KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sten Lundström (V):
Jag har egentligen inte särskilt mycket att tillföra. Jag har förstått att vi har olika uppfattningar när det gäller kärnkraften. Folkpartiet är det parti som till och med vill bygga ut kärnkraften i det här landet. Ni är lyckligtvis ganska ensamma om det. Fortfarande kvarstår de flesta argumenten som fanns inför kärnkraftsomröstningen. Fortfarande har vi inte löst slutförvaringen. Fortfarande är brytningen av uran direkt hälsovådlig.
I de områden där den bryts dör väldigt många människor ganska långt i förtid. Det är en av de värsta arbetsplatserna vi har. När det gäller utbyggnaden av vindkraftverken är det samhällets uppgift lika väl som när vi en gång i tiden byggde ut järnvägen och telefonledningarna, som nu ramlar ned på löpande band. Vi måste se till att styra det. Vi vill ha mer vindkraftverk och mer förnybar energi.
Då måste samhället vara med och stötta utbyggnaden. Det handlar om överlevnad inte bara för denna generation utan för nästa och generationen efter den. De flesta vindkraftverk byggs trots allt i områden som inte är detaljplanelagda. Jag tycker att man tar i nästan så man kräks när man kräver detaljplan. Det kommer bara att förhindra och försvåra en nödvändig utbyggnad.
Sten Lundström (V):
Skrämselpropaganda är ett alldeles utmärkt propagandistiskt vapen. I det här fallet behöver man inte ens använda det. Man behöver bara förhålla sig till verkligheten för att se att det jag säger inte har någonting med skrämselpropaganda att göra. Jag citerar bara era egna reservationer och era egna budgetförslag. Detta är alltså ingen skrämselpropaganda; det är bara konsumentupplysning. Dessutom har jag aldrig suttit i en regering. Jag hade gärna gjort det.
Jag tycker att det skulle vara rätt kul att sitta i en regering, men jag har aldrig gjort det. Vårt parti har inte ens samarbetat med den här regeringen i tolv år - vi får ha en liten historielektion trots att vi har en historielärare i församlingen. Under en period mellan 1995 och 1998, tror jag, hade vi en majoritet i riksdagen som bestod av Centerpartiet och Socialdemokraterna. Varför har hyrorna höjts så mycket? Ja, det första är naturligtvis att man gjorde en skattereform.
Den allra kraftigaste hyreshöjningen kom på grund av en skattereform. Mig veterligen tillhör jag ett parti som inte delade den uppfattningen. Stora delar av kammaren, bland annat Folkpartiet, var väldiga tillskyndare av den skatteöverenskommelse man gjorde medan Vänsterpartiet ställde sig utanför den.
Man kan dessutom konstatera att hyresgästerna, förutom att de kom väldigt illa ut i skatteöverenskommelsen, har fått bära väldigt mycket av saneringen av statens dåliga ekonomi, och det var framför allt under Centerpartiets och socialdemokratins samregering som detta skedde.
Vi har år efter år försökt påvisa behovet av att staten deltar aktivt i att se till att få i gång ett byggande till rimliga kostnader. Detta driver vi fortfarande vid varje tillfälle i förhandlingar med Socialdemokraterna och Miljöpartiet. Vi tänker inte sluta driva det även om jag slutar - här vill jag också passa på att tacka för de mycket värmande orden. När det gäller tillval och frånval förekommer detta redan.
Det förekommer både i Landskrona, i Malmö och på andra ställen. Man har lite olika lösningar. Den lösning som kanske tilltalar mig bäst är den fria fond man får i varje lägenhet där man själv bestämmer över de medel som ska gå till upprustning och renovering och själv kan styra över vad man vill få gjort. Den modellen använder till exempel Landskronahem hemma i Skåne. Jag är däremot lite rädd för tillval och frånval.
Jag har sett en del lägenheter i Malmö, där man haft tillval och frånval länge, som inte ser roliga ut längre.
Sten Lundström (V):
Eftersom jag glömde det yrkar jag bifall till reservation 19 under punkt 14. Man skulle naturligtvis kunna känna en viss tillfredsställelse över Kristdemokraternas resonemang om att ni vill se till att det byggs. Men då tittar man på vad ni föreslår i verkligheten: Avskaffa investeringsbidraget! Avskaffa investeringsstimulansen!
