Per Bolund (MP):
Jag tackar ministern för det ganska långa svaret på min hyfsat korta fråga. Det finns ju också att läsa, så de som är intresserade av resten av svaret kan läsa det. Min fråga var, som miljöministern också nämnde, egentligen ställd till finansministern. Jag beklagar att det inte var finansministern som ville eller kunde besvara den.
Min frågeställning handlar egentligen i första hand inte om bolagens begränsade kapacitet, som svaret fokuserade väldigt mycket på, utan snarare om vad som händer med de statliga finanserna vid en stor olycka. Hur ska staten hantera konsekvenserna av en stor olycka? Hur ska åtgärder för att minska olyckans konsekvenser finansieras? Konsekvenserna kan bli enormt stora.
De stabila svenska statsfinanserna, som vi är mycket glada över i dag, riskerar att bara bli ett minne blott vid en sådan stor olycka. Därför finns det en mycket stor vits med att försöka förutspå konsekvenserna och åtgärda dem så bra som möjligt så att vi inte havererar den svenska ekonomin. Vi har nyligen sett exempel på vilka enorma konsekvenser en svår olycka kan få för ett land.
Fukushimakatastrofen i Japan har fått enorma konsekvenser i form av lidande för de människor som har tvingats fly från sina hem. Den har också fått enorma konsekvenser för den japanska staten. En av den japanska regeringens lärdomar har varit att om man inte hade haft en väldigt stor tur i form av vindar som gick ut mot havet och genom att strålningen fördes bort från Tokyo och inte mot Tokyo, som man var rädd för i början, hade det kunna få ännu mer allvarliga konsekvenser.
Man hade faktiskt tvingats utrymma Tokyo som ändå låg 20 mil bort från Fukushima Daiichi, som kärnkraftverket hette. Översätter man det till svenska förhållanden kommer till exempel Göteborg och Stockholm helt klart att ligga inom de områden som kan drabbas av ett haveri i Ringhals eller i Forsmark. Det här gör att vi som kärnkraftsnation måste dra lärdomar av den japanska olyckan och försöka se vilka konsekvenser den fick där och hur vi kan skydda oss bättre än vad den japanska regeringen hade lyckats göra.
Vi ser tydligt hur det skulle kunna kosta många hundratals miljarder kronor att mildra effekterna av sådana här olyckor. Vi kommer aldrig någonsin att kunna stoppa effekterna av dem, men vi kan åtminstone göra vad vi kan för att mildra dem. Räknar man också in långsiktiga hälsoeffekter och sjukvårdskostnader handlar det snarare om tiotusentals miljarder kronor. Det är sådana enorma kostnader och risker att det faktiskt i slutändan kan hota ett lands existens. Det är stora ord, men det ligger väldigt mycket sanning i dem.
I en intervju med Japans premiärminister, Naoto Kan, häromdagen berättade han att han var orolig för att hans land skulle kollapsa efter kärnkraftsolyckan i Fukushima på grund av de enorma riskerna och de konsekvenser som den fick. Min fråga gällde egentligen hur regeringen i sina riskanalyser planerar att hantera statens finanser i ett sådant scenario som vi måste förbereda oss på när vi har kärnkraftverk.
Det är uppenbart för alla som lyssnade till svaret eller läser det att de belopp som exempelvis en ägare av ett kärnkraftverk är skyldig att betala vid en olycka inte ligger i närheten av att täcka kostnaderna för de konsekvenser som den olyckan får för oss medborgarna och för den svenska staten. Som jag skriver i min fråga, som den här debatten baseras på, beräknas kostnaden för Fukushimaolyckan vara åtminstone 1 600 miljarder kronor.
Då är de 11 miljarder som miljöministern nämner i sitt svar inte i närheten. Frågan är vad man ska göra. Jag tror att svenska folket är överens med mig om att det är den som driver en verksamhet, till exempel ett kärnkraftverk, som ska stå för kostnaderna om en olycka inträffar. Det bygger också på principen att förorenaren ska betala. Att staten då går in och tar betalningen, som det är nu i det svenska systemet, är ju en form av subvention.
Därför vill jag fråga miljöministern om man inte ska se över möjligheterna att låta reaktorägare och andra verksamhetsägare ta konsekvenserna, till exempel genom katastrofobligationer eller andra medel.