Leif Pettersson (S):
Varje år dör mellan 10 och 20 personer på svenska vägar till följd av mobiltelefonanvändning. Det visar en rapport från Statens väg- och trafikforskningsinstitut, VTI. Amerikansk forskning från USA:s transportdepartement visar att olycksrisken ökar 23 gånger för den som skickar sms och samtidigt kör bil.
Det råder inget som helst tvivel om att vissa sätt att använda kommunikationsutrustning i bil är oförenliga med att samtidigt köra bil. Det är det dagens debatt om mobiltelefonanvändning i bil handlar om - inte om man ska få tala och köra bil samtidigt. Debatten riskerar att handla mycket om teknik och tekniska lösningar.
Jag tycker inte att det är det vi ska fokusera på. Jag tycker i stället att debatten ska handla om hur vi får en säkrare trafikmiljö och vilket lagstöd som krävs för detta. Enligt min mening är det väsentligt att vi får bort beteenden som strider mot sunt förnuft när det gäller trafiksäkerhet. Det handlar om sådant beteende som på ett påtagligt sätt tar bort uppmärksamheten från trafiken.
Det kan vara att bläddra i en telefonbok på mobiltelefonen, att sms:a, att göra inlägg på Facebook, att twittra, att ställa in en gps eller att göra annat som inte hör ihop med säker bilkörning. Samtidigt vet vi att utvecklingen går snabbt. Röststyrda telefoner är ingen nyhet längre.
Röststyrda sms-tjänster är kanske en nyare uppfinning, men de är fullt möjliga redan i dag. Ett företag fick faktiskt ett trafiksäkerhetspris på VTI:s Transportforum för någon månad sedan för just röststyrda sms. Nya, allt enklare och billigare tillbehör gör att en lagstiftning på detta område i dag skulle hjälpa till att främja ett trafiksäkert beteende.
Herr talman! I våra grannländer finns sådan lagstiftning med något skiftande utformning. Låt mig ta Danmark som exempel. I Danmark bötfälls årligen 43 000 bilister för brott mot deras mobillag. Böterna höjdes kraftigt för en tid sedan och ligger i dag på ungefär 1 500 danska kronor.
Det innebär att det är betydligt billigare att skaffa sig ett tillbehör till sin mobiltelefon som klarar handsfree och röststyrt telefonerande än att betala böterna. I Sverige säljs i dag ganska få utrustningar för detta ändamål, medan man i Danmark har en stor försäljning av dessa. Det säger mig att en lagstiftning på området är en riktig och viktig signal till bilförarna.
Om det blir förbjudet att använda sin mobiltelefon på ett icke trafiksäkert sätt kommer bilisterna att följa efter och anpassa sig. I kombination med en kraftfull informationskampanj kan vi få mycket goda resultat även i Sverige. En invändning har varit att polisen inte kan se vad som sker och att en lagstiftning därför skulle vara ett slag i luften.
Men jag tror inte att svenska poliser är sämre på att se vad som sker i trafiken än danska, och där tar man faktiskt 43 000 personer per år som bryter mot lagen. Jag har den tilltron till svenska poliser att de kan klara detta. Annars får de väl prata med sina danska kolleger för att ta reda på hur man gör i sådana här fall. Sverige har en lång tradition av trafiksäkerhetsarbete.
Det har lett till att vi i dag är ett av världens mest trafiksäkra länder. Men mellan 10 och 20 personer dör ändå på grund av olämpligt mobiltelefonanvändande. Det är inte acceptabelt eftersom vi kan göra något åt det. Ny teknik kan bidra till att öka trafiksäkerheten, men då måste tekniken vara rätt avpassad och anpassad.
Vi riskerar annars att effekten blir den motsatta, nämligen att trafiksäkerheten minskar. Vi vill se en lagstiftning som driver fram nya trafiksäkra tekniska lösningar. Vi vet att det är möjligt, och vi tror på de svenska bilisterna. Vi tror att de kommer att ta till sig detta och förändra sitt beteende.
Det är inte genom en låtgåmentalitet som vi löser de här frågorna, utan då riskerar vi fler olyckor och försämrad trafiksäkerhetsutveckling och får fler döda på vägarna. Mot den bakgrunden vill jag yrka bifall till utskottets förslag i den här delen. Herr talman! Detta betänkande behandlar mer än bara kommunikationsutrustning i fordon.
Alla säger sig vilja arbeta för nollvisionen och använda den som ledstjärna, men prat för inte nollvisionen närmare verkligheten. Vi socialdemokrater tycker att regeringen har avmattats i sitt arbete för nollvisionen. Det är därför dags för en nystart på det arbetet. De politiska signalerna måste vara tydliga. Vi vill ifrågasätta om regeringen verkligen går in för detta med den kraft som skulle behövas.
