KBLab/rixvox huggingface dataset:
Alice Bah Kuhnke (MP):
Här krävs det uppenbarligen att stora kunskaper inhämtas. Det finns tre olika listor. Till en av dessa listor nominerade vi för någon månad sedan Sagobygden i Kronoberg - ett immateriellt kulturarv. När det gäller den lista som är aktuell i diskussionen gör expertmyndigheten, Isof, bedömningen att vi först behöver en metod för att nominera för att det inte ska bli godtyckligheter.
Vi ska inte bara vända kappan efter vinden så att det blir kortsiktiga trender, utan vi ska ha en metod som håller.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag tackar för frågan. Jag hade den stora glädjen att få debattera filmpolitiken mycket under förra året. Nu har vi en ny svensk filmpolitik på plats som borgar för att vi kommer att ha många goda och bra filmer att se som är producerade och gjorda av svenska konstnärer. Det är också en filmpolitik som skapar utrymme för biografer och film i hela vårt land. Det känns mycket häftigt att vara en del av en regering som tar fram detta.
När det gäller det tillkännagivande som Roland Utbult lyfter fram och som vi självklart ska tillmötesgå arbetar vi just nu med den nya filmpolitiken. Den måste först upp och rulla innan vi kan ta tag i tillkännagivandet. Jag vill påminna om att den dåvarande regeringen, under den förra mandatperioden, tog i snitt tre år på sig att tillmötesgå tillkännagivanden.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack för denna angelägna fråga, Gunilla Carlsson! Ja, i går var det Pressfrihetens dag. Jag var med Eskilstuna Kuriren, som har gjort ett fantastiskt journalistiskt arbete under många, många år, men inte minst under det senaste året. Det är ju så att hot och hat mot journalister är hot och hat som egentligen får konsekvenser för hela vårt samhälle. Det drabbar oss alla och hotar vår demokrati.
Journalister är en av tre identifierade grupper som utsätts för hot och som jobbar med opinionsbildande frågor. Därför har vi under det senaste året arbetat intensivt med en handlingsplan som vi kommer att presentera om några månader.
Där riktar vi in stödet och resurser för att säkerställa att de som arbetar med det fria ordet, de som bildar opinion, de som är journalister, de som är förtroendevalda - inte minst lokalpolitiker - och de som är konstnärer ska kunna bedriva sina verksamheter, för allas vårt väl och ve.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Det finns mycket man kan göra. Bland annat stöttar regeringen arbetet med MIK, alltså medie- och informationskunnighet. Vi behöver alla bli bättre på att kolla källor för att inte sprida falska nyheter och inte underminera journalistikens viktiga roll. I biblioteksstrategin har vi dessutom inte bara ett arbete med att öka kunskapen hos skolbarnen utan också planer på att sätta in resurser för att öka kunskapen hos vuxna.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack, Eva Lohman, för frågan! Kulturskoleutredningen har jag tagit emot. Vi har gått igenom remissvaren, och vi jobbar med några remissinstanser - inte minst med SKL och med moderatledda kommuner. Detta är ju en kommunal verksamhet och ska så förbli. Men den är av nationellt intresse, och vi ser att ojämlikheterna är väldigt stora. Därför är det helt centralt att vi säkerställer att de insatser som regeringen nu gör sker på rätt sätt.
För första gången satsar vi 100 miljoner kronor på att alla barn ska få möjligheten att stå på scen och få lära sig ett instrument, lära sig att dansa eller spela teater. Vi behöver säkerställa att dessa resurser hamnar rätt och att de verkligen stimulerar till ett ökat och jämlikt deltagande över hela vårt land. Jag håller med om det som Eva Lohman säger: Det finns mycket i utredningen som är bra, men det fick även en del områden där vi behöver ta omtag. Framför allt behöver vi ha Sveriges kommuner med oss.
