KBLab/rixvox huggingface dataset:
Elisabeth Svantesson (M):
Jasenko Omanovic har frågat mig om jag avser att påtala vikten av att arbetsförmedlarna har nära samarbete med lokala företag när det gäller att fastställa regleringsbrevet till Arbetsförmedlingen för år 2014. Först och främst vill jag säga att det är viktigt att Arbetsförmedlingen har förtroende och legitimitet bland arbetsgivare och arbetssökande för att kunna bidra till att förbättra matchningen på arbetsmarknaden.
Ett ökat förtroende bör leda till att fler arbetsgivare vänder sig till Arbetsförmedlingen för att få stöd i sin rekryteringsprocess samt till att fler arbetssökande väljer att ta del av myndighetens service. Hur matchningsarbetet fungerar framgår bland annat av hur arbetsgivarna uppfattar Arbetsförmedlingens hantering av lediga platser och om de fått lämpliga sökande.
Av de arbetsgivare som anmält en ledig plats var 88 procent nöjda med hanteringen och 82 procent angav att de fått tillräckligt med lämpliga sökande för att kunna anställa, vilket är i nivå med tidigare år. Arbetsförmedlingens ökade fokus på arbetsgivarkontakter avspeglas i att antalet arbetsgivarkontakter och antalet överenskommelser med arbetsgivare har ökat. Det grundläggande styrdokumentet från regeringen till Arbetsförmedlingen är förordningen med instruktion för myndigheten.
Där står i andra paragrafen att Arbetsförmedlingen ska verka för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt bland annat genom att effektivt sammanföra dem som söker arbete med dem som söker arbetskraft. Det är därför inget som regeringen årligen behöver uppmana myndigheten att göra genom skrivningar i regleringsbrevet. Där betonar regeringen vad myndigheten särskilt ska göra under det kommande året och vad som särskilt ska återrapporteras till regeringen.
När det gäller frågan om Arbetsförmedlingens regleringsbrev för budgetåret 2014 pågår för närvarande arbetet med regleringsbrevet i Regeringskansliet.
Elisabeth Svantesson (M):
Jag tackar Jasenko Omanovic för interpellationen. Arbetsgivarkontakter är viktiga. Det är någonting som jag ofta talar om och lyfter fram i debatter och andra offentliga sammanhang. Som jag sade i mitt svar har vi ett grundläggande styrdokument som styr Arbetsförmedlingen. Det är inte ett regleringsbrev; där hade man särskilt fokus på nästkommande år.
Det är en förordning utfärdad 2007, en instruktion för Arbetsförmedlingen där det framgår väldigt tydligt vad Arbetsförmedlingen ska göra. Arbetsförmedlingen ska effektivt sammanföra dem som söker arbete och dem som söker arbetskraft. Det är punkt nr 1 i andra paragrafen. Det ligger i deras uppdrag.
Ska man kunna utföra matchningsuppdraget behöver man såklart ha kontakt med både arbetssökande och arbetsgivare. Arbetsförmedlingen hade dock förra året ungefär tre miljoner arbetsgivarkontakter, medan ungefär en halv miljon nya jobb fanns på Platsbanken. Det är en ökning och ett steg i rätt riktning, men jag menar att det kan bli bättre. Jag har varit ute och besökt arbetsförmedlingar.
För en tid sedan besökte jag en arbetsförmedling där man bestämt sig för att öka antalet arbetsgivarkontakter och satt upp ett mätbart mål för ökningen. Man lyckades väl och fick också in nya jobb. Det här är grundläggande i Arbetsförmedlingens uppdrag. Det är särskilt viktigt för de personer som har svaga jobbrelaterade nätverk, som inte har de nätverk som många andra arbetssökande har.
När det gäller Jasenko Omanovics fråga om regleringsbrevet för år 2014 kan jag säga att det just nu pågår ett arbete i Regeringskansliet. Innehållet i regleringsbrevet är ingenting som jag presenterar nu i november i riksdagens kammare, utan det får vi återkomma till.
Elisabeth Svantesson (M):
Låt mig poängtera att arbetsgivarkontakter är enormt viktiga. Arbetsförmedlingen har två kundgrupper. Den arbetar med arbetssökande och arbetsgivare. När jag lyssnar på socialdemokraterna här i kammaren och även i medierna blir jag ibland lite fundersam över vilket ben de vill stå på. Jag får ofta höra att regeringen styr Arbetsförmedlingen alldeles för mycket.
