KBLab/rixvox huggingface dataset:
Viktor Wärnick (M):
Jag vill säga något när det gäller den höjda skatten för 1 miljon löntagare. Gränsen för statlig inkomstskatt regleras utifrån prisbasbeloppet. Det var regeringen Andersson som fastställde prisbasbeloppet.
Jag vet inte om ni minns att den förra utbildningsministern Anna Ekström under valrörelsen lade ut bilder på sociala medier och stolt proklamerade att den höjda prisbasbeloppsnivån skulle stärka ekonomin för studenter, pensionärer och andra. Det är alltså den förra regeringen som har bestämt denna nivå, inte denna regering. Och med den nivån följer att skiktgränsen höjs. Det Socialdemokraterna nu lägger fram på riksdagens bord handlar om att ungefär var fjärde barnmorska skulle få höjd skatt.
Det är exakt det som det innebär. Detta innebär i realiteten en skattehöjning, för ni ska då ändra i det skatteregelverk som ni själva har ställt upp på och det prisbasbelopp som ni själva har beslutat, Teresa Carvalho. Jag tycker att det är viktigt att det finns med när man talar om osanningar och sanningar. Att man ska vara aktsam med skattebetalarnas pengar är, så att säga, vår grundprincip.
För att vi ska kunna ha råd att göra olika insatser under året som kommer måste vi vara strama just nu. Då är vi också strama med att fördela medel på de olika utgiftsområdena. Det gäller bland annat arbetsmarknadspolitiken, där vi vet att man inte har använt alla resurser ens i år när det gäller de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Det handlar om 1,6 miljarder kronor som inte kommer att användas. Och vi sänker med 1 1⁄2 miljard för nästa år.
Höga ambitioner och målsättningar kommer inte att leda särskilt långt. Man kan vara stor i orden, men man måste följa det med politik. Vi menar att det är arbetslinjen som är rätt väg att gå. Det gäller att ställa krav men också se till att det finns morötter för människor att ta ett arbete. Då är sänkta skatter för låg- och medelinkomsttagare ett sätt att gå framåt - men också ett bidragstak.
Niels Paarup-Petersen (C):
Kulturen, inte minst filmen, har en förmåga att lyfta frågor brett i samhället som få andra har möjlighet att göra. Det har vi inte minst hört Christer Nylander med beröm göra när han tog upp filmen om Josefin Nilsson. Vi har också sett andra filmer som har lyckats med samma sak. Mia Farrow lyfte fram frågan om prostitution och Fucking Åmål lyfte fram frågan kring ungdomssexualitet och kärleken och livet i en småstad.
Det här är en kultur som hela Sverige borde kunna ta del av. Men verkligheten är att med den politik som den rödgröna regeringen har fört är det allt färre som faktiskt får tillgång till den. Det är inte bra. Precis som i storstaden borde människorna på landsbygden få tillgång till den kultur som formar den svenska debatten och bilden av vad det är för liv man kan leva och vilka möjligheter som finns.
Därför vill vi ge stöd till vår reservation nr 17, som handlar om att vi vill se ett nytt filmavtal, en ny finansiering för filmen och en ny filmutredning. Orsaken till att vi vill det är att den rödgröna regeringen har höjt momsen med så pass mycket som 23 miljoner på de minsta biograferna, vilket gör att många biografer ute i landet faktiskt måste stänga.
Samtidigt som vi i Centerpartiet tillsammans med andra partier har varit drivande för en digitalisering av biograferna, så att de kan ha en framtid, har regeringen de senaste åren drivit på för en moms som gör att många måste stänga. Det är ingen bra utveckling för Sverige och särskilt inte för landsbygden. 5 procent av Sveriges biografer bär hela 20 procent av momshöjningen. Så kan vi inte ha det.
Man har 5 procent av omsättningen och måste bära 20 procent av momshöjningen. Nu har vi situationen att medan Stockholm har gratis tillgång till statens alla kulturskatter får landsbygdens invånare leva med att skattas hårdare för att ha tillgång till kulturen. Det är ingen bra dikotomi. Den rödgröna politiken är i ett nötskal att straffa landsbygden och belöna storstäderna. Det är inte en politik som vi i Centerpartiet står bakom.