Regeringen kommer inte att lägga fram någonting som inte Sveriges kommuner också känner att de vill bära och göra.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack för frågan, Cecilia Magnusson! Jag höll på att börja lägga ut ett svar som berörde alternativa fakta, men det kanske inte vore lämpligt. Det är så här: Det blir mer pengar till svensk film. I det gamla filmavtalet inräknades de pengar som SVT bidrog med. I den nya filmpolitiken hamnar SVT:s insatser i stället ovanpå de redan stora investeringar som denna regering gör. Det är väldigt viktigt att hålla reda på fakta i debatten.
Det är en självklarhet. Du gillar sifferexercis, förstår jag. Om vi har lovat att det ska finnas minst lika mycket pengar, då finns det minst lika mycket pengar. Jag vill bara ha det tydligt och klart innan vi står och debatterar frågan här i kammaren.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Det finns mer pengar till svensk film. Jag uppmanar riksdagsledamoten att sätta sig in i siffrorna i bokföringen på riktigt för att säkerställa att man inte säger fel saker här i kammaren. Det är dessutom så att svensk film har gått så strålande bra att biograferna har tjänat mer pengar än vad SFI kalkylerade för. Det är en positiv sak.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag tackar för frågan. Allt som Emma Hult säger stämmer. Hbtq-personer är en grupp i vårt samhälle som tydligt har sämre levnadsvillkor än många andra grupper. Det gäller både unga och äldre hbtqpersoner. Detta är helt oacceptabelt 2017. Därför agerar regeringen med kraft. Det har vi gjort sedan vi tillträdde. Vi har en rad saker som vi redan har satt i verket. Med rättigheter i fokus har vi stärkt och förändrat diskrimineringslagen.
Vi har kraftigt förstärkt stödet till DO och antidiskrimineringsbyråer. Vi vet nu att transpersoner så småningom kommer att inkluderas i lagen om hets mot folkgrupp. Det är också så att transpersoner som genomgått sterilisering kommer att kunna ansöka om ersättning av staten. Det är några av de förändringar som vi har satt i sjön och som vi nu genomför sedan vi tillträdde.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Vi tänker mycket, men vi har också agerat. Framför allt har vi agerat genom utrikesminister Margot Wallström, som genom EU kraftigt har fördömt det som skett och uppmanat Ryssland att utreda vad det är som händer. Vi har också vår kabinettssekreterare Söder, som har samtalat med Rysslands ambassadör om det som händer. Vi har i Sverige ett starkt civilsamhälle som under lång tid stöttat sina partner i Ryssland och Tjetjenien.
Det som pågår är fruktansvärda övergrepp som inte accepteras.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag inväntade frågan, men jag talar på ändå. Jag tänker att den rör stödtelefonen. I ett av de uppdrag som den nationella samordnaren har fått ingick det att pröva om vi också skulle, likt vad man har gjort i andra länder, kunna få användning av en stödtelefon dit oroliga människor eller människor som har misstankar kan ringa för att på det sättet få guidning till expertis för att kunna hantera människor som riskerar att skada andra eller sig själva.
Uppdraget "pilotades", och det fungerade dåligt. Därför fick en ny organisation uppdraget. Det är nu Rädda Barnen som bedriver arbetet, och vi väntar in en utvärdering av den pilotverksamheten för att se om den ska fortsätta eller inte. Det är oerhört viktigt att en sådan verksamhet ska fungera.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Det arbete som Sverige bedriver mot våldsbejakande extremism görs i bred överenskommelse bland annat med Liberalerna. Att "pilota" verksamheten innan vi sätter den i sjön permanent är ett professionellt sätt att hantera frågan. Nu har organisationen fått i uppdrag att från och med årsskiftet bli en permanent verksamhet. Jag hoppas att vi i bred överenskommelse säkerställer att det finns tillgång till professionellt stöd dygnet runt.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Äntligen har Sverige en kraftfull kulturarvspolitik. Jag har lagt fram den första kulturarvspropositionen här i riksdagen. En av de bärande funktionerna i denna proposition är en museilag, som klipper banden mellan klåfingriga politiker och kulturen och den fria konsten. Här är det viktigt att politiker som riksdagsledamoten och jag inte sitter och pekar: Det där är kultur; det där är finkultur och det där är fulkultur.
