KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Den här debatten gäller F-skattsedeln, transportsektorn, arbetsförhållanden och utländsk konkurrens. Låt oss slå fast vad som gäller. Till att börja med är det centralt att man har bra arbetsförhållanden i alla näringar, inklusive åkerinäringen. Vi har en omfattande lagstiftning i Sverige för att säkra att det är bra villkor och bra förhållanden. Vi har starka fackföreningar och starka arbetsgivare som reglerar i kollektivavtal hur detta ska fungera.
Det är utgångspunkten för den här diskussionen. Vi har en redovisning som justitieministern har gjort som visar att regeringen lägger stor vikt vid att säkra att dessa lagar och regler uppfylls också inom transportsektorn. Polisen har fått ökade resurser. Åklagarväsen och domstolar har också visat att man prioriterar dessa frågor. Låt oss sedan igen slå fast hur det förhåller sig när det gäller F-skattsedeln. Det har inte gjorts någon dramatisk förändring av lagstiftningen. Det har inte skett någon dramatisk förändring av rättstillämpningen.
Sedan ska vi naturligtvis utvärdera vad det betyder. Men vi kan inte ändra på förhållandet att lagrådsbedömningen är att det inte har skett någon avgörande förändring av lagstiftningen och att det rör sig om ungefär 1 500 utländska åkare som verkar på de villkoren.
Men det går ju inte att diskutera arbetsförhållanden i åkerinäringen utan att diskutera det mest omvälvande förslaget till förändring för åkerinäringen som ligger på riksdagens bord. Vi har haft yrkanden, senast i år, från riksdagens partier om att införa en kilometerskatt med förödande konsekvenser för arbetsmiljö, reallöner och sysselsättning i åkerinäringen.
Det är en bransch som till hälften består av smååkerier som inte skulle kunna bära den utslagningsskatt som Monica Green och hennes partivänner vill genomföra. Vi tar arbetsförhållandena på allvar, och därför måste vi diskutera Socialdemokraternas "skattedrakonik" mot transportnäringen. Jag vill passa på att önska meddebattören och fru talman en trevlig helg.
Anders Borg (M):
Hans Olsson har frågat mig hur diskussionerna med EU-kommissionen i fråga om momsbefrielse för ideella föreningar har utvecklats vidare efter kommissionens ställningstagande i december 2011. Hans Olsson har också frågat mig om Sverige kan godkänna ett nytt momsdirektiv utan att frågan uppnått en lösning. Inledningsvis vill jag understryka vikten av en förmånlig behandling av den ideella sektorn. Kommissionen anser att den svenska momslagen har ett alltför generöst undantag för ideella föreningar.
Kommissionen inledde därför 2008 ett överträdelseärende mot Sverige som fortfarande pågår. Regeringen håller inte med om kommissionens tolkning och har framfört invändningar mot den. När kommissionär Semeta besökte Sverige i somras kom vi överens om att fortsätta diskussionerna i frågan. Kommissionen ställde därefter ett antal frågor som vi svarade på i slutet av december, och nu arbetar kommissionen med att analysera vårt svar. Jag avser att i diskussionerna fortsätta föra fram att den ideella sektorns viktiga verksamhet måste främjas.
Regeringen har också i samband med arbetet med en allmän översyn av momssystemet på EU-nivå lyft fram att undantagen för ideell verksamhet i momsdirektivet bör tydliggöras. Som Hans Olsson har nämnt uttryckte kommissionen i sitt meddelande i december inte någon ambition att förtydliga undantagen. Därefter har regeringen tagit initiativ till ett uttalande från ministerrådet om att undantagen bör klargöras.
Om man trots det inte finner en lösning i fråga om ideella föreningar ser jag för närvarande att en lämplig åtgärd kan vara att regeringen avstår från att stödja överenskommelser i rådet om andra förändringar av momssystemet. Dialogen med kommissionen fortsätter alltså, och regeringen arbetar vidare med att säkerställa goda förutsättningar för en stark ideell sektor.
