KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lena Olsson (V):
Jag kan instämma i mycket av kritiken när det gäller det förslag som har framförts här i dag. En av delarna i den proposition som vi nu diskuterar oroar mig som ledamot i justitieutskottet extra mycket. Det jag talar om är ändringen i lagen om försvarsunderrättelseverksamhet som ger rätt att spana efter bland annat brottslighet som kan sägas utgöra ett yttre hot.
Till att börja med anser Vänsterpartiet att försvarsunderrättelseverksamheten bör vara inriktad på militära hot medan andra typer av hot bör hanteras inom ramen för en annan verksamhet. Detta anser vi därför att det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med en tydlig gräns mellan det civila och det militära.
Försvarsministern har ju gått från kammaren, men han har i den senaste månadens debatt hävdat att vi kritiker blandar ihop brottsbekämpning och underrättelseverksamhet från försvaret. Jag tror dock att det är han själv som är den som är mest skyldig till detta.
Regeringen skriver i propositionen att bestämmelserna måste anpassas "så att kartläggning av terrorism och annan internationell brottslighet av sådan kvalificerad art att den kan anses utgöra yttre hot mot landet inte utesluts från tillämpningsområdet för försvarsunderrättelseverksamheten.
Det är dock samtidigt viktigt att framhålla att det även i fortsättningen är polisen som har ansvaret för att leda och bedriva bekämpningen av sådan kriminalitet. Vad de myndigheter som ägnar sig åt försvarsunderrättelseverksamhet i fortsättningen kan göra är att bidra med underrättelser."
Enligt 8 § i den föreslagna lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamheten får man rapportera uppgifter som berör en viss fysisk person om uppgifterna rör försvarsunderrättelseverksamheten, vilket internationell kriminalitet av stor omfattning och kvalificerad art alltså föreslås göra.
Enligt regeringens förslag till ändring i 4 § i lagen om underrättelseverksamheten får man sedan rapportera uppgifterna vidare till berörda brottsbekämpande myndigheter. Det innebär i praktiken att propositionen öppnar upp för nya verktyg i brottsbekämpningen.
Även om signalspaningsmyndigheten inte är den som kommer att ägna sig åt själva brottsbekämpningen finns det stora möjligheter att rapportera brott vidare till polis och åklagare. Försvarsministern och de borgerliga stödpartierna har alltså definitivt blandat ihop brottsbekämpning och försvarsunderrättelseverksamhet. Herr talman!
Utökningen av mandatet för försvarsunderrättelseverksamheten innebär, även utan den förändring som säger att spaning i kabel är tillåten, att signalspaningsmyndigheten kan ägna sig åt spaning på flera personer och filtrera ut flera meddelanden för analys. Lagförslaget inkräktar alltså på den grundlagsfästa rätten att få kommunicera fritt utan statlig insyn.
På grund av detta och på grund av de skäl som andra företrädare för Vänsterpartiet, Socialdemokraterna och Miljöpartiet anfört anser jag att propositionsförslaget i första hand bör avslås. I andra hand bör det bordläggas i minst tolv månader.
Lena Olsson (V):
Jag vill börja med att tacka för svaret som jag tycker på många sätt är väldigt bra. Ministern lägger fokus på alla åtgärder som behöver vidtas när det gäller den här frågan som hon också uttrycker är högprioriterad och väldigt viktig. Så är det ju.
Våra barn är ganska oskyddade i många sammanhang och speciellt de barn som växer upp i fattiga och utsatta situationer och därmed hamnar i de här problemen.
Jag måste också passa på och säga att det är en skam, man skäms lite grann över alla dem, framför allt män, från västvärlden som åker ut på sina semestrar, konferensresor och så vidare och utnyttjar dessa fattiga människors situation.
Det står i svaret: "Regeringen har därför för avsikt att snarast följa upp om det behövs något särskilt initiativ från svensk sida för att driva frågan vidare inom EU". Där vill jag ställa en rak fråga som jag hoppas att ministern kan ge ett klart besked om.
Det franska initiativet har tagits upp vid ministermöten fem sex gånger, och det har inte hänt något. Inga länder visar något intresse för den här frågan. Det är mycket konstigt, tycker jag. Det här har legat på turistministrarna som väldigt sällan träffas. Jag vill ställa en rak fråga till dig, ministern.
