KBLab/rixvox huggingface dataset:
Claes-Göran Brandin (S):
Vi ska inte ge oss in i avtalsrörelsen. Det säger jag inte heller. Men till saken hör att sjömännens lönenivå är anpassad dels till den speciella skatten, dels till en speciell ordning för sjukförmåner. De fackliga organisationerna på sjöområdet, både arbetare och tjänstemän, uppskattar i sitt remissvar att lönenivån måste höjas med uppemot 20 procent.
Det är ju detta som gör att sjömännen har lägre löner än de som jobbar i land. Det är detta man har tagit hänsyn till, och fullt naturligt. Oavsett om vi vill eller icke vill ge oss in i en valrörelse är det bara att konstatera att sjömännens fackliga organisationer kommer att driva dessa krav. Eller är det så att detta nu är spiken som vi spikar i båten så att den sjunker totalt?
Hela svenska sjöfarten sjunker. Vi kommer i framtiden inte att ha några svenska sjömän ombord på båtarna, utan det kommer att vara utländsk arbetskraft. Hur ska vi göra med "tapparna", de som man i avtal har hanterat? De kommer ju att ha kvar sitt avtal med sjuklöner som inte svenskarna har. Är det riktigt?
Det finns så mycket som är komplicerat i detta, så jag tycker inte att vi ska hafsa i väg och fatta ett sådant här beslut som går ut över svenska sjömän, för det är precis vad detta förslag gör. Sedan kan man raljera över att det bara är facken som är oroliga. Det är det inte, utan också arbetsgivarparten är orolig för detta, för där ser man problemen framför sig med konkurrenskraften för svensk sjöfart. Det är alltså inte bara facken som är oroliga.
Man behöver inte raljera i den frågan, för jag har pratat med redare, och de är lika oroliga för det här.
Claes-Göran Brandin (S):
Jag får väl tacka för orden, Sven, om att jag är färgstark. Jag är nämligen röd. Ja, jag vet att Åsa Torstensson har varit och presenterat förslag i Göteborg, och det är väl ömsom vin, ömsom vatten - lite grann om vad göteborgare ska göra i Borås och lite annat. När det gäller sjöfarten tycker jag att det är jättebra att man ska göra det lättare att rekrytera sjöfolk.
Men är det så att man slår undan fötterna på dem med avtalen är det klart att vi inte får några sjömän. Vi ska veta att sjömännen, den tekniska personalen på fartygen, är en väldigt attraktiv arbetskraft för de företag som finns i land. Det är dem sjöfarten hela tiden har att konkurrera med.
Ska vi nu ge sjömännen sämre villkor än vad de har i dag, är det klart att man är orolig för det här förslaget. Sven Bergström säger att det här bara gäller inre sjöfart. Det gör det inte. Det gäller också den yttre sjöfarten. Det här gör att sjömännen får gå i land och använda sig av den svenska sjukkassan.
Jag tycker naturligtvis att hela det svenska arbetslivet ska ha samma villkor. Det är min grundtanke. Men vi vet ju att det har varit så här sedan lång tid tillbaka och att det är en av konkurrensfaktorerna för att möta fartyg under annan flagg i utlandet. Det är det som jag tycker är så viktigt.
Jag och Sven kommer inte att få debattera ett register här i kammaren, men jag hoppas att mina kamrater som finns kvar kommer att använda min sluggermetod lika hårt för att lägga det i skrivbordslådan. Jag tror dock inte att det kommer att behövas, för vi ska se till att göra en bra valrörelse.
Claes-Göran Brandin (S):
Låt oss slå fast en gång för alla att sjömän inte har bättre villkor än vad mina kompisar i byggsvängen eller metallarna på Volvo har. De har inte bättre villkor, för de har sålt bort det i sina avtalsförhandlingar. Därutöver har de lägre lön. Därför kan man inte påstå att de har bättre villkor, för då skulle de också ha samma löner som vi som jobbar i land har. Det är bara nonsens.
Jag kan inte acceptera regeringens förslag, för det är att ge sig in i avtalsrörelsen. Man får tycka vad man vill om det, men ni gör något som inte har varit brukligt i kammaren.
Förslaget går förmodligen igenom i dag, men det ska inte träda i kraft förrän 2011. Då får vi hoppas att en annan regering river upp det. Redarna har varit negativa till detta, för de får högre kostnader för den bit som de ligger ute med.
