KBLab/rixvox huggingface dataset:
Hanif Bali (M):
Alliansen har satt upp ett mål om fem miljoner jobb till år 2020. Det intressanta är att Konjunkturinstitutet - ett institut som jag hoppas att vi samtliga känner förtroende för - har sagt i sin egen prognos att det absolut är möjligt. Det är deras prognos också, förutsatt att den nuvarande politiken fullföljs. Det är vad de har sagt. Det ni föreslår är den totala motsatsen till den nuvarande politiken.
Ni vill införa 90-dagarsgarantin för ungdomar. IFAU är en myndighet som vi i arbetsmarknadsutskottet har ansvar för tillsammans.
De skriver så här om 100-dagarsgarantin som ni genomförde under Göran Perssons tid och som ni nu har rakat med 10 dagar: "Utfallet blev varken bättre eller sämre för ungdomarna som omfattades av garantin jämfört med ungdomar som inte omfattades av den." IFAU:s utvärdering var att det gav ingenting. Det här är ert förslag.
Det här är ert flaggskepp, något som inte ger något resultat alls. Ni säger att ni tar varenda unge och varenda ungdom på största allvar, men ni har hela vägen sagt nej till de 96 000 nya jobben som har skapats för ungdomar. Ni tar inte de jobben på allvar. Ni tar de 600 i fas 3 på allvar, absolut. Men de 96 000 som har kommit till existerar inte.
Det är siffertricksande och jobb som tydligen inte finns. Det är ganska ohederligt och också oseriöst av Socialdemokraterna att inte lyssna på den forskning som finns. Vad är då Socialdemokraternas svar? Jo, det var IFAU som gjorde utvärderingen. Magdalena Andersson gick för någon vecka sedan ut och sade att IFAU skulle läggas ned. Det är svaret från Socialdemokraterna.
Hanif Bali (M):
Det är ganska intressant att lyssna på Jasenko Omanovic och hans bildsättning av vilka Arbetsförmedlingen jobbar med och vilka som är kunderna. Det verkar som att han fortfarande lever kvar i tiden före 2006, då majoriteten av Arbetsförmedlingens kunder inte hörde till det vi kallar utsatta grupper.
Majoriteten av de arbetslösa som var inskrivna på Arbetsförmedlingen var ganska väl rustade människor med en yrkesidentitet, till exempel undersköterskor, som Jasenko Omanovic nämnde. Men tittar vi nu på vad som har skett med de arbetssökande ser vi att det är en större andel som hör till utsatta grupper.
De kanske saknar arbetslivserfarenhet och de kompetenser som efterfrågas på arbetsmarknaden. Det är något orättvist när Jasenko Omanovic far runt med siffrorna lite slarvigt och säger att var femte rekrytering misslyckas. Det låter som att de misslyckas för att man inte hittar någon arbetssökande. Vad det handlar om är i stället att man trots tusentals sökande inte hittar någon med den kompetens man efterfrågar.
Oftast är det ingenjörer, tandläkare och andra specialister som efterfrågas. Att hävda att Arbetsförmedlingen ska kunna snacka in människor genom företagskontakter ger en ganska felaktig bild.
Det man däremot har märkt när det gäller de serviceyrken som öppnas och de så kallade instegsjobben, där det är lättare att komma in, är att det är väldigt viktigt för Arbetsförmedlingen att ha en bra dialog med företagen. Där är kvantitet viktigt. Där är det viktigt att man har många kontakter med många olika företag för att få den kompetens man behöver.
Jasenkos bildsättning att Arbetsförmedlingen inte gör detta och att var femte rekrytering misslyckas på grund av Arbetsförmedlingens arbetssätt stämmer helt enkelt inte.
Hanif Bali (M):
Det här är jätteroligt. Det Jasenko Omanovic säger är: Ni har gett i uppdrag till Arbetsförmedlingen att jobba med arbetsgivarkontakter, men ni borde ge det ännu mer. Arbetsförmedlingen har redan fått i uppdrag av regeringen att jobba med arbetsgivarkontakter, att ha företagskontakter och se till att fler jobb tillgängliggörs för människor att matchas mot.