Avskaffa räntebidraget! Då byggs det ju oerhört mycket bostäder. Det kommer naturligtvis att skapa bostäder så det bara visslar om det. Ni vill också ha högre hyror för nyproduktionen och högre hyror i det byggda beståndet. Det kommer naturligtvis att skapa väldigt mycket nya bostäder. Man måste vara medveten om att det finns två orsaker till att det inte byggs. Den ena är att det inte finns kunder som efterfrågar högre hyror.
Det är ett stort problem. När ni nu väljer att avskaffa alla stöd i samhället för att kunna producera till rimlig nivå innebär det att ni lägger en "död hand" över bostadsbyggandet. Sedan säger ni att ni ska avskaffa fastighetsskatten. Inte mig emot. Jag avskaffar gärna fastighetsskatten på hyresrätter. Det tillhör våra förslag. Det har vi föreslagit länge. Men det ger ingenting.
Ungefär 10 kr i månaden för en normaltrea skulle det innebära att avskaffa fastighetsskatten. Det kommer inte att skapa några nya bostäder. Men kom gärna med! Läs våra förslag till hur man kan få fart på bostadsbyggandet! Var med och finansiera och se till att vi kan bygga så att flertalet kan efterfråga!
Sten Lundström (V):
När man inte kan väcka några andra känslor kan man i alla fall få upp adrenalinet. Det är väl en fördel. När det gäller fastighetsskatten finns det naturligtvis en uppgörelse mellan partierna. Vi gör upp om skatterna. Det är kompromisser. Om ni mot all förmodan skulle få majoritet i nästa val kommer ni att få uppleva vad kompromisser innebär. Jag distanserar mig inte alls från det här.
Jag försöker föra ett resonemang om att det inte är en självklarhet för oss att det här förslaget skulle ha lagts fram. Men vi ställer upp bakom. Det står i propositionen, och så är det. Vi vänder oss inte emot detta. Trepartsöverenskommelsen består av delar. Detta är en del. Det finns andra delar av trepartsöverenskommelsen som vi inte uppskattar och som vi inte vill se genomförda. Det måste väl vara parlamentets uppgift att bedöma.
Ni har själva till exempel valt att plocka bort allmännyttans hyresnormerande roll från trepartsöverenskommelsen. När det gäller hyressättningen i befintligt bestånd är jag mycket tveksam till Malmömodellen.
Jag är mycket tveksam till vad som kommer att hända, framför allt hos mindre fastighetsägare som har hyresgäster som betalar 2 000-3 000 kr för lite i månaden i hyra mot vad man skulle kunna få av en ny hyresgäst. Jag har inte den tilliten att det inte kommer att bli så lukrativt att byta hyresgäster att det här kommer att skapa problem som vi inte har räknat med.
Visst, trepartsöverenskommelsen i all ära, men den höll inte särskilt länge. SABO bröt genast den ena delen. Fastighetsägarna valde att springa till Bryssel och inför Europadomstolen anmäla bland annat hyresnormeringen och sättet att sätta hyror på. Trepartsöverenskommelsen dog i stort sett innan bläcket hade torkat.
Sten Lundström (V):
Jag tackar för orden att det inte bara är adrenalinet utan även intressant och tankeväckande. Det är en klar fördel. Jämförelseobjekt? Nej, men det vore naturligtvis en spännande tanke om vi utgår från att vi ska jämföra med lägsta hyra på orten och sätta hyrorna därefter. Om det är Folkpartiets förslag kan vi träffas efteråt och diskutera färdigt.
Förslaget är att hitta någonting på bostadsmarknaden där avkastningskraven är begränsade och där självkostnadsprincipen gäller och ha det som utgångspunkt för hyressättningen. Då finns bara allmännyttan. Det finns inget annat att jämföra med. I annat fall ska man jämföra med de hyror som i tidigare förhandlingar är satta högre än de nivåer man har nått i de aktuella förhandlingarna.
