KBLab/rixvox huggingface dataset:
Elisabeth Svantesson (M):
Ja, frågorna som Fredrik Olovsson nämner är viktiga att lösa. Dessvärre gör regeringen inte det heller i sin budget. Jag vill ändå komma tillbaka till några av de saker som Fredrik Olovsson nämner. Det är saker som vi är överens om, och flera av dem är saker som vi kom överens om i migrationsöverenskommelsen som vi slöt för två år sedan. Men två år har nu gått, och mycket mer behöver göras. Jag är glad att regeringen har tagit till sig av den utbildningsplikt som vi föreslog 2015, men det kommer att krävas mycket mer.
Det kommer att krävas skarpare samhällsinformation som alla människor som kommer till Sverige ska ta del av. Den ska vara obligatorisk på riktigt, med ett prov. Det kommer att krävas att vi ställer högre krav på motprestation. Det kommer att krävas en stor bidragsreform, annars kommer allt fler att hamna i det bidragsberoende där många redan finns.
Jag har svårt att förstå varför de här frågorna är så svåra för regeringen. Man måste också våga prata om värderingar. Vi ska inte ha moralpoliser någonstans i Sverige. Kvinnor måste få leva fritt här.
När jag möter kvinnor runt om i Sverige som kommit hit från andra länder berättar de ofta att deras släktingar i de länder de kommer från lever mer modernt och mer jämställt än de själva gör i den förort de hamnat i. Så kan vi inte ha det. Det är viktigt med bostäder. Då räcker inte byggsubventioner. Det är viktigt med jobb. Det är därför Alliansen har förslag på hur jobben ska bli fler. Vi presenterar inträdesjobb och utökat RUT. Vad presenterar regeringen?
Ingenting alls. Konflikten handlar inte om utbildning, Fredrik Olovsson. Konflikten handlar om konkreta reformer som saknas i den här budgeten. Det är en bortslösad högkonjunktur, och priset för det kommer att bli oerhört högt om några år.
Elisabeth Svantesson (M):
Jag har bara en enda fråga till Miljöpartiets företrädare: Var står Miljöpartiet egentligen när det gäller frågan om skärpt amorteringskrav? Orsaken till att jag ställer den är inte, oavsett vilket besked Miljöpartiet här i dag ger, att jag vill diskutera frågan i sig, utan att det är viktigt för hushållen och väljarna att veta i en sådan stor och central fråga, för det har getts olika besked fram till i dag.
När vi och de andra allianspartierna uttryckte tveksamhet till om det är rätt tid att just nu skärpa amorteringskravet gav finansmarknadsministern ganska hård kritik mot vår tveksamhet och kallade oss för oansvariga.
Samtidigt uttryckte ett annat miljöpartistiskt statsråd samma tveksamhet som Alliansens fyra partier, så vi har fått två olika besked av de centrala statsråden i den här frågan, och det skapar problematik.
Därför vill jag upprepa frågan till Janine och hoppas få ett rakt och konkret svar: Var står Miljöpartiet i frågan om ett skärpt amorteringskrav?
Elisabeth Svantesson (M):
Detta är intressant. Nu får jag ett tredje besked från en miljöpartist, och inte vilken miljöpartist som helst utan den ekonomisk-politiska talespersonen i riksdagen. Jag vill inte bli tillskriven åsikter som jag inte har. För mig är det otroligt väsentligt att vi värnar den finansiella stabiliteten och att vi får ordning på bostadsmarknaden. Detta är min och Moderaternas poäng i denna fråga. Vi behöver ett helhetsgrepp för att råda bot på de obalanser som finns.
Vi säger att i det här läget, med just denna tajmning, finns det tveksamheter. Vi har inte sagt nej för evigt till ett skärpt amorteringskrav. Vi efterlyser däremot att regeringen bjuder in till bredare samtal där vi får upp alla frågor på bordet, även den som Janine Alm Ericson nämner. Min fråga handlar bara om det enkla - var Miljöpartiet står.
Det måste ändå vara så att de ministrar som jag nämnde, som representerar regeringen men också Miljöpartiet, och Janine Alm Ericson har pratat sig samman. Det brukar inte vara så svårt att få Miljöpartiet att berätta vad man tycker i olika frågor. Man gjorde det alldeles nyss om de ensamkommande. Återigen: Vad är Miljöpartiets svar på det skärpta amorteringskravet?
