KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mikael Oscarsson (KD):
Tack, försvarsministern, för svaret!
Ska jag tolka det som att om det läggs fram en sådan begäran kommer försvarsministern inte att motsätta sig den, utan han kan tänka sig att, för att avlasta Säpo, låta Försvarsmakten få ansvar för till exempel riksdagen och Rosenbad?
Det är en sak om vi kan säga att det är fråga om något tillfälligt, men tyvärr är det här något som vi får vänja oss vid. Det kommer att bli fråga om gränskontroller vid landets gränser och olika typer av bevakning. Då går alla bevakningsresurser åt.
Den socialdemokratiska kommunledningen i Märsta skrev nyligen ett brev till regeringen och framförde att man inte kan få tag på fler vakter på den privata marknaden. Kommunledningen lyfter fram beredskapspolisen. Det är en annan fråga som jag vill passa på att ta upp eftersom jag tycker att den ligger i linje med min interpellation. Hur ser försvarsministern på att återinföra beredskapspolisen?
Den fanns under ett antal år och gjorde en viktig insats vid stormen Gudrun och efter 11 september. Beredskapspolisen är nedlagd, men registret finns kvar. Av de 1 500 är 750 lättillgängliga.
En vecka skulle gå åt för en kurs, och sedan skulle de kunna användas igen för att avlasta vid gränskontroller. Polisen har sagt att man behöver anställa flera tusen nya poliser. Det behöver man säkert göra. De privata vaktbolagen suger in allt som finns.
Nu får vi vända på stenarna och se om riksdagen och regeringen kan göra något för att samanvända resurserna som finns och som kan göra att vi står säkrare. Jag har särskilt pekat på Försvarsmakten för att hjälpa till med bevakningsuppdrag. Jag förstår att det finns en öppning hos försvarsministern.
Det skulle också vara intressant att höra försvarsministerns syn på att återinföra beredskapspolisen som ett viktigt komplement för att avlasta i den situation som råder och som vi tyvärr, fru talman, kan förutse kommer att vara kvar under förmodligen hela nästa år och kanske kommande år. Det gäller att bygga ett stabilt system som är robust och klarar påfrestningar.
Då måste vi samanvända de resurser som finns från statens sida.
Mikael Oscarsson (KD):
Det verkar som om försvarsministern inte tycker om att jag uppfattar att det finns en öppning. Då konstaterar vi det - vi tar till protokollet att han inte vill ha det på det viset. Jag tycker att det vore ganska naturligt att säga: Självklart, ledamoten Oscarsson, är det så att det här finns, och om det behövs vore det naturligt att vi använder det. Annars kan man ana någon sorts rädsla i botten.
Jag vet inte hur man ska tolka det. Försvarsministern får en chans till att själv förklara det. Det är jätteviktigt med totalförsvaret. Där ska försvarsministern ha en eloge för det beslut som är fattat. Men då vore det naturligt att titta på beredskapspolisen. Det var ett misstag att avveckla den. Jag står inte här och säger att det var ett bra beslut. Det var ett misstag. Man sa att den inte hade använts på massor av år, men det var ett annat läge då.
Återigen: Vi ser ett läge där hoten ökar, trycket på våra gränser är ytterligt hårt och vi använder polisen till bristningsgränsen. Då måste vi titta på hur vi kan samutnyttja. Vi hade en debatt här i riksdagen för ett par kvällar sedan.
Då tog vi upp en annan del: helikoptrarna, som med tanke på erfarenheterna från branden i Västmanland inte heller används på ett optimalt sätt. Det här är jätteviktigt. Vi har begränsade resurser i det här konungariket. Vi måste titta på hur vi kan få dem att fungera på bästa sätt. Försvarsmakten har sedan Gustav Vasas tid hjälpt kungen med att bevaka slottet.
Jag tycker att det finns all anledning att titta på hur vi på ett naturligt sätt kan koppla in Försvarsmakten för att när behov finns kunna använda den till att bevaka exempelvis Rosenbad och riksdagen. Med dessa ord önskar jag försvarsministern en god jul.