I stället måste vi låta de professionella, som finns på våra institutioner, på våra museer och i den ideella sektorn, vara de som bär fram detta evigt föränderliga. Vi ska hålla våra fingrar borta, för annars vet vi hur det går. Det går som i länder på andra sidan Östersjön, till exempel Polen, där politiker har börjat definiera: Det här är vad vi ska berätta, detta är vår kanon, det här är det som vi ska pumpa in i människor i vårt land. Vi ska se till att Sverige inte går den vägen.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag älskar det svenska kulturarvet. Det är därför jag vill jobba med det och anstränger mig så hårt för att skydda det. När man talar om kulturarv är definitionen, enligt professionen och experterna: Kulturarv är spår och uttryck från det förflutna som har betydelse för oss i dag. Det är detta vi ska bevara och skydda, och då ska vi hålla oss väldigt långt borta.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack för frågeställningen! Vi gör en hel del, och vi kommer förhoppningsvis att hinna göra väldigt mycket mer innan mandatperioden är slut. Det är enkelt att prata och säga en massa vackra ord om hur viktigt det är med konst, men det är en helt annan sak att finansiera den och göra skillnad på riktigt. En av de stora saker vi gjort nu på sistone är att vi har höjt biblioteksersättningen.
Detta kanske inte låter så upphetsande - förutom i vår värld, vi som arbetar med kultur hela tiden - men det handlar om att våra konstnärer, som fyller våra viktiga bibliotek med innehåll, får mer betalt för varje utlånat verk. Under perioden höjer vi den med hela 30 miljoner kronor. Det är en jätteinvestering, och många författare, fotografer och tecknare jublar åt detta.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Biblioteksersättningen är en helt central ersättning för våra författare och konstnärer - tecknarna och fotograferna. Det är en viktig inkomst i deras liv. Men vi behöver göra mycket mer. Det vi också har gjort är att vi har tillsatt en konstnärsutredning. Vi utreder konstnärers villkor, vilket inte har gjorts på 20 år.
Den här regeringen gör det, och vi kommer att få en massa hårda förslag till hur vi kan förbättra villkoren för konstnärerna i vårt land, vilket kommer att vara oss alla till gagn.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack, Lars Beckman, för frågan! Frågor om public service förehavanden hänskjuter vi till de utredningar som pågår. Jag vet att frågeställaren förstår det. Men när det gäller övergrepp eller att brott har begåtts finns det ju lagliga vägar i vår rättsstat att ta frågan vidare. Jag är helt övertygad om att journalistiken i allmänhet har en hög pressetik.
Detta är något som också finns bekräftat och är ett faktum i jämförelse med många andra länder. Självklart har vi alltid den vanliga vägen att gå när vi vill driva frågor i den rättsstat som vi är.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack Isabella Hökmark, för frågan! Nej, avgiften är verkligen inte allt som vi behöver förändra för att kulturskolan inte enbart ska vara en fantastisk kommunal verksamhet för medelklassens och övre medelklassens barn. Men avgiften är nu en av de saker som förändras, tack vare att regeringen prioriterar att satsa 100 miljoner kronor om året, som ska gå till kvalitetshöjande insatser. Där är avgiften en del.
