KBLab/rixvox huggingface dataset:
Teresa Carvalho (S):
Det gläder mig att höra Moderaterna uttrycka vikten av ett jämställt föräldraskap och ett jämställt samhälle. Det kanske enskilt viktigaste som vi kan göra för att nå dit är just att få ett jämnare uttag av föräldrapenningen. Jag tycker mig höra att vi är hyfsat överens om det, vilket gläder mig.
De reserverade månaderna för vardera föräldern i föräldraförsäkringen är något som bevisligen har gett effekt för just ett jämnare uttag. Detsamma kan inte fastställas i fråga om jämställdhetsbonusen. Jag kan konstatera att Försäkringskassan förra året gjorde en undersökning om föräldrarnas kunskaper om jämställdhetsbonusen och hur den har påverkat dem vid fördelningen av uttaget av föräldrapenningen.
18 procent kände inte till bonusen, och tre fjärdedelar av dem som hade kunskap meddelade att jämställdhetsbonusen inte hade påverkat dem att göra en jämnare fördelning av föräldraledigheten. Nu visar det sig att det finns mer långtgående och strukturella faktorer som påverkar den ojämställda fördelningen i fråga om föräldrapenningen.
Bonus som ett ekonomiskt incitament för detta är dessutom ett ganska tunt plåster på ett betydligt djupare sår. Det konserverar och sanktionerar den ojämställda normen om löneskillnader och olika villkor på arbetsmarknaden snarare än att ta itu med grundorsakerna till problemet. Därför har jag två frågor till Tina Ghasemi.
För det första: Utesluter Moderaterna en tredje reserverad månad i föräldraförsäkringen? För det andra: Varför tar Moderaterna strid för en bonus som inte har visat sig vara lika träffsäker för att få ett jämnt uttag av föräldrapenningen?
Teresa Carvalho (S):
Jag tackar för svaret, även om jag inte fick svar på alla mina frågor. Låt mig återigen repetera att tre fjärdedelar av de föräldrar som hade kunskap om jämställdhetsbonusen uppgav att det inte hade påverkat dem att fördela föräldrapenningen mer jämställt.
Jag undrar fortfarande om Moderaterna är beredda att vidta ytterligare åtgärder för att uppnå en jämnare fördelning av föräldrapenningen. Är Moderaterna beredda att gå oss till mötes exempelvis vad gäller den tredje reserverade månaden i föräldraförsäkringen, eller är det bara jämställdhetsbonusen som är ett acceptabelt verktyg, det som alltså inte har visat sig ge effekt på ett jämnare uttag eller på jämställdheten?
Om det inte heller framgent kommer att visa sig ha någon inverkan, vad gör Moderaterna då? Är de beredda att vidta andra åtgärder, och i så fall vilka? Eller är det så att Moderaterna då väljer att nöja sig med det som i dag är på jämställdhetsfronten?
Teresa Carvalho (S):
Jämställdheten är ett område där Folkpartiet och Socialdemokraterna har flera närliggande ståndpunkter och där samsyn kan skönjas. Folkpartiet har liksom Socialdemokraterna drivit frågorna om att avskaffa vårdnadsbidraget och att reservera ytterligare en månad för vardera föräldern i föräldraförsäkringen. Det är två viktiga jämställdhetsreformer.
Nu har Folkpartiet aktivt tagit strid för att bevara vårdnadsbidraget - för att hålla fast vid det bidrag vars syfte är att uppmuntra människor att inte arbeta. Vårdnadsbidraget cementerar en familjepolitik där kvinnor förväntas ta hand om barnen och mannen om jobbet. Det cementerar en föråldrad maktstruktur mellan kvinnor och män.
Dessutom går barn miste om förskolans pedagogiska verksamhet, och ofta är det de barn som behöver förskolan allra mest som drabbas. Det förvånar och bekymrar mig att Folkpartiet har kompromissat bort delar av sin jämställdhetspolitik. I anförandet undvek Folkpartiet att redogöra för sin ståndpunkt gällande vårdnadsbidraget, man jag skulle gärna vilja höra ledamoten Emma Carlsson Löfdahl utveckla detta.
Jag undrar också om Folkpartiet kommer att stå upp för jämställdheten och den tredje reserverade månaden i föräldraförsäkringen när det kommer upp för omröstning i riksdagens kammare.
