Hans Wallmark (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Det finns två verkligheter och en bakgrund. Jag tror att den verklighet som också Anna Hallberg ger uttryck för är alldeles korrekt, nämligen att det finns ett ganska väl fungerande samarbete på nivån mellan regeringar, mellan departement och mellan myndigheter. Det är den ena verkligheten.
Sedan finns den andra verkligheten, den människor möter, med stängda gränser, affärer som inte längre har några kunder och pendling som inte fungerar - i Tornedalen, i Värmland, i Bohuslän, i Öresundsregionen. Båda verkligheterna finns, och jag tror att det är viktigt att man håller båda sakerna i huvudet samtidigt.
Sedan, fru talman, är ju bakgrunden den att Sverige på ett dramatiskt sätt sticker ut: Vi kommer de kommande dagarna att notera över 12 000 döda i pandemin. Det finns alltså en förklaring till att olika länder agerat på ett visst sätt mot Sverige. Alltså: två verkligheter och en bakgrund. Fru talman!
För ungefär två veckor sedan spreds en nyhet om att lastbilar som skulle transportera sjukvårdsmateriel till Sverige stoppades i Danmark och att det fanns någon lag som förhindrade detta. Det blev ett ganska stort rabalder. Folk blev väldigt upprörda. Jag fick mejl och flera synpunkter och kommentarer på Facebook.
Jag tycker att det hedrar statsrådet Anna Hallberg, fru talman, att hon väldigt snabbt var ute och tog reda på fakta och också försökte dementera detta. Sedan kan man väl säga att nyheten om den inte helt korrekta uppgiften kanske spreds på ett mer braskande sätt än det som sedan kom att bli dementin med sanningen. Det säger väl också något. Detta visar dock att det finns en grund för upprördhet. Folk blir ilskna över sådant här, sant eller osant.
Det finns en växande känsla av att det nordiska samarbetet inte fungerar. Jag ska jag också säga, fru talman, att statsrådet Anna Hallberg sedan var väldigt förekommande. Jag kallade till ett digitalt möte bara någon dag senare. Anna Hallberg ställde upp tillsammans med sin gode kollega Flemming Møller Mortensen från Danmark. Vi hade med oss de båda ambassadörerna - den danska i Stockholm, Vibeke Rovsing Lauritzen, och vår svenska, Charlotte Wrangberg. Vi var också över 25 ledamöter från riksdagen som ställde upp med ganska kort varsel.
Det här visar att på den nivån fungerar det. Det går snabbt, det finns en tillit och det finns också en ärlig ambition att försöka rätta till det som är fel. Problemet är den andra verkligheten, med de stängda gränser som människor nu möter och den frustration de känner över att ha blivit inkapslade.
Här tror jag att det är oerhört viktigt att vi funderar igenom vad man ska göra. Jag tycker att det är ett balanserat svar, fru talman, som Anna Hallberg avger. Hon anger också att ett möte med samarbetsministrarna i Norden ska ske den 12 februari.
Jag tror att det är viktigt att man då inte bara inventerar problemen utan också funderar igenom vad man måste göra, hur vi kan läka och hela de ganska stora, dramatiska sår som har rivits upp i gränsregionerna.
I Stockholm eller i Östergötland kanske man inte alls känner på samma sätt som man gör i gränsregionerna i Norrbotten, i Värmland, i Bohuslän och i Skåne där man har levt ett liv med öppna gränser, med fri handel, med pendling och med glädjen över att ha bekanta, vänner och släktingar på andra sidan gränsen och där nu den gränsen har stängts.
Vi har alltså två verkligheter, fru talman, och en bakgrund. Och bakgrunden är mörk: 12 000 döda i covid-19.