Mikael Oscarsson (KD):
Skälet till den här interpellationsdebatten var det uttalande som arméchefen gjorde och också det han sa när han fick en fråga som han reflekterade över och sedan satte i relation till 1936 års försvarsbeslut, då det visade sig att man inte hade den tid på sig som man på den tiden trodde att man hade.
Då tycker jag att det är naturligt att i Sveriges riksdag ställa den här frågan och ta upp tråden. Har vi inte så lång tid på oss som vi har tänkt? Behöver vi göra justeringar? Jag har inte framfört kritik mot försvarsministern, och jag har inte sagt att han är valhänt, utan jag räknade upp problem som finns. Jag vet att det pågår ett arbete men att det är ett sådant läge att vi måste ta det här på största allvar.
Stig Henriksson undrar om jag tror att man planerar ett angrepp direkt mot Sverige. Nej, jag tror inte det. Men också ÖB har varit tydlig med att om det händer någonting i Baltikum kommer inte Sverige att kunna hålla sig utanför. Om de hotas, Stig, hotas Sverige. Vi hänger ihop. Det är inte en vallgrav mellan oss, utan vi hänger ihop.
Det är också därför vi behöver diskutera ett Natomedlemskap. Vi måste stärka vår försvarsförmåga, men det kommer inte att räcka. Vi behöver också bli fullvärdig medlem av Nato. Det får vi dock ta i en annan diskussion. Men det är en viktig diskussion som måste kunna föras.
Hillevi Larsson undrade om det förebyggande. Har vi ett starkt försvar får vi en tröskel, och det minskar den ryska lusten på äventyrligheter i vårt närområde.
Mikael Oscarsson (KD):
JAS 39 Gripen är ett fantastiskt flygplan som har utvecklats i Sverige och sålts till olika länder, exempelvis Ungern och Tjeckien. Nu har det glädjande nog också blivit en affär där den nya E-versionen kommer att säljas till Brasilien.
En fråga som jag skulle vilja ställa är om försvarsministern kan ge besked om en ny amerikansk motor kommer att underhållas i Sverige eller om det kommer att ske i utlandet och om försvarsministern ser risker med att underhållet skulle flyttas från Sverige. Kan det påverka den svenska förmågan på området?
Mikael Oscarsson (KD):
JAS 39 Gripen har varit en viktig sak för Sverige. Det har utvecklats i Sverige. Underhållet av motorn har skett i Trollhättan. Det har varit ett framgångsrikt samarbete, och för GKN:s del sköter man också underhållet för Ungern och Tjeckien. Det var just det som jag tog upp i min fråga.
Kan försvarsministern ge besked om huruvida en ny amerikansk motor kommer att underhållas i Sverige eller i utlandet? Detta är någonting som jag har engagerat mig i under en lång tid. Det handlar om behovet av att detta är i Sverige. Det är en nationell förmåga som vi har, men 50 procent av driftskostnaden gäller ju motorn. Det är en så viktig del. Därför tycker jag att det är värdefullt att ha en diskussion.
Från mitt håll vill jag trycka på att det som görs av GKN i Trollhättan är värdefullt. I en säkerhetspolitisk miljö som blir allt tuffare är det en värdefull aspekt att det sker i Sverige och inte, som föregående talare sa, i Connecticut. Även om Connecticut är trevligt är det bättre att ha det i Sverige. Det är någonting som fungerar. Det är i det ljuset som försvarsministern ska se min fråga.
Kan försvarsministern ge besked om huruvida en ny amerikansk motor kommer att underhållas i Sverige eller i utlandet? Ser försvarsministern risker med att underhållet flyttas? Det var mina frågor. Jag hoppas att jag kan få svar på dem.
Mikael Oscarsson (KD):
Jag noterar att jag tyvärr inte har fått något svar på frågan om regeringen är beredd att ta upp de 25 skolor som i dag är namngivna efter terrorister, alltså att de bör byta namn, och ställa krav på motprestationer. Jag inser att detta naturligtvis inte är något man kan göra på en dag.
Men det är väldigt naturligt, biståndsministern, att man tar itu med ledarskapet om vi är med och finansierar och stöder de människor som behöver det. Det måste man. Kommer dessa uttalanden är det oacceptabelt, och då måste de få höra att det är fel och att det inte kan fortgå om de ska få stöd från Sverige. Jag vill också kommentera detta med Mahmoud Abbas.
