KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Damberg (S):
Jag håller verkligen med om att det är viktigt att jobba seriöst och långsiktigt med de här frågorna och att man gör noggranna analyser. Det är också anledningen till att jag har stramat upp, inte minst ägarpolicyn. Det innebär att det vid större förändringar, också inom de statliga bolagen, är styrelsens ansvar att återkomma till ägaren med en begäran om ägarsamordning. På det sättet kan vi ha ordning och reda på statens intressen.
Man ska begära det skriftligt och svara skriftligt, så att bevekelsegrunderna för affärerna kan granskas efteråt. Vi har ju varit med om ett antal affärer som inte har blivit särskilt bra. Jag återkommer gärna till riksdagen när vi har svarat på Riksrevisionens skrivelse. Det ska vi nämligen göra. Eftersom vi har en diskussion om det här nu kan jag säga att det är ungefär hälften av de statliga bolagen som har ett specifikt samhällsuppdrag. Men de allra flesta av de statliga bolagen jobbar på konkurrensutsatta marknader.
Och Sverige har visat hur man kan bygga en modell som innebär att statliga bolag kan konkurrera med privata bolag på lika villkor. Det finns också en lagstiftning som innebär att man kan pröva om de går över gränsen eller agerar felaktigt när det gäller det. Så ska det vara i en modern ekonomi. Jag har läst Moderaternas tidigare utspel i fråga om de statliga bolagen.
Då kändes det som att man hade en lista på några företag som man inte kunde sälja ut men att det fanns en ganska stor öppning för att sälja resten. Jag tror att svenska folket är ganska intresserade av att veta ifall Moderaterna har en privatiseringslista. Då kanske man, inte minst inför valet, ska vara tydliga med ifall man har ideologiska låsningar. Man kan säga: "Vi vill sälja ut de här företagen." Det är väl rimligt att man i så fall redovisar det inför valet.
Mikael Damberg (S):
Jag ser fram emot att fortsätta att diskutera den här frågan framöver, inte minst efter det att regeringen har gett sitt svar på Riksrevisionens rapport. Jag vill också passa på att ge - och det har jag sagt tidigare i den här talarstolen - beröm till min föregångare Norman. Han tog ett antal strategiska beslut som var bra när det gäller hållbart företagande och de statliga bolagen.
Under den här perioden har vi tagit ytterligare steg, inte minst för att styra upp processerna kring ägarsamordning - detta för att vi inte åter ska hamna i de diskussioner som fördes kring Nuonaffären. I Nuonaffären kunde man inte reda ut vem som visste vad och vilka beslut som fattades av vem. Det är inte bra, eftersom det handlar om så stora statliga värden. Dessa tillgångar förvaltas på uppdrag av det svenska folket.
Det är viktigt att det sker på ett korrekt och bra sätt.
Mikael Damberg (S):
Jag blir mer orolig över denna interpellationsdebatt än jag kunde ana i början. Vi verkar ha en diskussion om huruvida produktivitet och effektivitet i svensk industri är viktigt inför framtiden eller inte. Om Sverige inte är det mest produktiva landet och om vi inte jobbar med digitalisering och effektivisering av produktion kommer vi att få många färre jobb här. Att ligga längst fram vad gäller teknisk utveckling är A och O för ett litet, exportberoende land.
Jag är inte rädd för vare sig robotar eller ny teknik, utan jag är rädd för gamla robotar och gammal teknik. Detta skifte måste man orka med, och detta ligger bakom regeringens strategi Smart industri. Det handlar om hur vi ökar omställningstakten och hur vi digitaliserar ännu snabbare. Varför har vi tappat takt vad gäller framför allt digitaliseringen? Digitalisering av offentlig förvaltning är det område där vi har tappat mest under de senaste tio åren. Hur var det nu?
