KBLab/rixvox huggingface dataset:
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Återigen står Nooshi Dadgostar och jag här i talarstolen och debatterar tillsammans. Jag tycker att det är anmärkningsvärt hur ledamoten väljer att uttrycka sig när det gäller Moderaternas och KD:s budgetmotion, som är ett komplement till övergångsregeringens förslag.
Här säger ledamoten att vi tar ut pengar ur sjukförsäkringen. Jag skulle vilja att ledamoten på ett tydligt sätt redogör för hur pengar tas ut ur sjukförsäkringen.
Om man läser Moderaternas och KD:s budgetmotion ser man väldigt tydligt att vi satsar betydligt mer pengar på sjukvård, på kömiljarden, på primärvård och på att bekämpa psykisk ohälsa än vad någon annan har gjort.
Jag skulle också vilja säga, om inte ledamoten kommer ihåg det, att ledamotens parti de senaste fyra åren har varit ett stödparti till den rödgröna regeringen, som i sin tur har skrivit ett regleringsbrev till Försäkringskassan där man har beslutat om det regelverk som Försäkringskassan förhåller sig till när det gäller hur sjukskrivningar och sjukersättning ska behandlas.
Det tror jag att ledamoten måste ha i åtanke innan hon har åsikter om att Moderaterna och Kristdemokraterna tar ut pengar ur sjukförsäkringen.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Jag måste återigen påminna ledamoten Nooshi Dadgostar om att de senaste fyra åren har Socialdemokraterna och Miljöpartiet suttit i regeringsställning. Det anstår ett regeringsbärande parti att skriva regleringsbrev, och där har Vänsterpartiet varit stödparti.
Moderaterna har ingen påverkan på hur man skriver ett regleringsbrev när man inte sitter i en regering. Det är spännande att man talar om stora överskott. Det kanske inte är så konstigt att det är stora överskott i statsfinanserna i dag eftersom vi de senaste fyra åren har levt i en otrolig högkonjunktur.
Då vore det anmärkningsvärt om man inte hade stora överskott i statens finanser. Dessa kunde Nooshi Dadgostar ha varit mer behjälplig med att satsa på sjukförsäkringen.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Om ledamoten Pettersson lyssnade på vad jag sa hade hon hört att jag sa att det var förslag som vi kommer att bereda. Det är därför vi inte har lagt fram dem i vår budget än så länge. Vad gäller Arbetsförmedlingen tillhör den frågan givetvis inte detta utskott.
Men jag kan upplysa ledamoten om att de neddragningar på Arbetsförmedlingen som ingår i Moderaternas och Kristdemokraternas budget motsvarar ungefär 700. I dag finns det 14 000 anställda inom Arbetsförmedlingens område.
Den neddragning som är planerad ska ske i dialog och med naturliga avgångar enligt den plan som finns i den budget som Moderaterna och Kristdemokraterna lagt fram.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Jag kan upplysa ledamoten Pettersson om att Moderaternas och KD:s budget även innehåller ett höjt tak i lönebidraget.
Det ingår en satsning på 700 miljoner kronor till Samhall för att personer som står längst bort från arbetsmarknaden ska ges möjligheter att få sysselsättning eller större delaktighet på arbetsmarknaden.
Jag ser med stor tillförsikt fram emot att vi ska få ett större deltagande på arbetsmarknaden och ett lägre antal människor i sjukskrivning.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Tack, Nooshi Dadgostar, för frågorna! Det är jättespännande att ledamoten är så intresserad av hur Moderaterna tänker. Det uppskattar jag verkligen.
Det jag tydligt ska klargöra för Nooshi Dadgostar är att Moderaterna inte har för avsikt att gå tillbaka till tiden i mitten av 00-talet, då människor gömdes och glömdes bort i sjukförsäkringar och i konstgjorda arbetstillfällen för att vi skulle få bra siffror för sjukförsäkringen. Den tiden vill vi absolut inte tillbaka till.
Vi vill se ett betydligt mer aggressivt arbetsmiljöarbete. Vi vill se en betydligt mer aggressiv rehabilitering för att människor ska kunna arbeta 100 procent av sin förmåga. Det har varit ledorden i Moderaternas politik under många år. Är man sjuk ska man i första hand ha rätt till sjukpenning.
