Marie Nordén (S):
Man kan ju raljera och säga att jag driver frågan om administrationsstöd till NTF, men det är inte det jag gör. Jag försöker hävda att vi har ett ansvar för att ge stöd i form av organisationsstöd till NTF för att de ska ha förutsättningar för att bedriva en verksamhet som fungerar, en verksamhet som är väldigt viktig för oss. Vi borde ha ett gemensamt intresse av att NTF har en organisation som faktiskt fungerar och som är en viktig del i vårt trafiksäkerhetsarbete. År 2008 är ett förlorat år.
De pengar som drogs in det året har inte gått vidare någon annanstans. Varje timme dygnet runt kör 525 onyktra runt i Sverige. Det blir ungefär 4,6 miljoner om året. Jag tror till och med att den siffran är högre i dag, även om ministern hävdar att den skulle sjunka. När det gäller alkolås är det många som beklagade att ministern 2007 i Tylösand meddelade att hon inte tänkte driva frågan vidare vad gäller personbilar.
Vi var också väldigt besvikna över att man inte tog över facklan eller stafettpinnen från Ulrica Messing, som var tvungen att lämna ifrån sig den när vi förlorade valet. I stället tillsatte man en egen utredning, och det var många som kände att det kanske var lite förlorad tid som ministern var beredd att slänga bort.
Nu har ministern meddelat att arbetet med att försöka förse yrkesfordon med alkolås också har misslyckats och att man tillsätter en ytterligare utredning. Och jag kan inte göra annat än konstatera att jag tycker att ministern driver frågan ganska halvhjärtat. Det är den känsla man får, speciellt när diskussionen inte tas ordentligt utan bakas ihop med en annan fråga. Här gäller lite grann minsta motståndets lag.
Anledningen till att jag ställde frågan om vad ministern har gjort är att jag ville få tydligare vetskap och inte bara få veta att man har pratat. Jag trodde faktiskt att det kanske skulle finnas en ansökan inne som säger att vi vill göra det här och att man liksom har tagit steget fullt ut, eftersom man flera gånger har påpekat att Ulrica Messing minsann inte gjorde mer än skrev ett brev. Det är ungefär vad ministern har gjort också, visar det sig.
Det sjupunktsprogram som ministern hänvisar till känns ganska inaktuellt nu, och väldigt tamt, som om ministern inte själv riktigt tror på frågan. I propositionen sätter man inte ned foten, utan man säger att man skulle kunna ansöka om ett undantag på sikt. Det känns inte speciellt offensivt, det sätt på vilket ministern driver frågan.
Men jag tycker att det är jättebra att ministern vill följa Ulrica Messings exempel på toppmötet nu i sommar och visa upp den teknik som har utvecklats framför allt i Sverige. Då kan man visa att vi har en teknik som fungerar så att man slutar prata ned den här tekniken. Jag tycker snarare att det är vårt jobb att se till att kommissionären förstår att tekniken fungerar. Vi förlorar bara på att blanda in trötthet här. Nu har vi alkolås.
Alkoholproblemet kan vi lösa med alkolåset. Sedan är tröttheten en jätteviktig fråga att hantera, men den gör inte alkolåset mindre viktigt. Jag tycker att vi ska göra det här tillsammans. Vi vill att Sverige ska ha ett framgångsrikt ordförandeskap. Om ministern är beredd att driva på och göra Sverige till ett föregångsland i EU är vi beredda att stötta ministern i det arbetet.
Men det handlar då om att inte bara rikta sig till yrkestrafiken utan också förstå att det är i persontrafiken vi behöver alkolåsen bäst. Vill ministern driva det ställer vi oss naturligtvis bakom det arbetet. Jag hoppas att det här blir en väldigt tydlig fråga under det svenska ordförandeskapet.
Säger ministern att det här är en viktig fråga för henne hoppas jag att vi också kan se det tydligt efter årets slut.