Ponera att detta inte accepteras i kollektivavtalsförhandlingarna, utan facken säger: Vi ska kvar detta. Då kan det bli hårt. Om man har kvar detta får arbetsgivarna en högre kostnad än vad de har i dag.
Då tror jag inte att svensk sjöfart står sig så väl konkurrensmässigt gentemot andra. Det är poängen i detta, och det är därför vi agerar som vi gör. Som jag sade tidigare är det inte bra att vi har särskilda regler för sjömän, men nu är det på det viset. Vi måste därför hitta andra lösningar på hur vi ska förändra det utan att ta ett sådant här beslut.
Claes-Göran Brandin (S):
Ministern säger att ni jobbar med frågan. Det gör ni kanske. Men varför måste ni jobba i tre och ett halvt år innan man över huvud taget hör någonting när det gäller tonnageskatten? Helt plötsligt säger ministern för ett tag sedan att hon tycker att vi ska genomföra tonnageskatten.
Det spelar ingen roll vilka ministrar i den borgerliga regeringen förutom finansministern som springer ut i den här frågan. Han kommer att stoppa det ändå. Det kommer ingen tonnageskatt. Men man jobbar ändå med frågan. Den har man jobbat med nu under fyra år.
Både Centern och Moderaterna - Åsa Torstensson behöver inte svara för Moderaterna och Fredrik Reinfeldt - går ut före valrörelsen och säger att man ska genomföra tonnageskatten. Och det händer ingenting på fyra år. Inte konstigt att sjömän, oavsett om de är befäl eller manskap, undrar.
Vi som är politiker funderar på varför vi över huvud taget ska sitta här när man inte kan hantera detta och när vi röstade i denna kammare nästan enhälligt med en klar majoritet för att detta ska genomföras. Och det händer ingenting. Då måste det vara fel på den här riksdagen. Regeringen måste vara den som tänker allra bäst. Men det ställer jag inte upp på.
TAP-avtalet ställde vi upp på ihop med sjömännen som tyckte att det var bra för att rädda deras jobb. Det ska inte bara regeringen ta åt sig, för detta har sjömännen också gjort via sina avtalsförhandlingar. Jag tycker inte att regeringen har någon respekt för Sveriges riksdag.
Man tar fram sina förslag utifrån att man vet bäst och att de andra inte kan någonting.
Carl-Axel Roslund (M):
Claes-Göran Brandin talar en hel del om den personliga integriteten. Men det blir bara vackra ord, Claes-Göran. När det gäller att undersöka besättningens hytter har regeringen faktiskt gått onödigt långt, vilket, om jag minns rätt, Vänstern påtalar i sin reservation.
Justitieutskottet säger det också och för all del även trafikutskottet. När man läser texten i direktivet kan man se att där inte finns någonting som säger att man med automatik ska ha den rätten på skyddsnivå 1. Det är ni som vill gå ett steg längre än direktivet faktiskt säger. Jag har pratat med dig tidigare om de här frågorna, och du använder orden undersöka, visitera och kontrollera som om de vore samma ord. Men det är ju inte så.
Det är ju en enorm gradskillnad mellan att undersöka, inspektera och visitera. Om du nu är så mån om den personliga integriteten, varför kan du då inte vara med på att en undersökning endast får ske om det finns ett konkret hot eller misstanke om brott? Då är vi ju överens allihop.
Men varför ska en sjöman, till skillnad från någon annan, tvingas acceptera att en vilt främmande människa närsomhelst, utan välgrundad anledning, går in i hans hem? Den personen tittar inte bara in - han har ju faktiskt enligt detta förslag rätt att dra ut varenda byrålåda och titta vad som finns där. Det är ett skamligt ingrepp i den personliga integriteten. Därför är du inte trovärdig.
Sedan säger du att det är rimligt och en bra princip att den som skyddas är den som ska betala. Tycker du då att den som går på fotbollsmatch ska betala för alla poliserna? Tycker du att de som var på folkmordskonferensen ska betala den hiskliga summan på 40 miljarder för polisskyddet? Det var ju de som skyddades. Tycker du att de judiska barnens föräldrar ska betala för skyddet vid Judiska skolan? Du säger ju att det är en bra princip. Den som skyddas ska betala.