Den tydliga fokuseringen på filmen är just för att den tillhör de mest tillgängliga kulturformerna i Sverige, och vi vill att det ska förbli så. Momshöjningen 2007 gör det dyrare att gå på bio och minskar tillgängligheten till kultur hos den del av befolkningen som redan har sämst tillgång till den, nämligen människorna på landsbygden. Man ska också ha med sig att biografer på landsbygden och mindre orter betyder mer för kulturen än vad de kanske gör i storstäderna, där utbudet över huvud taget är större.
Skadeverkningen om en biograf stängs ned på landsbygden är oerhört mycket större än om det skulle ske i en storstad. Det perspektivet har tyvärr saknats i regeringens kulturpolitik. I dag är det dags att slå ett slag för att skapa en kulturell infrastruktur i hela landet. Därför yrkar vi bifall till reservation 17.
Niels Paarup-Petersen (C):
Jag tackar Lawen Redar för ett mycket bra anförande. Vi kan väl enas om att det kan vara positivt att ha olika språk i sin bakgrund. Lawen Redar tar upp vikten av yttrandefrihet. Jag tackar för det, för är det något som är avgörande är det ju den fria rätten att uttrycka sig via kultur och faktiskt komma fram med den enskilda yttring människor själva anser är avgörande.
Under de senaste dagarna har vi sett att Socialdemokraterna i Europaparlamentet, och även här i Sverige, har haft en syn på yttrandefriheten på den digitala fronten som har varit lite annorlunda än många andra partiers här i salen. Jag skulle gärna vilja höra Lawen Redars synpunkt på att man nu sätter in inte bara möjligheten utan faktiskt kravet på att ett yttrande ska kontrolleras av annan part innan det kan framföras fritt.
Jag skulle gärna vilja höra Lawen Redars syn på det.
Niels Paarup-Petersen (C):
Jag tackar för svaret, men det man kan konstatera är ju att makten i praktiken blir större hos många av dessa plattformar. Det som kommer att hända är nämligen att det kommer att ställas krav på ett filter som all content ska gå igenom, inte minst när det kommer till det visuella.
Sedan kommer den enskilda individen som har skapat en parodi, ett mem eller en annan kulturell yttring som bygger på existerande, upphovsrättsskyddat material att kräva att det ändå ska få framföras. För första gången i svensk historia har vi alltså infört ett krav att någon annan ska godkänna när ditt verk får framföras i den fria debatten.
Det har vi inte varit vana vid, och det är någonting som de socialdemokratiska rösterna var avgörande för. Lawen Redar har helt rätt i att vi måste se till att kulturskapare får betalt. Det var orsaken till att även vi i Centerpartiet gärna ville ha ett direktiv som tog tag i dessa frågor.
Men den lösning som nu har kommit fram innebär att vi i slutändan sitter i en situation där ingen kulturskapare som bygger vidare på upphovsrättsskyddat material kan veta om det får publiceras och där internetgiganter får avgöra genom sina filter. Det ska också finnas någon typ av överklagandefunktion som ingen ännu vet hur den ska se ut. Ingen minister kan än så länge kommentera hur den ska skapas, men den ska avgöra om någonting får framföras.
Ur Centerpartiets perspektiv är detta en trist dag för yttrandefriheten på europeisk och digital nivå. Jag hade hoppats att Socialdemokraterna skulle stå fast vid sin åsikt att detta är skadligt. Det har de nämligen tyckt genom hela processen, men de ändrade sig till slut - sannolikt pressade av de kommersiella aktörerna.
Niels Paarup-Petersen (C):
Mitt i den agitation vi hörde tidigare fanns några konkreta synpunkter från Daniel Riazat, bland annat om barn och deras tillgång till möjligheten att lära sig svenska. Du sa att vi säkert träffar olika barn, Daniel Riazat. Det är sannolikt sant, eftersom du träffar barn mest i Falun och jag mest i Malmö.
Det som vi och andra partier har pratat om i samband med tillgång till förskola och att förenkla möjligheterna för barn som har kommit till Sverige att lära sig svenska handlar om att barn faktiskt behöver lära sig svenska. Vi kan se i dag att barn som kommer till Sverige innan skolan börjar har lägre sannolikhet att klara skolan, bland annat därför att de klarar sig sämre i svenska och i svenska som andraspråk. Det finns ett konkret behov.
