Roza Güclü Hedin (S):
I dag debatterar vi alltså proposition 156 och betänkande UbU22 En skyldighet att erbjuda lovskola . Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag. Jag ska ärligt säga att det inte alltid har känts som en självklarhet att vi ska behöva ha sommar- eller lovskola för att barn ska klara sin skolgång. För mig är det naturligt att man under ordinarie undervisning ska kunna tillgodogöra sig så mycket kunskap och stöd att man inte ska behöva gå i skolan under loven.
Jag vet hur det känns att vara en av dem som ibland får sitta i ett annat klassrum och få lite extra stöd. Jag förstår dem som uppfattar det som ett straff och att ingen förstår. Det kan ibland handla om att man är i ett visst skede av livet, att känslor och tankar hindrar en eller att man inte har utrymme och ro att plugga hemma.
Att då få en extra pålaga och stigmatiseras och pekas ut som den som inte klarar skolan kan kännas hårt.
Det är därför det är så viktigt att denna skyldighet blir en möjlighet för alla, att den erbjuds på ett så bra sätt som möjligt - ett sätt som känns inkluderande - och att skolan talar om den i positiv bemärkelse och lyfter fram denna möjlighet som just en möjlighet att få lite extra tid att klara sig i de ämnen som behövs för att kunna komma in på en gymnasieutbildning. Fru talman!
Vi vet att en gymnasieexamen är en förutsättning för etablering på svensk arbetsmarknad. De ungdomar som saknar en gymnasieexamen har mycket svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. Att alla elever i Sverige får möjlighet att ta gymnasieexamen är högt prioriterat för regeringen och på sikt också en viktig tillgång för samhället. Vår främsta uppgift är att se till att alla barn ges rätt förutsättningar att klara sin skolgång.
För att det ska vara möjligt krävs en politik som ger lärare och elever bättre förutsättningar att lyckas. En skyldighet att erbjuda lovskola är ett sätt att verka för den ambitionen. Fru talman! Många av oss har säkert besökt de oerhört uppskattade sommarskolor som finns runt om i landet, sommarskolor där det oftast är gymnasieelever som hjälper till med stöd i undervisningen till de elever som frivilligt söker denna extrahjälp.
Jag har mött elever som är glada och förväntansfulla och som bekräftar att de verkligen har fått hjälp i olika ämnen. Sommarskolor och läxhjälp, i organiserad form eller byggd på frivillighet, är väldigt bra. Skolverket har i en sammanställning av antalet ansökningar om statsbidrag för undervisning under lov visat att knappt 20 procent av landets kommuner inte ansöker om sådant bidrag.
Vi kan inte utifrån de uppgifterna veta hur många elever som har varit i behov av undervisning under skollov men inte erbjudits att delta i sådan verksamhet. Man kan däremot dra slutsatsen att alla elever i Sverige inte ges denna möjlighet. Den nuvarande ordningen, där det är upp till huvudmännen att avgöra om det ska anordnas undervisning under skollov eller inte, gör att alla elever inte är garanterade en sådan möjlighet.
Vidare medför den nuvarande ordningen att det är upp till huvudmannen att avgöra i vilken omfattning som eleven ska ges möjlighet till undervisning och i vilka ämnen. Det kan innebära att alla elever inte ges möjligheter till kompletterande undervisning, som kan vara avgörande för att de ska nå behörighet till ett nationellt program i gymnasieskolan. Det är just detta som bidrar till att likvärdigheten i svensk skola på detta område minskas.
Avsaknad av regler för undervisning under skollov gör att det kan uppstå oklarheter om vilka rättigheter man har som elev. Det är därför som en reglering av innehåll och minsta omfattning är välkommet. Detta förväntas bidra till att skapa en mer jämlik skola.
Lovskolan ska erbjudas elever som har avslutat årskurs 8 och som i nästa årskurs riskerar att inte nå kunskapskraven för betyget E i ett eller flera ämnen och därigenom riskerar att inte bli behöriga till ett nationellt program, som jag nämnde. Den ska erbjudas elever som har avslutat årskurs 9 utan att ha uppnått en sådan behörighet.
Lovskolan ska anordnas i juni samma år som eleven har avslutat årskurs 8 respektive 9 och uppgå till minst 50 timmar i båda fallen, precis som vi hörde här tidigare.
Förslaget avser inte att bidra till onödig styrning av verksamheten, utan de huvudmän som hellre vill anordna lovskolan under läslovet eller påsklovet kommer att kunna räkna av den tid som elever har deltagit i en sådan lovskola. Det är mycket viktigt att lyfta fram det. Den föreslagna regleringen medför också en stor frihet för huvudmän att anordna lovskola när det passar bäst, och då också med hänsyn till lokala förhållanden.
När man debatterar ett sådant här betänkande är det mycket viktigt att även lyfta fram reservationer, eventuella frågetecken och den oro som kan finnas. Vi har hört Sverigedemokraterna, som reserverar sig mot förslaget i propositionen med hänvisning till att de tror att införandet av en skyldighet kommer att medföra att man dränerar den vanliga undervisningen på resurser och stödinsatser. Men det är mycket viktigt att framhålla att man kan göra både och.
Att nästan 80 procent av landets kommuner sökt statsbidrag för att bedriva lovskola talar för att det är en insats som man gärna gör. I det läget är det oerhört viktigt att man säkerställer likvärdigheten i svensk skola i hela landet. Det är positivt om det bidrar till att fler elever kan nå behörighetskraven för ett gymnasieprogram.
Allianspartierna anger i sin reservation att man bör sätta in resurserna och inkludera även årskurs 6 och årskurs 7. Jag tycker inte att tanken är fel. Däremot ser jag inga hinder för att redan i dag erbjuda denna möjlighet. Lagförslaget avser en skyldighet till detta i årskurs 8 och årskurs 9 om man ser att eleverna riskerar att inte nå behörighetskraven. Det som också lyfts fram i reservationen är att man tycker att man tycker att förslaget är snävt hållet till juni månad.
Det är också fel, vilket framgår av propositionen. Det finns även möjlighet att erbjuda detta under andra tider av året och då räkna av den tiden, som jag tidigare nämnde. Fru talman! Det finns utmaningar i att rekrytera behöriga lärare. Det gäller större delen av skolväsendet. Därför är det viktigt att man framhåller det positiva med denna satsning, bland annat att huvudmännen lyfter fram de speciella undervisningsformerna - den speciella utmaningen.
Att huvudmän kan överlämna undervisning på entreprenad ger också möjligheter att hantera en lokal brist på lärarresurser. I och med att lovskolan också ska ses som en del av grundskolan medger det möjlighet att använda sig av fjärrundervisning även på entreprenad. Fru talman! Jag ser med tillförsikt på framtidens skola och svensk utbildning. Den rödgröna regeringen tillför extra resurser och stöd till skolan.
Fokus har varit och är på tidiga insatser, ett attraktivt läraryrke och en jämlik skola. Jag hoppas att alla som jobbar inom skolvärlden ser och känner att de är viktiga. Det är de nämligen. Jag brukar säga att utan en bra grund, utan utbildning, slutar människor och länder att utvecklas. Våra lärare och all annan fantastisk personal bidrar till denna grund.
Arbetet med att förbättra förutsättningarna för lärandet, bildandet, barnen och personalen är prioriterat. Med detta ser jag fram emot att fortsätta utveckla svensk skola för våra barn och deras framtid.