Krister Hammarbergh (M):
Det här är en så kallad genomförandeproposition, det vill säga att riksdagen har debatterat det här ärendet tidigare och antagit principerna. Därefter har den tidigare regeringen och den här regeringen jobbat med detaljerna för att implementera lagstiftningen och få den på plats. Där är vi nu, i dag. Integritet är viktigt. Det är viktigt att vi alltid har en löpande diskussion.
Men det finns också alltid en skala för vad som är väldigt integritetskänsligt och vad som är mindre integritetskänsligt. Jag tror att om vi ska ha en bra diskussion om integritet måste vi kunna se de skillnaderna. Det här ärendet handlar alltså om ett register för viseringar. De flesta av oss är ju för den fria rörligheten i Europa. Vi tycker att den är bra. Men den kräver också andra åtgärder.
En av de åtgärderna är den vi ska diskutera i dag, nämligen den att ha kontroll över vilka som har fått visum in i Schengenområdet, i Europaområdet, och att veta vilka som befinner sig inom området. I det fall att man misstänker allvarlig brottslighet ska de brottsbekämpande myndigheterna kunna se vilka som har visum, när de kom in i unionen, när de bör lämna unionen och vilka de är.
Av den diskussion som nu har varit kan man nästan få intrycket att vi har diskuterat hemliga tvångsmedel. Det har vi inte, utan detta handlar uteslutande om att ha kontroll över vilka som befinner sig i unionen. Det, herr talman, kan jag tycka är rätt rimligt om vi ska kunna ha någon form av trygghet och rättssäkerhet.
Det är väsentligt att myndigheterna kan få tillgång till de här uppgifterna, men det ska naturligtvis inte vara på det sättet att vem som helst slentrianmässigt kan göra en slagning i registren för sitt höga nöjes skull. Det måste finnas ett ramverk och ett regelverk. Där är vi nu, med i vårt tycke rätt rimliga regler. De här reglerna innehåller huvudsakligen två viktiga saker. Den första är åtkomstpunkt. Vem ska man kontakta i vilket land för att få uppgifterna?
För vad ska man kunna få ut dem, och hur hög ska misstankegraden vara? Vi anser att det måste finnas ett skäl. Man kan inte slå på vad som helst. Men det får heller inte vara omgärdat av regler som gör att de här besluten inte går att använda.
Lägger vi ribban så högt att man i princip måste veta vad som står i registret för att få ta del av uppgifterna, som något parti har föreslagit, har vi ingen nytta av detta. Jag tror att den nivå där ribban är lagd nu, där vi säger att det måste finnas en väsentlig anledning, är högst rimlig. Lägger vi ribban högre kommer vi inte att kunna använda oss av detta.
Då är frågan: Vilken integritet finns det risk att man kränker i detta fall? Jo, när man tittar på allvarlig brottslighet finns risken att en tredjelandsmedborgares visumansökan och beviljade visum kan ses av den myndigheten. Jag gör bedömningen att det integritetsintrånget inte är särskilt stort relativt till den brottslighet som det i det fallet handlar om. Herr talman!
Jag tycker att den här frågan är ganska enkel. Ska vi värna den fria rörligheten måste vi också kunna skydda oss mot dem som vill missbruka den fria rörligheten i andra syften. Då måste vi ha rimliga system. Det här är ett rimligt system. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande.
Det här gör att vi kan fortsätta värna den fria rörligheten men att vi också får verktyg att stoppa dem som är här i fel syfte. Jag vill slutligen säga att vi ser fram mot det nya dataskyddsdirektivet, som alla vet är på väg framåt. Vi är tämligen nöjda med den skrivelse som utskottets majoritet har i det fallet.