Anders Borg (M):
Jag uppmanar Hans Olsson att titta på fotbollen och äta korven och inte tänka på momsdirektivet. Vi är överens i dessa frågor, och de ska förankras i EU-nämnden. Innan vi är i närheten av att få ett direktiv som vi ska ta ställning till kommer vi till EU-nämnden, och vi kommer givetvis att eftersträva ett brett samförstånd i Sveriges riksdag.
Då är vi kanske framme vid och redo för att säga att det blir ett nej om kommissionen inte är beredd att göra justeringar. Jag tror att är vi tuffa har vi goda förutsättningar att lyckas.
Jag vill dock åter understryka att vi måste markera bredden i det svenska engagemanget i frågan genom att gemensamt vända oss till EU-parlamentet, kommissionen och olika kommissionärer och utskott. Vi är inte en krånglig medlemsstat. Vi är för Europasamarbetet. Men beter man sig på detta sätt kommer vi att bli en krånglig medlemsstat tills frågan är hanterad.
Anders Borg (M):
Lars Johansson har frågat mig vad jag avser att göra för att snabbt kunna införa skattskyldighet för utländska fordon. Regeringen beslutade den 9 juni 2011 att tillsätta en utredning, 2011 års vägtullsutredning, som bland annat ska undersöka villkoren för att ta ut trängselskatt för fordon som inte är registrerade i Sverige. Utredaren ska redovisa sitt uppdrag senast den 30 september 2012. Trängselskatt är ett effektivt sätt att minska trängseln och förbättra framkomligheten.
Även utländska bilar bör betala för den trängsel de orsakar. Ett ytterligare skäl till att utländska bilar bör betala trängselskatt är att bilar i samma kategori bör behandlas lika. Tidigare har konstaterats att svårigheter kan förväntas när det gäller såväl att kontrollera att skatt har betalats som att driva in skatten vid utebliven betalning. Utredaren har i uppdrag att klargöra vilka förutsättningar som behöver uppfyllas för att utländska bilar ska kunna omfattas av trängselskatten.
Eftersom nuvarande system för uttag av trängselskatt bygger på att fordonens registreringsskyltar fotograferas måste det vara möjligt att identifiera ägaren till en utländsk bil i någon form av fordonsregister. I samband med införandet av trängselskatt fanns inte något tillräckligt utvecklat samarbete för informationsutbyte mellan länder avseende uppgifter om bilar. Samarbeten med tillgång till andra länders fordonsregister har emellertid utvecklats successivt.
Jag har inte för avsikt att ta ställning till om och i så fall vilka åtgärder som kommer att vidtas innan utredaren har lämnat sitt betänkande.
Anders Borg (M):
Jag tackar Lars Johansson för interpellationen. Det här är en viktig fråga. Under senare tid har vi sett en del framsteg som gör att vi förmodligen så småningom kommer att kunna lägga fram förslag som gör att även utländska bilar får betala trängselavgift. Trängselavgiften är ett intressant exempel på hur en väl fungerande svensk demokrati löser samhällsproblem.
Vi har löst ett antal svåra problem med stor enighet. Vi minskar trängseln i våra storstäder. Ett samhällsekonomiskt effektivt sätt att göra det är trängselskatter. Vi har behov av stora infrastruktursatsningar. Det har varit eftersatt i Göteborgsområdet sedan tidigare.
Den finansieringskälla som vi skapar går tillbaka till detta och gör att trängselskatterna i Sverige har blivit legitima bland vanliga människor på ett sätt som jag tycker är positivt. Det har varit ett intressant förlopp i Göteborg. Där har man i enighet tillsammans med regeringen tagit initiativ till att göra detta.
Det är ett bra exempel på hur regional samverkan och samarbete mellan region och stat kan fungera. Man kan naturligtvis diskutera hur snabbt man borde tillsätta en utredning. Jag kan ge Lars Johansson rätt i att vi kanske borde ha påbörjat utredningen tidigare. Nu är den påbörjad och förslagen läggs fram i september. Den ska ut på remiss, vi ska ta fram en lagrådsremiss som ska läggas fram för riksdagen och riksdagsbehandlas.
