KBLab/rixvox huggingface dataset:
Johan Danielsson (S):
Att hyrorna är höga i nyproduktionen löser vi inte genom att allmännyttan säljer ut det existerande beståndet med låga hyror. Detta har fått motsatt effekt i till exempel Stockholm. För att sammanfatta diskussionen kan jag säga att det byggdes för lite under Moderaternas tid vid makten och att det totala bostadsunderskottet ökade varje år. Vi bygger nu bort bostadsbristen.
Det byggs historiskt mycket bostäder i Sverige, men denna utveckling är i fara efter Moderaternas agerande i riksdagen, där man plockade bort det investeringsstöd som bidragit till att tusentals bostäder med lägre hyror har byggts. När det gäller ungas möjligheter att köpa sin första bostad har bostadspriserna ökat snabbare än hushållens inkomster, vilket har gjort det svårare för förstagångsköpare att ta sig in på den ägda bostadsmarknaden.
Därför har regeringen tillsatt en utredning för att underlätta för förstagångsköpare på bostadsmarknaden. Där upplever jag att vi har en samsyn om att det måste ske. Vi har också tagit flera initiativ för att underlätta för bostadsbyggande.
Vi har bland annat tagit initiativ för lagstiftning om privat initiativrätt, vi har tagit initiativ för att tillgängliggöra mer mark för byggande och vi tog precis, för att anknyta till en av ledamotens andra frågor, emot Konkurrensverkets rapport om konkurrensen i byggmaterialindustrin. Lägre byggmaterialkostnader skulle naturligtvis kunna skapa förutsättningar för fler att bygga och köpa småhus. Detta är en viktig fråga för regeringen.
Detta är socialdemokratisk politik. Vi vill se fler småhus, bostadsrätter och hyresrätter. För Moderaterna verkar korståget mot hyresrätten vara det viktiga. På det sättet tror jag aldrig att vi kommer skapa det som vi säkert alla är överens om att vi vill se, nämligen goda bostäder för alla, oavsett bostadsform. Jag tackar Ulrik Bergman för debatten.
Johan Danielsson (S):
Ida Drougge har frågat mig hur jag ska säkerställa att de föreslagna åtgärderna vidtas och vilka ytterligare åtgärder som jag avser att vidta för att säkerställa att en kraftig minskning av det totala riksintresseanspråket sker.
Som Ida Drougge uppger gav regeringen under 2020 Boverket, som samordnande myndighet, i uppdrag att tillsammans med Naturvårdsverket, Riksantikvarieämbetet, Statens energimyndighet, Tillväxtverket och Trafikverket göra en översyn av sina respektive anspråk på områden av riksintresse.
Översynen syftade till en kraftig minskning av såväl antalet anspråk på områden av riksintresse som dessa områdens samlade areella utbredning. Boverket kunde i slutredovisningen bland annat konstatera att Naturvårdsverket och Riksantikvarieämbetet behövde stöd av länsstyrelserna för att fullfölja översynen av sina respektive riksintresseanspråk.
Regeringen gav därför länsstyrelserna i uppdrag att identifiera områden av riksintresse för naturvården och kulturmiljövården som har brister avseende aktualitet och utbredning, som Naturvårdsverket och Riksantikvarieämbetet sedan kan ompröva. En utgångspunkt för uppdraget var att minska målkonflikterna mellan riksintressen och bostadsbyggande och att frigöra mer mark för planering och byggande.
Uppdraget slutredovisades den 28 december 2021. Riksantikvarieämbetet och Naturvårdsverket har i sina regleringsbrev för 2022 fått i uppdrag att ompröva de riksintressen för kulturmiljövården och naturvården som länsstyrelserna identifierat har brister avseende aktualitet och utbredning. Uppdragen ska redovisas senast den 31 januari 2023.
Jag följer fortsättningsvis myndigheternas arbete i denna fråga.
Johan Danielsson (S):
Jag tackar för ledamotens frågor. Till att börja med vill jag säga att regeringen agerar. Ambitionen är, som jag har sagt, en kraftig minskning av såväl antalet anspråk på områden av riksintresse som dessa områdens samlade areal och utbredning. Problembilden är tydlig och överensstämmer i stor utsträckning med ledamotens problembild. När riksintressesystemet infördes avsåg det, precis som Ida Drougge förklarade, endast få och unika områden som skulle komma i fråga för utpekande.
