Tina Ehn (MP):
Jag tackar jordbruksministern. Detta handlar förmodligen om de absolut mest värdefulla markerna vad gäller den biologiska mångfaldens mångfald. Det är marker som hyser en mängd arter som gör Sverige till det väldigt fantastiska landskap som vi ofta lyriskt besjunger och njuter av.
Därför är det ganska obegripligt för mig hur EU kan bestämma vad som är klassificerad betesmark i Sverige eller ej, alltså det här med max 50 träd per hektar som det handlar om - plus minus några stycken kan det vara.
Det som nu är en stor risk är att vi antingen får ett mer igenvuxet landskap med en förändring av beteshävdad mark eller så kan det tragiska hända att man helt enkelt sågar ned och röjer bort de träd och buskar som är övertaliga i förhållande till detta med 50 träd i betesmarkerna. De är övertaliga enligt EU:s definition.
I samband med den remissrunda som genomfördes av Jordbruksverket inkom många negativa svar på förslaget om förändring av betesmarksbegreppet. Men kan tycka att detta enda beslut kanske inte är så avgörande, men uppenbarligen påstås det att det kan vara spiken i kistan för om man ska fortsätta med betesdjur i landskapet eller ej.
Det är ju allmänt bekant att många stigande kostnader och den allmänt pressade lönsamheten gör att varje förslag som ändrar på de ekonomiska förutsättningarna kan vara avgörande för företagaren, jordbrukaren i det här fallet.
En annan sak som denna förändring kan leda till, och som vi kunde läsa om i tidningen Land den 15 februari, är att man tar det säkra före det osäkra och sågar ned gamla fina lövträd som absolut inte borde få sågas ned. Många av de här träden är en förutsättning för vissa arter, bland annat skalbaggar. Ekar hyser exempelvis ett hundratal olika skalbaggsarter.
Det allvarliga är också att den landskapstyp som är av mycket stor vikt för den biologiska mångfalden förändras. Det är till skada för många arter. I svaret sägs det att för att minska risken för ekonomisk sanktion mot Sverige, som vi ju var hotade med, kan man väl säga, som en följd av kritiken, har den svenska definitionen ändrats i enlighet med kommissionens riktlinjer. Så är det. Det är uppenbart.
Men då kan man ju undra om det inte kan finnas en risk för sanktioner till följd av att Sverige inte förmår uppfylla sina åtaganden enligt art- och habitatdirektivet eller fågeldirektivet när det gäller listade hotade arter som till exempel hasselsnok, lövgroda, väddnätfjäril, törnskata och ängshök.
Jag tycker att det är viktigt att synen på biologisk mångfald och naturvärdena ska behandlas som en enhetlig del i miljömålsarbetet och att det inte får ses som ett undantag. Vi får allt fler indikationer på att biologisk mångfald är väldigt viktigt, kanske viktigare än vi förstår, för att bevara solida ekosystem. Och vi behöver solida ekosystem som förser oss med tjänster. Vi tar dessa ekosystemtjänster för givna.
Det är självklara system för oss. De har en förmåga att balansera en hel del påfrestningar och återställa balanser. Men om vi negligerar deras vikt eller tullar för mycket på dessa möjligheter kan det slå tillbaka. Med klimatförändringar i sikte behöver vi ekosystemens förmåga att återhämta sig. Vi behöver deras resiliens.
Jag återkommer ofta till det här i kammaren har jag märkt, men det är inte så enkelt eller självklart att veta var gränserna finns för hur mycket av olika miljöer som behöver sparas, bevaras eller gynnas. Därav kommer försiktigheten och vikten av att slå vakt om den biologiska mångfalden.