Fredrik Malm (L):
Detta handlar om mycket stora och breda områden som komprimeras i en skrivelse utifrån något luddiga målsättningar.
Men låt mig börja i det som borde vara centralt för oss som demokratiska politiker, nämligen den breda attack mot demokratiska värderingar som pågår på många håll i världen.
Demokratin utmanas i det som är dess heartland, där demokratin så att säga har fötts, vuxit fram, blivit stark och präglat samhällena, inte minst i Västeuropa. Vi ser en tillbakagång i flera länder i Östeuropa som varit demokratier i ett antal årtionden sedan Sovjetunionens fall.
Sedan finns det auktoritära stater och delvis ofria länder där man ser en auktoritär utveckling. Turkiet är ett exempel på det. Detta är väldigt oroväckande.
I grunden förutsätter den världsordning som jag som liberal vill se att man håller sig till ingångna avtal, att det finns globala regelverk och att det finns folkvalda parlament och en oberoende, fri press och så vidare.
Om hörnpelarna för vår demokratiska civilisation utmanas är det väldigt allvarligt. Detta hänger ihop med en rad andra problem i världen, inte minst militära konflikter i Syrien, Libyen, Jemen och så vidare.
De föder i sin tur migrationsströmmar och flyktingvågor som på olika sätt triggar högerpopulistiska motreaktioner i våra länder.
När man tittar på utvecklingspolitik och frågor som gäller global utveckling är det viktigt att man ser hur dessa olika processer på olika sätt påverkar varandra: Ekonomi, handel, konflikter, bistånd och migration påverkar varandra.
Därtill är en viktig förutsättning för att vår svenska och europeiska demokrati ska fungera att också Europasamarbetet fungerar. Vi ser nu hur det blir alltmer ansträngt. Vi hade en svår finanskris i Europa tidigare. Vi hade den omfattande flyktingkrisen 2015.
Ett stort medlemsland förhandlar nu om att lämna Europeiska unionen. Vi står inför en betydande utmaning internt i Europeiska unionen för att få samarbetet att fungera bättre. Det finns väldigt många utmaningar som på olika sätt överlappar och påverkar varandra och så vidare.
Sverige har haft en politik för global utveckling sedan 2002 eller 2003. Det här ärendet syftar ju till att på olika sätt nå en samstämmighet när det gäller detta. Jag konstaterar att skrivelsen är aningen luddig. Handlingsplanen kom först i går, och sedan försvann den för att sedan komma tillbaka.
Det är lite svårt att ta fasta på de grundläggande diskussionerna om PGU och dess framtid i detta. I grova drag uppfattar jag att det finns ett stöd i riksdagen för en ambitiös och långsiktig politik för global utveckling.
Jag tycker dock att vi måste vara ödmjuka och se att det också finns en hel del målkonflikter här. De grundar sig också i det faktum att vi är åtta partier i riksdagen. Jag lyssnade på Vänsterpartiets - deras talare är inte kvar här i salen - långa uppräkning av allt som inte fungerar.
Hon undrade hur det kommer sig att vi har vapenexport och att det finns krig när vi har PGU. Men vi måste vara ödmjuka och inse att bara för att riksdagen har fattat beslut om en politik för global utveckling betyder det inte att alla intressekonflikter i politiken - mellan höger och vänster, liberaler och socialister i olika frågor - bara försvinner.
Jag representerar ett parti som är varm anhängare av ett Europasamarbete. Samtidigt finns det i riksdagen partier som vill att Sverige ska lämna EU. Då kan vi inte vara helt överens om vad som främjar utveckling i världen. Vi måste vara ödmjuka inför det faktum att det alltid kommer att finnas intressemotsättningar.
De behandlas ju i riksdagen hela tiden, i alla betänkanden, debatter, lagförslag och annat. Det täcks dock inte riktigt in av det här betänkandet, om man säger så. Med detta sagt får vi lägga skrivelsen till handlingarna. Politiken för global utveckling