KBLab/rixvox huggingface dataset:
Claes Västerteg (C):
Om jag ska börja med det positiva, så att vi inte bara kör nedstämdhet hela vägen, ska jag börja med att instämma i det som Marie Wahlgren tog upp kring den enighet vi har i utskottet nu om att vi ska titta på hur vi kan utveckla producentansvaret. Det är ett arbete som jag tror är oerhört viktigt framöver, att se hur vi gör det här med ett system så att människor förstår hur man ska agera.
Det är oerhört viktigt för trovärdigheten för miljöarbetet. Det kommer också givetvis att leda till en bättre miljö. Om vi ska ta det tråkiga och det märkliga instämmer jag i det som Sven Gunnar Persson, Lars Lindblad och Marie Wahlgren har sagt. Den 5 april när vi var på Återvinningsindustriernas debatt var det en rätt bra dag, tyckte jag.
Det var spännande att höra de besked som kom från alla partier om att man ville göra en förändring för en utveckling som leder till en bättre miljö. Alla var vi överens när det gäller monopolet på farligt avfall och den andra delen där vi inte ville göra en förändring i kommunallagen. Men sedan har något hänt under den här tiden.
Jag tycker att det skulle vara mycket intressant om Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet tog tillfället i akt och redde ut för oss vad som har hänt. Vad är det som har skett? Vad är det som har gjort att ni numera inte vill ta möjligheten att förändra miljöbalken i den riktning som vi har skrivit en motion om och som var exakt detsamma som propositionen?
Vad är det för spel som har skett bakom lyckta dörrar och bakom kulisserna? Jag har hört en del rykten, men det ska man ju inte lita på. Ta tillfället i akt och red ut det här, inte minst för demokratins skull, också för alla människor och företagare som är engagerade i återvinningsfrågor och som skulle se en stor möjlighet till en ökad tillväxt och fler jobb om de här lagförändringarna hade blivit verklighet.
Avslutningsvis väljer jag, herr talman, att ta ett citat ur betänkandet och utskottsmajoritetens text. På s. 6 står det: "Enligt utskottets bedömning behöver en reform som avser kommunernas . ansvar och möjligheter på avfallsmarknaden - utöver hanteringen av hushållsavfall - föregås av en bred diskussion." Var inte propositionen föremål för en bred diskussionen innan ni lade fram den?
Så uppfattar jag det. Den var ute på remissrunda, och det konstaterades också i propositionen att det inte fanns några goda argument för att inte avskaffa monopolet på farligt avfall. Min fråga som ni skulle kunna ta tillfället i akt att svara på är: Var det inte en bred diskussion innan? Varför lade ni då fram propositionen över huvud taget?
Som sagt, det är mycket märkliga turer som den här frågan har tagit. Jag instämmer i de yrkanden på reservation nr 1 som har framförts tidigare. Jag vill också ta tillfället i akt och tacka utskottet för den här mandatperioden. Jag kom in i utskottets arbete efter två år under den här mandatperioden. Jag kände mig välkommen med en gång och tycker att det har varit mycket trevligt.
Jag hoppas att väljarna bestämmer sig för att det här inte är mitt sista inlägg i riksdagen. Tack ska ni ha!
Claes Västerteg (C):
Jag vet inte om jag blir så mycket klokare av vare sig anförandet eller tidigare replikskiften. Det här börjar likna en soppa utan dess like, tycker jag. Låt oss titta på den proposition som lades fram. Om jag tolkar Sinikka Bohlin rätt var inte den propositionen tillräckligt bra för att läggas fram. Jag läser i utskottstexterna att man behöver en bred diskussion om det farliga avfallet.
Då var det tydligen inte en tillräckligt bred diskussion innan propositionen lades fram. Sinikka Bohlin har skrivit en motion som hon har all rätt att göra, och jag hoppas att hon får möjlighet att skriva ännu fler motioner under nästa mandatperiod. Den motionen går mot propositionen och mot det man ville i propositionen. Är det så, Sinikka Bohlin, att propositionen inte var tillräckligt beredd?
Eller vad är det som har hänt under den senaste tiden? Jag tycker fortfarande inte att vi har fått svar.
