KBLab/rixvox huggingface dataset:
Leif Jakobsson (S):
Finansministern säger att direktiven till översynen snart ska läggas fram. Uppfattningen i skatteutskottet när denna kompromiss kom till var dock att det skulle redovisas ungefär vid denna tid, så det är verkligen inte skyndsamt hanterat. Jag är orolig över finansministerns attityd att detta är saker i marginalen som man får se om man kan justera.
Det är att leka med elden. Om människor får bilden av att regeringen inte bryr sig om jobben för vanliga människor samtidigt som socialförsäkringarna inte plockar upp dem som drabbas är det lätt att andra krafter börjar exploatera ilskan.
Samtidigt vill jag säga att jag efter tisdagens studiebesök med Transport i Trelleborg har den djupaste respekt för det sätt som fackförbundet hanterar detta och bemöter de utländska så kallade F-skattarna.
Det handlar varken om konfrontation eller om något annat utan om att förklara att det finns ett gemensamt intresse chaufförer emellan.
Det handlar om att få dem som lever under dessa förhållanden och som bemannar svenska lastbilar under arbetsvillkor som ingen svensk chaufför skulle acceptera att förstå att det handlar om något gemensamt och att de utnyttjas av systemet. Det här får inte pågå för länge.
Det får inte bli så att arbetstillfällen för vanliga människor försvinner ur landet medan regeringen bara konstaterar att det är ett offer för konkurrensen. Den svenska modellen bygger på att vi accepterar konkurrens och slåss i den, men det ska vara på lika villkor. Ilskan kommer när det är illojalt och när regelverken kringgås.
När jobben försvinner på det sättet blir folk förbannade. Om hela branscher tillåts gå in i gråzoner där det inte längre är ordning och reda vare sig på företagsnivå eller för de anställda och när skatter inte betalas, avtal inte respekteras och det försiggår en massa konstigheter tar det inte lång tid innan den organiserade brottsligheten finns på plats.
Det tar inte lång tid innan de kriminella mc-gängen är där. Det har vi sett inte minst i taxibranschen och byggbranschen.
Sätts det inte in åtgärder i tid för att stoppa ett sluttande plan där man börjat lämna regler, lagar och avtal ser den organiserade brottsligheten att här finns en bransch man kan ge sig in i för att tvätta pengar och göra mer pengar.
När den organiserade brottsligheten väl har tagit sig in i en bransch är det inte lätt att ta den tillbaka. Det handlar inte bara om dessa jobb och om det som händer nu.
Ska svenska folket känna tillit till den svenska modellen när jobben hotas på grund av illojal konkurrens, kriminalitet och annat måste regeringen slå till snabbt och effektivt för att skydda svenska jobb.
Leif Jakobsson (S):
Vi har från Socialdemokraternas sida redan tidigare lagt fram förslag om hur vi skulle kunna få bort åtminstone de värsta avarterna i den svenska utgivningen av F-skattsedlar - som att dra in vid missbruk och sätta den som har missbrukat F-skattsedeln i karantän.
Man kan tänka sig en begränsad tid första gången någon ansöker om F-skatt och att personen får redovisa sina räkenskaper och annat för Skatteverket innan han eller hon får en permanent F-skatt. Det finns en lång rad saker som går att göra. Fru talman!
Vi kommer säkert att under hösten lägga fram fler förslag om hur vi ska kunna få F-skatten att bli det den var tänkt att vara, det vill säga ett enkelt sätt för människor att starta företag. Det ska inte vara någonting som förstör både näringslivsklimat och arbetsmarknad.
Finansministern talade också om åtgärderna mot den ekonomiska brottsligheten och samarbetet mellan myndigheterna. Det är bra. Det har blivit mycket bättre - det håller jag med finansministern om. Det jag talade om var dock att stävja att hela branscher öppnas för den organiserade brottsligheten genom att myndigheter och regelverk ser till att det sköts på ett snyggt sätt.
Annars biter man sig själv i svansen, så att säga. Vad jag är ute efter är att se till att inte nya branscher blir sådana som domineras av organiserad brottslighet, och det kräver ett aktivt handlande. Det vill vi se nu.
