KBLab/rixvox huggingface dataset:
Karolina Skog (MP):
Jag tänkte fokusera detta anförande, som faktiskt är mitt första i egenskap av riksdagsledamot, på frågorna om bostadsmarknaden och de utmaningar vi har vad gäller hushållens skuldsättning.
Det står klart att riskerna kopplade till hushållens belåning alltjämt är höga och utgör en risk för vår ekonomis stabilitet. Detta måste vi ta på stort allvar.
Vi har i dag fått information från Finansinspektionen om att de åtgärder som vidtagits har lett till att de hushåll som tar på sig nya skulder har ändrat sitt beteende och tar lägre risker. Det måste ses som en god sak utifrån viljan att garantera stabilitet i ekonomin långsiktigt.
Samtidigt står det klart att vi har grupper i Sverige som har svårt att ta sig in på bostadsmarknaden. Vi har grupper som behöver söka upp socialtjänstens hemlöshetshjälp fast de inte har någon form av sociala problem och därmed inte är tänkta som mottagare av den typen av åtgärder.
Den gemensamma faktorn för flera av dessa människor är att man saknar en anknytning till bostadsmarknaden, och det kan göra att man inte kommer in. Därför har vi ett gemensamt ansvar att sänka trösklarna både till hyresrätter och till de ägda bostäderna. Från Miljöpartiets sida har vi föreslagit att titta på om statliga hyresgarantier kan vara en metod.
Vi har tittat på Finland och sett att det är framgångsrikt där. De kommunala hyresgarantierna har ju aldrig blivit någon hit, men kanske ett nytt, reformerat system kan vara till hjälp för några. Ett bosparkonto är en annan fråga som vi har lyft och som vi vill utreda närmare, detta för att hjälpa fler till det första lånet till den ägda bostaden.
Det är många som vill äga sin bostad, och som vi ser det bör alla som vill det och som har en stabil inkomst faktiskt kunna äga sin bostad. Men vi måste också ha en politik som möjliggör byggande av hyresrätter i hela landet. Vi har en väldigt ojämn bostadsmarknad som är överhettad och svag samtidigt i olika delar av landet.
Jag som har varit ansvarig för bostadsbyggandet i en stad som Malmö vet att båda två kan rymmas inom samma kommun. Det kan geografiskt sett vara väldigt nära mellan en brist uppåt och en alldeles för svag bostadsmarknad där det nästan är omöjligt att få till byggande av framför allt ägarrätter. Här behöver vi ha ett arbete.
I januariavtalet finns en tydlig skrivning om att vi ska verka för ökad rörlighet på bostadsmarknaden. Jag delar Johan Pehrsons förhoppning att detta kan ligga till grund för strukturella reformer, inte minst kopplat till den skatteöversyn som också ska göras. Visst är det dags att vi hittar en modell för att ansvarsfullt trappa av ränteavdragen, exempelvis.
Jag ser att vi med januariavtalet som grund har goda möjligheter att verka för en ökad rörlighet och därmed också för en mer jämlik bostadsmarknad i Sverige, samtidigt som vi tar ansvar för den ekonomiska stabiliteten i vårt land.
Karolina Skog (MP):
Offentlig upphandling är ett oerhört viktigt redskap för de mål som sätts upp här i kammaren och på lokal nivå så att offentliga medel används på ett klokt och aktivt sätt.
Jag ser ett behov i Sverige av en kulturell förändring så att man mer använder offentlig upphandling som ett strategiskt verktyg och mindre hanterar den som ett regelverk som hindrar densamma. Alltför ofta stöter vi på historier där just både företag och beställare uppfattar offentlig upphandling som ett regelverk som hindrar.
Därför är det oerhört viktigt och välkommet att regeringen har arbetat aktivt med upphandling som ett strategiskt verktyg. En helt ny myndighet, en ny strategi, lägger grunden för ett mycket bättre arbete med frågorna framöver.
Med en myndighet på plats kan vi se till att det finns tillräcklig kunskap och kompetens ute på myndigheter och förvaltningar för att de ska kunna använda redskapet på ett strategiskt sätt för att nå mål och se till att den offentliga verksamheten håller god kvalitet i alla delar. Ett exempel där man arbetar med denna fråga strategiskt är Miljömålsrådet.