Den 16 november förra året sa han följande i den officiella palestinska tv-kanalen: "We want peaceful popular uprising, and that's what this is. That's what this is."
Det sa han i anslutning till att palestinierna hade genomfört 8 skjutattacker, 8 bilattacker och 65 knivattacker. Totalt hade 14 israeler blivit mördade, och 167 hade blivit skadade.
Jag tycker alltså inte att detta stämmer överens, och det är ett problem att det finns olika språkbruk i olika sammanhang. Jag kommer efter debatten faktiskt att lämna över exempel på sådana här uttalanden - ännu fler än jag hinner ta upp i denna interpellationsdebatt. Till exempel har jag framför mig saker från Fatahs officiella Facebook- och Twitterkonton.
Det är den ena bilden efter den andra där man hyllar med knivar - man säger "So what?" och så är det en kniv, man gör segertecken med en kniv och visar en kniv i en jude. Man säger att kniven är en symbol för kärlek till Jerusalem.
Det finns också andra tillfällen; till exempel hade man i januari i år, då Fatah firade sin 51:a årsdag, en parad i Betlehem där barn gick omkring i självmordsbälten. Man gick också med knivar och gevär - allt för att hylla den här kulturen.
Allting kommer ned till att vi måste se detta med öppna ögon. Därför blir det extra problematiskt att det här är någonting som vänder sig till ungdomar. De ord jag läste upp tidigare kommer alltså från ledaren för Palestinas motsvarighet till Fotbollförbundet, där man har tagit initiativet att döpa den ena stora fotbollsturneringen efter den andra efter självmordsbombare.
Isabella Lövin säger att man efter det att Sverige godkände Palestina som stat har fått fler tillfällen till ett djupare samarbete. Då vill jag specifikt fråga om dessa händelser är någonting som har tagits upp.
Vad finns det för konkret kritik som regeringen har kommit med vid de tillfällen Lövin framhåller?
Mikael Oscarsson (KD):
Jag vill avsluta med att igen återge vad ordföranden i idrottsförbundet och fotbollsförbundet säger. Han säger så här: Dessa individers agerande är hjältemod, och jag är stolt över dem. Jag gratulerar var och en som utfört dem. Jag säger till er: Vi är stolta över er. Vem som än konfronteras, kämpar, dör som martyr eller blir fängslad, hans identitet är känd.
Vad jag menar är att den här kampen, det här fängslandet och martyrskapet gör det palestinska folket en tjänst. Därför blev jag lite förvånad över biståndsministerns senaste inlägg, där hon säger att hon är oroad över den här debatten. Det vore väl ett tjänstefel av mig som parlamentariker att inte ta upp det här eftersom vi ger stöd.
En sak vore om Isabella stod med bössan utanför Åhléns och samlade in pengar, men här är det ju svenska folkets skattepengar som används. Då måste vi se att det här är en propaganda som finns. Vi vet, Isabella Lövin, att i exempelvis fredsprocessen i Nordirland var det nödvändigt att ta bort hatpropagandan för att man skulle komma någon vart. Jag har bara tagit några få exempel. Det som pågår är ledsamt och beklagligt.
Det har pågått under lång tid, men det har ökat sedan knivattackerna kom igång i höstas. Alliansregeringen har också en skuld i detta. Men uppviglandet till att använda kniv och döda civila israeler är någonting som har kommit igång under det senaste halvåret. Därför måste biståndsministern tala tydligt om detta.
Jag har fortfarande inte hört ett tydligt avståndstagande från det här agerandet. Det hoppas jag kommer i sista inlägget och framför allt till den palestinska myndigheten, för då kan vi ställa krav.
Mikael Oscarsson (KD):
Den upphandling som gjordes och allt det som skedde där omkring är en stor skandal. Det pågår just nu, vilket jag tror att statsrådet vet, en granskning av Riksenheten mot korruption, och Konkurrensverket och konstitutionsutskottet håller också på med en utredning. Det kommer därför säkert att komma olika typer av svar på dessa frågor. Men nu gäller det framtiden och hur regeringen ser på dessa viktiga frågor.