Leif Jakobsson (S):
Jag tackar för svaret. Liksom det förra interpellationssvaret innehöll detta direktiv om en ny utredning.
Jag skrev interpellationen därför att det uppmärksammades mycket, inte minst i min hemstad, när Finnlines beslutade att flagga ut sin verksamhet, inte till något exotiskt och varmare land med extremt goda skattevillkor utan till Finland.
Det sades då att 200 personer i Sverige skulle behöva sägas upp. Nu är förhandlingarna klara, och det är 250 jobb som kommer att försvinna. Det blir alltså fler än vad man hade tänkt sig. Dessa personer kommer att mista jobbet under månaderna fram till nyår.
Det är 250 jobb som försvinner i en redan blödande bransch där jobben i snabb takt har försvunnit ut från vårt land och gått till andra länder. Skälet till detta när det gäller Finnlines var att Finland, liksom de allra flesta europeiska länder, har infört en tonnageskatt. Detta var man tydlig med. Det gör att jobben flyttar dit.
Riksdagen har gång på gång beslutat om att regeringen ska lägga fram ett förslag om tonnageskatt för att vi i alla fall ska kunna rädda det som finns kvar av svensk sjöfartsnäring. Under sex år har i stort sett ingenting hänt. Nu får vi reda på att direktiven till en utredning kan bli klara i år. I Rosenbad kanske 250 sjöfartsjobb inte betyder så mycket.
Men både arbetsmarknadspolitiskt och näringspolitiskt är detta en utarmning. Sverige behöver kunnande och kompetens i transportnäringen både på vatten och på våra vägar. Vi är ett stort exportland, och vi behöver en transportsektor som är någorlunda stor för att vi inte ska hamna helt i andra aktörers klor och för att vi ska kunna bestämma mer om vår framtid och ha en större handlingsfrihet.
Anders Borgs standardsvar är i dag som tidigare att sjöfartsnäringen är en skattemässigt mycket gynnad bransch. Man kan diskutera de olika enskildheterna hit och dit. Men man måste ställa sig frågan: Om det skulle vara så att Sverige har extremt generösa villkor för sjöfartsnäringen, varför väljer då ett stort rederi att flagga ut sina båtar till Finland?
Det kan inte precis tala för att vi har någon konkurrensfördel. Lars Johansson kommer att redogöra tydligare för vad som har hänt under de senaste åren när det gäller utflaggning och hur jobben försvinner från vårt land. I svaret talas det om en utredning.
Jag har respekt för att det finns en del frågor som måste lösas. Men dessa frågor har funnits på bordet ända sedan den tidigare utredningen kom 2006. De stötestenar som finns för att införa tonnageskatten är väl kända. Man kan gärna reda ut om detta behöver uppdateras eftersom det har hänt mycket när länderna runt omkring oss har infört tonnageskatten.
Men det viktigaste är att ni sätter er med parterna och hittar en lösning som är bra för Sverige och som ger förutsättningar för en sjöfartsnäring även i framtiden.
Leif Jakobsson (S):
Jag trodde inte att vi skulle behöva debattera själva tonnageskattefrågan ur den aspekten eftersom riksdagen i fem års tid har begärt att regeringen skyndsamt ska ta fram den. Det är en beställning från riksdagen, och jag har uppfattat att vi har varit eniga i de tillkännagivanden som vi har gjort. Faktum kvarstår.
Branschen och näringen kan redovisa olika skattetekniska fördelar, men till sist avgörs det faktiskt av verkligheten. Jag tog min utgångspunkt i utflaggningen till Finland.
Hur mycket Anders Borg än pratar om vilka goda villkor sjöfartsnäringen har här i Sverige är det bara att konstatera att de är bättre i Finland.
Problemet är inte bara hastigheten i den utflaggning som nu sker, utan det är också att går man in i ett tonnageskattesystem i ett annat land får man förbinda sig att finnas i det landet i åtminstone tio år. Det innebär att vi har en mycket lång väg tillbaka. Fru talman!
Ibland känns det som om vi gör skäl för uttrycket die dummen Schweden. Både den tidigare debatten om villkoren för åkerinäringen och den här handlar om samma sak, nämligen att svenska jobb försvinner i snabb takt och regeringen tittar bara på. Vi tappar kunnande i strategiska branscher, och allt fler får lämna sina jobb.