Har man en bestående sjukdom eller skada som gör att man inte kan vara kvar på arbetsmarknaden ska man givetvis ha rätt till sjukersättning. Den översyn som görs i dag kommer vi att ta del av för att se vad som framkommer och utifrån det ta ställning till vad vårt fortsatta förhållningssätt ska vara.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Det är så här, Nooshi Dadgostar: Du hör precis vad du vill höra. Du hör inte riktigt vad jag säger. Det är tydligt. I mitten av 00-talet såg vi en extrem eskalering av antalet personer som var sjukskrivna.
Den dåvarande socialdemokratiska regeringen påbörjade ett aggressivt arbete men hann inte slutföra det innan alliansregeringen tillträdde. Vi fick fortsätta med det arbete som då var påbörjat. Här har vi en ganska tydlig skillnad i fråga om hur man ser på människors förmåga och deltagande på arbetsmarknaden.
Vi vill att människor ska arbeta och kunna bidra till våra välfärdssystem. Det tror vi är den viktigaste delen i vårt samhälle över huvud taget. Dessutom ska alla människor få en prövning som är individuell. Här kan man inte generalisera och säga att vi är för strängare regelverk, utan alla människor ska få en individuell prövning.
Som jag sa i mitt förra inlägg: Är man sjuk ska man tillåtas uppbära sjukpenning, och har man en kvarstående sjukdom eller skada ska man tillåtas ha heltids eller deltidssjukersättning. Det handlar inte om att man ska införa strängare regelverk. Det handlar om att det ska vara ett tydligt regelverk för individuell prövning.
Man ska inte ha det tolkningsutrymme som finns i dag, som tillåter väldigt olika bedömningar av samma skada. Jag tycker att du ska lyssna noga, Nooshi Dadgostar, och ta del av den moderata politiken. Du ska få se att det blir stor skillnad.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Jag har med stort intresse lyssnat till Nooshi Dadgostars inlägg och ställer mig väldigt frågande till den totala sågningen av den socialdemokratiska regeringens politik. Jag ställer mig frågan: Vem är det som skriver regleringsbrev? Jo, det är regeringen.
Det är den regering som Nooshi Dadgostar och hennes vänsterparti stöttar. Nooshi Dadgostar stöttar den feministiska regeringen. Ändå kritiserar hon starkt att det är en total ojämställdhet när det gäller sjukskrivningsstatistiken.
Nooshi Dadgostar kritiserar den dramatiska nedskärningen av Arbetsförmedlingen när den regering som Nooshi Dadgostar stöttar inte har tillskjutit en enda krona för att öka Arbetsförmedlingens budget.
Jag ställer mig oerhört frågande till hur Nooshi Dadgostars vänsterparti kan vara stödparti till Socialdemokraterna och den regering som finns i dag när ledamoten är så kritisk i sitt anförande.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Jag ställer mig fortfarande väldigt frågande. Vad jag kan minnas stöttade Vänsterpartiet den sittande regeringens budget, och stöttar man en budget anser åtminstone jag att man står bakom den politik som de partierna står för. Sedan tycker jag att det är lite nonchalant av Nooshi Dadgostar att nämna Moderaterna och deras sidoförbund.
Det finns politiska partier i vår riksdag; det finns inga sidoförbund. Jag kanske kan påminna Nooshi Dadgostar om att Göran Perssons socialdemokratiska regering inledde en stor reform för att reformera hela sjukförsäkringssystemet.
Men han gick inte fram med det systemet, utan det fick alliansregeringen göra när den tog över makten 2006. En rehabiliteringskedja är av godo, utifrån att man måste ha mål att uppnå. Sedan var jag tydlig med att det behövs en ny rehabiliteringskedja, anpassad efter psykisk ohälsa, för att vi ska kunna få tillbaka så många som möjligt på vår arbetsmarknad.
