KBLab/rixvox huggingface dataset:
Jennie Nilsson (S):
Tack, Staffan Eklöf, för frågan! Jag håller med om den problembeskrivning och bild som Staffan Eklöf inleder sitt anförande med att ge uttryck för. Sverige har och ska ha en god djurvälfärd. Det är givetvis inte acceptabelt när djur far illa.
Men det vi ser i olika medierapporteringar utgör också en väldigt liten andel. Den bilden ska ges på ett rätt sätt. Det finns olika förklaringar till att det blir som det blir. Men inte sällan är det personliga tragedier som ligger bakom att man tappar greppet om sin verksamhet. Jag tror alltså att vi är ganska överens om problembilden.
Däremot landar vi i olika lösningar på problemet. Vårt fokus är på att lägga de politiska verktygen och incitamenten på att öka lönsamheten i branschen. Det gör vi genom att vi har fått en livsmedelsstrategi på plats. Sverige har inte haft någon sedan tidigare. Den är historisk.
Jag tror att det är en jätteviktig grund för att kunna förändra förutsättningarna och lönsamheten i branschen långsiktigt och hållbart. De fokusområden som vi har lyft upp och identifierat tillsammans med branschen är regelförenklingar. Det innebär att man sparar både tid och pengar, vilket är viktigt i sammanhanget.
Det påverkar säkerligen både möjligheterna och intresset för att vara lantbrukare. Men det underlättar säkert också för att man inte ska bli pressad och utbränd av att i alltför stor omfattning behöva göra sådant som man kanske inte i första hand vill och som inte är skälet till att man vill vara lantbrukare. Också forskning och innovation är viktigt.
Vi behöver säkerställa att vi utvecklar varor och tjänster, produktionsmetoder och affärsmodeller för att bli konkurrenskraftiga och kunna utveckla verksamheten. Men det kan kanske också leda till nya marknader både inom och utanför Sverige. Det kan i sig bidra till ökad lönsamhet. Till det kopplar vi export. För att få upp lönsamheten tror vi att det är viktigt att få upp volymerna. Då behövs en marknad som är större än Sverige.
Vi behöver alltså säkerställa att vi får bästa möjliga avsättning för allt det som görs i Sverige. Därför är det högt prioriterat. Vi har också identifierat kompetensförsörjning som kritiskt avgörande för att branschen ska ha förutsättningar att växa och nå sin fulla potential. Jag är övertygad om att det är en potential som är stor.
Det är positivt att Staffan Eklöf har noterat det arbetsmiljöarbete som regeringen har intensifierat inom ramen för det arbete som görs på Arbetsmarknadsdepartementet. Men jag har också tagit ett särskilt ansvar och lyft upp frågorna utifrån mitt perspektiv, givet att jag i min portfölj har de gröna och blå näringarna.
De ligger absolut sämst till i olycksstatistiken när det gäller både olyckor och olycksfall med dödlig utgång. Det är djupt bekymmersamt och helt oacceptabelt. Det är nästan dubbelt så höga tal som i den bransch, bygg- och transport, som har de näst högsta talen. Det är jätteviktigt.
Vi kommer nu att använda medel från Landsbygdsprogrammet - vi öppnar upp för den möjligheten - för att i första hand ha rådgivningsinsatser och för att öka kunskapen.
Jennie Nilsson (S):
Att utreda det här finns inte i planen just nu. I detta läge är det viktigare att titta på bredare perspektiv. Staffan Eklöf sa i ett av sina tidigare anföranden att ministern brukar lyssna på goda argument. Självklart lyssnar jag på de argument som finns.
Jag delar bilden av att det sociala sammanhanget och tryggheten är viktigt. I första hand behöver den nog åstadkommas med andra hjälpmedel. Om man skulle få upp lönsamheten och frigöra resurser skulle man kunna köpa den här tjänsten på vanlig kommersiell grund. Exempelvis finns föreningen Växa Sverige som driver en kommersiell service på området. Där kan man köpa tjänster som dessa.
För mig handlar det mer om att säkerställa att man har råd och möjlighet att göra ett sådant val. Eftersom vi har en konstruktiv anda vill jag ta upp den utfrågning som miljö- och jordbruksutskottet hade i går och som Staffan Eklöf hänvisar till.
