Ylva Johansson (S):
Centerpartiet har tidigare på ett mycket konstruktivt sätt medverkat till att utveckla primärvården. Jag tror att Kenneth Johansson och jag på många sätt kan dela uppfattningen om primärvårdens viktiga roll i svensk sjukvård och hur den borde få förstärka sin roll och få en ännu viktigare uppgift.
Primärvården behöver utvecklas både när det gäller viss specialisering inom primärvården för att till exempel kunna ta del av vissa andra specialistläkare än allmänspecialister, psykosocial kompetens exempelvis, och när det gäller breddning för att kunna klara till exempel depressioner och demenssjukdomar på ett bättre sätt än vad man i dag gör. Det finns många anledningar att satsa på primärvården.
Jag tycker därför att det är väldigt sorgligt att Centerpartiet gått från den konstruktiva partner som ni var när det gäller utvecklande av primärvården till att nu tillsammans med Moderaterna stå för en annan inriktning av primärvården.
Där blir sjukintyget från första dagen ett sätt att tvinga primärvården att felanvända sina resurser - att satsa dem på människor som i huvudsak är friska men som inte kan gå till jobbet på grund av att de är förkylda eller har migrän eller annat men där sjukvården inte kan göra något i det akuta läget - i stället för att prioritera de människor som man verkligen kan göra insatser för inom primärvården. Fammi var en väldigt bra idé.
Fammi har bedrivit och bedriver i dag en mycket bra verksamhet. Men det finns en allvarlig brist i Fammis konstruktion i dag. Tanken med Fammi var att det skulle vara ett samarbete mellan staten och sjukvårdshuvudmännen i form av Sveriges kommuner och landsting. Jag anser att vi behöver en sådan arena för ett gemensamt utvecklingsarbete kring primärvården.
Staten kan inte ensam driva primärvårdens utveckling utan att ha sjukvårdshuvudmännen med sig i det arbetet. I och med att Sveriges kommuner och landsting deklarerat att de inte vill vara med i Fammi och inte vill bidra till finansieringen av Fammi har en viktig del av själva basen för Fammis arbete och förtroendekapital gått förlorad.
Det är en märklig konstruktion med en ideell förening som uteslutande får resurser från Regeringskansliet och staten. Ska vi ha en ideell förening är naturligtvis idén att man ska ha flera intressenter att mötas i denna ideella förening. Det var det som var tanken med Fammi. Jag beklagar verkligen att vi inte kunnat nå det samarbetet med sjukvårdshuvudmännen.
Det är mycket angeläget att vi tar till vara det förtroendekapital som Fammi har upparbetat, och vi håller just på med den processen. Jag kan i dag inte redogöra för det för Kenneth Johansson. Jag får återkomma till det när vi är färdiga med den processen. Jag delar uppfattningen att det är mycket viktigt, och vi ska säkerställa att så sker.
Därutöver behöver vi finna någon annan arena där vi från den centrala nivån, staten, tillsammans med sjukvårdshuvudmännen, kommuner och landsting, kan hitta en arena för primärvårdens utveckling där det här samarbetet är oerhört viktigt. Jag tror att Kenneth Johansson, som i andra sammanhang brukar betona den regionala och kommunala nivåns kompetens och självbestämmande, förstår att det är viktigt.
Staten kan inte ensam driva utvecklingsarbetet inom primärvården. Vi måste ha sjukvårdshuvudmännen med oss, och då får vi finna former där vi kan skapa en sådan arena. Fammi lyckades i vissa delar men lyckades inte i avseendet att bli en gemensam arena mellan staten och sjukvårdshuvudmännen.