Jesper Skalberg Karlsson (M):
Tack, statsrådet, för ett utförligt och långt svar! Det är nog det mest utförliga svar jag någonsin fått i en interpellationsdebatt. Det kanske beror på att statsrådet har en bakgrund som författare. Skolan är en viktig arena när Sveriges unga ska forma sin världsbild och lära sig om det demokratiska samhället. Tidigare har skolan också varit en naturlig tummelplats för politiska idéer.
Det är inte sällan som ett intresse för politik och påverkan väcks just i skolan. Det gäller alltifrån de unga som har gått med i ett politiskt parti under en kampanj i mellanvalsperioderna och sedan hamnat i en politisk nämnd i kommunen till - varför inte - Carl Bildt eller jag själv. I dag ser vi däremot en trend där allt färre unga kommer i kontakt med politiska partier och deras ungdomsförbund face to face.
Det är en följd av att många skolor, efter beslut av rektor, tillämpar en sorts kampanjförbud eller väldigt sällan anordnar debatter på skolan. Därigenom förlorar eleverna möjligheterna att debattera, ställa frågor och granska de politiska partiernas politik. Det är ju, kort sagt, ett ganska hårt slag mot det demokratiarbete som skolan har som uppdrag att värna och utveckla.
En vanlig förevändning för kampanjförbuden rör ju de odemokratiska organisationer som på vissa håll försöker att kapa det politiska samtalet helt och sprida hemska hatbudskap i skolan. När jag träffar skolledare runt om i Sverige är de osäkra på vilken princip som de bör tillämpa. Jag kan tänka mig att det är svårt att värja sig mot partier som är högljudda och som är representerade i skolnämnden när man själv är skolledare.
Det är ett problem för enskilda rektorer som det är svårt att värja sig emot - jag är fullt medveten om det - men problemet bör ju kunna lösas genom nationella riktlinjer efter det att berörda myndigheter har kommit in med sina remissvar till det här uppdraget. Det är tydligt att de samtal som inte får ske i skolan förs i andra forum vare sig man vill eller inte. I dag är det främst internet som avses.
Där ser vi en utveckling där desinformation, hårt vinklade budskap och fejkade nyheter tar mer och mer plats. I ett läge där detta står oemotsagt kan det få ganska långtgående konsekvenser. Om statsrådet ska läsa en bok i jul rekommenderar jag SOU 2012:74 som handlar om hur små grupper av människor helt kan kapa ett politiskt samtal på nätet genom effektiva metoder.
Skolan ska ju vara en plats för kunskap och bildning. Då krävs det att det politiska samtalet inte bara analyseras när man läser om olika ideologier utan också att det får praktiseras. Eleverna måste få stöta och blöta idéer mot partiernas ungdomsförbund och mot varandra, gärna också med objektivt stöd från kunniga lärare, som statsrådet också skriver i sitt interpellationssvar.
Det är viktigt, inte bara för att motverka okunskap utan också för att minska den distans som annars riskerar att infinna sig mellan unga och demokratin. Jag tror att utbildningsministern åtminstone i stora drag instämmer i det som jag har skrivit i min interpellation. Men jag har några följdfrågor angående interpellationssvaret. Som statsrådet nämner är den vanligaste kontakten med politiska partier och ungdomsförbund så kallade skolval.
De sker ju tyvärr oftast bara i samband med allmänna val vart fjärde år. Det gör det svårt i och med att högstadiet, där de flesta får prata politik och samhällsskick, bara omfattar tre år, så vissa missar tyvärr skolvalen. Är det någonting som regeringen tar med sig i den fortsatta beredningen, att det inte bara handlar om formerna för det politiska samtalet i skolan utan också att kontinuiteten måste uppvärderas?