Något jag noterade angående lönsamheten var att en av de absolut viktigaste frågor som både primärproducenterna, livsmedelsföretagarna och flera andra aktörer hade identifierat var att vi måste få till ett bra UTP-direktiv. Branschen vädjade till de partier som har lagt motioner på området att tänka igenom det här en gång till. Jag tror att det är viktigt.
Vi måste ta varje tillfälle i akt och leverera resultat på sådant som vi har varit överens om, till exempel att få en livsmedelsstrategi på plats som också knyter an till andra frågor. Det gäller den gemensamma jordbrukspolitiken, UTP-direktivet och en rad andra frågor som lägger en bra grund för fortsatt utveckling av en sektor som vi alla vill väl.
Jennie Nilsson (S):
Jens Holm har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förhindra fortsatta utbrott likt den pågående fågelinfluensan samt om det är min bedömning att det är rimligt att staten ska bekosta en så stor andel av kostnaden för fågelinfluensan och andra smittspridningar som har sin grund i intensiv och storskalig djuruppfödning. Fågelinfluensan sprids fortfarande runt om i Europa och så även i Sverige.
Utbrottet säsongen 2020-2021 är det största vi har haft av fågelinfluensa i Sverige, både sett till antal drabbade besättningar och till antal djur. Över två miljoner fåglar har avlivats hittills i Sverige. Ansvariga myndigheter har hanterat utbrotten i enlighet med de regler och rutiner som finns på plats. Jag har stort förtroende för såväl myndigheternas som näringens arbete under pågående utbrott.
Sverige har lång erfarenhet av förebyggande arbete med djurhälsa och smittskydd, som är grunden för att förhindra uppkomst och spridning av sjukdomar mellan djur och människor. Under senare år har ett stort arbete lagts ned på beredskapen för smittsamma djursjukdomar, däribland fågelinfluensa, för att snabbt kunna bekämpa ett utbrott.
Fågelinfluensa har också tagits upp vid flera tillfällen i olika EU-sammanhang, då det krävs insatser på EU-nivå för att bekämpa smittan och införa förebyggande åtgärder. Sverige följer detta arbete noga och kommer att vara aktivt i denna process. Utöver det har regeringen också i januari i år gett ett uppdrag till Statens jordbruksverk och Statens veterinärmedicinska anstalt att granska djurhållning med avseende på risken för uppkomst och spridning av nya smittor mellan djur och människa.
Myndigheterna ska inhämta synpunkter från Folkhälsomyndigheten. Uppdraget ska redovisas senast den 28 februari 2022.
När det gäller frågan om ersättning för kostnader som uppstår i samband med bekämpning av fågelinfluensautbrott så framgår det av epizootilagen att staten ska ersätta djurägare som har drabbats av förluster eller kostnader på grund av beslut som fattats av myndigheter för att förhindra spridning av vissa smittsamma djursjukdomar. Fågelinfluensa är en sådan epizootisk sjukdom där djurägare har rätt till viss ersättning.
Bekämpningen av säsongens utbrott av fågelinfluensa har orsakat stora ekonomiska kostnader, och regeringen har i vårändringsbudgeten för 2021 föreslagit 200 miljoner kronor för att täcka kostnader för att bekämpa smittsamma djursjukdomar, och då framför allt fågelinfluensa. Sverige har också möjlighet att söka medfinansiering från EU.
Frågan om ersättningar vid utbrott av olika djursjukdomar är en komplex fråga, och i det betänkande som lämnats till regeringen avseende ny djurhälsolagstiftning anges att det finns starka skäl att så snart som möjligt göra en översyn av ersättningssystemet. Betänkandet bereds nu inom Regeringskansliet.
Jennie Nilsson (S):
Tack, Jens Holm, för frågan! Ja, det är en högaktuell fråga, precis som Jens Holm säger. Vi har ett stort utbrott, det största som vi någonsin haft i Sverige. Däremot tror jag faktiskt inte att Jens Holm har belägg för att säga att andra länder tittar förvånat på Sverige, som om vi hade ett utbrott som inte finns på andra ställen. Vi drabbas ju för ovanlighetens skull lika hårt som många andra länder.