Det innebär med andra ord att man på det här sättet får ett hyresdrivande system. Det är en del av det som ligger bakom när jag väljer att kalla er för hyreshöjaralliansen. Det är ett av de förslagen som kommer att leda fram till högre hyror på marknaden. Malmö har begärt lagstöd. Ja, Malmö har begärt lagstöd för att kunna bibehålla ett system där man inte höjer hyran fullt ut.
Än så länge har det inte funnits något behov av lagstöd. Det har fungerat alldeles utmärkt utan lagstöd. Jag är övertygad om att det kommer att göra det ganska länge än.
Det som eventuellt skulle kunna hända, men som än så länge inte har hänt och som jag tror att marknadens aktörer, som ni kallar dem för, är ganska medvetna om, är att om man skulle bestämma sig för att använda sig av den högre satta hyran som jämförelse med sluthyran kommer vi att få mycket tuffa förhandlingar i Malmö framöver.
Jag tror att de privata fastighetsägarna är djupt medvetna om det problem som det skulle skapa. Ingen har än så länge valt att överklaga till hyresnämnden och försökt få en jämförelse med den sluthyra som man har satt i avtalen med MKB. Och jag tror inte att man kommer att göra det heller.
Sten Lundström (V):
När det gäller bostadsbrist ska man nog vara lite försiktig med att påstå att det inte finns något slags kristallkula att titta i. Man behöver ingen sådan. Man kan bara titta tillbaka på vad som hände när ni sist satt i regeringen. Då dog bostadsmarknaden fullständigt. Då slutade man bygga.
Det var starten på det som vi nu ser slutet på. Vi har förslag på hur man ska komma ifrån bostadsbristen. Jag kan bara konstatera att ni inte ställer upp på något av dem. Ni vill dessutom ta bort alla de stöd som finns, och det ni på sin höjd vill uppnå är en hyressänkning på 10 kr i månaden för en normaltrea.
Sedan vill ni låta hyrorna för nyproduktion, framför allt om vi tittar på Centerpartiets förslag - det är lite synd att jämföra med er eftersom ni inte delar Centerns uppfattning - sättas helt fritt. Det kommer inte att byggas många lägenheter då, därför att det finns inte konsumenter som kan efterfråga de hyresnivåer som era förslag kommer att leda fram till. Ni vill avskaffa räntebidragen på sju år. Det leder till kraftigt ökade hyror.
Visst, man skulle kunna tänka sig att avskaffa räntebidragen om man samtidigt är beredd att göra någonting annat för att kompensera, men ni är inte beredda till det heller. Det enda ni har är fastighetsskatten, och den ger ingenting när det gäller hyresrätten och knappt någonting på bostadsrättens sida heller. Däremot skulle det ge ganska mycket pengar till en del egnahemsägare. Systemet för tillval och frånval fungerar redan. Det finns inga svårigheter att teckna sådana avtal.
Det är inget problem i bruksvärdessystemet att teckna sådana avtal. Under de senaste tio åren har det tecknats avtal med tillval och frånval. Det gäller bara att få parterna på marknaden att vara överens om hyressättningen. Där var tiden slut.
Sten Lundström (V):
Jag får tacka för det. Det är naturligtvis värmande. Vi står bakom det här - jag tror att jag har sagt det tidigare - men vi gör det inte med någon större entusiasm. Så kan vi säga. Vi skulle samtidigt med det här vilja ha ett nytt bostadsfinansieringssystem klart.
Vi vill ha så lite som möjligt av det nybyggda utanför bruksvärdesprövningen. Däremot vill vi ha förförhandlade hyror som vi kan föra över i bruksvärdessystemet ganska snart. Det här systemet skulle naturligtvis kunna leda till en del nischbyggande med mycket höga hyror, om man kan komma överens med hyresgäströrelsen.
Därför är det viktigt att vi också ser till att det finns ekonomiska förutsättningar för att bygga hyresrätter till rimliga nivåer. Som det ser ut nu vet vi att fram till mitten av 2008 kommer de gamla systemen, investeringsbidragen, investeringsstimulansen och räntebidragen, att finnas kvar. Det finns alltså ett par år kvar att bygga hyresrätter med rimliga kostnader. Sedan måste det här systemet ersättas med någonting annat.
