KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
Jag begärde ordet när jämställdhetsministern plötsligt sade att det är bevisat att Sverige har klarat sig bättre. Nu är jämställdhetsministern ny, och det är klart att man inte kan begära att hon ska hålla koll på alla forskare och allting. Men det går inte att lyssna bara på borgerligt prat.
Ministern kanske tror att man kan lyssna på till exempel Anders Borg. Nu visar det sig att hans så kallade fakta är söndersmulade. Det finns inga fakta bakom Anders Borgs påståenden om att Sverige har klarat sig bättre än omvärlden. Vi har inte klarat oss bättre än Tyskland, Österrike, Danmark, Norge, Holland och så vidare. En mängd jämförbara länder har klarat sig betydligt bättre genom krisen.
Det har varit en chimär, en bubbla. Anders Borg har sagt det om och om igen, tills alla borgerliga personer i landet trott att det är sant. Det skulle vara bra om jämställdhetsministern, som nu är ny, också började titta på andra fakta som finns runt omkring här i landet. Vi har 400 000 arbetslösa.
Vi har en arbetslöshet på över 8 procent. Det är fakta. Den är högre nu än när Anders Borg kallade arbetslösheten för massarbetslöshet 2006. Dessutom hörde jag jämställdhetsministern säga att det finns pengar i kommunerna. Det är inte sant.
Kommunerna håller nu på att dra ned på sin verksamhet, som blir mer och mer slimmad. Kvinnor ska vi diskutera här senare. I ett allt mindre jämställt samhälle får kvinnor slita i kommunerna, med delade turer och allt stressigare arbeten, för att kommunerna inte har råd att satsa. Det är det som är fakta.
Ni har valt att satsa på de högavlönades skattesänkningar framför reformer i kommuner och landsting. Det borde i stället ha skett satsningar på vård, skola och omsorg - på mindre barngrupper, på fler lärare, på det livslånga lärandet, som Gunilla Svantorp så förträffligt har pratat om här. Men det har ni inte gjort.
Ni har valt att öka klyftorna i landet, eftersom ni sätter skattesänkningar före välfärd.
Monica Green (S):
Jag har all respekt för att Maria Arnholm är ny. Men jag hörde att hon känner sig lite mer varm i kläderna nu. Det kanske är dags att börja leva upp till förväntningarna. Då kan det vara bra att prata lite om samhällsekonomi och nationalekonomi. Vi ska ha klart för oss hur det står till. Varför har Sverige en ganska stabil ekonomi?
Jo, därför att vi efter 90-talskrisen satte upp ramar i riksdagen. Vi satte upp ramar med utgiftstak för att få ordning och reda. Det var under den socialdemokratiska regeringens tid. Vi städade upp efter det som skett. De ramarna gäller fortfarande. Dem har inte den borgerliga regeringen tagit bort. Alltså har vi ordning och reda i ekonomin. Vi följer de böcker som vi satte upp. Det är bra att den borgerliga regeringen inte har slarvat bort detta.
Det är ordning och reda för att vi satte upp de reglerna. Maria Arnholm hänvisar till att kommunerna har överskott. Jag måste förklara hur det går till. När en kommun gör en budget gör den en budget på hur mycket pengar den förväntar sig att få, det vill säga skatteintäkter och hur mycket den förväntar sig att få av staten. Nu får de inte särskilt mycket uppräkningar av staten längre. Alltså drar de ned på förväntningarna.
De kan inte öka på. De räknar med: Nästa år får vi bara så här mycket pengar att röra oss med. Då gör de en budget utifrån det. När året har gått summerar de och ser att det blir lite över. Det är därför som man varje år ser ett visst överskott. Det kan vara pedagogiskt svårt att förstå och svårt att förstå även hos väljarna. Men så ligger det till.
Det är därför man måste satsa mer på kommunerna hela tiden eftersom det kostar alltmer och vi vill ha bra reformer och god service till medborgarna. Så ligger det till.
Monica Green (S):
Tack för svaret. Vi är överens om mycket. Det går alldeles för långsamt. Det är till och med så att väldigt många kvinnor nu upplever en backlash. Maria Arnholm har många fina synpunkter och har en jämställdhetssyn som man skulle kunna göra mycket av. Förväntningarna blir stora på jämställdhetsministern.
