Carl B Hamilton (L):
Jag tackar finansministern för svaret.
Bakgrunden till den här interpellationen var delvis en frustration över att det finns en ekonomisk debatt som pågår i Dagens Industris något kvällstidningsartade börs- och valutasidor, i A-ekonomi och i näringslivsbilagor som inte alls verkar ha någon kontakt med de delar av medierna som sysslar med ekonomisk politik eller politik i allmänhet.
Som en illustration talar K.-G. Bergström i Rapport i SVT om landets politiska utveckling och kommenterar där, men han verkar inte någonsin ha någon kontakt med vad till exempel Johan Schück skriver på Dagens Nyheters ekonomisidor. Det där tycker jag är ett problem i den svenska debatten.
I själva svaret vill jag börja med att säga att det är viktigt att notera att Göran Persson, Pär Nuder och regeringen möter väljarna med en dopad svensk ekonomi. Den är dopad av internationellt sett historiskt väldigt låga räntor, en kronkurs som är och under lång tid, sedan 70-talet, har varit låg. Nu är den fallande.
Det blåser upp Sveriges export till nivåer som jag bedömer som ohållbara på sikt. Varken arbetsmarknaden eller investeringarna har egentligen påverkats av det högre oljepriset och den pågående börsoron. Till detta kommer att regeringen driver en finanspolitik som är expansiv på ett sätt som inte skulle godkännas i de ekonomiska läroböckerna.
Det kan vara ett viktigt kriterium, för snart stiger räntorna inte bara i USA och i Europa utan naturligtvis också i Sverige, och det blir en extra stark ränteuppgång i Sverige just därför att finanspolitiken är så expansiv.
Det som jag tror är det mest bekymmersamma i det ekonomisk-politiska landskapet är dollarkursen: Dollarn faller, och den svenska kronan blir allt starkare.
Det är ju så att eftersom dollarn är knuten till de asiatiska valutorna så måste den anpassning av dollarkursen som måste komma på grund av de stora amerikanska budgetunderskotten i bytes- och budgetbalans tas ut. Det måste ta vägen någonstans, och då sker det egentligen mot de valutor som är flytande gentemot den amerikanska dollarn. Det gör att det finns ett orosmoln här.
Växelkursen mot dollarn kommer att förändras med kanske 20-30 %, kanske 40 %, på relativt kort tid, och detta ska man komma ihåg i en situation då Förenta staterna faktiskt i dag är Sveriges största exportmarknad, större än till exempel Tyskland. Oljepriset ligger högre än prognostiserat, och det är svårt att tro att det kommer att falla i närtid.
Det som är obehagligt med det priset är ju att det inte bestäms så mycket av ekonomiska faktorer. Vi kan sitta och diskutera utbud, efterfrågan och investeringar, men det är oron i Mellanöstern som är drivande. Till detta kommer nu en frossa på aktiebörserna, och det finns särskilt mycket av denna oro på den svenska börsen. Pär Nuder hänvisar till det första kvartalets bnp-tal. Ja, men jag tittar framåt. Det är hela poängen.
Då är det inte så intressant trots allt att diskutera hur bnp utvecklades under det första kvartalet i år. Jag anser att de talen är överspelade när man diskuterar vad som ligger framför oss, vare sig finansministern heter Pär Nuder eller något annat under nästa år.
Det är nästa mandatperiod som väljarna har att ta ställning till, och vi kan se att under nästa mandatperiod går vi in i en situation med de orosmoment som jag pekade på och en allmänt skakig konjunktur. Jag ska återkomma till det.