Det är 18 myndigheter som tillsammans arbetar för att skapa strategisk samverkan för att nå de av riksdagen beslutade miljömålen. Där har nu Upphandlingsmyndigheten tagits in, just för att identifiera viktiga verktyg. Man arbetar aktivt för att hitta samverkanspunkter. Det handlar mycket om utbildning och om att hitta ett innovativt arbetssätt.
Det finns många områden där jag tycker att det är tydligt att vi fortfarande inte kan vara nöjda. Livsmedel har tidigare nämnts i talarstolen. Jag vill vara tydlig med att vi egentligen är överens om att fulkött inte ska serveras på skolor, förskolor eller boenden i Sverige.
Vi ska se till att allt kött som serveras kommer från produktion med goda förutsättningar för djuren, där kvalitet och hälsa upprätthålls. Alla vet att om man tar hand om djuren ordentligt behöver man inte använda antibiotika i förebyggande syfte på det sätt som tyvärr förekommer runt om i Europa.
Vi ska vara tydliga med att offentliga medel ska gå till att köpa bra kött, inte till att köpa dåligt kött. Detta är ett område där vi behöver jobba vidare och inte ska vara nöjda förrän vi har nått en hundraprocentig måluppfyllelse. Det finns många andra delar där samma utmaningar finns. Det finns i vår närhet produkter som inte når upp till de krav på standard vi ställer.
Jag menar att förutsättningarna legalt och strukturellt finns på plats för att vi i Sverige ska kunna använda upphandling på ett strategiskt sätt. Det gäller inte minst eftersom Upphandlingsmyndigheten har uppdraget att vara proaktiv och hitta nya vägar framåt. I de fall myndigheten stöter på juridiska hinder får man återkomma till regeringen och se om lagstiftningen behöver utvecklas även framöver.
Nu är det viktigt att vi får det strategiska samverkansarbetet på plats mellan våra myndigheter. Det handlar också mycket om de olika nivåerna i Sverige, det vill säga att kommuner, regioner och statliga myndigheter arbetar tillsammans. I de fall man stöter på hinder och inte kan arbeta tillräckligt proaktivt kan regeringen vända sig till riksdagen och föreslå nya, utvecklade regler.
Karolina Skog (MP):
Låt mig först göra klart att Miljöpartiet står bakom huvuddelen av Försvarsberedningens rapport. Arbetet har, vad jag har förstått, bedrivits i mycket god anda. Vi behöver brett förankrade beslut om säkerhets- och försvarspolitiska frågor. Därför är det mycket tråkigt att de borgerliga partierna i slutskedet valde att hoppa av.
För mig är det självklart att de medel som fördelas inom statens budget fördelas i budgetprocessen. Hur ska de som har ansvar för helheten annars kunna ta just det ansvaret? Det är inte hållbart att en grupp sakpolitiker får bestämma över en så stor del av det totala reformutrymmet framöver som vi talar om här.
Utöver utbyggt totalförsvar har vi stora behov framåt: i sjukvården, när det gäller miljön och när det gäller skolan. Avvägningar mellan dessa områden sker i budgetprocessen. Det är den ordning vi arbetar efter. Inte var det på det sättet på Anders Borgs tid att en grupp försvarspolitiker fick fria krediter i statens budget. Vi vet alla att det snarare var tvärtom.
Miljöpartiet delar bedömningen att det behövs ökade resurser till totalförsvaret framöver. Vid en situation då man måste välja och prioritera menar vi att det är det civila försvarets resurser som bör prioriteras. Vi menar också att de män och kvinnor som viger sina liv åt försvaret ska säkras goda möjligheter, både medan de arbetar och som pensionärer.
Vi tycker att det är lika viktigt att vi behåller ansatsen om en bred syn på säkerhet hela vägen ut.
Karolina Skog (MP):
Jag begärde ordet av en ganska enkel anledning, nämligen för att be Hans Wallmark upphöra att lägga ord i min mun. Jag har inte här eller vid något tillfälle uttalat på vilken nivå det slutgiltigt kommer att landa. Försvarsministern har tydligt redogjort för den process som nu ligger framför oss för att få en robust och genomarbetad proposition och sedan i det kommande budgetarbetet.