Med tiden har, som ledamoten påpekar, antalet områden av riksintresse och dessa områdens arealmässiga utbredning kraftigt utökats. Enligt Riksintresseutredningen omfattas i dag 46 procent av landets totala land- och vattenareal av anspråk på att vara områden av riksintresse. Enligt utredningen kan detta knappast anses vara i linje med lagstiftarens intentioner.
Vidare är vissa av dessa kriterier hållna på en sådan övergripande nivå att de ger ett mycket stort utrymme för olika bedömningar. Samtidigt har samhället de senaste årtiondena genomgått stora förändringar, och andra samhällsintressen har kommit till. Utvecklingen har gjort att flera av de kriterier som finns för att bedöma anspråk på områden av riksintresse är föråldrade och inte svarar mot dagens behov.
Detta var mycket riktigt skälet till att fem myndigheter tillsammans med Boverket 2020 fick uppdraget att se över detta. Det är detta arbete som regeringen nu tagit vidare i regleringsbreven för Naturvårdsverket och Riksantikvarieämbetet. Boverket lämnade i sin utredning också andra förslag som just nu bereds inom Regeringskansliet.
Johan Danielsson (S):
Riksintresseanspråk är ett verktyg för staten att påverka och bevaka intressen av särskild nationell betydelse inom samhällsplaneringen. Samtidigt är, som vi har konstaterat, flera av de kriterier som i dag ligger till grund för att bedöma anspråken på områden av riksintresse otydliga och i behov av uppdatering.
Som jag sa i mitt interpellationssvar kunde Boverket i sin slutredovisning bland annat konstatera att Naturvårdsverket och Riksantikvarieämbetet behövde stöd av länsstyrelserna för att fullfölja översynen av sina respektive riksintresseanspråk. Länsstyrelserna fick därför i uppdrag att identifiera områden med brister avseende aktualitet eller utbredning som Naturvårdsverket och Riksantikvarieämbetet sedan ska ompröva. Det är på detta sätt regeringen måste arbeta.
Det går inte att jag som minister sätter mig med en karta och beslutar om vilka riksintressen som behöver omprövas. En utgångspunkt för uppdraget till länsstyrelserna var att minska målkonflikterna mellan riksintressen och bostadsbyggande samt att frigöra mer mark för planering och byggande. Uppdraget rapporterades i december 2021, alldeles nyligen, och den översyn som vi gett i uppdrag i regleringsbreven ska slutrapporteras den 31 januari 2023.
De har alltså ett år på sig att göra detta, inte två år. Av länsstyrelsernas redovisning framgår att det totala antalet riksintresseobjekt för kulturmiljövården i Sverige 1 665. Av dem har länsstyrelserna identifierat att 575 riksintresseobjekt utgör en potentiell målkonflikt med bostadsbyggandet.
Utifrån en översiktlig analys av indikatorer på brister avseende aktualitet bedömer länsstyrelserna att 358 av riksintresseobjekten är i prioriterat behov av aktualitetsprövning. Detta ska alltså ske inom ett år. Det totala antalet riksintresseobjekt för naturvården i Sverige är 2 536.
Av dem har länsstyrelserna identifierat att 416 riksintresseobjekt utgör en potentiell målkonflikt med bostadsbyggandet. Utifrån en översiktlig analys av indikatorer på brister avseende aktualitet bedömer länsstyrelserna att 267 av riksintresseobjekten är i prioriterat behov av en översyn. Det ska alltså också ske inom ett år.
Mot bakgrund av detta har alltså dessa två myndigheter i sina regleringsbrev för 2022 fått i uppdrag att ompröva dessa riksintressen. Och jag kommer att följa myndigheternas arbete i denna fråga. Men det är alltså hundratals riksintressen som ska aktualitetsprövas under det kommande året. Detta är en viktig fråga för regeringen precis som för ledamoten.
