KBLab/rixvox huggingface dataset:
Stefan Löfven (S):
Ja, precis, jag har ingen annan uppfattning - språket är centralt, och det är därför vi eventuellt skjuter till resurser för att ge fler möjligheter att utveckla språket. Det här tycker jag i och för sig hör till själva integrationsarbetet också. Mycket tidigare språkinsatser införs nu så att de som kommer till Sverige får utbildning i svenska språket tidigare. Det är helt avgörande. Men det är också så att skolorna måste få mer jämlika förutsättningar. Vi har för stora skillnader mellan skolor.
Skolan i allmänhet är fortfarande bra, men vi har skolor som har rejäla problem. Det är därför vi skjuter till mer resurser till de skolor som behöver mer resurser. Det är också därför vi i framtiden kommer att behöva komma bort från att skolpeng betalas ut lika när vi vet att kommunala skolor de facto har ett tyngre uppdrag än friskolor har. Då måste kommunala skolor faktiskt också få mer anslag än friskolorna.
Stefan Löfven (S):
Jag är glad för frågan, för det är oerhört viktigt i just den här tiden att vi samlas kring bekämpandet av antisemitism och kring att främja judiskt liv i Sverige och i hela världen. Det behövs nu mer än någonsin. Det var 74 delegationer som samlades i Malmö. Det var länder, organisationer och företag.
De visade därmed konkreta åtaganden, för det var själva poängen - kom nu inte bara och säg vackra ord, utan säg vad vi ska göra tillsammans och dela på det ansvaret! För att nämna bara några exempel har Google satt av 5 miljoner euro till åtgärder mot antisemitism. Nederländerna åtog sig att kriminalisera förnekandet av folkmord, och Sverige åtog sig - bland annat, ska jag säga - att ta fram en strategi för att främja judiskt liv i Sverige.
Andra aktörer tar också sitt ansvar. Vi kommer att följa upp detta inom ramen för IHRA. Där är Sverige ordförande, så vi har alla möjligheter att göra detta nu.
Stefan Löfven (S):
Det är tre saker som jag tycker är viktiga i det budskap som jag har med mig. Jag kommer att leverera det både i plenum och vid bilaterala möten. Det första är att vi måste stå upp för 1,5-gradersmålet. Det är det vi måste försvara och rädda. Det andra gäller de nationella åtagandena, alltså den mekanism som infördes i Parisavtalet. Där ska vi se till att vi hela tiden skärper våra åtaganden med tiden; det måste vi alla hjälpas åt att göra. Där har vi mycket mer att göra. Det tredje är finansieringen.
Där var beskedet från svensk sida redan när vi träffades i New York för några veckor sedan att det fattas 20 miljarder dollar för att komma upp till de utlovade 100 miljarderna - det är ett gammalt löfte. Nu är det bara att göra matten och se till att vi senast i Glasgow, men helst före, kan säga att vi har klarat de 100 miljarderna. Det är faktiskt inte svårt. Detta är så viktigt för att rädda vår planet och hålla oss under 1,5 grader.
Stefan Löfven (S):
Vi vet att vi kommer att behöva människor från andra länder som kommer hit och arbetar på vår arbetsmarknad, för vi har brist på vissa professioner och kompetenser. Jag tror att det i grund och botten är positivt. Men det är inte positivt när människor inte litar på att det bara rör sig om professioner och kompetenser som vi faktiskt behöver.
Därför är det, menar jag, tid att se över om vi har rätt regler för arbetskraftsinvandringen. Någon annan än jag får nog fundera vidare på hur det i så fall ska ske. En grundplatta är dock att vi både tar emot människor som behöver skydd och själva behöver hjälp av människor från andra länder.
Men då ska befolkningen också känna att detta fungerar och är ett system som tillför landet något.
Stefan Löfven (S):
Först får vi rätta till verklighetsbeskrivningen lite grann. Skatten har sänkts för pensionärerna. Den orättvisa högre skatt som pensionärerna fick betala efter jobbskatteavdragen, som jag tror att flera borgerliga partier fortfarande vill ha mer av, även Sverigedemokraterna, tycker vi är fel. Det är fel att pensionärer betalar högre skatt. Vi har höjt grundpensionen, och vi har höjt bostadstillägget två gånger. Vi har infört en tilläggspension, en trygghetspension.
