KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Trängselskatter är bra. Trängselskatter är centrala i både Göteborg och Stockholm för att vi ska få bra infrastrukturinvesteringar på plats. Jag tror att erfarenheten från Stockholm så småningom också kommer att sätta sig i Göteborg, nämligen att systemet med tiden blir allt mindre kontroversiellt samtidigt som de omfattande infrastrukturinvesteringar som det öppnar för ger ett centralt bidrag till den lokala arbetsmarknaden, det lokala trafiksystemet och den lokala ekonomin.
Nu vill Lars Johansson göra gällande att han delade regeringens bedömning att det gick att ha förkortade remitteringstider och snabb behandling av skatteförändringar när de genomfördes 2006-2007. Jag är lite osäker på om jag delar Lars Johanssons minnesbild av hans uppfattning vid denna tidpunkt. Jag ska gärna gå tillbaka och titta på vad som skrevs i KU och vad som sades i riksdagens talarstol, inte minst från Lars Johansson.
Jag har ett vagt minne - men jag kan naturligtvis underställa mig protokollet som domarskap - av att Lars Johansson framförde kritik mot regeringen för korta remitteringstider och för korta tider för lagråd och ikraftträdande. Men jag ska alltså underställa mig protokollets domarskap på denna punkt och återkomma till Lars Johansson i en fortsatt debatt i frågan. Det är bra att vi har motsättningar och olika uppfattningar i Sveriges riksdag.
Det är en vitalitet i svensk demokrati att det är så. Inte minst Patrik Björck och Lars Johansson har illustrerat detta i tidigare interpellationsdebatter här i dag, vilket jag naturligtvis välkomnar. Jag vill bara understryka för Lars Johansson att vi inte har olika uppfattningar i frågan. Det är inte rimligt att ha en remisstid på en omfattande lagstiftning på mindre än ungefär tre månader. Det är inte rimligt att vi inte ger Lagrådet möjligheter att arbeta under någorlunda rimliga omständigheter under normala förhållanden.
Jag skulle gärna ställa mig här i talarstolen - om vi nu skulle drabbas av oturen och olyckan att vi får en socialdemokratisk regering - och försvara att den snabbt ska ha en möjlighet att få genomföra sitt valmanifest. Jag tycker att det finns en stark demokratisk legitimitetspoäng i det. Men nu har vi inte något maktskifte, utan vi har samma regering och det är ett normalt utredningsarbete som pågår. Då tycker jag att vi ska följa någorlunda normala beredningsrutiner.
Jag skulle önska att Lars Johansson hade fått rätt. Jag tror nu inte att det är möjligt att göra så att vi får ett ikraftträdande den 1 juli, men om vi historiskt sett hade kunnat få en bättre process som hade lett till det hade jag naturligtvis välkomnat och önskat det. Nu har vi följt normala rutiner, och då landar vi på denna process. Jag tycker att det vore olyckligt om Lars Johansson och jag ger intrycket av att vi är oense i en fråga där det i allt väsentligt inte ens går att få in ett läskpapper mellan mig och Lars Johansson.
Anders Borg (M):
Den här debatten rör en principiellt central frågeställning, nämligen: Har en ny regering under de första 100 dagarna en rättighet och kanske också en skyldighet mot väljarna att i största möjliga mån förverkliga sitt mandat? Då är mitt svar entydigt att så är fallet. I Sverige har vi val på hösten.
Det är ett fåtal veckor mellan valet och budgetpropositionen, och för att man ska förverkliga sitt valmanifest, det mandat man fått från väljarna i kontroversiella frågor som har avgjorts genom att väljarna har lagt sina röster i valurnorna, måste man få jobba med kortare beredningstider. Annars får vi inte det genomslag för demokratin i besluten i Sveriges riksdag som är själva poängen med val - därav de korta beredningstiderna 2006 och 2007.
