Göran Hägglund (KD):
Börje Vestlund har frågat mig vilka initiativ jag kommer att ta för att garantera en jämlik epilepsivård i Sverige, för att öka antalet neurologer samt för att öka forskning kring epilepsi i Sverige. Enligt hälso- och sjukvårdslagen ansvarar landstingen för att ge en god och säker vård inom sina respektive landsting. Tyvärr visar uppgifter att vårdkvaliteten skiftar i olika delar av landet.
Att verka för att minska dessa skillnader och att stärka patientens ställning ser jag som några av regeringens viktigaste frågor på hälso- och sjukvårdens område. Flera av initiativen är redan genomförda, och eftersom de gäller hälso- och sjukvården generellt omfattar de också epilepsivården.
Ett viktigt led i att förbättra vår medvetenhet om hur vårdkvaliteten ser i ut i Sverige är rapporten Öppna jämförelser som tar sikte på jämförelser av vårdkvalitet mellan olika landsting och som kommer att utvecklas ytterligare under 2010. Ett annat initiativ för att bidra till kvalitetsuppföljning och kvalitetsutveckling av hälso- och sjukvården är den oberoende granskningsfunktion som regeringen har för avsikt att inrätta under 2010.
Vidare är ett systematiskt patientsäkerhetsarbete ett område som har en oerhört stor betydelse för patientens trygghet och för vårdens kvalitet. Regeringen har nyligen beslutat om en lagrådsremiss om patientsäkerhet och har också initierat en nationell samling för patientsäkerhet, båda i syfte att stärka patientsäkerheten i hälso- och sjukvården. I december 2009 avlämnade regeringen propositionen Stärkt ställning för patienten - vårdgaranti, fast vårdkontakt och förnyad medicinsk bedömning till riksdagen.
I den föreslås att patientansvarig läkare ersätts med en fast vårdkontakt, som kan vara annan personal inom hälso- och sjukvården än läkare. Regeringen föreslår också i propositionen att verksamhetschefen ges ett tydligare ansvar för att patientens behov av trygghet, samordning, kontinuitet och säkerhet i vården tillgodoses. Detta bedömer jag är ett viktigt led i att stärka patientens ställning och att ge också epilepsipatienter en tryggare och säkrare vård.
En väsentlig förutsättning för att landstingen ska kunna ge en god, säker och jämlik vård över landet är att de kan rekrytera den personal de behöver. Trots att antalet sysselsatta läkare i vården har ökat, ser vi en klart större efterfrågan på läkare än vad det finns tillgång till.
Regeringen har därför valt att utöka läkarutbildningen under mandatperioden så att antalet platser på läkarutbildningen när regeringens satsning får fullt genomslag 2015 kommer att ha ökat med 27 procent under perioden 2006-2015.
Enligt hälso- och sjukvårdslagen ska det i landstingen finnas möjligheter till anställning för läkares specialiseringstjänstgöring i en omfattning som motsvarar det planerade framtida behovet av läkare med specialistkompetens i klinisk verksamhet. Det är således huvudsakligen ett ansvar för landstingen, som beslutar om inom vilka specialiteter tjänster ska tillsättas och hur många.
Glädjande nog visar uppgifter från Socialstyrelsen att antalet specialister i neurologi per 100 000 invånare har ökat något under perioden 1995-2007 i samtliga 6 sjukvårdsregioner. Antalet utfärdade specialistbevis har också ökat, från ca 10 år 1995 till ca 30 år 2007, vilket bland annat beror på det ökade antalet utländska specialistbevis.
Statistiken visar även att de flesta neurologer är 50-54 år eller yngre. Det pågår också ett ständigt arbete för att ytterligare utveckla forskning och högspecialiserad vård. I forskningspropositionen 2008 aviserade regeringen det största resurstillskottet hittills för forskning och innovation, totalt 5 miljarder kronor under åren 2009-2012. Forskning inom det medicinska området utgör en strategisk satsning i propositionen.
När det gäller tillgången i olika delar av landet till en god epilepsivård är det ytterst de olika landstingen som beslutar om resurstilldelning, men jag kommer mot bakgrund av de initiativ regeringen vidtagit att noga följa den fortsatta utvecklingen av vårdens kvalitet, personaltillgången och den medicinska forskningen inom hälso- och sjukvården i Sverige.