Finn Bengtsson (M):
Jag vill börja med att tacka Mikael Oscarsson för en mycket viktig interpellation och också tacka för det korta svar som har avgivits av finansministern, som avvaktar en utredning som hon får i april. Den här frågan är intressant av många skäl. I svaret från finansministern välkomnas ett samarbete med de ideella föreningarna. Sanningen är den att under alla de många år som Socialdemokraterna regerade var inte den ideella sektorn särskilt uppmärksammad.
Det var först när alliansregeringen tillträdde och med statsrådet Nyamko Sabuni som man gjorde en ansats till att ha en principöverenskommelse mellan staten, Sveriges Kommuner och Landsting och den ideella sektorn. Det var en intresseyttring för att värdera upp den ideella sektorns betydelse. I efterförloppet till detta är det naturligt att man går in och stöder den ideella sektorn på olika sätt. Här finns det dock, fru talman, en ideologisk ovilja från socialdemokratin som inte riktigt kommer fram i svaret från finansministern.
Men det är helt uppenbart att den ideella sektorn skaver ideologiskt hos Socialdemokraterna. På klassiskt vänstermanér vill man gärna att allting ska drivas av stat, kommuner eller landsting från politiskt håll. Civilsamhället och därmed de ideella krafterna är på något sätt något knappt nödvändigt ont för socialdemokratin. Det visar sig väldigt tydligt när man nu har frågan om momsbeläggning uppe.
Jag vill också tacka Kristdemokraterna för att de som parti inom Alliansen har drivit frågan om avdragsrätt för gåvor. Men sett ur ett moderat perspektiv vill jag gärna lägga till en annan aspekt. Det är säkert välkommet att gåvogivare får en avdragsrätt, såsom det finns i de flesta civiliserade länder som har en stark civil sektor, det vill säga ideell sektor.
Men man måste också lägga in aspekten hur man ser på skattesystemet. För Moderaterna är det väsentligt att sänka skatter på lönearbete och ge arbetsgivare rimliga möjligheter att anställa. Det är dels för att få igång företag, inte minst med inriktning på de unga, dels för att löntagare ska få mer i plånboken att disponera, kanske för att bidra till den ideella sektorn.
Det här är en värderingsgrund som Socialdemokraterna försöker att ta sig bort ifrån i debatten. Man fokuserar bara på att skattesänkningar när det gäller lönearbete skulle vara någonting som skapar jobb. Visst, det skapar jobb. Det har otvetydigt visat sig att våra jobbskatteavdrag har givit massor av fler anställningar, och det är därför som Socialdemokraterna behåller jobbskatteavdragen som de själva inte förmår att genomföra.
Men vikten av ytterligare skattesänkningar och ytterligare lättnader för arbetsgivare gör att företag kommer igång som kan ge gåvor med de resurser de har. Det finns också en möjlighet för dem som behåller mer i sin plånbok när de arbetar att välja att stödja den ideella sektorn. Det finns alltså ur ett alliansperspektiv en rad olika åtgärder som ger praktiskt stöd till den ideella sektorn.
Finansministern avvaktar nu en utredning för att sedan, kan jag misstänka, begrava den i ett mycket osäkert stöd till den ideella sektorn. Slutligen, fru talman, berör en viktig del av den här diskussionen också det som vi kallar vinster i välfärden, som är en mycket het potatis för inte minst Socialdemokraterna att hantera. Att man ska kunna bedriva verksamhet i välfärden utan att ha vinstdrivande företag är naturligtvis nonsens.
Man talar om aktiebolag med särskild vinstbegränsning. Det kommer inte att existera. Däremot är det så att många av de ideella organisationerna, inte minst Stadsmissionen som Mikael Oscarsson nämner i sin interpellation, skulle kunna konkurrera på den här marknaden om de hade tillräckligt med resurser mot de stora drakarna. Då är just de gåvor som ges till Stadsmissionen oerhört värdefulla. Ska de nu dräneras med en momsbeläggning kommer detta inte att lyckas.
Min fråga till finansministern är: Hur värnar man egentligen att den ideella sektorn kan överleva på rimliga villkor?