Håkan Svenneling (V):
"Sida vid sida, tillsammans hjälps dom åt, staten och kapitalet sitter i samma båt". Dagens proposition heter Staten och kapitalet - struktur för finansiering av innovation och hållbar tillväxt . Den handlar om statlig kapitalförsörjning, men det var troligtvis inte den betydelsen som Blå tåget tänkte sig när låten skrevs 1972 och inte heller Ebba Grön när de senare spelade in den. Det är ändå detta det handlar om: hur staten på bästa sätt ska kunna stödja och komplettera för att vi ska få fler och växande företag i Sverige.
Propositionen är framtagen efter förhandlingar mellan Vänsterpartiet och regeringen. Det finns i dag för många statliga aktörer för att uppnå effektivitet. För att det ska funka bra är det viktigt att ha en bra politisk styrning på det statliga riskkapitalet. När politiken vill skapa nya uppdrag ska det inte behöva innebära att man måste skapa ett nytt organ, utan man ska kunna förverkliga nya idéer inom befintliga strukturer.
I dag fungerar statens riskkapital dåligt, främst därför att alltför mycket av statens riskkapital sitter på kontot utan att göra nytta i något bolag. Statens insatser ska vara kompletterande till marknadens finansiering och framför allt stödja innovation och utveckling. Därför behövs denna proposition om staten och kapitalet. För oss i Vänsterpartiet är det viktigt att jämställdhet lyfts fram.
Privat riskkapital tenderar att strukturellt röra sig till det som passar in i de rådande normerna. Det gör att kvinnor får en mindre andel. Därför är det viktigt att det nya bolaget jobbar för att fler kvinnor ska få möjlighet att förverkliga sina idéer. För oss i Vänsterpartiet är det viktigt att man i denna proposition ser hela landet. Inlandsinnovation har haft ett geografiskt uppdrag som handlar om sju län i Sverige.
Det kan ibland vara motiverat att samma strukturer och regler inte gäller i hela landet, men då måste det ge konkret nytta. I dagens Inlandsinnovation har för mycket av det statliga riskkapitalet blivit inlåst utan att göra nytta. De satsningar som har gjorts har haft en begränsad geografisk spridning. I Värmland, till exempel, har bara en satsning gjorts. Frågan är om det har varit marknadskompletterande i den utsträckning som man kan kräva.
Vi kan se att det statliga riskkapitalet har gått till redan etablerade aktörer som vill fortsätta att växa snarare än till de små som vill diversifiera näringslivet och öka konkurrensen. Med den nya strukturen tror jag att vi kan få hela statens riskkapital att börja jobba och samtidigt se möjligheter i hela landet.
Vi behöver flytta fokus till såddfinansiering, så att så många som möjligt får möjlighet att pröva sin idé, och till tidiga skeden, där pengarna gör mest nytta och behoven är som störst. Något som lyfts upp i propositionen är möjligheten till så kallade fond-i-fond-investeringar eller fond-i-fond-lösningar, alltså att staten investerar i en fond, som i nästa skede investerar i ett bolag.
På detta sätt kan staten samarbeta med annat kapital och flytta makten över besluten närmare dem som berörs. Vi ser till exempel nu hur flera regionala fonder växer upp för att stödja företag, verksamheter och projekt inom social ekonomi och lokal utveckling. Det kan handla om företag som har en bra idé men som inte har en tillräcklig säkerhet för att få ett viktigt banklån eller en kontokredit.
Det kan vara ett kooperativ som har hittat en alldeles utmärkt lokal, men hyresvärden vill ha en hyresgaranti för ett år. Det kan vara en förening som har EU-finansierade projekt och som behöver låna för att kunna betala ut löner innan projektmedlen kommer. Här ser vi att mikrofonderna kan gå in med garantier och täcka upp bristfälliga säkerheter utifrån sedvanlig kredithandläggning. Det här är ändå delar som marknaden ensam aldrig skulle klara av.
Därför behövs dessa kompletterande initiativ. Med de orden yrkar jag bifall till utskottets förslag.