Beatrice Ask (M):
Först vill jag gärna säga att jag behöver varken bli påmind om vad jag har sagt själv eller om vad som är skälet till att det inte kommer en proposition nu. Jag vet det, och jag har inga orsaker att hymla med det. Det finns ett direktiv som Sverige ska följa upp, och det finns regler för det. Vi är redan försenade. Det var min avsikt att lägga fram en proposition.
Men det finns en politisk diskussion, och regeringen har kommit fram till att vår respekt för integritetsfrågorna är sådan att vi känner ett behov av att diskutera detta i ett helhetssammanhang. Jag har självklart redovisat vad som kan vara de olika scenarierna om man inte lever upp till ett direktiv. Men vi har varit beredda att ta den diskussionen.
Till skillnad uppenbarligen från Socialdemokraterna respekterar vi den oro många människor känner för den personliga integriteten. Lagring av teledata är en sak som är känslig för många människor. Då får det väl ta den tid det tar att reda ut det och sätta saker i sitt sammanhang så att man inte helt plötsligt har drivit igenom en massa saker som sedan försvårar och omöjliggör annat som är viktigt.
Vad har då tillkommit eller vad finns? Vi har flera olika diskussioner på europeisk nivå. Det är möjligt att Thomas Bodström inte är så insatt i det. Vi har diskussioner om ytterligare bestämmelser när det gäller passagerardata. Det är integritetskränkande för många. Det är viktigt ur brottsbekämpningssynpunkt, precis som teledata.
Vi har en diskussion om hur man ska följa pengarna och finansiella transaktioner i förhållande till det Swiftavtal som amerikanarna vill ha med EU. Det finns flera sådana stora diskussioner som är nog så besvärliga att hantera utifrån den balans som alltid ligger i att bekämpa brott och att värna den enskildes integritet. Det finns verkligen många frågor uppe på agendan. Det tycker jag inte är så konstigt.
Min bedömning i augusti var den att vi skulle kunna lägga fram ett förslag. Det har jag inte lyckats åstadkomma ett beslut om. Då får man lägga det senare. Då är tidplanen den att vi måste få ned de här olika diskussionerna i ett sammanhang för att kunna hantera detta. Jag tycker inte att det är något stort bekymmer.
Jag ser inte heller att jag skulle vara okunnig om polisens behov av de här uppgifterna. Polisen använder, - dagligdags höll jag på att säga - i hög utsträckning teledata. Det är befintlig information som finns redan i dag innan man har ett krav på lagring av teledata. Bahnhof och Tele2 kom med besked om att de inte tänkte lagra. Det hade att göra med Ipreddebatten.
Det är klart att det finns skäl att fundera över vart det leder. Vad jag försökte säga i min inledning var att hittills har inte myndigheterna sagt att de märkt att de inte får tillgång till uppgifter som de har efterfrågat eller att det har blivit dramatiska förändringar redan nu i den information som operatörer har. Hittills fungerar det enligt det regelverk vi har på ett bra sätt.
Jag ser också behov av att lösa de här frågorna framöver, men det här är bakgrunden. Det är inget som jag tycker är konstigt. Tvärtom skulle jag bli förvånad om riksdag och regering bara struntade i att bekymra sig om den integritetsdebatt som vi har haft de senaste månaderna och som är nog så väsentlig.
Jag tror att respekten för rättspolitiken kräver att man hanterar de frågorna med viss eftertänksamhet och noggrannhet, även om det ställer till en del trassligheter i formaliteterna vad gäller EU-direktiv.