När det gäller det här initiativet, har ni tänkt att ta kontakt med fransmännen så fort som möjligt? Helst vill jag ha reda på när. Sverige startade världskongressen. Det är tio år sedan, och det är mycket lite som har hänt när det gäller just de här frågorna. Initiativet tycker jag ligger hos Sverige.
Fransmännen är ganska förvånade över Sveriges agerande i den här frågan, att man inte har gjort mer. Det skulle jag vilja fråga om. Det står att "behovet av samordning på såväl nationell som internationell nivå är stort". Då vill jag fråga: Hur menar ministern att samordningen ska se ut?
Det står också att polisen är ganska involverad i det här, och då nämner man barnpornografigruppen. Enligt källor är det väldigt få personal. Vi vet också vad den personalen utsätts för.
Den är inte ute på fältet, utan sitter för det mesta inomhus och jobbar - med de här vidriga frågorna, måste jag tillägga. Enligt källor har man inte så stor möjlighet att ägna sig åt de här frågorna. Det är likadant med sambandsmännen. Det är grov brottslighet, men man har inte i så stor utsträckning ägnat sig åt just frågor som gäller barnsexturism.
Det är de frågor jag har. Jag nöjer mig med det så länge.
Lena Olsson (V):
Det var roligt att höra att den engelske ministern har tagit upp den här frågan. När det gäller den här skrivelsen kanske det är så att man skulle ha skrivit, men jag tycker ändå att ministern borde ta den här första kontakten. Jag tycker att Sverige kan göra det.
Jag tror också att det förväntas från organisationen Ecpat, som har jobbat väldigt mycket med frågan. Även om man väntar på skrivelsen hade jag om jag varit minister självklart tagit denna kontakt ändå. Sedan gällde det hur frågan förut har slussats runt bland olika ministrar.
Det är bra att det finns en kunskap och att detta lyfts upp på alla nivåer och till alla ministerposter, men jag är ändå ganska bestämd i min uppfattning att vi här behöver en huvudsansvarig minister. I den frågan skulle jag vilja ha ett svar. Det blir nämligen väldigt svårt om alla ska ha ansvaret. Det ska absolut ligga på en minister.
Vilken det är låter jag vara osagt, men jag skulle vilja fråga Beatrice Ask om hon har samma uppfattning. Jag vet att också socialminister Göran Hägglund uttryckligen har uttryckt att det ska vara en minister som har huvudansvaret för frågan.
Jag vill också passa på att säga att jag absolut inte riktar någon kritik mot polisens barnpornografigrupp. Jag vet att man har ganska lite personal. Man gör så gott man kan och har ett väldigt betungande arbete, så ingen skugga ska vila på dem.
Det som vore bra är i så fall att man ytterligare förstärkte personalen där som kan jobba med frågan. Men vi har fortfarande den kastade handsken, ministern. Kan ministern tänka sig att ta detta initiativ inom en snar framtid? Jag skulle helst vilja ha ett svar om när man kommer att göra det, det vill säga ta kontakt med fransmännen i frågan.
Jag skulle också vilja ha ett rakt svar, ja eller nej, på frågan: Bör det vara en minister i den svenska regeringen som har huvudansvaret för detta?
Lena Olsson (V):
Jag uppskattar ministerns engagemang i den här frågan. Jag tycker fortfarande att man, även om man har skickat denna skrivelse, kan lyfta på telefonluren och ringa dem. Det är ju barnen det är fråga om, de som blir utsatta för dessa övergrepp.
När det gäller det övergripande ansvaret har jag aldrig vetat att det var socialministern som hade det. Jag undrar om han över huvud taget vet det själv. Man har ju haft en träff med Ecpat, och där uttryckte han till dem att det är klart att det ska finnas en huvudansvarig minister.
Tydligen vet han då inte själv att han är det, eftersom Beatrice Ask uttrycker sig så här. Men vi kan alltså räkna med att man svarar på det franska initiativet, tar kontakt med dem och också utser en huvudansvarig minister.
Jag tror att det är väldigt viktigt för organisationen Ecpat att få reda på vem man ska vända sig till och att det händer någonting i den här frågan. Eftersom den har snurrat runt i tio år kan jag förstå att de misströstar väldigt mycket.