Carl-Axel Roslund (M):
Jordbruksministern! Det är inte nog med att alla tillsynsmyndigheter säger att detta är onödigt. Vi har en annan statlig myndighet, nämligen Länsstyrelsen i Östergötland, som har gett ut en broschyr där man framhåller just djurskötseln på Revingehed som ett föredöme, men det struntar Djurskyddsmyndigheten i. Vi har alltså en myndighet som framhäver den, och vi har en annan som förkastar den.
Det finns en statlig utredning som heter SOU 2005:51 där man säger: Ta bort onödiga regler som fördyrar men inte ger bättre djurskydd! Och så tar man just ligghallarna som exempel. Man kan fråga sig hur många fler expertutlåtanden som behövs. Fru talman! Jag är en del av det politiska systemet, och därför bör jag försvara det, men jag får allt svårare att göra det.
Jag gör som alltfler svenskar, nämligen tappar förtroendet för våra myndigheter, framför allt när de uppträder så oerhört arrogant. De vill inte ens bilda sig en uppfattning på plats. De slår dövörat till vad experterna säger och beslutar utifrån ett antal foton. Man kan fråga sig, fru talman: Vi ska inte ha någon kärnkraft, utan vi ska i stället importera skitig kolkraft.
Vi ska inte ha försöksdjur, och sannolikt kommer väl vår läkemedelsindustri att flytta ut. Någon pälsdjursuppfödning ska vi inte ha i Sverige, utan vi ska importera pälsskinn från asiatiska länder, och vi vet ju hur djurvänliga de är där. Och inte får vi fiska - vår flotta ligger still - men vi kan gladeligen sälja svartfångad rysk fisk här i Sverige. Jag skulle kunna rabbla upp bransch efter bransch.
Vi avhänder oss område efter område, och jag frågar: Vad ska vi leva på i framtiden? Förlåt, fru talman, men Miljöpartiet driver Socialdemokraterna ifrån vett och sans.
Erling Bager (FP):
Allra först vill jag betona att jag tog upp att järnvägslagen innebär många positiva effekter i trafiken. Jag betonade det ganska väl i inledningsvis.
De uppgifter som jag för en tid sedan fått är att Ikea när det gäller det sätt på vilket man tänkt driva det så kallade Ikeatåget funnit att det var så stora svårigheter att man övergick till ett annat sätt att sköta transporterna. Men det är väldigt positivt att det sker med tåg.
Precis som Jarl Lander här har sagt innebär den nya järnvägslagen förbättrade möjligheter för olika operatörer att bedriva trafik och godstrafik inom Europa och i Schweiz. Det är väldigt positivt. Jag kom in på reservation 1. Nu har Sven förekommit mig lite grann.
Det är ofta så att Socialdemokraterna ett antal år efter de borgerliga partiernas förslag förändrar lagstiftning och mjukar upp monopol. Men nu har vi den situationen på tågsidan att vi har monopol på de lönsamma sträckorna och upphandling på de olönsamma tågsträckorna.
Det är ett väldigt konstigt sätt att avreglera som jag tror är unikt, när man tittar sig om i världen. Kan Jarl Lander se att fler aktörer än SJ ges möjlighet att konkurrera även på den trafik som i dag är lönsam?
Erling Bager (FP):
Jag ersätter Runar Patriksson, som råkat bli sjuk, i detta ärende och även i nästföljande ärende. Jag vill ta upp några reservationer, och jag vill börja med reservation 4. Den är gemensam för Folkpartiet, Moderaterna, kd och Centern och tar upp statens ansvar för flygplatssystemet, inbegripet de regionala flygplatserna.
Det är angeläget att man slår vakt om de regionala flygplatserna. På många håll spelar de en mycket viktig roll för kontakterna mellan storstadsregionerna och övriga delar av Sverige. De har stor betydelse för turistnäringen, inte minst för utländska turister, särskilt från de tätbefolkade delarna av Europa, som kan få uppleva Sveriges unika natur och kultur.
De betyder också väldigt mycket som inkomstkälla ute i många glesbygdsregioner. Även av arbetsmarknadsskäl är det nödvändigt med flygförbindelser mellan olika regioner och deras omvärld för att vidmakthålla näringslivets förutsättningar. Många regionala flygplatser har svårt att överleva.
Folkpartiet har i en motion, som har stöd i denna reservation, yrkat att stödet till dessa flygplatser skulle utökas med i varje fall 5 miljoner. Jag yrkar härmed bifall till reservation 4. Jag vill också ta upp flygplatskapaciteten inom Stockholmsområdet.
