Veronica Lindholm (S):
Vi debatterar nu konstitutionsutskottet betänkande KU15 Offentlighet, sekretess och integritet . I betänkandet behandlas 27 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Utskottet tillkännager för regeringen att det är viktigt att ett pågående utredningsarbete fullföljs med inriktning att det straffrättsliga skyddet mot spridning av integritetskänsligt material utanför det grundlagsskyddade området ska stärkas.
Som ledamot av konstitutionsutskottet och socialdemokrat är detta frågor som berör mig otroligt mycket och som jag tycker är otroligt viktiga. Senast i går fick jag ett mejl från Geta, ordförande för föreningen Remis, Roma EU-migranter i Sverige. Det är en organisation som bland annat representerar EU-migranter i Kista vilka blev utsatta för en attack med tändvätska under natten mot måndagen.
Deras madrasser och tillhörigheter brändes upp, men lyckligtvis kom ingen människa till skada. Under flera års tid har jag och andra med mig kunnat följa en negativ utveckling av bemötandet av människor i vår vardag och på nätet människor emellan. Vem har inte blivit förvånad över Facebookvänner som har kränkt andra helt utan en tanke på personerna de utsätter detta för?
Mobbning och näthatet har ökat markant, och så även sexuella trakasserier på nätet. Människor har tagit sina liv i förtvivlan och desperation till följd av allt detta. Nu är det nog. Inga fler unga tjejer ska behöva kallas för hora, tjockis eller utsättas för andra kränkande ord eller handlingar på nätet.
Ett aktuellt exempel på att kvinnor får utstå mycket hat och hot i det offentliga rummet är Alexandra Pascalidous berättelse ett bevis på. Inte heller människor som har en annan sexuell läggning än den rådande normen ska behöva stå ut med hat eller hot bara för att de råkar älska en annan människa. Våra nysvenskar är också en stor grupp som är utsatt för hot och hatbrott dagligen, liksom våra journalister.
Jag vill passa på att rikta ett stort tack till alla våra tjej- och kvinnojourer runt om i landet som gör ett oerhört viktigt arbete varenda dag. Hatet på nätet drabbar många. Jag förstår att det ibland kan vara svårt att veta vad som bara är taskigt och vad som faktiskt är olagligt. Ofta säger man att samma regler gäller både på nätet och utanför nätet.
På samma sätt som in real life får man alltså inte hota eller sprida lögner eller kränkande uppgifter. Det är förbjudet både på internet och i verkliga livet, precis som det är förbjudet att sprida bilder på någon annan i sexuella sammanhang utan personens tillåtelse. Det är även otillåtet att utsätta någon för sms- eller mejltrakasserier.
Det är också förbjudet att på nätet hota en person på ett sätt som får personen att känna allvarlig rädsla eller att publicera personliga uppgifter om någon annan. Att uttrycka att man hatar någon eller att man tycker att någon är ful är inte olagligt i allmänhet. Rena åsikter och personliga ställningstaganden är inte brottsliga. I sådana fall väger yttrandefriheten över rätten att slippa bli kränkt.
Men ibland kan det vara svårt att avgöra om ett yttrande faller inom gränsen för det förbjudna eller inte. Men vad får vanliga människor, med sambo, barn och fina blommor i fönstret, att bli till nättroll? De tror att det är okej att sitta hemma vid sin dator och ösa ur sig elakheter och att det de gör inte får konsekvenser. Skulle de säga allt detta i väntrummet hos tandläkaren eller i hallen på förskolan?
Det tror jag inte. Men varför gör man då detta hemma vid sin dator? Jag undrar om det handlar om en falsk trygghet: Det är ingen som vet att det är just jag som gör det här. Hatbrottsstatistikens resultat redovisas årligen och utgörs främst av polisanmälningar som Brottsförebyggande rådet efter en särskild granskning har bedömt innehålla hatbrott.
Det säger dock väldigt lite om förekomsten av hatbrott i samhället eftersom de flesta brottsliga händelser inte polisanmäls. En bättre bild av utsatthet ges från uppgifter om självrapporterad utsatthet för hatbrott utifrån Nationella trygghetsundersökningen, Skolundersökningen om brott och Politikernas trygghetsundersökning.
Därför är jag väldigt glad över att vi i dag har en ansvarsfull och framtidsinriktad regering som inser att lagstiftningen måste moderniseras på en rad områden och anpassas. Jag vet att regeringen jobbar med ett stärkt meddelarskydd för privatanställda gällande statligt finansierade verksamheter inom vård, skola och omsorg.
Det innebär att jag som privatanställd i vården eller skolan har rätt att meddela medierna vid allvarliga brister i verksamheten utan att riskera påföljder, på samma sätt som det är tillåtet i kommunal sektor. Jag vet också att regeringen jobbar med offentlighet och sekretess för uppgifter i domstolsavgöranden, så att det ska finnas tydliga sätt för domstolar att se behov av skydd av enskilda personer.
Det jobbas också på en ny förvaltningslag. Den nuvarande är 37 år gammal. Vi kan i dag konstatera att det är alldeles för långa handläggningstider på våra myndigheter. Medborgarperspektivet ska vara i centrum.
Jag sitter själv med i Integritetskommittén, en parlamentariskt sammansatt kommitté som utifrån ett individperspektiv ska kartlägga och analysera faktiska och potentiella risker för intrång i den personliga integriteten som kan uppkomma i samband med användning av informationsteknik i såväl privat som offentlig verksamhet. Vi har också en kommitté som ska titta på ett modernt och starkt straffrättsligt skydd för den personliga integriteten.
Den tekniska utvecklingen och framväxten av internet har inneburit positiva förändringar för yttrandefriheten och den demokratiska debatten. Utvecklingen har emellertid också medfört att hot och andra former av kränkningar av den personliga integriteten tagit nya former. Samtidigt är strafflagstiftningen på området till viss del ålderdomlig.
Därför görs en bred översyn av det straffrättsliga skyddet för enskildas personliga integritet, särskilt när det gäller hot och andra kränkningar. Herr ålderspresident! Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Sedan får även jag säga tack till ålderspresidenten.