Vi har väldigt mycket att göra på jämställdhetsområdet. Det har stått still, och vi upplever en backlash. På vissa områden går det lite framåt, och på andra områden går det bakåt. Kvinnor som jobbar inom hotell och restaurang och inom handeln upplever just nu en väldigt svår arbetssituation.
Vissa har fasta anställningar, men det är väldigt få. Väldigt många har osäkra anställningar. En del kvinnor får gå omkring med mobilen i handen eller sova med den på natten för att kunna snabbt vara den första som säger ja på ett sms för att få dagens tillfälliga arbete.
Så är det inom handeln, hotell och restaurang och inom vården. Det är kvinnor som upplever det på det sättet. Så kan vi inte ha det. Det är dels de osäkra anställningarna, dels att kvinnor tvingas jobba deltid. Den ofrivilliga deltiden är ett stort aber både för jämställdheten och också för ekonomin i landet. Kvinnor borde erbjudas heltid. Där är vi helt överens.
Då måste vi båda två se till att vi går från ord till handling. Det handlar om att vi politiker talar om att vi nu ska ha heltid i det här landet och att det är normen. Det kan jämställdhetsministern göra om hon vill och om hon vill vara med och peka med hela handen och se till att kvinnor får det bättre och att vi får en bättre jämställdhetssituation.
Maria Arnholm känner till att kvinnorna har 85 procent av männens löner om man räknar på en heltid. Om man slår ut det på ett helt arbetsliv innebär det att männen tjänar 3,6 miljoner mer än kvinnorna. Det är fruktansvärt orättvist och mycket ojämställt. Vi måste göra någonting åt detta.
Maria Arnholm tyckte inte att jag skulle säga att allting var bra när sossarna styrde, men vi hade i alla fall lönekartläggningar varje år. Vi införde det för alla företag som hade fler än tio anställda. Det var en mycket bra åtgärd eftersom man upptäckte saker. Man upptäckte att det var fel. Man belyste skevheterna.
90 procent av de fel man upptäckte handlade om kvinnors löner, och man kunde rätta till det. Nu har ni ändrat på det och säger att det bara ska vara lönekartläggning vart tredje år och bara för företag med fler än 25 anställda. Det gör att man tappar fart. Man ser inte de här felen varje år. Man får bygga upp rutinerna vart tredje år i stället för att ha det som en naturlig genomgång varje år.
Det är en mycket bra åtgärd som Maria Arnholm skulle kunna vidta omedelbart. Maria Arnholm skulle kunna säga: Nu är jag ny jämställdhetsminister. Jag inser att det här var fel. Jag inser att den borgerliga regeringen gjorde fel. Jag ser till att det nu blir lönekartläggning varje år. Det finns andra saker som Maria Arnholm också kan göra när det gäller bemanning i vård och omsorg, men det återkommer jag till i nästa inlägg.
Monica Green (S):
Maria Arnholm tyckte att jag skulle ge en eloge, och då passar jag på att göra det. Pappamånaden var bra, och Bengt Westerberg gjorde en bra sak när han tillsatte den första mansarbetsgruppen och också införde pappamånaden. När det gäller kommunerna är det klart att regeringen inte tjuvhåller på några pengar.
Ni slösar bort dem med skattesänkningar i stället. Ni slösar bort dem till dem som har det allra bäst i stället för att satsa där det behövs mest, på vård, skola och omsorg. Det är sant att kommunerna har egen beskattningsrätt, men då vill det till att människor arbetar. Ni har misslyckats med jobben. Vi har en högre arbetslöshet nu än 2006. 70 000 personer är långtidsarbetslösa.
Ungdomsarbetslösheten är över 20 procent. Den öppna arbetslösheten är över 8 procent. Ni har påstått att ni har en jobbpolitik, men nu visar det sig att det inte är sant. Ni har ingen jobbpolitik eftersom arbetslösheten bara ökar. Sysselsättningsgraden har minskat. En del borgerliga politiker säger att det är för att vi har blivit fler i landet.
