnor.
Mäns våld mot kvinnor är en epidemi och ett extremt stort problem, men hedersrelaterat våld och förtryck är ett helt annat ämne. Jag skulle gärna vilja höra Jon Thorbjörnson reflektera över om ni i Vänsterpartiet anser att ni har gjort tillräckligt när det gäller hedersrelaterat våld och förtryck, som barnäktenskap är en del av men inte allt.
Robert Hannah (L):
Jag fick inte riktigt svar på frågan. Anser Vänsterpartiet att det finns en skillnad mellan mäns våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld? Det är i min värld, i Liberalernas värld och i nästan alla experters värld två helt olika saker. Mäns våld mot kvinnor utövas utifrån ett patriarkalt system och hedersrelaterat våld, och förtryck är när en hel familj, en släkt, vänder sig mot en person på grund av normer, heder, tradition, religion etcetera.
Vänsterpartiet har historiskt sett varit ett av de partier i Sveriges riksdag som alltid har tagit strid mot alla former av förtryck, men när det gäller hedersrelaterat våld och förtryck har man backat bandet och i praktiken misstänkliggjort alla debattörer och politiker - till och med sina egna politiker - som har drivit den här frågan. Jag tycker att det är väldigt tråkigt.
I stället för att vara en del av lösningen är man en del av problemet.
Robert Hannah (L):
Bostadsministern talade om samhällen som barn förtjänar. Låt mig då tala om samhällen i dag som barn inte förtjänar. Det finns barn som växer upp i områden där det är fyra gånger vanligare att människor inte har egen försörjning. Det finns barn som bor i områden där det är extremt trångbott. Det finns barn som bor i områden där man är rädd för att gängkriminella ska skjuta på gatorna eller spränga bomber i byggnaderna.
Den typen av verklighet tvingas många barn som växer upp i Sverige i dag stå ut med. Det handlar minst om de 60 utsatta områden som polisen har definierat. Jag kan dock inte se att regeringen har någon som helst plan för att vända utvecklingen eller någon specifik strategi för de områdena. Jag vill därför fråga bostadsministern vilka specifika planer han har för att minska trångboddheten och för att få upp egenförsörjningen i områdena.
Jag vill också fråga vilken plan ministern har för att se till att skolresultaten höjs i de områdena. Och viktigast av allt är att fråga vilka planer ministern har för att de bostadsområdena ska bli trygga igen på riktigt.
Robert Hannah (L):
Jag tror att vi i Sverige kraftigt underskattar hur man kan använda bostadspolitiken för att se till att landet håller ihop. Sverige behöver titta på de ställen där man har lyckats. I Gårdsten i Göteborg, där jag delvis är uppvuxen, och i Sofielund i Malmö har man lyckats vända utvecklingen. Det har alltid varit fastighetsägarna som varit grunden för att vända ett område. Vi behöver bra bostadspolitik för att det ska vända.
Sverige behöver en BID-lagstiftning så att fastighetsägare kan ta ansvar gemensamt. Vi behöver en mycket starkare lagstiftning för att kunna tvångsexpropriera byggnader där fastighetsägarna håller på med kriminell verksamhet. Vi behöver se till att socialen inte betalar för svarta kontrakt så att människor kan bo i sådana lägenheter. Vi måste se till att inte alla människor med försörjningsstöd bor i samma områden. Vi behöver också se till att skolorna fungerar där.
Tyvärr, fru ålderspresident, ser jag inte att regeringen har någon som helst plan för att vända detta. Man hänvisar till andra politikområden, men det räcker inte. Med bostadspolitik kan vi vända situationen.
Robert Hannah (L):
I april 2014 stod Stefan Löfven framför tusentals åhörare på det assyriska nyårsfirandet i Södertälje och lovade att regeringen, om han blev vald till statsminister, skulle erkänna Turkiets folkmord på assyrier, armenier och andra kristna minoriteter för hundra år sedan. Stefan Löfven svek det löftet. Sedan kom Isis och började halshugga och folkmörda assyrierna - ättlingarna till dem som överlevde det första folkmordet - och andra grupper, som yazidier. Återigen vägrade Stefan Löfven att kalla Isis handlingar för folkmord.
