KBLab/rixvox huggingface dataset:
Carina Ohlsson (S):
Vi är öppna för att göra fler begränsningar i lagstiftningen, som är från 2008. Då var Moderaternas nuvarande gruppledare ansvarig för frågorna. Vi är öppna för diskussioner om att förbjuda spårbyte. Det finns en öppenhet för det.
Att jag inte säger att vi helt vill förbjuda personlig assistans beror på att vi inte har gått in på vartenda yrke. Men vi har sagt att där det behövs är i branscher där det saknas mer kompetens och högkvalificerad arbetskraft. Även Maria Malmer Stenergard tog ju upp långtidsarbetslösheten.
Vi vill ha kvar till exempel extratjänster eftersom vi sett att det har gett en möjlighet för både kvinnor och män med utländsk bakgrund att komma in på arbetsmarknaden. Vi vill ha så många åtgärder som möjligt för att begränsa arbetslösheten, men vi vill också göra begränsningar där vi har sett missförhållanden i fråga om arbetskraftsinvandring. Det här ett första steg. Vi återkommer med fler saker.
Jag hoppas att Maria Malmer Stenergard och Moderaterna även då röstar för de åtgärder som kommer. Jag bjuder på det som Maria Malmer Stenergard sa om att det här kom från Moderaterna. Vi vet bättre. Det är den gamla lagstiftningen från 2008 som det finns kvar relikter från.
Carina Ohlsson (S):
Som jag sa i mitt anförande tar vi kritiken på största allvar. Att läsa om hur det var före de föreslagna åtgärder som jag läste upp skulle göra mig också mycket oroad och göra att jag faller in i Maria Malmer Stenergards oro. Men man har faktiskt redovisat att det görs åtgärder. Och det är inte de enda åtgärderna, utan det är en skrivelse utifrån Riksrevisionens rapport.
Maria Malmer Stenergard vet också att det inte är det enda som regeringen har förändrat och förändrar i översynen av att se på identitet. Vi kommer framöver att prata om arbetskraftsinvandring, anhöriginvandring och så vidare, så det är inte så att det inte har skett några förändringar eller förbättringar i lagstiftningen.
Men vi ska naturligtvis följa upp detta noga så att inte fortsätter att vara så som Maria Malmer Stenergard målar upp utan att åtgärderna faktiskt följs och det blir en förbättring. Vi ska också följa det arbete som görs inom EU på detta område. Det är oerhört viktigt att man samarbetar och ser om det finns andra metoder för att höja kvaliteten och rättssäkerheten.
Carina Ohlsson (S):
Jo, jag ser problem. Det handlar om brott inom välfärdssektorn. Det handlar också om att titta på detta med identitet, som Maria Malmer Stenergard lyfter fram. Jag sa inte bara om , utan jag sa faktiskt också att om det behövs lagändringar för att tillgodogöra sig information mellan myndigheter så måste det, och även författningsändringar, till.
Naturligtvis ser jag också de problem som Maria Malmer Stenergard lyfter fram, men jag kanske inte målar riktigt lika mycket i svart som hon gör. De förändringar som ändå har åstadkommits och som nu görs har skett under en socialdemokratisk regering, även om det är lång tid med sju år. Men vi ska, precis som vår statsminister säger, vända på varje sten.
Det som vi ser i Riksrevisionens rapport är en del, men det finns många fler delar som vi behöver se över. Jag lyfte bland annat fram arbetskraftsinvandring och saker som man ser inom välfärdssektorn. Naturligtvis måste vi ta itu med det för att förändra. Jag lyssnar fortsättningsvis gärna på förslag och synpunkter från Maria Malmer Stenergard.
Jag tar detta på mycket stort allvar, och jag nonchalerar inte på något vis de förslag som Maria Malmer Stenergard lyfter fram.
Carina Ohlsson (S):
Det går ju alltid att vara efterklok och fundera på om vi gjorde rätt då eller om vi skulle ha gjort på något annat sätt. Det är dock lite att urskulda sig, så jag tänker svara på hur jag tror att jag tänkte då - det kan ju vara så att man tillrättalägger det hela. Den ena omröstningen var jag inte med på, utan då var min ersättare där.