Jag undrar vad Jasenko Omanovic propagerar för. Vad är det ursprungliga syftet med din interpellation? Är det att man ytterligare ska poängtera detta? Det blir en pseudodiskussion. Är det någon ny metod som du känner till och som vill dela med dig av till Arbetsförmedlingen är du välkommen att göra det.
Du kan inte bara komma upp här och säga: Regeringen borde poängtera detta ytterligare. Faktum är att regeringen har varit väldigt tydlig mot Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen har själv uppfattat att det är ett väldigt tydligt budskap att den ska jobba mer intensivt, oftare och mer nära de lokala företagen men också nationellt för att se till att matcha människor över hela landet.
Det är ingenting som Arbetsförmedlingen råkat missa som behöver fetstilas ytterligare.
Hanif Bali (M):
SD talar om att avskaffa integrationspolitiken och i stället införa sin magiska assimileringspolitik, som kommer att ge strålande resultat. När vi bad SD att definiera vad denna fantastiska assimileringspolitik är visade det sig vara en samhällsorienteringskurs och sfi.
De bygger upp bilden av att den integrationspolitik som vi för är samhällssplittrande och att etableringsåtgärderna är splittrande och gör skillnad mellan människor för att inrikes födda inte får ta del av etableringsinsatser och sfi. Då har jag en fråga. Den samhällsintroduktion och sfi som ni vill genomföra, är inte det också splittrande?
Det är en åtgärd som är speciellt framtagen för nyanlända. Är det då splittrande? Skapar det splittring inom det svenska samhället att en grupp vuxna som behöver lära sig svenska får lära sig det på en speciell kurs? Det skapar alltså splittring inom svenska folket. Det är nästan barockt. Det är som att påstå att det skapas en generationssplittring för att en 40-åring inte får gå på gymnasiet tillsammans med ungdomar.
Det är ungefär samma sak. Den bild som ni vill måla upp om dessa särlösningar till vissa stämmer inte. Det känns som ni är lite fast i 90-talet eller i 80-talet, alltså en integrationspolitik som inte längre finns. Då undrar jag: Vad är det i era åtgärder som inte är splittrande, och vad är det som är splittrande i våra?
Hanif Bali (M):
När det gäller instegsjobben är det alltså 3 000 människor om året av Sveriges fem miljoner arbetstagare som splittrar folket. Det är en helt orimlig logik ni bygger upp, Sven-Olof Sällström. Det är som om jag skulle tycka att gymnasiepraktikanter splittrar svenska folket och att de är gratis arbetskraft som skapar barriärer mellan generationer. Det är samma jämförelse.
Vi vet att instegsjobben är en väldigt liten åtgärd. Kriteriet är att man får ta jobbet om man pluggar på sfi. Man måste alltså plugga och jobba samtidigt. Det är en sådan insats. Poängen är inte att bidra till arbetskraft utan att man när man pluggar på sfi samtidigt ska kunna nyttja språket och på så sätt få en bättre språkutveckling.
Det är i grund och botten bra att människor lär sig språket. Att vi pratar samma språk är väl att bidra till en gemenskap? Är det splittringspolitik?
Sven-Olof Sällström måste känna till någon integrationsåtgärd i budgeten som jag inte känner till och som är en särlösning som endast ges till invandrare och där man får magiska guldkanter i vardagen som jag som är svensk via modersmjölken inte får ta del av. Det finns inget sådant.
Därför uppmanar jag dig att vara lite saklig i den här diskussionen, Sven-Olof Sällström. Då landar vi i slutsatsen: Vad i era åtgärder är det som kommer att fungera så himla mycket bättre - myndighetsmässigt och åtgärdsmässigt - än våra? Det är detta jag undrar.
Hanif Bali (M):
Det här kanske är nytt för Socialdemokraterna, men anledningen till att de gamla direktiven ska gälla är att det är bra direktiv. Jag förstår att Socialdemokraterna är redo att kompromissa enbart för maktens skull om saker som är bra och vettiga. Riktigt så fungerar det dock inte. Vi är ute efter att genomföra borgerlig politik.
