Beatrice Ask (M):
Först ska jag gärna säga att jag är mycket väl medveten om de tidsbegränsningar som finns när det gäller propositioner till riksdagen. Jag är också medveten om att det finns en lag som gör att jag inte kan pressa igenom propositioner via Lagrådet i den takt som vi skulle önska. Lagen förbjuder mig nämligen att ha mer än fyra lagråd. Vi har faktiskt en ganska besvärlig arbetssituation som beror på riksdagens sommaruppehåll och de tidsgränser som finns.
Vad jag säger i det här svaret är att det är min ambition att presentera ett förslag under våren, och det ligger fast. Men låt mig gå tillbaka till det som är bekymret. Överskuldsättning är inget nytt problem. Det har funnits länge. Under många år har många människor hamnat i den här situationen.
Det var ett av skälen till att alliansregeringen i princip omedelbart tillsatte den utredning som vi nu diskuterar, och det handlar om de förslag som lades fram i den utredningen. Det hade varit möjligt för tidigare regeringar att agera skyndsamt och göra något, men det gjordes inte. Mitt problem handlar om två saker.
Det ena är att man, när man går igenom de synpunkter som har kommit på dessa förslag som i många fall är väldigt radikala, ser att det är tunga remissinstanser som har allvarlig kritik eller som tycker att detta ska göras i en stegvis ordning. Det finns alltså många synpunkter. Det är riksbank, finansinspektion, Centrala studiestödsnämnden - ja, listan är väldigt lång. Då är det återigen de olika intressena och perspektiven som står emot varandra.
Det är nödvändigt för mig och för regeringen att gå igenom detta. Vi kan inte bara se problemet ur ett perspektiv, utan vi tvingas beta av det här. Det är en avvägning som självklart inte är helt enkel. Men jag har ett väldigt stort engagemang för de här människorna. När man under lång tid sitter i en överskuldsättning är problemen nämligen sådana att man inte tar sig ut själv. Då måste det finnas regler för det.
Vi har sett att de regler som vi har i dag kanske är sådana att ribban är för hög för att man ska orka. Då behöver vi göra detta på ett begåvat sätt. Samtidigt har vi naturligtvis anledning att också titta på andra åtgärder. Jag kanske inte ska dra upp det i den här debatten, men vi har en ordentlig diskussion om konsumentkreditlagstiftningen till exempel.
Vi kommer att gå in och lägga fram förslag som innebär att vi ska ha kreditprövning och annat och lite bättre ordning på torpet när det gäller de korta snabba lånen. Det är viktigt. Då kan man säga att det också borde ha kommit snabbare. Mitt besked är: Kreditinstituten har alla möjligheter att redan i dag göra det som man vet snart blir lag. Det måste ligga i allas intresse att människor klarar av att betala sina lån, så här behövs det ett samarbete.
Men, som sagt, när det gäller de förslag som finns i den här utredningen och som är väldigt många, vill jag säga, är min ambition att vi ska kunna presentera en modernisering som innebär att vi underlättar för fler att komma på fötter från överskuldsättning. Det förslaget ska förhoppningsvis kunna läggas fram under våren.
Jag säger inte "förhoppningsvis" för att jag inte tror det, utan därför att jag vis av erfarenhet vet att saker kan vara problematiska. Sedan är det mitt bekymmer att riksdagen behöver sommaruppehåll och att vi måste vara klara i mars för att över huvud taget få något beslut tillräckligt snabbt. Men man måste också när det gäller sådana här frågor ta intryck av remissinstansernas synpunkter, och det gör jag.