Peter Hultqvist (S):
Varken Andrén eller Borg närmar sig de konkreta frågor det här handlar om. De pratar i allmänna ordalag. Andrén befinner sig till och med längre från den här verkligheten än vad Borg gör. Han lyckas hålla ett anförande utan ett ord om den dåliga förankringen eller om risken för dålig service. Han talar inte om det. Han sysslar med helt andra frågor. Är det politik vid sidan av verkligheten ni håller på med?
Som riksdagsledamot har man full rätt att ställa krav på att ministern ska kunna ha en uppfattning om servicenivån som är lite djupare än att han har fått några indikationer från Skatteverket på att de strävar efter detta. Nu står Skatteverket inför en stor förändring, och nu reses farhågor i hela organisationen för att man inte klarar en rimlig servicenivå.
Exempelvis i Borlänge, som inte direkt är någon glesbygd med sina nära 50 000 invånare, ska man i fortsättningen ha en till tre personer som ska stå för hela servicen. Är det ett rimligt och realistiskt perspektiv? I varje fall bedömer inte de som jag har varit i kontakt med och som jobbar på den här enheten det på det sättet. I samband med den förhandling som föregick beslutet hade man följande punkter. 1.
Rapporten var inte diskuterad i organisationen. De olika teoretiska resonemang som beskrivs i rapporten om storlek på kontor, arbetssätt, koncentrering och specialisering har inte prövats och analyserats. 2. Det känns som ett alltför bräckligt underlag att lägga fast en karta utifrån principer och teorier som inte har en bred förankring i organisationen. 3. Det underlag som presenteras är inte tillräckligt komplett för att kunna ligga till grund för Skatteverkets nu antagna inriktningsbeslut.
4. Två timmar efter det att förhandlingen avslutades i torsdags fick man information om att arbetsförmedlingen inte är färdig att just nu ingå en överenskommelse om arbete kring servicekontor och servicehandläggare. 5. I Nordstan i Göteborg finns ett projekt med Försäkringskassan där man startar ett servicekontor i höst. Även där hoppade arbetsförmedlingen av.
Man anser att man ska testa servicekontorstanken i praktiken i Nordstan innan man går vidare så att man har någon erfarenhet att bygga på. 6. De fackliga organisationerna betecknar det här som en önskelista från Skatteverket och tycker inte att det är meningsfullt att genomföra en förhandling om en önskelista. 7. Man står inför en stor generationsväxling inom Skatteverket.
Generationsväxlingen innebär i sig så stora påfrestningar på myndigheten oavsett det beslut som Skatteverket fattar att man har begärt en särskild generationsväxlingsplan. Man menar att ledningen inte mäktar med både den uppgiften och det förslag som till synes är ogenomtänkt. Jag tror att min erfarenhet av förändringsarbete är någorlunda hyfsad efter många år i kommunal verksamhet.
Utan en bred förankring i en organisation och utan att det finns välmotiverade medarbetare som tror på den inriktning som man har angett är det svårt att nå de resultat man eftersträvar. Även de mest välmotiverade och välgenomtänkta förändringar kan gå fullständigt i stöpet om man inte har en förankring.
Därför går det inte bara att gömma sig bakom allmänna resonemang och säga att det här får Skatteverkets ledning klara ut. Jag upprepar: Jag säger inte att finansministern ska ministerstyra. Men även finansministern har ett ansvar för att intressera sig för hur det här slår mot servicen för allmänheten och för hur det här kommer att falla ut i praktiken. Då måste man också som minister informera sig grundligt om läget och göra bedömningar utifrån det.
Är det rimligt att oavsett vilka inriktningsmål vi har satt upp från regerings och riksdags sida genomföra organisatoriska förändringar som bär det forcerade hastverkets prägel? Det är så det här upplevs.