Lotta Finstorp (M):
Tack, ministern, för svaret! Svensk välfärd ska präglas av hög kvalitet, god tillgänglighet och stor valfrihet oavsett om verksamheten är offentligt driven eller fristående driven. Vi som bor i Sverige är sedan lång tid vana vid att välja. Vi är vana vid att välja barnens skola, att välja vem som ska ta hand om våra gamla föräldrar liksom att välja vårdgivare.
Valfriheten är en central del i svensk välfärd för den som är förälder, elev, brukare eller patient men också för den som arbetar i välfärden och som i dag har möjlighet att välja arbetsgivare. Valfrihet på riktigt blir det först när man har flera alternativ att välja på, och det är då utvecklingen drivs framåt för både offentlig verksamhet och fristående verksamhet. Välfärdens utmaningar i dag och i morgon är gigantiska.
Sveriges befolkning ökar radikalt, med en timglasstruktur, där vi har många barn i botten, få som ska försörja och äldre äldre som växer i antal. Den demografiska utmaningen är väldigt stor. Kvalitet är nyckelordet för såväl den som erhåller en välfärdstjänst som den som utför ett välfärdsarbete.
Är då kvaliteten bättre i offentligt drivna verksamheter än i privat drivna verksamheter? Är bemötandet bättre? Är elevernas resultat sämre i fristående verksamheter? Det finns en mängd undersökningar som visar att kvaliteten i privat driven välfärd är lika bra som eller bättre än i den som sker i offentlig regi.
Dessutom har konkurrensen lett till att kvaliteten har ökat både i offentligt drivna och i fristående verksamheter. Att mäta sig med varandra är en känd faktor när det gäller att höja kvaliteten, och det ger människor en positiv utväxling. Välfärdens främsta utmaning är inte att en del skolor eller vårdcentraler lyckas bättre än andra utan att det finns de som inte är tillräckligt bra.
Det är välfärdens utmaning. Hotet mot god kvalitet i välfärden är inte att gå med vinst; problemet är att det är så många som går med förlust. Inte minst offentliga visar röda siffror. I det här läget väljer regeringen att tillsammans med Vänsterpartiet jubla över förslagen i Välfärdsutredningen, som vill begränsa företagens rätt att gå med vinst.
Förslagen kommer att göra det svårt för privata aktörer att erbjuda människor skola, vård och omsorg. Utredningen föreslår begränsningar i företagens rätt att gå med vinst. För min del för detta tankarna till forna Sovjet. Har ministern startat och drivit företag någon gång och i så fall gjort det enbart för att gå plus minus noll? Det har jag väldigt svårt att tro. Det är få som startar företag med tanken att bara nå balans framöver.
Om man inte får göra vinst går det nämligen inte att investera. Egentligen är rubriken på min interpellation fel. Det handlar egentligen inte om vinsttak utan om en strypt rörelsemarginal, som Friskolornas riksförbund så riktigt säger. Alla skolor som i dag har tillstånd måste acceptera den strypta rörelsemarginalen om detta blir verklighet.
De som har tillstånd i dag måste då fundera på om de ska fortsätta och driva verksamheten vidare eftersom de inte kommer att kunna göra de investeringar som de vill framåt. I nästa inlägg kommer jag att gå vidare med det svar som jag har fått av ministern och som jag tycker är väldigt intressant.
När jag tittar på statistiken förstår jag nämligen inte hur kommunerna ska klara att hantera alla de elever som kommer att komma till de kommunala verksamheterna.