Lena Olsson (V):
Jag ska be att få tacka justitieministern för svaret, men jag tycker väl inte att det är så mycket till svar. Regeringen skriver ju i budgetpropositionen att det bör övervägas om den grundläggande utbildningen kan kortas och kompletteras med obligatorisk vidareutbildning.
Man får väl då anta att sådana skrivningar i budgetpropositionen är genomtänkta, men interpellationssvaret tyder inte på det, anser jag. Du säger att utvecklingen av brottsligheten och samhället i stort leder till förändrade krav på polisväsendet och därmed också på kompetensen hos enskilda poliser, och visst är det så.
Det var ju därför vi i Vänsterpartiet tryckte på för att den socialdemokratiska regeringen skulle tillsätta utredningen om en förändring av polisutbildningen, där en akademisering är en mycket viktig del. Men det är ju inget svar alls på frågan om varför ni vill ge tilläggsdirektiv till utredningen om att polisutbildningen bör kortas. Från Polisförbundets sida är man mycket kritisk och bekymrad över det här.
Ordföranden Jan Karlsen har sagt att brottsligheten har blivit mer komplex samtidigt som det ställs allt högre krav på poliser i verksamheten. Att korta ned utbildningen vore därför förödande. Vänsterpartiet kan tänka sig en längre polisutbildning än i dag just för att det krävs en väldigt bred kompetens av poliser i dag.
Mer teori ska varvas med praktiska moment men i samma utbildning. Därutöver är vidareutbildning en självklarhet. Jag tycker som sagt inte att det här är så mycket till svar. Det bekymrar mig, eftersom jag också i min närmaste krets av anhöriga har poliser som jag diskuterar med.
Jag träffar många unga poliser i mitt engagemang i Småkoms styrelse. När det gäller dem som går på polisutbildningen i dag kan jag bara hänvisa till det sista som står i Polistidningen. Det är ordföranden i studentföreningen på Polishögskolan i Solna som också är bekymrad över detta svar.
Jag kan också litegrann tolka in följande i svaret: Är man inte nöjd med den utredning som pågår utan tycker att den ska förändras redan innan den har lagt fram sitt förslag? Jag tycker att det låter lite konstigt.
När det gäller svaret vill jag också säga att det inte är någon nyhet för mig vilken ambition regeringen har till 2010. Jag vill bara passa på att säga en sak. Alliansen lovar ju 700 miljoner utöver det som den förra majoriteten slog fast. Jag kan då bara konstatera att det ju faktiskt fattas 569 miljoner.
Lena Olsson (V):
Jag vill inledningsvis säga att det måste vara väldigt olyckligt att det står så här i budgeten så att texten helt enkelt misstolkas.
Jag tycker mig också höra en grundton i ministerns anförande av att det här med en utbildning som läggs på högskolorna där man kan skaffa sig akademiska poäng kanske inte är så tilltalande för justitieministern.
Jag om någon vet väl vilken breddad kompetens som behövs inom polisen. Jag tycker att det behövs en integrering av andra typer av ämnen såsom psykologi, sociologi, språk och mycket annat, och jag tycker också att en eftersatt bit redan i dag är alla de miljöfrågor som också ska in under det här taket.
Jag lyssnade på en tv-debatt om bemötande, om hur man bemöter människor. Hur bemöter man människor i kris, för det är vad en polis oftast gör? Han möter våldtagna kvinnor, han möter missbrukare, som också är människor, och han möter barn som misshandlats. Det handlar om en räcka olika människor. Det måste alltså vara ett misstag att det sägs att utbildningen ska kortas.
Jag kan inte läsa det på något annat vis, och jag reagerar över det, precis som Polisförbundet och även andra reagerat över det. Jag har full respekt för att det är ett mycket komplicerat och svårt yrke, och jag tycker verkligen att det behöver breddas. Jag har läst direktiven till utredningen och tycker att man där tar upp ganska mycket.
Jag har dem inte med mig nu och har heller inte lusläst dem minuterna innan den här debatten, men det tas upp en hel del. Jag vet också att utredningen ska vara klar den sista januari. Men visst är det olyckligt, justitieministern, att det står som det står i budgeten? Det är inte bra, eftersom det är upplagt för att misstolkas.