Men vi har ju haft flera omröstningar om just sanktioner mot Ryssland, och jag har varit med och röstat både för och emot i dessa omröstningar. När jag vid något tillfälle röstade för att Ryssland skulle kunna vara med var detta inte det enda som gjorde det, utan det sattes upp regler för att man skulle kunna ha dialog och försöka köra det i botten.
Inte heller detta var dock någonting som gjorde att Ryssland ändrade sig. Jag var själv i Ryssland för att prata om demokrati, så det var inte så att jag bara satt still och väntade och undrade om det gjordes någonting eller inte. Jag har också tillsammans med vår delegations ledare Boriana Åberg varit med på möten med den ryske ambassadören här.
Det är inte så att jag bara har väntat och sett om detta skulle komma att ha någon effekt, utan jag har verkligen med alla medel försökt att ha den här dialogen. Men det är inte enkelt med en regim som Putins och med Putins anhängare; det ska jag vara ärlig och säga.
Carina Ohlsson (S):
Nu kanske Markus Wiechel tillmäter mig lite för stor makt. Jag har ju följt de interpellationer som Markus Wiechel har haft med utrikesministern och det som hon har angett om att man har ett samarbete på många olika områden.
Jag kommer naturligtvis att följa den här frågan och se om vi kan hantera den på något annat sätt. Jag kommer inte att lämna detta åt slumpen, utan att jag kommer att följa det. Det är klart att det finns paralleller, precis som ledamoten Markus Wiechel sa, men jag kan inte lova något mer än att jag ska följa frågan. Jag har uppdaterat mig på den inför den här debatten; jag tänkte att jag säkert skulle få en fråga om detta.
Carina Ohlsson (S):
I somras kunde vi ta del av ett åtgärdspaket med 40 punkter som regeringen lade fram för att intensifiera arbetet med att motverka mäns våld mot kvinnor. För några veckor sedan fick vi ytterligare 99 punkter för att förebygga våldet, ge stöd och skydd åt brottsutsatta och skärpa lagstiftningen.
Tyvärr ser vi nu under pandemin att mäns och även pojkars våld mot flickor och kvinnor har ökat. Det har också det hedersrelaterade våldet. Det tänker vi ytterligare på nu, då det nästa vecka är 20 år sedan Fadime Sahindal mördades.
Mina frågor till justitieminister Morgan Johansson är hur alla dessa punkter följs upp så att de verkligen gör skillnad och hur man ökar tryggheten för barn som upplever våld och har våldet i sin vardag så att de får uppleva trygghet och ta del av välfärden, till exempel skolgång.
Carina Ohlsson (S):
På tal om den svenska modellen ska vi i Sverige ha en trygg arbetsmarknad där det råder ordning och reda. Det känns därför väldigt oroligt att vi har en i stort sett helt oreglerad arbetskraftsinvandring. Vi kan tyvärr se både arbetslivskriminalitet och usla arbetsförhållanden för de utländska arbetarna.
Det kan handla om väldigt dåliga löner och omänskliga boendeförhållanden, och man kan också ana människohandel. Detta snedvrider såklart konkurrensen mellan seriösa och oseriösa företag. Jag vill därför ställa en fråga till statsrådet Anders Ygeman: Vad kommer statsrådet att göra åt den rådande situationen?
Andreas Carlgren (C):
Peter Hultqvist och jag är överens på många sätt när det gäller hur viktig den biologiska mångfalden är. Det stämmer att det är viktigt att slå vakt om skogen också för att skydda till exempel fågelarter. Vi har ju här i riksdagen varit rätt överens när det gäller målen.
Det betyder också att vi i mycket högre grad än vad Peter Hultqvist riktigt vill erkänna äger problemen gemensamt. De ramar som nu gäller för hur mycket pengar som ska satsas på naturreservat är, till sista kronan, de ramar som den förra regeringen lämnade efter sig.
När Peter Hultqvist så vältaligt talar om att takten i avsättningar måste öka och att mer mark måste skyddas snabbare faller bevisbördan tillbaka på Peter Hultqvist som egentligen inte har mer pengar.
Peter Hultqvist vill visserligen inte hindra det, men han tror inte på att enskildas engagemang skulle kunna öka. Jag menar att många konkreta åtgärder redan vidtas. Det kommer att fortsätta. Det är inte på något sätt ett arbete som har avstannat eller tappat inriktning.
