KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jamal El-Haj (S):
Sanningen är den att vad vi än gör, vilka ärenden det än rör sig om, vill ni ha en konsekvensanalys. Det är sanningen. Det handlar inte bara om detta ärende. Någon av dina kamrater har precis sagt från talarstolen att regeringen förhalar och inte vill agera. När regeringen agerar passar inte det heller. Vad är det som måste analyseras mer?
Det handlar om att två revisionsföretag har försökt att vrida till skattelagstiftningen för att minska sin skatt. Vi talar alltså inte om någon bred företeelse som många tillämpar eller har prövat. Nu täpps denna möjlighet till. Det är slut med historien. Vad är det mer som ska analyseras?
Jamal El-Haj (S):
Jag börjar där du slutade, Jörgen Warborn. När vi ville genomföra 3:12-reglerna var ni emot. Ni hotade med att hela vår budget skulle röstas ned - en budget som är viktig för många människor. Vi kan därför inte gå vidare i denna fråga eftersom det handlar om ett helt paket, och man kan inte bara ta vissa delar av det och strunta i andra delar.
Det handlar om hur man ska finansiera välfärden. Det handlar om hur man ska se till att människor har ett arbete. Det är alltså ett helt paket. Då kan man inte bara ta en del och säga att man vill genomföra den men inte de andra. Precis som jag har sagt handlar det om att äta kakan och behålla den. Vi sänker bolagsskatten till 20,5 procent.
Du nämnde USA, som har 21 procent. Detta är alltså lägre än i USA. Vad är det som förväntas? Tycker du att vi ska sänka den ytterligare? Detta handlar alltså om ett helt paket. Det hänger ihop med att avdragsrätten försämras i detta fall för de stora företagen, vilket gynnar de små företagen. Vi är mycket glada över denna reform.
Det är fantastiskt bra att vi kan genomföra den.
Jamal El-Haj (S):
Min fråga går till statsrådet Mikael Damberg. Sverige är mitt uppe i den fjärde industriella revolutionen, där digitalisering och automatisering radikalt förändrar förutsättningarna för industriell produktion. Den industriella tjänstesektorn kommer att fortsätta att växa. Industrin är en ovärderlig tillgång för Sverige. Den står för en femtedel av landets ekonomi och sysselsätter omkring 1 miljon människor.
Industrin står också för 77 procent av det samlade exportvärdet, och vart fjärde svenskt jobb är beroende av industrisektorn. Mot denna bakgrund vill jag fråga innovationsministern: Genom vilka initiativ kan ministern trygga jobben inom industrisektorn?
Jamal El-Haj (S):
Statsministern! Utmaningarna för den generella välfärden är stora. Både andelen och antalet äldre och äldre äldre ökar fram till 2040-talet, vilket är positivt. Allt fler frågar efter en bred och blocköverskridande skatteuppgörelse efter mönster från 1990-1991 och i vilken även de fackliga huvudorganisationerna deltar.
Det behövs en skattepolitik som kan säkra tryggheten och välfärden, inte minst för våra äldre. Hur ser statsministern på detta?
Jamal El-Haj (S):
Arbetsmarknadsministern! Sverige är ett land där vi är vana vid att alla i yrkesverksam ålder går till jobbet eller studerar. Att vara utan jobb länge bryter ned självkänslan och tär på relationer. Ekonomin blir dålig och inte sällan också hälsan som en följd av oron. Jag har själv uppvaktats av långtidsarbetslösa. När de besöker Arbetsförmedlingen får de höra att regeringen prioriterar nyanlända.
Det är viktigt att nyanlända ska få bra etablering och jobb, men det är lika viktigt att vi har en arbetsmarknad som är öppen och tillgänglig för alla och att vi inte skapar en vi-och-de-känsla bland långtidsarbetslösa. Jag undrar därför vad arbetsmarknadsministern kan göra för dem som har varit långtidsarbetslösa och varit det riktigt länge, det vill säga i mer än två år.
Jamal El-Haj (S):
Ohälsa och sjukdom kan alla drabbas av, och det förbättras inte av dålig ekonomi. Regeringen tog i år ett steg för att minska skatteskillnaden för dem med sjuk och aktivitetsersättning. Detta har Moderaterna lovat att ta bort.