Nu är vi inte i en sådan situation. Nu måste vi naturligtvis följa normala beredningsrutiner. Det finns inga särskilda omständigheter som gör att man måste snabbehandla och kringgå Lagrådet, beredningstid eller något annat. Vi gör detta med förkortade ledtider i förhållande till normal ordning för att göra det så lätt som möjligt. Jag förstår att Lars Johansson tillhör de socialdemokrater som tycker att det är jobbigt att gå i armkrok med en moderat. Jag har inga sådana hämningar.
Jag tycker att det känns både bekvämt och angenämt att ta Lars Johansson i armen och säga att vi har samma uppfattning om trängselskatten, och vi har gemensamt drivit på för att detta ska göras, för det är viktigt med infrastruktur i Göteborgsområdet. Det finns alltså inte ens ett läskpapper mellan mig och Lars Johansson i den här frågan.
Anders Borg (M):
Det kan finnas skäl att titta igenom resultaten på jämställdhetsområdet. Hannah Bergstedt nämner att det har skett förbättringar när det gäller kvinnors andel av mäns månadslöner. Ja, vi ska dock komma ihåg att det är en sanning med modifikation. Under de socialdemokratiska åren skedde det ingen sådan förbättring. När regeringen Carlsson som sedan blev Persson tillträdde var kvinnors löner 84 procent av männens.
När sedermera regeringen Persson avgick var de 84 procent. Sedan dess har de ökat till 86 procent. Det har alltså skett förbättringar i jämställdheten. Det kanske vore klädsamt att påpeka att det är under alliansregeringen som jämställdheten har ökat medan den stod och stampade under den socialdemokratiska perioden. Samma sak gäller arbetskraftsdeltagandet. Det sjönk under de socialdemokratiska åren och har nu ökat. Det är samma sak när det gäller andelen som arbetar heltid. Den sjönk 2002-2006, och den har nu ökat.
Vad beror det på att jämställdheten har förbättrats? Jo, det beror på att jämställdhet handlar i oerhört stor utsträckning om att delta på arbetsmarknaden. Det handlar om att det ska löna sig att arbeta och vara på arbetsmarknaden. Det är då vi får kvinnor i arbetslivet, och det är då vi ser att jämställdheten ökar. Detta gäller i synnerhet för kvinnor med lite lägre inkomster.
Det är alltså särskilt dem som jobbskatteavdraget har riktat sig till, där de stora skattesänkningarna ligger och där marginalskatten har sjunkit. Då blir det fler som söker arbete, det blir fler som går in från halvtid till heltid och det blir fler som arbetar. Den här interpellationen gäller jobbskatteavdraget.
Nu får vi veta att det har varit en omfördelning, att det har ökat inkomstskillnaderna och att det är kvinnor som har fått betala. Jag har tre frågor till Hannah Bergstedt. Kommer Hannah Bergstedt att hålla detta anförande på den socialdemokratiska riksdagsgruppen så att hon kan korrigera Stefan Löfven när han säger att han vill behålla ett femte jobbskatteavdrag och de fyra första?
Det finns en utmärkt möjlighet för Hannah Bergstedt att lägga fast sin hållning på den socialdemokratiska partikongressen. Kommer hon att hålla detta anförande där och upplysa Stefan Löfven om att den politik han talar om är en omfördelning, ökar inkomstskillnaderna och får betalas av kvinnorna? Har Hannah Bergstedt inte upplyst Stefan Löfven om de här förhållandena? Det verkar väldigt märkligt att vi i tidningarna ser att Stefan Löfven accepterar inte bara de fyra första utan också det femte jobbskatteavdraget.
Jag företräder ett parti som vill gå vidare. Kan vi få ett besked från Hannah Bergstedt och Stefan Löfven: Ska de sjätte, sjunde och åttonde stegen sedan också godkännas? Kan vi då få veta det nu, eller ska vi få veta det när de är genomförda? Och framför allt: Kommer Hannah Bergstedt att hålla sitt anförande på riksdagsgruppen och partikongressen så att hon kan se till att upplysa Stefan Löfven om att det han förordar är någonting som ökar inkomstskillnaderna och som får betalas av kvinnorna?