Var finns satsningarna på de mest olycksdrabbade vägarna? Var finns satsningen på E20 genom Skaraborg? Var finns satsningen på E10 mellan Kiruna och Gällivare? Det är inte genom de vackra orden på konferenser som nollvisionen förverkligas, utan det är i avsättning av medel till trafiksäkerhet och de mest olyckdrabbade vägarna i landet.
Två områden som är särskilt viktiga när vi pratar om trafiksäkerhet är mötesseparering av vägar och alkoholens roll i trafiken. Mötesseparering hänger direkt ihop med hur mycket medel som anslås till trafiksäkerhetsarbetet. Många mil återstår ännu, och vi vet att dessa investeringar sparar människoliv.
Jag vill åter nämna E20 och E10 även ur denna synvinkel. Här behövs kraftfulla åtgärder för att få ned olycksstatistiken. När det sedan gäller alkoholens roll vet vi att många av de olyckor som inträffar sker under inverkan av alkohol eller andra droger.
Vi vet att EU-regler sätter hinder i vägen för Sverige att ensidigt införa krav på alkolås i personbilar. Men regeringen skulle i denna fråga kunna ta initiativ gentemot EU antingen för att Sverige skulle få bli ett försöksområde eller för att ett sådant här krav skulle införas för samtliga nya personbilar inom unionen. Regeringen är dock helt passiv. Inget görs.
Det vi socialdemokrater anser bör och kan göras redan nu är att ställa krav på alkolås inom yrkestrafiken. För taxi, buss och annan yrkestrafik vore det en mycket välkommen åtgärd. Skolbarn och gamla ska inte riskera att köras till sin skola eller inom färdtjänsten av en onykter förare.
Vi vet att de allra flesta förare inte är onyktra, men en förare som är onykter i detta sammanhang är en för mycket. Dagens moderna alkolås är dessutom mycket enkla att använda, så en ansvarsfull yrkestrafik där alkolås ingår som en naturlig del är det enda raka i det här fallet. Herr talman!
Det finns även några andra frågor som detta betänkande tar upp. En är säkerheten för dem som arbetar på vägen. Det finns i dag effektiva och enkla sätt att begränsa hastigheten förbi ett vägarbete. Tyvärr har det på senare tid blivit så att åtgärderna inte vidtas. Det kan bero på att arbetsmiljökraven har luckrats upp men också på ökad tidspress vid arbetsplatserna.
Vad orsaken till detta än är måste säkerheten för dem som arbetar på väg bli bättre. I Holland, för att ta ett exempel, får inte arbeten påbörjas förrän vägen är avstängd. Detta skulle kunna prövas även i vårt land. Den nedsatta hastigheten hos oss är bara en rekommenderad nedsättning, och alltför många kör för fort förbi vägarbeten.
Jag tror att högre böter för den som kör för fort förbi en vägarbetsplats skulle kunna ha en lugnande effekt. Det förutsätter dock också att polisen agerar mer i denna problematik. Man ska inte behöva dö på sin arbetsplats vid vägen. Herr talman!
En annan och mycket enkel åtgärd vore att lagstifta om obligatorisk reflexväst i alla bilar och att dessa måste användas när man fått stopp utefter vägen och måste gå ur sitt fordon. Det är ingen stor kostnad för bilägaren, men det skulle på ett påtagligt sätt öka säkerheten när man tvingas stanna för att exempelvis byta ett punkterat däck. Det är därför en åtgärd som bör vidtas snarast.
Jag vill dessutom ta lite tid för att prata om den sista reservationen, om hjälmtvång på snöskoter. I dag finns inget sådant tvång. På mopeder som går i 30 kilometer i timmen finns tvånget, men inte på snöskotrar som visserligen inte får köra mer än 70 kilometer i timmen men ofta framförs i betydligt högre hastigheter. En snöskoter som väger runt 200 kilo kan ha 150 hästkrafter eller mer i motorn.
Vilka hastigheter man då kommer upp i kan ni själva räkna ut. En lag om obligatoriskt användande av hjälm borde därför vara något självklart. Dessutom är det ett terränggående fordon, vilket ofta gör att man färdas på guppiga och kuperade leder med betydligt större olycksrisk än för en moped. Träd och ris kan mycket väl finnas som hinder utefter dessa leder.
Det här är inkonsekvent och riskerar livet på dem som inte använder hjälm. För mig och många andra som är aktiva snöskoteråkare är det en självklarhet att använda hjälm, men inte för alla. Ta detta problem på allvar och inför hjälmtvång för snöskoterförare och deras medåkande! Det kommer att rädda liv. Herr talman!
Jag står givetvis bakom alla Socialdemokraternas reservationer, men vill för tids vinnande yrka bifall endast till reservation 7.