Maria Larsson (KD):
Mäns våld mot kvinnor är en angelägen fråga för alliansregeringen. Därför har vi gjort en satsning som går utöver vad som tidigare någonsin har gjorts med den handlingsplan som är presenterad med 56 olika punkter och med 800 miljoner kronor. Jag skulle vilja hävda att det är en satsning som saknar motstycke både i Sverige och i många andra länder.
Vi har också sett positivt på en ökad anmälningsbenägenhet även om det kan indikera också ökat våld. Det vet vi inte riktigt. Men det är viktigt att den kvinna som utsätts för våld faktiskt vågar anmäla. Det hoppas jag att Eva Olofsson och jag är överens om.
Inom socialtjänstens ram ryms uppdraget hos kommunerna att ge kvinnor som utsätts för våld och barn som bevittnar våld det skydd och stöd och den hjälp som det är nödvändigt att de får. Om Eva Olofsson menar att staten skulle gå in och ta över det kommunala ansvaret är det inte aktuellt.
Jag ser att Vänsterpartiet i sitt budgetförslag lägger många ökningar på många områden, men också många skattehöjningar som gör att antalet jobb i Sverige skulle minska dramatiskt. Med män och kvinnor som är arbetslösa blir kanske våldsaspekten ännu tydligare. Vi är en regering som tar ansvar för helheten och även för den ekonomiska stabiliteten i landet. Därför lägger vi fram finansierade budgetar.
Därför har vi också markerat ett tydligt stöd till det här området. Vi ska inte överta kommunerna ansvar, men vi ska stötta dem i deras verksamhet. Därav kommer de 800 miljonerna. Därav kommer också de 109 miljoner som är utvecklingsmedel till kvinnojoursverksamhet. Kvinnojourerna utgör ett ovärderligt komplement till socialtjänstens verksamhet.
Vi vet att det för många kvinnor är mycket enklare att ta kontakt med någon som inte utgör myndighet i ett första skede.
Om vi tittar historiskt ser vi i de delrapporter vi har fått om de kommunala bidragen att stödet till kvinnojourer, brottsofferjourer och tjejjourer har ökat från 54 miljoner kronor 2006, vilket var fallet då Eva Olofsson var med och styrde landet tillsammans med Socialdemokraterna, till 62 miljoner kronor 2007.
Det är glädjande att stödet nu ökar, för kvinnojourerna gör som sagt en ovärderlig insats och kommunerna kan inte fylla sitt ansvar om man inte samarbetar på ett bra sätt med de frivilliga civila organisationerna. Vi har också för avsikt att höja det generella organisationsbidrag som Socialstyrelsen fördelar till kvinnojourer, brottsofferjourer och organisationer som arbetar för att motverka våld.
Det kommer att höjas, vilket framgår av handlingsplanen. De långsiktiga lösningarna handlar naturligtvis om lite olika saker. En av dem är förbättrat kunskapsstöd. Här finns det en brist hos socialtjänstens personal, men också när det gäller att se till att det finns verktyg som vilar på en vetenskaplig grund.
Därför har vi gett IMS vid Socialstyrelsen, alltså Institutet för utveckling av metoder i socialt arbete, i uppdrag att ta fram, identifiera och kvalitetssäkra bedömningsinstrument som kan användas i socialtjänstens arbete med våldsutsatta kvinnor och barn som har bevittnat våld. Det är alltså IMS som ska ta fram det här i form av ett frågeformulär som är baserat på vetenskaplig grund.
Det här bedömningsinstrumentet ska kunna användas nationellt och utgöra ett viktigt beslutsunderlag. Jag tror att det är en viktig del för att få ett mer likvärdigt arbete över landet att det finns den här typen av verktyg. Jag ska be att få återkomma till fler saker som jag tror är viktiga för den långsiktiga lösningen.