Jonas Millard (SD):
Sverigedemokraterna har i detta betänkande en rad förslag som syftar till att stärka den personliga integriteten. De syftar kanske framför allt till att öka allmänhetens medvetenhet om just it-säkerhet och hur man kan göra för att på ett personligt plan stärka sin egen it-säkerhet och medvetenhet om just integritetsfrågor. Tyvärr har utskottet valt att avstyrka dessa förslag.
Vi har därför reserverat oss mot utskottets ställningstagande på flera punkter, men som brukligt är tänker jag yrka bifall enbart till ett par reservationer - nr 1 och nr 3. Fru talman! Utvecklingen på it-området under de senaste kanske 20 åren har medfört nya möjligheter men också en hel del problem, såsom ökad kartläggning av oss användare.
Kartläggningen sker inte sällan för att företag exempelvis ska kunna skicka riktade annonser för produkter och tjänster, som man utifrån kartläggningen av oss hoppas att vi är sugna på att köpa. Kartläggningen stannar såklart inte enbart vid annonser utan används i betydligt större skala än så.
Kända programvaror som de flesta av oss använder i våra datorer och kända operativsystem kartlägger oss användare. De kartlägger allmänheten - och väldigt ofta på en otäckt detaljerad nivå. När tjänster marknadsförs som gratis, fru talman, är det ofta vi kunder som är själva handelsvaran.
Då är det inte pengar utan vår personliga information vi betalar med, och således vår integritet.
Skulle en politiker på 80-talet ha krävt av alla samhällsmedborgare att vi under dygnets alla timmar skulle bära med oss en åtta kilo tung radiosändare runt halsen så att inte bara statsmakten utan även mindre nogräknade aktörer kunde kontrollera var vi befann oss och vad vi gjorde, dygnet runt, hade nog de flesta ansett att politikern var tokig.
Hade samma politiker även krävt att all information vi sökte efter och allt vi läste skulle registreras hade vederbörandes politiska karriär sannolikt blivit mycket kort. I dag ser vårt samhälle till stor del tyvärr ut på just det sättet. Mobiloperatörer, telefontillverkare och i vissa fall även deras samarbetspartner vet var vi befinner oss under dygnets alla timmar.
Sökmotorföretag, utan att nämna namn, vet vad vi söker efter för information, vilka intressen vi har, var vi befinner oss och när vi söker informationen. De vet också vem vi chattar och samtalar med på nätet. Fru talman!
Under ett seminarium berättade en insatt person för mig och de övriga åhörarna om ett företag i Kina som tjänade pengar på samla information som sedan kunde säljas till den som betalade högsta priset. Varje person som var registrerad fanns i registret med ett särskilt id-nummer, och till varje person fanns över 7 miljoner olika variabler.
En sådan kartläggning skulle nog den mest auktoritära diktatur bli grön av avund över. Även om företaget i fråga inte hade våra namn i klartext i sin databas utan i stället ett unikt id-nummer är det inte svårt att med hjälp av de 7 miljoner olika variablerna faktiskt räkna ut vilka namn som dolde sig bakom de unika id-numren.
Vid en granskning i Dagens Nyheter för en tid sedan uppmärksammades också att flera kommuner, landsting och regioner - medvetet eller omedvetet - samarbetade med utländska företag vars primära syfte är att just kartlägga användarna, våra surfmönster och våra intressen.
För ytterligare en tid sedan uppmärksammades att personer över hela världen med en viss typ av router - en vanligt förekommande sådan av ett välkänt och väletablerat märke - riskerade alla sina privata filer på grund av ett stort säkerhetshål.
Hårddiskarna stod således i princip öppna för allmänheten, som genom några väldigt enkla knapptryckningar och genom att läsa några enkla guider på nätet snabbt kunde komma åt, ta del av, radera och förändra det privata innehållet. Jag skulle kunna använda all min tid i talarstolen åt att bara räkna upp exempel.
Det skulle dock inte ge särskilt mycket eftersom jag är övertygad om att det absoluta flertalet både här inne och utanför riksdagens lokaler naturligtvis känner till att den kartläggning som sker i dag är väldigt omfattande. Den pågår dygnets alla timmar, 365 dagar om året. Fru talman!
Allt är inte mörkt - det finns praktiska möjligheter att undvika eller åtminstone kraftigt minska risken att bli kartlagd och omfattningen av detta. Hur går man då till väga?
På internetforum och i diverse datatidningar riktade till it-intresserade sprids ofta artiklar, tips och guider om hur internetanvändare bör gå till väga för att minska intrånget i den personliga integriteten och för att kunna skydda sig mot att bli kartlagda samt hur internetanvändare bör tänka i fråga om säkerhet för slippa bli utsatta för till exempel att andra människor kommer åt deras privata filer.
Tyvärr är dessa forum och tidskrifter inte något som den stora allmänheten läser och tar del av. När de stora tidningarna, oftast flera månader senare, publicerar nyheten är skadan redan skedd sedan lång tid tillbaka - som i fallet med routrar, där säkerhetshålet var enormt. Bara i Sverige hade säkert tusentals människor redan drabbats.
Enligt vår mening har utvecklingen gått så långt att it-säkerheten och den personliga integriteten på internet och i våra datorer måste bli en nationell fråga. Det måste bli en fråga som får större vikt än vad den har haft fram till i dag. Fru talman!
Vårt konkreta förslag är att Datainspektionen, som redan i dag arbetar med dessa frågor, borde starta och driva en nationell portal, där såväl larmrapporter som enkla guider kan samlas på ett och samma ställe. Dessa guider kunde på ett enkelt och tydligt sätt upplysa om hur man steg för steg kan förstärka sin egen integritet och it-säkerhet.
Exempelvis skulle sådana guider kunna gälla hur man använder kryptering, hur man blockerar spårare i sin webbläsare och hur man förhindrar det operativsystem som man har i sin dator att spara och samla in mycket integritetskänslig information. Det handlar således om väldigt konkreta och framför allt verkningsfulla tips.
En sådan portal skulle rikta sig direkt till den stora allmänheten, och allmänheten skulle också känna viss tilltro till den information som publiceras där, till skillnad från den information som i dag finns på de mer ljusskygga delarna av internet. Fru talman! Den andra av våra motioner som jag vill informera om handlar om kvalitetsverktyg för webbplatser. Motionen är i grunden inte vår, men vi har en reservation i samband med den.
Mot bakgrund av vad jag just har beskrivit finns det all anledning att de webbplatser som trots allt tar vår integritet på stort allvar på något sätt belönas. Regeringen bör enligt vår mening ge Datainspektionen i uppdrag att ta fram och utveckla detta verktyg för internettjänster i relation till den personliga integriteten.
Det finns redan liknande verktyg i andra länder, och Sverige har ju traditionellt sett varit ett land som har legat i framkant när det gäller att leda och driva it-utvecklingen. I vår grundlag, fru talman, står att var och en gentemot det allmänna är skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten om detta sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildas personliga förhållanden.
Fru talman! Det är min mening att vi nu också bör leva upp till detta.