Vi borde egentligen gå tillbaka till enhetlig beskattning av alla förvärvsinkomster i stället för att hålla på med det trixande utifrån olika inkomstkällor som Moderaterna hittat på, med risk att ställa människor mot varandra. Hur ser statsministern på beskattningen av dem som är sjuka och tvingas i pension av hälsoskäl? Hur kan statsministern förbättra deras ekonomiska situation?
Jamal El-Haj (S):
Min fråga går till utrikeshandelsminister Ann Linde. I måndags utsåg statsminister Stefan Löfven dig till utrikeshandelsminister och minister med ansvar för nordiska frågor på Utrikesdepartementet. Nu när du har fått ansvar för det nordiska samarbetet vill jag fråga dig: Vilka är dina prioriteringar i det arbetet?
Och hur kan den svenska regeringen fortsätta bidra till att förstärka Nordens position som en av världens mest innovativa och konkurrenskraftiga regioner?
Jamal El-Haj (S):
Min fråga går till arbetsmarknadsministern. Det talas mycket om behovet av att möta den ökande digitaliseringen och automatiseringen med kompetensutveckling. Industriarbetarna behöver rustas för att de ska kunna ta de nya och mer avancerade jobb som ersätter de gamla. En ny undersökning från Novus visar att nästan hälften av IF Metalls medlemmar inte tycker att arbetsgivaren tar ansvar för att ge dem den kompetensutveckling som behövs.
Drygt var tredje tror att det skulle vara svårt att få ett nytt motsvarande jobb någon annanstans om de skulle förlora jobbet. Marie Nilsson, IF Metalls förbundsordförande, säger att detta är tråkigt men inte oväntat. Vad kan regeringen göra för att arbetsgivarna ska tvingas ta större ansvar och erbjuda sina anställda mer och relevant kompetensutveckling?
Jamal El-Haj (S):
Statsministern besökte Finland den 28-29 januari. Det var statsministerns första utlandsresa efter att han blivit vald till statsminister en vecka tidigare. Relationen mellan Finland och Sverige är speciell och har en lång historia. Det är en bilateral relation som bara kan bli bättre, även om det alltid kommer att finnas en sportslig rivalitet.
Finland kommer att vara ordförande i EU:s ministerråd under andra halvåret i år. Det är ett EU som står inför stora utmaningar: brexit, migration, klimatfrågan, försvar och hybridhot, för att nämna några. På vilka sätt anser statsministern att Sverige kan fördjupa samarbetet med Finland, i synnerhet när det gäller försvars- och säkerhetsfrågor och med tanke på läget kring Östersjön?
Jamal El-Haj (S):
Min fråga går till fru utrikesministern. Kärnvapen är de mest inhumana och destruktiva vapen som någonsin har funnits. Oavsett var dessa vapen används får det katastrofala följder för hela mänskligheten.
Trots det har kärnvapenanvändningen blivit verkligare de senaste åren, och samtidigt verkar möjligheterna till nedrustning helt ha avstannat. Därför vill jag fråga utrikesministern om det finns några förslag för att ta steg på vägen mot nedrustning. Hur kommer den konferens som genomfördes i Stockholm i veckan att bidra till detta?
Jamal El-Haj (S):
Jag riktar min fråga till Ann Linde. Under året har vi i flera länder sett hur medborgarna, inte minst de unga, krävt demokrati, frihet och rättvisa. Det har skett i Algeriet, Libanon, Irak och Iran. Omfattande protester har genomförts i Chile, och i Hongkong utmanas Kina.
Sverige måste stödja de nya demokratirörelserna i världen och inte låta frihetsfacklan slockna, som vid den arabiska våren. I en skakig värld ska Sverige vara en stark röst för demokrati, frihet och alla människors lika värde. På vilket sätt avser utrikesministern att stödja inte minst de ungas krav på frihet och demokrati i världen?
