KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jörgen Berglund (M):
Låt mig först konstatera att svar på de frågor jag ställt fick jag inte av försvarsministern. Jag fick det inte heller senast han var i försvarsutskottet. Jag ställde nämligen samma frågor då. Jag hoppas att försvarsministern den här gången i alla fall tänker säga någonting om det jag frågar om, därför att svensk försvars- och säkerhetspolitik förtjänar långsiktiga besked, beslut och tydliga riktlinjer.
Jag har frågat försvarsministern om han ser att det finns åtgärder som behöver vidtas för att säkerställa att försvarsbeslutet, som riksdagen har fattat, också kan komma i hamn. Jag tog som exempel att Försvarsmakten bland annat har gjort hemställan ett antal gånger. Det finns förslag från Officersförbundet, som organiserar Sveriges yrkesofficerare, Ekonomistyrningsverket med flera. Fru talman!
Försvarsbeslutet som fattades här före jul var ju bara starten på en lång resa för att stärka svensk försvarsförmåga. Men för att vara mer konkret med vad jag efterlyser och vill ha svar på eller resonemang kring från försvarsministern handlar det om att om vi ska öka svensk försvarsförmåga måste vi ha fler värnpliktiga, fler officerare, ny materiel och fler övningar, till exempel.
Några av dessa saker har naturligtvis tagits om hand i försvarsbeslutet. Men just övningsmöjligheterna är en central del för att vi ska få ett bättre och starkare försvar. Och övning är själva kärnan i att få dugliga krigsförband, för utan fler, större och längre övningar är inte den nya materielen och antalet värnpliktiga och officerare så mycket värt.
För att kunna öva behöver Försvarsmakten också ha övnings- och skjutfält med gällande miljötillstånd, vilket tar väldigt lång tid att få. Det tar 5-20 år att få ett tillstånd, vilket jag tycker är helt absurt. Här bär regeringen själv ett ansvar. Det finns alltså förslag som har legat på regeringens bord sedan 2012, men man har fortfarande inte fattat beslut. Men det behöver inte ta så här lång tid, fru talman.
Försvarsmakten har tidigare hemställt hos regeringen om ett flertal åtgärder som skulle kunna komma till rätta med detta för att få snabbare tillståndsprocesser, bland annat att ge länsstyrelserna i uppdrag i författning, det vill säga som regeringen själv kan fatta beslut om, att hantera dessa ärenden från Försvarsmakten gällande övnings- och skjutfält skyndsamt. Men på denna hemställan fick Försvarsmakten ett nej.
Därför har Försvarsmakten återigen gjort en hemställan till regeringen i denna fråga. Det skulle vara intressant att veta varför regeringen inte tycker att våra länsstyrelser ska agera skyndsamt när vi pratar om rikets försvar. Jag ber att få återkomma till några andra saker kring detta. Jag vill också påpeka, fru talman, att de tillståndsprocesser som jag tar upp och som Försvarsmakten själv tar upp inte handlar om att få lättare krav.
Det handlar inte om buller som påverkar fågelliv eller någonting annat, utan det handlar om tiden för att få beslutet. Och vi vet att med de nya förbandsorterna behöver vi också se till att övnings- och skjutfälten står redo att ta emot övande trupp. Återigen: Varför tycker inte försvarsministern att länsstyrelserna ska agera skyndsamt?
Jörgen Berglund (M):
Det handlar absolut inte om att undergräva försvarsbeslutet. Jag tryckte ju själv på ja-knappen för försvarsbeslutet. Jag upprepar att anledningen till min interpellation är att jag vill lyfta upp att allt inte är frid och fröjd och kommer att gå bra bara för att försvarsbeslutet är taget. Försvarsministern bekräftar ju också min bild. Men ibland räcker det inte att bara bekräfta att det finns problem och utmaningar.
Man måste också ha en politisk idé om hur man ska lösa detta och se sammanhangen för hur vi löser detta. Som jag sa får inte försvarsministern ha synpunkter på varenda detalj. Men här återkommer han hela tiden till det övergripande försvarsbeslutet.
Problemet är att ingenstans i försvarsbeslutet lyfts problematiken med eller förslag på lösningar för till exempel övnings- och skjutfält, löneutveckling för officerare eller hur man ska göra med anställda gruppbefäl, soldater och sjömän, sådant som är en förutsättning för att få tillväxt.