Jag har också poängterat någonting som jag egentligen uppfattar som självklart, nämligen att samhället också har stora övriga behov, bland annat inom sjukvården.
Karolina Skog (MP):
"Kan behöva" är uttryck för en sund inställning som vi har varje gång vi går in i en budgetprocess och ska ställa olika behov mot varandra. Att inför det börja med att sätta siffror och procentsatser för olika politikområden blir ett pussel som jag inte får att gå ihop. Vilka andra områden ska vi göra likadant med?
Om vi ska sätta procentsatser för kriminalvården, för sjukvården och för skolan kommer vi till slut inte att få en budget som går ihop.
Karolina Skog (MP):
Det jag ifrågasätter är inte rapporten utan de olika parternas ingångar när de skrev rapporten. Jag tror att det är här någonstans vi hittar skillnaden. För Miljöpartiet är det viktigt att man först gör en omvärldsanalys och sedan identifierar behoven och kommer fram till en slutsumma. Exempelvis ingår det i omvärldsanalysen att behoven inom cybersäkerhet ökar. En del av det kommer att ske inom kulturpolitikens område.
Ska det då komma efter budgetprioriteringen och efter de 1,5 procenten, eller får det räknas in i de 1,5 procenten? Får man anpassa budgeten efter sin omvärldsanalys, eller har man bestämt sig från början?
Karolina Skog (MP):
För att greppa de väldigt tvärsäkra positioner som kommer fram här i dag tror jag att det är bra att titta lite bakåt i tiden. Därför har jag en fråga till Allan Widman som just gäller hur det var tidigare. Hur var det under den borgerliga regeringen? Var det så att de ekonomiska ramarna för försvarspolitiken sattes i Försvarsberedningen? Eller sattes de i Statsrådsberedningen, som tog fram statens budget? Hur var det?
Karolina Skog (MP):
Miljöpartiet ställer sig bakom de analyser, de omvärldsanalyser och det arbete som Försvarsberedningen har gjort. Och vi konstaterar och ställer oss bakom att alla delar inom totalförsvaret - det civila försvaret och det militära försvaret - kommer att behöva ökade resurser. Men försvarsministern har också här i dag redogjort för en tydlig process framåt, om vad som sedan händer och i vilket skede de exakta nivåerna kommer att fastslås.
Vi har ingen avvikande syn på det.
Karolina Skog (MP):
Vi har ett brett samförstånd om att vi behöver öka säkerheten för Sverige. Vi är också överens om att det har skett förskjutningar i omvärlden. Exempelvis har hotet när det gäller cybersäkerhet ökat jämfört med andra delar. Vi står bakom en politik där vi anpassar oss till det förändrade läget. Då är inte det viktiga i vilken del av statens budget som utgifterna kommer. Det kan exempelvis vara inom kulturpolitiken.
Är det där vi effektivast vidtar åtgärderna är det där vi ska vidta dem. Det är vår ingång. Och vi kommer att vara med fullt ut ända fram tills propositioner och budgetar läggs fram för att göra detta arbete, men det kräver en sammanvägd analys.
Karolina Skog (MP):
Anders Schröder har haft ett mycket nära samarbete med den förra riksdagsgruppen och med nuvarande riksdagsgrupp i sitt arbete med Försvarsberedningen och har rapporterat tillbaka om ett konstruktivt och gott arbete i beredningen. Men vi har varit väldigt tydliga med att vi har lagt vårt fokus på att uppdatera omvärldsanalysen, så att vi relaterar det svenska försvaret till det som faktiskt händer och det som vi tror kommer att hända i omvärlden. Han hade ett tydligt mandat att göra detta.
Karolina Skog (MP):
Jag förstår inte riktigt kommentaren. Det har skett ett brett arbete i beredningen, som har skrivit en rapport om olika delar. Jag väljer att fokusera på några av de delar som jag ser har varit mest eftersatta. Precis som ledamoten säger var det civila försvaret det som drabbades mest av neddragningar tidigare. Om vi måste prioritera är det detta som vi kommer att lägga fokus på. Det är en inriktning som vi har, och den baseras på de slutsatser som finns i rapporten.