Claes Västerteg (C):
Man kan konstatera att regeringen är kollektivt ansvarig för de propositioner som läggs fram. Det som Sinikka Bohlin beskriver är på något sätt en nedvärdering av kommunikationen inom Regeringskansliet och mellan de olika departementen. Om Sinikka Bohlin har uppfattat att vi tycker att det är kriminellt att du har skrivit en motion är det tråkigt. Så är inte vår uppfattning. Vi vill utreda vad som hänt.
Vad vi vill är att få till stånd den lagändring som alla sju politiska partier var överens om och som också har varit oerhört brett utredd i många situationer. Det lyftes fram i propositionen att det inte fanns några goda argument för att behålla monopolen. Återigen: Vad är det i den delen som det inte har varit en tillräckligt bred diskussion om?
Claes Västerteg (C):
Det är mycket positivt att Gunvor G Ericson läst betänkandet, det förutsätter man ju, men hon hoppade över några rader när hon citerade ur betänkandet. Det står nämligen också att "huruvida det finns risk för resistensutveckling mot triklosan eller mot antibiotika vid användning av triklosan är inte klarlagt fullt ut". Det tror jag är en viktig del i den bedömning som ska göras framöver av huruvida det ska vara ett förbud eller inte.
Det är en del i betänkandet, och det jag läste upp är också en del av svaret. Jag tror att det är ett ytterligare klargörande. Däremot tror jag inte, fru talman, att Gunvor G Ericson blir nöjd med svaret. Det förväntar jag mig inte. Det pågår ett arbete vid Kemikalieinspektionen. Regeringen har i sitt regleringsbrev lagt till att man ska intensifiera arbetet med att titta på problematiken med kemikalier i varor, så vi kommer säkert att få anledning att återkomma till detta.
Försök därför inte i kammaren göra gällande att det inte sker någonting på det här området. Det pågår ett gediget arbete.
Claes Västerteg (C):
Det finns en viktig del att ha med sig i denna diskussion, nämligen vad det får för effekt om vi gör saker ensidigt i Sverige. Vi är en del av Europeiska unionen, och därför är det en poäng med att vi jobbar aktivt för att kunna ta gemensamma grepp i hela EU.
Det pågår ett brett arbete i Europeiska unionen med att se över olika ämnen, vilka de vara månde, och det tycker jag är mycket viktigt. Men som jag sade är det i dag inte aktuellt att göra någon förändring avseende triklosan. Fru talman! Jag skulle även vilja lyfta upp frågan om antibiotika. Det är helt riktigt att vi är överens om att vi vill minska mängden antibiotika.
Med all respekt för att Gunvor G Ericson är sjuksköterska, men jag tror inte att det stora problemet är just triklosan, utan det finns problem även vad avser läkemedelsförskrivningen i sjukvården. Den delen tror jag dock att vi ska hantera i andra sammanhang, inte lösa via triklosanfrågan.
Avslutningsvis vill jag upprepa att det vid Kemikalieinspektionen pågår ett arbete för att se hur vi i fortsättningen ska hantera kemikalier i varor. Också jag vill veta vad som finns i de produkter jag köper, och då är det viktigt att jag lätt kan se vad som ingår i produkterna. Huruvida ämnet triklosan behövs i olika produkter är jag inte man att svara på.
Claes Västerteg (C):
Det är skönt att Bo Bernhardsson och jag är överens om att konsumentmakt är viktigt. Vi har olika syn på vilken väg vi ska gå, vilken väg som ger störst effekt och vilken väg som gynnar dem som väljer att vara i framkant. För mig är det helt klart att den frivilliga märkningen kommer att leda till att vi får bättre produkter på sikt. Vi kommer att komma snabbare fram med märkning.
Vi kommer att ge de företag som ser dessa konkurrensmöjligheter chansen om vi väljer att fortsätta att jobba med frivillig ursprungsmärkning. Jag är rädd att den modell som Bo Bernhardsson väljer skulle ta mycket längre tid. Vi ser redan nu att konsumentmakten ställer kraven. Då gäller det för producenterna att svara upp mot det.
Claes Västerteg (C):
Det är klart att vi har lite olika bild av situationen, Bo Bernhardsson och jag. När jag lyssnar på Bo Bernhardsson är det nästan så man kan tro att det inte finns någon märkning över huvud taget i dag. Det finns obligatorisk märkning på vissa områden, ja, men det finns också fler och fler producenter som väljer att märka. Med det sätt som Bo Bernhardsson för fram detta är obligatorisk märkning lösningen på allt. Varför märker man redan i dag? Varför ska vi inte fortsätta att understödja den frivilliga process som redan börjat?