Anders Borg (M):
Jag vill gå in i debatten om vad som har hänt med kvinnors lön uttryckt som andel av männens lön. Den låg på 84 procent när den socialdemokratiska regeringen tillträdde. Den låg kvar på 84 procent när den socialdemokratiska regeringen slutade. Under vår tid har den alltså ökat. Det skedde ingen förbättring under de socialdemokratiska åren, utan jämställdheten stod stilla.
Sedan är det naturligtvis riktigt som påpekats att jämställdheten försämrades under 1990-talet, men det faktum att det sedan inte sker någon förbättring som visar en tendens till ökad jämställdhet under socialdemokratiskt regeringsinnehav är besvärande. Det är precis lika besvärande som att inkomstspridningsmåttet ökade under den socialdemokratiska tiden, att förmögenhetskoncentrationen förstärktes och att utanförskapet växte.
Allt detta har att göra med att man misslyckades med arbetslinjen, och det är där som skiljelinjen går. Det är inte vi som har uppfunnit jobbskatteavdraget. Det är en skatteidé som Bill Clinton införde i USA just för att man genom sänkta skatter för dem som tjänade minst skulle få tillbaka kvinnor och andra till arbetsmarknaden. Man skulle uppmuntra människor som hade kommit in på arbetsmarknaden att gå från halvtid till längre deltider och heltid.
Det var den idé som Tony Blair gjorde till hörnstenen av sin ekonomiska politik. Mot den bakgrunden är det en mycket relevant frågeställning.
Om vi i tidningarna läser att Stefan Löfven tycker att det första jobbskatteavdraget är mycket bra, att det andra jobbskatteavdraget är väldigt bra, att det tredje jobbskatteavdraget är förträffligt, att det fjärde jobbskatteavdraget är välbehövligt och att det femte jobbskatteavdraget är viktigt att behålla, reser det frågan till Hannah Bergstedt med anledning av hennes interpellation: Har hon talat med sin partiledare?
Varför håller hon sitt anförande i kammaren till mig? Det hade ju varit mer lämpligt för Hannah Bergstedt att förbereda ett tal till kongressen: Kära kongressdeltagare! Jag har ett viktigt budskap - jag vill yrka bifall till min motion om att avskaffa jobbskatteavdraget. Det hade varit ett begripligt och fullt fungerande anförande utifrån Hannah Bergstedts utgångspunkter. Jag skulle välkomna det. Jag är övertygad att om Socialdemokraterna går emot jobbskatteavdraget förlorar de val.
Vanliga människor som sätter sig i bilen och åker till jobbet har fått en månadslön extra per år. Det har aldrig inträffat tidigare att de har fått en så stor lättnad som detta innebär. Det är klart att de uppskattar det. Människor tycker om att ha en möjlighet att styra över sitt eget liv genom eget arbete. De tycker att det är en fördel om det finns pengar i plånboken. Under krisåren, när de disponibla inkomsterna i andra länder sjönk, kunde vi ha en konsumtionsbuffert som gjorde att jobben räddades här i Sverige.
Det är klart att det var bra. Detta väcker en fråga i denna interpellationsdebatt: Varför ställs frågan till mig? Varför håller inte Hannah Bergstedt sitt anförande på den socialdemokratiska partikongressen?
Anders Borg (M):
Jämställdhetsdebatten är central. När vi talar om den svenska modellen talar vi om en samhällsmodell som bygger på att vi har små skillnader mellan människor och att vi har ett samhälle som är öppet för alla människor att skapa sin väg genom livet. Då är jämställdhet en av de mest centrala politiska frågeställningarna. Vi vet att svensk jämställdhet har byggt på arbetskraftsdeltagande.
Det var genom att avskaffa sambeskattningen som vi sänkte marginaleffekterna kraftigt för kvinnor att delta på arbetsmarknaden. Det är genom skattereformen som har sänkt marginaleffekter som vi har gjort det mer lönsamt att arbeta. Det är genom jobbskatteavdraget vi särskilt har riktat oss till kvinnor för att det ska bli mer lönsamt att arbeta.