Karolina Skog (MP):
Jag tänkte göra någonting ganska ovanligt i en budgetdebatt som att fokusera på en fråga som Miljöpartiet och Kristdemokraterna har gemensamt. De frågorna är tyvärr färre nu än tidigare, speciellt efter de senaste landsdagarna. Vi är inte längre överens om skyddet av familjer i Sverige. Men vi är överens om den internationella solidariteten och skyddet av familjer och utsatta i världen. Jag uppfattar att vi är överens om att enprocentsmålet vad gäller bistånd är viktigt att värna.
Min fråga handlar om det som sker framåt. Jag skulle vilja be ledamoten Forssmed att kommentera hur han ser på möjligheterna att stå upp för och värna enprocentsmålet för biståndet framöver när svensk ekonomi kanske kommer att bli lite tajtare.
Karolina Skog (MP):
Det är bra att vi kan konstatera att vi utöver att vara överens om enprocentsmålet också är överens om att avräkningarna ska hållas nere. Svenskt bistånd är effektivt. Det når dem i världen som är i allra störst behov av stöd. Det når ut till de länder som behöver stöd i sitt arbete mot korruption och med att utveckla demokratin.
Svenskt bistånd upprätthåller också väldigt mycket av det internationella klimatarbetet som är en förutsättning för att Parisavtalet ska hållas samman. Jag vet också, inte minst nu när ekonomin dämpas, att det är svårt att vara det lilla partiet som värnar biståndet när man ska få ihop en gemensam budget.
Jag hoppas verkligen att denna prioritering kommer att värnas även i det läge jag inte vill se med en gemensam budget från det nya lilla konservativa blocket.
Karolina Skog (MP):
Jag tänkte även denna gång börja i en punkt som Miljöpartiet och nu Liberalerna har gemensamt, och det är övertygelsen om att företagen är helt avgörande partner i arbetet med att hantera klimatkrisen.
Det är också därför som regeringen redan under den förra mandatperioden drog igång det breda arbete som kallas för Fossilfritt Sverige, där varje bransch själv får identifiera en färdplan mot fossilfrihet och där branscherna får möjlighet att gå fram till regeringen med förslag på sänkta trösklar och hur man kan reda ut frågor som kan göra det enklare framöver.
I det materialet har vi mycket att arbeta med tillsammans framöver, och jag ser fram emot att göra det. Anledningen till att jag begärde replik är dock en annan. Det är en sak jag inte förstår. Mats Persson beskrev själv ett skifte. Det fanns en period, om jag får tro Mats Persson, när Liberalerna inte riktigt tog klimatarbetet på allvar. Då var svaret kärnkraft. Nu sker ett jättestort skifte. Nu tar man klimatet på allvar.
Och svaret är kärnkraft. Svaret nu är alltså detsamma som under den period när det inte var ett så aktivt arbete som det nu ska vara framåt. Jag får inte ihop detta. Vad är egentligen det nya?
Karolina Skog (MP):
Jag drar slutsatsen att det här stora skiftet, Liberalernas före och efter, än så länge inte har utkristalliserats i några nya svar. Men eftersom klimatfrågan verkligen är akut och behöver vara överordnad välkomnar jag alle man på däck och hoppas och ser fram emot en rejäl vändning och en möjlighet att arbeta med det här tillsammans.
Jag har dock väldigt svårt att se att början på det skulle vara att vi tar tillbaka det tydliga besked som Sveriges riksdag har gett till företag i Sverige just vad gäller energipolitiken. Energiöverenskommelsen välkomnades ju från branschen för att vi äntligen gav tydliga och långsiktiga besked om vad som kommer att gälla just i den sektorn. Att börja med att slänga upp de bollarna i luften tror jag är det sämsta vi kan göra för svensk industri och svenska företag.
Vi har mycket, mycket annat att ta tag i, bland annat transportsektorn som Mats Persson själv nämner.
Karolina Skog (MP):
Jag tackar Jakob Forssmed för initiativet att identifiera att vi är överens om att vi behöver göra mer för att underlätta insteget på svensk bostadsmarknad. Det är flera grupper som påverkas. Unga lever ofta i en ganska otrygg arbetsmarknadssituation.
Deras sits på jobbmarknaden kan vara dålig. Men även de nyanlända har svårt att ta sig in på svensk bostadsmarknad. Det finns ganska många som drömmer om att få äga sitt boende. Vi har aviserat en stor översyn av det svenska skattesystemet. I den kommer frågor kopplade till bostadsmarknaden att vara givna. Det är en del av svaret.
