Margareta Cederfelt (M):
I dag ska vi debattera utrikesutskottets betänkande 2016/17:UU15 om mänskliga rättigheter. Det är ett viktigt betänkande. Det märks inte minst på att det finns ca 120 yrkanden från den allmänna motionsperioden under riksdagsåret 2015/16 samt innevarande riksdagsår.
Motionerna berörs och behandlas i betänkandet, herr talman. Jag vill inledningsvis säga att jag självklart står bakom samtliga moderata reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 1.
Betänkandet är omfattande och behandlar situationen för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i svensk utrikespolitik. Tyvärr kommer jag inte att hinna beröra samtliga områden som behandlas i betänkandet. Det beror inte på bristande intresse utan på respekt för kammarens tid, herr talman.
Arbetet med att främja demokrati, mänskliga rättigheter, rättsstatens principer och hållbar utveckling genomsyrar den svenska utrikespolitiken sedan lång tid tillbaka. Vi moderater anser att Sverige ska vara en tydlig röst i världen för de mänskliga rättigheterna.
Vi anser också att Sverige ska agera bilateralt och multilateralt genom EU, det nordiska samarbetet, FN, Europarådet, OSSE och övriga internationella samarbetspartner. Regeringen anför i sin skrivelse att den vill ta ett helhetsgrepp om mänskliga rättigheter i hela utrikespolitiken.
Men tyvärr måste jag konstatera att det inte tydligt framgår i skrivelsen hur regeringen vill arbeta för att främja mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Det framgår inte heller på vilket sätt den vill arbeta. Det framgår inte hur regeringen vill följa upp vad den ska göra. Tyvärr är ofta det dunkelt sagda det dunkelt tänkta. Jag hoppas att så inte är fallet här.
Jag hoppas att regeringsföreträdarna här kan ge mer detaljer, så att det går att få en uppfattning om vad regeringen vill göra. Herr talman! Det är alldeles för viktigt med mänskliga rättigheter för att man ska lova stort och hålla tunt. Det är viktigt, när det handlar om mänskliga rättigheter och om hur regeringen vill arbeta, att det faktiskt finns någonting för oss här i riksdagen att ta ställning till.
Det handlar om att ta ställning till hur det ska göras och, förstås, följas upp. Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna är en integrerad och central del av den svenska utrikespolitiken och ska så förbli, enligt vår uppfattning. Sverige måste fortsätta med sitt engagemang. Här vill jag speciellt lyfta upp EU, som är den aktör som vi arbetar inom.
Inom EU finns det en särskild representant för mänskliga rättigheter. Där finns också den höga representanten för utrikes frågor. Detta är viktiga verktyg i vårt arbete. I det sammanhanget vill jag nämna någonting som har stor betydelse för mänskliga rättigheter. Det handlar om det östliga partnerskapet. Jag har lyft upp det tidigare, och jag gör det igen.
Det är ett väldigt konkret och bra exempel på hur EU kan arbeta för att stödja mänskliga rättigheter. Initiativet kom under föregående mandatperiod. Det var ett initiativ av Sverige och Polen. Syftet var att stärka de mänskliga rättigheterna i de forna Sovjetdelstaterna och driva på för mänskliga rättigheter och kontakter mellan EU och andra östliga länder. Detta arbete har visat sig vara framgångsrikt.
Därför är det viktigt att jobba vidare och att stödja demokratin och den ekonomiska tillväxten. I de länder där mänskliga rättigheter respekteras råder marknadsekonomi. Det är marknadsekonomi som utvecklar och skapar tillväxt och välstånd för landets medborgare, som är en grund för mänskliga rättigheter.
Vi kan från svensk sida göra mycket för att stödja utvecklandet av mer marknadsekonomi och mer ekonomisk tillväxt. För oss moderater är det angeläget att Sveriges utrikespolitik och utvecklingssamarbete speglar våra förhoppningar om en värld där människor kan leva fria, utan fruktan och nöd.
Demokrati och respekt för politiska och medborgerliga rättigheter är centrala förutsättningar för att förverkliga ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Jag säger detta eftersom det tyvärr finns väldigt många moln på himlen i dag när det gäller mänskliga rättigheter. Det finns exempel, som förskräcker, på hur mänskliga rättigheter går tillbaka.
I detta sammanhang vill jag tala om vikten av landrapporter när det gäller mänskliga rättigheter. Den 26 april i år offentliggjorde regeringen 135 landrapporter. Detta är bra. Men varför har det dröjt ända till den 26 april innan riksdagen kunde ta del av dessa och innan de blev offentliga?
Vi har från oppositionens sida ända sedan valet 2014 frågat nuvarande regering: När kommer rapporterna? Jag vill understryka att jag verkligen hoppas att de 135 landrapporterna, som presenterades i klump, inte är en engångsföreteelse utan att vi kommer att få regelbundna rapporter, precis som tidigare. Nu är det en föränderlig tid. Det är en tid när mycket händer.