Elisabeth Svantesson (M):
Tack, finansministern, för välkomnandet! Ja, det går bra för svensk ekonomi just nu, och det gläder mig. Det är intressant att höra finansministern ta åt sig en hel del av detta. Samtidigt tar hon inte något som helst ansvar för alla de problem som har vuxit under denna regering och under finansministerns tid.
Integrationsproblemen har ökat under senare år. Allt fler hamnar i bidragsberoende. Bostadsområden där allt färre jobbar blir fler. Vårdköerna har, som jag nämnde tidigare, ökat och fördubblats under dessa år. Människor har till och med dött på grund av väntan på en operation. Polisen klarar inte av sin uppgift.
Under dessa tre år har anmälningar om våldsbrott och våldtäkter lagts på hög. Vi har dessutom fler långtidsarbetslösa. De har lämnats åt sidan och har inte fått några insatser alls. Flera av dessa saker nämner finansministern, men hon glömmer helt bort att det är hon och regeringen som är ansvariga för utvecklingen i Sverige nu.
I stället gör finansministern och utskottets ordförande precis som de alltid gör: De går tillbaka till Alliansens år och försöker hitta fel där. Men låt mig påminna om att under de senaste åren har skatterna höjts. Problemen har ökat. Rättsstaten klarar inte av sina grundläggande uppgifter. Allt detta har skett under den här regeringen.
Det har skett eftersom man nu lovar allt till alla och inte förmår prioritera. Min fråga till finansministern är: Ska vi ha det så här i Sverige under en högkonjunktur?
Elisabeth Svantesson (M):
Tack, finansministern, för svaret! Jag vill ändå hävda att regeringen inte orkar prioritera nödvändiga strukturella reformer, som i förlängningen leder till ökad sysselsättning. Det som bekymrar mig allra mest och som jag tycker är allra mest sorgligt är att vi har en stark högkonjunktur. Den är på många sätt vanlig, men den är ovanlig i bemärkelsen att de långtidsarbetslösa blir allt fler.
De lämnas passiva och får vara hemma utan insatser. Jag minns från förra mandatperioden vilken kritik nuvarande regering, som då var opposition, hade och vilka ord som användes när det handlade om de långtidsarbetslösa. Vad som har hänt nu är att dessa har lämnats vind för våg. De göms och glöms i statistiken. Problemen för dessa personer är akuta. Vi har en arbetsförmedling som inte mäktar med eller klarar av den uppgift som den har.
Arbetsförmedlingen behöver läggas ned och ersättas med något helt nytt. Detta är en majoritet här i riksdagen överens om. En majoritet av svenska folket har inget förtroende för den här myndigheten. Om man under högkonjunktur inte förmår att ta tag i alla de problem jag nu har nämnt, inklusive de långtidsarbetslösa och att få en myndighet att fungera, hur kommer det då att bli när konjunkturen vänder?
Att dra på sig stora utgifter i en högkonjunktur, utgifter som inte har långsiktiga strukturella effekter, kommer att leda till en utgiftskostym som när det vänder är alldeles för stor. Detta kommer att drabba Sverige. Jag undrar fortfarande: Ska det vara så här i högkonjunktur, att man inte tar tag i de problem som finns?
Regeringen förmår inte skapa strukturella reformer som gör att människor inte drabbas så hårt när det väl vänder.
Elisabeth Svantesson (M):
Regeringsduglighet, talar Oscar Sjöstedt om. Jag tänker så här: Ett parti som vill bli taget på allvar måste också ha en politik som går att ta på allvar. De flesta kanske inte läser Sverigedemokraternas budget från i höstas, och kanske inte vårmotionen heller. Men det är en hokuspokusbudget på väldigt många sätt. Vad menar jag med det?
Jo, den är orealistisk och innehåller besparingar som är orealistiska eftersom det skulle vara helt omöjligt att genomföra dem på kort sikt. Om man kommer till Sveriges riksdag och dundrar på och bråkar med alla partier, utom sitt eget såklart, måste man åtminstone ha en politik som håller ihop. När jag läser er budget, Oscar Sjöstedt, ser jag några saker som ändå förbluffar mig. Jag tänkte att du skulle få förklara några enkla saker. Jag har all förståelse för att man kritiserar den här regeringens arbetsmarknadspolitik.
