Lena Adelsohn Liljeroth (M):
Jag ska börja med Lars-Ivar Ericson så att jag inte tappar bort honom. Också jag är en varm anhängare av liberalare regler för sponsring av kultur. Det hoppas jag att Lars-Ivar Ericson vet, och jag tror att det gäller samtliga i alliansen. Detta är också en fråga som förvisso ligger på Finansdepartementet, men också i den kulturutredning som just nu arbetar och som ska vara klar om snart ett år.
Den har också till uppgift att titta på frågan, se på möjligheterna och göra internationella jämförelser. Jag tror precis som Lars-Ivar Ericson att det finns mycket gott att hämta ur det här. Det handlar inte bara om pengar, utan också om ett vidgat engagemang och därmed en möjlighet att nå fler. Jag tycker att det var roligt att höra vad som händer i Skåne. En del av det har jag sett, bland annat konstrundan.
Det finns ändå mycket framtidstro inom stora delar av kultursektorn, skulle jag vilja säga. Den växer. Detta kan jag säga utan att jag för den sakens skull behöver gå in på den EU-rapport som vi har citerat flitigt ur under det senaste året. Nikos Papadopoulos kom tillbaka till a-kassan.
Debatten tog alla möjliga vägar ett tag här via länsteatrar och sådant. Han säger att många har gått ur a-kassan. Vi vet alla att det handlar om många som står nära pension, så det kanske inte är så konstigt. Men den debatten kan vi kanske också ta lite separat, eller om Nikos Papadopoulos vill ta den med arbetsmarknadsministern.
Solveig Ternström talade om kultur och hälsa och nämnde den artikel som Maria Larsson och jag har skrivit. Jag tror också att detta kan bli ett vidgat område för många kulturskapare, oavsett om det handlar om författare, skådespelare, konstnärer, dansare eller andra grupper. Det gäller också inom skolan, som flera har varit inne på tidigare. Jag plockade fram den interpellation som Nikos Papadopoulos ställde och som är utgångspunkten för den här diskussionen. Det är eländes elände enligt Nikos Papadopoulos.
Han kommer med den ena försämringen efter den andra som har drabbat kulturskaparna, konstnärer, tekniker, skådespelare, författare, musiker och så vidare. Föga förvånande är det en bild som jag inte känner igen och inte instämmer i heller. Det var bra att Nikos Papadopoulos tog upp satsningen på allianserna som jag tror kommer att betyda mycket. Det har varit starkt efterfrågat från konstnärsgrupperna. Vi kan ta upp lite fler frågor som alliansregeringen drivit och driver. Jobb- och utvecklingsgaranti har också sin betydelse här.
Pensionerna är en nog så komplicerad fråga som jag vet att Socialdemokraterna har slitit med i många år utan att kunna lösa. Där ser vi nu att det börjar hända någonting.
Vi kommer att fördjupa det arbetet under 2008. Nikos Papadopoulos nämnde författarna i sin interpellation. Vi har träffat ett nytt avtal om biblioteksersättning, och parterna är nöjda med detta. Jag tror att det var Olof Lavesson som tog upp de upphovsrättsliga frågorna. Det är en viktig fråga som vi driver.
Det är också någonting som Klys har varit inne på, när vi nu talar om kulturskaparnas villkor. Den goda utvecklingen på arbetsmarknaden måste trots allt ändå glädja Nikos Papadopoulos. Det kan inte bara vara a-kassan som är lösningen på kulturskaparnas möjligheter att verka.