Teresa Carvalho (S):
Jag kan förstå att det är en sak att ni har tvingats göra kompromisser i regeringsställning, men nu sitter inte Folkpartiet längre i regeringen. Med tanke på det tycker jag att det är anmärkningsvärt och olyckligt att man ändå väljer att kompromissa bort sin jämställdhetspolitik - att man väljer en cementerad blockpolitik i stället för att vara med och bidra till jämställdhet och till att driva igenom viktiga jämställdhetsreformer som Folkpartiet uppenbarligen ställer sig bakom.
Det gläder mig ändå att höra att Folkpartiet är tydligt gällande vårdnadsbidraget, men det oroar mig som sagt att Folkpartiet aktivt har tagit strid för att behålla den reform som så tydligt har negativ inverkan på jämställdheten i vårt samhälle.
Jag hoppas dock att ni kommer att stå på er och rösta för att vara med och driva igenom en tredje reserverad månad i föräldraförsäkringen, vilket jag dessvärre inte fick något tydligt svar om alldeles nyss. En cementerad blockpolitik bidrar nämligen till att vi inte kan driva igenom en progressiv jämställdhetspolitik härifrån kammaren.
Jag hoppas att Folkpartiet nästa gång chansen ges väljer att hoppa på tåget för att vara med och driva igenom en mer progressiv jämställdhetspolitik. Min avslutande fråga blir därför: Vågar vi hoppas på att Folkpartiet kommer att ansluta nästa gång chansen ges?
Teresa Carvalho (S):
Jag noterar att det inte alltid är så lätt att själv leva upp till önskemålet att hålla sig till formfrågan och hålla sig borta från sakfrågan, som i det här fallet handlar om föräldraförsäkringen och jämställdhet. Jag hörde Johan Forssell som argument för en utökad jämställdhetsbonus anföra att det är så många som använder den, och så är det naturligtvis.
Det här är någonting som är automatiserat, och det är många människor som berörs. Men det gör det ännu mer anmärkningsvärt att bonusen inte har fått den avsedda effekten. Det aktualiserar frågan: Finns det kanske någonting annat som vi kan göra i stället?
Socialdemokraterna och regeringen har landat i en tredje så kallad pappamånad och mer reserverad tid för vardera föräldern i föräldraförsäkringen. Vi har ju sett tidigare att det har gett en betydande effekt. Fortfarande har vi inte kommit tillräckligt långt på det här området, men eftersom det har gett effekt, låt oss fortsätta att utveckla jämställdhetsarbetet på det sättet.
Sedan kan jag inte låta bli att bli lite nyfiken på fortsättningen av den här debatten och de debatter som vi kommer att ha framgent. Jag tycker mig ändå höra att vi har en väldigt bred samsyn om att vi behöver se till att få ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen. Det gläder mig verkligen. Jag ser fram emot den debatt som vi senare kommer att ha när det gäller öronmärkt tid i föräldraförsäkringen.
Kanske att även Moderaterna är beredda att ansluta sig till ett förslag som till att börja med innebär en tredje månad, så kallad pappamånad, som är vikt för vardera föräldern. Jag hoppas att det kan bli på det sättet, och jag ser fram emot en sådan diskussion här i kammaren.
Teresa Carvalho (S):
Jag vill börja med att säga att jag delar bilden av att finansieringen av välfärden, liksom för att klara av att betala ut pensionerna i framtiden, kommer att kräva att vi gemensamt arbetar fler timmar. Så långt är vi helt överens. När etableringsåldern på arbetsmarknaden förskjuts är det också högst relevant att se över hur vi kan se till att fler kan bidra mer i arbetslivet.
För somliga, inte minst inom vissa branscher och sektorer, kan jag tänka mig att det är tämligen odramatiskt att fundera i termer av att jobba upp i en högre ålder. Samtidigt är det för andra, inte minst i slitsamma yrken, betydligt mer angeläget att fundera över hur man kan orka hela det arbetsliv som är normen i dag, det vill säga till 65 år.