Vilka satt i regeringsställning i Sverige under åtta år och hade ansvar för den offentliga förvaltningen? Vi ledde ju ligan för digitalisering av offentlig sektor för 10-15 år sedan. Det gör vi inte längre. Vi tappade fart. Vi har bestämt oss för att öka takten igen, och därför kommer vi att presentera en digitaliseringsstrategi för samhället. På mitt område handlar det inte minst om digitalisering av små och medelstora företag och om att framöver öka effektiviteten i produktionen. Detta är otroligt viktiga frågor och utgör hela basen för strategin Smart industri.
Det här är inte ett nollsummespel. Om Sverige ligger längst fram i den tekniska utvecklingen kommer vi att kunna skapa fler jobb och fler exportjobb här. Det rör sig inte om exakt lika många jobb i industrin som fanns för 20 år sedan. Det har jag aldrig påstått. Men det kan leda till fler jobb i Sverige. Hela digitaliseringen öppnar ett nytt fönster för att nyindustrialisera Sverige. Uppenbarligen har vi olika uppfattning om det här. Detta är dock basen för svensk ekonomi och utgör 77 procent av svensk export.
Det är alltså otroligt viktigt att man inte säger att detta är oväsentligt eller att det skulle kunna vara farligt att jobba med produktivitet och effektivisering inom svensk industri. Det här är själva basen för ett framgångsrikt jobbskapande för framtiden.
Mikael Damberg (S):
Vi kommer att fortsätta jobba för en stark exportindustri och en smart industri i Sverige som lockar den traditionella industrin att göra rekordinvesteringar här. Det har inte investerats lika mycket sedan finanskrisen som nu. Vi ser även att de utländska direktinvesteringarna i Sverige ökar kraftfullt. Detta är ett tecken på att man tror på utvecklingen i Sverige, vilket är positivt. Regeringen gör även andra insatser.
Det som bromsar eller riskerar att bromsa tillväxten är kompetensförsörjning, eftersatt underhåll av infrastruktur och för lågt bostadsbyggande. På alla dessa områden gör regeringen stora, kraftfulla insatser. Det handlar om utbildning med 70 000 utbildningsplatser. Vidare handlar det om 10 permanenta välfärdsmiljarder, en 40-procentig ökning av järnvägsunderhållet och 6 miljarder för bättre och fler hyreslägenheter. Vi gör stora investeringar för att hålla igång tillväxten i Sverige.
Den är investeringsledd. Moderaternas politik innebär en investeringsbroms. De har besparingar på bostadspolitiken, välfärdspolitiken och infrastrukturen. Att bromsa tillväxten för Sverige framöver tror jag är fel väg att gå.
Mikael Damberg (S):
Rickard Nordin har frågat mig hur jag och regeringen kommer att agera för att få Tesla att förlägga sin nya europeiska bil- och batteritillverkning i Sverige. Sverige är en industrination och ett fordonsland med världsledande tillverkare av såväl tunga fordon som personbilar. Den kompetens och det industriella ekosystem som finns inom svensk fordonsindustri är en styrka som också kan attrahera helt nya fordonsföretag till Sverige, och detta arbetar såväl regeringen som statliga aktörer med att främja.
För att stärka förutsättningarna för svensk industri att utveckla, tillverka samt sälja sina produkter på en global marknad har regeringen lanserat en nyindustrialiseringsstrategi för Sverige med bland annat ett kunskapslyft på 70 000 utbildningsplatser för att säkra industrins kompetensförsörjning, insatser för att främja företagens digitalisering samt en kraftsamling för innovation inom bland annat transportsektorn.
Den breda energiöverenskommelse som regeringen kunde presentera förra året ger nu också industrin stabila förutsättningar och en god och stabil tillgång till el, vilket är centralt inte minst för de företag som nu överväger att bygga batterifabriker i Sverige. Redan i dag skapar svensk industri 1 miljon jobb i Sverige, men nya investeringar är fortsatt viktiga för att skapa nya jobb och kan skapa nya samarbetsmöjligheter för svenska företag inom till exempel fordonsindustrin. Därför är såväl export- som investeringsfrämjande en viktig del av regeringens internationella kontakter och resor.