Varför ta omvägen via obligatorisk märkning? Låt oss jobba med att fortsätta att uppmuntra den frivilliga märkningen. Jag tror nämligen att vi då kommer mycket längre och det kommer att gå mycket fortare. Fru talman! Bo Bernhardsson frågade om det inte var bra eftersom LRF tycker det. Det är klart att vi tycker att LRF säger många bra saker, men i den här frågan har vi kommit till en helt annan slutsats. Vi kan komma till andra slutsatser än LRF.
Jag antar att Bo Bernhardsson kan komma till andra slutsatser än till exempel LO. Avslutningsvis skulle jag vilja påpeka det som jag också sade i mitt anförande, att frågan från kommissionen gällde ursprungsmärkning i eller utanför EU.
Claes Västerteg (C):
Jag kan garantera Per Bolund att vi inte hade stått här i dag och skjutit till de extra pengarna om vi inte hade sett att SAS ledning, styrelse, fack och anställda har varit villiga att vara med och ändra och förändra utvecklingen. Det har också varit med i den diskussion som regeringen har haft att det har varit villkorat för att man ska kunna se att det kan bli lönsamt i framtiden.
Om vi skulle göra som Per Bolund vill göra - och som han vill att vi ska fatta beslut om här i kammaren i eftermiddag - att vi ska säga nej till nyemissionen, skulle vi sätta SAS i ett oerhört prekärt läge. Stefan Attefall berörde innan vad som skulle hända med börskursen. Vi skulle sätta SAS i ett läge där det skulle stå på randen av konkurs. Om det är på det sättet som Per Bolund agerar ansvarsfull ägare vill inte jag se hur han ska agera i andra frågor.
Det vi nu gör är att vi tar vårt ansvar som ägare. Vi är delägare i företaget. Vi behöver vara med och utveckla och se till att det skapar avkastning i framtiden. Då tar vi ansvar för skattebetalarnas pengar. Det gör inte Per Bolund i det här fallet. Han agerar som den medlem i ett oppositionsparti han är och som jag hoppas att han fortsätter att vara.
Det är inte bra för det svenska samhället i stort och inte bra för Sveriges renommé som ägare om Miljöpartiet och Per Bolund får vara med och agera.
Claes Västerteg (C):
Jag kan än en gång konstatera, som andra också har gjort, att Per Bolund är svävande om vad som skulle hända om vi sade nej här i kammaren i dag till nyemissionen. Vad skulle hända med SAS? Vad skulle det få för effekt för företagets fortlevnad och för de 18 000 anställda, och vad skulle det kosta skattebetalarna i slutändan? Jag ställde den frågan i mitt anförande. Per Bolund har haft två repliker på sig att svara.
Han har valt att inte svara på frågan. Det kanske i själva verket är så, som jag sade i anförandet, att man hellre ser att SAS går i konkurs i slutändan. Som jag också sade i mitt anförande blir jag inte klok på vad Per Bolund och Miljöpartiet vill med det statliga ägandet. Man ville fortsätta att äga Vin & Sprit. Man tyckte tydligen då att det var en samhällelig nytta. Men man vill nu omedelbart sälja SAS.
Följden skulle bli att det skulle bli ett lågt pris och att det skulle kosta pengar för de svenska skattebetalarna. Vi tar ansvar som ägare. Tack och lov att det är Alliansen som styr i de här sammanhangen.
Claes Västerteg (C):
Låt oss gå tillbaka ungefär tre och ett halvt år, eller kanske lite mer, till våren 2006. Då lade den dåvarande socialdemokratiska regeringen fram en klimatproposition här i riksdagen. Man hade då möjligheten att peka ut tydliga mål som skulle kunna fastställas av riksdagen för hur mycket Sverige skulle minska sina utsläpp av växthusgaser till 2020. Man hade den möjligheten. Men vad stod det då i propositionen?