Om vi vill att alla barn ska få samma möjligheter att klara skolan och gå vidare till gymnasiet och skapa sig en framtid är nyckeln just språket. I dag lyckas man inte fullt ut att uppnå det, inte ens för barn som har kommit till Sverige innan skolan börjar. Jag undrar: Ser du inte behovet av att säkra att fler barn får bättre tillgång till svenska språket och att börja även före skolgången, så att alla barn kan få samma möjligheter?
Niels Paarup-Petersen (C):
Daniel Riazat är väldigt bra på att prata om högern, och man kan prioritera sin tid för detta. Jag frågade snarare vad Vänstern vill göra vid detta tillfälle, för det är detta som är den grundläggande frågan när man står här som politiker. Det handlar inte om vad alla de andra vill göra utan om vad jag eller vi vill göra, vilken vision vi har för samhället och hur vi vill genomföra den. Vi kan absolut spendera en massa dagar på att bara skylla på varandra och klaga på alla andra, men jag tror inte att samhället blir så mycket bättre av det.
Min fråga var: Hur vill du göra för att säkra att barn som kommer hit till Sverige faktiskt får den kunskap i svenska språket som gör att de får samma möjligheter att klara sig igenom skolan som mina barn, som är födda i Sverige? Hur kan vi uppnå det? I dag har de mycket mindre möjligheter att klara skolan. Detta visar all statistik, och det är det riktiga problemet, inte vilken budget som någon annan står för.
Niels Paarup-Petersen (C):
I dag diskuterar vi ett potentiellt hot mot medborgarnas yttrandefrihet på nätet. Detta är ett viktigt ämne, som tyvärr än så länge har behandlats med allt annat än respekt från Morgan Johanssons sida. Statsrådet och hans parti Socialdemokraterna bär en stor del av ansvaret för att upphovsrättsdirektivet - inklusive de kontroversiella artiklarna 11 och 13, som har diskuterats mycket - nu blir verklighet. Som de två artiklarna ser ut nu, med risk för bland annat uppladdningsfilter, är de ett konkret hot mot ett öppet och fritt internet.
Det var därför Centerpartiet drev på för att regeringen skulle säga nej till direktivet i ministerrådet. Så blev det också, men det räckte inte. Direktivet röstades igenom trots ett svenskt nej. Socialdemokraterna har tyvärr genom hela processen varit positiva till direktivet. Först berättade inte regeringen, med S i spetsen, för EU-nämnden att den tänkte stödja direktivet inklusive dessa artiklar.
Därefter sa Socialdemokraterna i Europaparlamentet att de skulle rösta emot direktivet så länge artiklarna 11 och 13 var med, men sedan ändrade de sig och lade de avgörande röster som gjorde att direktivet gick igenom utan att artiklarna 11 och 13 ändrades. Det har helt enkelt inte gått att veta var man har Socialdemokraterna i denna fråga. När vi nu ska övergå till att direktivet ska implementeras i svensk rätt är det helt avgörande att vi får tydliga besked.
Statsrådet har tyvärr samtidigt påstått att jag och andra som inte håller med honom har övertygats av lobbyister betalade av Facebook. Jag har aldrig talat med Facebook - eller med någon av de andra plattformarna - om detta. Däremot skulle jag verkligen önska att statsrådet hade velat ta en öppen debatt om de negativa effekterna av de förslag som han propagerat för de senaste månaderna. Tyvärr har detta inte gått.
Nu står vi här efter att statsrådet två gånger flyttat denna interpellationsdebatt till efter att tidsfristen löpt ut - konstigt nog så att debatten kom att ligga efter EU-beslutet om direktivet. Det är nästan som om statsrådet inte ville svara på frågor innan beslutet redan fattats. Fru talman! Medan vi har stått här och diskuterat några minuter har runt 1 000 minuters video lagts upp på Youtube, och över 200 000 inlägg har lagts upp på Instagram.
Facebooks 200 miljoner aktiva europeiska användare har på morgonen delat artiklar, bilder, filmer och berättelser från sina liv runt om på vår kontinent. Statsrådet ser det som realistiskt att en algoritm korrekt skulle kunna bedöma om vartenda av alla dessa inlägg bryter mot upphovsrätten och att eventuella fel skulle gå snabbt för ett antal människor hos plattformarna att åtgärda. Jag tror inte att det är så enkelt.