Därför lyfter jag upp detta, och det jag önskar av försvarsministern är att han helt enkelt bekräftar att det är så och att man tittar på det. Men här känner jag mig inte trygg eftersom han hela tiden återkommer till den stora, övergripande bilden, vilket gör mig orolig. Jag tror nämligen att dessa frågor kommer att spela en avgörande roll. Försvarsministern tog åter upp att miljötillstånden är under beredning.
Men det var de under hösten också, och då fick man ett nej. Det var två veckor efter att jag hade ställt en interpellation till dåvarande miljö- och klimatminister Isabella Lövin. Försvarsministern får gärna övertyga mig. Blir det ett ja denna gång?
Jörgen Berglund (M):
Tidigare i dag debatterade jag med försvarsministern, och jag konstaterade då att jag inte fick några svar på det jag frågat om, varken muntligen eller skriftligen. Men rätt ska vara rätt, för i den här debatten kan jag konstatera att statsrådet Ygeman har svarat på min mest centrala fråga om reduktionsplikten för Försvarsmakten. Dessutom är jag i princip nöjd med svaret. Jag ska återkomma lite senare till varför jag säger "i princip".
Jag tycker att det finns några orosmoment kvar. Jag ställde den här frågan för en månad sedan som en skriftlig fråga. Då fick jag liksom inget riktigt svar och tänkte därför att jag kunde skriva en interpellation. Jag vill som sagt understryka att när det gäller den centrala frågeställningen är jag väldigt nöjd. Fru talman! Varför är den här frågan så viktig?
Det korta svaret är att om en reduktionsplikt införs - det betyder att man gör en högre inblandning av biodrivmedel, eller förnybart, i diesel och bensin - skulle det få ganska allvarliga konsekvenser för Försvarsmakten. Den skulle kraftigt reducera vår möjlighet att försvara vårt land. Därför menar jag att det här är en fråga som är oerhört central och viktig.
Tanken är nu att man ska göra det här relativt snart, men Försvarsmakten är undantagen, i alla fall enligt lagrådsremissen. Jag vill understryka att det här med reduktionsplikt när det gäller drivmedel i grund och botten är någonting väldigt positivt. Det är inte det som är frågan här. Problemet är att en organisation som Försvarsmakten har otroligt många fordon. En del fordon är dessutom specialanpassade.
Det finns en hel del äldre fordon, och de klarar inte av att drivas med en så här hög inblandning av biodrivmedel. Det betyder att om man inte kan blanda in biodrivmedel kan man heller inte använda fordonen. Den här typen av bränslen fungerar dessutom sämre i kyla, och Försvarsmaktens uppgift är såklart att kunna operera i hela landet, året om och i alla väder.
En annan sak som är minst lika viktig är att när man lagrar sådana här drivmedel förkortas bränslets hållbarhet. Just lagring av drivmedel är viktigt inte bara för Försvarsmakten utan även för civil beredskap. Det kan handla om drivmedel för reservelverk för sjukhus, tillagningskök med mera.
Jag sa att jag i princip är nöjd med svaret, men här skulle jag gärna höra hur regeringen har resonerat kring konsekvenserna för den civila beredskapen som vi också vet behöver byggas upp och som vi kommer att bygga upp de närmaste åren. Där kan man också behöva ha lager för att lösa sitt uppdrag. Fru talman!
Som sagt är jag i princip nöjd med svaret, men jag vill dubbelkolla en sak. Det här är en lagrådsremiss och inte en proposition. Kan jag då vara övertygad om att detta också kommer att finnas med i propositionen?
Jörgen Berglund (M):
Tack, statsrådet, för svaret! Det här är, precis som statsrådet säger, inte svart eller vitt - det ska man komma ihåg - och det gör det såklart också extra komplicerat. När det gäller den civila beredskapen är det kommuner och regioner som i mångt och mycket står för det här. Jag tänker mig att mycket av det som finns kvar och som fortfarande ingår i vår civila beredskap är ålderstiget.
Vet man någonting om hur det här kommer att fungera? Kommer det att behöva köpas in ny utrustning - ser man det framför sig? Och vem ska då betala? Jag ska ärligt säga att jag inte läste svaren från varenda remissinstans, för det var ganska många. Men vad har SKR, som brukar företräda våra kommuner och regioner på ett bra sätt, sagt?