Just nu funktionsvariationsanpassas många lokaler. Man utbildar lärare i kulturskolan. Man köper in fler instrument. Man köper in datorer. Plötsligt öppnar man fler dörrar för att alla barn i vårt land ska få möjlighet att stå på scen om de vill. De ska få möjlighet att pröva och växa som människa genom kulturskolans verksamhet. Vi är en regering som tar kulturskolan på allvar och som tillsammans med Sveriges kommuner kommer att jobba för att många fler barn ska få denna möjlighet.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Antisemitismen i vårt land är en skam. Den är en skam över hela världen. Och det är någonting som vi verkligen tar på allvar. Vi har gjort en rad insatser - och vi kommer att fortsatta med det - bland annat i det trossamfundsråd där jag och min statssekreterare är i tät kontakt med de judiska församlingarna i Stockholm och i andra delar av landet.
Det handlar om ökade resurser som de olika judiska församlingarna och andra kulturlokaler behöver för att kunna ha säkerhet runt omkring sig. Men det handlar också om att inte acceptera antisemitism där den visar sitt fula tryne. Det gör den i texter. Det gör den på nätet i olika aktörers små meddelanden. Ibland är den finstilt. Ibland är den mer uppenbar. Men varhelst den visar sig ska vi vara tydliga.
Det är oacceptabelt.
Alice Bah Kuhnke (MP):
När det gäller kulturpolitiken under de år som har gått sedan vi tillträdde som regering har det verkligen skett väldigt mycket. Det är förstås fantastiskt att vara kulturminister i denna regering. Det är precis som du säger. Vi såg i den rapport som har kommit att besöken har ökat i och med fri entré-reformen. Men jag vill säga att vi behöver göra ännu mer, för det vi också ser är att det fortfarande finns fler grupper att nå. Därför kommer vi att fortsätta investera i våra museer, alltså finansiera. Det räcker inte med prat.
Det behövs också kronor för att de ska kunna växa mer, ta emot fler, sänka trösklarna och kontakta olika människor i olika delar av vårt land för att de ska komma till våra museer. Vi bör också säkerställa att vi har en kulturpolitik över hela landet. Många av våra statliga museer ligger i Stockholm, men vi vill att det ska vara fri entré till kulturen överallt i hela landet, och det kommer vi att fortsätta att leverera.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack, Erik Andersson, för utbytet av repliker! För mig är det självklart att berömma den och dem som gör något som är bra. Det är ingen stor sak, utan jag hoppas att vi alla tar för självklart att vi ser bortom partipolitik och taktik och i stället försöker förändra Sverige till ett än bättre Sverige.
Som tidigare talare har sagt i debatten är underlaget vad gäller dem som redan har genomfört åtgärder inte stort, med tanke på att majoriteten har varit undantagna.
Men det finns ett underlag från Diskrimineringsombudsmannen och en utredning från Konsumentverket som visar på positiva reaktioner från stora delar av de näringsidkare som kommer att beröras och att det med sannolikhet inte kommer att bli omfattande störningar i deras sätt att hantera och ta sig an den nya lagen med tanke på till exempel skälighetsbedömningen. Erik Andersson frågar efter exempel.
Ja, det kan vara en rad olika exempel på vad som behövs eftersom man gör en skälighetsbedömning som är situationsanpassad eller näringsidkaranpassad, beroende på typen av verksamhet. Men det kommer inte att handla om att korvkioskägaren längs 27:an mellan Värnamo och Hårda - det finns ingen korvkiosk där men någon annanstans - behöver bygga om hela sin korvkiosk för att människor ska kunna komma upp på en avsats.
Men korvkioskägaren kanske kan gå ut med korven, och jag är övertygad om att man vill det, därför att man vill sälja sin korv. Exemplen kan vara många och olika, men de kommer att vara situationsanpassade. Våra näringsidkare är ambitiösa och kreativa och kommer att hitta ett sätt att möta sina kunder.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Ja, för den enskilde individen, som i dag riskerar att utsättas för diskriminering, gör det stor skillnad att veta att man är säkrad av lag. Tidigare talare - jag minns inte vem det var - använde ett av mina favorituttryck: Land ska med lag byggas. Och det är väl värdigt vårt land att vi har en diskrimineringslagstiftning som inte gör undantag som speciellt drabbar dem som riskerar att utsättas. Det är där vårt fokus ska ligga.