Jag är övertygad efter de diskussioner jag har haft med Socialdemokraterna - med Miljöpartiet också, faktiskt - om att det finns en enighet om att det måste till ett system som minst omfattar samma stöd som det vi har i dag. Men jag vet också, utan att titta i någon kristallkula, att ni är emot alla sådana förslag. Ni är emot alla förslag som skulle göra det möjligt att bygga billiga hyresrätter framöver.
Det är inte vi som hotar hyresrätten, utan det är hyreshöjaralliansen som gör det. Jag gillar historien om Mödde och Tödde. Det bidde en tumme. Men samtidigt är den ganska avslöjande, för den visar att ni jämför bostäder med vilken annan konsumtionsvara som helst. För oss är bostaden något mycket större. Det är en social rättighet. Det är ingen kostym. Inte ens en gång en slips är det.
Sten Lundström (V):
Jag skulle vilja ställa några frågor till Agne Hansson. Jag vill först säga att jag delar verklighetsbeskrivningen fullständigt. Det finns bostadsbrist. Det finns hemlöshet. Det finns folk som inte har råd att efterfråga de bostäder som byggs. Det är lösningarna som jag är lite mer tveksam till. Även Agne Hansson hänvisar till trepartsöverenskommelsen.
Jag kan konstatera i er reservation nr 1 att ni vill ha fria avtalshyror i nyproduktionen. Det stämmer inte särskilt bra överens med trepartsöverenskommelsen som i stort sett stämmer överens med det förslag som ligger, nämligen att det ska vara hyror satta i förhandlingar mellan hyresgästorganisation och fastighetsägare. Hyrorna ska vara satta i förväg.
Som det står i trepartsöverenskommelsen ska det heller inte vara möjligt att pröva i hyresnämnden. Ni föreslår ett helt nytt system där den som är beredd att betala mest får lägenheten. Hur många kommer att ställas utanför möjligheten att flytta in i nyproduktion om ert förslag går igenom? Det kommer det lyckligtvis inte att göra. Vad skiljer marknadshyror från fria avtalshyror i nyproduktionen?
För mig innebär marknadshyror att den enskilde hyresgästen och en fastighetsägare kommer överens om vilken hyresnivå som ska gälla. Det ni föreslår i reservation 1 kan inte tolkas som något annat än ren marknadshyra i sitt absolut råaste skick. Det är en hyra som med automatik ställer folk utanför. Ni vill dessutom ha presumtivitet för de här hyrorna.
I er reservation nr 12 skriver ni: Att undanta lägenheter som har hyror med presumtionsverkan skulle bidra till att försämra jämförelseunderlaget, detta inte minst då en stor del av nybyggda lägenheter troligtvis kommer att omfattas av hyror med presumtionsverkan. Menar ni att de fria marknadshyrorna ska vara möjliga att använda som jämförelseobjekt?
Sten Lundström (V):
Jag var rädd att jag inte skulle få något svar alls, men det kom ju mot slutet. Jag kan konstatera att när vi hade den stora bostadsbristen på 50- och 60-talet fattade man ett unikt beslut här i landet. Man beslutade att bygga en miljon bostäder, och man gjorde det. Det gjorde man inte på marknadens villkor.
Man gjorde det därför att samhället bestämde sig för att folk skulle få bostäder av hög kvalitet som man hade möjlighet att efterfråga. Det gjordes många fel under miljonprogrammet, men ingen kan ta ifrån den generationens politiker att man på tio år i stort sett byggde bort hela bostadsbristen och skapade bra bostäder. Det kan ingen ta ifrån dem.
Vi föreslår nu från Vänsterpartiet att man inrättar en bostadsfond där man avsätter tio miljarder årligen. Räntan och amorteringen på det tar statskassan under 30 år. På det sättet skulle vi kunna bygga i storleksordningen 200 000 hyresrätter på tio år. Vad händer då?