Jo, man upprepade målet 2012, som Centerpartiet också delade. Man vad gjorde man i övrigt? Jo, man gjorde en bedömning. Därför är det förvånande att Anders Ygeman nu står här och klagar på regeringen och regeringens agerande. När man själv hade möjligheten tog man nämligen inte den chansen. Det är inte en trovärdig politik. Detta går också igen i den politik man för nu. Man ropar efter höga mål, men man följer inte upp det och specificerar vilka utsläppsminskningar man kan göra.
Vi har redovisat ton för ton hur vi ska nå våra målsättningar. Anders Ygeman blir trovärdig när han klarar av att redovisa hur han når de höga mål som han har satt upp.
Claes Västerteg (C):
Anders Ygeman jämförde i sitt anförande klimatförhandlingarna med en fotbollsmatch. Jag tycker att det är att göra det lite enkelt för sig. Vi åker inte till Köpenhamn med inställningen att vi ska besegra några, att vi ska vinna över några. Vi åker dit för att vi ska klara klimatutmaningen, för att vi ska besegra utsläppen. Då går det inte att åka dit med attityden att vi ska vinna över någon. Vi ska nå en överenskommelse där vi ser till att klara tvågradersmålet.
När vi åker från Köpenhamn någon gång i slutet på nästa vecka ska världen känna sig som vinnare. Det är vår inställning. Det är på det sättet man bedriver ledarskap. Det ledarskapet kräver att man har en trovärdig klimatpolitik. Det har Sveriges regering. Det har Sverige. Vi visar ton för ton hur vi kommer att minska våra utsläpp. Vi kommer att ha debatter här framöver. Vi har haft debatter. Anders Ygeman har haft chansen. Han har fortfarande inte lyckats visa hur de ska minska sina utsläpp.
Det talar sitt tydliga språk. Det är inte en trovärdig klimatpolitik.
Claes Västerteg (C):
Först ska jag säga att det var intressant att lyssna på Tina Ehns anförande i talarstolen. Hon pratade om vad Miljöpartiet ville och vilka förslag man hade. Det hedrar Tina Ehn. Men låt oss ta diskussionen kring klimatinvesteringsprogrammet och Hållbara städer. För mig är projekt något som har en tydlig början och ett tydligt slut. Man gör en satsning under en viss period. Men det verkar inte vara Tina Ehns, Miljöpartiets och hennes kollegers syn.
Klimatinvesteringsprogrammet och det projektet ska leva på i all evinnerlig tid. Vi väljer att göra olika satsningar som har en riktad verkan. Man har det i projektform så att det ska finnas ett slut. Jag vill inte fortsätta med ett program eller ett projekt som inte är effektivt och som kunde ha uppnått utsläppsminskningarna på ett helt annat sätt utan de statliga bidragen.
Det vi gör vad det gäller satsningar på andra generationens biodrivmedel syns inte i det här betänkandet men har en tydlig koppling till miljöfrågorna, till klimatet. Det handlar också om biogasområdet. Det är två områden där satsningarna vida överstiger klimatinvesteringsprogrammet. Det kommer vi att ha stor nytta av i Sverige, när det gäller att minska våra utsläpp av växthusgaser men också för att skapa nya arbetstillfällen, nya företag och kunna bidra till miljöteknikexport.
Jag tycker att det är en tydlig skillnad mellan alliansens och vänsteroppositionens politik. Tina Ehn nämnde i sin replik miljömålen. Låt mig upprepa det som Sofia Arkelsten sade. Vi har tagit en del miljömål i särskild ordning som vi anser är extra viktiga och vill prioritera. Jag tycker att det är en rätt klok politik att prioritera en del miljömål just för att komma fram på det området.
Särskilt har vi valt att prioritera havsmiljön som var ett eftersatt område. Det fanns inget havsmiljöanslag innan. Nu ser vi till att det finns rejält med resurser så att det verkligen går att göra skillnad i slutändan. Det är vår tydliga miljöpolitik från Allians för Sveriges sida. Det är inte bara tomt prat. Det är verklig handling också.
Claes Västerteg (C):
Tina Ehn och jag är överens om att klimatförändringarna tyvärr kommer att bestå under en lång tid framöver. Det som är mest effektivt att möta klimatförändringarna med ur ett svenskt perspektiv men också ur ett globalt perspektiv är att använda sig av ekonomiska styrmedel som sätter ett pris på kol. Det gör vi via koldioxidskatten. Vi gör det via EU:s handel med utsläppsrätter.