Jag är däremot övertygad om att vi eftersom vi har en så stor utmaning - vi måste klara att nå de mål som riksdagen har ställt upp - i mycket högre grad än hittills måste engagera enskilda och ta vara på enskildas engagemang, kunskap, kompetens och många gånger erfarenhet sedan generationer tillbaka.
Det är möjligt att Peter Hultqvist och jag har lite olika ideologisk syn på betydelsen av statligt ägande. Jag och regeringen tror mycket mer på det personliga och privata ägandet. Det gör att jag vill instämma i mycket av det som Lars-Ivar Ericson tar upp. Jag tycker att det är intressant att pröva möjligheten att erbjuda ersättningsmark.
Jag kan inte i dag ge några löften på den punkten, men jag kan se konsekvensen i tanken att lämna ersättningsmark från annan statlig mark om vi vill slå vakt om enskilda skogsbrukares möjlighet att fortsätta att verka som skogsbrukare.
Jag tror att det är bra för samhället och för miljön att många enskilda kan göra den insatsen på den mark man själv känner och den mark man sedan generationer känner ett stort ansvar för. Det är långsiktigt viktigt för naturvården och det kommer att visa sig vara det som vi gemensamt behöver i samhället om vi ska klara utmaningen. Det kommer inte att räcka med bara statliga insatser.
Andreas Carlgren (C):
Först vill jag vända mig till Peter Hultqvist och säga att det ändå gäller att se att vi talar om en helhet, där det både handlar om hur vi utvecklar brukningsmetoder i skogen och hur skogsbruket som helhet utvecklas när det gäller den biologiska mångfalden.
Det andra är att vi måste se vad vi bevarar i mångfalden i skogen genom att skydda den produktiva skogsmarken eller i den mån vi använder annan skogsmark. En tredje viktig del är också att avväga på vilket sätt vi kan nå störst framgång, både på det här området och på andra viktiga miljöområden, för de pengar vi använder.
Det är den ojämförligt största delen av statens miljöbudget som går till just biologisk mångfald. Och det är klart att det inte kan vara orimligt att ställa sig frågan, jämfört med de stora miljöproblem vi har som helhet, om det är riktigt att en så stor del av den totala miljöbudgeten ska gå just till den biologiska mångfalden. Jag menar att ambitionen inte bara kan visa sig i vilken summa pengar vi satsar på området.
Inte heller om vi bara går vägen att köpa in statlig mark kommer vi, precis som Peter Hultqvist visar, kunna nå målet. Det låter offensivt, men det blir i själva verket ganska verkningslöst om vi inte också hittar andra vägar att gå. Då menar jag att vi ska pröva effektiviteten i hur kronorna används. Därför tycker jag att det är viktigt att också invänta den analys som Statskontoret gör.
Där tänker jag att det får ta den tid som Statskontoret har fått av den förra regeringen för att utföra uppdraget. Jag tycker att det vore oklokt att inte ta del av det när vi utformar de konkreta åtgärderna. Jag tycker att det är självklart att vi just av hänsyn till hur viktigt det är att ta vara på de aktiva skogsbrukarna och på förutsättningarna för att använda den produktiva skogsmarken också ser det i ett större sammanhang.
Där kommer jag också att vilja använda Skogsutredningens slutbetänkande som ett av underlagen när vi lägger fram våra förslag. Jag delar Lars-Ivar Ericsons uppfattning att statens ägande verkligen inte alla gånger är en förutsättning för god biologisk mångfald. Effekterna ser vi till exempel när det gäller barkborrespridningen. Det är självklart att det finns skäl att titta närmare på det.
Jag tycker att det är viktiga synpunkter som Åke Sandström tillför. När det gäller klimatfrågan tror jag att det både här hemma i Sverige och inte minst internationellt kommer att bli en stor fråga vilken roll skogen kan spela för att hindra och hejda klimathotet. Det vore också av det skälet lite ansvarslöst att bara titta på ett mål i taget.
Det gäller att se helheten. Det är först då som vi också kommer att kunna lösa de problem som kravet på biologisk mångfald ställer på oss.