Vi har gjort det mindre kostsamt för pensionärerna att gå till tandvården. Detsamma gäller öppenvården för dem som är över 85. Vi kommer att behöva fortsätta, men pensionssystemet som sådant måste vara stabilt och långsiktigt. Där vet vi inte riktigt. Från Sverigedemokraterna kan det låta positivt ena gången, men det är svårt att riktigt veta var de står.
Vi behöver ett långsiktigt, stabilt pensionssystem, och vår uppmaning till de andra partierna i Pensionsgruppen är: Låt oss se till att höja avgiften! Där tar vi det avgörande steget.
Stefan Löfven (S):
Jo, det gör vi. Vi är väldigt tydliga gentemot kommissionen, Europeiska rådet, rådet och alla andra när det gäller just skogspolitiken. Vi har en rikedom i vårt land, och vårt budskap till de andra länderna är att de inte ska använda det som en kolsänka och en ursäkt för att slippa göra det de behöver göra för att få ned utsläppen.
Jag menar att vi har alla möjligheter att med de 3,5 miljarderna skogskubikmeter i vår förmögenhet klara det vi ska göra både på klimatområdet och för miljön och den biologiska mångfalden - utveckla biobränslen och vad det är vi behöver göra. Det är precis det som är budskapet. Jag har själv suttit med både Europeiska rådets och kommissionens ordförande med detta budskap. Gå nu inte in för mycket i detalj på vad vi behöver göra!
Att vi ska ha en gemensam syn på skog, klimat och miljö tycker jag är rätt. Men gå inte in i detalj och förstör vårt fina skogsbruk - det har varit och är budskapet till EU.
Stefan Löfven (S):
Den kvarstår, och det brukar jag få debattera med andra här. Det finns en besvikelse över att den faktiskt kvarstår. Men jag tycker att det är viktigt. Det är viktigt att vi ökar vår försvarsförmåga. Det har vi gjort sedan vår regering tillträdde, och med det som nu är planerat till 2025 ökar anslaget till försvaret med 85 procent. Vi ökar vår försvarsförmåga rejält.
Vi har därutöver ett starkt bilateralt avtal med Finland, det starkaste hittills, och det visar också gentemot omvärlden att vi tar ansvar för vårt närområde. Vi har samarbete inom Nordefco, ett bilateralt avtal med Tyskland och ett bilateralt avtal med UK. Vi har ett avtal också med Nato, ett partnerskap med Nato, men det bygger just på att vi inte är medlemmar. Detta respekterar Nato. Man ser att vi kan utveckla försvarsförmågan, och det har vi nytta av.
Svensk försvarsförmåga stärks av detta, men samtidigt är vi fortfarande alliansfria och inte medlemmar. Det vet Nato om, och det har också generalsekreteraren bekräftat för mig personligen.
Stefan Löfven (S):
Bara några veckor före den enormt starka prisuppgången - vi har en prisuppgång, och det är ett problem - hade vi negativa elpriser: Vi fick betalt. Det kan inte ha hänt något så dramatiskt på två veckor i svensk energiförsörjning. Faktum är att vi har ett överskott som motsvarar ungefär 25 terawattimmar. Med detta sagt måste vi förstås vid varje givet tillfälle ha tillräckligt med el, men vi har alltså ett överskott. Det är inte många länder som har det. Det som har hänt nu handlar om naturgaspriserna.
Det är de som pressar upp elpriserna, och det slår också mot Sverige, framför allt de södra delarna. Det är för att vi är uppkopplade mot hela Europa. Det här föranleder att man måste se till att hela den europeiska energimarknaden fungerar bättre. Detta var också mitt budskap när vi träffades i Europeiska rådet. Hela EU måste se över att vi har tillräckligt med produktion och överföring och att vi kan lagra på ett sådant sätt att vi slipper de stora upp- och nedgångarna.
Stefan Löfven (S):
Jag accepterar inte en anklagelse om att jag går Turkiets ärenden. Det är helt riktigt att jag när jag var i opposition sa att eftersom riksdagen hade uttryckt att det borde ske ett erkännande tyckte jag också att vi skulle göra det i regeringsställning. Men den utredning som de facto tillsattes problematiserade ganska rejält kring att en regering skulle uttala vad som är folkmord eller inte.
