Tobias Andersson (SD):
På temat välfärdsbedrägerier hade inte jag, om jag varit Anders Ygeman, valt att kasta sten i glashus, då Anders Ygeman haft egna kollegor som fram till nyligen företrädde Socialdemokraterna i denna kammare och som utskottsordförande varit aktuella i medier för mindre smickrande påståenden. Jag väljer att lämna det därhän.
Sedan, fru talman, har jag nog faktiskt aldrig under mina fyra år i Sveriges riksdag varit med om ett statsråd som så återkommande väljer att fly ämnet som är aktuellt för interpellationsdebatten, och som dessutom återkommande väljer att dua mig i talarstolen i stället för att följa de regler som finns här och försöka visa respekt för sin motdebattör. Men det tycks ha satts i system. Det här är den tredje interpellationsdebatten som jag och Anders Ygeman har i dag.
Och det är den tredje interpellationsdebatten under vilken han avstår från att svara på mina frågor, kommer med pseudofrågor som han för in från sidan och därefter väljer att dua mig. Jag tycker att det är respektlöst, fru talman.
För att få Anders Ygeman att släppa det som han tycks vara helt maniskt besatt av kan jag snabbt försöka besvara de frågor han ställt men som över huvud taget inte har någon som helst relevans för det vi debatterar. Men då kanske Anders Ygeman åtminstone kan somna i kväll utan att ligga och undra kring mitt ställningstagande rörande detta.
Den första frågan till mig rör en viss formulering i vårt partis principprogram från 1997, när jag var ett år gammal. Svaret på den frågan är: Jag vet inte varför det var formulerat så. När jag blev medlem 2012 var detta inget principprogram som vi följde. Vill Anders Ygeman ha ett mer utförligt svar än så uppmanar jag honom att ställa frågan till någon annan.
Den andra frågan som han ställer är när vi ändrade oss om Ukraina. Sverigedemokraterna har alltid förespråkat hjälp i närområdet. Vårt ställningstagande till Ukraina bygger å ena sidan på att vi anser att Sverige är fullt som en konsekvens av den politik som Anders Ygeman och andra har genomfört, vilken kraftigt har begränsat våra förutsättningar att ta emot ukrainare i Sverige.
Å andra sidan ser vi ett värde i att hjälpa vårt närområde och ta emot de kvinnor och barn som är riktiga flyktingar från Ukraina. Vi har alltså inte ändrat oss i den frågan, som jag ser på saken. Anders Ygeman kanske är av en annan uppfattning. Alldeles oavsett det rör inte frågan ämnet i denna interpellation. Men jag har som en gärning av god vilja gentemot Anders Ygeman ändå valt att besvara hans frågor.
Och jag hoppas, fru talman, att Anders Ygeman nu kan lämna dem därhän och därutöver visa mer respekt under den följande delen av interpellationsdebatten. Det jag vill komma åt med min interpellation är att få ett svar på frågan ifall regeringen tycker att det danska exemplet är aktuellt.
Det handlar om huruvida man vill intensifiera arbetet mot dem som exempelvis reser utomlands trots att de är i en asylprocess i Sverige, eller för den sakens skull dem som reser utomlands och är på semester när de borde vara i Sverige och söka jobb. Eller de som går på andra bidrag från det offentliga men väljer att slösa bort det offentligas medel som de har erhållit genom att åka utomlands och inte vara på plats och göra rätt för sig i Sverige.
Anders Ygeman väljer att försöka skaka av sig detta genom att säga att det är en liten fråga. Men jag tycker att den är av stort signalpolitiskt värde. Jag tror att de som gör rätt för sig har svårt att förstå hur så många kan lyckas fuska så mycket i det socialdemokratiska Sverige. Fru talman! Uppskattningar lyder att det rör sig om uppemot 30 miljarder som försvinner från det allmänna varje år i Socialdemokraternas Sverige i rent fusk.