Frågan som statsrådet ännu inte riktigt har svarat på är: Kan han garantera att enbart innehåll som bryter mot upphovsrätten kommer att stoppas av de filter som nu - vilket statsrådet har ansvaret för - införs i Sverige? Eller finns det risk att svenska medborgares fria och lagliga yttranden kommer att hindras?
Niels Paarup-Petersen (C):
Jag inser att det är en stackars nyinvald riksdagsledamots naiva tilltro till politiken, men jag kommer ändå att en tredje gång ställa den fråga till statsrådet som jag ännu inte fått svar på. Finns det en risk vid implementeringen av det nya direktivet att svenska medborgares fria och lagliga yttranden kommer att hindras av dessa filter? Denna fråga har ännu inte besvarats, och jag tycker att det är rimligt att han svarar på den i den öppna debatt som statsrådet säger sig vara villig att ha.
Jag tror att det är svårt för mig att svara öppet och ärligt på dessa frågor på ett sätt som också statsrådet förstår. I fem år har vi jobbat för att få ett copyrightdirektiv i EU. Fredrik Federley är en av dem som har kämpat hårdast för detta.
Socialdemokraterna var med i många av dessa diskussioner, och de var på samma linje som Centerpartiet ända fram till två dagar före omröstningen i parlamentet då de var den avgörande kraften som gjorde att man inte kunde få igenom de ändringar som var nödvändiga för att göra ett bra direktiv. Vi har hela tiden varit för ett copyrightdirektiv. Det vi inte är för är ett copyrightdirektiv som kan hota yttrandefriheten.
Att Socialdemokraterna står här och talar om äganderätten i skogen efter att ha försökt stoppa det i flera år i Sverige är fantastiskt. Ja, Centerpartiet tycker att äganderätten är en basal mänsklig rättighet. Det tycker vi också att yttrandefriheten är. Det är detta som är frågan här.
Om man med Morgan Johansson i spetsen skapar en lagstiftning som stoppar svenska medborgares yttrandefrihet tycker vi att den enskilda artikel i ett helt direktiv som gör detta borde ha stoppats. Socialdemokraterna är orsaken till att det inte kunde stoppas eftersom ni hade de avgörande rösterna i parlamentet. Det är det Morgan Johansson bär med sig.
Niels Paarup-Petersen (C):
Min fråga är till inrikesminister Mikael Damberg. I Öresundsregionen kontrolleras varje dag tiotusentals pendlare i gränskontroller, enligt regeringen för att motverka hot mot den inre säkerheten i Sverige. Det har dock inte framkommit några exempel på att konkreta hot mot rikets säkerhet har stoppats. Samtidigt har gränspolisen larmat om att man på Arlanda flygplats saknar resurser till att kontrollera personer som man misstänker för att vara potentiella terrorister eller tillhöra stöldligor.
Sammanfattningsvis: Pendlare i Skåne kontrolleras och försenas varje dag. Misstänkta brottslingar på Arlanda släpps igenom. Jag vill därför fråga inrikesministern om han anser att det är en bra prioritering från regeringens sida att gränspolisen med sina begränsade resurser ska prioritera pendlare i Skåne framför konkreta hot på till exempel Arlanda.
Niels Paarup-Petersen (C):
Att det finns hot mot Sverige är ett faktum, tyvärr. Det är också ett faktum att gränspolisen har begränsade resurser. Jag får kanske upprepa frågan om det är en bra prioritering av dessa resurser att kontrollera skånska pendlare framför att kontrollera konkreta hot som gränspolisen pekar ut och själv säger att man inte har resurser för att kontrollera. I min tankevärld är det bättre att kontrollera misstänkta stöldligor än vanliga skånska pendlare.
Niels Paarup-Petersen (C):
Min fråga går till civilminister Shekarabi. Ministern har den senaste tiden varit på offensiven mot spelbranschen. Det råder tyvärr ingen tvekan om att det inom spelindustrin finns vissa avarter hos en del bolag. Ministern har själv påpekat att det förekommer aggressiv marknadsföring som dessutom ofta riktas mot samhällets svagaste. Människor som fångas av spelandet riskerar att behöva gå från hus och hem på grund av att spelbolag sätter intäkterna högre än etiken.