Vi är helt överens om det fruktansvärda som hände. Det var runt 1 miljon människor som de facto fick sätta livet till. Det ger vi uttryck för, och det måste vi fortsätta göra. Vi måste också arbeta för den försoning som måste ske här. Man kan kanske inte läka såren, för de kommer aldrig att kunna läka, men man måste ändå en gång komma till ett mer normalt tillstånd.
Men att anklaga mig för att gå Turkiets ärenden betackar jag mig för. Vi står upp för det vi tror på. Det kommer vi att fortsätta göra. Vi kommer att fortsätta arbeta med den här frågan. Men när det gäller den juridiska definitionen är vi inte ända framme än.
Stefan Löfven (S):
Det allra viktigaste på klimattoppmötet är att vi får en samsyn om behovet av att hålla oss under 1,5 grader. Jag tror att vi är inne i ett paradigmskifte, ett positivt sådant, där vi inte minst i Isak Froms hemtrakter - och även längre upp i landet och längre ned i landet - kan visa på hur nyindustrialiseringen är en del i hela klimatomställningen.
Nu kan vi successivt börja visa att det är där de nya jobben och den framtida välfärden finns. Ju fler sådana bevis vi kan lägga fram, desto fler kommer att bli övertygade om att det är så man ska göra. Det har under lång tid funnits en rädsla och en tvehågsenhet inför vad klimatomställningen innebär.
Fossilfritt stål, batterifabriker och allt annat som Sverige nu kan visa upp tror jag säkert kommer att bidra till att fler ställer upp och säger: Nu måste vi faktiskt öka takten här och se till att hålla 1,5 grader.
Stefan Löfven (S):
Det är viktigt att använda orden rätt och att välja rätt ord. Barnfattigdomen har inte ökat. Det Viktor Wärnick är ute efter är den relativa fattigdomen. I Sverige har vi till skillnad från många andra länder haft en hög uppgång i reallönerna, inte minst tack vare att vi har många i arbete och att vi har världens kanske bästa lönebildningsmodell. Då blir det tyvärr så att klyftorna ökar.
Men det innebär inte att fler de facto har blivit fattigare. Statistiken måste genomlysas betydligt noggrannare innan man kan göra denna typ av uttalanden. Det är ändå ett problem med klyftor. Men då går det inte att, som Moderaterna gör, dra ned på utbildningsmöjligheterna. Om människor ska komma i arbete måste det finnas fler utbildningsmöjligheter. Det kommer inte att hålla att man sänker a-kassan och drar ned på socialförsäkringssystemet.
Det är den sämsta vägen att gå om man vill minska barnfattigdomen.
Stefan Löfven (S):
Den nivån på frågor är bara för bedrövlig. Vad vet du över huvud taget om detta? Jag kan säga till dig, Tobias Andersson: Jag har inga konkreta planer på vad jag ska göra. Jag tänker ta mig tid. Jag betackar mig för sådana spekulationer. Jag tänker faktiskt inte ens besvara frågan. Det är för låg nivå.
Stefan Löfven (S):
Folkbildningen är faktiskt ett värn för vår demokrati och sammanhållningen i samhället. Och det frivilliga är en utgångspunkt i det. Detta är någonting som vi ska värna, och det är ett arbetssätt för lärande som jag högaktar. Det är en central del av hela vårt utbildningslandskap. Den här regeringen tror på detta. Det är därför som vi satsar så mycket på fler folkhögskoleplatser, också inför 2022. Vi har gjort så hela tiden.
Jag ska inte säga säkert hur mycket vi är uppe i, men det är en rejäl ökning av folkhögskoleplatser. Det oppositionen gör, precis som sägs här, är stora nedskärningar på just folkbildningen. Det får dramatiska konsekvenser för dem som har stor nytta av det lärandet och de platserna. Därför ser vi med stor oro på det. Vi tänker fortsätta att försvara folkbildningen och folkhögskolorna, för de har hjälpt många människor att komma rätt.
Stefan Löfven (S):
Det känns lockande, men jag ska inte ge mig på att lova för dem som kommer efter mig. Men det är ingen tvekan om att den frågan är oerhört viktig. Jag har sagt flera gånger att jag har svårt att över huvud ta ordet hedersvåld i min mun, för jag tycker att det är så konstigt. Jag ser inget hedersamt med det över huvud taget. Men jag förstår naturligtvis begreppet. Det är därför som jag har jobbat strategiskt med detta sedan förra mandatperioden. Det är en del i strategin mot mäns våld mot kvinnor.
