KBLab/rixvox huggingface dataset:
Roland Utbult (KD):
Jag skulle vilja argumentera mot det där. Jag håller med om att det är bra med ett höjt barnbidrag, och det lär knappast sänkas under en kommande eventuell alliansregering. Men jag har hört argumentet tidigare att det handlar om en generell välfärd och att alla ska få del av detta.
Lyssna nu noga: Alla ska få del av det här som gör det möjligt att kunna betala avgifter till idrottsföreningar och så vidare. Vår poäng är att det finns barn som lever i sådan ekonomisk utsatthet att deras familjer inte har råd med det här.
Vi kanske har svårt att sätta oss in i det här och känna medkänsla, men det finns alltså barn som lever så fattigt - det finns fattigdom i Sverige - att deras familjer inte har råd att betala medlemsavgift till en idrottsförening eller terminsavgiften till kulturskolan. När man talar om en generell välfärd låter det jättebra. Alla ska få del av den, och det låter ju fantastiskt fint.
Det är bara det att det finns fattiga barn och fattiga familjer. Vi måste se verkligheten som den är. De här barnen har problem med att kunna vara del av till exempel idrotten. Det handlar inte om att man pekar ut någon. Det är socialtjänsten som hanterar det här med socialbidrag, alltså försörjningsstöd.
Det här med fritidspengen inryms också i socialtjänstens arbete. Det finns ingen offentlighet i det, så det kommer inte alls att bli något utpekande av de här barnen.
Roland Utbult (KD):
Tack, Vasiliki Tsouplaki, för att du ställde frågan! Jag har känt när vi har diskuterat frågan tidigare att vi är on speaking terms. Det är ingen dålig idé, säger du. Du kanske till och med skulle kunna säga att det är en bra idé, det här med fritidspengen.
När det gäller träffsäkerheten ser jag att det vi föreslår, det vill säga att det ska vara inom socialtjänstens ram, är en träff på just de barn och de familjer som har levt med försörjningsstöd - eller socialbidrag, som det hette tidigare - i sex månader under den senaste tolvmånadersperioden.
Den träffsäkerheten tycker jag är försvarbar. Det är någonting som sker just inom socialtjänstens ram, så det finns inget utpekande i det. Ni brukar ofta lyfta fram att man pekar ut och stigmatiserar de här personerna. Det skulle man göra mer om det allmänt var personer eller familjer med riktigt dålig ekonomi.
Vänsterpartiet vill få bort avgiften helt och hållet. Det får man nog fundera lite extra på. I Örebro gjorde man så, men det betydde inte att det kom många fler till kulturskolan. Avgiften hade väldigt liten betydelse just där.
Jag tror att det handlar om andra insatser för att nå de barn som lever under väldigt svåra förhållanden, även socialt, och inte ens får information om kulturskolan. Att det inte kostar något behöver alltså inte betyda att de kommer springande till kulturskolan.
Roland Utbult (KD):
Tack, Vasiliki! Vi måste ju inte vara överens om allting, du och jag. Hade vi varit det hade vi varit med i samma parti. Det vill vi ju inte, eller hur? Vi har lite skillnader. Jag jobbade tio år i Göteborgs Räddningsmission med familjer. Det handlade egentligen om hemlöshet, och det var rejält utsatta familjer och framför allt barn.
Vi hade ett arbete som hette Solrosen, som var väldigt fint, där man tog sig an barn vars föräldrar satt i fängelse. Det här har kanske präglat min syn på allt detta när jag säger att det är träffsäkert. Förslaget är ju som det är, och då får man titta på det.
Men jag vill försvara fritidspengen därför att jag tror att de barn som lever så här - och de är många - kan få möjligheter genom 3 000 kronor. Det skulle öppna vissa möjligheter, till exempel att betala avgift till kulturskolan - om det nu finns någon avgift, men det gör det ju fortfarande på de flesta håll.
Jag vill alltså försvara den. Vi kommer kanske inte så mycket längre. Vi är i alla fall överens om att vi har en gemensam vilja att förändra för att stötta de barn och familjer som har det svårt. Det är jag tacksam för.
