Ulf Holm (MP):
Tack så mycket, statsrådet, för svaret! Det var väldigt utvecklande, men det var tyvärr föga klargörande i ämnet. I alla fall fanns det inga löften om förbättringar. Vi får gå tillbaka till tiden innan vi blev medlemmar i EU 1995. I EU-valkampanjen sade man att belgisk blå aldrig någonsin skulle komma till Sverige.
Det var ett löfte från ja-sidan. Det dröjde inte länge förrän det visade sig att vi på nej-sidan hade rätt och att det faktiskt var tillåtet att få in belgisk blå i Sverige och att EU:s lagstiftning alltså stod över den svenska. Vad är då så speciellt med belgisk blå? Jo, det är, precis som ministern vet, att den är framavlad till bristningsgränsen. Det är inget naturligt på något sätt.
De har muskler som är stora. De kan inte föda på naturligt sätt, utan man kräver kejsarsnitt. Det är helt enkelt helt oacceptabelt i ett djurvänligt jordbruk. Därför har också de flesta varit väldigt negativt inställda till den här.
Och LRF har tagit klart avstånd från detta och sagt att vi inte ska ha det här djuret i Sverige. Därför finns det en branschöverenskommelse sedan många år. Men nu visar det sig genom avslöjanden i medierna att den här överenskommelsen för att skydda oss konsumenter, för att vi ska veta vad det är för kött vi äter, är ganska ihålig. Den fungerar uppenbarligen inte därför att det är tillåtet med belgisk blå i Sverige.
Nu visar det sig också att vissa slakterier faktiskt tar emot det här köttet och säljer det vidare till oss konsumenter. Då blir jag lite besviken på ministern, bland annat på grund av den här uppgivenheten inför EU. Bara för att EU säger så här ska Sverige tydligen inte verka för en förändring.
Om ministern nu är övertygad om att belgisk blå inte är de bästa korna vi kan få i Sverige, det bästa köttet eller det bästa för oss konsumenter borde ministern då inte börja påtala detta faktum i EU?
Man kanske inte kan få till stånd förändringar i alla 27 medlemsstater men åtminstone undantag så att varje land kan ha enskilda undantag och man därmed kan förbjuda den här aveln och de här djuren i Sverige. Men ministern svarar bara: Nej, jag har inga ambitioner att försöka påverka EU. Det är lustigt av en EU-anhängare som Eskil Erlandsson att ha den ingångspunkten.
Den andra frågan var om ministern nu kommer att ta till sig branschen och diskutera det faktum att det inte fungerar som det ska. Ska man ha en diskussion med branschen om hur man kan förbättra regelverket för att se till att vi konsumenter ska slippa det här om vi vill? Inte heller där säger ministern någonting utan hänvisar till att han litar på branschen. Det är just branschen som inte ser till att det verkligen fungerar.
Visst, 95 procent av nötköttet handhas av slakterier som har sagt nej, men det innebär faktiskt att 5 procent kan innehålla belgisk blå, och vad händer med de berörda konsumenterna? Och så hade jag en sista fråga. Om nu inte den här branschöverenskommelsen fungerar, finns det då något sätt att kanske införa någon sorts märkning så att vi konsumenter i alla fall kan läsa att detta är belgisk blå och detta är det inte?
Då kan vi välja det i hyllan. Men inte ens denna frihet för konsumenterna vill Eskil medverka till. Jag tycker att det är synd att vi inte får några fler svar och några mer initiativ från ministern i denna väldigt viktiga fråga för väldigt många av oss konsumenter.