Maria Weimer (L):
Energipolitiken tillhör hörnstenarna i ett fungerande samhälle. En trygg energiförsörjning är en förutsättning för välstånd. Därför är denna riksdagsdebatt viktig för Sveriges framtid. Det är bara synd att energiministern inte kan vara här med oss i dag. Herr talman! Vi i Liberalerna har tre övergripande mål för vår energipolitik. Det är klimatet, försörjningstryggheten och energisäkerheten. Vi vill se en energipolitik som vägleds av dessa tre mål.
Tyvärr tycker vi inte att så är fallet i regeringens budget. Viktigast är klimatet. Liksom Bill Clinton drev en av sina kampanjer på temat It's the economy, stupid, bör vi alla i dessa dagar tänka It's the climate, stupid. Målet för svensk energipolitik och framför allt för europeisk och global energipolitik måste vara 100 procent koldioxidfritt.
Det är ett mycket mer relevant mål i dessa tider och betydligt mer brådskande att uppfylla än regeringens lite diffusa vision om 100 procent förnybart. Jag hade förmånen att representera Liberalerna på klimattoppmötet i Paris tidigare i veckan. Man undrar om det verkligen var samma möte som regeringens ministrar deltog i. Fokus var att minska koldioxidutsläppen. Fokus var inte att göra sig av med koldioxidsnåla energislag. Herr talman!
Vi vet att utmaningarna framför allt ligger utanför Sveriges gränser. Vi kan göra mycket mer för att minska koldioxidutsläppen i våra grannländer. I Sverige har vi nästan uppnått 100 procent koldioxidfri energiproduktion, men det är utanför Sveriges gränser som utmaningarna finns. Tyvärr har regeringen intagit ett strikt svenskt perspektiv. Det viktiga är att Sverige klarar sina mål och kan vara bäst i klassen.
Men det gagnar inte världen på något sätt att regeringen skryter med fina miljömål om tusentals människor samtidigt dör i Polen varje år av lungcancer på grund av koleldning eller om våra baltiska grannar eldar fossilt och EU:s klimatmål därför spricker. Klimatet är en gränsöverskridande fråga, och då måste energipolitiken ha tydliga drag av detta. Liberalernas andra mål för energipolitiken är försörjningstrygghet.
Vi måste kunna garantera el till rimliga priser alla dagar om året. Vid ett besök som några av oss gjorde på SSAB i somras framkom att endast 0,1 sekunders strömavbrott orsakar skador på flera miljoner kronor och förstör 75 ton stål för företaget. De siffrorna sätter fingret på vad försörjningstrygghet betyder i praktiken, och där är effektbalansen central.
Ju mer väderberoende elproduktion vi bygger in i systemet, desto större blir utmaningen. Så länge vi inte har lagringsmöjligheter för el måste vi värna den baskraft vi har i Sverige. Herr talman! Liberalernas tredje mål i energipolitiken har en säkerhetspolitisk klang och handlar om energisäkerhet. Regeringens höjning av effektskatten i en tid då elpriset är mycket lågt straffar ut den svenska kärnkraften.
Det leder till att fossil elproduktion tilltar i vårt närområde. Men frågan om energisäkerhet för våra grannländer är minst lika allvarlig. Med det kraftigt försämrade säkerhetsläget som vi har sett de senaste åren i vårt närområde är våra EU-vänners beroende av rysk gas mycket allvarligt. Upp till sex EU-medlemmar är helt beroende av Ryssland för sina gasleveranser.
Flera har de senaste åren upplevt politiska påtryckningar kopplade till sina energiavtal med Ryssland. Sverige skulle kunna exportera säker el till våra baltiska grannar för att hjälpa dem från ryskt gasberoende om det inte vore så att regeringen i stället väljer att göra sig av med svensk elproduktion. Solidaritet med våra grannar kastas i papperskorgen.
Det hjälper inte heller att EU-kommissionen precis har tagit initiativ till en energiunion, vars syfte bland annat är att göra EU mindre beroende av rysk gas.
Den svenska regeringen slår dövörat till och fortsätter att predika sitt mantra om 100 procent förnybart för svensk del, oavsett vad som händer säkerhetspolitiskt och vad som händer i Baltikum, som om våra baltiska grannar inte fanns och säkerhetspolitiken var densamma som i mitten av 90-talet. Herr talman! Slutligen vill jag säga några ord om solenergi. Redan Nicolaus Copernicus kunde på 1500-talet konstatera att allt kretsar kring solen.
Jag tror att många av dagens energiutmaningar, framför allt på global nivå, kan lösas med hjälp av solen. Vi vet redan i dag att solenergin har en teknisk potential på 20 miljoner terawattimmar. Herr talman! Det är så att man baxnar. 20 miljoner terawattimmar motsvarar 50 gånger världens elanvändning. Då säger många: Men i Sverige är det mörkt och kallt och vi har ingen potential för solenergin.
Ni i kammaren säger inte det, men det finns en utbredd tro hos allmänheten att det är så. Men vi vet att om 25 procent av alla lämpliga tak i Sverige skulle kläs med solpaneler skulle vi kunna komma upp i 10 procent av elproduktionen med hjälp av solen. Det är rätt spännande siffror. Därför är det synd att regeringen inför en solskatt på den här typen av storskalig produktion av solel.
Jag tror att det sänder fel signaler i ett skede där många offentliga takägare äntligen har bestämt sig för att satsa på solen. Det har tagit ett tag innan folk har förstått att man kan satsa på solpaneler. Vi vet att Huddinge sjukhus planerat för solpaneler, men med den nya skatten kommer man antagligen att få skrota de planerna. Det är helt fel princip att beskatta egenproducerad el. Man kan jämföra det med att beskatta hembakat bröd eller kanske barnens hemgjorda julgodis.
Herr talman! Avslutningsvis vill jag återkomma till de energipolitiska mål som Liberalerna tror på. Fokus bör vara på klimatet, som är vår första prioritet, samt på försörjningstrygghet och energisäkerhet. På så vis får vi en välfungerande energipolitik som inte stannar vid vår egen navel, vid Sveriges gränser, utan kan se till att klimatets utmaningar även kan lösas hos våra grannar.