KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sven Otto Littorin (M):
Jag ska upprepa det som jag har sagt många gånger tidigare. Min utgångspunkt är att svenska kollektivavtal ska gälla i Sverige och att vi måste ha en modell för det som fungerar och håller. Jag ska svara på några av frågorna i diskussionen här. Jag har haft försvaret av den svenska modellen som utgångspunkt under alla de aktiviteter som jag har haft i fråga om kommissionen, EU-parlamentet och de kontakter som jag har haft med enskilda medlemsstater.
Jag har till exempel hållit anföranden inför EU-parlamentets sysselsättningskommitté - det var efter att den svenska ståndpunkten i den muntliga förhandlingen var kungjord men innan domen föll - just för att beskriva och förklara den svenska modellens grundförutsättningar och vad det har lett till när det gäller till exempel konfliktnivå på den svenska arbetsmarknaden.
Efter att domen har fallit har jag haft både separata möten med kommissionen och med ett tiotal medlemsstater just för att berätta om hur vi ser på domen, hur vi ser på den svenska modellen och hur vi avser att arbeta vidare med detta. Jag ska i morgon till Holland och i övermorgon till Storbritannien. På båda dessa möten kommer Lavalmålet att vara en av våra diskussionspunkter. Jag kan därför lugna Sven-Erik Österberg med att detta är någonting som vi arbetar med och som vi kommer att fortsätta arbeta med.
Samma dag som domen föll - den 18 december - bjöd jag parterna till partssamråd för att diskutera hur vi nu skulle gå vidare just mot bakgrund av att denna fråga handlar både om lagstiftning och om kollektivavtalens utformning. Efter detta möte skrev LO-Tidningen: Alla nöjda efter första mötet. Det är första gången som jag har fått den här typen av rubrik i LO-Tidningen.
Det var också med den utgångspunkten som vi hade detta möte, och det var med den utgångspunkten som vi förde partssamrådet och de rätt öppenhjärtiga diskussionerna om hur vi skulle hantera domen. Det har också varit en ledstjärna i arbetet med att utforma direktiven och att hitta rätt person som utredare. Det är klart att man kan ha synpunkter på att det har tagit sin tid. Men jag har varit väldigt noggrann med att se till att parterna skulle vara väldigt involverade i just detta arbete.
Därför är det också glädjande att se att till exempel LO:s avtalssekreterare Erland Olauson har sagt att Lavaldomen inte hotar den svenska modellen. Han har också sagt sig vara nöjd med direktiven, utredaren och tidpunkten för framläggandet av utredningens betänkande. Slutsatsen är naturligtvis att det är en komplicerad juridisk materia att hantera utfallet av domen.
Man kan naturligtvis ha synpunkter på den tolkning som EG-domstolen gör. Vi måste diskutera hur vi ser till att implementera det som faktiskt är svensk rätt i svensk lagstiftning. Vi har ett otydligt och oklart läge just nu där svensk lagstiftning som den är formulerad står i konflikt med svensk rätt som den tolkas av EG-domstolen. Så kan vi naturligtvis inte ha det.
Min utgångspunkt är - det är också ledstjärnan för arbetet - att vi ska, kommer att och kan se till att bevara den svenska modellens grundfundament samtidigt som vi lever upp till domen i EG-domstolen.
Sven Otto Littorin (M):
Min grundinställning är, som jag har sagt hela tiden och som jag också sade väldigt tydligt när vi motiverade vår inställning vid den muntliga förhandlingen i början av januari 2007 i just Lavalmålet, är att svenska kollektivavtal ska gälla i Sverige. Det är grundinställningen. Utredningen arbetar i den andan, och utredningen levererar resultatet senast den 15 december. För att gå tillbaka till interpellationen: Jag kan naturligtvis inte garantera att det sker innan vi får en dom i Arbetsdomstolen.
Men avsikten har inte varit att fördröja arbetet utan att se till att det blir så stabilt och säkert att vi inte råkar ut för fortsatt otydlighet i relationen mellan den svenska lagstiftningen och det som numera är EG-rätten. Min utgångspunkt är, precis som hos de andra parter som jag har diskuterat med vid flera tillfällen i den här frågan, att Lavalmålet kommer vi att kunna hantera. Vi kommer att hantera det på ett sätt som gör att vi bevarar den svenska modellen.