Men jag ställer mig fortfarande frågan hur man, som Nooshi Dadgostar från Vänsterpartiet gör, kan stötta en feministisk regering när man sågar dess politik totalt längs med fotknölarna.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Jag kan skriva under på väldigt mycket av det som Björn Petersson säger om att vi ska bygga en stark försäkringskassa och ett starkt grundfundament för att skapa trygghet för våra samhällsmedborgare. Det tog jag upp i mitt anförande som något jag kallade för "den svenska modellen".
Jag kan dessutom konstatera att regeringen har fått väldigt mycket kritik från Justitieombudsmannen och från Riksrevisionen. Men framför allt när det gäller Riksrevisionen har regeringen bara konstaterat att ja, så tycker Riksrevisionen, och så har man lagt kritiken till handlingarna.
Björn Petersson representerar en feministisk regering. Denna feministiska regering har i min värld totalt misslyckats, eftersom vi ser att en så stor majoritet av de sjukskrivna är kvinnor. Den feministiska regeringen har därför mycket att leverera för att leva upp till den beskrivningen.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Björn Petersson säger att han inte representerar en feministisk regering, men han representerar ett parti som ingår i en feministisk regering. Det innebär att jag som ledamot ställer stora krav på att man ska driva feministisk politik så att det blir synligt för alla medborgare.
Det är definitivt inte synligt, eftersom vi har en sådan stor ojämställdhet när det gäller antalet sjukskrivna. Det finns en stor ojämställdhet när det gäller sjukskrivningarna för psykisk ohälsa; så många som 70 procent av de sjukskrivna är kvinnor, framför allt kvinnor som arbetar inom välfärdssektorn. Där har vi en stor utmaning.
Riksrevisionens kritik gällande det beslutsstöd som finns, som jag tog upp i mitt anförande, handlar till stor del om att beslutsstödet inte är anpassat för psykisk ohälsa.
Det är definitivt inte anpassat för en jämställd tolkning, utan det finns stora tolkningsföreträden. Det anser jag inte är ett rättssäkert system. Jag ställde därför frågan till Björn Petersson, som är en representant för en feministisk regering.
Det vi ser just nu är inte jämställd politik.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Jag tackar Mats Berglund för en väldigt resonerande beskrivning av sjukförsäkringssystemet och hela det betänkande med motioner som vi i dag debatterar.
Jag ställer mig däremot lite fundersam till Miljöpartiet, som ju är en del av den rödgröna regeringen.
Jag ser fram emot att Mats Berglund och hans miljöpartistiska vänner i den rödgröna regeringen tar ansvar för att vi får förbättringar.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Jag skulle vilja fortsätta där Mats Berglund slutade när det gäller psykisk ohälsa. Vi har i en av våra moderata motioner ett förslag om en separat rehabiliteringskedja för psykisk ohälsa, då det inte går att jämföra exempelvis en fotledsfraktur med en utmattningsdepression.
Dessa två diagnoser går inte att jämföra och använda i samma rehabiliteringskedja. Jag skulle även vilja lyfta fram Riksrevisionens kritik när det gäller beslutsstödet. Det var från början tänkt som en stöttning och hjälp för försäkringshandläggarna vid bedömning av sjukintyg, men i dag är det en lag och inte en rekommendation.
Här har den rödgröna regeringen en stor utmaning att i sitt regleringsbrev till Försäkringskassan påpeka att alla människor inte är lika och måste behandlas olika utifrån olika diagnoser. Vi kan inte ha ett beslutsstöd som är så rättsosäkert och ett så trubbigt föremål.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Socialförsäkringsminister Strandhäll började med en beskrivning av den dåtida situationen då alliansregeringen satt vid makten. Det var inte en riktigt sanningsenlig bild, skulle jag vilja påstå.
Göran Persson ägnade sig åt att lämna människor i förtidspension i stället för att se till att de rehabiliterades tillbaka till arbetsförmåga. Av denna anledning fortsatte vi med Göran Perssons utredning gällande en total omdaning av sjukförsäkringen.
Jag kan konstatera att socialförsäkringsministern berättar om alla utredningar som pågår. Mycket har hänt, säger hon.