Men att skära bort all arbetsmarknadspolitik för att finansiera alla de löften som du och ditt parti ger svenska folket är på kort sikt helt orimligt. Det går inte att på ett eller två år ta bort all arbetsmarknadspolitik i Sverige. Jag vet att ni har kompetensförstärkning på några miljarder, men det kommer inte att möta det behov som finns. Ni tar bort all arbetsmarknadspolitik och alla nystartsjobb. Arbetsförmedlingen skär ni ned med 70 procent år tre, enligt er budget.
Jag håller med om att Arbetsförmedlingen är ineffektiv, men då måste någon annan göra ett visst jobb. Det kommer alltså att kosta pengar. Det här är en orimlig finansiering. Detta är bara några exempel; jag kan ta ett till. Ni tar bort etableringsersättningen. Det kan man absolut göra, men vad händer då? De människor som har fått uppehållstillstånd måste ha något att leva av de första åren. De kommer alltså att få leva på försörjningsstöd, så kostnaden finns kvar. Min fråga till Oscar Sjöstedt är därför: När är det dags för Sverigedemokraterna att lägga fram en budget som faktiskt håller ihop och kan vara genomförbar?
Elisabeth Svantesson (M):
Oscar Sjöstedt vill inte bara göra små besparingar och skära ned en del, utan han vill lägga ned allt. Han vill lägga ned 100 procent av nystartsjobben, som ju har visat sig vara den effektivaste av alla insatser vi ägnar oss åt i arbetsmarknadspolitiken. Det handlar om människor som av olika anledningar kanske inte kommer tillbaka efter en sjukskrivning. De får då ett stöd att komma in igen. Det är det effektivaste. Att ta bort det som funkar är ju urbota korkat. Att ta bort 100 procent av arbetsmarknadspolitiken är ungefär lika dumt.
Det finns massor som man kan göra på nytt, men resurserna kommer att krävas. Man kan göra bättre saker, men resurserna kommer att krävas. Men ni plockar bort resurserna. Vad lägger ni dem på i stället? Låt mig ge några exempel. Det låter ibland som om ni vill stärka arbetslinjen, men ni gör det mindre lönsamt att jobba. Ni höjer a-kassan, bostadsbidraget, sjukpenningen och underhållsstödet. Ni vill återinföra vårdnadsbidraget och införa ett kontantbidrag till alla som föder barn. De ska få 20 000 kronor var.
Alla dessa delar tillsammans kommer att minska sysselsättningen. Det här går inte ihop. Ni gör besparingar som är orealistiska. De skulle inte gå att genomföra den 1 januari 2019 om er budget skulle vinna. Dessutom har ni en budget som försvagar arbetslinjen. Det håller inte heller ihop i längden, för om man försvagar arbetslinjen finns det inga pengar till det som ni så gärna vill tala om: trygghet, välfärd och så vidare. Nej, det är en hokuspokusbudget.
Kom tillbaka till Sveriges riksdag med en seriös budget med seriösa reformer och seriös finansiering! Den budget som vi diskuterar nu är definitivt inte seriös.
Elisabeth Svantesson (M):
Det var nog ett av de mest oseriösa inlägg jag har hört av en ordförande i ett utskott på väldigt länge. Det tog sex och en halv minut innan ordföranden i finansutskottet, som är socialdemokrat, kom in på socialdemokratisk politik. Jag märker att det är många som pratar om moderat politik just nu - det gjorde även jag i mitt inlägg. Om ordföranden hade lyssnat skulle han ha hört att jag pratade om just de problem jag ser och vad vi vill göra åt dem. Vi lade fram en vårmotion där vi visar tydliga finansieringar.
Fredrik Olovsson hävdar att vi inte gör detta, men jag vill vända på frågan. Du sitter i regeringsställning, Fredrik Olovsson, och representerar Socialdemokraterna. Du har haft ansvar i fyra år.
Du använder den största delen av tiden till att klanka ned på alla partier på vår sida i stället för att berätta vad du vill göra för att ta tag i de problem som har vuxit sig starka i Sverige under de år som du har haft ansvar. Du vill ju inte ens erkänna dessa problem och allvaret i dem. Jag pratar gärna om våra skattesänkningar, för jag är stolt över att en busschaufför kommer att få en femhundralapp mer med moderat politik.