Det är för mig ledstjärnan.
Sven Otto Littorin (M):
Jag ska först tacka Luciano Astudillo för att han väckt denna interpellation, för det är onekligen lätt att bli - jag höll på att säga någonting som man inte får säga i kammaren - riktigt arg på dessa omständigheter. Den ilskan och frustrationen delar jag med Luciano Astudillo. Vilka åtgärder är de mest effektiva? Man kan naturligtvis diskutera och fundera på hur man ska åstadkomma saker och ting.
Men jag är av den uppfattningen att de sanktionsmöjligheter vi har mot oseriösa arbetsgivare som utnyttjar arbetskraft på det här sättet är för svaga. Dem borde vi stärka. Vi borde helt enkelt se till att det som redan i dag är brottsligt straffar sig hårdare. Det tror jag är en åtgärd. Angående flera andra åtgärder pågår förhandlingar på EU-nivå om det som Luciano Astudillo var inne på här på slutet, hur man får ut lön och annat för den period då man har blivit utnyttjad.
Det finns med i de förhandlingar som sker. Det är också intressant att se om man kan göra mer anonyma anmälningar och om det på något sätt går att stärka möjligheten att få ut information, i förväg, under tiden för utnyttjandet och efter att ett sådant här utnyttjande har inträffat. Jag vet naturligtvis inte exakt hur förhandlingsläget är i de EU-förhandlingar som nu pågår. Men jag kan försäkra Luciano Astudillo och kammaren om att vi kommer att ligga på i de förhandlingarna.
Detta är inte acceptabelt. Vi vill inte se att den här utvecklingen fortsätter utan vill tvärtom försöka vända den.
Sven Otto Littorin (M):
Vi ska hålla oss till interpellationen. Det vore trevligt. Arbetsförmedlingen förmedlade 830 000 jobb förra året. Det var ungefär hälften av de jobb som bytte händer. Det är i både svensk och internationell jämförelse en väldigt hög och bra siffra. Det får mig att tycka att Arbetsförmedlingen gör ett bra jobb, framför allt när den inte har 40 olika delmål och en konstig organisationsstruktur, utan är en myndighet med ett tydligt mål: att förmedla arbeten.
Arbetsförmedlingen gör ett väldigt bra arbete. Problemet är just dem vi diskuterar. Det är de som har varit borta länge och har multiproblem och inte känner sig sedda eller bemötta på det sätt de förtjänar. Min slutsats blir att vi måste öka möjligheterna just inom ramen för jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga så att de blir bemötta på rätt sätt och får de erfarenheter de behöver.
Det går inte att anställa sig till, kommendera fram eller ens utbilda de duktiga arbetsförmedlarna till. Det tror jag att man får genom dem vi nyss har talat om, de sociala företagen, ideella organisationer och också bemanningsföretag. Jag kan just nu höra och läsa mig till att bemanningsföretagen är i intensiva diskussioner med de sociala företagen för att kunna erbjuda väldigt väl skräddarsydda upphandlingsuppdrag till Arbetsförmedlingen.
Det känns väldigt bra. Désirée frågar mig om det finns några hinder när det gäller detta. Det gör det faktiskt inte. Monopolet är borta, och på det viset finns inga hinder. Det är bara att köra på. Jag välkomnar alla som vill arbeta. Men det blir inga statliga pengar för det rena förmedlingsuppdraget. Det kommer inte att ske. Vi lägger de resurser vi har i jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga. Där gör vi så att minst en tredjedel ska handlas upp av de kompletterande aktörerna.
Det är den komplettering vi gör. Utanförskapet har minskat med 150 000 personer sedan valet, Sven-Erik Österberg. Det är en person var fjärde minut. Det är rätt stor skillnad mot förut under den regering som Sven-Erik Österberg satt i när det var en ohygglig massa personer som hamnade rakt ut i förtidspension. Det är för det första den största minskningen av utanförskapet någonsin i svensk historia.