Men vi gör det också genom det agerande vi nu håller på med på global nivå inför Köpenhamnsmötet, genom att nå en överenskommelse. Förhoppningsvis kan den innehålla mekanismer som gör det dyrare att släppa ut, att det kostar mer att skita ned, för att tala klarspråk. Fru ålderspresident! Tina Ehn nämnde i sin replik, precis som hon gjorde i anförandet, frågan om biologisk mångfald.
Vi debatterade det här för någon månad sedan ungefär när vi behandlade propositionen om utvecklad skyddspolitik för naturvården. Jag nämnde i den debatten och nämner det nu att vi har skyddat 184 000 hektar skog under den här mandatperioden. Under förra mandatperioden orkade man med 148 000. Det visar att vi når de resultat vi ska nå med hjälp av en effektiv och tydlig politik. Fru ålderspresident!
Jag ska också ge Tina Ehn ett svar på handelsgödselfrågan. Det är mycket riktigt. Vi har sänkt skatten. Det gör vi för att värna det svenska jordbrukets konkurrenskraft. För det svenska jordbruket är en viktig del i klimatomställningen. Men det är också en viktig del för att vi ska klara av försurningen. Det svenska jordbruket gör ett jättebra jobb.
Men ser vi inte till att det svenska jordbruket är konkurrenskraftigt, att det har likvärdiga konkurrensvillkor, riskerar det att försvinna. Då kommer den produktionen att ske någon annanstans. Det kommer inte att vara bra för klimatet, och det kommer inte att vara bra för Östersjön. Därför förändrar vi den skatten. Det är en skatt som har visat sig inte ha någon styrning. Den har bara varit rent fiskal. Det är så vi arbetar. Vi tar inte in skatter för skatternas skull.
Claes Västerteg (C):
Det som jag sade på slutet tål att upprepas för Anders Ygeman. Vi kommer inte att riskera Sveriges anseende i klimatförhandlingarna och i klimatpolitiken ur ett globalt perspektiv. Vi kommer inte att riskera de mål som vi har fattat beslut om här i riksdagens kammare. Det är viktiga målsättningar för att vi ska nå dithän att vi klarar tvågradersmålet. Det är viktigt ur ett globalt perspektiv för klimatet.
Jag kan konstatera att vi skriver i betänkandet utifrån vad finansutskottet sade. Vi relaterar till budgetpropositionen, en budgetproposition som omfattar inkomster och utgifter i enlighet med budgetlagen, och vi hänvisar till det som står om budgetlagen. Om Anders Ygeman förväntar sig en fullständig redovisning i vårpropositionen får jag nog göra honom besviken.
Det är budgetpropositionen som läggs fram på hösten som är det huvudsakliga. Men som Sofia Arkelsten har sagt här vid ett antal tillfällen förväntar vi oss att i vårpropositionen få en redovisning av regeringen om omfattningen. Jag hade hoppats att man kanske skulle ha haft det i varenda årsredovisning sedan Kyotoprotokollet. Men de socialdemokratiska regeringarna har valt att inte ta dessa steg.
Nu ser vi till att skicka en tydlig signal till regeringen om vilka former som vi vill se i fråga om detta ur riksdagens perspektiv. Och vi säger att riksdagen ska vara med och besluta. Vi kommer alltså att få en möjlighet att debattera detta när det kommer ett förslag om exakt hur dessa utsläppsrätter ska hanteras.
Claes Västerteg (C):
Alliansregeringen för en energi- och klimatpolitik som kommer att leda till att vi är och fortsätter att vara förebilder och föregångare i det globala klimatarbetet. Vi gör det på ett sätt som kommer att gynna de svenska företagen och som kommer att minska utsläppen av växthusgaser. Detta har man redogjort för med all önskvärd tydlighet i de energi- och klimatpropositioner som vi behandlade i riksdagens kammare för snart ett år sedan.
När jag jämför de propositionerna med de motioner som fanns från oppositionen är det en tydlig skillnad. I propositionerna och i betänkandena - jag uppmanar Anders Ygeman att gå tillbaka och läsa dem - står det tydligt vilka utsläppsminskningar som vi vill se och vilka skatteförändringar som vi ser framför oss. Men skillnaden är att när jag tittar på vänsterkartellens sida ropar Miljöpartiet på bensinskattehöjningar med 2 kronor milen. Vad säger Socialdemokraterna? Det finns inga tydliga alternativ.