I nästa stund byter en del socialdemokrater helt inriktning, som nu här till exempel, och menar att vi styr för lite och att fler uppdrag ska skrivas in i regleringsbrevet. Det går inte riktigt ihop. Precis som interpellanten själv sade har Jasenko Omanovic ställt liknande interpellationer vid flera tillfällen. Han vet att arbetsgivarkontakter är viktiga för regeringen.
Jag tror också att han känner till Arbetsförmedlingens arbete med till exempel nationella kunder där Arbetsförmedlingen och företag träffar samarbetsavtal. Man samarbetar med Företagarna för att verka uppsökande i företag. Det nämns inte i regleringsbrevet, och ändå sker det. Varför sker det? Jo, därför att Arbetsförmedlingen ska arbeta med arbetsgivare. Det står i deras grundläggande instruktion.
Det är helt enkelt en del av myndighetens grunduppdrag Med detta sagt säger jag väldigt ofta att Arbetsförmedlingen måste förbättra arbetet med sina arbetsgivarkontakter. Det säger jag direkt till förmedlingen och ofta ute i offentliga diskussioner och debatter. Den poängen är väldigt tydlig och klar.
Elisabeth Svantesson (M):
Nu blev det väldigt mycket mer intressant. Jag tror att jag och interpellanten delar uppfattningen Arbetsförmedlingen ska jobba aktivt med arbetsgivarkontakter. Hur regleringsbrevet kommer att se ut återkommer vi till. Det är ingenting jag står här och berättar om i riksdagens talarstol innan det är klart. Det här med kontroll var väldigt intressant. Socialdemokraterna och Alliansen har tillsammans kommit överens om ett nytt sanktionssystem och också att införa aktivitetsrapporter. Jag vet inte om det är vad interpellanten menar.
Syftet med det är att förbättra jobbsökandet. De arbetslösa ska regelbundet meddela hur de söker jobb, vilken typ av jobb de söker och vilka intervjuer de har varit på. Syftet med det är att förstärka kvaliteten i kontakten med arbetsförmedlaren. Arbetsförmedlingen har en kontrollfunktion, och den är viktig. Den har också en väldigt viktig stödjande funktion som går hand i hand. Att kontrollera att människor söker jobb är viktigt.
Det betyder inte att de ska söka fler jobb som inte är relevanta. Om man har jobbat på Arbetsförmedlingen vet man att människor ska söka de jobb som är rimliga. Det är också en grundläggande förutsättning. De ska söka de jobba som det är rimligt för en person att söka. En arbetsförmedlare ska inte uppmana en person som är rörmokare att söka jobb som kirurg. Själklart gör man inte det. Människor ska söka det som är rimligt. Med aktivitetsrapporten kan det bli så att man upptäcker om en person söker jobb som inte är rimliga.
Kontrollfunktionen är någonting som är väldigt bra för kvaliteten. Det tror jag att Socialdemokraterna egentligen också tycker eftersom de har stöttat det förslaget.
Elisabeth Svantesson (M):
Det är anmärkningsvärt att det tar elva minuter och 20 sekunder för arbetsmarknadsutskottets ordförande Raimo Pärssinen att förklara varför regeringen inte tänker bry sig om riksdagens tillkännagivanden, som vi fattade beslut om här i kammaren för fyra månader sedan.
Det är också anmärkningsvärt att ordföranden påstår att det här skulle vara ett spel, att vi står här en varm junikväll för att vi ser tillkännagivanden som ett spel. Ännu mer anmärkningsvärt är såklart att regeringen och regeringspartierna här i riksdagen inte ser behovet av en bred översyn av Arbetsförmedlingen.
Jag menar att den här debatten inte skulle behövas, herr talman. Vi har en arbetsförmedling med någonstans mellan 12 000 och 13 000 anställda, beroende på hur man ser det. Den har en otroligt central och viktig roll på svensk arbetsmarknad. Även om det vore så att den här förmedlingen funkade hyfsat bra tycker jag att det skulle vara ganska självklart att för första gången på 20 år låta externa utredare titta in i den.