För det andra är det internationellt sett så att det bara går att jämföra med Clintonåren i mitten på 90-talet i USA. De gjorde ungefär samma sak med inkomstskattesänkningar för dem som tjänade lite i kombination med andra motsvarande åtgärder. Detta motsvarar, som vi har sagt förut, tre Borlänge, tolv Söderhamn eller varför inte 970 Färna i Västmanland där Sven-Erik Österberg bor. Det är mycket med 970 Färna. Det är väldigt mycket. Är jag då nöjd? Nej, som jag har sagt förut.
Vår målsättning är att alla som vill och kan arbeta ska ha en möjlighet att göra det. Det är därför vi måste arbeta vidare med dem som har sett en och annan högkonjunktur passera förbi i socialdemokrati regi utan att det har hänt någonting. Det är just dem som vi med jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga med kompletterande aktörer försöker att göra en starkare insats för att få tillbaka. 2,6 miljarder är mycket pengar, fru talman.
Sven Otto Littorin (M):
Jag ska inte förlänga debatten så mycket mer. Jag vill ta upp några erfarenheter från länder som varit lyckosamma. Det är Australien, Norge som kanske är på väg dit, Storbritannien och Holland. Det har varit en dörr in, det vill säga att man har en dörr in i systemet. Där måste jag faktiskt berömma Socialdemokraternas utvecklingsarbete lite grann som är åt det hållet. Det är oerhört intressant.
Sedan är jag kanske inte fullt så intresserad av den norska NAV-modellen eftersom den förutsätter ett par saker. Det är att man bakom ryggen slår ihop alla myndigheter till en stor myndighet som förvaltar 60 procent av statsbudgeten. Jag tror att det skulle medföra ett fokus på organisationsförändringen i sig snarare än på den som går in genom den enda dörren. Dessutom bygger det norska systemet på att man har en statlig a-kassa.
Vi har en socialdemokrati som inte gillar att man ska ha ett obligatoriskt försäkringsskydd vid arbetslöshet, vilket förvånar mig rätt mycket. Man har en dörr in och har en möjlighet att få en person - oavsett som det står Arbetsförmedling, Försäkringskassa eller vad det nu kan vara - som hjälper en att få den absolut bästa hjälpen. Det tror jag definitivt är någonting som kommer och som vi måste titta vidare på. Det arbetet har påbörjats.
Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen samlokaliserar sig i år på ett 90-tal platser runt om i landet. Det är ett första steg. Man har från Försäkringskassan, Arbetsförmedlingen och Skatteverket tagit initiativ till ett gemensamt arbete för att identifiera ett hinder i vägen för ett fördjupat samarbete. Det gäller hinder i till exempel lagstiftning, förordningar och övriga styrdokument. Det håller vi nu på att titta väldigt noggrant på. Det finns väldigt mycket mer att göra på det området.
Jag är väldigt glad för att det arbetet har kommit i gång. Vi kommer att fortsätta att driva på det. I kombination med att vi öppnar för kompletterande aktörer i det tredje steget i jobb- och utvecklingsgarantin och i utvecklingsgarantin totalt sett menar jag att vi får en mångfald och en möjlighet att hjälpa dem som verkligen behöver det på ett vettigt sätt.
Sven Otto Littorin (M):
Eva-Lena Jansson har frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder för att inte arbetslösa personer ska ge upp ett aktivt idrottsutövande. Jag vill börja med att instämma med Eva-Lena Jansson om att det är viktigt att ta hand om sin kropp, via idrott, oavsett om man är arbetslös eller inte. Likaså är det viktigt att det finns ett rikt föreningsliv och engagerade individer. Dock finns det en gräns för när idrottsutövandet eller deltagandet i föreningslivet övergår från fritid till en sysselsättning som inkräktar på den tid man står till arbetsmarknadens förfogande.
Denna gräns kan vara svår att definiera och har vid flera tillfällen prövats i domstol. I de fall som Eva-Lena Jansson refererar till har just domstol bedömt att de två idrottsutövande inte stod till arbetsmarknadens förfogande. Skulle dessa personer inte vara nöjda med domsluten finns möjlighet att överklaga. Jag tycker därför att det är bra att det finns möjligheter att fortsätta med sitt idrottsutövande om man blir arbetslös eller att ta vara på tiden genom att just börja idrotta vid arbetslöshet. Kanske ett deltagande i föreningslivet innebär ökade möjligheter att få ett kontaktnät.