Då handlar det bland annat om att arbeta förebyggande, om att höja kvaliteten i arbetet med arbetsmiljön. Det handlar inte minst om någonting som vi ska debattera på onsdag i utskottet här i kammaren, det vill säga en fungerande rehabilitering. Det finns alltså många delar i detta, och jag tror som sagt att vi är fullständigt överens om att vi behöver hitta fler vägar för att fler ska kunna delta mer omfattande i arbetslivet.
Det kan dock inte bara handla om en fix ålder, utan det handlar även om annat, och jag har fullt förtroende för att Pensionsgruppen kommer att landa i kloka åsikter och gemensamma ståndpunkter vad gäller dessa frågor. Jag vet ju att arbetet pågår där.
Teresa Carvalho (S):
Jag vill börja med att kommentera slutet väldigt kort, för jag vill framför allt kommentera den huvudsakliga frågan om pensionärsskatten från Lars-Arne Staxäng. Jag kan konstatera att under de åtta år som alliansregeringen styrde hade vi en historiskt sett ganska hög arbetslöshet, en arbetslöshet som naturligtvis inte är särskilt gynnsam för pensionerna.
Jag hoppas ändå att Lars-Arne Staxäng någonstans kan erkänna att 8 procents arbetslöshet inte var ett särskilt gott betyg och att vi gemensamt kan glädjas åt att arbetslösheten faktiskt sjunker. Regeringen prioriterar arbetslösheten högt och vidtar flera viktiga åtgärder för att pressa ned arbetslösheten genom investeringar i infrastruktur, utbildning och mycket annat. Så då till pensionärsskatten.
Det är spännande att höra Lars-Arne Staxängs resonemang. Det spelar ingen roll hur många skattesänkningar för pensionärer som ni rabblar upp eftersom det fortfarande finns en grundläggande skillnad, nämligen att ni tycker att det ska finnas en skillnad mellan hur mycket pensionärer och de som arbetar ska betala i skatt. Det var den moderatledda regeringen som införde klyftan.
Det var den moderatledda regeringen som införde straffbeskattningen för pensionärer - om man vill uttrycka det så. Det är något som jag och Socialdemokraterna tycker är fel. Det är därför vi föreslår en första avtrappning av pensionärsskatten. Det är ett arbete som vi gärna fortsätter, eftersom vi tycker att skatten är orättvis. Pension är uppskjuten lön och ska beskattas på samma sätt som förvärvsarbete.
Teresa Carvalho (S):
Moderaterna säger alltså nej till regeringens förslag om höjd grundnivå i föräldrapenningen, som är ett sätt att stärka ekonomin för de barnfamiljer som har lägst inkomster. Just den biten förvånar mig inte särskilt - fördelningspolitik har väl aldrig varit Moderaternas starkaste gren. Det finns annat inom utgiftsområde 12 som förbryllar desto mer, måste jag säga.
Moderaterna röstade nyligen för att behålla vårdnadsbidraget, som syftar till att föräldrar - oftast mammor - ska vara hemma efter föräldraledigheten med ett bidrag i stället för att arbeta. Jag får inte ihop det med vare sig en arbetslinje eller för den delen någon jämställdhetslinje. Tina Ghasemi och Moderaterna argumenterar ofta och gärna för just jämställdhet.
Ändå säger man nej till en tredje reserverad månad för vardera föräldern i föräldraförsäkringen trots att det bevisligen ökar jämställdheten i föräldraförsäkringen och bidrar till ett mer jämställt samhälle. I stället vill man utöka bonusbidraget trots att det hittills inte haft någon sådan effekt.
Som sagt: I välfärds- och fördelningspolitiken är ambitionsskillnaderna mellan Socialdemokraterna och Moderaterna lika tydliga som alltid. I jämställdhetspolitiken är det mer otydligt vad Moderaterna egentligen vill åstadkomma.
Jag undrar: Är jämställdhet i familjepolitiken över huvud taget av intresse för Moderaterna, och vad är Moderaterna i så fall - utöver bonusar - beredda att ta till för att nå dit?
Teresa Carvalho (S):
Tina Ghasemi lyfter fram jämställdheten som någonting eftersträvansvärt, uppfattar jag. Jag välkomnar det även om jag fortfarande känner mig något förbryllad över att man säger nej till de metoder som har varit effektfulla och ändamålsenliga, som har gett effekt, och i stället vidhåller de metoder som tvärtom inte har gett effekt för ett mer jämställt uttag av föräldrapenningen.