Jag är lite osäker på tidsförloppet, men jag är relativt säker på att vi tyvärr inte kommer att klara detta till den 1 januari 2013 med tanke på de få månader vi då har på oss. Om vi klarar det till den 1 juli 2013 eller den 1 januari 2014 återstår att se. Min ambition skiljer sig naturligtvis inte på något sätt från Lars Johanssons. Jag vill få fram ett förslag. Jag vill att det sker så snabbt som möjligt.
Vi ska helst göra det i samförstånd med våra grannländer så att vi gemensamt kan arbeta fram detta så att det fungerar i praktiken. Det är ingen idé att göra ett plakat som säger att man ska betala, och sedan fungerar det inte i realiteten. Det ska vara en pragmatisk lösning i samförstånd med andra som gör att vi både får skatteintäkter och jämlikhet i konkurrensen. Jag har ingen annan uppfattning än Lars Johansson i den här frågan. Jag välkomnar interpellationen och delar hans ståndpunkt.
Anders Borg (M):
Jag delar Lars Johanssons hållning, och jag delar hans vilja att detta ska göras så snabbt som möjligt. Vi har en ordning i Sverige med lagråd och riksdagsbehandlingar som måste få ta plats. Det är vårt demokratiska systems sätt att hantera även komplicerade frågor. Det är självklart att detta är av central betydelse för Göteborgsregionen.
Vi som har släkt och vänner där och besöker Göteborg vet hur viktiga trafiklösningarna är för att Göteborg som stad och transportnod ska fungera för hela Sverige som en avgörande del av vår infrastruktur när det gäller exporten. Det är naturligtvis viktigt att vi får detta på plats så fort som möjligt. Det är också viktigt att vi får så mycket intäkter som möjligt så att vi säkrar en bra finansieringsmöjlighet för infrastruktursatsningar.
Jag delar Lars Johanssons hållning. Vi har naturligtvis ambitionen att detta ska genomföras så snabbt som möjligt givet att vi får förslag som fungerar och är tekniskt genomförbara och som kan remitteras och lagrådsbehandlas. Jag välkomnar interpellationen och har ingen avvikande mening.
Anders Borg (M):
Jag delar Lars Johanssons inställning, och jag tycker att det ligger klokskap i den avslutande kommentaren. Det är klart att det är viktigt för Stockholm och att det är viktigt för Göteborg. Potentiellt finns det även andra regioner som skulle kunna överväga detta, där de utländska intäkterna naturligtvis inte vore obetydliga. Men det måste naturligtvis ske utifrån ett regionalt perspektiv. Vi ska inte jobba med att vi trycker ned saker och ting uppifrån utan detta ska komma som lokala initiativ. Men jag delar till fullo Lars Johanssons hållning och vill tacka för interpellationsdebatten.
Anders Borg (M):
Annika Lillemets har frågat mig hur jag avser agera för att uppfylla FN:s generalförsamlings uppmaning att utarbeta nya mått på välfärd och samhällsutveckling, som bättre fångar vikten av strävan efter lycka och välbefinnande för utveckling, och låta dessa bli vägledande för politiken. Sverige är, tillsammans med de övriga nordiska länderna, bland de länder i världen där folk anger att de är mest nöjda med livet.
Tillsammans med ekonomiskt välstånd är det faktorer som låg arbetslöshet, ekonomisk stabilitet, politisk frihet, låg korruption och starka sociala nätverk som är avgörande för folks välbefinnande. Det svenska samhället har historiskt sett varit bra på att förena god ekonomisk utveckling med en politik som främjar befolkningens välbefinnande. Denna utveckling ska fortsätta. Regeringens viktigaste mål är full sysselsättning.
Arbete har ett större värde än bara lön och produktion. Med jobb kommer gemenskap, trygghet och känslan av att vara behövd. Genom ökad sysselsättning och minskat utanförskap minskas klyftorna och sammanhållningen ökar. Med denna politik skapas de bästa förutsättningarna för ett ökat välbefinnande i Sverige. Regeringen har inrättat en framtidskommission för att identifiera viktiga utmaningar som Sverige står inför på längre sikt.