Man lovade faktiskt att detta skulle bli billigare. Men det har blivit precis tvärtom. Det har blivit 100 miljoner dyrare per år. Det var fem helikoptrar som skulle säljas. Man sa att de gamla leasingavtalen löpte ut, vilket visade sig inte stämma.
Det står fortfarande, fyra år senare, fyra helt användbara helikoptrar. Frågan är om statsrådet kan tala om vad det kommer att kosta skattebetalarna i extra kostnader.
När det gäller dessa viktiga frågor om hur vi ska bygga upp det civila försvaret som har legat helt nere under 15-20 år är helikoptrarna en så viktig del. Jag var förut inne på att det är bra att de är utspridda över landet. Men om någonting liknande det som hände med Estonia skulle hända står vi oss slätt. Då hade vi 17 helikoptrar för Försvarsmakten som kunde hjälpa till. De finns inte i dag.
Just nu i ett tuffare omvärldsläge är det viktigt att vi ser om vårt hus. Då är det viktigt att inte sitta fast i prestige utan se att denna utredning som är fyra år gammal faktiskt levererar viktiga svar på hur vi kan utnyttja våra resurser på ett bättre sätt och göra det mer ekonomiskt och hjälpa fler till en lägre kostnad. Frågan kvarstår: Vad tänker statsrådet göra åt denna viktiga fråga?
Mikael Oscarsson (KD):
Jag tackar försvarsministern för svaret. Försvarsuppgörelsen var ett viktigt trendbrott. Det är första gången sedan kalla kriget som Försvarsmakten får mer pengar. Så långt är allt gott och väl.
Men nu kommer rapporterna om fördyringar, och precis som försvarsministern sa har det inte ens gått ett år av periodens totala fem år. Det gör mig än mer orolig att dessa signaler kommer så här tidigt.
Försvarsmakten säger att köpkraften äter upp hälften av tillägget på 10,2 miljarder under perioden - alltså inte långt borta i fjärran utan under perioden. Det har också indikerats att vissa av försvarssystemen blir dyrare.
Jag är glad över försvarsministerns tydlighet med att detta ska diskuteras i försvarsgruppen, men jag tror att vi också behöver ha en offentlig diskussion om detta, åtminstone i vissa delar. Finns det risk för att något av dessa projekt får stryka på foten?
Som jag och Kristdemokraterna ser det måste varje del i uppgörelsen bli av, inte minst med tanke på att det säkerhetspolitiska läget inte har förbättrats sedan beslutat togs. Vi ser snarare ett tuffare läge.
Därför är det viktigt att inte någon del av uppgörelsen senareläggs. I stället måste pengar läggas till.
Jag var på Luftstridsskolan i förra veckan och fick då en rapport om att det finns ett akut behov av att tillföra pengar till ASC 890, Sveriges luftburna stridslednings- och luftbevakningsplattform, för att livstidsförlänga.
Gör vi inte det faller den för åldersstrecket under perioden. Om jag minns rätt kom detta inte upp under försvarsförhandlingarna, men det är ett behov.
Vi behöver diskutera både offentligt och internt hur vi kan säkerställa detta. Det är helt avgörande för Sverige att denna luftburna stridslednings- och luftbevakningsplattform fungerar.
Om inte detta antal miljoner, som det ännu så länge inte är planerat för, kommer fram kan det få mycket negativa konsekvenser.
Föranleder rapporterna från Försvarsmakten om att hälften äts upp av försämrat penningvärde försvarsministern att göra några direkta förändringar så att pengarna räcker till alla de beslut som ska tas?
Mikael Oscarsson (KD):
I början av året var arméchefen Anders Brännström väldigt tydlig. Han sa att Sverige kan vara i krig om några år. Det är verkligen inte något vi hoppas ska ske, men Sverige kan bli angripet.
Då är det viktigt att se till att vår försvarsmakt fungerar och i värsta fall kan möta ett sådant hot som den förre arméchefen - han har precis slutat - talade om. Därför är det viktigt att varje del i uppgörelsen kan genomföras.