Men man måste räkna alla invånare. Man kan inte strunta i att räkna med de nya. Det är klart att vi måste räkna alla. Man kan inte skylla på att vi har blivit fler och att det därför är svårare. Nej, ni har misslyckats med er jobbpolitik. Därför har kommunerna det mycket tuffare med sin ekonomi. Ni har misslyckats med jobben och tyvärr också, än så länge, med jämställdheten eftersom många kvinnor upplever en backlash.
Maria Arnholm har en tuff uppgift, och jag välkomnar dig att ta itu med den.
Monica Green (S):
Jag har ställt den här interpellationen eftersom Tibro är en av de orter i Skaraborg som är drabbade av varsel som lett till uppsägningar. Vi har många fler orter i Skaraborg som drabbats av både varsel och uppsägningar.
Många människor är förtvivlade, människor som inte vet hur deras framtid ser ut, förtvivlade och oroliga därför att de inte vet om de har råd att bo kvar i sina hus och hem. Tibro är en liten ort, långt ute på vischan, kanske långt från Stockholm. Det kan vara så att den moderatledda regeringen glömmer bort de små orterna.
När ett företag som Swedwood i Tibro lägger ned är det 25 procent av arbetskraften i Tibro som drabbas. Det är en väldigt stor del av befolkningen i den här lilla orten. Det är ett oerhört slag mot Tibro, Tibro kommun och Tibros invånare.
Därför har jag ställt frågor till Hillevi Engström om hur man ska kunna göra för att hjälpa förtvivlade Tibrobor och människor som mister sina arbeten. Skulle det kunna gå att ha mindre strikta regler för Arbetsförmedlingen? Skulle det kunna gå att se till att man använder de resurser som faktiskt finns?
Vi vet ju att Arbetsförmedlingen skickar tillbaka väldigt stora belopp årligen därför att reglerna är så strikta att man inte kan använda pengarna till det som de behövs. I Tibro behöver de uppsagda utbildning för att de ska kunna ta nya jobb och bli hjälpta till att ta ett steg in i framtiden.
Då skulle det vara väldigt bra om man kunde använda Arbetsförmedlingens resurser mer flexibelt och rikta särskilt utbildningsstöd just till Tibro nu när de så väl behöver det. Tibro är som sagt inte ensamt om detta, utan vi har flera sådana orter i Skaraborg. Jag noterade att regeringen i dag gjorde ett utspel om att man skulle kunna hjälpa särskilt drabbade områden.
Och då tänkte jag att Skaraborg borde finnas med eftersom Skaraborg har drabbats av många varsel. Vi har tillverkningsindustri där som nu drabbas hårt. Men jag såg inte Skaraborg på den listan. Det är möjligt att Hillevi Engström kan rätta till det i dag och berätta att även Skaraborg kan vara ett av de områden som behöver extra skjuts och stimulans just nu.
Jag är väldigt nyfiken på om Hillevi Engström kan ge mig det beskedet. Hillevi Engström säger att det finns en god samverkan mellan arbetsmarknadens parter, arbetsgivare, fackliga företrädare liksom kommunala och regionala företrädare i Tibro. Jag har varit där vid några tillfällen och träffat fack och företagsledning, och vi hade en gemensam träff för några veckor sedan.
Det visar sig att Tibro kommun känner att det är ett så hårt slag att de inte kan svälja alla dem som nu vill gå en grundutbildning, en kommunal utbildning. De skulle behöva stöd där. Då är min fråga till Hillevi Engström: Går det att göra någonting som hjälper Tibro i dess krissituation?
Monica Green (S):
Det är klart att vi kan tala lugnande när vi kommer ut till arbetsplatser i Vara, Kvänum, Falköping, Skövde och även i Tibro. Vi försöker faktiskt att stödja och hjälpa och försöka hitta möjligheter, men problemet är att reglerna från regeringen till Arbetsförmedlingen är så strikta att Arbetsförmedlingen inte kan använda sina resurser.
De skickar tillbaka pengar i stället för att se till att var och en av de varslade och senare också arbetslösa människorna får det stöd och den hjälp som de behöver. Jag tycker att det är vansinnigt att man har så strikta regler att Arbetsförmedlingen inte skulle kunna använda pengar, som var avsedda för en sak men inte använts, till något annat i stället för att skicka tillbaka dem till regeringen.