Jag delar de ståndpunkter som Johnny Gylling förde fram här tidigare. Vi har en handlingsförlamning i Stockholmsregionen när det gäller hur man ska lösa kapaciteten. Det är väldigt allvarligt.
Precis som Johnny sade går avtalet för Bromma ut år 2011, och det tar många år att se till att få en lösning. Vi behöver en citynära flygplats för affärsflyget och taxiflyget, och nu återstår kort tid att lösa detta.
Vi yrkar i reservation 5 att regeringen ansluter sig till Stockholmsberedningens slutsatser och snarast inleder överläggningar med berörda intressenter. Målet måste vara att långsiktigt trygga infrastrukturen för flyget i Stockholmsregionen.
Jag vill fråga Krister Örnfjäder, som är Socialdemokraternas ansvarige för flygfrågor, om han inte ändå känner en oro för situationen och hur den ska lösas. Vi från allianspartierna borde få veta hur man tänker sig en lösning. Jag pekar återigen på näringslivet och taxiflyget.
Det är en viktig del att ha en flygplats som passar för taxiflyg och affärsflyg och att detta går att säkerställa. Tiden är kort. Jag vill slutligen säga att vi välkomnar att stickprovskontroller nu kan genomföras på flygbesättningar. Det var värdefullt att utskottet här kunde komma fram gemensamt.
Erling Bager (FP):
När det gäller flygbränslet kan utvecklingen bedömas som oroväckande, liksom för allt bränsle. Vi vet inte exakt hur utvecklingen blir. Karin Smith utgår från att flyget därför ska dras ned och att det kanske till och med inte har någon framtid. Den bedömningen gör inte jag. Jag tror att flyget kommer att spela en viktig roll framöver.
Stockholmsregionen, näringslivet och affärsflyget behöver en citynära flygplats. Det tycker jag är viktigt. Här måste man komma fram till en lösning ganska fort, och här har inte majoritetspartierna på något sätt lyckats. Därför har alliansen lagt fram en reservation där vi pekar på en väg att påskynda detta.
Låt mig sedan när det gäller investeringar i nya flygplatser säga att Folkpartiet inte utesluter att Bromma flygplats kan vara kvar. Det vill jag noga påpeka. I beredningen får man självfallet ta ställning också till den biten. När det gäller regionala flygplatser har jag pekat på att vi vill ha ett utökat stöd till sådana, särskilt i glesbygden.
Sedan har inte Folkpartiet ställt upp på reservationen om att man ska sälja ut Arlanda, Landvetter och Sturup. Det står inte vi för i någon reservation. Dessa flygplatser är inkomstkällor som gör att en fördelning kan ske också till andra flygplatser.
Erling Bager (FP):
Vänsterpartiet har en annan syn på flyget och tror, vad jag förstår på Karin, inte på flygets framtid. Jag vill påpeka att flyget spelar en stor roll för olika regioner. Ta norra delen av Sverige, hur viktigt det är att den kan förbindas med flyg ned till storstadsområdena.
Det betyder mycket för näringslivet, för turismen och för att dessa orter ska kunna upprätthållas och ha livskraft. Det förvånar mig att höra talesmannen i trafikutskottet från Vänsterpartiet utmåla flyget så svart och tycka att det knappast har någon framtid.
Sedan får jag väl påpeka att hela skattesidan när det gäller trafiken och flyget ligger i skatteutskottet, och det kan ju vi ta en debatt om i annat sammanhang. Självklart kan priserna gå upp något, men då går de upp för andra fordon också, som långtradare.
Kan jag få ett besked från Vänsterpartiet om hur man ska klara Norrbotten och den delen av landet om man räknar bort flyget?
Erling Bager (FP):
Jag ersätter Runar Patriksson i denna debatt. Folkpartiet står bakom samtliga reservationer i detta betänkande, men jag nöjer mig med att enbart yrka bifall till reservation nr 1 av Folkpartiet, Moderaterna, Kristdemokraterna och Centern. Den handlar om bättre stöd till den svenska vägstrukturen.
Våra partier har vid otaliga tillfällen påpekat att eftersläpande underhåll och besvärliga flaskhalsar måste åtgärdas. Samtidigt måste vi blicka framåt och utveckla vägnätet utifrån framtidens behov.