Jens Holm redogjorde på ett förtjänstfullt sätt för hur virus uppkommer, vilket ju är både adekvat och relevant i sammanhanget och något som ligger till grund för hur vi arbetar med de här frågorna. Jag skulle också vilja påstå att Jens Holm både vet och håller med om att Sverige har ett väldigt gott renommé när det gäller hur vi jobbar med förebyggande smittskyddsåtgärder och bekämpning av smitta.
Vi är ofta aktiva, anlitade och uppskattade i internationella sammanhang, kopplat till det. Det är vi inte minst eftersom vi har varit föregångare och starkt pådrivande när det handlar om att minska antibiotikaanvändningen för djur. Detta har vi gjort genom att gå före i Sverige, såklart, men också genom att driva den frågan i internationella forum och inom ramen för handelsavtal, för att ta ett exempel.
Sammantaget känner jag mig väldigt trygg med det arbete som myndigheterna gör.
Givet det har vi försökt hitta en god balans när det gäller att säkerställa att myndigheterna har de verktyg som de behöver för att kunna hantera detta. Vi har en ständig dialog med dem om detta. Vi har också en ständig dialog med de branscher som är berörda kring hur de uppfattar myndigheternas arbete och vilka verktyg de eventuellt behöver från politiken.
Och redan för några månader sedan - jag minns inte just nu om det var strax innan eller strax efter jul - gav vi uppdrag till Jordbruksverket, SVA med flera att analysera det arbete som görs och dra slutsatser av vår beredskap och vår förmåga och komma med förslag om eventuellt ytterligare åtgärder som behöver införas.
Jag vill nog ändå påstå att vi hanterar detta väldigt seriöst och att vi vidtar alla de åtgärder och tar de mått och steg som vi kan givet de fakta som vi känner till och givet de situationer som vi har haft och som vi planerar för - detta för att hantera det här på ett så bra och klokt sätt som möjligt. Sedan kokar Jens Holm ned detta i två specifika frågor. Vi kan börja med den första.
Då kan vi konstatera att jag inte har för avsikt att verka för att vi inte ska ha storskalig produktion i Sverige. Vi har för inte jättelänge sedan, 2018, antagit en livsmedelsstrategi i den här kammaren som också Vänsterpartiet stod bakom. Där lyftes bland annat fram behovet av ökad lönsamhet och storskalighet som en del i ett sådant arbete.
Däremot ska företagen i Sverige, oavsett om de är stora eller små, leva upp till samma tuffa och starka krav på god djurhållning. Jag tycker att det är den prioriterade frågan i detta sammanhang.
Jennie Nilsson (S):
Det blir väldigt tydligt i debatten att vi landar olika i det här, och vi gör det från olika utgångspunkter. Jag tror tyvärr att Jens Holm och Vänsterpartiet går lite fel utifrån att man väger in helt andra perspektiv som inte skulle vara gynnsamma vare sig vi talar om smittspridning eller pandemier.
Jag tror att det är andra politiska överväganden som vägs in, och så försöker man lite olyckligt att använda de här frågorna för att bygga ett annat case. Jag är väldigt övertygad om och känner givetvis till de utmaningar som vi står inför. Nu lyfts afrikansk svinpest i debatten, något som vi givetvis har väldigt noga koll på. Också den har sin uppkomst i Kina och Asien och har funnits i Europa länge.
Den finns ganska nära nu, till exempel i Tyskland, där Danmark bygger en mur som Jens Holm sa. Det gör inte Sverige givet att vi inte har någon landgräns mot Tyskland. Jag tror kanske inte heller att det är det effektivaste sättet att stoppa svinpesten. Men vi följer frågan, och vi har den under bevakning. Våra myndigheter framför allt har en beredskap för vad vi skulle göra om det kommer till Sverige. Detta går inte att utesluta. Vi talar om vilda levande djur på samma sätt som det är flyttfåglar, alltså vilda fåglar, som i första hand sprider fågelinfluensa.
Det är klart att skulle man argumentera konsekvent när det gäller fåglarna skulle man väl säga: Ha inte höns ute då. Då kan det ju inte komma några vildfåglar och smitta ned dem. Men jag tror inte att den debatten gynnar den här typen av frågor. Jag kan också konstatera att det totalt är 24 gårdar som är drabbade. Två av dem är riktigt stora, 16 är kommersiella och resten är hobbygårdar.