Men det har gått fem år med högkonjunktur, och vi har fortfarande inte sett några större förändringar av den socialförsäkringsreform som vi har i dag. Det är fortfarande alldeles för många sjukskrivna, och det är alldeles för stor ojämlikhet när det gäller sjukskrivningstalen.
Och framför allt när det gäller psykisk ohälsa är det alldeles för stor ojämställdhet i fråga om antalet sjukskrivna med diagnosen psykisk ohälsa.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Återigen handlar retoriken om att sänka skatter och om att prioritera välfärd. Det är ganska tröstlöst att fortsätta med denna retorik i debatten utifrån att denna regering när det gäller satsningen på Arbetsförmedlingen inte har tillfört en krona till utan i stället har ägnat sig åt att säga att allt bygger på M-KD-budgeten.
Det tycker jag är en mycket tråkig retorik. Försäkringskassan är ett grundfundament, vilket jag lyfte fram i mitt anförande, och det ska gå att lita på Försäkringskassan.
Men det går inte i dag då man har ett beslutsstöd som används på ett rättsosäkert sätt och som ger så ojämna och så otydliga bedömningar. Vilken bedömning människor får beror definitivt på vilken handläggare som de får.
Jag är inte alls stolt över Försäkringskassan som jag inte kan lita på och som gör så osäkra bedömningar. Jag tycker fortfarande att vi under fem år med högkonjunktur borde ha kunnat se betydligt fler förändringar än vad vi kan se i dag.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Jag är jätteglad att min kollega Lars Beckman lyfter en så här viktig interpellation och att statsrådet svarar. Jag kommer från Västerbotten, och jag måste säga att jag delar Lars Beckmans bild av situationen. Jag är orolig.
Nu är det här inte riktigt statsrådets ansvarsområde, men jag kommer från Lycksele i södra Lappland. Det motsvarar ett område stort som Danmark, och där har vi oftast en enda polispatrull i tjänst kvällar, helger och nätter.
Vi har deltidsräddningstjänster på väldigt få ställen, och vi har dessutom tvingats lägga ned deltidsräddningsstationer av ekonomiska skäl och på grund av att vi inte har kunnat bemanna dem.
Därför ser jag med stor oro på den situation som vi kan tänkas ha framför oss om vi inte är rustade för en sådan fantastisk sommar som vi i mångas tycke hade den gångna sommaren. För andra innebär det en väldigt stor oro, eftersom det kan ställa till väldigt mycket både ekonomiskt och personellt.
Jag ser därför fram emot att statsrådet tar frågan på allvar och ser till att vi utvecklar området så att MSB och räddningstjänsten har resurser för att klara av sådana här utmaningar.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Jag håller med statsrådet om att det är kommunernas ansvar. Jag tror att det är jätteviktigt att signalera till kommunerna att det åligger dem att ta ansvaret. Nu talar jag om deltidsbrandmän. Min kollega Lars Beckman talar om heltidsbrandmän.
Jag har lagt fram en motion till Sveriges riksdag om att jag tycker att man ska uppmuntra folk till att ta anställning som deltidsbrandman genom att kombinera det med andra, svårrekryterade yrken eller yrken som har lite lägre status för att höja deras status och göra det enklare att rekrytera. Jag tror att man måste titta på möjligheterna i olika former av anställningar.
Ni diskuterade helikoptrar. Det kan man ställa sig fundersam till. Jag tror att vi har nio ambulanshelikoptrar i Sverige i dag. Jag räknar inte den militära sidan. Norge har det dubbla. Hur ser statsrådet på att ha en nordisk samverkan?
Vi är inte fler i Norden än att vi skulle kunna ha en betydligt större samverkan än vi har i dag vid sådana kritiska tillfällen som en skogsbrand. Jag tror att vi över huvud taget skulle kunna ha större nordiskt samarbete när det gäller krissamverkan än vi har i dag.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Tack, socialministern, för svaret! Jag har ställt liknande frågor till socialministern tidigare, och jag är tacksam över att hon påminner mig om det. Jag hade inte då och inte heller nu för avsikt att föra någon form av migrationsdebatt.
