Tobias Billström (M):
Jag har ingen annan uppfattning än interpellanten om betydelsen och vikten av att förhindra att människor råkar illa ut. Om detta tror jag att alla är helt överens. Det skulle vara konstigt annars givet det faktum att de allra flesta partier i Sverige - i alla fall de som befinner sig i riksdagen - tycker att det är viktigt att stå upp för den jämställdhetspolitik som vi slåss för och som vi har i Sverige. Det här är definitivt en del av det.
När det gäller interpellantens frågor om hur man ska kunna underlätta för och hjälpa de kvinnor som råkar illa ut ska vi först och främst börja med att titta på utlänningslagen och vad det är för instrument som erbjuds där. Utlänningslagens bestämmelser syftar till att så långt som möjligt förhindra att kvinnor far illa och utsätts för våld när de kommer till Sverige. Det handlar om att ta hänsyn till utländska kvinnors och barns rätt till skydd. Det handlar också om enskilda individers rätt att själva välja sin partner.
Det betyder att när kvinnan väl har bestämt sig för att flytta ihop med sin man i Sverige är det inte säkert att hon vill ändra sitt beslut på grund av att det har kommit fram att mannen i fråga har ett brottsligt förflutet. Detta är viktigt att förstå. Jag tyckte själv att Maria Stenberg var inne på det när hon pekade på att det kan finnas bevekelsegrunder som inte bara handlar om kärlek. Det kanske dessutom handlar om ekonomi i det här sammanhanget.
Det handlar om vilket liv man lever i ursprungslandet och vilka förväntningar man har på ett nytt liv i Sverige. Det kan vara argument som är nog så tunga. Det vet vi när vi tittar på hur människor rör sig över gränserna. Vi ser i migrationspolitiken i övrigt att en längtan efter ett bättre liv är ett mycket starkt argument för människor att röra sig över gränserna till andra länder.
Dessutom kan det vara värt att notera att ett skydd motsvarande det som vi har i utlänningslagen mot att ge sig in i ett förhållande där kvinnan riskerar att utsättas för våld saknas för alla svenska kvinnor som utsätts för misshandel i parrelationer. Därutöver är det viktigt att peka på att de kvinnor som kommer till Sverige omfattas av samma skyddsnät som alla övriga kvinnor som är bosatta i vårt land. Det ska inte vara någon mannamån, och det är det inte heller.
Regeringen har under mandatperioden antagit en handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Den innefattar en rad åtgärder och involverar flera myndigheter, till exempel socialtjänsten, vilket är viktigt att tänka på i det här sammanhanget. Alla i Sverige bor i en kommun, och den kommunens socialtjänst har ett ansvar för de här frågorna.
Dessutom har vi genomfört en lagändring i juli 2007 under den här mandatperioden i syfte att tydliggöra socialtjänstens ansvar för att våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld får det stöd och den hjälp som de behöver. Detta ansvar gäller alla kvinnor och barn, även de som vistas här med tillfälligt eller permanent uppehållstillstånd. Jag tycker att det är viktigt att fundera över det här.
Utöver detta har en särskild utredare på regeringens uppdrag nu också tittat på möjligheten att erbjuda samhällsorientering till bland annat kvinnor med tillfälliga uppehållstillstånd. Tillsynsarbetet visar att informationen behöver utvecklas för att nå alla grupper i Sverige, till exempel kvinnor som talar andra språk, så att man blir medveten om vilka rättigheter som man kan göra anspråk på och vilka skyddsmöjligheter som finns.
Utöver detta har vi höjt Socialstyrelsens anslag under 2009 och 2010 till organisationer som arbetar för att motverka våld mot kvinnor med 10 miljoner kronor per år. Därutöver vill jag peka på polisens ansvar när det gäller skyddet för våldsutsatta kvinnor och barn. I korthet: Det händer mycket, och jag tycker att vi bör fortsätta att utveckla de här metoderna.