Alla ligger i olika former av kluster, och då skulle man alltså säga att man inte får vara varandra nära heller. Men då minskar man alla förutsättningar för att kunna bygga upp nätverk som jobbar förebyggande och proaktivt med att utveckla näringen liksom den här typen av frågor. Det vore olyckligt.
Jennie Nilsson (S):
Kjell-Arne Ottosson har frågat mig vilka samtal jag har fört med Svenska Jägareförbundet som kan betecknas som förhandlingar med målsättning att nå fram till det beslut som nu har fattats samt på vilka omständigheter och fakta jag har baserat mitt ställningstagande att Svenska Jägareförbundet accepterat de beslut som fattats.
Han har även frågat om regeringen tagit något initiativ till att etablera kunskapen hos berörda parter om att EU-kommissionen lagt ned ärendet samt vilka skälen är till att regeringen valt att gå vidare med förändringen av det så kallade allmänna uppdraget, trots EU-kommissionens motivering för att avsluta ärendet. Sedan 1938 har regeringen årligen givit Svenska Jägareförbundet ett så kallat allmänt uppdrag att leda delar av den praktiska viltvården och jakten i landet.
För uppdraget har Svenska Jägareförbundet tilldelats medel ur Viltvårdsfonden. Jag vill understryka att det allmänna uppdraget inte är avskaffat. Det är utvecklat för att klara rättslig granskning och prövning, samtidigt som vi värnar den viktiga roll som jägarkåren som folkrörelse har inom svensk viltvård. Det har under en längre tid riktats rättslig kritik mot utformningen av det allmänna uppdraget, framför allt att det är problematiskt ur upphandlingsrättsligt hänseende.
År 2016 inledde EU-kommissionen ett pilotärende mot Sverige. Ärendet stängdes den 12 juni 2020 då EU-kommissionen godtog Sveriges svar om att det på regeringens initiativ pågår en översyn av tilldelningen av medel ur Viltvårdsfonden och att den omfattar gränsdragningen mellan bidrag och vad som måste upphandlas i enlighet med upphandlingsdirektivet.
Det har under åren genomförts ett antal försök att anpassa det allmänna uppdraget till upphandlingslagstiftningen. För att skapa ett långsiktigt effektivt, hållbart och transparent förfarande för tilldelningen av medel ur Viltvårdsfonden beslutade regeringen den 7 januari 2021 att bland annat uppdra åt Naturvårdsverket att ombesörja att åtgärder som rör viltövervakning, trafikeftersök och klövviltsförvaltning utförs.
För detta får medel ur Viltvårdsfonden användas, och upphandlingsreglerna ska beaktas. Det nya upplägget utgör en utveckling av Svenska Jägareförbundets roll, där en anpassning skett till bland annat upphandlingslagstiftningen. Svenska Jägareförbundet särställning inom landets viltvård kommer dock att bevaras genom att regeringen från och med 2022 avser att tilldela förbundet ett flerårigt organisationsbidrag ur Viltvårdsfonden för dess rikstäckande viltvårdsarbete.
Regeringen anser att de beslutade förändringarna utöver att göra förfarandet för tilldelningen mer förenligt med gällande lagstiftning även kommer att främja landets viltvård i stort. För mig och regeringen är det centralt att föra en god dialog med olika intressenter som berörs av regeringens beslut och hantera frågor på ett inlyssnande och respektfullt sätt.
Jakten och viltvården i Sverige har sedan lång tid karaktären av en folkrörelse där det ideella engagemanget hos markägare och jägare spelar en avgörande roll. Regeringen har ingen intention att ändra på detta.
Jennie Nilsson (S):
Låt mig återigen vara tydlig mot Kjell-Arne Ottosson: EU stänger en pilot när de är nöjda med svaret. I det här fallet var de nöjda med att vi hade uppgett att vi skulle se till att hantera den upphandlingsrättsliga kritiken, och det har vi gjort. Det är också så att vi har försökt säkerställa att vi fredar det allmänna uppdraget, som är viktigt för Sverige och svensk viltförvaltning.