Men vad som är grunden i den här frågan är att en hållbar migrationspolitik avgörs av hur lagar och regler implementeras i vårt samhälle och vilka signaler som samhället sänder till dem som får stanna respektive inte får stanna.
Att man i Sverige kan leva som papperslös eller olovligt vistas här och ta del av hela vår välfärd anser jag inte är rättvist. Att det dessutom tolkas olika beroende på var i Sverige man vistas ger felaktiga signaler.
Av Sveriges i dag 21 regioner har 6 regioner valt att tolka begreppet "vård som inte kan anstå" på ett helt annat sätt än vad övriga regioner har gjort. Detta innebär att signalerna blir helt fel.
Jag anser att man måste vara mer tydlig när det gäller att beskriva vad "vård som inte kan anstå" innebär och att man begränsar sjukvård för vuxna som olovligen vistas i landet på ett tydligare sätt än vad som görs i dag.
Jag kan inte anse att preventivmedelsrådgivning är vård som inte kan anstå. Jag kan inte anse att vård som kan motverka ett mer allvarligt sjukdomstillstånd är vård som inte kan anstå.
Det finns en rad olika punkter som Socialstyrelsen har tagit fram när man definierar vård som inte kan anstå, och vi har en utmaning när det gäller att tydliggöra detta så att vi kan få en likvärdighet i hela landet.
Jag önskar alltså att socialministern kunde vara tydlig med vad regeringen anser är vård som inte kan anstå så att vi får en liktydighet i hela landet.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Till skillnad från socialministern har jag en lång sjukvårdsbakgrund och är väldigt engagerad i sjukvård. Jag äger och driver en vårdcentral i Västerbottens inland, vilket innebär ett stort engagemang och en stor kunskap om sjukvård.
Vi vet sedan tidigare att vi har väldigt långa vårdköer. Vi vet också att det innebär ökade utgifter för den svenska staten när människor står länge i vårdköer.
Vi bör vara väldigt noga med att använda oss av de behandlingsriktlinjer som vi tar fram för enskilda sjukdomstillstånd. Detta ska gälla alla.
Min ingång i det här är att om man vistas olovligen i landet ska man inte ha rätt till hela vårt välfärdssystem och alla de behandlingsriktlinjer, de behandlingar och den vård som finns att tillgå.
År 2013 ändrades lagen. Jag som moderat tycker att vi borde återgå till den ordning som gällde före 2013, då lagstiftningen var betydligt strängare när det gällde vård som inte kan anstå. Det var betydligt tydligare hur det skulle tolkas.
Jag vill återigen ställa frågan till socialministern: Anser socialministern att det är rättvist att vi har så olika tolkningar när det gäller vård som inte kan anstå i landet?
Är det rättvist att regioner erbjuder personer som vistas olovligen i landet och asylsökande som har fått ett utvisningsbeslut att gå före i kön och betala betydligt lägre avgifter än vad svenska medborgare får göra i dag?
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Tack, statsrådet, för svar! Min ingång i interpellationen är att det saknas tydlighet och att det finns ett tolkningsföreträde.
Det innebär att sex regioner i landet gör en helt annan tolkning av begreppet vård som inte kan anstå, det vill säga att en papperslös eller asylsökande med utvisningsbeslut har samma rätt till vård, habilitering, tandvård eller hjälpmedel som personer som är svenska medborgare.
Precis som jag har sagt tidigare har jag inte för avsikt att driva en migrationsdebatt, men det jag saknar är en tydlighet i lagstiftningen som förhindrar regioner att göra egna tolkningar och behandla människor på ett helt annat sätt.
Jag avslutar mitt inlägg med att tacka statsrådet för tydliga svar, och jag önskar statsrådet en trevlig sommar.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Jag hoppas att fru ålderspresidenten har haft en bra sommar och att även statsrådet har haft det. Jag tackar statsrådet för svaret på min interpellation, som jag skrev tidigare i somras.
Nu har den 1 juli redan passerat, och Skatteverket har, som utlovat, infört moms på vårdtjänster i en för övrigt momsbefriad verksamhet. SKL och Vårdföretagarna är två stora aktörer som har varit tydliga med att denna så kallade vårdmoms kommer att få fruktansvärda konsekvenser för en redan nu hårt belastad vård- och omsorgssektor.