Det handlar om att titta på Arbetsförmedlingens roll på arbetsmarknaden, titta på hur man ska jobba med olika aktörer och titta på vad som fungerar och inte fungerar. Det är för mig ganska självklart, och det blir ännu mer självklart när vi ser att det är en myndighet i kris.
Det var därför den här översynen en gång tillsattes, det är därför den behöver fortsätta och det är därför regeringen nu behöver tillsätta en ny översyn av Arbetsförmedlingen.
Detta känns extra anmärkningsvärt eftersom nuvarande arbetsmarknadsminister Ylva Johansson före valet höll presskonferens efter presskonferens och berättade om de förslag som hon ville genomföra om Socialdemokraterna skulle vinna valet. En av de frågorna handlade just om reformering av Arbetsförmedlingen.
Men detta, herr talman, är ingenting som ett eller två partier klarar av alldeles på egen hand. Vi moderater är helt övertygade om att det behövs en översyn av Arbetsförmedlingen. Det hänvisas nu ofta till att man har påbörjat ett internt arbete. Ja, tacka för det! Hela poängen med att anställa en ny generaldirektör var att få igång det interna förnyelsearbetet.
Men det står inte i motsatsförhållande till en bred översyn av denna viktiga myndighet, av dess roll och hur man ska arbeta tillsammans med andra aktörer. Varför gör vi då detta? Varför tycker Moderaterna att det fortsatt är viktigt med en översyn? Jo, för att matchningen ska fungera bättre och för att de som behöver stöd och hjälp ska få det.
Eftersom arbetsmarknaden har förändrats så drastiskt under de senaste decennierna behöver vi också se över Arbetsförmedlingens roll. Det är en självklarhet för oss, herr talman, att det behövs en översyn av Arbetsförmedlingen. Det är inget spel. Det handlar om att den som är arbetssökande ska få den hjälp den behöver och att den arbetsgivare som behöver arbetskraft ska finna den.
Därför yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Jag behöver nog inte mer än tre minuter och 35 sekunder för att förklara hur viktig den här översynen är.
Elisabeth Svantesson (M):
Tack för det, Raimo Pärssinen! Elisabeth Svantesson är i opposition nu, och jag vet inte om Raimo Pärssinen tycker att ödmjukhet har varit ett signum för Socialdemokraterna i arbetsmarknadsutskottet under åren. Det får stå för arbetsmarknadsutskottets ordförande. Jag är väldigt ödmjuk inför det faktum att Arbetsförmedlingen fungerar alldeles för dåligt.
Det jag sa i mitt anförande var just det att även om Arbetsförmedlingen hade fungerat väldigt väl tycker jag att det är viktigt att vi har en översyn av en sådan myndighet som förvaltar så många miljarder. När vi nu dessutom vet att det finns mycket som inte fungerar så väl med Arbetsförmedlingen tycker jag att det var bra att vi i Alliansen tillsatte den här översynen.
Därför har jag så svårt att förstå var ödmjukheten finns hos regeringspartierna när de säger att man inte behöver någon extern översyn, att man klarar det själva nu när man har fått en socialdemokratisk arbetsmarknadsminister och satt igång lite interna processer. Då kommer det att bli alldeles bra. Det har gått fyra månader sedan tillkännagivandet. Riksdagen är väldigt tydlig med att det behövs en översyn.
Min fråga till Raimo Pärssinen är egentligen bara: Hur kommer det sig att regeringspartierna inte kan tänka sig, trots alla de utmaningar som Arbetsförmedlingen står inför, att både jobba internt - precis som man har redovisat i skrivelsen, och jag tycker att det är mycket av det som är bra - och också ha en extern översyn som kan ha ett mer långsiktigt perspektiv och jobba parallellt för att vi ska få en bättre matchning på svensk arbetsmarknad.
Elisabeth Svantesson (M):
Det är bra och intressant att höra hur ordföranden ändrar retorik sedan man har fått regeringsmakten. Låt mig vara tydlig. Jag vet inte om vi ska stå och tävla i en ödmjukhetsdiskussion. Jag kan konstatera att Alliansen tillsatte en utredning, en översyn, av Arbetsförmedlingen. Jag vet inte om man tycker att det var ödmjukt eller inte - men man konstaterade att mycket inte fungerade som det skulle.