Regeringen ville inte heller skicka direktstöd till minoriteterna så att de kunde överleva. I dag kan det assyriska nyårsfirandet knappast genomföras i vare sig Turkiet, Irak eller i Syrien - men i Sverige. Samtidigt ser vi att den största gruppen extremister i Sverige är våldsbejakande islamister - minst 2 000 personer, enligt Säpo. Därför undrar jag, fru talman, om statsministern kan svara på min fråga. Vi informerar i dag om nazisternas och kommunisternas brott mot mänskligheten.
Tänker statsministern jobba för att vi även ska informera skolungdomar om islamisternas brott mot mänskligheten?
Robert Hannah (L):
Vad gäller vårdkedjan är det precis så som Lena Hallengren beskriver det. I fallet med Emma ser man det tydligt, för förlossningspsykosen kom inte vid förlossningen utan senare. Det skedde en feldiagnostisering; en förlossningsdepression var egentligen en psykos. Det var feldiagnostisering hela vägen. Kunskapen fanns inte. Det fanns ingen koppling till sjukvården. Det skedde inga möten med barnsjuksköterskor utan enkom möten med psykiatriker.
Jag tror att det är fallet för väldigt många av de här kvinnorna. Det är bra att vi jobbar med vårdkedjan, men jag tror att regeringen tydligare behöver lägga till förlossningspsykosdelen i vårdkedjetänkandet. Jag kan inte riktigt hitta att detta finns med någonstans, förutom i SBU-uppdraget. Jag tror också att det behövs ett särskilt uppdrag till Socialstyrelsen. Jag är fullt medveten om att regionerna styr där.
Jag tror att Socialstyrelsen behöver få ett tydligare mandat och ett tydligare uppdrag från regeringen att jobba med förlossningspsykosdelarna. Man kan inte behandla det här som vilken medicinsk situation som helst. Det är en tillfällig psykiatrisk situation för kvinnan, men det finns också ett barn med i bilden. Vi har barnkonventionen, som gäller i det här landet sedan väldigt nyligen.
I det här fallet plockade man helt enkelt bort kvinnan från hennes barn och lät inte barnet bygga en relation. Det står väldigt tydligt i barnkonventionen att barn ska ha rätt till sin förälder och till vård från sin förälder. I flera andra länder, som Storbritannien, Belgien och Australien, har man sett det här. Man har inte inrättat mamma-baby-enheter bara för de kvinnors skull som har extrem förlossningsdepression och förlossningspsykos, utan man har också gjort det för barnens skull.
Man gör det för att barnen ska kunna ha en koppling till sina föräldrar. Det räcker inte att sätta kvinnorna i vanliga psykiatriska enheter - inte för dem, men framför allt inte för barnen. Jag skulle verkligen vilja se en tydligare koppling till Socialstyrelsen och ett tydligare uppdrag till dem att inkludera förlossningspsykos i suicidpreventionen.
Det finns nu mycket pengar och en massa satsningar, men man måste haka på förlossningspsykoserna i den vårdkedja som man håller på och bygger upp. Jag hoppas och tror verkligen att socialministern kan förtydliga uppdragen till Socialstyrelsen, ha en dialog med regionerna och försöka bygga upp det här, för det är väldigt lyckat.
Man har väldigt goda resultat i de länder där man har mamma-baby-enheter - för mammorna, men framför allt för barnen.
Robert Hannah (L):
Jag tackar Lena Hallengren för ett bra svar. Jag tror att vi kan samarbeta i den här frågan. För mig har det blivit en hjärtefråga. Jag kommer inte att ge mig förrän jag ser till att ingen ska få den typ av vård som Emma fick. Alla ska få komma till en institution där både mamman och barnet får den vård de behöver för att bli friska igen.
Hade hon fått rätt vård hade hon nu jobbat i sjukvården här i Stockholm som undersköterska, hjälpt till under coronakrisen och gett allt hon kunnat. I stället har vi en situation med fyra barn, varav ett spädbarn, som har förlorat sin mamma. Jag kommer inte att ge mig förrän det händer. Jag kommer att ge socialministern kontaktuppgifter till Emmas familj.
De bor här i Stockholm, så det kan vara lätt att köra ett digitalt möte eller träffas. Vi kommer att återkomma. Jag kommer att komma tillbaka till kammaren och fortsätta diskutera. Nu har vi fått bra löften från socialministern, så jag tänker se till att vi jobbar vidare med frågan.