Johan Danielsson (S):
Jag vill tacka för en spännande debatt om riksintressen. För att svara på frågan om en ständig, återkommande aktualitetsprövning av riksintressena vill jag säga att detta faktiskt fungerade på en del av de myndigheter som ingick i det ursprungliga uppdraget. Det var en anledning till att dessa inte fick fortsatta uppdrag som de här två. Ett av förslagen i Boverkets rapport är också att man ska införa en sådan förändring i förordningen.
Den frågan bereds just nu inom Regeringskansliet, och jag kan i dag inte säga när regeringen kommer att återkomma. För att sammanfatta debatten i övrigt tror jag att vi kan konstatera att det inte finns någon oenighet mellan interpellanten och mig om färdriktningen. Regeringens syfte med arbetet kring riksintressena har varit att uppnå en kraftig minskning av såväl antalet anspråk på områden av riksintresse som dessa områdens areella utbredning.
Vi kan också konstatera att regeringen har agerat för att uppnå detta. Det pågår nu ett högst konkret arbete för att aktualitetspröva hundratals riksintressen. Det har kommit kritik mot att arbetet tar tid. Samtidigt är det viktigt att fråga sig vilket alternativ Moderaterna tror hade gått snabbare. Regeringen tillsatte 2020 en översyn där Boverket lade fram förslag på fortsatt hantering av riksintressefrågan på kort och på lång sikt.
Vi agerade på dessa förslag och gav i juni 2021 länsstyrelserna i uppdrag att snabbt skanna av de områden som har störst brister avseende aktualitet och utbredning. Det uppdraget rapporterades i december 2021, och redan i regleringsbreven för 2022 har nu Naturvårdsverket och Riksantikvarieämbetet fått i uppdrag att ompröva de riksintressen som länsstyrelserna har identifierat.
Det skulle innebära att mer mark skulle frigöras för planering och bostadsbyggande. Detta visar på den här regeringens prioritering att leverera reformer som leder till fler bostäder i hela landet.
Johan Danielsson (S):
har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen avser att vidta utifrån riksdagens beslut om tillkännagivande till regeringen om öppna geodata den 18 mars 2021. Jag delar uppfattningen att tillgången på geodata är angelägen för utvecklingen av flera sektorer och processer i vårt samhälle.
Data är en viktig förutsättning för innovation, hållbar tillväxt och minskad resursåtgång. Flera undersökningar visar att den samhällsekonomiska nyttan av att tillgängliggöra data, främst geodata, är hög.
EU har konstaterat att det inom vissa områden i vårt samhälle finns särskilt värdefull digital information som anses vara förknippad med stora socioekonomiska fördelar och som har ett särskilt stort värde för ekonomin och samhället om den tillgängliggörs avgiftsfritt. Ett av dessa områden är geodata. Med anledning av det stora värdet tog EU initiativ till en omarbetning av det så kallade PSI-direktivet.
Detta direktiv beslutades i juni 2019. Som min företrädare tidigare redogjort för i en interpellationsdebatt med Larry Söder avser Europeiska kommissionen att fatta beslut om en så kallad genomförandeakt där det kommer att fastställas vilka datamängder som ska tillgängliggöras avgiftsfritt.
I och med att geodata är definierade i direktivet som en särskilt värdefull datamängd kommer genomförandeakten att utgöra en grundplatta för att ta steg mot öppna geodata. Europeiska kommissionen har ännu inte beslutat om denna genomförandeakt, och detta är bekymmersamt. Vi har, för att undvika dubbelarbete, velat invänta ett beslut från Europeiska kommissionen.
Regeringen arbetar dock med att öka tillgängligheten av öppna data i samhället, som en förutsättning för digital innovation och utveckling. Bland annat bereds en proposition inom Regeringskansliet om en ny lag som genomför EU-direktivet om öppna data och vidareutnyttjande av information från den offentliga sektorn samt, ur ett rättsligt perspektiv, främjar och stöder den offentliga förvaltningens arbete med att tillgängliggöra öppna data.
Johan Danielsson (S):
Först ska jag säga någonting angående att regeringen menar att det är bekymmersamt att EU-kommissionen dröjer. Det handlar framför allt om tidsaspekten. Vi har inga signaler på att någonting i genomförandeakten skulle vara gravt oroande för Sverige i övrigt. Geodata pekas ut som särskilt viktiga data.