Det beror inte på att någon annan gör det smartare eller effektivare, för det accepterar det svenska folket och den svenska modellen. Vi är vana vid den internationella konkurrensen. Den har varit bra för Sverige, och den kommer att vara bra även i framtiden.
Men när villkoren och förutsättningarna inte är lika, när jobben hotas och när människor inte längre ser att de kan få mat på bordet inte på grund av att man har gjort ett dåligt jobb eller på grund av att det företag man jobbar i är dåligt utan på grund av att regelverken missgynnar svensk verksamhet och svenska jobb måste vi börja se om vårt hus.
Det är ett legitimt intresse att bevaka svenska arbetstillfällen och agera om de hotas av konkurrens på ett sätt som inte är rätt. I den här frågan är det Sverige som har varit för långsamt med att klara ut tonnageskattefrågan.
I det bredare perspektivet tror jag att det är oerhört viktigt att svenska politiker står upp för svenska jobb samtidigt som vi bejakar den europeiska integrationen, den inre marknaden, världshandeln och frihandeln. Det får inte vara fult.
Börjar vi backa i de frågorna är det, som jag sade i den förra debatten, andra som kommer att profitera på människors ilska när deras jobb försvinner. När arbetslöshetsförsäkringen inte längre klarar att ge bra ekonomiska villkor till människor som drabbas känner de sig små och att ingen står upp för dem.
Det är faktiskt dags att vi börjar prata om svenska nationella intressen och svenska jobb.
Leif Jakobsson (S):
Jag måste vara tydlig med att de latenta skatteskulderna inte är någonting som vi tar lätt på. Det är inte på något sätt i världen det som vi säger. Det är självklart någonting som måste lösas på ett sådant sätt att de pengarna kommer Sverige till del. Det är alldeles självklart.
Det är inte det som är poängen med den här debatten, utan den är att riksdagen i fem års tid har uppmanat regeringen att ta i det här. Först nu är direktiven på väg. Vi hörde av Lars Johansson att sedan 2009 har 43 procent av handelsflottan försvunnit.
Direktiven kommer under året - ja, det är tolv fartyg till! Utredningen ska ha sin gång, den ska remissbehandlas och det ska komma fram ett förslag.
Jag är väldigt orolig att den dag när det väl finns ett förslag - för förhoppningsvis kommer det ett - kommer det att vara en väldigt liten del av vår handelsflotta som finns kvar.
Då hjälper det inte speciellt mycket att ge pengar för praktikplatser, för då finns det antagligen inte så många båtar att göra praktik på. Det är med lite sorg i sinnet jag konstaterar att det först nu händer någonting när en så stor del av vår näring faktiskt redan har försvunnit ur landet.
Vi har legat på länge och sagt att man måste ta tag i detta men med respekt för de stora problem som finns i att hitta en vettig lösning framför allt på de latenta skatteskulderna.
Leif Jakobsson (S):
Man kan med moderna datorhjälpmedel studera texter. Jag ska göra det när det gäller Ulf Bergs anförande och hur många gånger ordet utredning nämndes som svar på politiska problem och krav. Det senaste som handlade om tonnageskatten tycker jag faktiskt är anmärkningsvärt. Ulf Berg säger: Nu äntligen blir det en utredning.
Ja, det skulle man kanske kunna säga, eftersom riksdagen så länge har påtalat behovet av att det faktiskt kommer en tonnageskatt. Men då måste man ställa sig frågan: Vad har hänt mellan 2006 och 2013? Nu säger Ulf Berg: Den gamla utredningen dög inte riktigt.
Vad har ni sysslat med sedan 2006? Okej, ni kunde få 2007 på er att inse att ni måste utreda mer. Men vi ser 2013. År efter år har sjöfartsnäringen berättat om att den svenska näringen minskar och de svenska jobben flaggas ut.
Och när man äntligen kommer till skott behöver man nästan två år på sig. Det här är inte den enda utredning med besvärliga frågor eller frågor som regeringen tycker är besvärliga som skickas över valet i utredningar. Det ser vi på område efter område. Man tillsätter en utredning och låter den jobba över valet så att man slipper ta i den. Nu har vi sjöfartsnäringen på besök nästa vecka i utskottet.