Incitament, talar Tina Ghasemi om. Incitament är en sak, men när incitamentet inte fungerar undrar jag varför Moderaterna väljer att ta strid för en bonus som både kostar skattebetalarna en massa pengar och dessutom inte ger någon effekt. Ändå är det just detta som Moderaterna hänger upp sin jämställdhetspolitik på inom familjeområdet.
Jag tycker att det framstår som att Moderaterna något motvilligt dras in i en framtid som trots allt är lite mer jämställd än gårdagen och att de därför är nödda och tvungna att bitvis anpassa sin retorik. Men politiken saknas. Politiken för jämställdheten saknas, och politiken måste gå före i strävan efter resultat på jämställdhetsområdet. Den läxan har vi lärt oss många gånger.
Jag kan bara hoppas att Moderaterna snart vill springa i kapp oss.
Teresa Carvalho (S):
Låt mig börja med att svara på frågan. Nej, jag tycker inte att man kan säga att föräldrar tillbringar för mycket tid med sina barn. Vi har en oerhört generös och flexibel föräldraförsäkring som jag tycker att det är viktigt att vi slår vakt om, samtidigt som vi justerar den så att den får ett mer jämställt utfall.
Det finns mig veterligen inget som tyder på att just en tredje reserverad månad skulle få en sådan effekt, men precis som Aron Modig pekar på gör regeringen bedömningen att mer reserverad tid behöver införas stegvis.
Vad gäller folkviljan på området är jag väl medveten om de undersökningar Aron Modig hänvisar till, men just vad gäller jämställdhetsområdet tycker jag att det av den historia vi har bakom oss är oerhört tydligt att politiken behöver gå före för att få resultat här.
Vi vet också att reserverad tid för vardera föräldern i föräldraförsäkringen har fungerat normerande; det har påverkat hur föräldrar ser på fördelningen av tiden hemma med sina barn, i positiv riktning. Jag är säker på att även en tredje månad kommer att få den effekten.
För mig som socialdemokrat är det en självklar utgångspunkt att stödet till familjer ska ta sin utgångspunkt i att föräldrar delar på ansvaret för barnen. Det är därför vi väljer att reservera mer tid för vardera föräldern. Det är ett smart sätt att få en bra försäkring att också bli jämställd.
Teresa Carvalho (S):
Låt mig backa bandet sisådär 41 år. Det var då dagens föräldraförsäkring först såg dagens ljus. Det har hänt oerhört mycket under den tiden, inte minst på arbetsmarknaden. Vi har sett inte minst utbyggnaden av barnomsorgen och många andra reformer som har bidragit till att Sverige i dag är ett av de länder i världen som har högst deltagande på arbetsmarknaden när vi tittar på kvinnor.
Det är naturligtvis väldigt positivt, och utifrån det hittar jag nog inget bättre ord än "bedrövligt" för att det samtidigt ser så ojämställt ut på arbetsmarknaden. Här är föräldraförsäkringen en viktig del av ett större pussel.
Att få ett jämställt uttag av föräldraförsäkringen är inte den enda lösningen på den ojämställdhet vi fortfarande ser i vårt land i dag, men det är en väldigt viktig pusselbit. Jag vill också påminna Aron Modig om att en majoritet av dagarna, trots det beslut vi nyligen fattade om att reservera ytterligare en månad för vardera föräldern i föräldraförsäkringen, är oreserverade.
Det är fortfarande så att vår föräldraförsäkring är en av de mest flexibla försäkringar som finns. Det gäller inte bara jämfört med andra socialförsäkringar i vårt land, utan även jämfört med andra länder har vi en oerhört generös och flexibel föräldraförsäkring. Den ska vi slå vakt om, men det finns gott om svängutrymme för att också göra utfallet mer jämställt. Aron Modig frågade varför det är viktigt med jämställdhet.
Ja, svaret kanske kan sammanfattas med att vi nu möter 2016.
Teresa Carvalho (S):
Det enkla svaret på Solveig Zanders grundfråga är ja.