Det är också därför som vi nu inför en speciell brottsrubrik och har gjort det olagligt att föra ut till exempel barn för tvångsgifte och könsstympning. Vi måste fortsätta arbetet. Låt oss återkomma till om det ska bli någon internationell konferens eller inte, men arbetet mot hedersvåldet måste fortsätta. Hedersvåldet hör inte hemma i vårt land.
Stefan Löfven (S):
Drivmedelspriserna är inte kopplade direkt till hur Regeringskansliet är organiserat, utan det har andra orsaker. Det finns en landsbygdsminister i regeringen. Det har det funnits hela tiden, och det ska finnas. Nästa statsminister får avgöra exakt hur det ska organiseras, men detta har inget med drivmedelspriserna att göra. Det är andra orsaker som ligger bakom det. Den regering jag leder har sett till att stärka just denna politik genom att se över hela vår livsmedelskedja. Hur ska vi stärka den?
Hur ska vi få mer produktion? Vi producerar och exporterar mer nu. Jag tror att vi kan göra ännu mer för att andra länder ska få del av våra kulinariska rätter och produkter. Men det är en riktig strategi för hela livsmedelskedjan. Vi får attackera drivmedelspriserna i sig - det måste vi göra. Men vi har en stark strategi för livsmedelsproduktion i Sverige.
Kristina Persson (S):
Det var många frågor, men jag börjar med den sista frågan. Min roll är naturligtvis att sätta igång, följa och organisera arbetet, definiera uppdragen och se till att det håller hög kvalitet och fungerar väl. Det var i det syftet som framtidskansliet tillsattes utan några som helst sneglingar på politiska sympatier eller tillhörigheter. Det gäller både kansliet och grupperna.
Jag har inte haft partitillhörighet i åtanke när jag har tillsatt grupperna och kansliet. Jag vet inte vilken partitillhörighet som de flesta av dem har. Det har inte intresserat mig, utan det är den professionella kompetensen, erfarenheterna och bredden som har haft betydelse.
Grupperna har fått väldigt breda uppdrag. Det betyder att de inte kommer att hinna besvara alla frågor på ett år. Det är deras sak att diskutera vad som är mest prioriterat och vad de framför allt vill lyfta fram och formulera förslag om. Det är just detta som är det speciella med det här arbetet.
Det har bedrivits framtidsarbete och gjorts analyser i tidigare regeringars regi, inte minst hade den förra regeringen en framtidskommission och ett globaliseringsråd. Skillnaden mellan deras och vårt arbete är väldigt stor. Vi är stenhårt inriktade på att försöka besvara hur-frågan. Hur löser man problemen? Hur finansierar man framtidens välfärd?
Hur ser man till att det skapas tillräckligt många jobb, trots att automatisering och digitalisering riskerar att ta bort mer än hälften av alla de arbetstillfällen som finns i dag i samhället? Hur skapar man balans mellan efterfrågan på arbete och människors behov och vilja att bidra till sin egen försörjning och till samhället? Hur ska de systemen se ut?
Hur ska de ekonomiska incitamenten vara utformade så att man faktiskt uppnår detta? Det handlar alltså om hur-frågan. Det är inte akademiska analyser, inte akademisk forskning och inte analysbeskrivning av problemen. I framtidskommissionen och globaliseringsrådet beskrev man problemen, men man fick inte besvara frågan. Det ville framtidskommissionen göra, den ville gå vidare och svara på frågan hur problemen ska lösas.
Här börjar vi. Vi börjar med huvudfrågan. Vi utgår ifrån att all den kunskap som är insamlad under så många år finns på universiteten, inom instituten, utomlands och i Sverige - problemen är ju gemensamma över hela världen. Men det behövs ett fokuserat tänkande kring hur denna kunskap kan användas och hur man löser problemen.
Hur ser vi till att vi får ett koldioxidfritt, neutralt samhälle med koldioxidfri produktion och konsumtion i Sverige till 2050, som den här kammaren har beslutat att vi ska vara inriktade på. Hur ser vi till att få ett transportsystem med fossiloberoende fordonsflotta till 2030? Hur går det till?