De förslag som vi har tagit fram tillsammans med Socialdemokraterna och Miljöpartiet när det gäller investeringsbidrag och investeringsstimulans har bland annat lett till att svarthandeln med bostäder radikalt har minskat i min hemkommun. Det byggs lägenheter som folk har råd att efterfråga. Det byggs bra bostäder som folk vill bo i. Det minskar svarthandeln.
Det finns ingen annan lösning på bostadsbrist, svarthandel och hemlöshet än att bygga bostäder så att alla människor har möjlighet till en bostad. I min egen hemkommun fanns det inte en enda hemlös i slutet av 70-talet. Alla hade ett eget kontrakt. En och annan sov fortfarande utomhus, men man kunde gå hem och tvätta sig och laga mat. Det är möjligt när politiker bestämmer sig för att komma undan detta. Ni sätter er och väntar passivt på att marknaden ska göra det.
Sedan kommer ni på att om marknaden får lov att bestämma hyrorna kommer det att bli jättebra. Det tror jag inte på. Det är en väg som leder helt fel.
Helena Hillar Rosenqvist (MP):
Ja, det kommer jag att göra. Hittills har jag mest fäst ögonen vid sådant som bekräftar mina egna farhågor. Det är väl ganska typiskt att man läser saker på det sättet. Man tar upp en mängd frågetecken: risk för spekulation, blir det verkligen ökad valfrihet.
Det är många frågetecken som rör ägarlägenheter. Jag vidhåller fortfarande att jag inte tycker att argumentet att det redan finns så mycket bostäder som kräver underhåll i Sverige skulle bättras på av att man inför en ny ägarform.
Det kommer inte att ha någon dramatisk effekt. Om det finns brister i underhållet av 500 000 lägenheter skulle det inte förändras särskilt mycket om man inför ägarlägenheter som boendeform. Det tror jag inte så mycket på.
Jag tycker inte heller att man behöver raljera över mina erfarenheter av hur bostadsbeståndet ser ut i andra länder, därför att de erfarenheter som jag har de har jag, och det som jag har sett det har jag sett.
Jag har också sett att det finns mycket positivism och framtidsanda i de länder som vi har varit i. Jag säger inte att de på något sätt är sämre än vi, snarare tvärtom. Det finns en sådan entusiasm i att restaurera och bygga upp. Men jag tycker inte att det så mycket hänger ihop med vilken boendeform det handlar om. Jag har nämligen också sett många bra företag som har restaurerat bostadshus.
Helena Hillar Rosenqvist (MP):
Det har blivit mycket ordande här om jordförvärvslagen. Det här är ett område där Miljöpartiet, Centern och Kristdemokraterna har enats om en reservation som bygger på motioner från Centerpartiet och Miljöpartiet. Det är ju glädjande att flera sluter upp kring den.
Det var väldigt viktigt att det blev en förändring av jordförvärvslagen den dagen den kom för att komma till rätta med skogsklipparna, som köper upp mark utan att ha syftet att det ska vara ett långsiktigt hållbart skogsbruk som man ska ägna sig åt.
Vi har reservationen om att stärka ett småskaligt långsiktigt ägande och brukande av jord- och skogsbruksfastigheter därför att vi vill stärka jordförvärvslagen. Vi ser nämligen att vi inte kommit riktigt ända fram. Vi tycker att ägarbalansen mellan stora och små företag riskerar att rubbas och att man därför måste se över hur ägarbalansen påverkas.
Det som jag främst vill ägna mina minuter åt är en solidaritetsfråga. Jag tycker att ordet solidaritet är det vackraste ord som finns. Här gäller det solidariteten med de elöverkänsliga. Det är en fråga om lika rättigheter.
Ett funktionshinder som elöverkänslighet utestänger folk från det sociala liv som vi tycker är fullkomligt självklart att delta i, till exempel att vistas i en sådan här lokal, att åka med allmänna kommunikationsmedel. Det finns mycket som man inte klarar av.
Oavsett vad detta beror på - forskarna är oeniga om vad det här är fråga om - är det en otroligt viktig fråga. FN:s standardregler för funktionshindrade handlar bland annat om rätten till en god bostad och ett fullvärdigt socialt liv. Dessa regler måste inbegripa även den handikappgrupp som utgörs av de elöverkänsliga.