Jag undrar om vi inte, Ulf Berg, skulle kunna ta ett initiativ och säga till regeringen: Nej, vi förväntar oss faktiskt att det kommer ett skarpt förslag när det gäller tonnageskatten innan det här året är slut. Det vore väl rimligt. Det här borde man väl kunna hinna på två hela mandatperioder.
Leif Jakobsson (S):
Utredningen om tonnageskatten kom 2006, och det tillträdde en ny regering 2006. Den har alltså nu haft drygt sex år på sig. Vad har de kommit fram till? Det finns nog frågor som vi måste lösa, och då tillsätter vi en ny utredning och skjuter den över nästa val, så att frågan inte behöver komma upp. Det jag frågade Ulf Berg var: Det kan väl ändå inte vara rimligt?
Kan vi inte komma överens om i utskottet att säga till regeringen "Se till att bryta ut den frågan och kom tillbaka med tonnageskatten innan året är slut"? Det kan väl bli en bra present till alla de representanter för sjöfartsnäringen som på tisdag kommer till oss i utskottet - att vi lyssnar på dem riktigt ordentligt och faktiskt gör något. Det tycker jag vore rimligt.
Jag funderar också på något annat. Ulf Berg säger i sitt anförande: Vi har gång på gång förbättrat 3:12-reglerna. Ja, det är, precis som jag innan, bra när det gäller företag, viktiga företag som bedriver företagsverksamhet.
Men vi fick ju reda på att en fjärdedel av de företag som hade nystartats under de senaste åren inte bedriver någon näringsverksamhet utan bara finns till för att omvandla inkomst av tjänst till inkomst av kapital och på det sättet komma undan statlig skatt och komma undan värnskatten. Även ni måste väl se att det är förödande för tilltron till skattesystemet om det får lov att fortgå.
En fjärdedel av alla nystartade företag är inte några stycken i kanten, utan detta är ett riktigt stort problem. Vi ska, som jag sade, diskutera det på fredag här i kammaren. Finansministern har nu omvänt sig och sagt att han ska göra något åt det. Jag gissar att det blir en utredning som kommer att få sitta över valet 2014.
Leif Jakobsson (S):
Jag vill först säga något om Danmark och bolagsskatten. Vad jag refererade till var att frågan om sänkt bolagsskatt i Danmark inte fanns förrän Sverige fattade detta beslut. Det bärande argumentet är nu att man måste ned till den svenska nivån. Det var vad jag sade. Det är precis ett bevis på det jag talade om när det skulle införas. Jag tänkte stanna vid den frågan.
Gunnar Andrén uttrycker det ungefär som att det bara finns ett sätt att få sysselsättning och företag att finnas i Sverige, och det är att konkurrera med lägre skatter. Det handlar om vilken inriktning man vill ha.
Jag har lärt mig att om man bedriver någon form av verksamhet - och vi kan se Sverige som en verksamhet - ska man försöka att förstärka sina goda sidor där man redan är bra och försöka att göra dem ännu bättre. Det är precis det Jacob Johnson antydde.
Det handlar om den politiska stabiliteten, en arbetsmarknad som karakteriseras av ytterst få konflikter och väldigt högt utbildad arbetskraft. Det är vad som har gjort Sverige starkt. Det är det som inte minst vi socialdemokrater vill förstärka.
Vi har till och med blivit anklagade för att vara för intresserade av de svenska storföretagen och deras väl och ve. Vad ni gör är precis tvärtom. Sverige är det enda land som sänker utbildningsambitioner. Ni håller på att förstöra den svenska arbetsmarknaden. Vad ska man då göra? Kan man inte köra enligt det gamla vinnande receptet som har varit så bra får man väl kompensera med låg bolagsskatt.
Det är de olika synsätten som är så avslöjande för vad ni vill med Sverige och vad vi vill med Sverige.
Leif Jakobsson (S):
Nej, ni vill ha ett annat Sverige. Det är alldeles uppenbart. Ni vill ha en utveckling mot en alltmer delad arbetsmarknad och mot en låglönearbetsmarknad för en del och väldigt goda villkor för andra. Det ser vi ju. Gunnar Andrén får faktiskt ta ansvar för det man har gjort.
