Finn Bengtsson (M):
Detta är en interpellation som berör mig djupt. Det gör den för att jag ser många problem med att rätt försöka tolka ut detta på några få minuter. Först vill jag tacka socialministern för svaret. Jag tycker, precis som socialministern själv har beskrivit, att man har en stor åtgärdsarsenal som är på gång och som enligt mitt sätt att se det, utifrån min civila position som professor i psykiatrisk behandlingsforskning, är precis rätt väg att gå.
Det som är problemet som lyfts fram här är en interpellation som tar sig uttryck i något som jag mest vill beteckna som en storm i ett vattenglas. Delvis är det direkt desinformation utifrån att man läser upp en massa uppgifter utan att egentligen ha funderat över vilket fundament som man utgår från.
I Socialstyrelsens egen innehållsförteckning över den psykiatriska tvångsvården står det i sammanfattningen väldigt tydligt: Resultatet av en inventering kan dock inte användas för bestämda omdömen om hur den psykiatriska tvångsvården fungerar eller om patienterna generellt får god vård eller inte. Det är alltså så att man redan från början säger att just den typen av tolkningar som görs i interpellationen och som socialministern ställs inför är fullständigt omöjliga att göra enligt denna rapport. Det har inte varit dess syfte.
Det egentliga syftet har varit att titta på en dag och spegla tillbaka tio år i tiden för att få en uppfattning om den longitudinella utvecklingen. Då visar det sig att vad som egentligen har hänt är att man i princip har färre intagna till exempel inom rättspsykiatrisk vård, alltså den delen av lagrummet. Samtidigt har man något längre vårdtider.
Men man säger också att det kan finnas viss osäkerhet i en del uppgifter, till exempel när det gäller omvårdnads- och rehabiliteringsinsatser med mera som kan ha underrapporterats på grund av bristande kännedom om dessa insatser hos chefsöverläkaren eller den som fått chefsöverläkarens uppdrag att fylla i enkäten. Fru talman! Detta vittnar om att inte ens man själv riktigt vet hur man ska våga sätta ned foten baserat på dessa resultat.
Då kan man, måste jag tyvärr säga till mina politiska kolleger, få en massa siffror och tolka dem efter eget huvud som om detta vore allvarlig kritik som faktiskt inte går att utläsa. En kompetens som är vida överlägsen den samlade kompetens som står bakom denna rapport har professor Sten Levander som är professor i både rättspsykiatri och allmänpsykiatri och en internationellt erkänd forskare på området.
Han har i en artikel i Dagens Medicin den 11 mars kritiserat sönder och sammman problematiken med underlaget för det som nu debatteras här. Underlaget är på många punkter felaktigt och medger inte denna typ av uppspaltning. Alltså blir de siffror som läses upp här ganska ointressanta.
Nu tycker jag att det är tråkigt att mina kolleger inte har möjlighet att se det från ett sådant perspektiv där man också kan granska underlaget för att sedan komma fram med en tolkning om huruvida man lever upp till tanken bakom rättspsykiatrins och den slutna tvångspsykiatrins ambitioner, nämligen det faktum att man ska ha och alltid har en individualiserad terapi.
Men i många av de fall som här är aktuella handlar det om folk som är intagna för tvångsvård. Varför blir man intagen för tvångsvård? Jo, det blir man naturligtvis för att man har en så allvarlig psykisk åkomma att man i grund och botten just i det läge då man intas med tvång inte har en möjlighet att själv bilda sig en uppfattning om hur verkligheten runt omkring ser ut. Då är det inte läge att gå in med psykologiska metoder. Då är det i princip läkemedel som gäller.
Det är precis det som professor Sten Levander trycker på, nämligen att det tyvärr är så att man egentligen har lyft ut ett material som är mer lämpat för läkemedelsbehandling även om man också naturligtvis, som Sten Levander säger, kan syssla med och ska syssla med en mycket mer mångfasetterad psykiatrisk vård för alla de andra patienterna som sannolikt är helt exkluderade från detta material. Sammantaget vill jag säga att det är tråkigt att debatten ska bli så polariserad när det gäller ett bristande vetenskapligt underlag.