Ulla Andersson (V):
Det är självklart att det är jobb som behövs. Man kan genom politiska beslut vara med om att skapa jobb. Om man till exempel satsar på infrastruktur eller häver frysningen av statsbidragen till kommunerna leder det till jobb. Man kan satsa på grupper med låga inkomster och på så vis stimulera ekonomin. Man kan restaurera a-kassan. Det var en väldigt viktig stabilisator i svensk ekonomi för att upprätthålla efterfrågan när tiderna blir kärva.
Nu är det väldigt många som är beroende av en a-kassa, även om det är många som har tvingats lämna den och i dag står utan skydd. En tredjedel av de arbetslösa är utan a-kassa och faktiskt hälften av de unga. Det finns väldigt många verktyg som regeringen och arbetsmarknadsministern skulle kunna använda men som de inte använder.
När du uttalade detta om skitår, Littorin, tolkade jag det utifrån de insatser som ni hittills har vidtagit och det ni gjort. Det är ungefär som att ni menade: Vi tänker inte göra så mycket för att motverka det. Det var passiv inställning. Det kommer att rulla på. Låt det ske. Det gjorde mig bedrövad. Det påverkar så många individer och hela samhällsekonomin totalt, och det slår också sönder sammanhållningen i samhället.
Det kanske inte är så konstigt för en regering som har bidragit till vi har den sämsta a-kassan i Norden. Den är till och med sämre än den i Nederländerna och Frankrike. Inkomstskillnaderna har också ökat väldigt mycket. Nu säger du att man har satsat på fler coacher. Jag har rest runt till jag vet inte hur många arbetsförmedlingar sedan i höstas, och inte bara arbetsförmedlingar. Jag ska göra en bild av det jag har tagit del av.
Först hade man inte personal till att göra det jobb man var satt att göra. Sedan började man flytta om personal från orter som behövde personalförstärkning till orter som behövde ännu mer personalförstärkning. Nu ska man anställa en massa coacher. Det är coacher till Arbetsförmedlingen själv, man ska anställa arbetsförmedlare och man ska köpa upp privata coacher. Det är en ganska stor förvirring på Arbetsförmedlingen.
Man säger: Vi hinner bara skriva in arbetslösa, men vi hinner inte så mycket mer. Det är väldigt oroväckande. Det är nu allting borde ha varit på plats. Det borde det egentligen ha varit långt före jul. Vi i Vänsterpartiet lade fram en lågkonjunkturrapport i augusti där vi föreslog väldigt många insatser som så här i backspegeln hade varit bra att ha. Men nu står ni här, och det är alldeles för sent.
Jag går över till frågan om fungerande likviditet i företagen. Det är självklart en avgörande faktor. Jag möter företagare som får sin checkkredit uppsagd eller nedskriven väldigt kraftigt. Sandvik är ett stort och etablerat företag, och det har problem. Jag tror att det är lättare för det att lösa det än för alla små och medelstora företag som också är beroende av Sandvik, och det är väldigt oroväckande.
Det är beklagligt att bankgarantiprogrammet som regeringen har lagt fram och som vi gjorde allt för att skynda igenom här i riksdagen inte heller fungerar. Arbetsmarknadsministern kan kanske rycka också Odell lite i armarna. Det är många armar att rycka i här. Jag tänker kort gå över till vad samordnarna från regeringens sida har föreslagit för Gävleborg.
Det är att människor ska kunna läsa med aktivitetsstöd eller a-kassa. Man vill ha forskningsstöd och ökade anslag till vuxenutbildningar. Ni har inte reparerat det ni drog ned tidigare. Det ska inte vara några mer neddragningar på högskolan. Man vill se kraftiga satsningar på infrastruktur och ett stopp av frysningen av statsbidragen till kommunerna. Kommer detta att ske? Man vill egentligen också se fler delar. Men jag spar det till mitt nästa inlägg och frågar om dem då.