En av de första åtgärderna ni gjorde var att kraftigt skära ned den kvalificerade arbetsmarknadsutbildningen som ledde till jobb. Lika många som ni tog bort från en chans till ett nytt jobb och ny utbildning för att kunna gå vidare, lika många finns i dag i fas 3. Det är vad ni erbjuder de människorna. Det är därför långtidsarbetslösheten ökar.
Sverige är det enda land som minskar ambitionerna när det gäller utbildning och högre utbildning. Det är väl alldeles uppenbart att ni är på väg mot ett annat Sverige. Det vi talar om är något annat. Kalla det gärna affärsplan för Sverige. Det handlar om att hela tiden konkurrera med den bästa kunskapen och de bästa förhållandena. Det kostar att ligga på topp.
Då måste man ha skatteintäkter och se till att vi inte behöver skära ned. På Malmö högskola sägs nu personal upp och studenter skickas hem. Är det ett svar med denna arbetslöshet att högskolorna ska ha lägre ambitioner? Inget annat land bär sig åt på det viset.
Om man gör det och ändå vill rädda kvar jobben, och inte längre kan konkurrera med det höga kunskapsinnehållet långsiktigt, får man väl sälja sig billigare och sänka bolagsskatten. Det är precis det ni gör.
Leif Jakobsson (S):
Om vi ska debattera 3:12-reglerna, varför vill man då tala om allt annat? Har man så dåligt på fötterna att man försöker flytta debatten till någonting annat som inte dagens debatt handlar om? Jag debatterar gärna bolagsskatten med Anders Borg, och vi kommer säkert att få möjlighet att göra det igen.
Men för mig handlar debatten nu om 3:12-reglerna.
Det som gör mig så orolig är att Anders Borg över huvud taget inte kommenterar faran med att det som är ett regelverk för riktigt företagande alltmer används av höginkomsttagare, i stor utsträckning män, för att göra om sina tidigare löneinkomster till mycket lägre beskattade bolagsinkomster.
I stället recenserar Anders Borg Magdalena Andersson och Pär Nuder. Jag sade tidigare mycket tydligt att det inte bara handlar om de 3:12-regler som gällde 2006.
Det handlar om de 3:12-regler som har blivit allt generösare och framför allt om förändringarna av reglerna för F-skatt, där ni har ett uppdrag från riksdagen som vi väntar på sedan länge att ni ska återkomma med. Det som finansministern sade i Ekointervjun lät som att det nu ska hända någonting och att vi ska få ett resultat. I stället får jag ett svar om att det alltid pågår en översyn.
Och nu säger finansministern att ni ska redovisa detta så småningom och i sinom tid. Men jag vill veta när vi kan få Finansdepartementets bedömning om överutnyttjande och inkomstförflyttning med de nuvarande 3:12-reglerna. I vilket utsträckning sker det, och hur påverkar det våra skattebaser? När får vi detta svar?
Leif Jakobsson (S):
Jag ska säga att anledningen till att jag lämnade in denna interpellation är att finansministern och jag hade en debatt om 3:12-reglerna för någon månad sedan, där finansministern bara ville prata bolagsskatt i stället. Jag tänkte därför ge möjligheten att diskutera bolagsskatten utan att riskera att bli avklubbad av presidiet.
Bakgrunden är naturligtvis den väldigt stora bolagsskattesänkning som genomfördes den 1 januari i Sverige - 16 miljarder kostar den. Det är två tredjedelar av hela budgetutrymmet. Det byggde i höstas på att regeringen hade en mycket mer optimistisk syn på tillväxt och sysselsättning än vad någon annan hade.
Man behövde inte vara en dystergök för att inse att Anders Borg och regeringen var väldigt fel ute, och så har det också visat sig vara. Vi lade fram en politik där en betydligt större del av utrymmet skulle läggas på köpkraftsstimulanser till barnfamiljer och pensionärer.