Bakgrunden till denna interpellationsdebatt är den information vi har fått från Försvarsmakten, nämligen att köpkraften halveras. Hälften av anslaget på 10,2 miljarder försvinner i minskad köpkraft. Dessutom har det kommit fram uppgifter som gör gällande att flera materielsystem blir avsevärt dyrare.
Då undrar naturligtvis alla försvarsintresserade medborgare som har hört talas om detta vad konsekvenserna blir och om pengar kommer att läggas till. Sammantaget är läget i omvärlden alldeles för allvarligt för att vi ska låta nödvändiga och redan beslutade åtgärder fördröjas.
Om det krävs nya politiska ställningstaganden för att förverkliga försvarsöverenskommelsen är vi kristdemokrater beredda att diskutera det. Sänkt ambition kan inte vara ett alternativ med tanke på det omvärldsläge vi har.
Därför är det viktigt att denna fråga kan diskuteras både offentligt och i försvarsgruppen så att varje del i försvarsuppgörelsen kan förverkligas inom den tid som satts upp.
Mikael Oscarsson (KD):
Det är väldigt angeläget att diskutera polisfrågorna. Det handlar om människors trygghet, och det handlar om skydd mot inre hot. För den sakens skull var jag ganska nyligen på ett besök i Norduppland.
Jag träffade anställda poliser och polischefen för polismyndigheten i Norduppland. Jag fick en ganska skakande rapport om de problem man har, särskilt med att upprätthålla den yttre tjänsten. Man hade 60 tjänster, och 10 var vakanser. Man hade väldigt svårt att behålla personalen. Det man särskilt pekade på var resursbristen och de alltför låga lönerna.
Flera kvinnliga poliser som jag pratade med, som hade jobbat i sex sju år, låg fortfarande kvar på 24 500 kronor i månaden. Man pekade också på att det är brist på kompetensutveckling samt en otydlig ledning och styrning. I Upsala Nya Tidning har polisområdeschefen varit väldigt tydlig. Han uttrycker det som ett akutläge.
Det måste göras något för att klara den dagliga bemanningen. I dag hinner många poliser knappt äta. Det har kommit fram uppgifter om att man har uppemot 300 arbetspass fram till midsommar att fylla. Man lyfter också fram den senaste undersökningen från Polisförbundet som visar att 75 procent av landets poliser det senaste halvåret har övervägt att sluta.
Situationen är värst i Polisregion Mitt, där bland annat Uppsala ingår. Jag hade i förra veckan ett samtal med Christer Nordström, som är presstalesperson för Uppsalapolisen. Han har varit anställd i polisen i 46 år. Han berättade att han aldrig har varit med om något liknande. Han menade att det i princip är en organisation i upplösning. Det är så stora problem.
Han pekade särskilt på att den nya polisorganisationen i grunden var någonting som var positivt men att det är en hel del saker som inte har blivit som man har tänkt sig. En sak gäller personalrekryteringen. Man har inte möjlighet att rekrytera lokalt.
I stället för att rekrytera personal lokalt och skicka den på utbildning kommer det nya poliser som exempelvis blir placerade i Norduppland. Det har visat sig att många inte vill något hellre än att komma till något annat ställe. Det gör att man på många ställen saknar kontinuitet, vilket gör att polisverksamheten blir lidande. Det finns också väldigt lite av incitament för att vara kvar i yttre tjänst.
Man vittnar om att det hela tiden kommer nya projektuppgifter där det ges löneförhöjningar. Men det är stora brister just när det gäller belöningen för att göra den yttre tjänsten. Frågan är: Hur ser ministern på de stora utmaningar som polisen står mitt uppe i?
Vad har ministern för handlingsplan för att hjälpa till med problemen med poliser som slutar och polisbrist, både i Uppsala och runt om i landet?
Mikael Oscarsson (KD):
Tack, statsrådet, för svaret! Vi har på många sätt stora utmaningar i samhället. Vi har allt större vapenbeslag. Vi ser uppgörelser mellan olika gäng i princip varje vecka. Det finns en otrygghet som växer för många grupper i samhället.