Det kan tyckas vara en liten fråga. Men det får ganska långtgående konsekvenser. Statsrådet var inne på tillgången till drivmedel. Den är otroligt viktig. Om den stora delen av användarna har krav på sig att använda bränslen med högre inblandning är det klart att tillgången kan minska. Marknadsekonomi är ju ett fantastiskt system som reglerar det väldigt bra.
Men om efterfrågan på ett renare bränsle minskar - med renare menar jag i det här fallet smutsigare, det vill säga att det är mer diesel och bensin i det - riskerar det också att bli dyrare, om det blir mer av en speciallösning. Man ska komma ihåg att i ett nationellt perspektiv och i ett ännu större, internationellt perspektiv är Försvarsmaktens behov ändå litet. Det får man ändå beteckna det som. Det finns en del att fundera över här.
Jag vill gärna höra av statsrådet hur man har funderat kring det här kopplat till den civila delen med kanske stora nyinvesteringar, vem som betalar och så vidare. Också framåt blir det intressant. Precis som statsrådet sa kan man tänka sig att Försvarsmaktens undantag kommer att försvinna i framtiden. Det är logiskt.
Men det innebär också att Försvarsmaktens nya fordon kommer att behöva klara av att drivas med det här drivmedlet. Försvarsmarknaden är en speciell marknad. Jag ska erkänna att jag inte har exakt koll på reduktionsplikt och eventuella utformningar internationellt. Men Sverige är en ganska liten aktör i de här sammanhangen.
Det skulle kunna leda till att utbudet av nya fordon blir mycket mer begränsat och att det skulle bli dyrare för Sverige och svensk försvarsmakt att köpa in dem. Jag lyssnar gärna på vad statsrådet har att säga om hur ni har resonerat.
Jörgen Berglund (M):
Tack för svaren, statsrådet! Jag delar helt statsrådets uppfattning att en ökad inblandning, som vi har här, minskar vårt beroende av utländskt bränsle från Gulfstaterna eller Ryssland. Det är helt korrekt. Jag låter kanske något negativ, men jag vill understryka att jag inte är det i grund och botten. Jag känner dock en genuin oro för att det skulle kunna påverka.
Det finns konsekvenser som man bör utreda vidare. Jag utgår från att statsrådet är ärlig när han säger att man kan titta vidare på de här sakerna. Jag hoppas verkligen att man går till botten med alla de olika grenar och konsekvenser det kan leda till, inte bara för det militära försvaret utan även för den civila beredskapen där våra kommuner och regioner spelar en avgörande roll.
Jag är som sagt i grund och botten nöjd.
Jörgen Berglund (M):
Sveriges viktigaste väg är Europaväg 4, som löper mellan Haparanda och Helsingborg. Den är hela 1 590 kilometer lång och en otroligt viktig pulsåder för både gods och människor. På hela sträckan klyver E4 bara en stad, nämligen Örnsköldsvik, känd inte minst för sitt hockeylag Modo, får jag väl tillägga. Det finns ett förslag till en förbifart utanför Örnsköldsvik.
Den är utredd men finns inte med i den nationella planen. Min fråga till infrastrukturminister Tomas Eneroth blir därför: Kommer Förbifart Örnsköldsvik med i nästa nationella plan, inklusive finansiering?
Jörgen Berglund (M):
Kustbevakningen i Sverige jobbar dygnet runt. Män och kvinnor bevakar vår gräns, gör fiskerikontroller och mycket annat. Tyvärr har myndigheten under flera år aviserat ekonomisk obalans och lämnat äskanden till regeringen om mer pengar. Kustbevakningen har nämligen fått fler uppgifter men har inte fått mer pengar i samma omfattning. Om myndigheten inte tilldelas ökade anslag blir det ekonomiska läget såklart besvärande.
Kustbevakningen kommer då att behöva vidta åtgärder för att kunna hålla sig inom befintlig budgetram. Det kan handla om att till exempel reducera antalet fartyg, en översyn och sammanslagning av stationer, nedprioritering av förmågan inom den militära delen av totalförsvaret eller senareläggande av övergången till fossilfritt bränsle.