Det är alltså en stor skillnad jämfört med vad man sysslar med på universiteten och vad tidigare regeringar har gjort inom liknande initiativ.
Kristina Persson (S):
Det viktiga i min roll är naturligtvis vad som händer när förslagen börjar lämnas in. Vi har ingen glädje av aldrig så intressanta, spännande intellektuella analyser och förslag om de inte också kan förverkligas och påverka politiken. Det är den stora utmaningen.
Det gäller alltså steget från intressanta förslag till faktisk politik - förslag som hamnar här i kammaren och kan fattas beslut om och därmed påverkar verkligheten. Det är min viktigaste roll. Jag är tacksam för att du tog upp frågan om vad min roll innebär.
Det är övergången från idéer och förslag till politik som kommer att vara den svåra processen. Detta kommer jag gradvis att urskilja i diskussionerna. Tillsammans med den övriga regeringen och statsministern har vi kommit överens om att en mindre krets statsråd utgör huvudsakliga mottagare av förslag och diskussion. Förslagen ska sedan bearbetas och gå vidare in i Regeringskansliets ordinarie arbetsformer.
Parallellt med att vi identifierar nya områden att gå in på - när de nuvarande arbetsgrupperna har avslutat sitt arbete - kommer vi förstås att jobba med genomförandet. Då kommer så småningom tillfällena till diskussion i riksdagen att bli fler, när det verkligen handlar om hårda förslag.
En nyckelfråga för alltihop är hållbar utveckling, ekologiskt, socialt och ekonomiskt. Det kan låta banalt, men det viktiga är ju hur detta hänger ihop, hur de tre olika aspekterna stöder varandra. Det är också någonting som är försummat och som vi behöver driva väldigt hårt. Det är en anledning till att Stefan Löfven gav mig det här uppdraget.
Kristina Persson (S):
Tack för frågan! Jag håller verkligen med Kristina Yngwe om Öresundsregionens och Skånes möjligheter. Jag blev mycket imponerad vid mitt besök under helgen med två hårda arbetsdagar i Malmö. All regional och nationell politik bygger på samverkan och ömsesidig respekt.
Det behövs respekt från Stockholm för regionerna och deras ansträngningar att utvecklas, och det behövs naturligtvis en ömsesidighet i relationerna. Min kommentar var skämtsamt menad. Det fanns en tid när jag ofta besökte Skåne av personliga skäl. Jag fann att skåningar, till skillnad från norrlänningar, var mer vända mot Köpenhamn än till Stockholm.
Det fanns ett litet ointresse för Stockholm i Skåne. Det var mer en personlig erfarenhet som avslutade ett samtal om alla de möjligheter som finns i regionen.
Kristina Persson (S):
Ja, det är viktiga frågor. Gränshindren mellan länderna tar bort mycket tillväxt och många arbetstillfällen. Vi borde kunna göra mer för att ta bort dem. Regeringen anstränger sig, och jag anstränger mig, för att trycka på i alla de frågor där vi ser att det naturliga utbytet som har växt så kraftigt under senare år hindras, inte minst i Öresundsregionen där mellan 15 000 och 18 000 pendlar över Sundet dagligen.
Vi diskuterade frågorna grundligt vid mötet. Jag träffade flera aktörer - Øresunddirekt, handelskammaren och regionstyrelsen. Vi har identifierat ett antal prioriterade gränshinder som vi jobbar med i vårt gränshinderråd.
Vi har också tillsatt en arbetsgrupp som särskilt ska titta på de hinder som finns mellan Danmark och Sverige för att underlätta för Skåne och Själland att samspela mer på arbetsmarknaden. Vi har precis börjat arbetet, och jag ser fram emot att få berätta hur det går senare.
Kristina Persson (S):
Tack för frågan, Karin Enström! Som jag sa har vi förberett detta genom konsultationsprocessen inför den nya handlingsplanen. Vi har inrättat en referensgrupp som deltar i framtagandet av planen, som kommer att vara ett stöd för vårt arbete som ordförande. Referensgruppen består av många olika företrädare för myndigheter samt representanter för civilsamhället.
Vi kommer förstås att redogöra för riksdagen vad som sker. Vi ser det stöd vi har i riksdagen som en viktig förutsättning för att vi ska ha stark legitimitet och kunna hålla en hög profil när vi driver frågorna som ordförande i Call to Action.