Som jag precis försökte förklara i mitt inledningsanförande syns det tydligt - och allt pekar på - att fler reserverade dagar i föräldraförsäkringen kommer att ha effekt för ett mer jämställt uttag av föräldrapenningen, som i sin tur också fungerar normerande för att skapa ett mer jämställt samhälle i övrigt.
Det är därför vi vill vandra den vägen. Jag ser i och för sig inte att det står i motsats till att också jobba på andra fronter. Jag menar naturligtvis inte att föräldraförsäkringen är lösningen på alla problem som finns kopplade till jämställdhetsområdet. Men vi vet att den är grunden till mycket.
Många av de ojämställda strukturer och mönster som inte minst framträder på arbetsmarknaden, senare kopplat till pensionerna, har sin grund i hur ojämnt vi också delar på ansvaret för barn och familj, det vill säga uttaget av föräldrapenning. Därför är det så oerhört viktigt att få ett mer jämnt uttag av föräldrapenningen för att åstadkomma ett mer jämställt samhälle.
Teresa Carvalho (S):
Det är intressant att Solveig Zander och Centerpartiet så desperat vill att jag ska ta fram alternativ till hur jämställdhetsfrågan ska lösas i stället för att använda oss av det mest effektiva verktyg som finns till hands, nämligen att man reserverar mer tid för vardera föräldern i föräldraförsäkringen.
Jag tror på och väljer att gå vidare med detta eftersom det finns så många belägg för att ett jämnare uttag av föräldrapenningen kommer att skapa en mer jämställd arbetsmarknad. Ett mer jämställt uttag av föräldrapenningen sker genom att reservera mer tid för vardera föräldern. Jag tycker inte att uppgiften att ta fram alternativ åligger mig. Det är kanske något som Solveig Zander får fundera vidare på.
Jag vill återigen understryka att vi naturligtvis kan påverka löneskillnaderna på många olika sätt, men vi kan inte blunda för att en viktig del har sin grund i föräldraförsäkringen. Det syns tydligt att många av de ojämställda mönstren ofta etableras just i samband med familjebildningen. Det är då och tiden efter som kvinnor tar ett större ansvar för hem och barn.
Det är då de börjar vara mer frånvarande från arbetsmarknaden, och det är då de halkar efter i löneutveckling, karriärmöjligheter och pensionsrätter. Allt pekar på att en mer jämställd föräldraförsäkring kommer att leda till en mer jämställd arbetsmarknad. För mig är det självklart att 2015 ta steget att reservera ytterligare en månad. Det kommer förmodligen inte att lösa allt, och det är mycket troligt att vi kommer att behöva göra mer.
Men jag är stolt över att få vara med och ta steget i dag.
Teresa Carvalho (S):
Moderaterna har en intressant ingång. Det gläder mig å ena sidan att höra Tina Ghasemi tala väl om jämställdhet som något eftersträvansvärt. Jag utgår från att det är därför man väljer att lyfta fram jämställdhetsbonusen.
Å andra sidan blir jag förbryllad när man vägrar använda de metoder som vi till skillnad från jämställdhetsbonusen vet fungerar ändamålsenligt och normerande, vilket fler reserverade dagar i föräldraförsäkringen gör. Både den första och den andra reserverade månaden gav tydlig effekt för ett mer jämställt uttag av föräldrapenningen. Det är därför vi väljer att gå vidare med en tredje månad.
Detsamma kan inte hävdas i fråga om jämställdhetsbonusen. Den har inte gett effekt. Det finns inga belägg för att den har gett effekt eller för att den kommer att ge effekt. Vi hör Tina Ghasemi hänvisa till Försäkringskassans utredning, som skulle säga att föräldrar inte har tillräckliga kunskaper.
Den undersökning jag har sett visar att ungefär var femte berörd förälder inte har kunskap, det vill säga att de flesta har kunskap om hur bonusen fungerar. Vad som är mer anmärkningsvärt i sammanhanget, tycker jag, är att ungefär tre fjärdedelar av de föräldrar som har kunskap om jämställdhetsbonusen uppger att den inte påverkar dem. Den får dem inte att fördela föräldraledigheten mer jämställt.