Roland Utbult (KD):
Jag tänkte ställa en fråga till kulturminister Alice Bah Kuhnke. Först och främst ska jag gratulera till en stor budget, och sedan ska jag gratulera till det uppkomna läget att regeringen kan rida på en högkonjunktur. Nu har vi råd, som ministern uttryckte det vid ett tillfälle.
Regeringen blåser alltså på, trots minusränta och trots att det finns en risk för det man kallar en eventuell kraschlandning framöver. I budgeten finns det en post, och det gäller ett nationellt kulturskolecentrum. Det är troligen tänkt att förläggas till Stockholm och ska få 10 miljoner per år. Detta kommer naturligtvis att bli kvar även framöver, så vid en eventuell lågkonjunktur kan vi räkna med att det finns kvar.
Då får vi ta det. Min fråga är vad detta nationella kulturskolecentrum ska syssla med som går utöver den kommunala kompetensen.
Roland Utbult (KD):
Jag tackar för svaret. Kulturskolan är ett kommunalt ansvar. Vi vet vad den betyder; jag vet det själv. I Munkedals kommun åläggs barn att gå till kulturskolan efter skolan. Det betyder att elever från Hedekas, som har två och en halv mil till Munkedal, inte kan åtnjuta detta med kulturskolan.
Hur ser ministern på det, när det gäller landsbygden och dessa elevers möjligheter?
Roland Utbult (KD):
Min fråga går till finansmarknadsminister Per Bolund. Nordea, Nordens största bank och en av EU:s största banker med 10 miljoner privatkunder, har beslutat att flytta sitt huvudkontor till Helsingfors från Stockholm.
Det handlar inte bara om bankskatten och resolutionsavgifter utan framför allt om att man vill tillhöra den bankunion som finns i EU. Nordeas beslut har av allt att döma minskat tilltron till Sverige som en attraktiv miljö och hemvist för finansiella institut. Vad tänker regeringen och finansmarknadsministern göra åt den saken?
Roland Utbult (KD):
Tack för svaret! Jag tror inte heller att vi ska överdriva, men det finns ändå en sådan atmosfär i Stockholm. Jag tycker att jag hör på finansmarknadsministern att han har övergivit visionen om Finansplats Stockholm, som är en gammal vision om en stark finansiell sektor i Stockholm, Europa och världen.
Vad tänker finansmarknadsministern vidta för åtgärder för att återställa detta med Finansplats Stockholm?
Roland Utbult (KD):
Tack, Anna Sibinska, för ditt anförande! Jag reagerar på bilden av oss som lagt fram den här budgeten, moderater och kristdemokrater, som dem som inte bryr sig om barn eller unga.
Du målar en bild av att vi är nästan lite onda personer som vill illa och så vidare och att vi inte har känsla för barn och unga och deras utveckling. Jag arbetade innan jag kom till riksdagen tio år i en organisation som heter Göteborgs Räddningsmission.
Vi arbetade bland annat med barn och föräldrar som hade anhöriga som satt i fängelse. Vi kallade det Solrosen. Jag kan lova att det satte sina spår i mig att arbeta för barn och unga, framför allt de som lever i socioekonomisk utsatthet. Jag skulle vilja ställa en fråga till dig om fritidspengen.
Det finns ett förslag som vi har, som vi tänker återinföra, och det kallas fritidspeng. Det är 3 000 kronor för barn som lever i familjer med försörjningsstöd. Man ska ha gjort det i sex månader av de senaste tolv månaderna.
De här 3 000 kronorna ska kunna användas till exempelvis terminsavgift till kulturskolan, medlemsavgift till en idrottsförening och så vidare. Detta säger Miljöpartiet och den rödgröna delen av församlingen nej till. Jag undrar vad det är som gör att även Miljöpartiet ställer sig negativt till fritidspengen på 3 000 kronor för barn i utsatta familjer.
Roland Utbult (KD):
Varje gång jag tar upp denna fråga, vilket jag har gjort ett antal gånger här, talas det om den generella välfärden. Det är bra med generell välfärd, men den når inte de allra mest utsatta barnen: de som lever i familjer med försörjningsstöd.
