Maria Larsson (KD):
Gunvor G Ericson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att få bort missbruk av energidrycker samt om jag är beredd att ta initiativ till åldersgräns vid försäljning av energidryck. Jag vill börja med att säga att jag tycker att det är bra att frågan om energidrycker och de risker som är förenade med dessa medvetandegörs och diskuteras.
Ett flertal utredningar om energidryckernas effekter har genomförts av EU:s vetenskapliga experter liksom av experter i enskilda länder. Dessa har dock inte kunnat belägga att energidrycker skulle vara hälsofarliga och har därmed hittills inte signalerat behov av beslut i form av förbud eller åldersgränser.
Livsmedelsverket har dock mot bakgrund av vad som framkommit av genomförda utredningar tagit fram råd för konsumtion av energidrycker. Livsmedelsverket framhåller i dessa råd att de inte är lämpliga som törstsläckare, inte är lämpliga som vätskeersättning i samband med fysisk ansträngning och inte är lämpliga att kombinera med alkohol.
I detta sammanhang vill jag också framhålla att Livsmedelsverket har i uppdrag att informera konsumenter, företag och andra intressenter i livsmedelskedjan om gällande regelverk, kostråd och andra viktiga förhållanden på livsmedelsområdet samt främja konsumenternas, särskilt barns och ungdomars, förutsättningar att göra medvetna val avseende hälsosam och säker mat.
Det finns många aktörer som på olika sätt kan påverka våra barns och ungdomars förhållningssätt till mat och dryck. Först och främst vill jag lyfta fram föräldrarnas roll. Föräldrarna är de viktigaste personerna i varje barns liv och för att förbättra möjligheterna för landets föräldrar att kunna ge sina barn en trygg och bra uppväxt har regeringen tagit fram en strategi för ett utvecklat föräldrastöd.
Målet är att föräldrastöd, som exempelvis kan omfatta frågor om hur man som förälder kan förebygga missbruk av olika slag, ska kunna erbjudas alla föräldrar som känner att de har behov av ett sådant stöd till dess att barnet fyller 18 år. Ett annat exempel på en viktig aktör är idrottsrörelsen som i enlighet med regeringens mål för idrottspolitiken ska arbeta för att främja en god folkhälsa.
Statens bidrag till idrotten syftar bland annat till att stödja verksamhet som bidrar till att utveckla flickors och pojkars intresse och benägenhet för motion och idrott samt deras möjligheter att utöva inflytande över och ta ansvar för sitt idrottande. Ett ansvarsfullt idrottande innebär bland annat att uppmärksamhet riktas mot kostfrågor, exempelvis med avseende på konsumtion av energidrycker. En annan central aktör är givetvis livsmedelsbranschen.
Branschen har ett grundläggande ansvar såtillvida att de som producerar livsmedel också ska svara för att produkten är säker. I detta sammanhang vill jag också framhålla att jag fört dialog med företrädare för Livsmedelsföretagen och Svensk Dagligvaruhandel på temat hur näringslivet kan bidra till bättre matvanor. Genom dessa möten kom medverkande aktörer överens om att aktivt medverka i arbetet för att främja bra matvanor.
Vi lyfte också gemensamt fram att det är särskilt viktigt att arbeta för bra matvanor hos våra barn och ungdomar eftersom många vanor grundläggs i tidig ålder. Jag avser också att i kommande dialog med branschen särskilt ta upp frågan om energidrycker för diskussion och erfarenhetsutbyte.
Med avseende på livsmedelsbranschens förhållningssätt är det även viktigt att framhålla att flera enskilda butiker och butikskedjor tagit egna initiativ och infört restriktioner för försäljning. Sammanfattningsvis vill jag framhålla att det i nuläget inte har bedömts finnas underlag för beslut i form av förbud eller åldersgränser.
Det är dock av yttersta vikt att frågan fortsatt uppmärksammas hos alla de aktörer som på olika sätt kan motverka en ohälsosam konsumtion av energidrycker hos våra barn och ungdomar. Jag kommer att även fortsättningsvis noggrant följa frågan, bland annat med avseende på vad forskningen framgent säger om risker förenade med konsumtion av energidrycker.