Linda W Snecker (V):
Terrorism är ett oerhört stort hot mot den fria demokratin. Det är ett hot oavsett om det sker i Syrien, i Paris eller i Trollhättan. Det är ett hot mot demokratin, mot vårt sätt att leva våra liv som vi vill, mot att älska vem vi vill, bo var vi vill och tycka vad vi vill.
Eftersom terrorism är ett så stort hot behövs det en effektiv och smart lagstiftning som är enkel att tillämpa. Men vad vi ser i dag är tyvärr en framstressad symbolpolitik, en symbolpolitik som ropar efter hårdare tag. Det är lätt att det blir så när det sker allvarliga händelser runt om i världen.
Men de hårdare tagen kommer inte att hindra någon från att resa och begå dessa fruktansvärda handlingar. Det kan nästan låta som att vi i Sverige i dag inte har en lagstiftning som förbjuder terrorism. Men så är ju inte fallet. Vi har en lagstiftning. Den är lite krånglig att använda och förstå.
Därför vore det lämpligare att utreda den befintliga lagstiftningen så att den kan implementeras i rättsväsendet på ett bättre sätt. Trots att lagstiftningen är krånglig och kanske lite svår att använda dömdes för några månader sedan två män till livstids fängelse vid Göteborgs tingsrätt för just terrorism. Vi har alltså en lagstiftning som fungerar.
I juni kommer det en utredning om just straffansvar. Låt oss invänta den innan vi lagstiftar om enbart hårdare tag. Det här förslaget till beslut som vi debatterar i dag är problematiskt på många sätt. Det handlar om att kriminalisera finansiering, utbildning och resor.
Problemet är att man kommer att kriminalisera människors helt vardagliga handlingar. Jag ska nämna några exempel. Mormor bestämmer sig för att ge pengar till sitt barnbarn. Mormodern kan då bli kriminell om det visar sig att barnbarnet har kompisar eller Facebookvänner som har andra kompisar som är med i olika föreningar som man i Sverige kan tolka som terrorism.
Då kan mormodern bli den som har utfört en kriminell handling, oavsett vad hennes tanke var med att ge pengar till sitt barnbarn. Detta låter väldigt krångligt och inte rättssäkert, och det är precis vad det inte är. Vad som också kommer att kriminaliseras är utbildning. Men ingenstans i förslaget som vi debatterar i dag står det vad utbildning egentligen är för något.
Det enda som förklaras är att det ska finnas en utbildare och en mottagare. Så ser det mesta av all kommunikation på internet ut i dag. Det är en som skickar ett budskap och en annan som tar emot det. Det är så vi gör när vi mejlar, är ute på Facebook eller när vi twittrar.
Jag tror inte att det är meningen, men det kan vara så att om man är inne på Youtube och sedan öppnar fel sorts mejl kan det tolkas som att man har genomgått en utbildning i terrorism. Jag tror att vi egentligen inte vill ha en lagstiftning som ska fungera på det här rättsosäkra sättet.
Också resor i terrorismsyfte kommer att kriminaliseras. En person som har bestämt sig för att åka ned och ansluta sig till Daish kan på flygbussen till Arlanda ångra sig och kliva av den. Den personen kan ändå dömas för brott eftersom förberedelser nu kommer att kriminaliseras.
Även den som inte utför själva brottet kan straffas. Det här är inte bra. Det kommer att innebära att fler kan komma att dömas för brott som de inte har begått. Det är inte heller rättssäkert, och det är Vänsterpartiets största kritik mot propositionen. Det här leder inte till lagar som är enkla att förstå och använda.
Terrorism är redan förbjudet, och det finns en lagstiftning för det. Men i stället för att förbättra och utreda den skickar man upp ett symboliskt knytnävsslag för att visa handlingskraft. Vi har också en politisk debatt som bara fokuserar på straffskalor. Hur mycket längre straff ska vi ha för olika slags brott?
Det finns ingenting som bevisar, vare sig i nationell eller internationell forskning, att längre straff innebär färre brott. Ändå är det detta som den politiska debatten fokuserar på. Det är därför som vi i Vänsterpartiet vill avslå förslaget i propositionen. Jag vill yrka bifall till reservation 1.
Jag vill avsluta med att hänvisa till Lagrådet, en av de tyngsta remissinstanserna till det här förslaget. Lagrådet menar att regeringen hade en alltför bokstavstrogen tolkning när man skrev lagförslaget. Vi i Vänsterpartiet kan inte göra annat än att hålla med.