Samtidigt ser vi att spelbolagen kan göra vinster i mångmiljonklassen. Att ministern säger ifrån mot dessa avarter är bra. Min fråga till ministern är: Är ministern redo att ta till hårdare tag genom samtal med de mer problematiska spelaktörerna och kanske rent av se över lagstiftningen?
Niels Paarup-Petersen (C):
Tiotusentals personer, inte minst äldre, har drivits till Kronofogden av socialdemokratiska A-lotterierna. Ministerns parti har aggressivt värvat prenumeranter till lotterierna genom det egna medlemsregistret och mörkat avsändaren i annonser. Partiet har även marknadsfört lotterna med kredit, vilket är olagligt för andra spelbolag. Samtidigt har Socialdemokraterna tjänat hundratals miljoner kronor. Kommer ministern att agera lika hårt mot A-lotterierna och den särlagstiftning som finns för A-lotterna som mot de digitala spelaktörerna?
Niels Paarup-Petersen (C):
Min fråga går till statsrådet Mikael Damberg. Statsrådet har de senaste veckorna attackerat ett svenskt företag som vill nyttja sin lagstadgade rättighet att överklaga en dom för att få en svensk lag prövad. Statsrådet har påstått att om man inte håller med statsrådet skyddar man kriminella och att företaget har som affärsmodell att skydda pedofiler. Statsrådet har hotat att dra in tillståndet för Bahnhof.
Det är ett företag som inte har brutit mot svensk lag men som ändå fått känna statsrådets vrede. Anser ministern att svenska företag och medborgare inte längre har rätt att överklaga domar för att få lagar prövade?
Niels Paarup-Petersen (C):
Jag kanske måste upplysa statsrådet om det inte är kriminellt att kräva att Sveriges lagar är rättssäkra. Det är inte kriminellt att kräva att man lever upp till gällande lag även om regeringen vill ha en annan lag. Det är heller inte kriminellt att kräva att regeringen lever upp till de lagar som faktiskt gäller för dess arbete. Det man har sagt från Bahnhofs sida är enbart att man vill överklaga för att säkerställa att den nya lagen lever upp till gällande europeisk lag.
Jag hoppas att statsrådet inte har en annan åsikt än att den lag som läggs fram måste leva upp till europeisk lag.
Niels Paarup-Petersen (C):
Jag är inte så upprörd. Däremot är jag rätt nyfiken. Gudrun Brunegård talar om studiemedel för dem som har kommit upp i åldrarna. Det är positivt att den frågan lyfts. Promemorian Bättre studiestöd för äldre , som är en del av januariavtalet, har ju kommit ut på remiss just i dag. Utöver det som Gudrun Brunegård talar om, alltså extra studiemedel i upp till tre år, har vi faktiskt föreslagit att det ska vara fyra år.
Detsamma gäller återbetalningstiden. Det ska vara en del extra veckor för dem som är över 40 år om det finns arbetsmarknadsskäl för det. Detta låter som något vi är ganska överens om. Min fråga är egentligen bara om KD kommer att ställa sig bakom denna promemoria.
Niels Paarup-Petersen (C):
Jag vill gärna tacka Michael Rubbestad för att han ställer frågor. Som han säger är det väldigt bra om vi kan få till stånd att det blir färre barn per pedagog. Det är ingen tvekan om att förskolan behöver mer pengar. Man kan alltid diskutera vilken typ av extrasatsningar man ska fokusera på - det har jag full respekt för. Men det som är grunden för förskolan och som vi inte får glömma är att den inte är statligt finansierad. Det är en kommunal verksamhet.
Vi vill ge förutsättningar för kommunerna att hitta nya lösningar för finansieringen. Jag tror att vi alltid kommer att ha en politisk diskussion här i riksdagen om vem som kastar flest riktade bidrag efter olika kommunala områden, om vad vi kallar dem etcetera. Jag skulle önska att vi kunde gå över till färre riktade bidrag och mer allmänna pengar till kommunerna för olika områden.