Jag vill därför fråga inrikesminister Mikael Damberg: Kommer regeringen att skjuta till mer pengar till Kustbevakningen så att vi slipper se avveckling av kustbevakningsstationer bland annat längs Norrlandskusten, som Härnösand och Örnsköldsvik?
Jörgen Berglund (M):
Tack igen för svaret, statsrådet! Det är alltid lite svårt att veta när man interpellerar hur mottagandet av en interpellation ska bli. Ibland kan ett statsråd eller för den delen en interpellant gå till attack och försöka ta politiska poänger. Mitt syfte med interpellationen är att höja kunskapsnivån och sprida kunskap om det här området, som är relativt okänt bland allmänheten. Jag ska därför prioritera om lite i det som jag har skrivit.
Det finns en sak som jag är nyfiken på och som jag uppmärksammade när jag satt och gjorde lite research, eller samlade in information - jag ska inte blanda in engelska här. Då såg jag en skriftlig fråga från en kollega till mig om havsmiljöpropositionen, som, om jag förstod rätt, inte kommer att levereras till riksdagen som planerat.
Nu vet jag inte vad den var tänkt att innehålla, men jag hoppas att även sådana frågor tas upp, för detta är otroligt centralt. Även om fiberbankarna är regionala eller lokala i sin omfattning ska vi komma ihåg att de gifter som de innehåller sprids med vattnet.
Det är ett stort problem med just den metangas och den koldioxid som läcker ut, som drar med sig tungmetaller och andra gifter från fibersedimenten. Dessa sprids sedan med vind och vågor ute i havet och hamnar i sjöfåglar, fiskar och till slut som sagt också i människor. Jag vore därför tacksam om miljöministern kunde kommentera något om havsmiljöpropositionen.
Jag hoppas att det kommer med något om de här frågorna. Som opposition ska man vara kritisk, och jag tycker inte att regeringen har risat eller rosat marknaden vad gäller miljö- och klimatinsatser på just vattenområdet. Det har funnits väldigt lite saker och ting. Detta är verkligen en uppmaning och en vädjan till regeringen: Ta med er det - vatten är vårt viktigaste livsmedel!
Vårt innanhav, Bottenhavet och Östersjön, dras med stora problem. Det här är ett problem, men det finns många fler. Jag tror att vi bör våga diskutera och göra saker, precis som det statsrådet tog upp, att det har kommit ett antal direktiv till olika myndigheter. Jag skulle vilja se resultat. Jag vet att man i bland annat Finland har gjort ett försök i någon av hamnarna.
Jag minns inte vilken det var eller i vilken stad, och jag vill inte säga fel. Jag tycker att man ska titta internationellt, för det finns fiberbankar i Sverige, Finland och Kanada. Länder som har eller har haft massaindustri dras med samma problem, och jag tycker att det vore väldigt trevligt om Sverige kunde vara ett föregångsland när det gäller hur man ska ta upp sedimenten.
Frågan till statsrådet blir: Kan hon säga något om havsmiljöpropositionen kopplat till detta?
Jörgen Berglund (M):
Ibland blir man som förtroendevald förvånad över hur många runt om i vårt land som faktiskt på olika sätt tar del av de frågor, motioner och interpellationer som man skriver. Jag försökte söka på riksdagens hemsida, men jag tror faktiskt inte att fiberbankar har tagits upp i någon interpellation tidigare.
Därför blev jag extra förvånad över att det vara flera som hörde av sig till mig och som jobbar med dessa frågor. Det var både företag och forskare som hade idéer om hur man ska göra. Jag kan inte bedöma vad som är rätt och riktigt. Precis som statsrådet säger behöver rätt åtgärder inte nödvändigtvis vara lika överallt.
Men jag tror att det som vi ska fokusera på är att vidta åtgärder. Genom att påbörja saneringen av en fiberbank kommer också kunskapsläget att höjas så att man vet vad man kan göra. Jag vill verkligen understryka det som jag sa om den forskning från Mittuniversitetet som jag hänvisade till. Där var utgångspunkten att göra detta kommersiellt gångbart.