Jamal El-Haj (S):
Min fråga går till statsrådet Peter Eriksson. Sverige skickade för ett par veckor sedan 40 miljoner kronor till Världshälsoorganisationen, WHO. Pengarna ska gå till att bekämpa coronaviruset, i synnerhet i länder som inte har en särskilt väl organiserad sjukvård. Jag tycker att det är bra att Sverige visar sin solidaritet och medkänsla för andra länder.
Nu har viruset spridit sig över hela världen; Kina, Iran, Sydkorea och Italien är värst drabbade, men det har nått även vårt land - och det första dödsfallet inträffade i går. WHO har dessutom klassat coronaviruset som en pandemi. Min fråga är: Hur påverkar coronaviruset och oron på finansmarknaden och oljemarknaden inriktningen på Sveriges bistånd?
Jamal El-Haj (S):
Min fråga går till finansminister Magdalena Andersson. Skatteflykt och fusk med offentliga medel upprör oss alla. Jag tror att tre saker är viktiga för att stävja detta: kollektivavtal, ökat informationsutbyte mellan myndigheter och att offentlighetsprincipen ska gälla även för privata företag vars huvudsakliga inkomstkälla är skattemedel.
Jag skulle vilja fråga hur finansministern vill stärka dessa tre viktiga verktyg mot välfärdsbrottsligheten.
Jamal El-Haj (S):
Jag tackar för Markus Wiechels uppmaning att begära replik. Det gör jag gärna. Sverige har goda förbindelser med Taiwan. Dessa har utvecklats över många år inom ett flertal områden. Handelsutbytet med Taiwan är ett exempel. Svenska företag har haft en lång och framgångsrik närvaro i Taiwan, och i dag verkar närmare hundra svenska företag där.
Business Sweden-kontoret i Taiwan har varit aktivt sedan 1991, och det var det dåvarande Exportrådets första kontor i Asien. Varje år hålls handelsöverläggningar på statssekreterarnivå mellan Sverige och Taiwan. Detta har skett sedan 1980.
Sverige ska fortsätta att utveckla sina förbindelser med Taiwan, och Business Sweden bedriver i dag ett viktigt arbete för svenska handelsintressen. Vi anser att det redan omfattande utbyte som bedrivs i dag ryms inom ramen för Business Swedens kontor i Taipei. Varför vill ni ta bort de framgångar som Sverige har fått i Taiwan och ersätta dem med något annat?
Jamal El-Haj (S):
Min fråga går till statsrådet Anna Hallberg. Den 1 oktober 2021 slås portarna upp till världsutställningen Expo 2020 i Dubai, som kallas World Expo. Det är 190 länder som deltar i utställningen, bland annat Sverige. Utställningen har tre områden: möjligheter, mobilitet och hållbarhet.
Sveriges paviljong är i området hållbarhet. Världsutställningen i Dubai kommer att bli en mötesplats för världens ledande industrinationer och en möjlighet för Sverige att dela med sig av sin kultur, sina värderingar och sina innovationer.
Min fråga till statsrådet är: På vilket sätt kommer regeringen att använda utställningen till att lyfta fram den klimatomställning som svensk industri arbetar med?
Jamal El-Haj (S):
Min fråga går till statsrådet Paulina Brandberg. Företag inom gigekonomin i Sverige har återkommande kritiserats för att sakna kollektivavtal och använda falska egna anställningar som ett sätt att kringgå ansvar. De bidrar inte bara till lönedumpning utan också till att sätta den svenska modellen ur spel.
Det är en återgång till 1800-talets arbetsmarknad, där fattiga människor jobbade lågavlönat med dåliga villkor och utan säkerhet. Tänker statsrådet agera för att åstadkomma bättre och tryggare villkor för gigarbetare, och i så fall hur?
Camilla Mårtensen (L):
Första gången jag får chansen att äntra talarstolen i denna fantastiska sal får jag möjlighet att tala om något jag verkligen har erfarenhet av. Som egenföretagare sedan snart 30 år har jag varje månad fyllt i mina skatteuppgifter. Likaså har jag plikttroget fyllt i mina kontrolluppgifter vid varje årsslut. För 28 år sedan gjorde jag det med hjälp av pappersark, miniräknare och en ansenlig mängd kaffe.