På precis samma sätt som borttagandet av sambeskattningen sänkte tröskeleffekterna för kvinnor att vara på arbetsmarknaden har jobbskatteavdraget gjort det. Jag återkommer till de frågeställningar som jag har tagit upp här och inte fått några svar på. När får vi höra Hannah Bergstedts anförande på den socialdemokratiska partikongressen, där det hör hemma? När kan Hannah Bergstedt förklara alla brister i jobbskatteavdraget för Stefan Löfven, som uppenbarligen inte vågar gå till val på att avskaffa det?
Anders Borg (M):
Leif Jakobsson har frågat mig vilka initiativ jag har för avsikt att ta och vilka åtgärder jag har för avsikt att vidta utifrån Esorapportens slutsatser. Esorapporten studerar den reform som trädde i kraft den 1 januari 2006 och som genomfördes av den socialdemokratiska regeringen. Rapporten antyder att inkomstomvandling kan vara ett problem men visar inte att 3:12-reglerna orsakar en inkomstomvandling. Författarna påpekar att beräkningen av skattebortfallet är mycket osäker.
De redovisade beräkningarna förutsätter nämligen att gränsbeloppen kan utnyttjas, vilket i sin tur förutsätter att företaget går med vinst. Alla regelverk måste naturligtvis ses över kontinuerligt. Det är viktigt att 3:12-reglerna inte möjliggör kringgåenden och att de uppfattas som rättvisa och rimliga. Samtidigt vill jag framhålla att reglerna fyller en viktig funktion i att understödja innovationskraft och entreprenörskap. Det pågår ett arbete med att analysera 3:12-reglerna, och jag har inte för avsikt att föregripa resultatet av detta arbete.
Anders Borg (M):
Det är ett nöje att få debattera företagsbeskattning med Leif Jakobsson, och jag ser fram emot många fler interpellationsdebatter där vi kan tala om bolagsskatten i Danmark och bolagsskatten i Finland och varför socialdemokraterna i Danmark och i Finland gör så radikalt annorlunda bedömningar än socialdemokraterna i Sverige.
Varför är det så dumt att sänka bolagsskatten i Sverige när det uppenbarligen är den bästa, rödaste, finaste och mest genomtänkta socialdemokratiska politiken om man bara tar färjan över Öresund eller tar färjan över till Helsingfors? Det är jättekonstigt.
Kan det inte vara så att detta är en bra politik och att kloka och förnuftiga människor som våra finländska och danska kolleger har landat i att just bolagsskatten är ett effektivt sätt att förbättra skatteklimatet? Det är klart att vi ska fortsätta att diskutera företagsbeskattning. Jag förstår varför Leif Jakobsson vill tala om 3:12-regler. Annars skulle vi kunna tala om ungdomsarbetsgivaravgifter och höjd moms för restaurangsektorn. Det är där som Socialdemokraternas stora förslag ligger. Låt mig ta upp 3:12-reglerna igen.
Det är naturligtvis så att vi anstränger oss så gott vi kan för att städa i dessa möjligheter till skatteplanering, och vi ska återkomma med förslag. Men det vore klädsamt om Socialdemokraterna när de riktar denna kritik också konstaterade att det är socialdemokratiska skattesystem som vi debatterar.
Det är alltså ett regelverk som, vid sidan av avskaffandet av arvsskatten, var den största och viktigaste förändringen av företagsskatten som Socialdemokraterna genomförde under den senaste mandatperioden då de hade regeringsmakten.
Anders Borg (M):
Bo Bernhardsson har frågat mig, dels mot bakgrund av vilka fakta och omständigheter Sverige har ett avdrag med effekter som inga andra medlemsstaters och grannländers eventuella motsvarande avdrag förefaller ha, dels om jag i budgetpropositionen för 2014 avser att föreslå att utlands-HUS avvecklas i enlighet med riksdagens tillkännagivande.