Detta är en politik som vi i Centerpartiet driver. Jag ser dock inte att det är den enskilda satsningen som kommer att vara skillnaden för förskolan. Ge i stället kommunerna de breda förutsättningarna att styra över sin ekonomi! Vi har reformerat den kommunala utjämningen och har från Centerpartiets sida fått igenom breda satsningar på kommunernas ekonomi. Vi har sagt att vi kommer att fortsätta att ge mer pengar till kommunerna så att de kan bestämma över sina områden och hur pengarna ska fördelas.
Det är detta som är Centerpartiets grundläggande ideologi - vi tror på decentralisering. Sedan behövs det extra finansiering till kommunerna, men vi tror inte att den bästa lösningen är att vi från statens sida fortsätter att hela tiden titta på nya enskilda sätt att kasta pengarna i riktade bidrag. Satsa i stället allmänt på kommunernas ekonomi så att de kan bestämma över sin egen verksamhet. Det är detta vi vill, och samtidigt via förändrad maxtaxa ge dem möjlighet att hitta en ny finansieringskälla. Det är vår politik.
Niels Paarup-Petersen (C):
Vi är såklart alltid villiga att få igenom vår politik. Nu har vi i år gjort en budget tillsammans med regeringen, som vi såklart står bakom. Vi är, vill vara och kommer att fortsätta vara en trovärdig samarbetspartner. Det innebär att man går samman med dem som man vid det aktuella tillfället har gjort en budget tillsammans med.
När det gäller konkreta lösningar, till exempel att Skolinspektionen ska intervenera, är jag säker på att vi kan fortsätta att ha diskussioner i riksdagen om hur vi ska lösa detta framgent. Vi har tidigare skrivit ihop saker i utskottet.
När man har processer i riksdagen är det dock viktigt att man lyfter saker i tid, när vi behandlar frågorna, så att det finns möjlighet att skriva ihop saker. Det kan inte göras när saker redan är klara, som skedde vid det här tillfället om jag minns rätt. Då kanske vi kan lösa situationer framgent - om vi från alla partier får ordentlig koll på processerna.
Niels Paarup-Petersen (C):
Även jag vill ställa en fråga till Ibrahim Baylan. Det gäller den promemoria som regeringen är på väg att komma fram med om att man vid digitala betalningar inte längre får ha faktura som förvalt betalningssätt.
Regeringen anser att det är problematiskt att fakturor skickas och att det riskerar att leda till att människor inte betalar och därmed riskerar att få en påminnelseavgift på till exempel 60 kronor. Anser ministern att det är bra att gå in och detaljreglera hur företag kan få sina betalningar på detta område?
Niels Paarup-Petersen (C):
Jag instämmer helt i att det är ett problem om man försätter medborgarna i en svår ekonomisk sits genom att skicka dem till inkasso etcetera. Där kan jag konstatera att regeringen har en politik som innebär att om man ska betala en trängselavgift på 9 kronor i Göteborg och inte gör det i tid får man en fakturaavgift på 500 kronor direkt från staten, och sedan skickas man till inkasso. CSN är den enskilt största aktören som skickar folk till inkasso.
Det finns ingen som bedriver så stark ockerpolitik gentemot Sveriges medborgare som staten. Centerpartiet har lagt fram ett förslag om att man ska se till att staten lever efter samma regler som vi vill att företagarna ska följa. Hur ser näringsministern på det?
Niels Paarup-Petersen (C):
Min fråga går till Per Bolund. Varje år utsätts 3 000 bostadsrätter i Sverige för brott, även direkta kapningar. I Malmö har vi till exempel bostadsrättsföreningen Ida och bostadsrättsföreningar i Kinesiska muren där styrelser har kapats av personer som inte har något intresse av föreningens bästa. Barn bor i lägenheter utan värme och med fukt överallt.
Vi har enskilda bostadsrättsinnehavare som riskerar att förlora alla sina investeringar, och i förlängningen kan hela deras ekonomi förstöras. I dag har civilutskottet kommit överens om ett tillkännagivande baserat på Centerpartiets förslag om konsumentskydd för bostadsrätter. Det är bra. Hur ser bostadsministern på att bostadsrätter kapas och att ett reellt konsumentskydd saknas i dag? Hur kommer bostadsministern att arbeta för att regeringen ska agera vidare?
Kan bostadsministern lova att regeringen i år kommer att leverera när det gäller konsumentskydd och bostadsrättsregister?