Jag är ledsen, Ragnwi, men jag hittar inte den kd-motion som du hänvisar till här. Det är möjligt att det har funnits en sådan under tidigare år. Miljöpartiet har också varje år tidigare väckt en motion i frågan. Nu var det en vänsterpartimotion som det för vårt vidkommande passade ganska bra att haka på. Därför har vi en reservation ihop med Vänsterpartiet i den här frågan.
Jag skulle kunna tänka mig att vänsterpartister kommer att haka på den, och det har vi ju hört nu. Men även en del folkpartister och kristdemokrater kanske skulle kunna tänka sig att enas över partigränserna i frågan om behovet för den här gruppen. Åtminstone framgick det av en enkät som föreningen Vågbrytaren gjorde inför valet 2002.
Blockpolitiken fungerar helt enkelt inte i den här frågan, den finns inte. Det var Miljöpartiet, Vänstern, Kristdemokraterna och Folkpartiet som svarade på Vågbrytarens frågor och gick igenom punkt för punkt. Centerpartiet, Socialdemokraterna och Moderaterna ville av olika anledningar inte svara på Vågbrytarens frågor.
Av enkäten framgår det att vi partier som svarade var eniga på väldigt många punkter. Jag har protokollet här om det är någon som vill återgå till vad vi sade inför valet 2002. Jag yrkar bifall till reservation nr 16 under punkt 15.
Rigmor Stenmark (C):
Det var intressant att höra att Helena Hillar Rosenqvist nu har tagit till sig den debatt som vi hade förra gången när det gäller ägarlägenheter.
Då anförde Helena Hillar Rosenqvist som skäl att hon inte skulle kunna gå med på det, att bostäderna som vi hade tittat på ute i Europa såg så gräsliga ut, åtminstone var det en vägg som såg alldeles förskräcklig ut.
När Helena Hillar Rosenqvist nu ändå är i gång och läser en utredning skulle jag vilja att hon också tog till sig och läste en rapport som boverket har gett ut. Kanske har hon redan tagit del av den. Den heter Bättre koll på underhåll , och den är från juli 2003.
Hon kan ta bort biten om att det ser så förskräckligt ut även i Sverige men ändå ta till sig att 500 000-1 300 000 lägenheter i flerbostadshus i Sverige behöver renoveras under de närmaste 15-20 åren.
Här skulle ägarlägenheter enligt den modell som Nina Lundström har redovisat - ägarlägenheter insprängda i de miljonprogramsområden som nu behöver renoveras - kunna göra underverk. Det går inte att komma ifrån att om man äger en sak så är man väldigt rädd om den. Då ser man till att underhållet sköts bra. Kommer Helena Hillar Rosenqvist att verkligen läsa igenom allting och ta till sig allting?
Rigmor Stenmark (C):
Det är mig främmande, Helena Hillar Rosenqvist, att raljera. Det vill jag verkligen inte göra. Jag blev bara glad över att Helena Hillar Rosenqvist var så allvarsam och verkligen tog till sig saker och ting och läste på. Det tycker jag är bra. Då tycker jag att Helena Hillar Rosenqvist också ska ta till sig det som handlar om SABO, Hyresgästföreningen och Fastighetsägareföreningen.
Helena Hillar Rosenqvist undrade varför vi var så väldigt entusiastiska över att dessa tre parter sätter sig ned vid ett förhandlingsbord. Detta är ändå tre parter som har stått ganska långt ifrån varandra och som faktiskt har kommit överens om att sätta sig vid ett förhandlingsbord och diskutera. Nu tror jag att det gäller att vi som politiker verkligen uppmuntrar den förhandlingen. Jag är nämligen inte så säker på att den håller.
Det måste till en stabilitet om vi ska få en ändring i hyressättningssystemet som alla frågar efter. Det är inte något lockbete som våra fastighetsägare och entreprenörer behöver ute i samhället, utan de vill ha åtgärder som de själva lägger fram som förslag.
Överallt där man träffar människor som har med byggbranschen att göra så tar de upp just hyressättningssystemet som en viktig fråga.