För några år sedan började de digitala hjälpmedlen göra arbetet mer uthärdligt. Det är nämligen inte administrationen som gör mig till en bra sommelier - tro mig! Det är inte kontrolluppgifterna som ger mig lust att utveckla nya korvrecept för vildgås eller att inspirera till bättre mat inom äldreomsorgen - tro mig! Syftet med förändringen är bra.
Att minska förekomsten av både medvetna och omedvetna felaktiga skatteuppgifter främjar sjyst konkurrens och lika förutsättningar. Men förslaget visar också på att det i dagsläget inte finns tillfredsställande digitala hjälpmedel för att underlätta för den enskilde företagaren. Administrationen måste alltid vara så enkel som möjligt för småföretagare. Det är de som får hjulen att snurra.
Det måste vara vår uppgift, vi som sitter i den här salen, att förenkla och förbättra. Regelförändringen kommer också att påverka föreningar och organisationer, som i många fall driver stora delar av sin verksamhet genom ideella krafter, och de elektroniska redovisningstjänsterna är kanske som minst utvecklade här.
Extra arbete för småföretagaren måste ge en större effekt i slutänden än utfallet i det här förslaget genererar. Den administrativa bördan och regelkrånglet blir stora innan tekniken har hunnit ifatt politiken. Därför säger Liberalerna nej till månadsvis rapportering av löner på individnivå. Syftet i förslaget är inte dåligt. Men våra myndigheter har inte hunnit göra sin läxa.
Småföretagarna och föreningarna förväntas fylla i där Myndighetssverige brister. Det är ett arbete som kommer att kosta, både pengar och tid. Det är tid som kan användas till att skapa tillväxt och generera jobb. Det ska vara enkelt och lätt att göra rätt, även för företagarna i Sverige. Jag yrkar därför bifall till reservation 1.
Camilla Mårtensen (L):
Regeringen har efter massiv kritik mot skatt på solenergi kommit tillbaka med ett något bättre förslag. Borta är regelverket gällande juridiska enheter, som innebar stora problem för kommuner, företag och lantbruk. Dessutom har man nu valt att sänka den skatt som infördes i fjol. Men inte heller denna gång valde det rödgröna styret att gå hela vägen. Som framkommit i ett tidigare anförande har man nu bestämt sig för att sänka skatten på solenergi för de stora producenterna.
Det är dock inte så att man ställer om till en hållbar energiproduktion. Nu säger regeringen att det drabbar så få - förvisso är det så, men det gör inte det hela mer rätt. Det är nämligen just de storskaliga producenterna som gör skillnad i helheten. 255 kilowatt motsvarar ungefär tolv villor. Om vi ska få fart på den fossilbränslefria produktionen måste vi ge anledningar även till de större aktörerna att välja gröna alternativ.
Den som har ett företag och vill ställa om det till fossilbränslefri energiförbrukning men är en storkonsument av el kan inte räkna hem investeringen, även om man inte säljer den vidare. För den företagare och storkonsument som vill ta ansvar för en hållbar framtid är signalen från regeringen att detta inte är önskvärt.
Det är nästan lika horribelt som om en bonde som är storkonsument av sina egenodlade tomater skulle betala skatt på det som han odlar för husbehov. Signalvärdet av att inte ta ut skatt på egenproducerad el är enormt. Om regeringen hade valt att göra skillnad i just denna fråga hade man också sett värdet av att få med stora elkonsumenter på tåget. Att lägga skatten på 0,5 öre, med hänvisning till ett EU-regelverk, tycker vi i Liberalerna inte är försvarbart.
EU har tydligt aviserat att satsningar på fossilfria alternativ står högt på agendan. Enligt förslaget menar de styrande att deras målsättning är att slopa skatten på solenergi helt och hållet, och därför har en trestegsraket aviserats. Vi i Liberalerna ställer oss dock frågande - varför vänta? Vi i Liberalerna menar att skatten på solenergi borde vara noll kronor, även för den som producerar mycket.
Detta kan göra stor skillnad. Därför yrkar jag bifall till reservation 2.