Det handlar om barn i årskurserna 4-9, som skulle kunna få en möjlighet att bland annat betala terminsavgift till kulturskolan. Det finns mycket att säga om kulturskolan, så jag kanske får återkomma till den. Men jag vill att du tar en omgång till med ditt parti. Jag tror nämligen att det ändå finns en förståelse för fritidspengen, om man ser på förslaget.
Så titta gärna på det, så hoppas jag att vi får återkomma till kulturskolan eftersom tiden inte räcker till.
Roland Utbult (KD):
Jag tackar Vasiliki Tsouplaki för detta. Jag upplever att du inte riktigt lyssnade, eftersom jag beskrev ganska mycket av vår politik. Det är inte bara fritidspengen som vi har i vår meny. Det finns så mycket annat. Du får läsa Kristdemokraternas och Moderaternas budget, så får du se hela skalan.
Vi har ett utgiftsområde som ska fyllas med innehåll och pengar. Jag letar i mitt minne efter siffror när det gäller fritidspengen. Men jag måste erkänna att jag inte har detta riktigt uppdaterat precis nu. Det kan vara så med siffror ibland att de faller bort.
Men det viktiga för mig är att de familjer med barn som har sökt fritidspengen har levt med försörjningsstöd under minst sex månader under de senaste tolv månaderna och har barn i årskurs 4-9.
Det betyder att det är familjer med mycket ansträngd ekonomi som kanske inte har ekonomiska möjligheter att låta barnet följa med på en skolresa. Föräldrarna kanske inte ens öppnar kuvertet som kommer från kommunen som gäller den kulturskola som man har i kommunen därför att de har en ekonomi som innebär att de inte kan låta barnen delta i den. Detta är alltså verkligheten för många familjer.
Som jag sa lever en kvarts miljon barn i fattigdom. Om det nu är så att man inte har lyckats helt och fullt med detta - det kan ta tid med reformer - handlar detta också om information, att kommunen informerar bättre om vad fritidspengen handlar om.
Roland Utbult (KD):
Jag tackar Vasiliki Tsouplaki för detta. Nästan varje gång som vi har dessa debatter talas det om generell välfärd. Ett argument skulle vara att det är många som är fattiga men att alla inte nås när det bara är barn i familjer med försörjningsstöd som kan få fritidspeng. Jag kan inte förstå varför man sätter dessa grupper mot varandra.
Det som vi arbetar för när det gäller fritidspengen är att det är de som har försörjningsstöd inom socialtjänsten som ska få denna möjlighet. Vi kan inte ta bort denna möjlighet. Vi måste återinföra fritidspengen så att denna möjlighet i alla fall finns tillsammans med många andra åtgärder. Det stämmer att vi inte har fått igenom allt i vår gemensamma budget.
Jag kommer tyvärr inte ihåg den andra frågan.
Roland Utbult (KD):
Vad bra att jag får möjlighet att säga att vi inte får igenom allt i vår budget. Vi har väldigt många förslag som vi naturligtvis inte får igenom. Men vi har hittat en bra väg, och det är en väl genomarbetad budget som vi har.
När vi talar om höginkomsttagare, barn och unga, fattiga och så vidare skulle jag ändå vilja rikta in mig på det stöd som vi ger till kommunerna, alltså kommunbidragen. Vi har diskuterat kulturskolan här. De kommunala bidragen från staten är 3,5 miljarder kronor, vilket vi tidigare har hört från Lotta Finstorp.
Det är ett mycket viktigt stöd för att kommunerna ska arbeta bland annat med kulturskolan och få en bredd i den, oavsett vilken inkomst människor har. Det är inte bara 3,5 miljarder kronor i kommunalt stöd, utan det är också mer än en halv miljard kronor som går till bidrag till allmän kulturverksamhet, och vi talar ju om kultur i dag.
Jag menar att det är oerhört viktigt att vi tar upp det statliga bidraget till kommunerna. Ska man få ordning på detta och i kommunerna skapa jämlikhet mellan människor med olika inkomster måste man nämligen ha det här stödet. När det gäller kulturskolan tror jag att detta är väldigt viktigt att ta med, precis som vi har hört tidigare.