Det finns inte en tydlighet i er energi- och klimatpolitik om hur ni ska nå era höga utsläppsmål. Herr talman! Vi kommer i dag att fatta beslut om ett tillkännagivande där vi säger till regeringen i vilka former detta beslut ska ske. Vi säger också att det ska ske utifrån den lagstiftning som vi har.
Vi har ett ansvar när vi bedriver ett arbete i riksdagen att vi följer de beslut och lagar som vi alla har varit med och fattat beslut om. Det kanske är det som är skillnaden mellan att sitta i majoritet och i opposition. När man är i majoritet behöver man vara med och ta ansvar. Jag ser tydligt att oppositionen inte väljer att ta detta ansvar.
Claes Västerteg (C):
Som jag sade tidigare kommer vi inte att riskera Sveriges anseende i klimatförhandlingar i ett globalt perspektiv. Vi kommer inte att riskera de mål som vi har fattat beslut om i denna kammare. Jag förstår att det kanske är tröttsamt att jag upprepar det, men det är tydligt att Per Bolund inte har uppfattat det som jag har sagt. Därför väljer jag att upprepa det för tredje gången.
När vi tittar tillbaka på det föregående årets arbete inom Sverige men också inom Europeiska unionen kan vi konstatera att Sverige med alliansregeringen under ordförandeskapet var drivande i EU:s arbete för att skapa en tydlig position inför Köpenhamnsmötet, sätta upp tydliga målsättningar och vara drivande i förhandlingarna. Sedan nådde vi inte hela vägen fram i Köpenhamn, och det beklagar jag.
Men jag kan konstatera att det berodde på bra många andra förutsättningar. Det var varken Sveriges eller EU:s fel. Vi hade tydliga målsättningar. Herr talman! När det återigen gäller den nationella energi- och klimatpolitiken kan jag bara konstatera att det inte finns en tydligt redovisad energi- och klimatpolitik från vänsterkartellens sida.
Jag kan välja att fråga Per Bolund följande: Hur mycket kommer vänsterkartellen att höja bensinskatten under nästa mandatperiod om, vilket jag inte hoppas, ni skulle vinna valet?
Claes Västerteg (C):
Kyotoprotokollet var oerhört viktigt för klimatarbetet och för att vi skulle komma i gång med arbetet med att minska utsläppen av växthusgaser. Men vi måste också kunna konstatera att en stor del av de stora utsläppsländerna står utanför Kyotoprotokollet. Hade vi nått hela vägen fram i Köpenhamn hade vi, förhoppningsvis, nått en överenskommelse där de stora utsläppsländerna var med. Jag beklagar att vi inte nådde hela vägen fram. Men Sverige var med och såg till att EU var drivande i de här förhandlingarna.
Sverige såg under ordförandeskapet till att EU satte upp målet om hur mycket utsläppen ska minskas till år 2050. Försök alltså inte att lägga skulden på Sverige och EU när det gäller Köpenhamnsmötet! Vi vet att det var många länder som inte var intresserade av en överenskommelse och som satte käppar i hjulet och drev processuella frågor. Vi var med, och vi var drivande. Helst hade vi velat nå hela vägen fram. Det gjorde vi inte, så nu får vi ta nya tag och ytterligare ett steg.
Då är det viktigt vad vi gör här i Sverige och att vi har en energi- och klimatpolitik som är trovärdig och som är sådan att vi lever upp till uppsatta mål i procenttal. Det gör vi från Alliansens sida. Oppositionen väljer att sätta upp höga procenttal men redovisar inte hur man ska göra, vilket är beklagligt. Jag beklagar att man från oppositionens sida inte väljer att föra en ansvarsfull energi- och klimatpolitik; jag hade förväntat mig lite mer.
Herr talman! I dag kommer vi att fatta beslut som leder till att vi för regeringen pekar ut hur vi vill att besluten ska gå till. Men givetvis är vi bundna av de mål som vi varit med och fattat beslut om här i kammaren - till 2012, till 2020 och till 2050. Vi kommer inte att göra någonting som gör att vi inte når de målen.