Paula Bieler (SD):
Migrationsverket är väl inte direkt oberoende. De är i allra högsta grad beroende. Som sagt citerade jag här Migrationsverkets egen internrapport i vilken de når samma slutsats som Ivar Arpi gör i sin artikel. Där har för övrigt 31 personer intervjuats.
De påstår själva att det visserligen inte är ett representativt urval, men utifrån de intervjusvar som har kommit in ges ändå en koncentrerad bild av att samma tendenser, samma indikationer, finns på att det är produktion och produktionsmål som styr snarare än kvalitet. Ingenstans nämnde jag sjukskrivningar. Men eftersom ministern ändå tog upp det kan jag citera Ivar Arpis svar på Anders Danielssons blogginlägg som nämndes.
Just när det gäller sjukskrivningar svarar han och påpekar att de hade ökat på en enda enhet, i just det fallet, och att det inte var generellt. Men det har som sagt inte med grundfrågan att göra, nämligen hur rättssäkra själva prövningarna är. Ivar Arpi bemöter också påståenden om snittet på hur många utredningar man har. Det finns de som har betydligt fler än två till fyra i veckan.
De tjänstemän som Ivar Arpi har varit i kontakt med har vittnat om att det är betydligt fler. På exempelvis Merit Wagers blogg har många "miggor", som de som arbetar på Migrationsverket kallas där, regelbundet rapporterat om sin situation och hur de inte riktigt hinner med. När Arpis artikel kom ut kritiserade en "migga" den lite grann, på just den blogg där "miggorna" rapporterar.
Hon skrev att de faktiskt har lämnat leansystemet bakom sig, managementsystemet som var importerat från Toyotas biltillverkningsfabriker - hur nu det ska fungera när man bedömer människor. Hon återkom dock i ett senare inlägg och skrev att de visserligen har lämnat leansystemet bakom sig men i stället för lean nu har "DLO - Den Lärande Organisationen!".
Jag uppfattar ministerns svar som att det är det som åsyftas, lärande och att redovisa tillbaka till medarbetarna. Jag tänker nu citera från det brev och det inlägg som medarbetaren på Migrationsverket har skrivit: "I stället för lean har vi nu DLO - Den Lärande Organisationen! Lean-coacherna har bytts ut till DLO-folk. Jag har inget emot att vi ska 'lära oss', men jag är skeptisk till vad DLO kan ge oss.
Hittills har jag varit med på rollspel som inte gett mig några nya insikter. Jag har varit tvungen att titta på klipp från amerikansk film för att sedan få frågor om den. Syftet var att jag skulle förstå hur minnet fungerar. Vi fick också ta del av en påhittad asylutredning i två olika versioner. I den ena bjöd utredaren inte på vatten, höll inte på med 'small talk' i början utan gick rakt på sak. Resultatet blev att den sökande inte öppnade sig och därför inte framstod som trovärdig.
Syftet var att vi skulle lära oss det är viktigt att vara empatisk, att få den sökande att trivas. Först då kan den sökande öppna sig berätta om sina asylskäl på ett trovärdigt sätt. Om det vore så väl, så enkelt, ja då skulle jag inte bara bjuda på vatten utan även på te och jag skulle också prata om väder och vind hur länge som helst. Men så ser ju inte verkligheten ut. Den asylsökande är sällan intresserad av 'small talk' och bryr sig inte om ifall vi bjuder på vatten eller inte.
Naturligtvis ska vi behandla alla människor med respekt men när en människa söker asyl så kan det inte vara min uppgift som utredare att lirka ur honom varför han eller hon gör det! Det måste den sökande själv veta och berätta det för mig, som representerar svenska staten." Jag anser fortfarande att jag inte riktigt har fått fullt svar på frågan om man tar de här berättelserna från medarbetare på Migrationsverket på allvar. Det är medarbetare som regelbundet rapporterar om missförhållandena och om styrning som inte alls fungerar.
I en av Migrationsverkets egna rapporter skriver de att de fokuserar på produktion, på att ge beslut snarare än att se till att de besluten är ordentligt förankrade och ordentligt undersökta.