Roland Utbult (KD):
Jag vänder mig mot detta att vi riktar oss till höginkomsttagare. Det är inte Kristdemokraternas politik. Det är riktigt att vi i den här budgeten sänker skatten för hushållen, framför allt.
När vi talar om kulturen - för jag tycker att vi ska hålla oss till kulturen här - talar vi naturligtvis om fri entré och att man nu alltså får betala lite mer när man går på museer. Men faktum är att när vi sänker skatten på hushållens inkomster betyder det att man också har större möjlighet att besöka utställningar, konserter och liknande.
Nu hamnade vi i en ekonomisk diskussion - nästan en skattediskussion - men jag hävdar att vi jobbar utifrån alla människors möjlighet att ta del av kulturen, framför allt.
Roland Utbult (KD):
Tack, Azadeh Rojhan Gustafsson, för ditt fina tal om civilsamhället! Jag uppskattade det. Jag skulle ändå vilja ställa en fråga om avdragsrätt för gåvor.
Vi har låtit RUT undersöka det här, och av samtliga 29 länder som de tittat på är det bara Sverige som inte har några som helst skatteincitament för privatpersoner att donera till ideell verksamhet.
Kan vi inte vara överens om att det är behjärtansvärt att människor får inte bara möjlighet att ge utan också möjlighet till en skattereduktion? När detta infördes var det maximala beloppet 6 000 kronor, och så fick man göra avdrag för 25 procent. Man fick alltså dra av 1 500 kronor.
Då kunde man faktiskt ge också de pengarna, om man ville, till en organisation. Eftersom jag tyckte att Azadeh Rojhan Gustafsson hade en väldigt fin ton i sitt anförande tänkte jag fråga: Kan vi inte vara överens om att vi skulle kunna stimulera den här generositeten, som har visat sig öka bland människor, med en avdragsrätt för gåvor?
Roland Utbult (KD):
Azadeh Rojhan Gustafsson säger att pengarna, de förlorade skattemedlen, hade kunnat användas till någonting annat behjärtansvärt. Men egentligen har vi ju ingen aning om vart de pengarna skulle ha tagit vägen.
De kan ju hamna i något helt annat, något vägbygge någonstans eller vad som helst. Det som är så bra med den här avdragsrätten, vilken som sagt finns i alla länder i Europa utom i Sverige, är att den riktas till dessa organisationer.
Jag upprepar: Det första året när detta skatteavdrag infördes, 2012, var det 195 000 personer som nyttjade det. År 2015 var det 333 000 personer som nyttjade det. Jag tror inte att det är av egoistiska skäl.
Man ser att pengarna riktas, och sedan kan man, som jag sa, ge även de pengarna om man vill. Faktum är att Plan Sverige och Stockholms Stadsmission, för att bara nämna ett par, beskriver att de fick in hela 15 miljoner kronor vardera varje år på grund av detta - alltså 15 miljoner i extra pengar till Stadsmissionen på grund av skattereduktionen.
Den norska modellen är också en väldig succé. Där delades 3,5 miljarder norska kronor ut genom gåvoskatteavdraget. Jag hade hoppats att vi skulle hitta något slags gemensam nämnare här, men det är lite svårt. Ni verkar ha fastnat i detta.
Roland Utbult (KD):
Vi har debatterat dessa frågor ett antal gånger, inte minst fritidspengen. Vi talar lite grann samma språk varje gång. Det är intressant. Det handlar om ett engagemang för människor som lever i utsatthet.
När det gäller fritidspengen ska jag ge Vasiliki Tsouplaki åtminstone en siffra som jag har i minnet, nämligen att 74 procent av våra 290 kommuner har betalat ut fritidspengen till dem som ansökt om den. Fritidspengen ges till sådant där det finns ett kvitto, så det blir en redovisning i det hela.
En fjärdedel av de 290 kommunerna har inte använt sig av fritidspengen. Där har du lite siffror. Det finns ett uttryck som vi använder ibland, nämligen interventioner, att göra riktade satsningar.
Det är intressant eftersom de ofta brukar vara träffsäkra. I till exempel gymnasieskolan kan man göra interventioner mot speciella grupper, kanske till stöd för att sluta röka. Jag menar att fritidspengen kan kallas en intervention.
