Leif Pagrotsky (S):
Göran Lindblad har frågat mig vad jag tänker göra för att garantera kvaliteten inom läkarutbildningen. Bakgrunden till Göran Lindblads fråga är att Stockholms läns landsting, som ju staten har ett avtal med om bland annat läkarnas grundutbildning, har beslutat att lägga ned sjukvården inom specialiteten öron-, näs- och halssjukdomar vid Södersjukhuset och flytta över verksamheten till Karolinska Universitetssjukhuset i Huddinge.
Jag vill först nämna något om avtalet mellan staten och bland andra Stockholms läns landsting om samarbete om grundutbildning av läkare, medicinsk forskning och utveckling av hälso- och sjukvården. Det är ett avtal som undertecknades i juni 2003. Enligt avtalet ersätter staten landstinget för att få tillgång till landstingets sjukvårdsorganisation.
För år 2006 uppgår detta belopp till omkring 525 miljoner kronor - alltså ungefär 1⁄2 miljard. Avtalet innebär när det gäller läkarnas grundutbildning att den kliniska delen av utbildningen äger rum inom landstingets lokaler och att landstingets personal medverkar i undervisningen.
En förutsättning enligt avtalet är att det centrala avtalet kompletteras med regionala avtal mellan berörda landsting och universitet som bland annat preciserar vilka av landstingets sjukvårdsenheter som upplåtits för läkarutbildning.
Vidare ska ett gemensamt ledningsorgan för samarbete mellan landsting och universitet inrättas där ledningarna för parterna är representerade på jämbördiga villkor för att ta gemensamt ansvar för alla frågor som uppkommer om samarbetet. Sådana frågor kan till exempel handla om att landstinget vill göra omstruktureringar i sådana delar av hälso- och sjukvården som har betydelse för läkarnas grundutbildning.
Det lokala avtalet slöts i mars 2004 mellan Stockholms läns landsting och Karolinska Institutet. Det reglerar formerna för samarbetet mellan de båda organisationerna på tre nivåer. Landstinget har nu fattat beslut om att sammanföra öronsjukvården vid Södersjukhuset med vården vid Karolinska Universitetssjukhuset till en gemensam enhet i Huddinge.
Vilka konsekvenser detta får för läkarnas grundutbildning är just en sådan fråga som ska vara föremål för diskussion mellan de lokala parterna. Syftet med de tre nivåerna är att oenighet mellan parterna på en lägre nivå kan ha större förutsättningar att lösas om frågan lyfts till en högre samarbetsnivå mellan parterna.
Jag har fått veta att samtalen fortsätter och att parterna är angelägna om att lösa det uppkomna problemet, det problem som Göran Lindblad lyfter fram. Jag förutsätter naturligtvis att parterna följer de överenskommelser som träffats och att de förändringar som kan vara nödvändiga för att hälso- och sjukvården ska fungera på bästa sätt inte äventyrar förutsättningarna för läkarnas grundutbildning.
Sverige har genom samarbetet med landstingen mycket goda förutsättningar att bedriva en bra läkarutbildning som ger god klinisk träning redan på grundutbildningsnivå, och det satsas mycket stora resurser från statens sida på denna utbildning. Högskoleverket utvärderade läkarutbildningen 1997, och deras slutsats var att den håller internationellt sett en hög standard.
För närvarande pågår ytterligare en utvärdering av läkarutbildningen, och jag har förstått att man då också kommer att lägga stor vikt vid den kliniska träningen.