Detta är kostsamt, det är ingen hemlighet. Vi har inte diskuterat kostnaderna här i dag, och det behöver vi inte göra. Men utgångspunkten vid Mittuniversitetet var hur man ska kunna få lönsamhet i fråga om att också sanera gamla miljösynder. Jag tycker att det är otroligt spännande perspektiv som säkert kan spridas till fler sektorer där man behöver göra sanering på olika sätt. Som jag sa var syftet med denna interpellation att lyfta fram en problematik och sprida kunskap, och jag hoppas att jag har bidragit till det.
Jag hoppas att klimat- och miljöministern tar denna fråga med sig i sitt framtida arbete. Nu hoppas jag naturligtvis att det inte blir så långvarigt och att vi får en ny klimat- och miljöminister. Men det är någonting annat.
Jörgen Berglund (M):
Jag får inledningsvis tacka statsrådet för svaret. Jag fick i alla fall svar på en fråga, men det var ju flera frågor jag ställde. Jag får återkomma till dem. Jag skulle vilja börja med att sätta de här frågorna i ett sammanhang. Att det försvars- och säkerhetspolitiska läget i världen och Sverige har försämrats råder det inte några delade meningar om längre.
Rysslands helt oprovocerade och ensidiga anfall på Ukraina, ett krig som fortfarande pågår medan vi står här och pratar, är såklart crescendot på Rysslands aggressiva politik. Men vi ska komma ihåg att kriget i östra Ukraina har pågått sedan 2014, inte minst genom aktiviteter som vi brukar kalla gråzonsproblematik.
Andra exempel är den ryska cyberattacken mot norska stortinget, Kinas uppträdande i Sydkinesiska sjön och reaktionerna mot Sverige efter Post- och telestyrelsens beslut att utesluta Huawei från den kommande 5G-utbyggnaden. Listan kan göras lång på vad som gjort det säkerhetspolitiska läget allt sämre. Fru talman!
Det försämrade omvärldsläget har också fått till följd att den svenska militära försvarsförmågan nu stärks med bland annat mer pengar, ny materiel och fler övningar. Just övningsmöjligheten är central för att öka försvarsförmågan. Övning är själva kärnan i att få dugliga krigsförband som ska lösa de svåraste av uppgifter.
Utan fler, större och längre övningar blir ny materiel och fler värnpliktiga inte så mycket värt. Fru talman! Det är ingen tillfällighet att överbefälhavaren när han senast var i försvarsutskottet menade att den politiska aktiviteten måste öka för att röja hinder för att försvarsmakten ska kunna växa. Det handlar bland annat om miljötillstånd för övnings- och skjutfält och flygfält.
Denna process är tids- och resurskrävande och kan ta 5-20 år, vilket är helt absurt. Vi behöver inte diskutera kraven; de är vad de är. Men det tar alldeles för lång tid att få ett miljötillstånd. Här är regeringen ansvarig.
Det finns tillståndsansökningar som har väntat på regeringens beslut sedan förra mandatperioden, vilket är alldeles för lång tid. I sitt svar meddelar statsrådet att regeringens arbete för att förenkla och effektivisera miljötillståndsprocesserna är brett och målmedvetet. Statsrådet får gärna förklara för mig hur två mandatperioder kan betyda effektivt och högprioriterat.
Det är ändå ärenden som är färdigberedda av mark- och miljödomstol - något som är viktigt enligt statsrådet men inte enligt mig. Men det kan vi återkomma till. Fru talman! Det behöver inte ta så här lång tid. Det finns andra saker man kan göra. Försvarsmakten har vid ett flertal tillfällen under flera år föreslagit för regeringen hur man kan korta tillståndsprocesserna.
Det handlar alltså inte om att ta bort några krav utan om att korta processerna. Länsstyrelserna, som är första instans, ska hantera dessa ärenden skyndsamt, och regeringen kan i sitt regleringsbrev besluta att länsstyrelserna ska göra just det.
I dag ligger sådana här beslut hos länsstyrelserna i tre till fem år. Kan statsrådet kommentera detta? Varför vill inte regeringen låta länsstyrelserna göra detta skyndsamt?
Jörgen Berglund (M):
Det är säkert som statsrådet säger. Statistik brukar inte ljuga. Däremot kan man välja hur statistiken skärs. På en stor allmän bild är det säkert så att handläggningstiderna minskar. Men skulle man titta specifikt på tillstånd för övningsfält, skjutfält och flygövningsområden är jag tveksam till om det verkligen har hänt så mycket, men låt så vara.