Den är tydligt riktad till de allra mest utsatta, nämligen familjer som under sex av de senaste tolv månaderna har fått försörjningsstöd. Det är en riktig intervention.
Roland Utbult (KD):
Jag får bli dig svaret skyldig, men jag lovar att återkomma. Jag ska gå in i Socialstyrelsens statistik för att se hur många barn som har nåtts av pengarna, så ska Vasiliki Tsouplaki få klara besked. Vi kommer som sagt fram till lite olika lösningar, men samtliga är vällovliga.
Jag märker nu att Vasiliki Tsouplaki börjar mjukna lite när det gäller fritidspengen. Det är som en liten dörröppning. En liten glipa börjar öppna sig i alla fall. Kan du få med dig Socialdemokraterna, Vasiliki Tsouplaki, är jag övertygad om att liberaler och centerpartister ställer upp på det här.
Jag vet att de har gjort det tidigare, och jag tror att de är redo. Det är Socialdemokraterna som kanske behöver övertalas lite grann. Eftersom du själv börjar mjukna lite har jag lite hopp, och det ska man ju ha - det är det sista som överger människan. Om vi så småningom får regeringsmakten ska vi införa fritidspengen igen.
Till dess kommer jag att försöka bearbeta regeringssidan för att få den att gå med på detta.
Roland Utbult (KD):
Ja, jag tycker att det är rätt satsning, Azadeh Rojhan Gustafsson. Jag tycker också att kommunerna bör skärpa sig när det gäller den här satsningen.
Det är viktigt att man inte ser ned på de personer som nu har fått det här bidraget på 3 000 kronor, vilket jag i och för sig inte tror att Azadeh Rojhan Gustafsson gör. Detta bidrag kan ha gjort den stora skillnaden för dem. Det kan ha betytt att man kunnat följa med på en skolresa.
Det kan ha gjort att man kunnat betala medlemsavgift till kulturskolan eller idrottsföreningen. För många människor är 3 000 kronor väldigt mycket pengar, och man kan använda dem på ett sätt som ger barnen möjligheter. Jag tycker inte att man ska se ned på det.
Jag tror som sagt inte heller att Azadeh Rojhan Gustafsson ser ned på de här personerna, men jag vill uppmana till att tänka över lite grann vad det var som hände med just dem som fick detta bidrag. Jag tycker att det är rätt satsning, och jag tycker att kommunerna ska skärpa sig.
Det kan också vara så att det tar lite tid innan en sådan här reform kommer igång och sätter sig ordentligt.
Roland Utbult (KD):
Tack för frågorna, Azadeh Rojhan Gustafsson! När det gäller kulturskolan och de 100 miljoner som vi drog ned med där är det helt uppenbart så att kommunerna har ansvaret för kulturskolans verksamhet. Det är fråga om en kortsiktig lösning på 100 miljoner för ett år. Vi vet inte vad som händer nästa år och så vidare.
Jag vet inte hur den här regeringen kommer att hantera dessa 100 miljoner. Azadeh kanske kan ge besked om huruvida det blir så att man inför de här 100 miljonerna på nytt. Det är lite oklart för mig. De kommunbidrag som betalas ut från staten har ökat och är nu på 3 1⁄2 miljard, som kan användas av kommunerna precis så som de vill.
Det betyder att de som bär ansvaret för kulturskolan kan använda pengar för att stärka den. Jag undrar vad de har sysslat med under alla år när det gäller kulturskolan, med tanke på den uppfinningsrikedom som nu har funnits med de här 100 miljonerna. Jag håller med om att det har gjorts en del saker för de pengarna. Men vad gjorde kommunerna tidigare? Vilket ansvar tog man?
Och hur tänker man ta det framöver när de här pengarna är slut? Det är ju ändå bara ettåriga satsningar. Kommunerna bär ansvaret för kulturskolan, och de bör satsa mer på kulturen i stort.
Vi som förstår kulturens värde förstår också att kommunerna, som har ansvaret här, måste ta ett väldigt stort ansvar för kultur även ekonomiskt. Det gäller bland annat kulturskolan.