I det så kallade januariavtalet, som regeringen tecknat tillsammans med Centerpartiet och Liberalerna, står det tydligt i punkterna 60-63 att vård och omsorg ska drivas under lika villkor och att det ska råda konkurrensneutralitet. Statsrådet säger själv i sitt svar att alla aktörer inom välfärden ska ha likvärdiga villkor oavsett driftsform.
Nu ser det ju inte riktigt ut så. Regionerna runt om i Sverige kompenserar sina egna verksamheter för den ökade momskostnaden, men de verksamheter som drivs med alternativa driftsformer lämnas utan kompensation och utan möjlighet att, som brukligt är, ta ut moms från slutkunden, i detta fall patienten.
Märkligt är att de flesta verksamheter har avtal med regionen om att driva hälso- och sjukvård, vilket innebär att de måste förhålla sig till regionens regelverk, taxor och riktlinjer. Ändå särskiljer man möjligheten till momskompensation, vilket jag finner anmärkningsvärt.
Skatteverket förväntar sig att alla alternativa driftsformer ska betala moms från sitt eget kapital. Detta är en helt absurd situation. Det går inte att driva verksamhet på lika villkor om denna absurda situation kvarstår.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Tack, statsrådet! Ni gör mig ännu mer förbryllad, och jag blir ännu mer ifrågasättande då ni säger att landstingen är överkompenserade. Dessutom ska de alltså kompenseras ytterligare för den ökade vårdmomsen när landsting och regioner är så beroende av inhyrd personal som de är i dag.
Jag skulle också vilja fråga statsrådet hur regeringen ser på det lagförslag som Vårdföretagarna har överlämnat till regeringen och som på det stora hela skulle undanröja de problem i lagstiftningen som statsrådet lyfte fram.
Lagförslaget är utarbetat av ett företag som heter Deloitte, som är experter på momsfrågor, och granskat av docent Pernilla Rendahl, som är en av Sveriges mest välrenommerade forskare i finansrätt ur ett EU-perspektiv vid Handelshögskolan i Göteborg.
Hon bedömer att EU-rätten inte på något vis hindrar regeringen från att genomföra förslaget från Vårdföretagarna. Frågan är akut och kan inte vänta.
Det handlar inte om att man, som det står i tillkännagivandet, vid behov ska se över frågan, utan denna ändring av lagen är ett måste för att vår välfärd ska kunna fortsätta att erbjuda vård och omsorg till våra medborgare.
Med tanke på att det finns ett förslag till lagändring på plats och att det är granskat och inte strider mot gällande EU-lagstiftning förutsätter jag att regeringen snabbutreder frågan, så att riksdagen snarast kan få denna lagändring på sitt bord, så att beslut kan fattas.
Elisabeth Björnsdotter Rahm (M):
Ja, det är lite spännande att Skatteverket har valt att tolka detta EU-direktiv utifrån Högsta förvaltningsdomstolens beslut på ett väldigt specifikt sätt när vårt grannland Finland har gjort en helt annan tolkning av samma EU-direktiv.
Därför ser jag det som en stor möjlighet att man ska kunna förändra lagstiftningen på ett väldigt enkelt sätt och att statsrådet tar med sig frågan till finansministern som en akut och viktig fråga när det gäller att vi ska driva vår välfärd vidare.
Dessutom måste jag trycka på det så kallade januariavtalet, som regeringen har ingått med sina stödpartier och som man lyfter fram vid många tillfällen. Detta beslut strider definitivt mot januariavtalet, där man är tydlig med att det ska finnas konkurrensneutralitet och lika möjligheter att driva verksamhet.
Jag ser i dag ett måste: att vi ändrar detta. Förra veckan var Centerledaren Annie Lööf väldigt tydlig i medierna med att regeringen måste hantera denna fråga för att vår svenska välfärd ska kunna drivas vidare.
Jag hoppas att statsrådet tar med sig frågan och att statsrådet lyssnar på sina stödpartier så att vi ska kunna fortsätta att driva vår välfärd i den riktning som vi alla vill.