Jag tycker att det är väldigt korkat att de reglerna är så strikta. I regleringsbrevet till Arbetsförmedlingen är det angivet i punkt efter punkt vad man ska hålla sig till och att pengarna annars ska tillbaka. Det är också därför det uppstår ett sådant slöseri med människor som vill göra en insats. Det är bra att Hillevi Engström erkänner att människor vill arbeta.
Ibland säger ni att de måste bli fattigare för att vilja ta ett arbete, för annars blir de för lata och söker inte jobb. Hillevi Engström sade i sin förra interpellationsdebatt här att det finns forskning på det. Den har vi inte sett, men hon säger att om man får för hög ersättning vill man inte jobba. Det är bra att Hillevi Engström säger i den här interpellationsdebatten att människor faktiskt vill jobba, för det vet vi att de vill.
De vill också skaffa sig en utbildning. De vill till och med försöka utbilda sig under tiden som de är uppsagda. De skulle kunna få hjälp från Arbetsförmedlingen, kanske jobba halva dagen och utbilda sig den andra halvan eller på annat sätt hitta en lösning så att de står rustade för att kunna ta de nya jobben. I dag går inte det, för regelverket är för strikt.
De företag som vill ha sina arbetare till 100 procent tills de lägger ned kanske inte vill släppa i väg dem, men då gäller det att sätta människor i skolbänken första dagen som de är arbetslösa.
För visst antyder också Hillevi Engström att när man har ett arbete och när man är i gång har man lättare att ta steget till ett nytt jobb och lättare också att utbilda sig till något annat? Ju längre tid det tar att få ett arbete, desto svårare blir det sedan att ta steget in på arbetsmarknaden igen.
Därför är det allvarligt att Sverige har tredubblat sin långtidsarbetslöshet under den tid som den borgerliga regeringen har styrt. Man låser fast människor i de krångliga systemen. Jag hoppas för Tibros skull att det finns en räddning. Jag ser på regeringens hemsida att man inte tänker vidta några särskilda åtgärder för Skaraborg, trots att Skaraborg är oerhört hårt drabbat.
Regeringen påstår att arbetslösheten drabbat vissa regioner särskilt hårt och räknar sedan upp regioner som ska få särskilt stöd. Skaraborg finns inte med. Det beklagar jag.
Monica Green (S):
Hillevi Engström måste ha missuppfattat mig. När jag säger "från första dagen" menar jag att man ska ha fått hjälp innan. Under tiden som man är varslad ska man ha den hjälpen av Arbetsförmedlingen. De ska finnas på plats och fråga: Vad är det du vill göra? Vad skulle du vilja göra i framtiden? Vill du skaffa en utbildning? Vill du gå en grundutbildning eller en arbetsmarknadsutbildning eller vad? Tänker du flytta, eller vad ska du göra?
Man ska ha allt sådant på plats så att det kan börja gälla från första dagen. Sedan är det naturligtvis olika för olika personer. Det har jag aldrig sagt något annat om. Om jag uttryckte mig så att Hillevi Engström kunde missuppfatta det vill jag rätta till det nu. Det är olika för olika personer, men det ska vara enkelt och smidigt, och man ska få den hjälp man behöver. Jag tycker att reglerna är för strikta.
Tycker inte Hillevi Engström att det är något problem att pengarna, stora belopp, skickas tillbaka? Det är alltså viktigare att säga att man inte kan hjälpa personerna i Tibro, för då följer man inte reglerna. Regeringen ska ju inte satsa på Skaraborg som utsatt region i den satsning som finns i dag. Regeringen ska satsa på andra delar av landet, inte på Skaraborg, trots att vi har oerhört många varsel.
Då tycker jag att reglerna är för strikta och att de ska göras om. Man ska kunna följa dem, men de ska vara annorlunda. Ja, vi har fått svar i dag, men jag är inte nöjd. Jag hoppas för Tibrobornas skull att det löser sig och att det går att hitta en ersättningsindustri eller nya jobb. Vi socialdemokrater är fullt medvetna om vad vi ska göra. Vi ska knäcka arbetslösheten. Vi ska investera i skola och utbildning.
