Boriana Åberg (M):
För cirka tio år sedan fick mitt team på socialtjänsten i Helsingborg ett mycket tragiskt ärende. En pojke hade blivit föräldralös efter att familjens bil hade blivit påkörd av en onykter lastbilsförare. Jag minns sorgen, känslan av vanmakt och önsketänkandet att olyckan aldrig hade hänt.
Olyckan skulle troligtvis inte ha skett om alkobommarna vid våra gränshamnar hade funnits då. Herr talman! Min kollega Sten Bergheden har motionerat i alla år om alkobommar, och nu har hans ihärdighet gett resultat.
Han själv kommer att berätta om tillkännagivandet som utskottet riktar till regeringen gällande ett snabbt införande av alkobommar i våra gränshamnar. Dessvärre finns andra ej utländska förare som kör drog- och alkoholpåverkade på våra vägar.
Trafikverkets djupstudier av dödsolyckor visar att i genomsnitt var 500:e bilist kör rattfull. Hälften av alla personbilsförare i åldern 15-24 år som omkommer i singelolyckor är påverkade av alkohol. Det är mycket oroande att unga människor riskerar sina och andras liv genom att köra påverkade.
Därför är det viktigt att informera redan från unga år. Trafikverket har utformat skolmaterial för dialog och reflexion om alkohol och droger i trafiken. Materialet syftar till att ge ungdomar verktyg för att ta avstånd från att köra påverkade, åka med någon som är onykter eller hindra andra från att göra det.
Men det är varken Trafikverket eller skolan som ensamma kan påverka ungdomarna. Det största ansvaret ligger naturligtvis på föräldrarna. En förtroendefull relation är en stark skyddsfaktor när det gäller att förebygga alkohol- och drogrelaterade olyckor där ungdomar är inblandade.
Alkoholdebut och övningskörning sammanfaller ofta, och då är det viktigt att klargöra att alkohol och trafik är en livsfarlig kombination. Dessutom behövs flera kraftfulla åtgärder mot rattfylleri. Alkolås är ett exempel.
Sedan alliansregeringen införde systemet för körkortsinnehav villkorat med alkolås har antalet rattfyllerister som använder denna möjlighet ökat avsevärt. På sikt bör teknik som hindrar påverkade förare att köra bil bli standard i alla nya fordon. Men ingen teknik kan ersätta det egna ansvaret och omdömet.
Nyligen fanns ett fall i Hässleholm där en person på morgonen gick runt och blåste i alla alkolåsen på bussarna. Vilken var nyttan av alkolåsen då? Herr talman!
År 1997 beslutade riksdagen att godkänna ett långsiktigt mål om nollvision, eller med andra ord att ingen ska dödas eller skadas allvarligt i vägtransportsystemet.
För att uppnå detta ska transportsystemet utformas enligt människans förutsättningar, alltså vara anpassad till att vi människor kan göra misstag och gör misstag. Det slutliga ansvaret ligger hos utformarna, men det är också viktigt att lyfta fram trafikanternas ansvar.
Just förarens eget ansvar handlar det om i frågan om användning av kommunikationsutrustning vid körning. Mobiltelefonen är bara ett av flera distraktionsmoment. Ett specifikt förbud mot användning av mobiltelefon utan handsfree skulle strida mot teknikneutraliteten.
Ska en eventuell lag om förbud uppdateras varje gång tekniken gör framsteg? Det blir omöjligt för lagstiftaren att hålla jämna steg med den tekniska utvecklingen. Dessutom är det inte tekniken i sig som distraherar utan samtalet. Ska vi då förbjuda även passagerare i bilen?
Det står klart och tydligt i trafikförordningen som infördes hösten 2013 att det är förbjudet att vid bilkörning använda kommunikationsutrustning som tar uppmärksamhet från körningen och därmed hotar trafiksäkerheten - klart och tydligt.
Redan under året då förordningen trädde i kraft lagfördes ett åttiotal personer för användning av mobiltelefon på ett trafikfarligt sätt. Herr talman! Trafiksäkerheten i Sverige är god.
Genom omfattande insatser under förra mandatperioden, till exempel ändrade hastighetsgränser, mötesseparering och planskilda järnvägskorsningar har infrastrukturen blivit säkrare. Detsamma gäller för fordonen, som i allt större utsträckning blir säkrare genom ny teknik.
Trots detta omkom förra året 275 personer i trafiken, vilket är 15 personer fler än året dessförinnan. 2013 var året med lägst antal omkomna i trafiken sedan 1944.
Länge såg det ut som om trenden med minskande antal dödsolyckor på vägarna skulle fortsätta, men i december 2014 omkom 30 personer. Det är främst antalet omkomna cyklister och gående som har ökat jämfört med 2013. Antalet omkomna bilister och motorcyklister har minskat.
Det är uppenbart att fokus måste ligga på de oskyddade trafikanterna om vi ska nå målet om högst 220 omkomna i trafiken år 2020. Sedan målet om nollvisionen infördes har trafiksäkerheten förbättrats, men det finns mycket kvar att göra.
Så länge människor omkommer eller skadas svårt i trafiken finns det ett politiskt ansvar att bidra till att nödvändiga insatser görs för att förbättra trafiksäkerheten.
Alliansregeringen fattade viktiga beslut om säkerhetshöjande insatser på flera vägar, bland annat längs väg E22 och delar av väg 108 mellan Lund och Trelleborg. Därtill har viktiga förslag för bättre säkerhet och regelefterlevnad i den tunga yrkestrafiken tagits fram.
När det gäller att trafiksäkerheten bör vara ett tungt vägande skäl vid beslut om infrastrukturåtgärder vill jag nämna alliansregeringens proposition Investeringar för ett starkt och hållbart transportsystem . I den angavs att transportsystemens utformning, funktion och användning ska anpassas till nollvisionen.
Moderaterna anser att staten fortsatt ska ta sitt ansvar för säkrare vägtrafik och är därför oroliga över samlingsregeringens kritiska inställning när det gäller investeringar i nya, säkra vägar.
Vi förutsätter att regeringen tar fortsatta steg för att uppnå nollvisionens mål utan att försämra förutsättningarna för jobb och tillväxt. Herr talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet förutom punkt 3, Kommunikationsutrustning och körning. Där yrkar jag bifall till Alliansens reservation.