Att öka Sveriges attraktionskraft för utländska investeringar är ett av målen i Sveriges exportstrategi, som regeringen presenterade hösten 2015. Business Sweden är statens och näringslivets gemensamma organisation för export- och investeringsfrämjande. Regeringen höjer nu åter deras årliga anslag och stärker deras förutsättningar att bland annat fortsätta främja investeringar i Sverige i såväl batteri- som fordonstillverkning.
Flera statliga, regionala och privata aktörer involveras dessutom numera i mottagandet av potentiella utländska investerare inom ramen för Team Sweden Invest. Med sin starka industri, höga kompetens och goda tillgång på grön el är Sverige ett konkurrenskraftigt alternativ för företag som vill etablera nya fabriker för såväl bil- som batteritillverkning, och en sådan investering vore naturligtvis mycket välkommen.
Mikael Damberg (S):
Tack, Rickard Nordin, för en viktig interpellation! Jag ser verkligen fram emot att samarbeta med Rickard och andra ledamöter som vill delta i detta. Det handlar ju om vad vi kan göra på nationell nivå, utifrån vad Business Sweden kan göra och om vad vi kan göra politiskt för att underlätta detta, men också om att det finns ett starkt regionalt tryck i de här frågorna. Nu sker ju ett antal processer med site selection, som det heter på det här språket.
Då måste regioner backa upp. Vi måste hitta samarbeten för att visa att vi är på tå, att vi är duktiga som tillverkningsland och att energipolitiken finns på plats. En av de, tror jag, viktigaste överenskommelser vi har gjort den här mandatperioden var just den om energipolitikens långsiktiga inriktning, som ger en väldig trygghet och också befäster Sveriges styrka på energipolitikens område. Det är detta som har gjort att Sverige varit ett starkt tillverkningsland under många år. Också hela digitaliseringen är viktig.
Där är Sverige ett av de länder som är mest digitalt mogna och därmed drar till mycket intresse. Det handlar både om traditionell industri och om den nya startup-miljön, som också är spännande. Sedan har vi fordonsindustrin, som är världsledande i Sverige. Vi har alltså väldigt goda förutsättningar. Jag tror att en del av de länder som nu konkurrerar om batterifabriker och annat säkert kan bygga fabriker, men frågan är om de har lika bra produktionskunskap som vi.
Det krävs ju en stor produktionslina, och det ska vara effektivt. Dessutom ska man gärna fylla batterierna med grön el. Det finns kanske inte jättestora poänger med att bygga stora batterifabriker om man ändå laddar dem med kolkraftsel. Vi har goda förutsättningar här. Vi ska definitivt vara på bollen, och vi ska se vad vi tillsammans kan göra för att få mer uppmärksamhet för Sveriges intresse för dessa investeringar framöver.
Mikael Damberg (S):
Den tekniska utvecklingen går väldigt snabbt nu. Risken är att all vår lagstiftning inte riktigt hänger med. Framför allt måste vi fundera på hur vi framtidssäkrar lagar, regler och förordningar. Det är ett av de initiativ vi har tagit inom ramen för de strategiska samverkansprogrammen, som handlar om innovation på fem olika prioriterade områden. Där har vi gett Vinnova i uppdrag att hålla ihop det arbete som handlar om lagar och regler.
I de testmiljöer - vi vill gärna att de ska bli fler i Sverige - där man testar den senaste tekniken ska man också fundera på vilken lagstiftning som kan behöva utvecklas. Det gäller att dra slutsatser i arbetet så att vi kan fortsätta ligga i framkant i Sverige när det gäller både standardisering och regelutveckling. Jag tror mycket på detta, och jag tror att det är otroligt viktigt att vara på tå.
En annan stor investering som nu sker är ett datacenter i Avesta. Där har man agerat ganska modigt från kommunens sida. Man var snabbt på bollen och har försökt styra upp arbete och planprocesser och reda ut alla de väldigt stora och små frågor som det internationella bolaget har ställt under processen. Utan ett nära samarbete mellan kommunen, länsstyrelsen och andra för att få detta att rulla hade kanske investeringen hamnat någon annanstans.