Jag är stolt över att vi fortsätter att sänka skatten för pensionärer. Vi kan göra detta just för att sysselsättningen under många år har ökat kraftfullt. Det var ingen slump att jobben - i brinnande lågkonjunktur och den värsta finanskrisen sedan 30-talet - blev 300 000 fler, i lågkonjunktur! Detta beror bland annat på att vi gjorde det mer lönsamt att jobba, och det vill vi fortsätta att göra. Och ja, herr talman, vi prioriterar.
Vi prioriterar våra reformer, och vi kommer att fortsätta att prata om vår politik med väljarna. Oj, vad jag önskar att du kunde ta ansvar för den politik som Socialdemokraterna har bedrivit, Fredrik Olovsson, och berätta lite mer om den politik som ni vill bedriva, snarare än att på ett oseriöst sätt klumpa ihop fyra partiers olika utgifter och göra så som du precis gjorde.
Elisabeth Svantesson (M):
Absolut, det gör jag gärna. Men först vill jag bara påminna om en sak. Den vårmotion som du tänker rösta ja till i dag, Fredrik Olovsson, innehåller ingen finansiering. Alla vallöften som ni har gett under hela våren finns det inte en krona till i finansiering. Det finns det i vår vårmotion. När det gäller pensionärsskatten kan det vara bra för Socialdemokraterna, som kanske hamnar i opposition i höst, att veta att riksdagens utredningstjänst räknade fel på 2 miljarder. Detta har vi varit ute och berättat om. Vårt löfte står fast.
Vi kommer i vårt valmanifest och vår budget till hösten att visa hur vi ska ta steg mot att sluta klyftan. Nu har Fredrik Olovsson använt sina två minuter till att prata om vår politik igen, inte till att svara på frågor, men låt mig påminna om att vi ser problem och utmaningar och tar tag i dessa. Det gör vi i vår vårmotion. Vi finansierar våra löften och kommer att återkomma både i vårt valmanifest och i den budget vi lägger fram i höst.
Det kan man lita på, och man kan lita på att vi moderater tar ansvar för helheten, att vi kommer att lösa problem och att vi kommer att göra det mer lönsamt att jobba, för att stärka välfärden och pensionerna. Vi sätter alltid jobb och välfärd före bidrag.
Det är fortfarande väldigt märkligt, herr talman, att det är så svårt för vissa partier, särskilt det största, att tala om hur man själv ska göra och hur man vill förbättra de problem som finns. Nu tänker jag använda 30 sekunder till att önska Fredrik Olovsson en trevlig sommar, trots att vi är oense. Du kan lita på, Fredrik Olovsson, att vi kommer att återkomma och att vi kommer att stå fast vid vårt ord.
Vi kommer att fortsätta att sänka skatten; det tycker vi är en bra sak, både för den som jobbar och anstränger sig och för den som har ansträngt sig. Glad sommar!
Elisabeth Svantesson (M):
Det är lite modigt av finansministern att gå till attack mot lite allt möjligt. Jag vill bara först ge ett litet tips när det gäller visstidsanställningarna. Finansministern kan börja i Regeringskansliet, så kan vi sedan ta en diskussion utifrån det. Det är ju en av de värsta arbetsplatserna som finns när det gäller visstidsanställningar. Det är också lite modigt när finansministern bestämmer sig för att gå till val på välfärden. Vi har ju fyra års facit av hur Socialdemokraterna har skött välfärden. Mitt i brinnande högkonjunktur väntar föräldrar på att barnen ska kunna komma till psykiatrin.
Nu har köerna tredubblats. Mitt i brinnande högkonjunktur försämras skolresultat och färre blir behöriga till gymnasiet. Det här är alltså modigt. Jag vill påminna om vad som skapar välfärd. Välfärd skapas av ansträngning och flit.
Människor som går till jobbet varje dag och som är med och bidrar och människor som startar företag, tar risker och är beredda att satsa någonting är grunden för det välstånd Sverige har liksom att vi tillsammans är med och bidrar till det som är det gemensamma, det vill säga att vi kan ta in skatter. Men det är ansträngningen, inte skatterna, som skapar välstånd. Finansministern vill naturligtvis ha en valrörelse om välfärd kontra skattesänkning.