Utöver det för både jag och min partikamrat bostadsministern mycket dialog med de aktörer på bostadsmarknaden som tittar på vad man kan göra för att underlätta insteget. Vi tar med intresse emot några av de förslag som kommit. Det är en viktig dialog som förs, och vi kommer att återkomma med förslag.
Vi kommer också att ge det lite tid att samtala med våra samarbetspartner inom januariavtalet med förhoppningen att vi ska kunna komma med gemensamma förslag i dessa delar.
Karolina Skog (MP):
En trygg pension, få saker är viktigare när vi ser till hela livet än just det. Vi har i Sverige ett system där arbetsmarknadens parter tar ansvar för att vi ska kunna känna oss trygga med att pensionen den dagen det blir aktuellt finns där som stöd i livets sista år.
Det är en ordning som har tjänat oss väl och som vi ska bevara. För att säkra pensionerna finns det omfattande regler som styr. Bland annat regleras vilka risker som pensionsföretagen får ta med alla våra gemensamma pengar. Det är oerhört viktigt.
I dag är regelverket ett lapptäcke av olika regler som ger en sammanfattningsvis otydlig bild som inte är lätt att följa. En ny reglering för tjänstepensionsföretag Med det regelverk som vi diskuterar i dag moderniserar vi och för samman ett antal regler så att det blir mer tydligt och de får en uppdatering. Det kommer att göra regelverket tydligare och säkrare för framtiden.
Det har varit en oerhört lång process. Det förhandlades i EU en gång av finansmarknadsminister Peter Norman. Det säger någonting om historiken. Reglerna kommer att vara fullt genomförda först 2032. Det beror på att de är oerhört omfattande och att förutsägbarhet är A och O för den här typen av regler.
Under alla dessa år har det varit en omfattande dialog framför allt med arbetsmarknadens parter. Trots detta blev det, som Ulla Andersson mycket väl beskrev, ett antal frågor som uppkom under utskottets beredning. Det är ovanligt. Det har ställt höga krav på många. Det har handlat om god dialog med parterna i utskottet och dialog mellan riksdag och regering.
Precis som Ulla Andersson sa är min bild att riksdagen här har visat styrka. Vårt dialogbaserade arbete i Sverige har visat vad vi kan leverera när vi pratar med varandra. Vi är många som ska vara stolta över detta. Det kvarstår arbete. Regeringen ska skyndsamt återkomma med förändringar kopplade till kapitalkrav, egenföretagare, möjligheten att reglera informationsgivning och tilläggsförsäkringar.
Regeringen kommer att arbeta hårt för att återkomma skyndsamt, precis som riksdagen och utskottet vill. Det finns en övergångsperiod. Det gör att de nya pensionsföretag som kommer att bildas kommer att ha reglerna på plats i god tid även om det nu blir några månaders fördröjning med de sista detaljerna.
Jag har också förstått att arbetsmarknadens parter är lugna med att tydligheten kommer att finnas på plats i tid. Ulla Andersson har gjort en mycket ärlig och rättfram beskrivning av arbetet. Det är värt att notera att inget av oppositionens partier valde att lägga fram följdmotioner. Det måste tolkas som att initialt när propositionen kom till utskottet var alla nöjda. Sedan kom det i ett sent skede ny information.
Den nya informationen har vi hanterat på ett ansvarsfullt och dialogbaserat sätt. Med det vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet.
Karolina Skog (MP):
Möjligheten att flytta sin pension är viktig på två sätt. Dels är det en grundläggande konsumentpolitisk princip att man har möjlighet att påverka det som är ens eget, dels är det ett implicit hot mot ett bolag som överväger att slarva med våra pensionspengar att då kan kunderna helt enkelt sticka.
Det är viktigt att flytträtten är reell. Vi måste komma till rätta med de avarter som fortfarande finns med hutlösa priser för flyttar. Därför är det oerhört viktigt, det steg som vi nu tar genom tydligare regler för vilka kostnader som försäkringsföretag får beakta när de fastställer avgifter för återköp och flytt. Vi tar oerhört viktiga steg med den proposition som regeringen har lagt på vårt bord.
