Anders Ygeman (S):
Désirée Pethrus har frågat justitie- och migrationsministern varför regeringen motsätter sig att EU tar på sig ansvaret för bevakningen och kontrollen i fråga om EU:s yttre gränskontroll och vad ministern och regeringen gör för att främja möjligheten att söka humanitära visum utanför EU. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Kontrollen över det egna territoriet är en av statens kärnuppgifter, och regeringens ståndpunkt är att kontrollen av gränserna är och bör förbli i första hand ett nationellt ansvar.
EU-fördraget framhåller tydligt att den nationella säkerheten är varje medlemsstats ansvar och att det även fortsättningsvis ska vara så. Enligt fördraget ska EU respektera medlemsstaternas statliga funktioner, framför allt när det gäller att hävda territoriell integritet, upprätthålla lag och ordning och skydda den nationella säkerheten.
Gränskontroll är ett viktigt verktyg för att uppnå dessa mål, och det är därför inte förenligt med fördraget att överföra det grundläggande ansvaret för gränskontrollen till EU. Det finns dessutom olika operativa problem om ansvaret skulle föras över till EU. Gränskontrollen är nära kopplad till det övriga polisiära och rättsliga arbetet, och det bygger på icke-harmoniserad nationell lagstiftning. Det är därför mycket svårt att överlåta ansvaret för gränskontrollen till EU. Av EU:s gränskodex framgår tydligt att gränskontrollen fyller en dubbel funktion.
Den ska förhindra olaglig invandring men också förebygga alla typer av hot mot den allmänna ordningen och den inre säkerheten. Medlemsländernas olika geografiska läge, in- och utrikespolitiska situation och andra förutsättningar påverkar vilket fokus gränskontrollen i de olika länderna har. Vid en eventuell gemensam europeisk gränskontroll kan det bli svårt att behålla den inriktning på gränskontrollen som är nödvändig för att möta de olika medlemsländernas nationella utmaningar.
Det kan också ifrågasättas om en gränskontroll i EU:s regi skulle vara mer effektiv än den nationella gränskontrollen. Med den situation som nu råder inom Schengensamarbetet är det uppenbart att ett lands agerande får stora konsekvenser för ett annat. Mot den bakgrunden inser jag naturligtvis samtidigt att det finns behov av att se över det gemensamma regelverket på det här området. Jag välkomnar därför att Europeiska kommissionen har presenterat ett gränspaket som innehåller förslag om hur vi kan arbeta bättre tillsammans för att stärka kontrollen av den yttre gränsen.
Det är en bra utgångspunkt för den fortsatta diskussionen. Vi kommer framöver att få anledning att i mer detalj återkomma med synpunkter på de enskilda förslagen. Jag vill också framhålla att Sverige och regeringen kontinuerligt och på olika sätt bidrar till att stärka Schengensamarbetet och kontrollen av den yttre gränsen. I pågående diskussioner inom EU lyfter regeringen fram nödvändigheten av att kontrollen av den yttre gränsen sköts i enlighet med Schengenregelverket.
Samtidigt uppmanar vi till solidaritet och till att berörda länder ska ges det stöd de behöver för att kunna genomföra de kontroller som de ska göra. Under året har Sverige bidragit med att stödja de här länderna med personal och teknisk utrustning. Till exempel har Polismyndigheten bidragit med fler än 30 svenska gränspolisexperter i olika Frontexoperationer, och Kustbevakningen har bidragit med ett större fartyg, sjöövervakningsflyg och en patrullbåt till Frontex operationer i Medelhavet. Polismyndigheten och Kustbevakningen har också samverkat i en insats.
Under 2016 kommer Sverige att fortsätta att bidra med personal och teknisk utrustning i syfte att stärka kontrollen av den yttre gränsen. När det gäller åsikten att asylsökande ska kunna söka viseringar av humanitära skäl före inresa i EU kan jag informera om att regeringen avser att tillsätta en utredning om lagliga vägar för att söka asyl i EU. Den ska då ske i enlighet med överenskommelsen från den 23 oktober 2015 mellan regeringen och allianspartierna om insatser med anledning av flyktingkrisen.
Humanitära viseringar är ett exempel på en fråga som utredningen ska titta på. Arbetet med att utforma utredningsdirektiv har påbörjats. Regeringen verkar även för att EU måste ta ett ökat ansvar för att vidarebosätta fler flyktingar och skyddsbehövande i samarbete med UNHCR. I Europeiska kommissionens arbetsprogram för 2016 aviseras ett förslag om ett strukturerat EU-kvotflyktingsystem, i syfte att bereda skyddsbehövande en säker och laglig väg in i EU.
Förslaget väntas presenteras våren 2016.