Kent Ekeroth (SD):
Jag får här i dag nöjet att avsluta min sejour i Sveriges riksdag med samma fråga som jag inledde min karriär med, den om utvisning av kriminella utlänningar. En motion om detta var en av de första jag lade fram omedelbart efter vårt riksdagsinträde 2010, och jag har lagt fram en vartenda år sedan dess även om jag såklart utvecklat frågan i skrift. I de debatter jag haft här i kammaren under många år sedan dess har man låtit nästan exakt likadant som migrationsministern tyvärr låter nu.
Det har varit en kavalkad av antingen obryddhet, som vi ser här i dag, eller ren opposition mot mina förslag. De andra partierna som har kritiserat mig genom åren har verkat bry sig om de utländska brottslingarna men inte så mycket om offren, som jag försvarar. Det är tyvärr symtomatiskt för denna kammare. I dag ser vi samma sak.
Nej, det räcker inte att säga att man "har vidtagit åtgärder på det straffrättsliga området" eller att rabbla upp vad lagen säger i dag. Vi är här för att förändra lagen; vi är inte här för att behålla någonting som inte fungerar. Dessutom är våldtäkt inte ett begrepp i den nya samtyckeslagen, utan det kallas sexuellt övergrepp. Domstolarna och åklagarna kommer fortfarande att ha massivt med utrymme för att inte utvisa någon trots grova brott.
Lagen som reglerar detta, utlänningslagen, har man uppenbarligen inget intresse av att skärpa. Det är typiskt för sjuklövern - det är alltid för lite eller för sent eller ingenting alls. Låt mig ta några exempel på hur lagen som ministern försvarar fungerar i dag. År 2010 fick en somalier ett och halvt års fängelse - alltså över ett år, som ministern talade om här - för försök till våldtäkt. Han fick förvisso utvisning i domen, men vad hände? Jo, utvisningen upphävdes senare, och han fick uppehållstillstånd i stället. Vad hände då?
Jo, efter att han fick stanna i vårt land sexofredade han en kvinna på ett sjukhus, slog sönder en vattenblandare och gav en man ett knytnävsslag i ansiktet. Den andra gången yrkade åklagaren inte ens på utvisning. Det är ett problem. En 37-årig man som borde ha varit utvisad - inget land ville ta emot honom; det är ett problem som jag kommer in på i mitt nästa inlägg - begick tre veckor efter sin fängelsedom nya brott. Han högg ihjäl en missbrukare i Malmö eftersom ni lät honom gå fri vårt land.
Den 26 augusti 2017 blev en kvinna våldtagen och misshandlad på ett vandrarhem i Gällivare. Straffet blev två års fängelse, alltså minimistraffet för våldtäkt. Det är över gränsen på ett år som ministern talar om. Men tingsrätten ogillade utvisningsyrkandet med hänvisning till läget i det afrikanska landet. Det är helt oacceptabelt. Den 9 december 2017 våldtog en afrikan en kvinna i Uppsala. Han fick ett år och tre månaders fängelse, återigen över ettårsgränsen som ministern nämnde.
Han slapp utvisning eftersom tingsrätten inte tyckte att våldtäkt var grovt nog. Eva, 60 år, stampades ihjäl av en invandrare som borde ha utvisats redan 1997 men som i över 20 år hade lyckats förhala utvisningen på grund av de slappa regler som Sverige har. Därmed har vi en person mindre i Sverige. En 56-årig arab våldtog en sjuåring.
Han fick två och ett halvt års fängelse men är välkommen att komma tillbaka till Sverige om tio år, för han fick visstidsutvisning. Den 2 december 2017 våldtog en syrier en 15-åring flicka. Han fick två och ett halvt års fängelse. Åklagaren yrkade aldrig på utvisning. Det fortsätter. Grova brott. De blir inte utvisade. Vad var det ministern sa - att vi har en väl avvägd lagstiftning?
Det går rimligen inte att försvara en lagstiftning som låter dessa monster stanna i vårt land. Men det förvånar mig inte att regeringen säger att det är en väl avvägd lagstiftning. Det är ingen nyhet efter de här fyra åren. Det gjorde justitieminister Morgan Johansson också när han var migrationsminister. Det gjorde också alliansregeringen, för den delen. Det finns bara ett parti som har försökt göra någonting åt saken, och det är Sverigedemokraterna. Det är beklagligt, för ni låter dessa monster härja fritt i vårt land.