Därför lades utredningen på plats. När den översynen hade kommit till halvtid kastades den i papperskorgen. Det var ingen diskussion i riksdagen om detta. Regeringen fattade ett beslut - jag tror att det var den 15 januari i år - att helt enkelt kasta utredningen i papperskorgen. Hur ska det tolkas? Jag kan inte tolka det på något annat sätt än att man tror att man fixar detta själv. Man hade då kunnat göra precis som Fredrik Malm var inne på, nämligen ge tilläggsdirektiv utifrån sitt eget perspektiv. Det hade varit naturligt.
Men att kasta översynen i papperskorgen och nu svara fyra månader efter riksdagens tillkännagivande att det händer så mycket med en ny regering så att det inte behövs en extern översyn är anmärkningsvärt - vilket jag inledde mitt anförande med. Jag kommer att tycka så även fortsättningsvis. Det behövs fler ögon än de politiska ögonen att titta in i förmedlingen. Det handlar till syvende och sist om människor.
De ska kunna matchas mot jobb och få det stöd och den hjälp de behöver för att rustas så att de kan snabbare komma in i jobb.
Elisabeth Svantesson (M):
Tack för den här interpellationsdebatten! Under förra mandatperioden höll Socialdemokraternas dåvarande arbetsmarknadspolitiska talesperson, Ylva Johansson, den ena presskonferensen efter den andra för att berätta om Socialdemokraternas tre jobbförslag: traineeplatser, 90-dagarsgarantin och reformeringen av Arbetsförmedlingen.
Vad har det då blivit av dessa förslag? Ingenting. Nu ser vi det hända som vi varnade för före valet. Så blir det när man har tre rödgröna partier som är så sugna på makten att de var för sig lovar allt till alla men glömmer att berätta för väljarna hur de ska genomföra det. De glömmer också att fråga om någon egentligen vill ha de här förslagen. Det är helt enkelt så här det blir när man inte har en plan.
Arbetsmarknadsministern har lovat 32 000 traineeplatser. Var är de jobben? Nu verkar det som om arbetsmarknadsministern retirerar från sina egna förslag, och statsministern är helt beredd att sälja ut det lilla som är kvar av traineejobben. Det blir helt enkelt ingenting. Arbetsmarknadsministern har lovat en 90-dagarsgaranti till alla arbetslösa unga.
Det är en garanti som vi vet har prövats och dömts ut, men arbetsmarknadsministern verkar i alla fall tro på förslaget eftersom hon höll så många presskonferenser om det. Men vad har det blivit av garantin? Hittills är det ingenting. Ylva Johansson lovade också en reformerad arbetsförmedling. Här delar jag på många sätt arbetsmarknadsministerns problembild. Det är en myndighet som inte fungerar som den ska, med mycket lågt förtroende och där matchningen fungerar alldeles för dåligt.
Därför är det viktigt att den översyn som Alliansen påbörjade också får göras klart. Det är helt enkelt anmärkningsvärt att man lägger ned en utredning på det här sättet. Det är som om man vill säga: Det behövs ingen översyn, för vår politik är så bra! Är det så vi ska uppfatta arbetsmarknadsministern? Man måste ge besked om vad man vill göra med en så pass central aktör inom arbetsmarknadspolitiken.
Vi talar om en myndighet som förvaltar 35 miljarder av skattebetalarnas pengar. Lägger man därtill a-kassan med mera blir summan den dubbla. Det behövs en översyn av Arbetsförmedlingen. Den är central. Den är viktig. Och det är anmärkningsvärt att de tre jobbförslag som Ylva Johansson höll presskonferens efter presskonferens om nu helt enkelt verkar försvinna.
Eller ska jag tolka arbetsmarknadsministern som att Socialdemokraternas och Miljöpartiets politik i sig är så bra att Arbetsförmedlingen nu kommer att fungera alldeles lysande, även om den inte har gjort det på över ett decennium?
Elisabeth Svantesson (M):
Arbetsmarknadsministern radar upp problemen med svensk arbetsmarknad, även om jag inte helt delar den synen, eftersom jag tycker att det har kommit fram enormt många nya jobb under de sista åtta åren. Med alla dessa problem som arbetsmarknadsministern radar upp när det gäller Arbetsförmedlingen borde det verkligen vara berättigat med en genomlysning av denna myndighet. En sådan har inte gjorts på 20 år.