Som en del av uppdraget ska kommissionen utforska nya metoder för att följa och mäta bland annat livskvalitet och välbefinnande. Den ska undersöka vilka indikatorer som kan ge en bild av välbefinnandet i Sverige och i vilken utsträckning de kan användas som underlag för politiska beslut. Uppdraget till kommissionen, som ska redovisas senast den 1 mars 2013, ligger väl i linje med FN:s uppmaning till världens regeringar.
Anders Borg (M):
Vi är överens om grundfrågan - vi bör ha bättre lyckomått. Tyvärr tror jag att Annika Lillemets gör sig själv en otjänst när hon tror att det skulle innebära att människor inte kommer att vilja arbeta hårt. Jag tror att rätten för människor att välja sina liv, att forma sina liv själva och tack vare vår välfärdsstad ha möjligheter och resurser att göra det - inte bara på en marknad utan med hjälp av våra gemensamma resurser - skapar lycka. Det var så Välfärdskommissionen definierade bra, generell välfärd.
Det var så Joakim Palme lade fast hur vi ska se på generell välfärd. Det är ett synsätt jag delar. Jag tror inte att man kommer att föredra att gå runt på kulturaftnar och bokkaféer i stället för att arbeta. Jag tror att man vill vara i skogen och göra gallring. Jag tycker att det finns en skönhetskänsla i en ny lastbil som kommer ut från Scania och rullar ut för att klara av timmertransporter. Jag tror på produktion. Jag tror på arbete. Jag tror på tillväxt.
Det är det samhälle jag vill ha. Sedan ska det också ge utrymme för oss att vara föräldrar och makar, vara en del i våra bygder och gemensamt hjälpas åt med sådant som vi ska göra tillsammans. Det är klart att vi ska ha en välfärdsstat som omfördelar och ger många resurser att göra detta. Låt oss dock också komma ihåg vad vi står i: Vi har välfärden.
För nästan hela världen - för 3,6 miljarder asiater och för 1 miljard afrikaner - är hög tillväxt, riktigt hög tillväxt, nyckeln till att man ska gå från fattigdom till rikedom. Det är det som nu lyfter världen från att vi har, för 20 år sedan, hälften av Afrika i konflikter med diktaturer och väldigt dåliga hälsoindikatorer och sociala indikatorer.
En snabb ekonomisk utveckling i Afrika har gjort mer än någonting annat för att skapa möjligheter för människor att sträva efter lycka. Så är det i Afrika, så är det i Sverige, och det är en del av vad vi ska mäta när vi utvecklar bättre lyckomått.
Anders Borg (M):
Peter Persson har frågat mig om jag avser att komma med förslag i höst på en utvidgning av systemet med personal- och närvaroliggare och mot bakgrund av vilka fakta och omständigheter ärendet har blivit liggande på departementet utan effektuering. Förslagen i departementspromemorian Närvaroliggare och kontrollbesök har remissbehandlats. Remissinstanserna hade många synpunkter, och det har därför inte varit möjligt att låta förslagen gå direkt till lagstiftning.
Beredning pågår inom Regeringskansliet av på vilket sätt förslagen behöver justeras, och jag är inte beredd att ta ställning till om och när en utvidgning ska ske innan den beredningen är avslutad. Jag kan i sammanhanget berätta att remissbehandlingen av Månadsuppgiftsutredningens förslag avslutades i höstas och att beredning av dess förslag också pågår inom departementet.
Anders Borg (M):
I Regeringskansliet bereder vi förslag. Om utredningar kommer med förslag som inte fungerar måste man nämligen korrigera dem så att de blir fungerande i verkligheten. Systemet med personalliggare har fungerat utomordentligt väl för till exempel restaurangbranschen. Det handlar om skatteintäkter på någonstans runt 1 miljard och någonstans mellan 3 000 och 5 000 årsarbeten som därmed kommit på plats. Det är bra.