Camilla Mårtensen (L):
Elbristen i södra Sverige är på riktigt. Kalla vinterdagar blir det uppenbart att vi hade behövt fler reaktorer igång som skulle kunna förse oss med fossilbränslefri energi. I stället importerar vi fossil energi. Alternativet är att vi får dra igång oljekraftverket i Karlshamn. Hur anser statsrådet att det går ihop med visionen om att minska användningen av fossil energi?
Camilla Mårtensen (L):
Ledamoten rättade sig själv. Det har ännu inte gjorts några inskränkningar i rätten till tolk, utan man ska se över förutsättningarna och vad det skulle innebära. Jag ser inte problem. Jag ser att vi måste diskutera vad det handlar om innan vi kan fatta beslut. Ja, det kommer att bli förhandlingar, liksom det hade blivit ifall vi hade suttit i regering med Miljöpartiet.
Det fanns integrationsförslag som vi ville driva igenom även när ni satt i regeringen men som vi inte lyckades med. För att komma till rätta med de strukturella problemen måste vi lyfta upp dem. Vi måste ha underlag och statistik för att kunna göra något åt det och sätta upp nya mål. Jag ser fram emot det arbetet, som jag har full tilltro till att regeringen kommer att fortsätta med.
Och jag har tilltro till att Liberalernas frågor och ställningstaganden historiskt kommer att ha en stark position i den politik som förs.
Camilla Mårtensen (L):
Jag tackar för frågan. Jag skulle önska att det inte är någon annan som definierar vem som ska få kalla sig liberal och borgerlig. Jag känner mig både liberal och borgerlig. Det är ingen tvekan om att kvotflyktingarna var en av de saker som vi tvingades kompromissa med för att få fram en budget, en förändring i Sverige och ett nytt styre. Det var nog det som satt hårdast inne.
Jag satt inte själv i riksdagsgruppen då, men det var det som sved mest i hjärtat. När vi vänder på den här skutan, när vi lyckas med integrationen och med att få kvinnor i utanförskap i arbete och när Sverige går i rätt riktning igen hoppas jag och tror att vi kan arbeta in att öka antalet kvotflyktingar.
Camilla Mårtensen (L):
Jag tackar för frågan. Jag anser att den förändring som skett av Arbetsförmedlingens uppdrag har varit nödvändig. Jag anser också att Arbetsförmedlingen ska få tid att vara i den kostym som den är i nu. Därmed inte sagt att det inte kommer att behövas ytterligare anslag. Situationen kommer kanske att förändras så att det kommer att behövas. Men som någon sa tidigare handlar det om att vi måste ha effektivitet i de åtgärder vi föreslår. Det är inte alltid så.
Styrningen av åtgärder ska vara mot det som ger bäst effektivitet för dem som är arbetssökande och bästa möjliga matchning på arbetsmarknaden.
Camilla Mårtensen (L):
Det var många frågor. Jag ska börja med att kommentera detta med Arbetsförmedlingens lokala närvaro. Som kommunalt aktiv politiker kan jag säga att det var många år sedan Arbetsförmedlingen lämnade min lilla kommun. Jag kan faktiskt inte se att det blev någon större skillnad i samband med den förra budgeten, som M, KD, och SD drev igenom. Det stämmer att vi har gjort effektiviseringar när det gäller vuxenutbildningen.
Samtidigt är det i relation till det extra anslag man hade för utbildningar i covidtider. Denna åtgärd var ju tidsbegränsad och försvinner nu. Jag håller det inte för omöjligt att vi kommer att behöva anslå ytterligare medel, men för vilken typ av utbildningar måste regeringen få tid på sig att utreda. Man måste också diskutera med arbetsmarknadens parter var behoven är som störst.
Låt mig åter påpeka att den ordinarie utbildningen för våra barn och ungdomar, förskola, grundskola och gymnasium, trots allt är den allra viktigaste arbetslöshetsförsäkringen för framtiden, och här har vi mycket att göra.
Camilla Mårtensen (L):
I Tidöavtalet står följande: "Genomför en enhetlig och gemensam digital infrastruktur för den svenska sjukvården som ersätter och kompletterar de 21 regionernas befintliga infrastruktur." Det är en mycket bra och välbehövlig ambition. Att förbättra patientsäkerheten, minska administrationen och förbättra samverkan mellan de olika vårdnivåerna och vårdaktörerna är en förutsättning för att komma till rätta med vårdens problem.