Statsrådet tog bland annat upp det undantag som finns i miljöbalken vid särskilda skäl. Det kan vara svårt att stå här och tala om när det kan bli aktuellt att använda det. Men det är klart att det tillstånd vi befinner oss i nu är att vi har en växande försvarsmakt som behöver öva. Då bör nog regeringen fundera på om det är ett tillfälle när vi ska ändra detta.
Senast i dag, fru talman, skriver man i ledaren i Expressen om Saab. De vände sig till Länsstyrelsen i Västergötland under april månad för att få undantag. De ville få utökade flygtider för att de skulle mörkertesta sina Jas Gripen modell Erik som Sverige ska ha och som Brasilien har köpt.
De hann nämligen inte med alla övningar och ville få en timme till några kvällar i maj. Här vill jag ge statsrådet rätt: Länsstyrelsen svarade samma dag, tror jag. Tyvärr blev svaret nej. Sedan sa man att möjligheten är att man får göra en ny prövning av villkoren. Det tar som sagt flera år. Jag menar att vi inte kan ha en miljöbalk som är anpassad för ett helt annat omvärldsläge.
Jag hoppas verkligen att utredningen som ska komma i maj också innehåller de saker som vi nu har diskuterat. Det är nödvändigt. Det är just tiden vi inte har. Det är den vi måste vara rädda om.
Jörgen Berglund (M):
Sedan något år tillbaka har Sverige militära specialförband på plats i Mali ingående i den så kallade Task Force Takuba. I måndags meddelade Danmark att man också hade ungefär 90 soldater på plats för att under svenskt befäl ingå i Task Force Takuba.
Men samma kväll som Danmark meddelade det här meddelade också den maliska militärjuntan att danskarna ska åka hem och är icke önskvärda i Mali. Min fråga till försvarsminister Peter Hultqvist är därför: På vilket sätt påverkar det här den svenska insatsen, och hur avser regeringen att agera för att danskarna ska kunna vara kvar?
Jörgen Berglund (M):
Före jul kunde Ekot på Sveriges Radio rapportera att de kunde skicka mejl som såg ut att komma från försvarsminister Peter Hultqvists officiella mejladress. De falska mejlen hade skickats till bland annat Försvarets radioanstalt, FRA. Det är ju den myndighet som bland annat har till uppgift att stödja övriga myndigheter när det gäller informationssäkerheten hos statligt ägda bolag.
För en dryg vecka sedan, den 22 mars, rapporterade samma radiokanal och program, Ekot , att man kunde göra samma sak igen. Min korta ja-eller-nej-fråga till justitie- och inrikesminister Morgan Johansson är därför: Kan obehöriga fortfarande skicka mejl som ser ut att komma från försvarsminister Peter Hultqvist?
Jörgen Berglund (M):
Sverige befinner sig i det allvarligaste säkerhetsläget sedan andra världskriget. Det betyder att försvaret i Sverige måste rustas upp, vilket också sker. Bland annat har ett antal nya vapensystem införskaffats, och det är naturligtvis rätt sak att göra. Men när det gäller Försvarsmaktens personal har det på senare tid kommit ganska oroväckande signaler om att det är svårt att rekrytera och behålla vissa personalkategorier.
Det handlar om stridspiloter, tekniker och kontinuerligt anställda gruppbefäl, sjömän och soldater. Ska den svenska försvarsförmågan stärkas krävs att vi har en välfungerande personalpolitik. Med anledning av detta skulle jag vilja fråga: Vilka åtgärder avser försvarsministern att vidta för att säkerställa att Försvarsmakten kan ha en välfungerande personalförsörjning?
Staffan Eklöf (SD):
Tack, Malin Larsson, för anförandet! Jag hörde att Malin Larsson sa att Socialdemokraterna och regeringen har vänt skutan för landsbygden. Jag undrar om det betyder att regeringen inte kommer att höja uppräkningen av drivmedelsskatten efter årsskiftet. Vi har redan frågat minister Baylan om detta i dag, men han duckade och svarade inte.
Men eftersom Malin Larsson gjorde en ansats och sa att det var viktigt med en levande landsbygd och att Socialdemokraterna verkligen jobbar för det hoppas jag att jag kan få besked om det från henne i stället.