Vad beträffar Bo Bernhardssons första fråga gjorde regeringen vid införandet av HUS-avdraget bedömningen att en skattereduktion som endast omfattar tjänster som utförs i Sverige med största sannolikhet skulle strida mot EU:s regler om fri rörlighet. Bo Bernhardssons andra fråga är ställd mot bakgrund av riksdagens tillkännagivande om att det finns skäl att ompröva regeringens tidigare ställningstagande att HUS-avdrag ska medges för arbeten utförda utomlands.
När det gäller situationen i andra medlemsstater kan jag konstatera att Finland har ändrat sin lagstiftning från den 1 januari 2013 så att hushållsavdrag numera ges för arbeten utförda utomlands, detta efter att kommissionen har uppmärksammat Finland på att deras lagstiftning strider mot den fria rörligheten för arbetstagare. Även Tyskland har ändrat sin lagstiftning så att skattelättnader för hushållstjänster numera kan beviljas för arbeten utförda utomlands. Även i Frankrike kan personer bosatta utomlands få samma skattemässiga förmåner som personer bosatta i Frankrike.
Jag gör mot denna bakgrund bedömningen att det är sannolikt att en begränsning av HUS-avdraget till arbeten utförda inom landets gränser strider mot EU-rätten.
Anders Borg (M):
När det gäller avdrag för RUT, ROT och HUS och alla andra förkortningar vi använder är det klart att de är till för att skapa jobb i Sverige. Det har varit en framgångsrik åtgärd för att minska skattekilarna så att svarta arbeten har blivit vita och människor i stället kan jobba med det de har utbildning för. Det är ett sätt att dra in människor på arbetsmarknaden.
Jag har från den utgångspunkten naturligtvis förståelse för Bo Bernhardssons utgångspunkt, men det har varit klart - och det har inte varit bedömningen av våra politiskt sakkunniga utan av de rättssakkunniga i departementet - att detta står i strid med EU-rätten och att vi därför inte har haft denna möjlighet. Maria Abrahamsson har på ett föredömligt sätt redovisat detta.
Jag ska också säga till Bo Bernhardsson att vi inom kort kommer att skicka ett brev till EU-kommissionen och helt enkelt ställa frågan till dem, så att vi får den utredd. Gör de bedömningen att vi kan ändra reglerna på denna punkt? Den bedömning jag gör är att vi kommer att få tillbaka ett svar som säger att vi inte kan det eftersom det strider mot EU-rätten. Sedan kan man ha uppfattningar om detta i den ena eller den andra riktningen.
Vi ska dock göra så att vi tillskriver kommissionen och ställer frågan om det på något sätt, givet den bedömning som har gjorts när det gäller Finland, tillkommit någonting som talar för att Sverige kan göra en sådan begränsning. Jag skulle tro att svaret från EU-kommissionen blir att vi inte kan det. Det kan dock vara viktigt att göra det ändå, för vi ska ta riksdagens tillkännagivanden på stort allvar.
Får vi ett beslut i Sveriges riksdag om att försöka åtgärda någonting i skattesystemet ska vi naturligtvis i den mån det är lagligt och i enlighet med reglerna göra det. Vi kommer som sagt att tillskriva kommissionen för att få ett svar i denna fråga.
Anders Borg (M):
RUT- och ROT-avdragen har fungerat väldigt väl. Stora skattekilar har negativa effektiva på sysselsättningen. Det slår ut jobb, leder till svartarbete och hindrar unga människor att komma in på arbetsmarknaden. Dessa avdrag har därför fungerat väl och gett betydande sysselsättningseffekter. Vi måste alltid göra så att lagstiftningen överensstämmer med EU-rätten.
Den bedömning regeringen har gjort är att det var tydligt att kommissionen krävde av oss att vi ska ha regelverket på ett visst sätt. Vi ska som sagt gärna återkomma efter det att vi har fått svar kommissionen och redovisa vilka bedömningar kommissionen gör i frågan. Jag tror att det är relativt klart att kommissionen kommer att säga att det inte är möjligt att i svensk lagstiftning förändra regelverket.