Som tidigare ordförande i styrelsen vid Skånes universitetssjukhus och ledamot i den beredning som hanterar Skånes digitala vårdsystem vet jag vilka enorma resurser som har lagts ned i de olika regionerna - både personella och ekonomiska. Jag gissar att det ser likadant ut över hela landet.
Min fråga till socialminister Forssmed är: Hur planerar regeringen att ta del av och fortsätta det arbete som redan är utfört i landets olika regioner?
Camilla Mårtensen (L):
Det gläder mig att höra att ni planerar att föra en dialog med tanke på det arbete som redan har påbörjats i en del regioner. Från min horisont önskar jag skicka med en brasklapp, nämligen att fortsätta arbetet med något av de påbörjade projekten - ett pilotprojekt. Eventuellt skulle det vara fråga om att fortsätta det arbete som är utfört i Skåne och Västra Götaland.
Anna Ekström (S):
Tack, Ulrika Carlsson, för ditt anförande! Du pekade mycket förtjänstfullt på hur viktiga våra yrkesutbildningar vid yrkesprogrammen är i vår gymnasieskola. Jag måste bara ställa en kontrollfråga. Jag tror inte att jag förstod riktigt. Som jag ser det har det kommit ganska många signaler om att yrkesprogrammen har haft svårt att rekrytera elever. Vi ser ett sjunkande söktryck.
Vi ser att många platser står tomma. Vi ser också att många yrkesprogram får lägga ned, på grund av för få sökande. Det leder i sin tur till mycket stora problem för kompetensförsörjningen, inte minst lokalt och regionalt. När jag är ute och träffar företagare är just oron för kompetensförsörjningen den vanligaste oron jag hör talas om.
Att yrkesprogrammen får lägga ned leder också till stora problem för de ungdomar som går miste om en högkvalitativ utbildning, som kan leda till att man kan ta bra jobb i Sverige och utomlands, men också till egenföretagande. Men sa Ulrika Carlsson verkligen att det är nuvarande näringsministerns fel att det är så få som söker till yrkesprogrammen? Jag vill bara kolla det.
Anna Ekström (S):
Jag och Ulrika Carlsson är fullkomligt överens om hur viktigt det är att våra yrkesprogram inte bara är utan också uppfattas som attraktiva. Det är en mycket stor uppgift för landets studie- och yrkesvägledare att säkerställa att unga människor får rik och bra information. Men det är också en viktig uppgift för våra huvudmän att säkerställa att det finns tillgång till studie- och yrkesvägledning.
Regeringen har höga ambitioner när det gäller studie- och yrkesvägledningen, som är väldigt viktig. Vi kommer säkert att återkomma till det i andra sammanhang. Jag vill inte stå här och slåss om vems fel det är att yrkesprogrammen minskar i popularitet. Men om vi ska vara riktigt noga tycker jag att man ska redogöra för historien på rätt sätt. Ulrika Carlsson, vem var det som marknadsförde yrkesprogrammen som program och inriktningar för studietrötta?
Vem var det som gjorde en poäng av att yrkesprogrammen inte skulle leda till högskolebehörighet, om inte eleverna gjorde extra stora ansträngningar? Jag tror att signaler spelar roll. Det är viktigt att alla vi som har det stora ansvaret att arbeta med utbildningspolitik - det kanske viktigaste politikområdet - vinnlägger oss om att använda orden på rätt sätt.
Det gäller inte minst yrkesprogrammen, som åtminstone jag kommer att göra mitt allra bästa för att beskriva på ett så rättvisande sätt som möjligt. Det är förstås också min och vår gemensamma uppgift att säkerställa att det verkligen är hög kvalitet på yrkesprogrammen. Den tid då dåvarande alliansregeringen marknadsförde yrkesprogrammen som program för skoltrötta är förbi.
Yrkesprogrammen är framtidsprogram för de elever som vill skapa sig en god framtid på arbetsmarknaden och som egenföretagare.