Vi utgår från att det också kommer att återspeglas i genomförandeakten. Jag vill också säga några ord om digitalisering av samhällsbyggnadsprocesser, som Larry Söder också nämner i sin interpellation. Utöver att regeringen tar viktiga steg mot att åstadkomma en förvaltningsgemensam digital infrastruktur driver vi samtidigt på digitaliseringen av samhällsbyggnadsprocessen.
Det är extremt viktigt inte minst för bostadsbyggandet. I Lantmäteriets och Boverkets arbete har det konstaterats att data av hög kvalitet är en förutsättning för en effektivare samhällsbyggnadsprocess. Det är i sig en viktig förutsättning för bland annat fler bostäder. Här har tidigare digitaliseringsuppdrag uppnått flera viktiga delresultat. Men även här återstår mycket arbete för att uppnå en helt digital samhällsbyggnadsprocess.
Regeringen har gett Boverket i uppdrag att fortsätta sitt arbete med att främja en enhetlig tillämpning av plan- och bygglagen i en digital miljö. Uppdraget redovisades innan jul i december 2021. Rapporterna bereds för närvarande i Regeringskansliet. Den nationella geodataplattformen som nämns i interpellationen är en del av Lantmäteriets uppdrag att bygga upp en digital infrastruktur för data i hela samhällsbyggnadsprocessen.
Det ska göra det lättare för bland annat kommuner och byggaktörer att få tillgång till standardiserade och kvalitetssäkrade data, till exempel detaljplanedata. Uppdraget ska slutredovisas senast den 31 januari 2022. Det pågår också en beredning av förslag om ett moderniserat fastighetsregister som syftar till att möjliggöra ett mer tidsenligt tillhandahållande av fastighetsinformation.
Det är dock för tidigt att säga när något förslag kan presenteras. Jag arbetade inte med de här frågorna 2013 när Danmark fattade beslutet. Men man kan konstatera att det då inte fanns någon genomförandeakt att vänta på. Nu lever vi under antagandet att den snart kommer. För att undvika dubbelarbete har vi inväntat den. Det blir bekymmersamt om den fortsätter att dröja. Där har vi ingen annan uppfattning.
Vi kan också konstatera att det arbete som regeringen ändå gör börjar få resultat. Bara från år 2019 till år 2020 avancerade vi i EU-kommissionens mätning Open Data Maturity Report från plats 23 till plats 16. Vi ska inte stanna på plats 16. Det tror jag att både jag och Larry Söder är överens om.
Johan Danielsson (S):
Som framgått av denna debatt blir tillgången till data allt viktigare inom allt fler samhällsområden. En ordnad tillgång till data med känd kvalitet är en viktig del av lösningen på flera av våra stora samhällsutmaningar. Precis som Larry Söder har påpekat pekar många undersökningar och utredningar på att det finns stora möjligheter till innovation om man kan göra offentliga data, framför allt geodata, tillgängliga avgiftsfritt.
Det finns också stora möjligheter att effektivisera samhället och våra myndigheter. Digital information som är känd och av god kvalitet och en effektiv informationsförsörjning möjliggör för våra myndigheter att fatta kloka och välavvägda beslut inom bland annat samhällsbyggandet. Min och regeringens ambition är givetvis att Sverige ska vara ledande vad avser digitalisering och tillgängliggörande av geodata. Jag har ingen annan uppfattning än riksdagen och Larry Söder; detta är en viktig fråga.
Vi har samma målsättning. Många processer är igång både hos våra svenska myndigheter och, som vi har varit inne på flera gånger, på EUnivå. Som jag sa i mitt inledande anförande har vi för att undvika dubbelarbete velat vänta på EU-kommissionens genomförandeakt om vilka datamängder som ska tillgängliggöras avgiftsfritt. Som jag också sa i mitt inledande svar och som jag har sagt genom hela debatten är det bekymmersamt att det dröjer.
Vi hoppas att EU-kommissionens nuvarande tidtabell håller. Om inte får vi säkert anledning att återkomma till frågan här i riksdagen, både jag och Larry Söder.
Johan Danielsson (S):
Larry Söder har frågat mig om jag har uppmärksammat problemet med krav på ombyggnad i samband med flytt av tillfälliga moduler och om jag avser att vidta några åtgärder.
