Fredrik Schulte (M):
Vi ska alltså debattera varför regeringen vill att vi lånar pengar och skickar notan till den unga generationen - som sedan kommer att få betala av en högre statsskuld - för att höja bidragen för dem som inte arbetar. Jag tycker att det finns tre intressanta saker att säga med anledning av Magdalena Anderssons svar.
Det första är att statsrådet väldigt snabbt kommer in på en diskussion om att vi måste få offentliga finanser i balans och att vi har haft underskott. Vi har haft en höst då finansministern pratat mycket om att ladorna är tomma och att vi måste spara pengar. Vad gör då finansministern?
Jo, hon går till riksdagen och lägger fram en budget som innebär att man höjer utgifterna för staten. Man ökar statens spenderande med 120 miljarder kronor över fyra år. Av dessa 120 miljarder kronor kommer 40 miljarder att vara lånade pengar.
Finansministern lånar alltså pengar och använder dem till att höja bidragen för dem som inte arbetar. Man kan konstatera att resonemanget om att vi måste fylla på ladorna och spara pengar är ganska ihåligt, eftersom finansministern lånar pengar till bidragshöjningar. Det andra man kan konstatera är att höjda bidrag för dem som inte jobbar inte skapar några nya jobb.
Det skapar färre jobb att höja bidragen, och det finns ett antal skäl till det. Framför allt är det så att man minskar drivkrafterna för arbete när man höjer bidragen för dem som inte arbetar. Det gör att vi får en sämre matchning på den svenska arbetsmarknaden. Det finns många arbetslösa, men det finns också många lediga jobb. Men det är svårt för de lediga jobben och de arbetslösa att hitta varandra. Det finns flera skäl till det.
Ett är att vissa arbetslösa kanske inte har rätt utbildning för att ta de jobb som finns. Men om det inte lönar sig att arbeta kommer färre människor att söka jobb, och de kommer att söka färre jobb. Trycket på att söka fler och fler jobb minskar. Människor kommer också att bli mer kräsna.
Jag tror att vi alla har exempel på människor i vår närhet som har varit tillfälligt arbetslösa - jag har det i min egen familj - och som har valt att inte söka en viss typ av jobb eftersom de tycker att det inte riktigt är det de vill göra. Ett bra exempel är att det varje sommar kommer ungefär 10 000 bärplockare till Sverige.
För 20 år sedan, när finansministern och till och med jag var unga, var bärplockning något som svenska ungdomar ägnade sig åt. Men i dag är det inte tillräckligt spännande. Det här är inte bara någonting som jag tycker. Det här är någonting som IFAU, OECD och så gott som all forskning belägger. När man höjer bidragen för dem som inte arbetar kommer intresset för att söka sig ut på arbetsmarknaden att bli mindre.
Det tredje och kanske viktigaste skälet är detta: Om man för lånade pengar höjer bidragen för dem som inte arbetar skapar man ett omoraliskt samhälle. Man skapar ett samhälle där det inte lönar sig att arbeta.
Det som kommer att hända om Socialdemokraterna får igenom sin politik är att den arbetslöse advokaten kommer att få mer pengar för att inte jobba än servitrisen som fått sitt första jobb får för att slita 40 timmar i veckan. Det skapar en bidragskultur, ett Bidragssverige, som vi inte vill ha tillbaka.