Lena Olsson (V):
När vi talar om polisutbildningen har ju Vänsterpartiet jobbat hårt för att få en akademisk yrkesutbildning för polisen. När det gäller att se över möjligheterna till en sådan utbildning vid olika högskolor, liksom rekryteringen, är det en fråga för justitieministern.
Jag kommer från glesbygden, från en landsbygdskommun där vi har det svårt. Senast i morse satt jag i tv och diskuterade polisbristen i Västerdalarna. De kontakter vi har, och som även Småkom har, talar för att om utbildningen läggs på olika högskolor i landet blir det lättare att rekrytera också till landsbygden.
Jag har full respekt för och tror att justitieministern är mycket seriös när det gäller dessa frågor. Det tvivlar jag inte alls på. Jag vill fortfarande hävda att jag inte haft några bekymmer med att läsa budgetpropositionen, och där står faktiskt att polisutbildningen bör kortas. Det står svart på vitt, och jag vet inte hur man annars ska tolka det. Det är nog fler än jag som har bekymmer med det.
Men det är väl bra att Beatrice Ask nu får förklara detta. Min andra fråga gäller innehållet. Ministern säger att man ska återkomma inom en snar framtid. Jag hoppas att det blir så för nu finns det en stor oro.
Jag har träffat många som kan tänka sig att utbilda sig till polis även i landsbygden, men de tycker att det finns en fördel med att få akademiska poäng.
Lena Olsson (V):
Jag vill passa på att tacka ministern för svaret. Kriminalvården har ett ambitiöst program - detta för att prioritera en återanpassning. Det är ett prioriterat område och ett av Kriminalvårdens huvuduppgifter.
Men vi i Vänsterpartiet är lite bekymrade över att det här hotas av den sittande regeringen, som aviserar hårdare tag med straffskärpning och längre straff. Samtidigt ser vi inte så mycket resurstillskott som Kriminalvården behöver för att klara åtagandena i framtiden. Ministern säger att det är viktigt att lyfta fram arbetsdriften, och det tycker vi är bra.
Men jag vill också i detta sammanhang uttrycka att alla slags program för återanpassning är viktiga. Det här hänger ihop med att man ska få en vidare yrkesutbildning inom kriminalvården. Ams har anslagit 40 miljoner kronor till Kriminalvården år 2007. Det är samma anslag som man hade 2006.
Anslaget kommer att behöva förstärkas i framtiden i och med alla straffskärpningar och hårdare tag som man aviserar. Det kommer i sin tur att leda till att Kriminalvården behöver mer resurser, bland annat till de utbildningar som kan leda till jobb. De yrkesutbildningar som finns är en lyckad satsning inom kriminalvården.
De har lett till att 90 procent får jobb efter utbildning - detta enligt uppgifter från Kriminalvården själv. Min fråga blir då: Kommer det här att bibehållas i framtiden? Vi ser att behovet kommer att öka. Vi i Vänsterpartiet förordar denna satsning och tycker att den är nödvändig.
Det mest akuta i dagsläget är den permanentade verksamheten Krami som finns i öppenvården och som nu direkt hotas. Det är så illa att Örebro län upphör med sin verksamhet nu vid halvårsskiftet 2007 för att resurserna är slut. Man får inte några signaler om tillskott. Detta är naturligtvis bekymmersamt. Krami är en bra verksamhet, som nu hotas.
Jag kan i detta sammanhang också passa på att säga att det inte blir någonting av med den verksamhet som man vill starta med Krami i Malmö. Resurserna finns inte. Min första fråga till ministern är: Vilka åtgärder kommer att vidtas för att akut och fortsättningsvis säkerställa Kramiverksamheten i framtiden? Jag nöjer mig med att ställa den första frågan nu, och återkommer.
Lena Olsson (V):
Jag får tacka ministern för svaret, men det låter inte så betryggande. Man kan ofta säga att man prioriterar. Vi vet ju vad som aviseras framgent här. Och detta kommer också an på att man tillförsäkrar kriminalvården mer resurser för att man faktiskt ska klara de här uppgifterna, som man ställs inför.