Larry Söder utvecklar i interpellationen sin tidigare riksdagsfråga ställd till tidigare bostadsminister Märta Stenevi och menar att det är orimligt att ha ett regelverk som innebär att relativt nyproducerade byggnader måste byggas om för att anpassas till nya krav i byggregelverket bara för att de flyttas till en ny plats. Liksom Märta Stenevi framhöll i sitt frågesvar håller jag med Larry Söder om att det bör finnas flexibilitet i regelverket för modulbyggnader.
I svaret pekade Märta Stenevi på att det finns flexibilitet i regelverket som omfattar både reglerna för tillfälliga bygglov och möjligheten till avsteg från de tekniska egenskapskraven. Av plan- och bygglagen framgår att kraven vid ändring eller flytt av en byggnad får anpassas och göras avsteg från när det gäller lämplighet för byggnadens ändamål, form-, färg- och materialverkan och tillgänglighet och de tekniska egenskapskraven.
Detta ska göras med hänsyn till ändringens omfattning eller syftet med flytten och med hänsyn till byggnadens förutsättningar samt till bestämmelserna om varsamhet och förbud mot förvanskning. Byggnadsnämnden kan alltså göra en avvägning när en byggnad eller modul flyttas. Av Boverkets vägledning framgår att det kan vara rimligt att kräva att nya regler uppfylls om de inte medför stora ingrepp och kostnader.
Avvägningen görs lämpligen mot den tid som modulen stått, syftet med flytten, användningen av modulen och kostnaderna för åtgärder. Det finns ytterligare en möjlighet att anpassa kraven på byggnader som används en kortare tid. För lokaler där verksamheten förväntas pågå i högst två år kan ett högre primärenergital och högre eleffekt tillåtas jämfört med vad som framgår av Boverkets byggregler.
Larry Söder poängterar att kraven vid flytt av tillfälliga moduler genererar stora avfallsmängder. Jag vill då slutligen tillägga att frågan om cirkularitet har hög prioritet. Det har bland annat kommit till uttryck i budgetpropositionen för 2022, där regeringen har föreslagit att resurser ska avsättas för att stärka Boverkets arbete med den cirkulära omställningen inom byggsektorn.
Johan Danielsson (S):
Tack till Larry Söder för hans frågor! Jag delar som jag sa i mitt inledande svar ledamotens uppfattning att det bör finnas en flexibilitet i regelverket för modulbyggnader. Regeringen är medveten om att det kan finnas tillämpningsproblem när det gäller hur reglerna för hur flytt av byggnader ska tolkas. Dessa svårigheter liknar dem som finns när det gäller krav vid ändring.
Reglerna kring flytt och ändring utgår från att byggnaden är unik och att den måste bedömas i sitt sammanhang med de förutsättningar som finns just där och då. För att minska tillämpningsproblemen arbetar Boverket med vägledningar och andra kunskapshöjande insatser.
I sin vägledning visar Boverket att det kan finnas flera olika skäl till att göra avsteg när en byggnad ska flyttas medan det vid flyttning av till exempel skolbaracker mer sällan finns anledning att frångå kraven eftersom det handlar om lokaler där barn vistas.
Om det påtalade problemet bottnar i kunskapsbrist och tillämpningsproblem ska de åtgärder som kan behöva vidtas naturligtvis fokuseras på förbättrad vägledning och inte på att förändra lagstiftningen, precis som Larry Söder är inne på. På Boverket säger man sig vara väl medveten om att det kan finnas problem just vid tillämpningen av ändringsregler och reglerna vid flytt av byggnader.
Man arbetar kontinuerligt med att förbättra sina vägledningar och har med sig frågan vi diskuterar i dag i det arbetet. Mer övergripande har det faktum att kommuner tolkar regler olika och ibland har egna särkrav varit ett uppmärksammat problem som också blivit föremål för flera utredningar.
Regeringen arbetar med att förbättra förutsättningarna för de företag som producerar seriellt eftersom det inte är rimligt att särkraven får negativ inverkan på företag som arbetar med att producera i serier men bygger i olika kommuner.