Aktiviteten måste dock alltid prövas mot möjligheten att få och ta ett arbete. Om idrotten eller föreningslivet inkräktar på möjligheten att ta ett arbete tycker jag det är rimligt att arbetslöshetsersättning inte längre ska utgå. Arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsförsäkring som ska utgå under så kort tid som möjligt. Sannolikheten att hitta ett nytt arbete minskar med arbetslöshetens längd, och det är därför av största vikt att den som är arbetslös finner ett arbete så snart det är möjligt.
Sammanfattningsvis tycker jag att det är en rimlig ordning att aktiviteter som i alltför hög utsträckning inkräktar på möjligheterna att aktivt söka arbete ska påverka arbetslöshetsersättningen. Vad som är att betrakta som att aktivt stå till arbetsmarknadens förfogande bedöms slutgiltigt av domstolarna och därför avser jag inte att vidta några särskilda åtgärder med anledning av interpellationen.
Sven Otto Littorin (M):
Luciano Astudillo eldar upp sig, mer eller mindre som vanligt höll jag på att säga. Svaret var ganska uttömmande tycker jag. Vi byggde vidare på det lagförslag som riksdagen antog våren 2006. Många delar av det var bra. Att försöka få ordning i det ganska komplicerade träsk av olika visstidsanställningsformer som fanns var en god ansats. Det var också det vi behöll.
Vi gjorde förbättringar genom att till exempel korta vikariatstiden i förhållande till det lagförslag som antogs våren 2006. Därmed är nog den interpellation som Luciano Astudillo ställde besvarad. Sedan tar Luciano Astudillo alltid tillfället i akt att klanka på alla möjliga andra saker, men det får vi säkert återkomma till vid ett senare tillfälle.
Sven Otto Littorin (M):
Luciano Astudillo har frågat mig om jag är beredd att införa några efterfrågestimulerande insatser för att underlätta för ungdomar att få sommarjobb och, om så är fallet, vilka åtgärder som jag kommer att vidta. Regeringens strategi för att bekämpa utanförskapet bland ungdomar är att genom flera olika insatser som förstärker varandra öka ungdomarnas förutsättningar att få arbete. För att öka efterfrågan hos arbetsgivare har regeringen redan vidtagit en rad åtgärder. Arbetsgivare som anställer ungdomar mellan 18 och 24 år får en nedsättning av arbetsgivaravgiften.
Likaså har ungdomar möjlighet att få nystartsjobb redan efter sex månaders arbetslöshet. Regeringen kommer dessutom att lägga fram ett förslag under hösten om att ytterligare sänka socialavgifterna för ungdomar. Detta i kombination med det fortsatt goda arbetsmarknadsläget gör att jag inte ser något behov av särskilda åtgärder för just sommarjobb. I detta sammanhang vill jag också påminna om de förändringar av reglerna i lagen om anställningsskydd, och då särskilt reglerna om tidsbegränsade anställningar, som vi redan genomfört. Det har blivit enklare att anställa för viss tid.
Det är min uppfattning att tidsbegränsade anställningar kan fungera som en väg in i tillsvidareanställningar för personer som ännu inte är fast etablerade på arbetsmarknaden, till exempel unga människor. Det underlättar för rekryteringar och nyanställningar och ger möjligheter till yrkeserfarenhet.
Sven Otto Littorin (M):
När vi förra året tog bort stödet om 100 miljoner till kommuner som gått med miljardöverskott slogs det rekord i antalet sommarjobb. Det har aldrig varit så många sommarjobb i Sverige som förra sommaren, just första året som detta stöd var borta. Det talar väl sitt tydliga språk. När det gäller sommarjobbsutvecklingen för i år är det naturligtvis svårt att i förväg veta exakt hur det ska gå.
Men vi kan konstatera att det var något färre sommarjobb anmälda till Arbetsförmedlingen i vecka 16 i år jämfört med i vecka 16 förra året. Då ska vi naturligtvis komma ihåg att en stor del av sommarjobben tillsätts utan att man går via Arbetsförmedlingen. Många ungdomar får jobb på annat sätt, till exempel genom föräldrar, släkt, vänner eller bekanta eller genom att de själva är aktiva och söker upp företag där de vill jobba.