Vi måste alltså vara på tå i investeringsfrämjandet. Det är också därför vi nu växlar upp investeringsfrämjandet inom ramen för Business Sweden. Det fanns ju två olika organisationer innan Business Sweden skapades, och jag kan nog vara lite självkritisk - det tror jag att vi alla kan vara - för att investeringsfrämjandet hamnade lite längre bak i prioriteringsordningen också för det gemensamma Business Sweden. Vi försöker ändra på detta, så att investeringsfrämjandet lyfts och får en högre prioritet. Men det görs också väldigt mycket regionalt och lokalt på det här området, så det är inte bara staten som agerar.
Mikael Damberg (S):
Nu talar vi om batterifabriker - kan vi få dem till Sverige? Men det är andra investeringar som också kan komma till Sverige. Sverige är ett väldigt attraktivt land just för detta, för vi har två stora och tunga fordonstillverkare i form av Scania och Volvo. Vi har dessutom personbilstillverkare - Volvo Cars är det mest kända exemplet - som expanderar väldigt mycket. Det finns ett helt ekosystem av leverantörer, forskningsinstitut, högskolor och kunniga människor på dessa områden.
Att då länka det till den nya tekniken med elbilar, batterier och sensorteknik - det är områden där Sverige verkligen är i framkant - kan innebära en växande industri. Ta exemplet Cevt i Göteborg, som har gått från noll anställda till 1 500 anställda på bara några år! Det är en enorm utveckling därför att just fordonsklustret i Västsverige är så starkt. Detta kan vi göra fler framgångsrika resor av. Jag tackar för interpellationsdebatten.
Mikael Damberg (S):
Nej, verkligen inte. Detta är en viktig fråga. Det är därför vi har gett flera olika uppdrag, till exempel till Tillväxtverket om uppföljning. Men frågan om statistik är inte helt enkel, eftersom vi egentligen inte har officiell statistik över detta. Det är inofficiell statistik, som är helt korrekt, som redovisats i den här debatten. Det startades väl 15 nya företag under den här tiden också. Men Tillväxtverket säger att det här är indikativt.
Det är liksom inte riktigt så att vi vet. Ett uppdrag blir att borra i detta, så att vi får mer fast mark under fötterna. Lars Bryntesson hade en idékatalog. Det var väldigt många olika åtgärder. Hade vi presenterat hela idékatalogen hade det låtit som att vi lovade att göra allt. Då skulle det se ut som att vi lovar mycket men håller tunt. Jag tycker att det är viktigt när man agerar att man också kan leverera och att man gör det man säger. Därför tror jag att de 60 miljonerna var viktiga.
Jag tror att ännu viktigare för lång tid framöver men kanske inte just nu, de första månaderna, är den nya upphandlingsmöjligheten. Det var nästan Lars Bryntessons huvudslutsats när han kom till oss: Ni måste påverka det generella systemet, så att de här typerna av företag passar in. Det handlar om arbetsintegrerande sociala företag, men det handlar också om den sociala ekonomin i stort.
Det är väl den huvudslutsats som vi har dragit: Vi måste jobba med de generella stödsystemen i större utsträckning, så att detta kommer in som ett naturligt element i främjandet av verksamheten hos Almi, Tillväxtverket eller Vinnova, som vi också har talat om, i de fall där det funkar. Där har de stor betydelse. Det finns alltid en risk.
I en del sårbara sektorer väljer man ibland att göra väldigt mycket specialsatsningar, vilket kan vara jättebra på kort sikt, men vill man växa i den sociala ekonomin i Sverige tror jag att det som är Lars Bryntessons perspektiv, att få in det här i de generella systemen, som spelar störst roll.
Det är det vi har försökt göra genom att se till att också Tillväxtverket tar uppföljningsansvaret på allvar och att vi lär oss mer om vad det egentligen är som har hänt - det har ju skett förändringar även i arbetsmarknadspolitiken under samma tid - så att vi inte låser fast folk i sysselsättning som inte leder framåt. Det kan vara en aspekt i detta som vi vet hade en viss effekt, men jag tror att en del av de insatser vi nu gör långsiktigt kommer att ha rätt effekt.
