Göran Hägglund (KD):
Tack, Eva-Lena Jansson, för frågorna! Det finns några saker som är viktiga att säga. Eva-Lena Jansson säger att det har blivit sämre tillgänglighet. Det är fel. Det har blivit bättre tillgänglighet. Det kan mätas på många olika sätt. Tillgängligheten i Sverige har blivit bättre både när det gäller receptbelagda läkemedel och när det gäller receptfria.
I fråga om receptfritt finns det 6 000-7 000 ytterligare platser i förhållande till hur det var före omregleringen. Det bevisar sig självt. Det finns gott om möjligheter för den som behöver Ipren eller Alvedon eller den som behöver nässprej för att barnen är förkylda eller vad det kan vara.
Även när det gäller receptbelagda läkemedel har tillgängligheten ökat med över 300 nya apotek och - vilket är jätteviktigt - att många apotek har ökat öppettiderna. I snitt är det en mycket stor ökning av öppettiderna, vilket i sig har ett stort värde.
En del apotek som tidigare hade lunchstängt har nu lunchöppet, vilket är jättebra för personer som vill använda sin lunch för att springa och hämta ut läkemedlen och slippa göra det efteråt, när det är större trängsel och man vill skynda sig hem eller till andra aktiviteter. Eva-Lena Jansson säger att det saknas utbildad personal. Nja, det är tveksamt.
Det finns en mycket tydlig bestämmelse som innebär att det när det gäller receptbelagda läkemedel ska finnas personal med utbildning på varje öppet apotek. Några av dem är naturligtvis helt nyutbildade, men nästan alla har en lång erfarenhet också från Apoteket AB under monopoltiden.
Det är faktiskt personalens kompetens, utbildning och kunnande som bär upp kvaliteten och förtroendet för apoteksföretagen. Det är deras kunnande som är värdet i verksamheten. När det gäller information om biverkningar, som det snuddades vid: I varje medicinförpackning finns det en så kallad bipacksedel där man kan läsa om sådana saker.
På apoteken har man också möjlighet att prata med väl utbildad personal som kan ge information. Jag vänder mig mot resonemanget om "riktiga apotek". Riktiga apotek är alla de apotek som kan sälja både receptfritt och receptbelagt. Så till själva frågan, som är ursprunget till interpellationen, nämligen om problemen när läkemedel inte finns till hands.
Före omregleringen hade Apoteket AB hög täckningsgrad i meningen att människor kunde få tag i önskade läkemedel. Men man hade givetvis inte en hundraprocentig täckning. År 2007 var det 95,8 procent av konsumenterna som fick sina läkemedel utan att behöva vänta ytterligare en eller flera dagar på att få sitt läkemedel expedierat.
Detta har också Tandvårds- och läkemedelsförmånsverket tittat på i sin rapport Översyn av 2011 års modell för utbyte av läkemedel på apotek . Man har kommit fram till att servicegraden i dag är på ungefär samma nivå som före omregleringen för såväl originalläkemedel som generika. Likafullt är det ett problem - vare sig det var före omregleringen eller är efter den - om en kund kommer till ett apotek och läkemedlet inte finns där.
Målet måste ju vara att alla ska få tag i alla läkemedel. Men som bekant finns det jättemånga, och hundraprocentig täckning är svårt att uppnå, även om det är eftersträvansvärt. Jag får återkomma i nästa anförande.