Och det är ju bra att man, som ministern säger, försäkrar att de här yrkesutbildningarna kommer att bli kvar. Det är väldigt viktigt i den här återanpassningen. Samtidigt kan man bli lite skärrad i och med att man ser stora neddragningar inom arbetsmarknadspolitiken som helhet, och det tycker vi i Vänsterpartiet är väldigt allvarligt.
Men nu gällde det specifikt detta inom kriminalvården. Svaret jag får är att det inte kommer att ske några neddragningar. Man kommer att titta på det här väldigt noga. Man kommer också att tillförsäkra fler sådana här platser i framtiden, om jag förstod svaret rätt. Men när det gäller Krami är man i en akut situation - det är en verksamhet som är väldigt populär som också har gett mycket bra resultat.
I Örebro län resulterar det här i att man inte har några resurser. Man kan inte fortsätta med den här verksamheten efter halvårsskiftet 2007. Och här skulle jag vilja ha ett svar. Får vi se några extraresurser i vårpropositionen som kan tillförsäkra verksamheten en fortsättning? Och i och med att det är så här redan i dag måste man ju också se på den här frågan större i framtiden.
När det gäller Krami vet jag att socialtjänsten också är involverad. Jag har ringt och tagit reda på hur det är. Det finns ingen signal från kommunerna om att man har tänkt spara på det här, utan det man har bekymmer med är resurser för att förmedla praktikplatser där de här människorna kan få vikariera.
Jag tycker att det här är en grupp som står väldigt långt från arbetsmarknaden. Jag tittade till exempel i regleringsbrevet till Ams. Där står inte den här gruppen omnämnd över huvud taget. Vi vet ju redan i dag att det, om man har suttit inne eller har varit bestraffad, kan vara problem att få en chans igen. Och det tycker jag är väldigt viktigt.
I ett humant samhälle bör man kunna återanpassas om man har tagit sitt straff. Jag är väldigt bekymrad, speciellt över Krami. Kan du lova i dag att man ska titta på det här? Örebro kommer ju att upphöra med verksamheten. Det är en klar och tydlig signal. Och det skulle jag betrakta som väldigt illavarslande.
Och det är samma sak med verksamheten i Malmö. Där ville man starta, men nu har man inga resurser. Jag skulle vara tacksam, och flera med mig, över svar på den här frågan.
Lena Olsson (V):
Om jag har förstått det rätt är Krami ett samarbete mellan kriminalvården, som är statens ansvar när det gäller resurser, och de lokala arbetsförmedlingarna och socialtjänsten. Så ser det ut. De uppgifterna har jag fått.
Jag skulle vara väldigt tacksam om ministern kollade upp det här. Jag tror inte heller ministern vill att det ska gå på det här viset, att man måste upphöra. Det här är alltså en permanentad verksamhet. Förra regeringen hade inte gjort ditt och datt.
Men i dag kanske man kan glömma den historiska biten en gång, eftersom jag inte har nagelfarit allt under de fyra år då jag var borta från det här huset. Det måste ju finnas en vilja hos sittande regering. Det kommer ju inte att bli mer interner på våra fängelser.
Man aviserar en utbyggnad på mellan 2 500 och 3 000 nya platser. Det borde också synas i en budget. Och jag vill påstå att jag inte har sett så mycket av det. Ibland handlar interpellationen om yrkesutbildningarna inom kriminalvården.
Men ministern kan också flyta ut, göra någon sväng och dra in en massa annat. Då får jag passa på att göra detsamma. Jag undrar hur mycket resurser man har tänkt lägga i framtiden på kriminalvården, eftersom det kommer att bli en väldigt stor verksamhet.
Lena Olsson (V):
Jag vill börja med att säga att jag är väldigt glad att den här interpellationen är ställd. Jag hade i alla fall en viss förhoppning om att Centerpartiet skulle hålla något av det de har lovat landsbygden. Det var mycket tal om landsbygden före valet.
Och när den här 5-procentiga höjningen av arbetsgivaravgifterna kom och jag tog kontakt med företagarna i Dalarna trodde de mig först inte. Efter ett tag ringde de, och nu mejlar de. De är ganska upprörda över de här förslagen.