Det är mycket bra att Statskontoret har tittat på hur man kan förbättra styrningen, men det är något regeringen gör med alla sina myndigheter. Tanken med utredningen var att vända på många stenar, alltifrån hur man bättre kan samarbeta med andra aktörer och vässa insatser till hur man kan lösa uppdraget att hjälpa fler till jobb.
Allt detta behövs på lång sikt, men lika självklart förväntar vi i Alliansen oss att arbetsmarknadsministern här och nu tar tag i de problem som finns och jobbar på kort och på lång sikt. Socialdemokraterna säger att Arbetsförmedlingen ska jobba med matchning. Ja, det är instruktionen, det vill säga det grunduppdrag Arbetsförmedlingen har haft i hur många år som helst. Problemet är att det inte har funkat. Då måste man på kort och på lång sikt göra något åt detta.
Att lägga ned utredningen visar att man tror att man har alla svar på problemen, att man inte vill ta in experter eller forskare. En viktig utredning som välkomnades av alla parter grävs ned. Det är anmärkningsvärt.
Elisabeth Svantesson (M):
Det ska vara genomtänkta skatter - precis. Jag delar finansministerns bild av att det inte handlar om att ha världens lägsta skatter. Det har vi verkligen inte. Det är ingen som betvivlar detta. Men frågan är just: Är de genomtänkta? Är det mest genomtänkta man kan göra att beskatta jobbframväxt och jobbtillväxt?
Är det mest genomtänkta man kan göra att göra det dyrare att anställa äldre personer, när vi nu äntligen ser att fler äldre stannar kvar på arbetsmarknaden? Är det mest genomtänkta man kan göra att höja kostnaderna för att anställa unga, när vi ser att fler unga behöver komma in och vi har en sammanpressad lönestruktur och unga har svårare att konkurrera om jobben?
Sedan står Magdalena Andersson än en gång i kammaren, och vi hör henne ofta på andra ställen också, och talar just om jobbskatteavdragen och hur förfärligt det är att vi har sänkt skatten för vanliga människor, hur förfärligt det är att sjuksköterskor har en hel månadslön till att leva av, kunna konsumera och ha en lite friare tillvaro och hur förfärligt det är att en undersköterska, en brandman eller en lärare har mer pengar kvar i plånboken.
Men sanningen är ju att Socialdemokraterna varje gång som vi har sänkt skatten för vanligt folk har tyckt att det har varit en ganska bra idé och inte heller återställt något på det sättet, därför att det påverkar ekonomin. Skatter påverkar ekonomin, och skatter kan också leda till fler jobb. Varför satsar man då med en sådan kirurgisk precision på skatter som slår mot företagandet i Sverige när vi behöver fler företag som växer och anställer?
De över 340 000 nya jobb som har vuxit fram har ju främst kommit i den privata sektorn. Och varför är det så viktigt? Jo, det är då vi också får mer resurser till välfärd. Vi har 340 000 fler skattebetalare som är med och betalar till en god omsorg och till en bra skola. Det är på så sätt vi kan få Sverige att växa.
Det är också så vi långsiktigt skapar trygghet - inte genom att slå hårdast mot de sektorer där jobben växer fram, för på sikt har vi i så fall inga resurser till välfärd, herr talman.
Elisabeth Svantesson (M):
Några ord om de kvarstående utmaningarna. Det finns alltid saker att förbättra och utveckla, men det förslag som vi de facto diskuterar, det som regeringen har lagt på riksdagens bord, handlar om borttagandet av en gräns. Jag ser inte gränsen som den kvarstående utmaningen.
Gränserna i sjukförsäkringen har underlättat för och satt tryck på myndigheter att ge det stöd som enskilda behöver. Jag har gärna en mer generell diskussion om sjukförsäkringen vid ett annat tillfälle. Nu diskuterar vi gränsen. Jag tycker inte att jag har fått svar på frågorna om ministern ser någon risk med att ta bort gränsen. Är det en enkel väg?