Men vi är även ute efter att förutsättningslöst se om de här reformerna är bra och tillämpliga och går att genomföra. Det är väl fullt rimligt att göra en översyn som tittar förutsättningslöst på arbetsmarknadens funktion och Arbetsförmedlingens uppdrag. Det är i grund och botten bra. Raimo Pärssinen undrar om det kommer att funka konstitutionellt.
Det kommer vi att kunna avgöra här vid voteringstillfället. Jag tror inte att det är mycket som kan hindra mig från att trycka på ja-knappen. Vill Raimo Pärssinen pröva det konstitutionellt - fine, kör på! Låt oss se var det landar!
Men något säger mig att Socialdemokraterna ska passa sig för att komma med alltför mycket pekpinnar om riksdagens möjligheter att komma med tillkännagivanden. Jag vill minnas att Socialdemokraterna själva utnyttjade tillkännagivandeverktyget ganska friskt förra mandatperioden.
Hanif Bali (M):
Jag kan undvara kredd från Raimo Pärssinen. Jag tror att jag överlever dagen. Det är ett smått fantastiskt kryphål Raimo Pärssinen har hittat. Han menar att vi ändrar Sveriges grundlag och konstitution på sittande möte här i Sveriges riksdag.
Om det vore så att den här voteringen så kraftigt inskränkte Sveriges konstitution tror jag att talmannen hade ingripit och krävt en annorlunda voteringsordning. Samtidigt kommer det som en chock för Raimo Pärssinen att borgerliga politiker vill bedriva borgerlig politik. Det verkar vara en chock för Raimo Pärssinen att inte alla i grund och botten vill bedriva socialdemokratisk politik.
Men nej, det är inget förvånansvärt. Vi är valda av våra väljare för att bedriva den politik som vi har gått till val på. Svårare än så är det inte. Vi kommer att göra allt som står i vår makt för att bedriva den. Raimo Pärssinen felpresenterar dessutom de direktiv som finns till utredningen. Dessa handlar inte om hur man ska privatisera utan om att utreda lämpligheten.
Ja, det är förutsättningslöst. Om det är så att utredningen kommer fram till att det är olämpligt att privatisera, konkurrensutsätta eller för den delen förstatliga vissa delar, låt den då komma fram till det!
Men samma direktiv som vi nu ger till denna utredning var ni tacksamma och glada för vid sjösättningen i våras. Det är märkligt! Då var ni lyckliga och välkomnade dem. Nu ångrar ni er plötsligt och byter fot. Ni har intagit varenda möjlig position som finns. Det är inte seriöst, Raimo Pärssinen.
Hanif Bali (M):
Ali Esbati undrar i grund och botten varför de direktiv vi ger till denna utredning kommer att gynna Sveriges arbetslösa. Då är det nästan som att jag skulle veta svaret på vad utredningen kommer att landa i. Det är klart att jag inte vet det! Det är därför man har en utredning. Jag vet inte hur det funkar i Ali Esbatis politiska tankevärld.
Ska man först landa i sina slutsatser och sedan ha en utredning för att stärka dessa slutsatser? Vi vågar säga att vi inte vet om och hur arbetsmarknaden kommer att påverkas. Därför är det rimligt att ha en bred översyn och se om det funkar eller inte. Är det tillämpligt med svensk lagstiftning? Kräver det stora organisatoriska förändringar? Hur ser Arbetsförmedlingens relation till andra aktörer ut?
Vad bör Arbetsförmedlingen i grund och botten syssla med? Vad bör den inte syssla med? Det är sådana frågor som till exempel arbetsmarknadsministern själv har tagit upp. Jag tycker att det är rimligt att ha en expertinstans som på ett grundligt och genomarbetat sätt går igenom frågorna.
Samtidigt ska vi veta att det finns ingenting i direktiven som säger att förslagen måste landa i diverse nyliberala skräckfantasier, som Ali Esbati har. Utredningen ska med den kunskap och den faktainhämtning som sker under utredningens gång lämna förslag. Då är det rimligt att vi har pekat på ett par reformområden som utredningen ska titta på. Det går inte att komma ifrån att områdena är breda.