Mänskliga rättigheter utmanas. Då måste regeringen ta sitt ansvar och publicera landrapporter. Jag lovar att jag kommer att följa upp detta i riksdagen. När vi talar om mänskliga rättigheter måste vi också inkludera demokrati, herr talman. Jag kan inte nämna ett enda land där det råder respekt för mänskliga rättigheter i övrigt och där det inte råder demokrati.
Jag säger detta eftersom jag i mitt uppdrag inom OSSE har deltagit som valobservatör i ett stort antal länder. Jag har sett skräckexempel, där det inte finns någon som helst respekt för hur ett val ska genomföras. Det handlar om hur en kampanj bedrivs och om hur medierna fungerar. Det handlar om hur vallängder upprättas. Det handlar om hur valsedlar upprättas. Det handlar om finansiering av partier.
Det handlar om köp av röster, om korruption. Det handlar också om hur valresultatet tas till vara. Vi måste från svensk sida se till att ge stöd så att fler länder får möjlighet att tillämpa demokrati. Det handlar om att fler medborgare, fler människor, ska få möjlighet att rösta fritt och demokratiskt. En person har en röst, ingenting annat.
Ytterligare ett område jag vill ta upp är yttrandefriheten. Vi har sett att den förminskas år efter år. Det vi har behandlat i vår motion från Moderaterna är yttrandefrihet på nätet. Jag tycker att detta är viktigt. Vi politiker talar ofta om yttrandefrihet i form av tryckta medier. Vi får inte glömma internet.
I till exempel Turkiet stängs ytterligare hemsidor dagligen, utöver de hundra tusen hemsidor som sedan något år är stängda. Tyvärr är Turkiet inte det enda landet som stänger hemsidor. Det finns lika skrämmande exempel när det gäller Ryssland och Vitryssland, för att nämna några länder i vår närhet.
Pressfriheten ska gälla även internet, precis som överallt annars, och detta är en fråga där vi som nation kan göra skillnad genom att lyfta upp och trumma på vikten av frihet när det gäller yttranderätt också på nätet. Ytterligare ett område är jämställdhet. Kvinnor, män, flickor och pojkar ska ha samma rättigheter. Det här är en viktig, viktig del.
Vi ska inte bara tala om kvinnor i medling, vi ska inte bara tala om kvinnor i politik, utan vi ska också se på hur situationen ser ut för kvinnor. Jag tänker här på flickorna i många länder som kanske har en lagstadgad rätt till skolgång.
Men de kan inte fullgöra skolgången, för när det inträffar någonting i familjen, till exempel svårigheter att försörja familjen, svårigheter att ta hand om yngre barn eller något annat - vem av barnen är det som lämnar skolgången? Jo, det är flickorna. Det är döttrarna. Ett annat problem som drabbar den lite äldre flickan eller unga kvinnan är arrangerade äktenskap.
Detta är något som vi från svensk sida också måste stå upp och uttala och verka för att det inte ska förekomma. Herr talman! Skilsmässa från maken kan i många sammanhang vara helt omöjligt för kvinnor att ta initiativ till.
En kvinna kan vara tvungen att leva kvar i ett miserabelt äktenskap för att hon inte har möjlighet att försörja sig själv och inte heller att få vårdnaden om sina barn. Vad kan vi göra åt detta? Jo, vi kan stödja möjligheten till ekonomisk utveckling för kvinnor, till exempel möjlighet att driva företag, möjlighet att tjäna pengar och möjlighet att äga sitt företag.
Det finns länder där änkor faktiskt inte kan äga vare sig mark, företag eller ekonomiska tillgångar. Vad händer med den kvinnan när maken dör? Antingen ärver sonen eller till exempel makens bror. Detta är någonting som inte är acceptabelt, och det finns mycket vi kan göra.
Jag vill också ta upp situationen för hbtq-personer. Mycket kring hbtq-frågor i ett land återspeglar hur situationen ser ut för de mänskliga rättigheterna i landet, och därför är jag mycket, mycket förvånad och faktiskt oroad över det uttryck som fälldes av den svenska kommentatorn på årets Eurovision: Artisten är gravt homosexuell.
Vad säger det om svenska mänskliga rättigheter? Jag hoppas att det inte säger någonting alls utan att det var ett plumpt uttalande. Däremot är det viktigt att vi fortsätter att titta på hur det ser ut, inte bara i Sverige utan också i vår omvärld. Vi vet alla att hbtq-personer i Ryssland har svårigheter.
Jag vill säga att varje människa har rätt till sin egen sexuella identitet och sin egen sexuella läggning. Det är ingenting som ska förtryckas av någon stat eller regim. Av respekt för kammarens tid, herr talman, slutar jag här.