Är det bara att ta bort den för att allting ska lösa sig? Jag vill säga något om ekonomin eftersom ekonomin för den enskilde har kommit upp i debatten. Jag ser nämligen risken att man lämnar människor längre i sjukförsäkringen och att de inte får det stöd och den hjälp de behöver när man tar bort gränsen. Jag ser risken att förtidspensionerna ökar igen.
Den ekonomiska utsatthet som väldigt många upplevde före 2008 - att man blev förtidspensionerad med väldigt låg ersättning och faktiskt dömd till lång tid i stor ekonomisk utsatthet - ser jag som en större risk än det är att ta tag i de utmaningar som finns här och nu. Jag ser att risken med att ta bort gränsen är att det leder åt fel håll för individen. Slutligen ser jag en risk för staten.
Vi ser att sjukskrivningarna ökar. Hur kommer staten att hantera det om man tar bort gränsen? Det finns en liten tabell i finansplanen om bland annat gränsen, där man avsätter 6 extra miljarder för oförutsedda hushållsavgifter. Det visar att det här kommer att kosta pengar. Vi vet inte vad effekterna blir kostnadsmässigt. Jag tror att de blir stora, och jag ser risker för individen och för statens finanser med det här förslaget.
Elisabeth Svantesson (M):
Jag ska berätta för Ali Esbati vad jag pratar om. Jag pratar om människor som tidigare inte fanns i arbete, trots att de hade arbetsförmåga, som tidigare förtidspensionerades fast de hade arbetsförmåga, som gick hemma år ut och år in därför att den förrförra socialdemokratiska regeringen, med stöd av Vänsterpartiet, glömde bort de människorna och gömde dem. Man kan definiera detta på olika sätt. Faktum kvarstår att förtidspensioneringarna har minskat.
Faktum kvarstår att vi inte längre gömmer och glömmer människor i statistiken. Därför har arbetskraften ökat och delvis också arbetslösheten i de här grupperna, men nu finns man i arbetskraften. Det är jag stolt över - att vi har sett människor. Nu ser vi att många utrikes födda har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Vi ser att den gruppen riskerar att öka med regeringens politik, som Vänsterpartiet ger stöd till. Den gruppen vill vi uppmärksamma.
Vi vill uppmärksamma viktiga samhällsutmaningar och komma med riktig politik. Det var det jag presenterade i mitt anförande. Vi måste ha fler vägar in för den som i dag har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Moderaternas svar är inte extratjänster och traineejobb. Moderaternas svar är att underlätta för arbetsgivare att växa och anställa. Moderaternas svar är att hitta nya vägar in för den som har svårt att göra det, till exempel genom en första-jobbet-anställning. För mig handlar det inte om statistik.
För mig handlar det om människor som vi ser och som vi vill hitta vägar in på arbetsmarknaden för.
Elisabeth Svantesson (M):
Det som ligger bakom vår ideologi och politik är att alla människor ska kunna leva på sin egen lön, ibland också på ett litet företag där man kanske inte har kollektivavtal men har en god lön. Jag önskar att Ali Esbati kunde se att det finns arbetsgivare som inte har kollektivavtal som är goda arbetsgivare. Talet om ekonomisk bestraffning tycker jag är intressant. Ali Esbati vill ju mer än någon annan här i riksdagen bestraffa alla som jobbar.
Ali Esbati vill gärna höja skatten för undersköterskan som har det svårt att få ekonomin att gå ihop. Ali Esbati tycker att vi har sänkt skatten för mycket under åren i alliansregeringen, trots att undersköterskan nu har nästan en månadslön mer kvar att leva på per år. Det är inte att bestraffa människor, utan det är att uppmana hårt slit, så att man faktiskt får behålla lite mer av det man själv har tjänat ihop. Det är tydlig moderat politik, precis som det är tydlig moderat politik att finna fler vägar in på arbetsmarknaden.
Jag tycker att det är bättre att man har en lön att leva på än att man fastnar i bidragsberoende, än att man hamnar på en plats i det offentliga som man sedan inte kommer vidare på. Vi måste hitta fler vägar in hos arbetsgivare. Dessvärre har inte Vänsterpartiet mycket att erbjuda den långtidsarbetslöse eller den arbetslöse när det gäller att hitta breda vägar in på arbetsmarknaden. Det är något som står helt klart.