Det ser vi också svart på vitt. Jämställdhetsbonusen har inte haft effekt så som reserverade dagar har haft. Min undran till Tina Ghasemi, min fråga till Moderaternas representant här i debatten, är varför man väljer att ta strid för en dyr och ineffektiv åtgärd i stället för att välja att ställa sig bakom de beprövade metoderna, som fungerar normerande och ändamålsenligt.
Teresa Carvalho (S):
Hur gärna Moderaterna än önskar det måste jag fortfarande konstatera att jämställdhetsbonusen inte har haft effekt för ett mer jämställt uttag av föräldrapenningen. Det finns heller inte särskilt mycket som pekar på att den kommer att ha det. Däremot vet vi att en första och en andra reserverad månad i föräldraförsäkringen hade den effekten. Allt pekar på att en tredje månad också kommer att ha den effekten.
Därför väljer vi att reservera ytterligare tid för vardera föräldern i föräldraförsäkringen. Jag hör att Moderaterna talar om jämställdhetsbonusen som en morot och ett incitament för föräldrarna trots att den hittills inte har haft den effekt som man önskar. Jag skulle snarare välja att beskriva jämställdhetsbonusen som ett väldigt tunt plåster på ett betydligt djupare sår, som inte räcker till när det blöder.
Så som jämställdhetsbonusen är konstruerad bidrar den snarare till att konstatera och understryka de ojämställda normer som finns än till att ta itu med problemet. Det som har haft effekt så här långt är reserverad tid. Ett mer jämställt uttag av föräldrapenningen gynnar kvinnors ställning på arbetsmarknaden. Det är vi många som har talat om här i dag, och det är ett viktigt perspektiv.
Men en jämställd föräldraförsäkring gynnar också pappor och barn, och det tycker jag förtjänar att sägas oftare. Jämställdhet tjänar alla på. Det är sammantaget därför vi socialdemokrater väljer att gå vidare med att reservera ytterligare en månad för vardera föräldern i föräldraförsäkringen. Tyvärr måste jag konstatera att vad Moderaterna egentligen vill med jämställdheten i dag framstår som alltmer otydligt.
Teresa Carvalho (S):
Jag tackar för möjligheten att ställa en fråga till statsrådet Shekarabi. Jag ser en spännande trend i landet med ett hundratal kommuner som på något vis arbetar med sociala investeringar som ett försök att möta dagens och morgondagens sociala utmaningar med lite nya grepp, för att med tidiga och förebyggande insatser försöka motverka framtida kostnader och utanförskap.
Vissa kommuner har kommit längre än andra med exempelvis modeller för effektuppföljning och investeringsfonder. Några kommuner, exempelvis min egen, Norrköping, har till och med hittat banbrytande modeller där även privat kapital är med och finansierar offentliga sociala investeringar. Men det finns fortfarande många kommuner som inte upplever att de har förutsättningar att komma igång eller komma vidare.
Min fråga är därför: Vad anser ministern att staten kan göra för att stötta kommuner i arbetet med att utveckla sociala investeringsmetoder?
Teresa Carvalho (S):
Tack, statsrådet, för svaret! Det var spännande att höra. Jag är väldigt glad över de delar som statsrådet nämner, men jag tror ändå att det skulle behövas lite mer. Jag tänker framför allt på de mindre kommuner som själva inte har resurser att utveckla modeller för resultat och ekonomisk uppföljning. Där finns ett behov av mer omfattande stöd. Jag undrar: Vad mer specifikt skulle staten kunna göra för att hjälpa de mindre kommunerna att utveckla detta arbete?
Teresa Carvalho (S):
Riksrevisionen pekar på ett antal punkter som man har sett när man har granskat bostadsbidraget. Bland annat pekar man på det jag också talade om rörande att det har halkat efter när det inte har höjts tillräckligt och i samma utsträckning som löner och priser har utvecklats i samhället. Det är väl Sverigedemokraterna som har landat i en specifik indexeringsmodell.
Riksrevisionen däremot skriver uttryckligen att en höjning av bostadsbidraget kan ha oklara effekter, exempelvis marginaleffekter. Jag gissar att Sverigedemokraterna inte har svar på exakt vad en indexering skulle ha för effekter på de här delarna. Det är ju också en del av Riksrevisionens rekommendationer.
Det är därför vi vill gå vidare med en översyn. För mig blir det obegripligt varför Sverigedemokraterna i det läget reserverar sig.