Jag kan till viss del förstå osäkerheten inför en ny lagstiftning och vilka åtgärder som behöver vidtas, beroende på vilken sorts verksamhet man har som näringsidkare. Man behöver tänka till på vilket sätt man är så tillgänglig som möjligt och vad man behöver förbättra. Ska man läsa upp menyn, ska man ha någon skylt och så vidare?
Många näringsidkare har redan anpassat sig och har en positiv tilltro. Det vet vi till exempel av Konsumentverkets rapport. Men vi har nu gett DO extra anslag för att de ska vara behjälpliga och stötta. Vi har också haft en dialog med näringslivet kring de här frågorna.
Jag känner många småföretagare - jag kommer från Småland där vi är bra på sådant, liksom man är på många håll runt om i landet - och vet att de kommer att hitta vägar för att göra Sverige än bättre.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag tackar Paula Bieler för repliken. Detta kommer att få stora konsekvenser för de människor som riskerar att drabbas av diskriminering. Förvissningen om att vi med lag gör samhället mer tillgängligt är en stor positiv konsekvens för människor med funktionsvariationer. Det tål att betonas och understrykas om och om igen.
Här har vi i majoriteten ett stort ansvar. Vi skapar större frihet, i alla fall i tanken, i vissheten. Vad gäller företagen finns det lika många varianter på att ta sig an den nya lagstiftningen som det finns näringsidkare. Ingen konsekvensanalys kan sammanfatta konsekvenserna för alla.
Men det vi vet av de underlag vi har är att det med sannolikhet inte kommer att krävas några revolutionerande förändringar. Det är en liten grupp eftersom majoriteten i dag undantas, men många säger sig vara positiva och vill möta alla sorters kunder med sin näringsverksamhet.
Självklart kommer vi så småningom att utvärdera detta för att se konsekvenserna både för företagen och, framför allt, för de människor som tidigare drabbades av diskriminering. Vi kanske behöver göra mer, vem vet? Det får den kommande utvärderingen av den nya lagen visa.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Det finns underlag till detta lagförslag. Det finns underlag från Diskrimineringsombudsmannen och Konsumentverket. Det finns också en rad underlag och vittnesmål från funktionsvariationsrörelsen i vårt land. Det finns alltså verkligen fog för att denna skärpning i diskrimineringslagstiftningen läggs fram.
Det är ingen märklig konsekvens. Det är inte märkligt att vi vill att land ska med lag byggas. Det är inte märkligt att vi vill ha en diskrimineringslag som är så heltäckande som möjligt. Att det kommer att göras skälighetsprövningar och finnas många möjligheter för olika former av verksamheter och näringsidkare att anpassa sin verksamhet till lagstiftningen är för att dessa ser olika ut.
Det går inte att till punkt och pricka skriva fast med vartenda ord och komma exakt hur detta ska se ut för alla, för företag är en sådan brokig skara. De ser ut på olika sätt och finns på olika platser. Det finns till exempel toppstugor uppe på höga berg. Det finns så många variationer att vi inte ens kan beskriva dem alla. Just därför måste vi dels så småningom utvärdera, dels ha de olika skälighetsbedömningarna.
Det är det här som gör denna lagstiftning bra. Det är det som gör den flexibel och anpassad till verkligheten.
Alice Bah Kuhnke (MP):
När jag förstod att Centerpartiet inte skulle ställa sig bakom den skärpning av diskrimineringslagen som vi nu gör och som Centerpartiets allianskollegor Liberalerna och Kristdemokraterna ställer sig bakom blev jag besviken.
Jag har sett Centerpartiet som ett socialliberalt parti som står upp för alla människors lika värde och kämpar för att människor med funktionsvariationer ska få fler och större möjligheter att delta i vårt samhälle.
