David Josefsson (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Vi befinner oss mitt i en av de värsta kriserna i modern tid, i en pandemi med över 2 miljoner döda globalt och över 11 000 döda i Sverige. I mitt hemlän Västra Götalands län har nästan 1 800 personer hittills dött i pandemin. Jag vill med denna interpellation försöka reda ut med inrikesministern vad som ledde fram till det sms-utskick till allmänheten som gjordes den 14 december förra året.
Sms:et, som skickades från den något kryptiska avsändaren "Fohm, MSB" löd kort och gott: "Information från myndigheterna: Följ de nya skärpta råden för att stoppa spridningen av covid-19. Läs mer på webbplatsen Krisinformation." Kritiken lät inte vänta på sig i medier och sociala medier. Flera kommunikationsexperter påpekade att sms:et saknade konkret information om vad de skärpta råden innebar, länk till vidare information och information på engelska.
Att sms:et ansågs vara en viktig och bärande del av regeringens och myndigheternas informationsinsatser tydliggjordes den 11 december. Då höll inrikesminister Mikael Damberg och digitaliseringsminister Anders Ygeman tillsammans med företrädare för både Folkhälsomyndigheten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap en presskonferens enkom för att berätta att man skulle genomföra ett sms-utskick.
I ett pressmeddelande som skickades ut i samband med presskonferensen säger statsrådet Damberg: "Det är angeläget att hela befolkningen får relevant information om vad som gäller för att kunna bidra till att minska smittspridningen av covid-19." Herr talman! Efter att sms:et hade gått ut visade det sig att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap hade avrått från att använda massutskick av sms eftersom det bland annat kunde blockera annan akut krisinformation.
Man varnade också för att det kunde leda till högt tryck på sociala medier som skulle göra att arbetstid måste tas från annan viktig verksamhet. Trots denna avrådan fullföljde regeringen beslutet om att genomföra ett massutskick. Frågan är därför vilken hänsyn regeringen tog till dessa invändningar när man fattade beslut om ett massutskick. Innehållet väcker också frågor.
Att sms:et inte innehöll någon länk direkt till de skärpta råden man hänvisade till - eller någon länk alls - förklarades först med tekniska begränsningar. Det modifierades senare till att man inte ville skicka med länkar eftersom det skulle föra tankarna till bedrägeri-sms, något som statsrådet återkom till nu. Att sms:et inte innehöll information på engelska har man också hänfört till tekniska skäl, bland annat i en faktaruta i det pressmeddelande som jag just citerade ur.
Statsrådet har i sitt svar sagt att myndigheterna ansvarade för innehållet, men vilka instruktioner gav regeringen myndigheterna angående vilken information som skulle delges allmänheten genom massutskicket? Eller regeringen kanske bara beslutade att sms:et skulle gå ut utan att ge myndigheterna några som helst instruktioner om innehållet? Och, herr talman, vilka tekniska skäl innebär att ett sms endast kan formuleras på svenska och inte också på engelska?
Är statsrådet nöjd med att sms:et formulerades endast på svenska, särskilt som han själv motiverade syftet som att hela befolkningen skulle nås av relevant information? Herr talmannen får ursäkta, men hela den här historien känns som ett hastigt hopkommet hafsverk. Min sista fråga blir därför hur länge man förde dialog med berörda myndigheter innan man kallade till den nu famösa presskonferensen.