När Europa och våra exportmarknader krisar vet vi nämligen att vi kan hålla uppe sysselsättningen i landet om vi kan ge köpkraft åt de grupper i samhället vi vet faktiskt använder pengarna och går och handlar. Därför lade vi fram en helt annorlunda politik.
Därtill lade vi naturligtvis mer av investeringar, järnvägsunderhåll och annat som inte bara betyder jobb i dag utan också ger bättre förutsättningar för framtiden.
Som alltid när vi diskuterar den här frågan är det som om regeringen bara ser en enda möjlighet för Sverige att fortsätta att vara ett framstående land när det gäller export, industri och tjänster, och det är tydligen att ha så låga skatter som möjligt. Vi har en annan syn. Vi ser att Sverige nu gradvis halkar efter. Vi drar ned på utbildningsambitionerna.
Vi drar ned på högskolan i min egen hemstad Malmö, som skulle behöva byggas ut men nu får dra ned. I Blekinge, som är det landskap som har den högsta arbetslösheten bland ungdomar, tvingas man dra ned på utbildningen.
Det är klart att man inte blir ett attraktivt land för ny produktion, nya tjänster, nya idéer och innovationer om man är ett land som drar ned på utbildningsambitionerna och innovationerna.
Vår linje är precis tvärtom: Vi ska konkurrera med ett väldigt högt kunskapsinnehåll, innovationer, välfärd, rättssäkerhet och social stabilitet.
När förslaget lades fram i höstas varnade vi för att det är en ganska aggressiv handling att genomföra en så stor bolagsskattesänkning i en situation där största delen av Europas länder - våra konkurrentländer men egentligen både konkurrenter och grannar - behöver konsolidera och försöka få in mer skatteintäkter. Det kommer att tvinga de här länderna att följa med ned.
Precis så har det blivit - tyvärr fick vi rätt. Danmark, Finland och Norge är allihop på väg ned till den, som man säger, svenska nivån. Vi har satt tröskeln och flyttat ned nivån. Min enkla fråga till Anders Borg är: Vad vann vi allihop på detta?
Den enda konsekvensen av detta är nämligen att alla dessa länder som sänker tillsammans får mindre skatteintäkter, inte kan ha högre ambitioner när det gäller kunskap och välfärd och kommer att bli förlorare i det långa loppet.
Leif Jakobsson (S):
Det blev en hel del debatt, och Borg höll sig något så när till bolagsskatten. Men jag ska ändå koka ned det till det som jag egentligen ställde interpellationen om. Den handlar nämligen om den relativa nyttan av en sänkning av bolagsskatten. Det var det som resonemanget gick ut på och som jag ville ha svar på. Resonemanget var helt enkelt följande: Sverige sänker bolagsskatten och tvingar grannländerna att göra samma sak.
Sverige gör det med motivet att vi på det sättet ska bli attraktiva och kunna konkurrera bättre och dra till oss företag som annars kanske skulle ha varit i Danmark, Norge, Finland eller någon annanstans. Men eftersom dessa länder nu också sänker bolagsskatten blir summan av kardemumman att vår relativa konkurrenskraft inte ökar gentemot dessa länder. Då säger Anders Borg i svaret att kapitalstocken ökar i företagen och de blir stabila.
Då säger jag att minst en fjärdedel av denna bolagsskattesänkning hamnade i storbankerna, som har använt pengarna till vinstutdelning. Dessa 4 miljarder är dubbelt så mycket som beloppet i det socialdemokratiska förslaget som handlade om att vi skulle kunna minska storleken på varje skolklass i de lägre klasserna med fem elever.
Jag tror att svenskt näringsliv och vår framtida försörjning hade varit mer betjänta av att kunna ha fler lärare per elev i de lägre klasserna än att de som har bankaktier fick utdelning trots att Anders Borg inte tyckte att bankerna skulle dela ut sådan.
Därutöver måste jag ställa följande fråga till Anders Borg när jag nu har möjlighet, även om det är en annan debatt om bolagsskatten: Varför deltar inte Sverige i det internationella arbete som nu pågår för att omstrukturera bolagsskatten? Sverige kan bli en stor förlorare när OECD och G8-länderna nu håller på att göra om hela bolagsskattesystemet. Vi är inte där. Varför är vi inte det, Anders Borg?