Jag tar det här på allvar och följer gärna upp det, men jag tycker att det man lovar ska man också hålla, och det är det som vi jobbar på.
Mikael Damberg (S):
En del av dessa frågor tror jag att Ylva Johansson är bättre än jag på att besvara. Vi bråkade lite grann om vem av oss som skulle svara på interpellationen. Jag vill gärna svara, men hon är ju mer inne i Arbetsförmedlingens interna arbete och utvecklingen av arbetsmarknadspolitiken än vad jag är. Själva poängen med omläggningen, med de reserverade upphandlingarna, är ju att den öppnar nya möjligheter för företag som arbetsintegrerande sociala företag. Vet vi att det är svårt med upphandlingar? Ja.
Vet vi att vi har skapat en ny upphandlingsmyndighet för att hjälpa olika organisationer att göra rätt med upphandlingarna? Ja. Vi bygger alltså kunskap över tid, och det är det jag menar: Jag tror att det här kommer att få effekt, men det kommer säkert att vara så att man kommer olika snabbt fram på det här området med upphandlingar. Det är jag tämligen övertygad om.
Vi har också bett Tillväxtverket jobba lite grann med kartläggning och analys av stödstrukturerna nu, så jag hoppas att vi i höst kommer att kunna få mer information från Tillväxtverket om vad bakgrunden var, vad som egentligen hände och hur utvecklingen ser ut med lite mer substans i statistiken så att vi har det att bygga på när vi går vidare. När det gäller generella insatser i övrigt tänker jag till exempel på det mikrolån som Almi tog fram.
Det var inte riktat bara till den här typen av företag, men jag tror att det kan ha betydelse. Det är något som är efterfrågat av den här typen av företag och organisationer. Jag tror alltså att de vanliga främjarorganisationerna över tid kommer att presentera fler förslag och åtgärder som passar in för fler typer av företag. Det är i alla fall det vi från regeringens sida förväntar oss att de gör.
Mikael Damberg (S):
Det är möjligt att Business Sweden är en aktör här. De jobbar dock mest med export- och investeringsfrämjande, och de flesta arbetsintegrerande sociala företag har inte den profilen. Men de kan förstås ha det, även om jag inte har träffat så många än så länge. Jag tror att de tunga aktörerna här är Tillväxtverket och Almi, de som ligger väldigt nära med rådgivning och finansiering.
Det handlar ju ofta om finansiering och rådgivning, för en del av dem som startar de arbetsintegrerande företagen behöver också hjälp och rådgivning. De brinner ofta för den sociala aspekten i det hela och gör enorma insatser som kanske går långt utöver deras arbetstid.
En del av dem är dock inte jättevana att driva ekonomiska företag och organisationer, så man måste se på det från båda hållen: Å ena sidan måste de främjande organisationerna förstå drivkrafterna och vad det här är för typ av organisationer och företag.
Å andra sidan tror jag att det är minst lika viktigt att fortsätta stötta den här typen av företagare i det affärsmässiga, för det affärsmässiga benet är kanske inte lika starkt som det ideella och det sociala. Då är risken att verksamheten inte blir så långsiktigt stark som annars, och vi är ju alla betjänta av det blir en långsiktig verksamhet och inte bara en kortsiktig verksamhet som är beroende av att man just nu råkar ha fått stöd från en offentlig aktör.
Man behöver en affärsmodell som håller lite längre över tid. Jag tror alltså att det är viktigt att man också jobbar med affärsfrämjande, och då måste man ha kunskap om detta. Det är hela poängen både med Lars Bryntessons rekommendationer, varför vi har valt att fokusera på mer generella insatser som upphandling och lånemöjligheter men också att vårt främjandesystem i övrigt ska känna till de här företagen.
Mikael Damberg (S):
Jesper Skalberg Karlsson har frågat mig om jag och regeringen står fast vid hållningen att den svenska cementtillverkningen på Gotland ska finnas kvar och utvecklas och hur detta i så fall ska tillses. Som jag uttryckt i ett tidigare interpellationssvar till Jesper Skalberg Karlsson tar regeringen skyddet av Sveriges natur på stort allvar, vilket vi har visat genom 2015 års beslut om ett antal Natura 2000-områden på Gotland.