Vi ska se till att utveckla välfärden och tryggheten. Vi litar på människor och tror på att de vill utveckla och vara med och bygga Sverige starkt igen.
Monica Green (S):
Regeringen med Centern i spetsen har vänt landsortsborna ryggen. Det blir sämre och sämre möjligheter att ringa och använda sin telefon i takt med att den moderatledda regeringen regerar. Det är Centern som har ansvaret för mobiltelefonin, och det blir allt sämre.
Samtidigt som regeringen skryter om att det finns bra mobiltäckning fungerar den sämre. Detta har skapat mycket stor irritation bland landsortsborna. De är inte bara irriterade, de blir både arga och besvikna över hur regeringen med Centern i spetsen inte bryr sig om dem längre.
Det är dags att gå till handling i stället för de vackra, fina orden om att det är bra med mobiltelefonin i hela landet. Det är dags att gå från ord till handling. Nu har vi debatterat frågan många gånger i kammaren med företrädaren till Anna-Karin Hatt, och jag har diskuterat frågan åtminstone tre gånger med Anna-Karin Hatt i kammaren.
Jag har tittat tillbaka i de gamla protokollen, och jag har blivit förvånad över att Anna-Karin Hatt har sagt ungefär samma sak varje gång. Hon har hänvisat till saker som har gjorts 2009, och hon säger att Sverige är bättre än resten av världen. Det hjälper inte att hänvisa till sådant som har gjorts om människor upplever att det fungerar sämre.
Det som möjligtvis gör att den här gången skiljer ut sig är att Anna-Karin Hatt håller med oss lite mer eftersom hon har märkt ilskan hos landsortsborna. Det är till och med så att jag noterar att Anna-Karin Hatt använder mina ord från ett protokoll den 1 september 2011, nämligen att kartan måste stämma med verkligheten. Det sade jag till Anna-Karin Hatt den 1 september 2011, och nu hon använder hon de orden själv.
Det är vackert så att vi kan påverka och att det långsamt går in hos Anna-Karin Hatt hur viktig frågan är. Jag skulle vilja vända på debatten. Anna-Karin Hatt säger att om täckningskartorna inte stämmer med verkligheten måste de ritas om. Man kan också säga tvärtom. Man kan tvinga operatörerna att leva upp till vad de har ritat, inte rita om kartorna utan se till att täckningen finns där det påstås att den finns.
Det ska ställas krav på att leva upp till vad som påstås. Det är ett annat sätt. Nu vet vi hur det står till ute i landet, och nu märker vi att kapaciteten blir allt sämre i storstäderna och även på turistorterna. Mobiltelefonnätet går ned när turisterna besöker vissa ställen.
Operatörerna säger att det inte är tillräckligt lönsamt för dem att sätta upp ytterligare en mast, och därför tänker de inte göra det. Alltså kan turister inte klara sig på vissa håll i landet. Numera är man ju beroende av mobiltelefonen både för säkerheten på fjället och för att betala på turistorten.
Man måste ha sin mobiltelefon. Nu finns skämskartor på lokalradiostationerna som visar hur dåligt mobiltelefonerna fungerar runt omkring i landet. Ändå nöjer sig Anna-Karin Hatt med att säga att det är bättre här än i andra delar av världen. Det duger inte.
Monica Green (S):
Jag tänkte börja med konsumenterna denna gång. Anna-Karin Hatt säger hela tiden: Vi ska göra det bättre för konsumenterna att välja, det ska vara mer information, operatörerna ska redovisa sin dåliga täckning på kartorna och det ska bli lättare för konsumenterna att se hur dåligt mobilerna fungerar, att de inte räcker till närmaste mast och så vidare.
Det är ett vällovligt syfte - jag förstår det. Men det är som politiker vi kan ställa krav på operatörer och på tillverkare.
Vi ska alltså inte bara lägga det på konsumenterna och deras makt eller svårighet att välja, utan vi ska ställa krav på dem som tillverkar telefonerna och på dem som ska se till att vi får ett bättre nät som fungerar i hela landet. Det är där vi ska lägga störst fokus. Sedan ska man också göra det lättare för konsumenterna att välja, så att de kan välja bort dåliga saker och så vidare.
