Jan Björklund (L):
Vi har en nationell it-strategi. Den kallas för läroplan för skolan. Vi har ingen särskild bokstrategi heller, utan vi har en läroplan för skolan. I den står det vad eleverna ska lära sig i skolan. Där ingår rader av mål och krav när det gäller it-kunskap, både att man ska lära sig att hantera it rent tekniskt och att man ska kunna använda it för att söka kunskap och värdera det som man läser. Det finns där. Jag vet inte vad som blir bättre om man lyfter ut dessa punkter och skriver dem på ett särskilt papper. Läroplanen är det tyngsta styrdokumentet som finns i skolan, och it-strategin finns där.
Till skillnad från den läroplan som gällde tidigare under den socialdemokratiska regeringen står det nu sida upp och sida ned om it-kunskap i skolan. Det gjorde det inte förut. Vi har alltså en nationell it-strategi för skolan. Men vad interpellanten nu efterlyser är att jag ska gå in och styra hur många läsplattor som ska finnas. Om det är just Arvidsjaur och Arjeplog som är problemkommuner i sammanhanget, som interpellanten lyfter fram, får hon väl övertyga den socialdemokratiska ledningen i dessa kommuner att satsa på it.
I den borgerligt styrda Stockholmsregionen satsas det för fullt, så mycket att jag ibland måste påminna om att man också måste ha böcker. Det går alldeles utmärkt för interpellanten att vända sig till sina partikamrater i dessa kommuner och tala om att de ska satsa lite mer på it. Tror interpellanten att de lyssnar mer om jag säger det än om hon säger det? Är det detta det handlar om? Vad är det jag ska styra Arjeplog och Arvidsjaur att göra som de inte själva förstår?
Interpellanten säger att hon inte vill tala om kommunal styrning utan om it. Men vi är överens om att det är viktigt med it. Frågan är hur det når ut till alla. Det är egentligen kärnfrågan här. Interpellanten påstår att det ser olika ut i Sveriges skolor. Jag håller med om det. Hur ändrar vi på det? Det gör vi inte genom att tio gånger till stå här och säga att det är viktigt med it utan genom att fundera på vilka styrsystem som vi har. Vill vi styra mer finns det sätt att göra det. Men då måste staten ta över ansvaret. Det är inte bara i fråga om it som det är olika. Det är mängder av faktorer som är olika i svensk skola.
Just nu diskuterar vi it. Jag står här en gång i veckan och talar med partikamrater till interpellanten som påpekar än det ena och än det andra som är olikvärdigt. Deras svar är alltid att staten ska styra mer. Men varför kommunaliserade ni i så fall skolan om staten ska styra mer på alla områden? Det är till sist där det hamnar. Jag delar uppfattningen att det är viktigt med it. Jag styr gärna mer. Men till sist hamnar vi i en sits där vi bör föra tillbaka skolan i statlig regi. Det är där vi hamnar.
Inte ens om vi går tillbaka till en statlig skola tror jag att det är klokt att utbildningsministern föreskriver exakt hur många datorer som det ska finnas i ett klassrum eller hur många läsplattor det ska finnas i en skola. Lika lite bör vi föreskriva hur många läroböcker i geografi från Hermods det ska finnas i ett klassrum. Det ska vi inte heller föreskriva. Det är ett pedagogiskt beslut som måste fattas av lärare och rektorer.
Om kommuner inte förstår att de ska ge medel för att investera i detta måste kommunerna naturligtvis övertygas om detta. Om interpellanten vill kan jag naturligtvis skriva brev till kommunledningen i både Arvidsjaur och Arjeplog och påtala att man tydligen har slarvat med detta. Men till sist är det kommunernas ansvar i det system som vi har. Vi har en nationell it-strategi.
Jag ogillar tanken på att vi centralt ska detaljstyra alltför mycket i svensk skola. Vi ska styra genom mål och krav, och det gör vi i läroplanen. Men sedan är det upp till lärare och rektorer att avgöra exakt hur man ska nå dessa mål.