Gustav Fridolin (MP):
Jag vill understryka att jag delar mycket av den problembeskrivning som Christer Nylander framför till kammaren och i sin interpellation. Den bygger i sin tur på Skolinspektionens slutsatser utifrån inspektioner på samtliga Sveriges skolor. Det är ett av de mest gedigna underlag vi har kunnat få av sitt slag. Jag delar också den del av problembeskrivningen som gäller att inte tillräckligt mycket har hänt.
Det blir uppenbart när man läser ett remissvar som är skrivet utifrån att det ursprungligen avlämnades den 2 december till riksdagen. Där listas de budgetförslag som regeringen gick till riksdagen med. Ett par av dem har tyvärr fått skjutas upp något. De nationella skolutvecklingsprogrammen saknas i den budget som gick igenom riksdagen. Fortbildningsinsatserna för lärare skars ned ganska kraftigt i den budget som gick igenom riksdagen, vilket jag beklagar.
Decemberöverenskommelsen ger regeringen möjlighet att tillskjuta resurser för att göra dessa saker och att förändra resurser i enlighet med den prioritering som jag presenterade för riksdagen i mitt interpellationssvar. Viktiga saker, förutom de nationella skolutvecklingsprogrammen och fortbildningsinsatserna, är myndighetsuppdragens samverkan för bästa skola.
Vi har ändrat Skolverkets grundläggande instruktion på ett sådant sätt att Skolverket inte är bundet att göra enbart nationella skolutvecklingsinsatser utan också kan ta emot ett myndighetsuppdrag som handlar om att man kan sluta samarbetsavtal med huvudmän om skolutveckling på en enskild skola. Staten kommer alltså att kunna få möjlighet att gå in och aktivt sprida goda exempel från andra skolor på ett sätt som man inte har haft möjlighet till tidigare.
Detta är ett helt nytt myndighetsuppdrag för Sverige. Det kommer också att innebära en helt annan relation mellan huvudman och stat. I dag är huvudmannens enda aktiva relation till staten inspektionsverksamheten och kritiken som kommer från den. Nu får man en partner som man också kan använda i utvecklingsverksamheten på ett mycket handfast sätt. På det sättet kan vi sprida de goda exempel som finns. Vi har många exempel i Sverige där man har lyckats vända dåliga resultat.
Men de stannar ofta på just den skolan eller i just den kommunen. På det här sättet kan man gå in i en annan skola med liknande problem och säga: Nu prövar vi de här sakerna! Man kan upprätta överenskommelser med huvudmannen om vilka insatser staten gör och vilka kommunen gör. På det sättet får man en skolutveckling för just den skolan.
Vi har också en vidare möjlighet att initiera den nationella samlingen för läraryrket genom att vi kan visa att staten är beredd att 2016 tillskjuta tre statliga miljarder till parterna för att höja lärarlönerna om parterna tar sitt ansvar. Detta är vidare en viktig sak för att göra ett ökat statligt ansvarstagande för skolan och för de problem - i det här fallet lönebildningen - som har växt ända sedan staten var arbetsgivare. Det var ju redan under den tiden som lärarnas löner började halka efter.
På den strukturella nivån är det kanske allra viktigaste att vi tillsätter en skolkommission. Från de analyser som Skolinspektionen har kommit med utifrån en djupgranskning av svenskt skolsystem, som den förra regeringen initierade i samarbete med OECD, ska vi kunna ta detta vidare i en svensk kommission där representanter för forskning och profession möts.
I samverkan med de politiska partierna kan man sedan lägga fram förslag på förändringar - också förslag på förändringar för likvärdighet i skolsystemet. Vi måste ta debatten vidare. Alldeles för länge har det varit så att ansvaret för skolan har bollats mellan statliga och kommunala aktörer, och mittemellan har elever och lärare hamnat utan att någon egentligen har tagit ansvar för situationen.
Genom de insatser jag har nämnt, där staten på ett mycket mer aktivt sätt kan verka för skolutveckling också på enskilda skolor i samverkan med huvudmännen, och genom en skolkommission som kan adressera de strukturella frågor som OECD:s djupgranskning väcker och som Skolinspektionens rapport väcker tar vi steg framåt.