Våra partier har därför i olika sammanhang - senast vid behandlingen av budgetpropositionen för 2005 - föreslagit ökade anslag för detta ändamål. Jan-Evert Rådhström har noggrant gått igenom alliansens reservation. Jag ska därför inte upprepa så mycket av detta, mer än att säga att detta är en viktig reservation för våra vägnät.
En annan reservation, nr 2, handlar om enskilda vägar. Där tar vi upp att villkoren för enskilda vägars underhåll har försämrats under de senaste tio åren, vilket är mycket bekymmersamt. I det här sammanhanget vill jag ta upp skärgårdstrafiken och färjetrafiken som ju ingår som enskilda vägar.
Vi har i olika motioner påtalat att regeringens hantering har dragit ut på tiden alltför länge. Det är angeläget att regeringen nu vidtar åtgärder så att de dokumenterade olikartade villkoren och oklarheterna får en skyndsam lösning.
Ett särskilt beklämmande exempel på regeringens oförmåga att komma fram till en lösning i dessa frågor är trafiken på Holmön. Men det finns även andra exempel, bland annat trafiken till Visingsö.
Trafiken i Göteborgs södra skärgård kan också nämnas här, och jag tänker då speciellt på gods- och varutransporterna till Göteborgs södra skärgård som är väldigt särbehandlade.
Jag vill också ta upp reservation nr 6 från Moderaterna, Folkpartiet och Kristdemokraterna som handlar om de mötesseparerade vägarna med vajerräcken. Därigenom förändrar man vägens karaktär på ett positivt sätt.
Vajerförsedda vägar har betytt oerhört mycket för att öka trafiksäkerheten på dessa vägar. Statistiken visar tydligt att trafiksäkerheten har ökat på tidigare olycksdrabbade vägar som nu försetts vajerräcken, och det är mycket bra och glädjande.
Vi vill ta upp miljökonsekvenserna när det gäller några vägstumpar. En vägstump gäller E 4:an mellan Tönnebro och Gävle där miljöproblemen har ökat, särskilt vid större trafikanhopningar. När vägen bara har en fil kan man hamna bakom ett lastfordon som kör långsamt.
När det blir två filer trampar man på gasen för att kunna köra om, och utsläppen från trafiken blir då större.
Vad vi ville med denna alliansreservation var att stödja en socialdemokratisk motion där man föreslår att det borde göras en ordentlig miljökonsekvensutvärdering där man jämför två-plus-en-väg och fyrfältsväg.
Det kan finnas behov av att särskilt beakta detta när man tar ställning om det ska vara två-plus-en-väg eller en fyrfältsväg. Med denna reservation yrkar vi att en ordentlig miljökonsekvensutvärdering ska genomföras för att Vägverket ska ha ett bättre underlag framgent. Fru talman!
Med detta har jag gått igenom Folkpartiets ståndpunkter i det här betänkandet.
Erling Bager (FP):
Det är värdefullt att konkurrensen i upphandlingen är så stor som möjligt. Det ligger bakom denna reservation och också den historia som har varit tidigare. Det har vi utvecklat i reservation nr 5 i betänkandet.
Jag ställde frågor till dig i mitt anförande, och jag har också tagit upp detta med att vi ska få en miljökonsekvensutvärdering på de vägar där vi kör med ett respektive två körfält och dessa separeras med vajerräcke.
Vad är det för fel på tanken att man gör en rejäl miljökonsekvensutvärdering av miljön efter det att vägen har tagits i bruk? Vad jag har förstått har Vägverket när man planerade vägen gjort en viss konsekvensbeskrivning.
Här efterfrågas i en bred reservation att man borde göra en utvärdering efteråt och jämföra denna typ av väg med fyrfältsväg. Miljöpolitiken är ju viktig, och det har kommit påpekanden om sträckan på E 4 mellan Tönnebro och Gävle om stora miljöproblem vid högtrafik.
Det vore väl värdefullt att den socialdemokratiska motionen fick stöd för att göra en sådan här utvärdering? Det kan väl inte vara fel att ha bra fakta om det som har hänt med miljön där uppe?
Erling Bager (FP):
Jag vill tacka utrikesministern för svaret, som är bra och som klart pekar på att vi äntligen ska få en lösning på denna fråga som har tagit så lång tid och där UD i Sverige har varit mycket senfärdigt i beredningen.