Nu har utredningen kommit med förslag om närvaroliggare. Problemet är att den förändring man gör när det gäller verksamhetslokal i stället för arbetsplats inte har mötts av ett brett stöd. Tvärtom är det så att det har varit en relativt enig näringslivskritik på det här området. Svenskt Näringsliv, byggindustrierna, Företagarna och Svensk Handel, för att nämna några, har starkt yrkat på att detta förslag inte ska genomföras.
Byggindustrierna gör det med anledning av att man utifrån den här lagstiftningen inte riktigt kan få en bra definition av vad som är en byggarbetsplats. Både LO och Byggnads har varit inne på samma kritik och haft synpunkten att det här inte omfattar byggserviceverksamhet, och då skulle man kunna få ett bekymmer som gör att det snarast blir en snedvridning med det utredningsförslag som föreligger.
Eftersom inte minst byggindustrierna, Byggnads och LO har framfört den här typen av rätt tydliga remissynpunkter håller vi på att göra en beredning. Jag vill inte säga att de här problemen är olösliga; jag skulle vilja säga att de är lösliga. Vi håller på att lösa dem, och vi kommer att återkomma till Sveriges riksdag med lagstiftning i den här frågan i en inte alltför avlägsen framtid.
Jag skulle tro att vi under kommande riksdagsår kommer att kunna ha en riksdagsbehandling av de här frågorna, alltså med lagrådsremiss, proposition, beslut och så vidare. Vi är dock inte riktigt framme där i dag, och det beror helt enkelt på att den här modellen i lagstiftningen vad gäller verksamhetslokal inte har befunnits fungera.
Anders Borg (M):
Peter Persson och jag tycker alltså likadant i den här frågan. För dem som möjligtvis har följt den här debatten - det är ju inte så många som gör det - vill jag påpeka att vi alltså har exakt samma uppfattning. Den socialdemokratiska regeringen lade fram ett förslag om personalliggare. Vi genomförde det. Det har fungerat väl. Vi har utrett förslaget därför att vi anser att det har fungerat väl och vi vill utvidga det. Det vi talar om här är att det har funnits en remisskritik av hur man definierar "verksamhetslokal" som vi försöker få ordning på för att kunna återkomma nästa riksdagsår med ett förslag.
Nu har Peter Persson hållit ett omfattande anförande om alla möjliga andra frågor än just personalliggare. Vi är alltså överens om personalliggare, närvaroliggare, men vi måste lösa verksamhetslokalfrågan, bland annat av det enkla skälet att Svenskt Näringsliv, byggindustrierna och ett stort antal andra remissinstanser har påpekat att detta är ett problem. Om man följer mediedebatten blir Peter Perssons inlägg när det gäller skattefusk väldigt märkligt.
Vi har alltså en intensiv debatt för närvarande med Svenskt Näringsliv om räntesnurror, ett system för skatteundandragande som skapades av den socialdemokratiska regeringen när man öppnade för handel med onoterade andelar. Det håller vi på att kämpa med att få ordning på. Vi har hållit på med ett intensivt arbete, och det försöker Peter Persson framställa som att vi skulle vara för skatteundandragande. Det är en mycket märklig argumentation. Låt mig bara understryka att Peter Persson och jag är överens om närvaroliggare.
Det finns ett problem som utredningen pekar på, och det ska vi korrigera. Vi kommer att återkomma med en proposition om lagstiftning till Sveriges riksdag. Vi tycker alltså likadant i den här frågan, men eftersom Peter Persson vill vara en utpräglad oppositionspolitiker som sluggar vilt ska vi gärna lyssna på ytterligare två minuter i samma anda.
Anders Borg (M):
Vi har alltså en interpellationsdebatt där interpellanten och jag tycker exakt likadant i en fråga som vi båda tycker är viktig och där vi vill återkomma till riksdagen gemensamt, och Peter Persson låter som att det här är en ideologisk strid mellan mörkrets och ljusets krafter som ska utkämpas denna vackra sommardag. Peter Persson får ursäkta, men det är inte min beskrivning av den här debatten. Vi tycker likadant. Vi ska hantera personalliggarna. Det är inte en detalj i svenskt skattesystem, det är en väl fungerande del som vi ska utveckla. Sedan får vi återkomma när utredningsarbetet är klart.