Det har jag förstått under de åtta månader som vi har mötts i olika debatter. När man lyssnar på finansministern kan det låta som om Moderaternas politik i princip kommer att ödelägga hela välfärden. Jag vill för bara någon sekund dock sätta fokus på finansministerns skattesänkningar. Jag tycker att det är bra att finansministern har lagt fram förslag om sänkt bolagsskatt. Det står vi bakom. Det är bra att finansministern har lagt fram förslag om att sänka skatten på pension. Det står vi också bakom.
Men hur kommer det sig att just Socialdemokraternas skattesänkningar stärker välfärden medan Moderaternas inte gör det? En annan fråga jag vill ha svar på är hur det kommer sig att finansministern aldrig kan tänka sig att sänka skatten för den som arbetar.
Elisabeth Svantesson (M):
En barnfamilj har under de här fyra åren faktiskt fått mindre i plånboken med din politik, Magdalena Andersson. Att ni gärna sänker skatten för dem som jobbar och anstränger sig varje dag är inte fallet. Jag tycker att det är lite sorgligt att det som har byggt Sverige starkt - ansträngning och flit - inte kan belönas. Ett tips: Det går att satsa på välfärd och samtidigt sänka skatten för dem som jobbar. Vi gjorde det under åtta år.
Det är bara att läsa underlagen och se att det också stärkte välfärden. Mer pengar gick till välfärden under Alliansens år. Och det går att upprepa. Ska vi satsa på välfärd - vilket vi ska göra - måste vi också hålla nere bidragskostnader och migrationskostnader. Det har vi sagt väldigt tydligt. Det kommer att vara en tydlig prioritering för oss moderater under nästa mandatperiod, och det kommer att behövas. Nu har jag en minut på mig, herr ålderspresident. Det här är mitt sista inlägg i den här kammaren den här mandatperioden.
Jag vill passa på att tacka alla som jobbar här inne. Jag tackar kansliet och hela finansutskottet. Och självklart tackar jag finansministern för det jobb som hon har gjort under de här fyra åren. Trevlig sommar!
Elisabeth Svantesson (M):
Tack, Fredrik Lundh Sammeli! Först vill jag bara kommentera de utmaningar som vi mötte 2015. Jag delar den bilden och att det var många runt om i Sverige som gjorde fantastiska insatser. Jag vill också påminna om att vi i flera partier tillsammans lyckades att komma överens om en ordning som stramade åt migrationen. Det är fortfarande rätt så många som kommer till Sverige, men vi löste situationen tillsammans.
Det som ändå gör mig förundrad är att ordföranden i socialförsäkringsutskottet, som ändå är ansvarig för dessa sakfrågor, verkligen tror på sin egen motivation till den här lagstiftningen. Verkligheten har förändrats. Verkligheten förändras hela tiden, det är så den fungerar. Jag har några frågor till Fredrik Lundh Sammeli som jag vill ska klaras ut.
Har Socialdemokraterna övergett den individuella prövningen? Det är statstjänstemän som har fattat 9 000 beslut. Det har inte gjorts i en hast, utan de har fattats av tjänstemän. Vad har ordföranden i socialförsäkringsutskottet att säga till dem? Har Socialdemokraterna övergett den individuella prövningen? Kommer man att göra det fler gånger när verkligheten förändras? Min andra fråga är: Vilken väg tänker socialdemokratin ta?
Jag sätter stort hopp till att den pressträff som Stefan Löfven hade om inriktningen ska gälla. Men man blir väldigt fundersam när vi nu diskuterar och ska fatta beslut om det här ärendet. Jag blir också fundersam när Socialdemokraterna och regeringen i fredags på EU-nämnden gav besked om man nu tänker driva frågan om permanenta uppehållstillstånd på EU-nivå.
Det är tre olika, disparata inriktningar som svensk socialdemokrati nu försöker att hålla sig till på en och samma gång. Min stilla undran är: Varför ska man ha förtroende för socialdemokratisk migrationspolitik framöver? Vilken linje är det egentligen som gäller?