Johan Danielsson (S):
Larry Söder påpekar både i sin interpellation och återkommande i debatten i dag att branschen uppskattar att kostnaden för ombyggnationer av moduler enligt de senaste BBR-kraven uppgår till bortåt 250 miljoner kronor årligen, vilket motsvarar 10 procent av branschens omsättning. Krav på byggnader som flyttas genererar således stora kostnader.
Om det är ett resultat av att regelverket övertolkas är det olyckligt. Regeringens förhoppning är att Boverkets arbete med vägledningar ska kunna underlätta tolkningen av regelverket och göra så att dessa stora kostnader inte uppstår. Boverket har med sig frågan vi diskuterar i dag i den översynen. Larry Söder lyfter också fram att de ombyggnationer som krävs för tillfälliga moduler genererar stora mängder avfall. Detta är en mycket viktig synpunkt.
Byggsektorn svarar i dag för 35 procent av EU:s sammanlagda avfallsgenerering. Byggsektorn står dessutom för mer än 20 procent av Sveriges totala koldioxidutsläpp ur ett livscykelperspektiv. Avfallsfrågan är central när det gäller cirkularitet och en fråga som får allt större uppmärksamhet.
Cirkularitet påverkar stora områden såsom ianspråktagande av naturresurser, giftfria miljöer och minskade avfallsmängder. Regeringen har för avsikt att ge Boverket i uppdrag att arbeta med cirkularitet utifrån flera av dessa perspektiv. Där kommer avfallsfrågan helt säkert att ingå.
Johan Danielsson (S):
Jag tackar Larry Söder för den här interpellationsdebatten. Förutom det som jag redan framfört i mina tidigare svar vill jag avslutningsvis informera om att Boverket för närvarande genomför en omfattande översyn av Boverkets byggregler och konstruktionsregler.
Den nya regelmodell som Boverket arbetar med syftar till att förenkla regelverket och främja innovation och teknisk utveckling, samtidigt som ett förenklat och konsekvent regelverk med en genomgående likartad struktur och detaljeringsgrad som kan bidra till ett snabbare och billigare byggande skapas. Det pågår en mycket genomgripande omarbetning av regelverket och ett arbete där branschen kommer att få större ansvar för tolkning och verifiering av regelverket.
Ändringsreglerna ingår i denna översyn. Då Boverket är väl medvetet om de problem vi pratar om i dag tror jag att vi ska invänta vad som kommer både i Boverkets vägledningar och som resultat av översynen av byggreglerna.
Johan Danielsson (S):
Till att börja med är regeringen naturligtvis medveten om att tiden för att få ett fastighetsbildningsbeslut inte är tillfredsställande. Jag har förståelse för att det uppstår frustration. Jag har också förståelse för att möjligheten att bilda en kommunal lantmäterimyndighet och att öppna upp för samverkan mellan kommunala lantmäterimyndigheter kan ses som en lösning för enskilda kommuner och regioner.
Regeringens ansvar är att säkerställa en fungerande och likvärdig fastighetsbildning i hela landet. Lantmäteriet jobbar hårt med att få ned handläggningstiderna, vilket också har gett resultat som pekar i en positiv riktning. Det är dock inte regeringens uppgift att definiera exakt hur lång tid en godtagbar handläggningstid är i ärenden som varierar i både komplexitet och omfattning.
Regeringen tillsatte 2018 ny styrelse och generaldirektör för Lantmäteriet och har gett myndigheten flera uppdrag rörande både styrning och uppföljning. Lantmäteriet avslutar årligen cirka 15 000 fastighetsbildningsärenden. Det kan förekomma exempel på enskilda ärenden eller områden där handläggningstiderna inte är vad de borde vara.
En orsak till att handläggningstiderna i vissa fall är långa är bristen på relevant och, framför allt, erfaren kompetens. Det har skett omfattande förändringar i arbetssätt och organisation för att maximalt nyttja den kompetens som finns inom myndigheten. Utmaningen nu är att hålla fast, stärka och påskynda den utvecklingen.
För att möta efterfrågan på just kompetens över tid fördes 2018 medel till Uppsala universitet för att öppna en ny lantmätarutbildning. Jag avser att följa utvecklingen av handläggningstiderna noga och kommer att fortsätta med den löpande dialogen med Lantmäteriet.