Jörgen Andersson (M):
Jag får säga att Ulla Andersson verkligen är i högform i dag. Det är trevligt när hon varvar upp och sätter så stort fokus på så här viktiga frågor. Och jag har inte på något sätt avsikten att gå i polemik eller för den skull ta ställning för någon form av skuggbanksektorsverksamhet.
Låt oss först konstatera hur det har sett ut under de senaste decennierna. I Sverige har vi haft förhållandet att det varit ett ständigt ökande utanförskap. Det är intressant att lite grann titta på orsakerna till klyftor.
Men jag tänker kort redogöra för vad ärendet handlar om, hur vi har resonerat och hur kommissionen har resonerat. Vi hanterar alltså här ett utlåtande gällande en grönbok om skuggbanksektorn. Syftet med grönboken är att i samråd diskutera och få en överblick över den utveckling som sker i den så kallade skuggbanksektorn.
Vi har haft ökade klyftor ända sedan 1991, som finansministern tidigare redogjort för, och det har varit klyftor under socialdemokratiskt styre. Detta har, menar jag, till stor del berott på förhållandet att allt fler människor hamnat längre bort från arbetsmarknaden.
Kommissionen anser att det är viktigt att i detalj undersöka de problem som sektorn kan ge upphov till och uppmanar alla berörda parter att delta i samrådet. En rad frågeställningar tas upp och kommissionen resonerar om de risker och problem som kan orsakas av skuggbanksektorn.
Ska man komma till rätta med utanförskapet och klyftorna måste man, tror jag, se till att ha en politik för att få folk i arbete. Det jag tycker är det allra allvarligaste i Socialdemokraternas argumentation är att man verkar ha synen att det alltid är ett statiskt förhållande, att samma människor alltid är utsatta. Det finns ingen chans att förändra sin situation.
Det ska dock sägas att i grönboken konstateras att skuggbanksektorn också fyller en viktig funktion på den finansiella marknaden och fungerar som ytterligare ett alternativ till finansiering och bankinlåning. Men även om så är fallet finns det en uppenbar risk att sektorn kan utgöra ett potentiellt hot för långsiktig stabilitet.
Det finns ingen chans att utvecklas eller att komma tillbaka efter ett utanförskap. Vi har tydligt sett att den politik som regeringen sedan 2006 fört faktiskt har luckrat upp det stora utanförskap som tidigare byggts upp av Socialdemokraterna.
Rådet för finansiell stabilitet arbetar med rekommendationer för tillsyn och reglering av den här sektorn för att motverka att eventuella fallissemang för med sig systemrisker, både direkt och indirekt.
Vi ser nu att fler människor med förtidspension eller människor i långvarig sjukskrivning eller i arbetslöshet får chansen att komma tillbaka. Vi har inriktat insatserna på att göra människor anställbara, att sänka trösklarna för att människor ska få en chans att komma tillbaka. Det är väl detta som egentligen skiljer Socialdemokraternas politik från vår politik.
Samtidigt kan förstärkta regleringar på de finansiella marknaderna medföra att skuggbanksektorn i stället ytterligare växer, enligt detta arbete. Grönboken tar upp en rad frågor och lämnar förslag på tänkbara definitioner och svar på dessa.
Vi tror på den enskilda individens förmåga att själv förändra sin situation, på att det hos varje enskild individ finns en inneboende kraft.
De övergripande frågeställningarna handlar om att definiera skuggbanksektorn, vilka risker och fördelar som sektorn kan tänkas föra med sig, vilka utmaningar den för med sig och vilka lagstiftningar som är tillämpliga på skuggbanksystemet i EU.
Jag tror att det är väldigt olyckligt att lyssna på det Socialdemokraterna står för - att det skulle vara ett statiskt förhållande utan en chans för dessa människor att kunna förändra sin situation, utan en möjlighet att komma tillbaka och få en ny chans.
Utskottet anser likt regeringen att kommissionens initiativ till grönbok är välkommet och att det är positivt med en ansats att kartlägga hur sektorn ser ut och fungerar och hur riskerna och möjligheterna ser ut. Det är viktigt att överväga vilka regleringar som krävs och hur de ska utformas. Utskottet har inga invändningar mot den definition som kommissionen gör.
Det är rimligt att anta att sektorn förändras både vad gäller vilka parter som avses och vad gäller sektorns storlek. Utskottet inser att nya regleringar på de finansiella marknaderna kan få effekter på skuggbanksektorns storlek. Det är därför viktigt att utvecklingen följs nogsamt. Vidare inser utskottet att skuggbanksektorn kan rymma viktiga funktioner och alternativ till finansiering och inlåning.
Som ett exempel nämner utskottet framväxten av marknaden för företagsobligationer. Detta kan få effekten att riskerna sprids på fler aktörer, men samtidigt konstaterar utskottet att sektorn medför risker både indirekt och direkt.
Det kan leda till påtagliga systemrisker med dolda hävstänger utan att detta omfattas av reglering och tillsyn. Det är naturligtvis viktigt att titta på detta och verkligen analysera hur det ser ut.
Det kan mycket riktigt, som Ulla sade, också förekomma att reguljära institut kringgår regleringen genom att lyfta ut vissa verksamheter och att det då är en del av skuggbanksektorn. Det är också viktigt att betona att verksamheten är gränsöverskridande och bedrivs globalt. Därför är det viktigt att den globala aspekten också betonas i reglering och tillsyn.
Utskottet anser också att det är viktigt att konsumentperspektivet särskilt beaktas och betonar riskerna för den enskilde. Till sist konstaterar utskottet att sektorns storlek nationellt av allt att döma beräknas vara relativt liten trots allt.
Icke desto mindre berörs Sverige i allra högsta grad av skuggbanksproblematiken, inte minst genom de gränsöverskridande verksamheter som finns både när det gäller svenska bankers verksamheter i andra länder och svenska företags behov av fungerande marknader i andra länder. Fru talman! Utskottet stöder kommissionens fortsatta arbete med att kartlägga skuggbanksektorn.
Utskottet föreslår att riksdagen lägger utlåtandet till handlingarna.