Skärp i stället kraven på operatörer och tillverkare! Det är inte lätt som konsument att byta. Man kan bli inlåst i två år med ett abonnemang där man inte kan byta operatör eller tillverkare. Det är väl bra att man stärker konsumenternas ställning, men fortsätt höja kraven på operatörer och tillverkare! Sedan vill jag återkomma till detta med täckningskartorna.
Anna-Karin Hatt säger att man nu ställer krav på att operatörerna ska redovisa på sina kartor hur dåligt det är. Jag menar att man borde göra tvärtom. Man borde kräva av operatörerna att de faktiskt lever upp till det de har sagt till PTS genom kartorna.
De ska inte sudda på kartorna där täckningen är dålig, utan de ska i stället se till att de faktiskt lever upp till den täckningsgrad som de har rapporterat in till PTS. Allt annat tycker jag är otänkbart.
Även om Anna-Karin Hatt påstår att hon står i myllan ute i landet är det nog snarare i myllan vid Stureplan, mitt i Stockholm, som Centerpartiet numera har den lilla skara som röstar på dem. Därför är det kanske bra att det nu blir dålig kapacitet i storstäderna, om nu Centern befinner sig på Stureplan.
Om nu kapaciteten i storstäderna är sämre kanske också Centern vaknar och inser att det är dåligt och att man måste göra något åt kapaciteten. Då vore det bra om man såg till så att det blev kapacitet och täckning också i landsorten. Ilskan finns ju. Jag ser hur ilskna brev och insändare det kommer till de olika tidningarna.
I Dalatidningen i dag skriver en kvinna som är förtvivlad över att hennes mobiltelefon inte fungerar. Hon är oerhört arg på Anna-Karin Hatt och säger i sitt öppna brev till ministern: Du skryter om att Sverige har en god mobiltäckning. Ilskan finns runt om i landet. Under de sju år som ni har regerat har mobiltelefonerna börjat fungera sämre och sämre.
Sedan påstår Anna-Karin Hatt att ni har gjort det bättre, men verkligheten talar sitt tydliga språk.
Monica Green (S):
Jag förstår att man trampade på en öm tå när man kallade det för Stureplanscentern. Anna-Karin Hatt får berätta att hon har släkt på landsbygden. Det är fint. Det är bra att vi får veta det. Och det är bra att ni slåss för landsorten också, utöver människorna på Stureplan. Men jag vill slå fast något för den här kammaren och för dem som lyssnar när det gäller det här med att ställa krav på operatörerna för att de över huvud taget ska få tillstånd.
Det var någonting som vi genomförde och som vi gjorde på vår tid, när vi styrde det här landet. Vi ställde krav på operatörerna att de skulle leva upp till den täckning som de sade sig ha. Det är alltså inget som Anna-Karin Hatt har hittat på nu. Jag har också märkt förändringen i Anna-Karin Hatts svar. Hon närmar sig problemet mer och mer - jag uppfattade det som att Patrik Björck menade det.
Tidigare har Anna-Karin Hatt svarat: Nej, men det är täckning. Vi har 99,9 procents täckning i det här landet. Vi har inget problem. Men allteftersom de här debatterna har gått har Anna-Karin Hatt förstått de protester som vi har kommit med. Jag förstår också att hon har mött många ilskna väljare och landsortsbor. Det är därför som det är bra att Anna-Karin Hatt närmar sig och erkänner att det är ett problem.
Riksdagen har slagit fast att vi ska ha tjänster och digitala möjligheter och väl fungerande telefonlösningar i hela landet. Så är det faktiskt inte i dag. Vi har brister. Det gäller både kapacitet och mobiltäckningen. Det är så på många håll i landet, inte minst i Skaraborg men också i Norrland, i Skåne, på Öland och så vidare. Överallt har vi förtvivlade människor. Anna-Karin Hatt säger att hon gör allt och att hon ska stärka konsumenternas makt.
Jag tycker att hon utöver det ska ställa betydligt hårdare krav på mobiloperatörerna. Tack för debatten!