Andreas Carlgren (C):
Jag vill först försäkra Peter Hultqvist att jag inte känner någon oro för att du skulle företräda ett snävt naturvårdsintresse. Jag är lika övertygad som du är att i fråga om att göra bättre handlar det också om att göra klokt. Det räcker inte att bara säga, som Peter Hultqvist har gjort i den här debatten, att det krävs mer. Det är det jag har velat betona.
Jag tänker se till att vi kan presentera det som behövs ytterligare. Vi måste hitta vägar att definiera vad som ska vara produktiv skogsmark och mark som ska skyddas i fråga om biologisk mångfald. Vi är lika angelägna om att klara detta. Det är självklart att vi ska skydda den skyddsvärda fjällskogen. Det är inte heller ifrågasatt eller omdiskuterat.
Det handlar om att ta vara på det enskilda engagemanget, vilket är en förutsättning när statens egen insats inte räcker. Jag kommer att presentera förslagen, och jag kommer att använda de underlag som behövs för att göra detta sakligt och korrekt. Det kommer att bli konkret. Jag är övertygad om att detta kommer att leda till de framgångar som behövs. Fru talman! Jag vill också tacka för debatten och önska deltagarna en riktigt god jul.
Andreas Carlgren (C):
Chatrine Pålsson Ahlgren har frågat mig om jag avser att se till att planerna på ett nationellt förbud mot fosfater i tvätt- och rengöringsmedel fullföljs, trots Kemikalieinspektionens förslag. Jag delar Chatrine Pålsson Ahlgrens oro över övergödningen i Östersjön och avser att göra vad jag kan för att situationen ska förbättras.
Jag anser att vi behöver agera på flera olika nivåer, inte bara nationellt utan även regionalt och på EU-nivå. Kemikalieinspektionen har i redovisningen av regeringsuppdraget föreslagit ett användningsförbud för fosfathaltiga tvätt- och maskindiskmedel för fastigheter med enskilda avlopp.
Kemikalieinspektionen har bedömt att ett nationellt totalförbud i Sverige skulle få högst marginell effekt på Östersjön medan ett harmoniserat förbud inom EU eller i länderna runt Östersjön skulle få positiva effekter på Östersjön. Vi ska nu överväga Kemikalieinspektionens förslag och de synpunkter som kommer under remissrundan.
Därefter ska regeringen ta ställning till hur omfattande förbudet mot fosfater ska vara. I avvaktan på detta agerar vi både regionalt och på EU-nivå. Jag har på miljörådsmötet den 18 december tagit upp frågan om problemet med övergödning på EU-nivå och framhållit vikten av att få en strikt gemensamreglering av fosfater i tvätt- och rengöringsmedel.
Europeiska kommissionen ska senast den 8 april 2007 ha bedömt behovet av ett eventuellt förbud om användning av fosfater i tvätt- och rengöringsmedel och om motiverat ha lagt fram ett lagstiftningsförslag. Jag har tillsammans med näringsminister Maud Olofsson skrivit brev som ska skickas till kommissionen om vikten av att få till stånd en strikt gemensam reglering i EU som får positiva effekter på miljön.
Just nu arbetar vi, genom bilaterala kontakter, för att få med oss flera länder, inte minst länderna runt Östersjön, att stödja detta brev. När det gäller det regionala arbetet har Sverige åtagit sig att bidra med ett förslag beträffande fosfater i tvätt- och rengöringsmedel till Östersjöns aktionsplan inom ramen för konventionen om skydd av Östersjöområdets marina miljö, Helcom.
Andreas Carlgren (C):
Chatrine Pålsson Ahlgren har ett härligt engagemang i frågan, och det är ett jättestort stöd inför det arbete som ska komma. Vi är båda lika bekymrade över hur utvecklingen ser ut i Östersjön, och vi är överens om att självklart göra allt vi kan. Jag vill vara tydlig med att det inte finns någon tvekan här.
Chatrine Pålssons fråga gäller egentligen om det blir ett förbud mot fosfater i tvätt- och rengöringsmedel. På den frågan innebär interpellationssvaret ett klart och tydligt ja. Frågan nu är hur omfattande det förbudet ska bli. Vi kan vara otåliga. Jag känner samma otålighet som Chatrine Pålsson Ahlgren, men likväl ska jag självklart invänta remissrundan.