Jag har hela tiden varit medveten om att beslutet ändrar förutsättningarna för framtida kalkbrytning i Bästeträsk. Nuvarande och planerad kalkbrytning i övrigt på Gotland påverkas inte av beslutet. Som regeringen kommunicerade redan under sommaren 2015 är vår uppfattning att för Gotlands räkning gör vi bedömningen att ytterligare åtgärder som berör större områden inte kommer att behövas för att följa Sveriges förpliktelser enligt EU:s art- och habitatdirektiv.
Kalkindustrin på Gotland är viktig för Sverige. I juni 2016 mottog regeringen Peter Larssons rapport Hållbara Gotland . Rapporten pekar bland annat på att Gotland skiljer sig från andra delar av Sverige genom att det inte finns något dominerande företag inom tillverkningsindustrin. Vidare konstateras att Cementa har en viktig roll som processindustri genom de positiva affärsrelationer som skapas gentemot underleverantörer inom ett brett spektrum av mindre företag.
Larsson föreslår därför i rapporten att ett centrum för ny industriell utveckling ska bildas på Gotland. Regeringen har utifrån förslagen i Peter Larssons rapport gett i uppdrag till Tillväxtverket och erbjudit Gotlands kommun att genomföra insatser för 100 miljoner kronor för att skapa hållbar regional tillväxt och näringslivsutveckling 2016-2019 i Gotlands län.
Mikael Damberg (S):
Tack, interpellanten, för interpellationen! Vi har diskuterat denna fråga förut. Som man kan se om man jämför svaren svarar regeringen väldigt konsistent. Vi svarar samma sak nu som då. Vi har inte ändrat uppfattning. Men regeringen har heller inte mottagit något nytt förslag, vilket gör att hela diskussionen blir väldigt spekulativ.
Det kan senare komma ett förslag från Naturvårdsverket till regeringen som kan innehålla saker och ting. Jag tror att det är viktigt att säga vad regeringens uppfattning är. För Gotlands räkning gör vi bedömningen att ytterligare åtgärder som rör större områden inte kommer att behövas för att följa Sveriges förpliktelser enligt EU:s art- och habitatdirektiv. Man kan ta cementindustrin i ett lite större hänseende.
Också statsministern var väldigt tydlig i samband med detta. Cementindustrin är viktig för Sverige. Cementindustrin på Gotland spelar en stor roll för näringslivets utveckling, inte minst på ön. Det är korrekt att jag gärna ser att man bygger mer i trä i framtiden. Jag tror att det finns en stor ekonomisk potential för Sverige, när vi nu ökar bostadsbyggandet, att bygga mer i trä. Men man kan titta på den senaste statistiken.
Jag tror att 90 procent av flerbostadshusen är byggda i cement i dag. Förra året ökade vi bostadsbyggandet kraftigt. Jag tror att vi kom upp i 63 000 planerade bostäder förra året. Det var någon form av rekordår. Man får gå tillbaka nästan till miljonprogrammens dagar för att hitta de nivåerna. Det är ett starkt tryck i cementindustrin och byggindustrin i Sverige i dag. Det är positivt.
Det gör det möjligt att göra framtidsinvesteringar och kanske klara av sysselsättningsfrågor och sådant som annars har varit tuffare i dålig konjunktur. Detta ser vi också på arbetsmarknaden i stort. Med denna efterfrågan har det skapats runt 150 000 nya jobb i svensk ekonomi sedan valet. Det är en positiv utveckling.
Jag tycker att det är lite svårt att prata om någonting som kan inträffa framöver. Vi hamnar lite i ett mellanläge. Myndigheter har de facto i uppdrag att göra sitt jobb. När de i ett senare skede lämnar över någonting till regeringen är det regeringens ansvar att pröva de frågorna. Så kommer det också att gå till i detta fall. Vi svarar, som man kan höra, exakt samma sak nu som då.
Vi menade allvar då, och vi menar allvar nu.