Jan Björklund (L):
Peter Hultqvist får inga andra svar bara för att han ställer samma fråga fyra gånger. Svaren blir desamma. Det kommer att heta förskolechef i den nya skollagen. Jag tycker att vi ska behålla förskolans särart. Att likställa i status betyder inte att allting måste vara likadant. Jag tycker inte att vi ska skolifiera förskolan. Socialdemokraterna var inne på att vi skulle kalla barnen i förskolan för elever i skollagen. Jag tror att det fullständigt saknar förankring i folkdjupet att kalla ettåringar för elever.
Om man kallar det man håller på med i förskolan för små barn för undervisning tror jag också att det skapar en fullständigt felaktig association. Man har pedagogisk verksamhet, men det folk förknippar med undervisning är något annat. På samma sätt kallar vi pedagogerna för förskollärare och förskolechef. Det är att respektera förskolans särart, Peter Hultqvist. Vi ska inte försöka göra förskolan till grundskola. Det tror jag är viktigt, och jag tror att detta har ett starkt folkligt stöd.
Det har inte att göra med olika status, men det har att göra med att respektera traditioner och begrepp som finns inom förskolan. Det är det första jag vill säga. Det andra är att när den nya skollagen läggs fram kommer förskolecheferna och vilket ansvar de har att regleras i skollagen. När det är färdigreglerat och taget och vi är överens i riksdagen om hur det ska se ut är det läge att diskutera hur utbildningen ska se ut för att klara av detta.
Ska detta vara obligatoriskt eller frivilligt? Det är för tidigt att säga det i dag. Men precis som jag sade måste frågan om obligatorium övervägas. Detta har att göra med vilka krav vi ställer på dessa chefer i den nya lagen. I den nuvarande socialdemokratiska skollagen finns det ju inga krav alls på förskolechefer. Jag håller med om att kommunaliseringen har varit förödande när det gäller att byråkratisera rektorsrollen. Jag tycker att rektorer ska ägna sig åt pedagogiskt ledarskap.
Men när kommunerna tog över skolan såg de i mångt och mycket till att rektorerna drunknar i olika kommunala administrationsprocesser. Jag tycker att det är olyckligt. Det är det pedagogiska ledarskapet som ska stå i centrum. Det är det som är fokus för den här regeringen. Förskolan är den utbildningsform i Sverige som har den mest nöjda avnämargruppen.
När det gäller förskolan frågar man ju föräldrarna, och när det gäller gymnasiet kanske man frågar ungdomarna själva. Men förskolans föräldrar är alltså avnämare som är otroligt nöjda med verksamheten. Därför har inte regeringen upplevt att det är just förskolan som måste totalreformeras i det svenska utbildningsväsendet.
Det är andra delar av utbildningsväsendet som reformfokus ligger på. Men det är klart att det händer en hel del också på förskolans område. Som jag sade kommer nu förskolan för första gången någonsin i svensk historia att bli skolform i den skollag jag lägger fram. Läroplanen kommer att omarbetas; uppdraget har gått till Skolverket om att den ska bli ännu mer kunskapsorienterad. Ett förskollelyft genomförs nu av den här regeringen.
Det var något som den förra regeringen struntade i. Det innehåller fortbildningsinsatser för förskollärare och barnskötare. Vi kommer att förtydliga förskollärarnas ansvar både i skollagen och i läroplanen. Den förra regeringen gick LO till mötes och vågade inte utmana barnskötarna. Man sade i stället att arbetslaget ska ha ansvar, och respekterade inte den utbildningsnivå som förskollärare har. Så visst sker det förändringar nu också, men jämfört med de förändringar som regeringen planerar för grundskolan och gymnasiet är förändringarna på förskolans område mindre.
Det beror på att vi i allt väsentligt är väldigt nöjda med den kvalitet och den utveckling som svensk förskola har.