Det har varit alldeles tydligt utifrån att både Finland och Tyskland har fått ändra sina regler så att de överensstämmer med de förhållanden som råder i Sverige.
Anders Borg (M):
Bo Bernhardsson har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att få ned jämviktsarbetslösheten och förbättra matchningseffektiviteten på den svenska arbetsmarknaden. Nivån på jämviktsarbetslösheten bestäms framför allt av de institutioner och regelverk som omgärdar arbetsmarknaden. För att minska jämviktsarbetslösheten är det centralt att skatte- och socialförsäkringssystemet ger tydliga drivkrafter att arbeta, att utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken rustar människor för jobb samt att det finns ett väl fungerade företagsklimat. Vidare är det viktigt med en väl fungerade lönebildning.
Regeringen har sedan den tillträdde 2006 genomfört omfattande åtgärder för att minska jämviktsarbetslösheten och förbättra matchningseffektiviteten. Viktiga reformer har varit jobbskatteavdraget och att återupprätta arbetslinjen i socialförsäkringssystemen. Vi har också reformerat arbetsmarknads- och utbildningspolitiken. Åtgärder har också vidtagits för att stimulera efterfrågan för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden, till exempel nystartsjobb. Trots den utdragna lågkonjunkturen har utanförskapet minskat och sysselsättningsgraden ökat i de allra flesta åldersgrupper jämfört med 2006.
Det är tydliga indikationer på att den förda politiken har verkat i rätt riktning. Bedömningen att regeringens politik leder till en högre varaktig sysselsättning och en lägre jämviktsarbetslöshet delas av bland annat OECD, Riksbanken och Konjunkturinstitutet. Arbetet med att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt fortsätter på bred front. Bland annat för vi sedan 2011 samtal med parterna för att öppna nya vägar in på arbetsmarknaden och göra den mer flexibel.
Anders Borg (M):
Låt mig konstatera hur det förhåller sig. Sverige är en trygg hamn i ett mörkt Europa. Vi har värnat välfärden, vi har värnat jobben, och vi har värnat tryggheten. Vi är det enda landet som 2013 kan lägga fram en bred stimulansbudget för att förstärka konkurrenskraften.
Vi kommer att vara det enda landet 2014 och 2015 som kan bidra till att förstärka efterfrågan i Europas ekonomi, trots att Socialdemokraterna fortsätter att vidmakthålla att det är bättre att strama åt därför att överskottsmålet ska upprätthållas varje år. Sysselsättningen har ökat med 200 000. Sverige har Europas lägsta långtidsarbetslöshet. Varför har reallönerna stigit snabbare i Sverige än i andra länder? Det är en viktig diskussion att föra.
Varför har människor fått det bättre i Sverige när de har fått det sämre i andra länder? Varför har människor mer köpkraft i Sverige efter ett regeringsinnehav från Alliansens sida? Det beror på att vi har sänkt skatterna så att människor har mer pengar kvar i plånboken. Det har räddat tusentals jobb. Det hänger också ihop med att vi har sänkt bolagsskatten. Det gör att företagen kan bära en högre kapitalstock och därmed en högre produktivitet, och därmed skapas större löneutrymme. Det hänger ihop med att vi har sänkt arbetsgivaravgifter som har vältrats över på det sätt som alltid sker.
När man sänker dem blir det höjda löner, och när man höjer dem blir det sänkta löner. Det är därför vår politik har fungerat. Vi har återupprättat utbildning, avreglerat ekonomin och förstärkt konkurrenskraften. Då stiger reallönerna trots att vi är i den värsta krisen sedan depressionen. Nu är Socialdemokraterna inne på att Sverige ligger sämre till. Det är från Patrik Björcks anförande i debatten. Sverige ligger bra till, enligt vad Bo Bernhardsson säger i den här debatten.
Detta får nog Socialdemokraterna reda ut. Ligger Sverige illa till eller bra till i detta läge i Europa? Min bedömning är att vi har skyddat och tryggat Sverige och att arbetslinjen kommer att stå stark likväl i valet 2006 som i valen 2010 och 2014.