Vi kommer framöver att rapportera till riksdagen hur arbetet går, både genom budgetpropositionerna och genom våra skrivelser till riksdagen om EU.
Kristina Persson (S):
Vi tror att den uppmärksamhet som övergreppen i Kongo fick och den skandal som blev följden av den svenske representanten Anders Kompass rapportering har lett till en högre medvetenhet i FN-systemet och till en beredskap att agera. Vi har intrycket att generalsekreteraren prioriterar dessa frågor starkt och att det finns goda förutsättningar för oss att driva på och ha framgång.
Allas uppfattning i systemet är att våld och övergrepp är oacceptabelt. Då gäller det att inte bara se till att kvinnor är närvarande och kan bevaka kvinnors intressen, utan det gäller att också engagera män och pojkar och öka deras insikt och kunskap för att kunna förebygga det könsrelaterade sexuella våldet.
Vi samarbetar med Internationella brottmålsdomstolen ICC för att lyfta upp frågan i ICC:s statspartsförsamling och främja ett samarbete för starkare stöd till offren för köns- och konfliktrelaterat sexuellt våld.
Utrikesministern har också kontaktat FN:s generalsekreterare om att prioritera upp bekämpandet av det sexuella våldet i konflikter, för det måste ständigt ligga på säkerhetsrådets agenda. Utrikesministern ingår även som så kallad champion i initiativet Preventing Sexual Violence in Conflict.
Jag tror att jag kan lova att Utrikesdepartementet och utrikesministern gör allt som går att göra för att problemet med köns- och konfliktrelaterat sexuellt våld ska uppmärksammas, förhindras och bekämpas samt att gärningsmännen ska bestraffas när övergrepp sker.
Kristina Persson (S):
Tack för frågan! Jag är lika angelägen som frågeställaren om att vi ska ha öppna gränser i Norden. Vi har med framgång avlägsnat hinder med hjälp av Gränshinderrådet under det gångna året. Förhoppningen är att denna situation inte ska vara under för lång tid. Det finns även ett stort intresse i den nordiska kretsen för ett nära samarbete.
Förslaget från Løkke Rasmussen, som vi berörde som hastigast när vi sågs förra veckan i Helsingfors, är intressant. Jag hoppas att förslaget kommer att diskuteras. Men det är migrationsministrarna som har ansvaret för att komma överens i frågorna. Så sent som för två dagar sedan var det ett möte mellan vår migrationsminister och den danska kollegan i Köpenhamn, men då kom inte frågan upp.
Den kommer förmodligen att tas upp lite längre fram. Bland annat kommer statsministrarna att ha ett möte om de nordiska frågorna.
Kristina Persson (S):
Jag vågar inte tala om tidpunkter, men det pågår hela tiden många kontakter i frågorna i Norden. Vi kommer att fortsätta både i den större nordiska gruppen och förstås ännu intensivare i den svensk-danska kontexten. Det är där vi har de stora strömmarna av människor som kommer och id-kontrollerna. Det kommer säkert att hända saker framöver i diskussionerna.
Kristina Persson (S):
Tack, Johan Andersson, för frågan! Det stämmer att vi träffades i Helsingfors i förra veckan. Vi hade en engagerad och positiv diskussion om flykting- och integrationsfrågorna i Norden. Det finns en stark vilja att hjälpas åt och dela erfarenheter med varandra, för vi inser alla att flyktingfrågan förutsätter en förmåga också att integrera, att se till att människor kommer in i arbetslivet.
Vi har beslutat att gå vidare med diskussionen och samarbetet. I första hand kommer vi att plocka fram bra exempel från våra egna verkligheter och dela de exemplen, best practice, med varandra. Vi kommer säkert också att föra vidare diskussionen om hur vi skulle kunna samarbeta i Europa och hur vi kan trycka på för ett bättre samarbete i Europa i flyktingfrågor.
Kristina Persson (S):
Tack för frågan! Vi är angelägna om att det inte ska finnas gränshinder. Målet är att ta bort alla gränshinder, så vi alla upplever det som ett slags misslyckande när vi behöver införa hinder, som vi har gjort med id-kontrollerna. Men i praktiken fungerar det ganska bra, har det visat sig. Vi har också sett att det på senare tid har minskat.
De gränsproblem som har funnits i Finland och Norge har minskat.