Roland Utbult (KD):
Tack, Ulrika Heie, för frågan! Ja, det där var ju min egen fråga till Eskil Erlandsson om hur han såg på yrkesfiskarnas kunskap kontra forskningen. Han sa att han förlitade sig helt och hållet på forskningen. Det var alltså svaret på min egen fråga här i kammaren.
Jag ska läsa lite innantill från januariöverenskommelsen. Det står att "ett generellt stopp för bottentrålning införs i skyddade områden". Det står också att man "ska stoppa illegalt fiske" och att "kameraövervakning av fiskefartyg för att se till att utkastförbudet efterlevs ska genomföras". Det är ganska tydligt.
Ni har ställt er bakom stopp för bottentrålning i skyddade områden. Fiske i skyddade områden, som Kosterhavet - jag tror att ledamoten själv nämnde Kosterhavet förut - ska man stoppa. Det finns även i Väderöfjorden och Bratten.
Det är stora områden där det är okej att fiska. Man har tillåtelse att fiska där. Men det vill ni stoppa. Det står i januariöverenskommelsen att "ett generellt stopp för bottentrålning införs i skyddade områden". Där har ni alltså satt er i sjön, så att säga.
När det gäller de övriga frågorna du nämner använder du uttrycket "illegalt fiske", Ulrika Heie. Det som jag reagerar på är själva attityden här, från statsministern men också från de partier som har anslutit sig till januariöverenskommelsen.
Roland Utbult (KD):
Tack, Ulrika Heie! Det sista du nämner om forskning tillsammans med yrkesfisket är helt korrekt. Jag sa också i anförandet att det har hänt en hel del när det gäller utbytet mellan yrkesfiskare och forskning. Det är positivt. Man får gå hand i hand där.
Men att känna fullständig tillit till det som ledamoten beskriver och försöker uttrycka här är jag väldigt skeptisk till - om jag ska använda det uttrycket. I januariöverenskommelsen, 73-punktsprogrammet, står det så här: "ett generellt stopp för bottentrålning införs i skyddade områden.
Möjlighet till begränsade undantag kan ges i förvaltningsplanen." Det är korrekt. Men det är en annan sak att lita på det.
Jag menar att den attityd man visar, när man använder uttrycket "illegalt fiske" och så vidare, ändå avslöjar lite att man inte riktigt är on speaking terms med fisket. Det andra som ni skriver under på är att "försök med kameraövervakning av fiskefartyg för att se till att utkastförbudet efterlevs ska genomföras". : "Försök"!) Det står inte "försök". Det står att det ska genomföras. Ledamoten får nog läsa på bättre.
Det finns alltså all anledning att vara mycket tveksam. : Det står "försök".) Då får vi nog diskutera det. Jag har ett annat utdrag här. Där står det inte "försök".
Roland Utbult (KD):
Jag ska först tacka Markus Selin. Det är första gången som jag debatterar med dig. Tack för anförandet! Jag vill dock rätta dig på en punkt. I KD-M-budgeten satsar vi 400 miljoner i LOVA-projektet för att minska gödning i kustnära områden. Det är 400 miljoner, och det går till länsstyrelserna. Det är information som jag tror att ledamoten har missat.
Jag skulle vilja fråga hur det blir med Socialdemokraternas beslut under den senaste kongressen. Man ville förbjuda bottentrålning i svenska vatten men också verka för ett förbud i hela EU. Hur blir det med det?
Jag har märkt när jag har talat med företrädare för Socialdemokraterna som tidigare har varit här i kammaren och som har skött dessa frågor att man inte blev glad över det beslutet. Det lär vara någon från inlandet som hade påverkat det hela.
Det behöver inte vara fel, men det var också så att förra landsbygdsministern Sven-Erik Bucht duckade en del inför att man skulle förbjuda bottentrålning. Han insåg nämligen att det inte är rimligt. Det kommer inte att fungera. Det drabbar för stor del av det kustnära fisket. Min fråga är: Hur blir det egentligen?
Har man ett kongressbeslut ska man väl egentligen följa det. Jag vet inte hur det fungerar i ert parti, men normalt försöker man förverkliga ett sådant beslut. Det har dock inte hänt någonting på ett par år. Hur blir det? Det är min fråga.