Eva-Lena Jansson (S):
Jag är inte riktigt säker på att jag den här gången heller fick något svar. Lars Calmfors, som är ordförande i regeringens finanspolitiska råd, säger att det är förenat med större risker att inte göra någonting alls. Man kan väl jämföra det med att sitta och titta på ett tak som läcker. Man ser att taket läcker och tänker: Det kan börja läcka värre så det är dumt att göra någonting nu. Det är bättre att vänta tills hela taket rasar in. Då kan vi investera och göra någonting.
Så, herr talman, är det jag upplever regeringen. Vi befinner oss i en jobbkris som inte har sett sitt motstycke på jag vet inte hur många år, och då säger regeringen att vi ska avvakta, att vi ska följa utvecklingen noga, för det kan bli sämre. Och vad gör vi då?
Ja, uppenbarligen är det så att regeringens politik går ut på att göra det sämre, eftersom kommuner och landsting nu tvingas säga upp människor, tvingas skicka den ena välfärdsarbetaren efter den andra ut i a-kassa.
Det enda expansiva man gör är att tillsätta mer pengar till a-kassan, som naturligtvis måste finansieras, i stället för att öka de arbetsmarknadspolitiska insatserna för korttidsarbetslösa, som man skulle kunna göra, och i stället för att investera i att fler ungdomar kan komma ut på arbetsmarknaden. Mer än var fjärde ungdom är i dag arbetslös.
I stället för att ge mer pengar till kommuner och landsting, till sjukvården och till välfärdsjobben, väljer man alltså att vara aktiv på det sättet att man sitter på läktaren och följer utvecklingen noga, och så säger man att man är ansvarstagande. Herr talman! Jag skulle vilja säga att det här är brist på ansvarstagande. Jag förstår att den här regeringen är nervös, därför att man inte är van vid att hålla i pengar på det här sättet.
Men jag kan i alla fall inte se att det är speciellt ansvarstagande att lämna människor därhän och säga: Det är så illa ställt nu, så vi törs inte göra någonting. Vi väntar tills taket har rasat ned. Då kan vi vara beredda att göra insatser. Tillbaka till förslaget från Finanspolitiska rådet, som i alla fall några av oss har läst. De säger att regeringen borde ha satsat pengar redan i år i stället för att avvakta till 2010. Varför säger man det?
Jo, därför att man ser att regeringens politik nu innebär att man spär på arbetslösheten, att arbetslösheten ökar. Varje välfärdsarbetare som inte kan jobba utan i stället får gå på a-kassa eller socialbidrag är ett resursslöseri, både för de människor som är i behov av verksamheten och för de här människorna som inte får känna sig behövda längre, därför att Anders Borg och hans regering har bestämt att det är bättre att vara passiv. Det är jobbkris nu.
Vi tycker att man ska investera i människor. Vi tycker att man ska investera i ROT-bidrag, så att man kan göra miljöinvesteringar i miljonprogrammen. Och regeringen säger: Nej, det räcker att du, Eva-Lena Jansson, investerar i din villa. Det räcker liksom. Hallå! Är det någon som har sett miljonprogrammen? Är det någon som har sett min villa? Varför ska jag få göra ROT-avdrag om jag har en sommarstuga i Spanien? Det här är en helt befängd politik. Vi behöver ha en aktiv politik nu.
Angela Merkel kan man kalla mycket, men hon är kristdemokrat och är vald av tyska folket. Hon har valt att agera, därför att hon har sett att det händer någonting i omvärlden. Hon tror att det är bra att göra någonting nu. Jag har respekt för att hon fattar besluten utifrån vad som är bäst för Tyskland. Jag förväntar mig att en svensk regering gör vad som är bäst för Sverige. Och det bästa att göra för Sverige är inte att avvakta, att sitta på läktaren och följa utvecklingen, herr talman. Jag är inte nöjd med svaret.