Den 13 mars i år publicerade E 24 en artikel med rubriken "Gott om sommarjobb". Där säger till exempel Markus Kristiansson, ungdomssekreterare på LO, att han är positiv inför möjligheterna att få ett jobb i sommar. Vi vet av erfarenhet att det finns mycket tillfälliga sommarjobb oavsett konjunktur, säger han. Academic Work, bemanningsföretaget som förmedlar jobb åt studenter på universitet och högskolor, säger att det är "samma tryck som förra året".
Det kan man naturligtvis aldrig veta. För att återgå till den grundläggande frågan i interpellationen, om vi avser att återinföra det särskilda stödet för sommarjobb, är svaret nej. Det bygger framför allt på erfarenheter från förra sommaren. Första året som vi tog bort just det stödet slogs det rekord när det gäller antalet sommarjobb på svensk arbetsmarknad.
Om man ska tro de förespeglingar som vi ser i artiklar och annat ser det ut att åter bli ett gott år när det gäller sommarjobb för ungdomar på svensk arbetsmarknad.
Sven Otto Littorin (M):
Svaret på den frågan är ganska enkelt. Vi har parter som i avtalsförhandlingar sköter just den här saken. Min utgångspunkt är naturligtvis att när det blir uppenbart för arbetsgivarna, som jag sade i mitt tidigare anförande, att man inte kan undvika att ta sitt arbetsgivaransvar, att man inte kan skyffla över kostnaderna för sin oförmåga att erbjuda heltider på någon annan, kommer man att ta just det ansvaret. Det kommer att vara ett väldigt starkt verktyg för de avtalsslutande parter som vill få fram en sådan skrivning i ett avtal.
Nu får vi naturligtvis se vad leder till. Det är förstås i den kommunala sektorn som det här problemet är störst, och därför är det viktigt att de kommuner som nu erbjuder heltider också gör detta och organiserar sig på det sättet. Jag är väldigt glad för det. Jag är också väldigt glad för att politiken får effekt och att deltidsarbetslösheten nu sjunker snabbare än den har sjunkit under åtminstone två decennier. Det är naturligtvis väldigt glädjande. Vi har nog haft en och annan högkonjunktur under den perioden också.
Men vi har inte under den perioden sett en lika stark minskning av deltidsarbetslösheten som den vi nu ser.
Sven Otto Littorin (M):
Mycket har man hört i kammaren, men att ett demokratiskt parti som går till val på och vinner val på en politik för arbete sedan anklagas av ett annat demokratiskt parti för att föra en odemokratisk politik, är, med all respekt, oerhört förmätet. Jag har svårt att ta Patrik Björck seriöst efter detta.
Det är en sak att vi diskuterar verkningsgraden av de politiska insatserna - det kan vi ha olika åsikter om, och det kan vi debattera - men att anklaga en representant för en demokratiskt vald regering för att vara odemokratisk överstiger alla tillåtna gränser i kammaren.
Sven Otto Littorin (M):
Sven-Erik Österberg har frågat mig om jag är beredd att initiera några sysselsättningsåtgärder för att möta den vikande konjunkturen på arbetsmarknaden och, om så är fallet, vilka åtgärder jag ämnar införa samt när detta kommer att ske. Vidare frågar han om jag kommer att ta några initiativ för att långtidsarbetslösa lättare ska komma tillbaka till arbetsmarknaden. Slutligen frågar han vilka åtgärder jag ämnar genomföra för att bryta långtidsarbetslösheten bland ungdomar i ett allt sämre konjunkturläge.
Regeringen har reformerat stora delar av arbetsmarknadspolitiken för att se till att fler människor kommer i arbete. Effekterna är tydliga: Arbetskraften ökar, sysselsättningen likaså och arbetslösheten sjunker. Regeringens politik har bidragit till att varaktigt öka antalet människor som arbetar. Den borgerliga alliansen har alltså lyckats med det den förra regeringen misslyckades med - att minska utanförskapet och skapa jobb. De arbetsmarknadspolitiska resurserna riktas mot dem som står längst från arbetsmarknaden, exempelvis genom jobbgarantin för ungdomar och jobb- och utvecklingsgarantin.