För att gå tillbaka till presstalespersonen i Uppsala så kommer han hela tiden tillbaka och säger: Mikael, vår uppgift är att utreda och lagföra brott. Men i dag hinner vi inte med det.
Trots att intentionen har varit att det ska bli fler poliser i yttre tjänst ser i vart fall inte verkligheten i Uppsala ut på det viset. När vi pratar med de ansvariga är det inte det vi ser, och det är något som inte alls är tillfredsställande.
En annan sak som man hör väldigt tydligt från de här polischeferna är att det kommer en ständig ström av detaljstyrning över dem, i och för sig med goda idéer, men man får inte mer resurser. Det är resursbrist, och här måste man kanske från politiskt håll gå in och renodla uppgifterna - kapa och satsa på det allra viktigaste.
När det gäller passusen om den stora utmaning vi har med flyktingströmmarna så stämmer det. Det är en jättestor utmaning, men då skulle man kunna ta ett annat förslag från Kristdemokraterna, nämligen att återanvända beredskapspolisen för att hjälpa till att avlasta polisen.
Det gäller alltså att se de möjligheter som finns att faktiskt avlasta.
Den här situationen som så tydligt finns i mitt hemlän men som också finns runt om i landet, om man läser i tidningarna, med poliser som slutar efter några år och andra problem, är någonting väldigt allvarligt.
Då tror jag att även om intentionen och grundidén i sig var bra så måste man nu vara beredd att göra justeringar. Det är också viktigt att skjuta till pengar. Kristdemokraterna har i vår vårproposition, i tilläggsbudgeten, föreslagit att man lägger till rejält med pengar.
Jag tror att det är oerhört viktigt att det skjuts till pengar så att man dels kan anställa nya poliser, dels hitta sätt att arbeta så att man blir belönad för att göra yttre tjänst, det som vi så gärna vill se. Ett problem i Uppsala som jag också fick mig till livs är att det tyvärr, trots intentionerna, finns allt mindre lokal förankring.
Förut fanns det en polis som jobbade lokalt eller som hade ansvar för city eller något annat område, men det är borta. Det finns inte resurser till det. Jag tror att inrikesministern är på rätt spår när han ser allvaret i det, men nu krävs det handgripliga åtgärder.
De här uppgifterna kommer inte bara från Uppsala, utan det här är en så stor kris att vissa talar om den kanske största kris som polisen någonsin har haft. Det är inte bra med tanke på den växande brottsligheten, till exempel vapenbrott och uppgörelser som ökar. Polisen måste fungera och kunna ge trygghet!
Mikael Oscarsson (KD):
Det är sant att beredskapspolisen lades ned. Men man måste också vara beredd att ompröva nedläggningen och se att det är en resurs som behövs. Inrikesministern var inne på att det var fråga om en extraordinär händelse. Då är det väl bra att kunna använda de resurser som finns. Självklart är inte allt elände, men vapentillslagen ökar.
Uppgörelser med dödlig utgång sker vecka för vecka. Det finns en växande otrygghet inom vissa grupper. Oavsett hur det är med dessa problem är det viktigt att se att de är verkliga. Det är problem med rekryteringen, att få poliser att stanna, speciellt i ytterområdena.
Det skapar brist på stabilitet. Det är viktigt. Många poliser slutar. I Uppsala polisdistrikt är det svårt att upprätthålla en fungerande yttre tjänst. Det finns få belöningar för den. Det är något som måste ändras - och det är viktigt. I frågan om ledning och styrning är ministern överens med mig. Det är viktigt att inte bara se dessa frågor utan att också agera.
Så pass många som tre av fyra poliser har det senaste året funderat på att sluta. 84 procent lyfter fram den dåliga lönen. 57 procent tar upp det otydliga ledarskapet. Otydliga beslutsvägar lyfts fram av nästan 50 procent. Det är också en fråga som lyfts fram av de polischefer jag har träffat.
Det är viktigt för Anders Ygeman att inse att det är hans uppgift som ansvarig minister att se problemen, agera och skjuta till de pengar som behövs för att polisen ska fungera så att inte Christer Nordström när han slutar nästa år ska uppleva att situationen är den sämsta någonsin.