Det är därför Socialdemokraterna och Miljöpartiet - förvisso inte Vänsterpartiet, och här får Ali Esbati kredd igen - ställde sig bakom den när den presenterades. Jag håller inte helt med Ali Esbati om att det inte är en förutsättningslös utredning.
Hanif Bali (M):
Återigen skapas en falsk dikotomi mellan förbättringar som sker internt eller via direktiv till Arbetsförmedlingen och denna utredning, trots att Arbetsförmedlingens generaldirektör har gjort det klart att det inte finns någon sådan motsättning. Det finns ingen motsättning mellan att ha en bred översyn och samtidigt göra alla de fantastiska förbättringar Ali Esbati vill göra.
Därför blir det motstånd som Socialdemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet uppvisar i kammaren märkligt. Det känns nästan som en symbolpolitik.
Man bestämmer sig helt enkelt för att det man tidigare tyckte var bra nu är dåligt därför att man nu är vid makten, och då vill man ha makten själv och inte följa riksdagens majoritet. I grund och botten är det pudelns kärna. Det är tydligt att vi vill ha en bred översyn av Arbetsförmedlingens funktion.
Vi vill ha den av en part som inte är Arbetsförmedlingen. Vi vill även ha den utanför det kontinuerliga förbättringsarbete som Arbetsförmedlingen gör. Svårare än så är det inte. Jag tror att slutsatserna från utredningen kommer att vara belysande för samtliga parter i denna kammare.
Hanif Bali (M):
Paula Bieler sa att segregation handlar om mer än arbetsmarknad etcetera. Vad är er lösning på det? Om jag bortser från själva volymfrågan kokar det i era motioner och reservationer ned till att ni vill ha lite mer samhällsintroduktion.
Är detta det avgörande för om någon känner sig välkommen i ett samhälle eller inte och vill vara delaktig i det samhället eller inte? Det är märkligt. Ena sekunden säger ni att det är viktigt att tala svenska och känna sig som en del av Sverige. Vi säger att svenska lär man sig bäst på arbetsmarknaden och inför en insats som heter instegsjobb.
Det är en undervisningsåtgärd. Man måste plugga svenska och jobba samtidigt för att lära sig språket, och man kanske inte är superproduktiv eftersom man inte kan flytande svenska. Då är ni plötsligt emot och tycker att det är orättvist för att svenskar inte kan ta del av det. Men det är kanske så att de flesta svenskar talar svenska och är inte i behov av det. Ni ser det som en särlösning.
Ni målar upp att Grekiska föreningens existens är det stora hindret för integration i vårt land. Jag kan lova dig, Paula Bieler, att många av dem som tillhör segregerade grupper i samhället inte ens är med i någon sådan förening.
Varför tror ni att lösningen på de extremt stora samhällsutmaningarna vi har när det gäller ekonomi, bostäder och andra tunga frågor kan kokas ned till lite samhällsundervisning och om man är medlem i Grekiska föreningen eller inte?
Hanif Bali (M):
Det här är intressant, för i den bemärkelsen borde vi ha varit bäst på 1980-talet när vi tog emot så få flyktingar. Men tittar vi på de kohorter som kommer i dag från dessa länder ser vi att det är avsevärt mycket bättre i dessa grupper.
De iranier som kom på 1980-talet var gravt överrepresenterade i brottslighet och utanförskap trots att ungefär hälften hade högskoleutbildning. Men för dagens iranska migranter går det fruktansvärt bra. Att det enbart skulle vara volymfrågan som avgör stämmer alltså inte. Det handlar om vilken utbildningsbakgrund man har och vilka system man har när man kommer hit.
Du talar om signalpolitik, Paula Bieler. Det handlar om att skicka en signal till människor att de förväntas vara en del av Sverige.
Tänk själv, om du från det politiska ledarskapet i Sverige konstant fick höra att allt på dig är fel och du måste förändra dig, hur delaktig vill du då vara i det samhället? Det här har Sverigedemokraterna missat.
Jag hade aldrig känt mig svensk om någon hade skällt på mig hela tiden. Vem vill vara en del av det samhället? Det är inte rätt väg att gå. Jag kan hålla med om att den väg vi har gått historiskt har varit otillräcklig och kantats av alltför många symbolåtgärder. Det är det vi ska röra oss ifrån, Paula Bieler.