Att Centerpartiet lägger fram en massa vackra ord om att Sverige ska vara öppet och tillgängligt för alla och sedan i det tidigare anförandet gömmer sig bakom att det skulle bli så krångligt och radar upp lagtexternas ordval gör mig också beklämd. Lagtext är ju alltid skriven på juridiskt språk.
Denna lag, som öppnar upp Sverige för fler, har skälighetskriteriet i sin uppbyggnad just för att verkligheten ser så olika ut. Hade vi, som jag tidigare sa, till punkt och pricka beskrivit hur detta ska se ut för vart och ett enskilt företag hade det blivit en helt omöjlig lagstiftning.
Nu har vi öppningar och skälighetsbedömningar. Annika Qarlsson frågar vad som är rimligt. Det kommer domstolar att bedöma. Det ska inte jag som politiker och statsråd säga, utan det får vi se. Men företagen och näringsidkarna, inte minst de små, ska få hjälp längs vägen. Vi förstärker DO:s uppdrag och resurser för att DO ska kunna guida. Vi har dialog med näringslivet för att man där ska veta vad detta innebär.
Vi vet av de underlag som redan finns att många välkomnar detta, ser positivt på det och anser sig vara tillgängliga. Det finns en osäkerhet, men man menar ändå att man kommer att kunna anpassa sin verksamhet till detta.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Vi vill se att Sverige inte gör undantag i diskrimineringslagstiftningen. Regeringen menar att det är ovärdigt vårt land. Vi kan bättre, och vi kan mer. Vi är oerhört glada för att Liberalerna och Kristdemokraterna delar den uppfattningen.
Undantaget i dag - och detta tål att upprepas - innebär att 90 procent är undantagna. Det är en absurd siffra! När vi nu gör dessa förändringar blir lagen heltäckande, så att människor med funktionsvariationer, som inte är en majoritet i vårt land, enligt lag har rätten att inte bli diskriminerade.
Jag vill också betona detta med varaktighetskriteriet, som det har funnits olika synpunkter på eller tolkningar av. Det innebär att i relationer av mer varaktig karaktär, till exempel i ett anställningsförhållande, kan det krävas mer i fråga om åtgärder än om det handlar om en kortvarig eller begränsad relation.
Det ska inte förstås som att det vid låg varaktighet krävs mindre. Det är vid hög varaktighet som det krävs mer. Detta tål att betonas. Lagen kommer alltid att gälla när den väl blir beslutad senare i dag.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag tackar Olof Lavesson för möjligheten till replik. Det första som slår mig när jag läser Moderaternas budgetförslag är att det redan inledningsvis slås fast att regeringen satsar för mycket och att vi är på gränsen till oansvariga. Det är en intressant ingång.
Låt mig knyta an till det min partikamrat sa tidigare: Har vi inget att satsa blir det fel; satsar vi mycket blir det fel. Jag tror att vi alla måste dela synen att kulturen behöver investeringar om vi ska lyckas upprätthålla och utveckla vårt samhälle. Det behövs mer kultur till fler, och det kostar pengar. Då måste vi våga prioritera.
Läser man samtliga borgerliga partiers förslag slås man av att det är väldigt splittrat. Även om jag läser Moderaternas förslag och ser att det finns en idé och politik där som jag blir utmanad av och vill argumentera mot blir jag orolig för framtiden när det ser så olika ut. Den självklara motfrågan till Olof Lavesson är därför: Hur ska ni få ihop detta?
Ni har ju ingen linje. Det är en helt motsägelsefull politik. Särskilt oroad blir jag när Sverigedemokraterna i talarstolen bekräftar det vi alla länge har misstänkt: att ni gemensamt kom överens om tillkännagivandena avseende filmpolitiken.
Det utvecklade samarbete som Olof Lavesson så många gånger har förnekat är alltså verklighet. Hur ska det då bli om mardrömmen blir verklighet och ni tar över makten?