Den kommer att bli snabb. Den är redan igångsatt. Remissvaren ska vara inne efter tre månader. Det betyder någon gång i skiftet februari/mars. Vi kommer sedan att lägga fram våra förslag med utgångspunkt i remissrundan och det besked vi har gett i regeringsförklaringen att fosfater i tvättmedel ska förbjudas. Grundfrågan är redan besvarad i och med regeringsskiftet och regeringsförklaringen.
Nu ska vi bara se till att verkställa det, och vi kommer att se till att använda det här som en del av underlaget. Men sedan är det precis så som Chatrine Pålsson Ahlgren också är inne på, att det inte kommer att räcka med att Sverige gör detta. Nu har vi goda exempel från andra länder, och Chatrine Pålsson Ahlgren nämnde några. Det är Belgien, Italien, Tjeckien och Tyskland som i dag i praktiken har förbud på det här området.
I Frankrike pågår ett arbete för att genomföra ett sådant förbud från den 1 juli 2007. Norge har erfarenheter sedan 15 år tillbaka. Därför ska vi samtidigt som vi visar kraft och muskler och tar på oss ledartröjan här hemma se till att använda den också i EU-arbetet. Det är därför jag redan har tagit på mig diskussionen i EU. Jag hade den uppe på miljörådet nu i måndags. Vi fick stöd från flera stater.
Vi kommer att fortsätta att vända oss till var och en av dem för att be om deras stöd för det brev som Maud Olofsson och jag ska skicka till kommissionen för att just åstadkomma en gemensam reglering i EU som begränsar utsläppen.
Vi har också tagit på oss från svensk sida att bidra med förslag när det gäller fosfater i tvätt- och rengöringsmedel till Östersjöns aktionsplan, som vi kommer att fastställa i november nästa år inom ramen för konventionen om skydd av Östersjöområdets marina miljö, det som kallas Helcom. Det gör att vi ser till att både utnyttja och skapa ett försprång här hemma samtidigt som vi ser till att få med oss andra stater, så att vi verkligen kan göra tillräckligt för Östersjön.
Detta är en viktig del, och det är en av huvudfrågorna för regeringens miljöpolitik och för att kunna klara havsmiljöpolitiken.
Andreas Carlgren (C):
Först vill jag säga när det gäller frågan om Naturvårdsverket att det är just ett exempel på varför det är bra att vi tar vara på de svar som kommer fram i remissrundan. Där blir det också tillfälle för Naturvårdsverket att visa hur situationen ser ut och vilka åtgärder som kan behövas, samtidigt som vi genomför ett förbud, där vi nu också ska ta ställning till hur omfattande det ska vara.
Vi ska se till att ta vara på sådana synpunkter i arbetet. Det är verkligen så att Svenska Naturskyddsföreningen har gjort ett jätteviktigt arbete på det här området. Ett av exemplen på det är just det fosfatfria tvättmedel som Chatrine Pålsson Ahlgren berättar om. Det stämmer att jag fick ta emot det i ett stort paket i går.
Det är självklart att jag hoppas att jag ska kunna ha den enorma dragningskraften på konsumenterna att de också köper detta fosfatfria tvättmedel när det finns i affärerna. Jag kan berätta för den som är intresserad att min man Tomas och jag redan har använt fosfatfritt tvättmedel under en längre tid, det som hittills har sålts i affärerna. Så långt som vi har kunnat bedöma vår renlighet har den klarat sig bra.
Vi hoppas på en stark fortsättning. Det finns rader av ytterligare saker vi ska göra när det gäller havsmiljöpolitiken, och regeringen ska lägga en rad förslag som vi förbereder för närvarande. Jag ska återkomma och berätta om dem för Chatrine Pålsson Ahlgren när vi har haft julledighet.
Andreas Carlgren (C):
Det råder ingen som helst tvekan om att det självklart är viktigt att göra allt som ska göras för att Sverige ska minska sina utsläpp tillräckligt. Det är därför vi redan har lagen i gång om skyldighet att vid tankställena ha alternativa bränslen. Det är därför vi tillförde pengar för att det också ska bli ekonomiskt möjligt att se till att det inte bara blir etanol i pumparna utan även biogas. Det är redan tillförda pengar.