Elisabeth Svantesson (M):
Det är intressant när ansvariga politiker inte vill ta ansvar, när de hävdar att de inte går ifrån den individuella prövningen och ändå gör just precis det. Det är alltså 9 000 personer, och regeringsföreträdare hävdar att de var minderåriga när de kom hit. Jag undrar hur man kan veta det. Många var med all sannolikhet minderåriga, men andra var inte det. Men de har ju fått en individuell prövning.
Vad lagstiftaren nu gör är att man säger till alla de tjänstemän som har följt lagen som har gällt under lång tid om individuella prövningar att detta nu ska ändras. Det är ett kollektivt hanterande av en grupp. Ni säger att de får enskilda prövningar och att det kommer att gå ganska snabbt eftersom ni utfärdar lagen på det här sättet. Men ett kollektivt hanterande av en grupp är ett avsteg från den individuella prövningen.
Det är ett avsteg från den princip som har gällt i Sverige under lång tid och som jag hoppades att vi var överens om. Herr talman! Slutligen var vi många som var med och tog ansvar 2015. Vi moderater omprövade hela vår migrations- och integrationspolitik under våren 2015. Det var ett arbete som jag själv ledde, och jag vet att Fredrik Lundh Sammeli vet att vi var pådrivande.
Kanske hjälpte vi Socialdemokraterna i förhållande till Miljöpartiet; vad vet jag. Det gör mig ingenting, för vi hjälpte Sverige att få ordning och reda i migrationspolitiken. Under den föregående mandatperioden har jag och vi sagt och tagit ansvar för att det är många regeringar som inte har skött migrations- och integrationspolitiken på ett hanterbart sätt. Jag vet att Socialdemokraterna ibland hävdar att de nu får ta ansvar för den migrationspolitik som vi förde. Jag kan konstatera att det inte var några socialdemokrater som någonsin bedrev opposition mot den politiken.
Jo, ibland tyckte Socialdemokraterna att Alliansen drev en för hård migrationspolitik. Summa summarum: Jag hoppas och tror innerst inne att Socialdemokraterna vill ta långsiktigt ansvar. Men påstå inte att det här inte är ett avsteg från den asylprövning som är så viktig och också rättssäker!
Elisabeth Svantesson (M):
Om invandrarkvinnor skulle jobba i samma utsträckning som svenskfödda kvinnor skulle Sveriges ekonomi stärkas med 47 miljarder kronor. Det är flera miljarder mer än vad regeringen nu, likt en popcornmaskin, satsar i olika delar - det är kanske främst satsningar som gynnar regeringen själv under ett valår.
Vad budgeten däremot saknar, herr talman, är strukturella reformer som löser långsiktiga problem, exempelvis för just de invandrade kvinnorna. Många kvinnor lever i utanförskap. De kan inte försörja sig själva. Inte sällan lever de med förlegade normer.
Min fråga till arbetsmarknadsminister Ylva Johansson är: Varför undviker regeringen att ta fram strukturella, långsiktiga och betydande reformer som kan förändra livet för dessa kvinnor men också för deras barn?
Elisabeth Svantesson (M):
Ja, det som ministern nämner har vi kommit överens om för ett par år sedan. Det är mycket bra att det genomförs. Men jag undrar ändå: Hur kommer kvinnor som i dag bor i Vivalla och i Husby och som har varit i Sverige i decennier att påverkas av detta? Det krävs verkningsfulla reformer som ger resultat. I högkonjunktur, herr talman, måste man våga ta tag i strukturella problem.
Ministern rabblar återigen upp en del åtgärder som absolut behövs, men regeringen måste ta tag i de svåra frågorna: värderingsfrågorna.
Elisabeth Svantesson (M):
Sverige är ett av världens mest konjunkturkänsliga länder. I högkonjunktur är det därför extra viktigt att vi bygger upp en buffert till dess att konjunkturen vänder nedåt igen. Inträffar en ny djupare kris är det viktigt att vi har skyddsvallar att möta den med. Nu har vi en stark konjunktur, men vi har en svag regering. Inte sedan 70-talet har en svensk finansminister sparat så lite i högkonjunktur.
I stället är finanspolitiken expansiv, och regeringen brer på med stora utgiftsökningar. Dessa utgifter kommer också att finnas kvar när ekonomin vänder. Min fråga till finansministern är: Varför sparar ministern mindre än vad föregångarna Kjell-Olof Feldt, Anders Borg och Bosse Ringholm gjorde i högkonjunktur?