Sven Bergström (C):
Det är värdefullt att vi får tillfälle att diskutera situationen i Norrsundet och Gävleområdet direkt med näringsministern. Uppslutningen av riksdagsmän från länet visar att det finns ett starkt engagemang i frågan från alla möjliga håll. Gävleborg har av tradition varit mycket utsatt när det gäller arbetslöshet och svårigheter på arbetsmarknaden. Nu har vi, som Maud Olofsson påpekade, börjat få näsan över vattnet.
Därför kommer det som ett ganska hårt slag när Stora Enso varslar och över 300 arbetstillfällen är i fara. Då är bra att vi får diskutera hur man kan agera för att söka säkra möjligheterna till utveckling, arbete och försörjning också i framtiden i detta område. Alliansregeringen har, som Maud Olofsson visade, varit framgångsrik i att prioritera arbetslinjen och söka få fram nya arbetstillfällen runt om i hela landet.
Men detta fall visar att små bruksorter är mycket sårbara när stora företag vill göra omstruktureringar. Norrsundet är utsatt; det är ett sårbart och typiskt, litet brukssamhälle. Samtidigt har vi en hygglig närhet till en större arbetsmarknad i Gävleområdet.
Jag delar den uppfattning som har redovisats av ledamöterna från länet, nämligen att det är mycket viktigt att vi försöker att skapa alternativ sysselsättning i Norrsundet och i bästa fall rädda kvar verksamheten på bruket. Det är naturligtvis så, precis som Maud har sagt, att ingen regering kan kommendera fram någonting i sådana här lägen. Det kunde inte ens den gamla regeringen som Raimo Pärssinen och Ulla Andersson hade närmare kontakter med.
Vi har till exempel sett hur Söderhamn i samma län hade stora svårigheter för några år sedan. Då levererades ett södra Norrlandspaket, som det hette, som dessvärre visade sig vara ett paket med mycket luft och lite substans. Söderhamn lider fortfarande oerhört svårt av de förändringar som blev när flyggflottiljerna lades ned och Ericsson avvecklade sin verksamhet.
Man har fortfarande stora svårigheter trots att man har en kommunledning, vill jag säga, där både Centern och Socialdemokraterna är engagerade som gör sitt yttersta för att bejaka nytt företagande och nya jobb. Men det finns högre förväntningar, tror jag, på den här regeringen än på den gamla eftersom man har prioriterat jobb och näringsverksamhet så hårt. Jag har själv haft kontakter med företrädare för Norrsundet. Jag tror att de ringer till de flesta av oss. Det finns en konstruktiv grundsyn.
Man vill verkligen vända på alla stenar för att i första hand naturligtvis få ha kvar verksamheten med de nya intressenterna. Jag hoppas att den dialog som Maud vittnar om har kommit i gång med ägarna möjligen kan öppna några dörrar i det avseendet också. Om jag har förstått situationen rätt är det alternativ virkesförsörjning det handlar om också.
Det skulle kunna innebära att en ny intressent kan klara den här fabriken utan att det drabbar virkessituationen i regionen. Är det så föreställer jag mig att Stora Enso inte skulle ha några stora invändningar mot att en annan intressent får chansen att pröva. Om inte detta går måste naturligtvis stora ansträngningar till för att underlätta för andra verksamheter att komma i gång. Det tror jag att man ska göra oavsett om man kan klara fabriken den här gången.
Det är aldrig bra med små, sårbara bruksorter. Där är man illa ute när det händer någonting. Det är viktigt att få i gång andra alternativa verksamheter oavsett om man - i bästa fall - klarar det här med fabriken. Det hoppas jag att den dialog som Maud har vittnat om nu är i gång kan bidra till. Jag ser fram emot att alla berörda parter, regering, kommun, ägare och fackliga organisationer, i sina olika roller bidrar till att hitta en bra lösning på detta.