Det är därför som vi redan har skärpt miljökraven vid offentlig transportupphandling. Regeringen tog det beslutet före jul, och det är redan genomfört. Det är också därför som vi i budgeten talade om att vi skulle göra en satsning på klimatrelaterad forskning och utveckling.
Det var därför vi lade fram pengar för klimatinvesteringarna, precis på det sätt som ni hade förberett i den budget ni lämnade efter er. Inga pengar har tagits bort, Kent Persson, inte en krona, inte ett öre. Det är en myt som ständigt upprepas.
Vi ger i stället besked om att den klimatmiljard som alliansen har talat om i sitt valmanifest också ska levereras under valperioden. När det gäller stimulansen till privatpersoner att byta till miljöbil ska vi självklart leverera det.
Om du är så oroad för alliansens olika uppfattningar på den punkten kan jag lugna dig med att finansministern och jag så småningom kommer att kunna leverera mycket lugnande besked till både dig och andra. Oenighet är över huvud taget inte problemet.
Vi ska självklart se till att få fram bra förslag som är tillräckligt effektiva för både konsumenterna, miljön och biltillverkningen framöver. Det ska vara fasta spelregler också framöver.
Det är lite modigt av en vänsterpartist som förhandlade fram den förra regeringens klimatproposition att göra åtgärder till en huvudfråga.
Skillnaden mellan det som vi redan har levererat efter bara några månader och den proposition som levererades när den förra regeringen satt på sitt tolfte år är att det i den propositionen inte finns en åtgärd som riksdagen skulle besluta om. Det fanns inte en åtgärd som man föreslog att riksdagen skulle besluta om.
Det enda man levererade var en bedömning av ett mål som regeringen gjorde. Vad ger det för möjligheter att samla hela landet och nå tillräckligt långt? Jag skulle själv ligga lite lågt om jag inte hade en bättre historia. Den stora frågan är ju att vi inte kan lösa detta i Sverige. Vi ska göra allt det som vi ska göra, men det kommer inte att räcka.
Den stora frågan är ju att lyckas få EU att fortsätta det ledarskap man redan har när det gäller klimatfrågorna. Där vill ni ju inte ens vara med och driva på. Framöver gäller det att se till att vi har framgångsrika diskussioner med USA och andra delar av världen där utsläppen ökar för fullt i växande ekonomier.
Det är först då vi kan lösa klimatproblemen.
Andreas Carlgren (C):
Problemet, Kent Persson, är att det inte räcker med retorik i opposition heller. Den där retoriken om att vi inte drev frågorna före regeringsskiftet kan ni lägga åt sidan. Det var en av huvudfrågorna i valplattformen, och det som fanns i valplattformen ska genomföras. Det är självklart. Vindkraften är ett exempel.
Det bakslag som Kent Persson med rätta beskriver hade kunnat förhindras om man hade gjort något tidigare. Därför handlar det inte om att vi nu börjar om från början. Sanningen är ju att vi gör det som redan borde ha gjorts. Och redan på några månader har vi levererat det som den förra regeringen borde ha klarat under sina tolv år och som oppositionen borde ha varit med och samarbetat om under de åtta år man hade på sig med den förra regeringen.
Nu är inte Kent Persson den enda som beklagar hur lite som har gjorts. Men då tänker jag att det måste vara ett fruktansvärt dåligt samvete som skaver i fråga om det dåliga arv som man lämnar efter sig när nu plötsligt allt rasar ihop på några månader. Lämnade ni verkligen ett sådant korthus efter er också när det gäller klimatpolitiken?
När det gäller EU kan jag lova att man inte kan driva krav där om man inte också vill vara med. Då lyssnar ingen. Vi arbetar nu där för att sätta tydliga mål när det gäller att minska användningen av fossil energi. Vi vill införa regler för maximala utsläpp för nytillverkade fordon i EU.
Det är klart att om vi lyckas göra det inte bara för nio miljoner svenskar utan för över 400 miljoner européer så påverkar det klimatet oerhört mycket mer. Vi vill utveckla systemet med handelsrätter som kan minska utsläppen i Europa. Det är klart att det betyder mycket mer än att vi bara gör det i Sverige. Men de andra lyssnar bara på oss om vi också vill vara med och utnyttja verktyget fullt ut. Och det är där som jag tror att det också är viktigt att tänka om här hemma i Sverige.