Jag vill däremot säga att den svenska ambassaden i Moskva och generalkonsulatet i S:t Petersburg har gjort ett utmärkt arbete med att skynda på processen. Under den förra utrikesministern skedde det knappast någonting som förde frågan framåt. År 1934 konfiskerade Sovjetunionen kyrkan.
Den blev gymnastik- och sporthall. Jag har varit där många gånger, och det luktar svett. Kyrkan är fördärvad invändigt. På golvet i kyrkorummet har man målat grön färg och handbollslinjer. Man har lagt ett bjälklag i kyrkan, och däruppe är det också gym och annat. Jag var där så sent som i mars i år, och då var det fortfarande sportaktiviteter.
Jag ser dock i svaret att det nu har skett en förändring så att församlingen har möjligheter att ha gudstjänster. Det har funnits en svensk kyrka i S:t Petersburg sedan 1700-talet. Denna kyrka ritades av en svensk arkitekt, och det svenska generalkonsulatet ligger nästan vägg i vägg.
Under lång tid av förnedring har dock ryssarna haft kyrkan till sporthall, medan Finland och Estland har fått tillbaka sina kyrkor. Nu ser jag optimism i svaret. Det enda jag skulle vilja fråga utrikesministern är: Kunde man kanske få en mer exakt tidpunkt för när frågan är helt löst? Jag talade med Göran Persson i förra veckan som sade att han hade gjort allting när han träffat Putin, och det vet jag.
Det har även den svenske ambassadören rapporterat. Men kunde vi möjligen få en mer exakt tidpunkt? Sker det i år att kyrkan överlämnas, eller tar det tre år?
Johnny Gylling (KD):
Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. Häromveckan skulle jag åka tåg över Öresundsbron. Framför mig stod två biljettmaskiner som skulle hjälpa mig till en biljett. Jag hade lite problem att veta vilken av dem jag skulle välja, och jag hade ännu större problem att få ut biljetten.
Det tog en stund innan jag förstod var jag skulle stoppa in kreditkortet, vilka knappar jag skulle trycka på och så vidare. Som tur var fanns det hjälpsamma människor bakom mig i kön som var vana resenärer. Då gick det lätt.
Nu tror jag inte att jag är unik i att jag har svårt att direkt hantera en biljettmaskin. Vi har hört många människor säga att det har blivit besvärligt att köpa biljetter. Jag tror att många människor gillar att åka tåg, men det ska vara enkelt, punktligt och bekvämt.
Vår uppgift i riksdagen är att ordna med en sådan lagstiftning som gör att tågtrafiken kan fungera effektivt, avreglerat, i konkurrens, men övervakat, kontrollerat, så att kunden sätts i fokus. Detta gäller naturligtvis även godståg.
Många företag skulle gärna välja att använda järnvägen för sina godstransporter om den hade fungerat på ett tillfredsställande sätt med punktlighet, regelbundenhet och så vidare. Det finns mycket kvar att göra, fru talman. Den proposition vi ska behandla i dag är ett steg i rätt riktning - järnvägslagen.
Kristdemokraterna stöder propositionen, men när det gäller övriga motionsyrkanden har vi en del synpunkter. Där har jag redan yrkat bifall till reservation 1. Propositionen som regeringen har lagt fram syftar till att öka konkurrensen på godssidan inom järnvägen. Det är mycket bra.
Nästa steg blir att skärpa konkurrenslagstiftningen vad gäller persontrafiken. Det har Jan-Evert Rådhström redogjort för här. Vi ser fram emot ytterligare en proposition från regeringen nästa år. Det är viktigt att SJ:s monopol bryts.
Det är viktigt att den avreglering som görs leder till effektivitet, leder till kundvänlighet och leder till att den personal som arbetar på järnvägen inte kommer i kläm, vilket vi har sett ibland. Konkurrens är alltså någonting som vi kristdemokrater förespråkar, men konkurrens måste övervakas.
Avreglering måste ske under ordnade former. Fru talman! Med den motiveringen stöder jag reservation 1. Vi har också en reservation tillsammans med Centern som gäller konkurrensneutral lok- och vagnpool, och det är nr 4.
Där nämner vi också Inlandsbanan, som vi tycker är viktig och borde få en större del av kakan, för att befolkningen i inlandet ska kunna bo kvar och kunna utveckla sina verksamheter.
Sammanfattningsvis, fru talman: Vi stöder propositionen, vi vill att det ska gå fortare med avregleringen och vi ser fram emot nästa proposition på det här området.