Men ytterligare arbete kvarstår. Vi har fört diskussioner i utskottet, och som Ulla Andersson redovisade har vi kommit överens om att möjligheten att skilja på olika affärsupplägg är en nyckel i de samtalen. Vi är överens om att det är något som vi ger regeringen i uppdrag att återkomma om tillsammans med några andra punkter.
Vi ska inte vara nöjda förrän vi verkligen har en riktigt bra reglering så att flytträtten är reell. När vi beaktar om den är tillräckligt bra är det viktigt att vi beaktar rätten både för dem som vill flytta, som vill vara aktiva, och för alla som väljer att inte flytta. Deras konsumentskydd är också viktigt. Jag tar upp detta eftersom min bild är att det ofta försvinner i debatten.
Deras rättighet att behålla värdet av det de har lagt in är lika viktig, och det får inte skeva åt något håll. När vi gör detta tycker jag också att det är viktigt att ha med sig att det är rimligt att anta att pensionerna för gruppen som väljer att ha kvar sina pengar och inte flytta dem följer samma mönster som övriga pensioner. Det är en grupp som tenderar att ha lägre utbildning och tillgång till mindre information. Det är helt enkelt en grupp i samhället som vi politiskt måste värna mer.
Det tycker jag är viktigt att vi har med oss i diskussionen när vi fortsätter arbeta med detta framöver. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag.
Karolina Skog (MP):
Problemen med organiserad kriminalitet och gängkriminalitet debatteras med full kraft i Sverige, med all rätta. När barn skjuter barn i Malmö - på mitt älskade Möllan - lämnas ingen oberörd. Vi ska inte vara oberörda när något sådant sker i Sverige.
Känslorna ska få komma. Reaktionerna måste vara kraftfulla. Fru talman! Jag tar upp denna händelse i en debatt om penningtvätt av en specifik anledning. Frågan är vad vi gör med de reaktioner, de känslor, vi får när vi läser om de hemska våldshandlingar som sker på gatorna.
Om vi då riktar vi energin mot att komma åt barnen i sig, sätta barnen i fängelse och ta hårdare tag ute på gatorna tror jag att vi inte hamnar helt rätt. Jag tar upp det därför att jag tycker att vi behöver rikta mer uppmärksamhet mot de giriga och hänsynslösa män som står bakom dessa barn. De har lurat barnen och dragit in dem i kriminalitet.
Inget barn får tag i en pistol eller får idén i huvudet att skjuta ett annat barn i ett vakuum. Det sker i en miljö där giriga män gör fruktansvärda saker, nästan vad som helst, för pengar. Vi måste inse att det till stor del handlar om pengar. För att de pengar som man får tag i genom kriminell verksamhet ska vara riktigt användbara behöver de tvättas.
Därför är en av de viktigaste reaktionerna från samhällets sida just stärkta åtgärder mot penningtvätt. Dessa åtgärder hamnar sällan på kvällstidningarnas löpsedlar, delvis för att de vidtas i små steg och handlar om administration.
Det kanske låter tråkigt, fru talman, men det är oerhört viktiga åtgärder för att hålla Sverige samman och stå pall mot den organiserade brottsligheten. Den är innovativ, aktiv och internationell, och samarbetet mellan myndigheter och länder måste vara detsamma.
Därför är det steg vi debatterar i dag, som är ett av en lång rad steg som vi har tagit och kommer att ta framöver, en viktig del i arbetet mot den organiserade brottsligheten. Regeringen har tidigare vidtagit flera åtgärder som riksdagen har beslutat om för att stärka arbetet mot penningtvätt.
Regeringen fortsätter arbetet, och en utredning aviserades nyligen. I budgeten förstärks också anslagen till Finansinspektionens och länsstyrelsernas arbete mot penningtvätt. Jag är övertygad om att Sveriges styrka i kampen mot organiserad kriminalitet ligger hos byråkraterna på våra myndigheter, kommuner och länsstyrelser.
Duktiga kommunala tjänstemän och statstjänstemän är våra främsta riddare i det krig som behöver föras. Här kan vi komma åt möjligheten att göra skumma affärer och tjäna pengar genom kriminalitet, och det är något av det viktigaste vi behöver göra för att hålla samman Sverige i detta läge. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.