Hade detta varit så enkelt som Peter Persson gör gällande undrar man lite grann varför Socialdemokraterna inte enkelt hade löst det genom en riksdagsmotion under mandatperioden. Detta har uppenbart pågått under många år och sägs vara en mycket enkel sak att hantera, när det i realiteten inte är så. Vi ska lösa detta och få ordning på hur vi utvidgar personalliggarna. Det är inte en ideologisk strid. Det är ett juridiskt utredningsarbete som behöver bedrivas. Låt oss hålla de ideologiska striderna på de områden där de hör hemma.
Tack för en trevlig sommardag, får man väl säga, och god helg!
Anders Borg (M):
Låt oss fokusera på kärnan i debatten. Hur höjer vi jämviktssysselsättningen? Det är egentligen den enda politiska fråga vi behöver diskutera. Det är nämligen den enda fråga som grundläggande har en effekt på full sysselsättning. Allt det andra är att konjunkturer går upp och ned. Hur höjer vi varaktigt och långsiktigt över decennierna sysselsättningen och sänker varaktigt arbetslösheten?
Det kan bara ske genom att vi gör reformer som förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt och gör att utbudet på arbetsmarknaden förstärks som sedan kan mötas av en efterfrågan som varaktigt sänker arbetslösheten. Det kan antingen ske genom att ekonomin växer eller genom att Riksbanken stimulerar efterfrågan, eftersom man kan sänka räntan.
Den här debatten visar att det Socialdemokraterna förordar, permanent höjda offentliga utgifter antingen i termer av kommunal sysselsättning eller i termer av utbyggda bidragssystem, inte har någon sysselsättningseffekt. Det kan inte ha någon sysselsättningseffekt annat än under kristider då det kan göras tillfälligt som kortsiktiga efterfrågestimulanser. Skälet till det är uppenbart, Bo Bernhardsson.
Det har en negativ utbudseffekt att bygga ut sjukförsäkringen och a-kassan. Vi kan diskutera hur stor den är. Men ingen kan ifrågasätta att det måste ha en negativ utbudseffekt. Det finns en mycket omfattande akademisk litteratur på området som är helt entydig. I det andra fallet, att öka de offentliga utgifterna, kan det ha en liten effekt. Det finns en positiv tillväxteffekt långsiktigt till exempel på utbildningssystemet.
Den kanske ligger 10-20 år framåt i tiden och då i sådana fall via produktiviteten men är förmodligen väldigt liten och osäker. Den direkta sysselsättningseffekten på fyra fem års sikt måste vara obefintlig. Eftersom det inte hänt något på utbudssidan måste motsvarande justeringar ske via räntepolitiken. Det visar väldigt tydligt att det som är kärnan i den socialdemokratiska politiken aldrig kommer att kunna bidra till att skapa full sysselsättning.
Den strider mot grundläggande ekonomisk logik.
Anders Borg (M):
Shadiye Heydari har frågat mig om jag utifrån de två nya utredningarna är beredd att ompröva mitt ställningstagande och verka för att servicekontoret i Angered bevaras.
Regeringen har gett två uppdrag vad gäller myndigheters service, och båda redovisades i mitten av april 2012. Statskontoret har haft i uppdrag att kartlägga medborgares och företags behov av service i samverkan, hur myndigheters service i dag uppfyller dessa behov i hela landet samt om förutsättningarna för service i samverkan behöver förbättras.
Försäkringskassan har haft i uppdrag att i samråd med Arbetsförmedlingen, Skatteverket och Pensionsmyndigheten genomföra en djupgående analys över medborgarnas servicebehov och presentera en långsiktig lösning för hur myndigheten på olika sätt ska möta de försäkrade och medborgarna. Rapporterna är under beredning i Regeringskansliet. Som jag framförde förra gången är utgångspunkten för regeringens styrning att myndigheter ska ha stor handlingsfrihet att utföra sina uppgifter.
Val av lokal för att bedriva verksamheten är en fråga som avgörs helt och hållet av den myndighet som ansvarar för verksamheten, i det här fallet Skatteverket.