Vi ska röra oss ifrån symbolpolitiken mot riktig politik som handlar om bostäder, utbildning och arbete.
Hanif Bali (M):
Det var en annan ordning som skulle presenteras av Socialdemokraterna. Men det visade sig tyvärr vara mer snack än verkstad. Den enda siffra som nämndes här var de 30 miljoner som skulle ges till studieförbunden. Det är förvisso väldigt fint. Men per asylsökande blir det ungefär 50 kronor i månaden.
Det kanske inte är den mest effektiva ordningen att tänka sig det. När Socialdemokraterna talar om kollektivavtal och så vidare får man nästan intrycket av att de vill lagstifta om kollektivavtal och att det skulle vara lösningen på våra integrationsproblem.
Vi vet snarare att många kollektivavtals utformning leder till integrationssvårigheter. Industriavtalet till exempel har krav på att man har en gymnasieexamen för att få kunna ta jobb. Det är inte så himla integrationsfrämjande. Man talar om de högutbildade, tekniker och alla de jobb där man saknar människor.
Men man glömmer att över 50 procent av de inskrivna i etableringsåtgärderna saknar en gymnasieutbildning, och en stor andel av dem saknar också en grundskoleutbildning. Vad är Socialdemokraternas svar för dem? Hur ska Socialdemokraterna se till att de utbildar sig?
Hur ska Socialdemokraterna se till att de går färdigt grundskolan, går färdigt gymnasiet och därtill tar en undersköterskeutbildning? Hur kommer Socialdemokraterna att se till att det blir verklighet? Än så länge har vi inte sett någonting. Det finns ingenting.
Hanif Bali (M):
Jag kan summera att Socialdemokraternas inställning till migration är: partiet som vill ha invandring men inte vill att Sverige ska vara ett invandringsland. Om vi ska vara ett invandringsland måste vi även ha system som släpper in människor och inte bara låter dem stå utanför farstun. Detta område i all sin ära, men vi har alla andra områden.
Vi talar om RUT, ROT, att se till att jobben blir fler och skatterna. Alla de sakerna är otillräckliga. Det jag i förväg kan säga är att den budget ni lägger fram är kontraproduktiv. Även om vi bortser från budgetfrågorna: Var är lagstiftningen? Var är propositionerna? Var är utredningarna? Nu har ni ju äntligen regeringsmakten. Nu är makten och härligheten er.
Varför gör ni ingenting med dem? Arbetsmarknadsutskottets bord är tomt. Ni gör ju inget med er regeringsmakt. Ni sitter där med armarna i kors. Sedan trixar ni lite hit och dit med snabbspår för de allra mest högutbildade. Men vad händer med de 50 procent som inte har en högre utbildning och som inte ens har en gymnasieutbildning? Man måste vara gymnasieutbildad för att bli undersköterska. Vad händer med alla dem?
Här står ni svarslösa och tomhänta. Det jag är rädd för är att ni kommer att komma med den Mona Sahlinska lösningen, nämligen att börja tala om diskrimineringen och rasismen i samhället i stället för att fokusera på att det handlar om ekonomi, regler, lagar, bostäder och arbete och inte fluffiga drömmar och visioner.
Hanif Bali (M):
En stor del av problematiken med etableringen är bristen på bostäder. Vi kan fokusera på en del symbolkommuner här och där. Till exempel Hammarö kommun, som är en socialdemokratisk villakommun, tar emot noll flyktingar. Så har det varit i flera år. Det finns även moderatstyrda villakommuner i Skåne som tar emot noll flyktingar.
Det finns också kommuner som ser lite annorlunda ut, där det är en blandad bebyggelse och man kan förtäta och bygga. Men där är det regler och enorma krav. Handelskammaren släppte nyligen en rapport enligt vilken man hade hittat en enda markplätt i hela Stockholmsregionen, i Vallentuna, som inte hade särskilda krav på sig utan som man kunde bygga på.