När man tittar på lands- och glesbygd, som det heter, ser man att det har gjorts ganska mycket i motsatt riktning, så att säga. Vi kan ta upp infrastruktursatsningar som landsbygden och landsbygdens företagare är väldigt beroende av. Dessa sänker man nu generellt med 15 procent. Det kommer inte att gynna vare sig väg- eller järnvägsinvesteringar på landsbygden.
Vi har också den här 100-dagarsregeln när det gäller sökområden på arbetsmarknaden. Den kommer också att ställa till det för landsbygden, eftersom man då tvingas att flytta och kanske till ett ställe där det inte finns en bostad att uppbringa.
Jag ska inte vara så långrandig, men det finns också någonting som heter stödområde 1, som har en ytterligare sänkning. Det jag nu ser hända inom regionalpolitiken är att man tar av dem som inget har och ger till dem som har, så att det räcker och blir över.
När det gäller sänkningen av arbetsgivaravgiften till stödområde 1 undrar jag: Kan vi vara säkra på att vi får behålla åtminstone den? När det gäller satsningarna på investeringar i infrastruktur måste det vara ett prioriterat område om hela landet ska leva. Men som jag fattar det nu har det blivit så att hela landet absolut inte ska leva.
Lena Olsson (V):
När det gäller sänkning av arbetsgivaravgifterna i stödområde A frågar jag inte efter dem. Jag vet att de finns. Jag frågade om de får vara kvar. Det var så frågan var. Maud Olofsson ställde i utsikt att vi skulle samarbeta om det här för att få till jobb även på landsbygden.
Hon tog upp sjuklöneansvaret. Det ställer Vänsterpartiet upp på. Det har vi motionerat om länge när det gäller småföretag. När det gäller 3:12-reglerna är vi också positiva. När det gäller hushållsnära tjänster är vi givetvis emot ett förslag. Jag har arbetskamrater som jag frågar och som jobbar som vårdbiträden inom hemtjänsten i Malung-Sälens kommun.
De kommer inte att ha råd att skaffa någon hushållsnära tjänst. Det är för låga löner för det. Det är för rikemansfolket. Det visar ju också undersökningar från Finland. Det är de rikaste som tar hjälp och får subventionerad hemhjälp.
Jag frågade också om landsbygden, eftersom Maud Olofsson pratade mycket om landsbygd i valet och jag själv kommer från en landsbygdskommun. Det handlar om sänkningen av arbetsgivaravgifterna med 5 procent. Nu ska man sänka i vissa branscher inom tjänstesektorn.
Jag skulle vilja ställa frågan: Tänker man tanken när det gäller tillverkningsindustrin som finns uppe hos mig med många småföretag? Tänker man på dem som faktiskt konkurrerar i en global värld och med noll infrastruktursatsningar?
Lena Olsson (V):
Jag har interpellerat förut i denna fråga. Justitieministern har då lovat att det som står i budgeten om att polisutbildningen ska kortas inte är sant. Vänsterpartiet har drivit frågan om akademisering av polisen hårt.
Jag går upp i debatten här helt enkelt på grund av att man tydligen inte är överens om detta inom alliansen. Jag kan ställa samma fråga som Thomas gjorde här. Är man för eller är man emot? Jag vill också ställa frågan: Är man enig om detta inom alliansen? Jag tycker att det här är beklagligt.
Vi har Polisförbundet bakom oss när det gäller akademiseringen av utbildningen. Den är helt nödvändig, precis som den är för andra studenter. Polisarbetet är ett krävande jobb; man ska möta människor i olika slags kriser och även vara servicebenägen.
Men jag säger som Kristdemokraternas representant här - det är angeläget att också kunna hålla på med forskning. Jag undrar också över en annan sak: När kommer tilläggsdirektiven? Hur lång tid kommer det här att ta, helt enkelt?
Lena Olsson (V):
Det verkar finnas en väldigt stor majoritet som tycker samma sak som Vänsterpartiet när det gäller högskoleutbildning inom polisen. Vi har drivit den linjen väldigt länge. Då vill jag ställa frågan: Är man verkligen överens om detta inom alliansen? Det fick jag inte svar på.
Hur länge ska man vänta på besked? Hur länge ska vi vänta på tilläggsdirektiven? Jag ställde dessa frågor förut också, men jag fick inget svar.