Jobb- och utvecklingsgarantin leder till jobb; statistik från Arbetsförmedlingen visar att av dem som hittills deltagit i garantin har över 10 000 personer fått arbete. En annan framgångsrik satsning är nystartsjobben. I slutet av vecka 17 hade ca 15 300 personer ett nystartsjobb. Den genomsnittliga inskrivningstiden på Arbetsförmedlingen för dessa personer var 38 månader. Utifrån de här siffrorna är det lätt att se att nystartsjobb är en viktig insats som har bidragit till att tusentals långtidsarbetslösa fått ett arbete.
Vår politik kommer även framöver att inriktas på att hitta nya angreppssätt för att bryta utanförskapet för dem som av olika anledningar befinner sig utanför arbetsmarknaden. Jobbskatteavdraget infördes som ett led i att göra arbete mer lönsamt och riktar sig till alla som arbetar. Regeringen avser att i höstens budgetproposition lämna förslag om ett tredje steg i jobbskatteavdraget för att ytterligare sänka trösklarna in på arbetsmarknaden för låg- och medelinkomsttagare. Den totala långtidsarbetslösheten bland ungdomar har glädjande nog sjunkit det senaste året.
Trots detta är ungdomsarbetslösheten fortfarande alldeles för hög, och det finns ett behov av att vidare stimulera företag att anställa unga. Därför kommer regeringen att lägga fram ett förslag under hösten om att ytterligare sänka socialavgifterna för ungdomar. Regeringen kommer också att presentera en samlad integrationsstrategi i samband med höstens budgetproposition, vilket kommer att bidra till att upprätthålla den positiva sysselsättningsutveckling som vi nu ser för utrikes födda.
I mars 2008 stod nämligen utrikes födda för cirka hälften av den kraftiga sysselsättningsökningen.
Sven Otto Littorin (M):
När det gäller matchning och arbetsmarknadspolitiska utbildningar är det naturligtvis, som vi har sett i utredningar tidigare, en konst att försöka dimensionera dem på ett sådant sätt att de passar in i konjunkturcykeln. Om det hade gjorts på ett lämpligt sätt hade man förmodligen dragit ned på de arbetsmarknadspolitiska utbildningarna strax före valet. Av olika anledningar gick inte det.
Vi har försökt väga så att vi har lagt merparten av resurserna på dem som har varit borta länge för att rusta dem individuellt att komma tillbaka genom jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga. Det finns medel över till dem som har varit arbetslösa lite kortare tid. Jag kan mycket väl tänka mig att man, precis som Socialdemokraterna har gjort genom åren, dimensionerar och höjer och sänker efter hand.
Jag konstaterar att Socialdemokraterna nu tycker att det är dags att öka lite, och kanske öka mer än vad vi föreslår. Att man har dragit ned när det är väldigt goda tider för att inte låsa fast personer som har kort tid i arbetslöshet och borde finnas på arbetsmarknaden tror jag är rimligt. Det är också en politik som vi har sett Socialdemokraterna driva tidigare. Jag ska snabbt svara på Patrik Björcks frågor.
Nej, det kommer inga ersättningsnivåer. Det var den första frågan. Den andra frågan gällde nystartsjobben. Vi hade ingen målsättning utan en budgetprognos. Det är ungefär 200 000 personer som är berättigade. Jag skulle ju önska att varenda en av dem hade möjlighet att få ett nystartsjobb. Vi är beredda att ändra på förutsättningarna för att underlätta. Anställningar i offentlig sektor och deltidsanställda omfattas nu till exempel.
Det kommer säkert andra förändringar som gör det lättare. Jag är oerhört glad att de som har fått nystartsjobb har längre tid i arbetslöshet än till exempel de som hade plusjobb. Det innebär att vi når rätt målgrupp. Jag är oerhört glad att av dem som har fått nystartsjobb har mer än hälften varit borta från arbetsmarknaden mer än två år och mer än var tionde har varit borta mer än fem år. Det är just den svaga grupp som Sven-Erik Österberg refererar till. Det är naturligtvis glädjande att de har fått en arbetslivserfarenhet.
Det är väldigt glädjande att en tredjedel av dem har kommit vidare i fasta anställningar. Det är naturligtvis väldigt bra eftersom alternativet med socialdemokratisk politik hade varit bara en åtgärd - knappt det - och framför allt en ersättning. Nu har de här personerna ett jobb att gå till.