Resten av Stockholmsregionen har enormt stora krav, regler och krångligheter. I min hemkommun Solna är det någon som har planterat ut Europas vanligaste fisk i en bäck. Det har gjort att hela området nu är ett naturreservat. Det är alltså ett område där det redan finns en tunnelbanestation framgrävd och färdigbyggd. Men över det har det nu blivit ett naturreservat.
Om och om igen runt om i landet ser vi Miljöpartiet ta strid för att det inte ska byggas bostäder. Hur ska ni få en bättre etablering? Hur ska ni få ett jämnare mottagande? Ska ni tvinga kommuner att sätta upp tältläger och bygga modulgetton?
Eller hur ska vi se till att bostäderna byggs när Miljöpartiet motsätter sig varenda regelförenkling och varenda plan- och byggbeslut som leder till att fler bostäder byggs?
Hanif Bali (M):
Vad betyder detta rent praktiskt? Betyder detta att Miljöpartiet nu kommer att vara för att man i Sundbyberg bygger vid tunnelbanan i Kymlinge? Betyder detta att Miljöpartiet inte kommer att motsätta sig förtätning i Hammarbyskogen? Betyder detta att Miljöpartiet kommer att släppa sina krav på totalt byggstopp vid Arenastaden i Solna? Vad betyder detta i praktiken? Miljöpartiet har haft kongress.
Jag tyckte att det var väldigt roligt att man på denna kongress lade fram en motion om att Miljöpartiet ska ta fram en bostadspolitisk plattform. Ni har alltså tagit bostadsministerposten utan att ha en bostadspolitik. Det är ju häpnadsväckande. Och nu står ni där, planlösa.
Vi ska bara tacka för att vi nu har ett byggande som är i rekordstorlek. Man måste gå tillbaka till 70-talet för att hitta så mycket byggande som vi har i dag. Problemet är att byggnationerna blir så fördyrade och så fördröjda att det blir dyra bostadsrätter som byggs. Det byggs inte för dem som behöver det, nämligen kapitalfattiga ungdomar och nyanlända.
Då får vi exklusiva boenden. Om det ska ta sju år att bygga vill man ha avkastning på kapitalet man binder upp i sju år, och då blir det dyra bostäder. Vad kommer ert svar på detta att vara? Vad är ert svar i dag? Är det moduler som ska byggas?
Är det modulgetton och baracker som ska vara levnadsförhållandena för det B-lag som kommer att byggas upp på bostadsmarknaden, eller kommer det att vara riktiga bostäder? Var är reglerna? Var är propositionerna? Var är utredningarna? De finns ju inte där. Ni är tomhänta!
Hanif Bali (M):
Det är intressant att diskussionen hamnar i ett slags historiebeskrivning genom Monica Green och Patrik Björck. Monica Green säger att Sverige förvisso hade en bra ekonomi under krisen. Patrik Björck säger att dessa åtta år har varit helt fruktansvärda. Det är bara att titta på vår omvärld. Har Sverige klarat sig bättre eller sämre än vår omvärld?
Det klarar alla vi andra att göra, men det klarar uppenbart inte Socialdemokraterna. Låt oss gå tillbaka till kärnan i denna diskussion: Vad hade Socialdemokraterna gjort? Tittar vi på de budgetar ni har lagt fram de senaste åtta åren ser vi att Socialdemokraterna inte har velat spara mer än Alliansen.
Socialdemokraterna har inte velat lägga mindre pengar än Alliansen. Patrik Björck och hans vänner ville köpa Saab.
Patrik Björck och hans vänner ville inte sälja de bolag som vi sålde strax före krisen för att kunna sänka statsskulden och hålla räntorna låga. Patrik Björck och hans vänner i Socialdemokraterna har lagt fram budget efter budget där vi i efterhand kan se att det hade varit katastrof för Sverige.
Med sin historiebeskrivning vill Patrik Björck göra gällande att Socialdemokraternas budgetar hade lett till långt lägre arbetslöshet och statsskuld. Det stämmer inte. Det är intressant att Finanspolitiska rådet är en auktoritet för Monica Green när det för finansministern är något man bara kan ignorera.
Ska vi ägna oss åt historiebeskrivning vore det bra om ni kunde er egen historia och era egna budgetar innan ni börjar klaga på våra.