Vi har försökt göra det genom att hitta en smart konstruktion där vi hanterar systemen och ser till att de klarar en rättslig prövning, samtidigt som vi är tydliga med vad pengarna ska användas till - alltså ett syfte i enlighet med jaktlagens definitioner. Jag kan konstatera att det finns olika sätt att hantera kritik. I debatten här och nu försöker man att låtsas som att detta skulle vara ny kritik. Det är inte sant - kritiken har levt över lång tid.
Jag tror att det ända sedan slutet av 90-talet har funnits utredningar och annat som har ifrågasatt och kritiserat, och det har gjorts olika analyser av det här. När det finns kritik, som dessutom både EU-juristerna och våra egna jurister bedömer är skälig, kan man ju välja olika sätt att förhålla sig till den. Det som pågår nu är ju ett krypskytte mot det allmänna uppdraget.
Det är klart: Man kan ducka, huka sig och hoppas att ingenting träffar. Man kan också försöka att hitta ett sätt att ta bort den skarpa ammunitionen. Detta är ett sätt att ta bort den skarpa ammunitionen och freda uppdraget.
Jag tycker faktiskt att vi här gemensamt åtminstone har ansvaret att säkerställa att vi diskuterar utifrån de fakta som finns, att vi lyssnar på det som är både sagt och nedskrivet och att vi gemensamt säkerställer att vi får en bra och fungerande viltförvaltning också framgent. Min bild är att vi har total samsyn om att det är detta vi vill ha.
Jennie Nilsson (S):
Magnus Oscarsson har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att främja säljakt. Han har även frågat mig om jag tänker verka för att underlätta jakt i skyddade områden samt om jag i internationella sammanhang tänker arbeta för att utverka undantag för handel med sälprodukter från djur som fällts under licensjakt. Det finns i dag livskraftiga populationer av gråsäl och vikare i Östersjön samt knubbsälar i Västerhavet.
Gråsälspopulationen i Östersjön har haft en mycket stark tillväxt de senaste åren och bedöms nu ha gynnsam bevarandestatus enligt art- och habitatdirektivet. Gråsälen är vår största sälart och har ett relativt stort födobehov. Det kan tillsammans med andra påverkansfaktorer medföra negativa effekter på flera olika fiskbestånd. Jag är även medveten om att sälarna orsakar skada eftersom de kan ta fisk direkt ur fiskenäten och förstöra fiskeredskap.
Enligt Naturvårdsverkets beslut om licensjakt på gråsäl är det tillåtet att fälla 2 000 gråsälar under perioden 20 april-31 december 2021. Naturvårdsverket har även beslutat att tillåta skyddsjakt på 900 knubbsälar och 420 vikare under 2021 och början av 2022. En vetenskaplig utvärdering av licensjakten på gråsäl ska redovisas senast i juni 2021.
Regeringen är medveten om att säljakt är tidskrävande och förenad med kostnader för den enskilde jägaren. Det är inte heller möjligt för en jägare att sälja till exempel sälskinn eller kött på grund av EU-förbudet mot handel med sälprodukter. Regeringen bedömer att möjligheterna att i nuläget driva frågan om att häva EU-förbudet mot handel av sälprodukter är mycket små.
Inför 2021 har regeringen i Havs- och vattenmyndighetens regleringsbrev beslutat att högst 3 miljoner kronor får fördelas till länsstyrelserna för att användas till ersättning för hanteringskostnader av gråsälar som skjutits med stöd av beslut från Naturvårdsverket avseende skyddsjakt och licensjakt.
Inför kommande havs, fiskeri- och vattenbruksprogram har regeringen även för avsikt att föreslå att en stödåtgärd inkluderas som ger möjlighet till ersättning för hanteringskostnader för fällda sälar vid skyddsjakt eller licensjakt. När det gäller jakt i skyddade områden är det sedan länge möjligt att bedriva olika sorters aktiviteter som till exempel jakt och fiske om det inte motverkar syftet med skyddsändamålet. Sammantaget har jag och regeringen vidtagit flera åtgärder i syfte att underlätta förvaltningen av sälpopulationerna.
Vi följer den här frågan mycket noga och kommer outtröttligt att fortsätta arbetet för friska hav, livskraftiga fiskbestånd och levande kustsamhällen.
Jennie Nilsson (S):
Låt mig tacka för en bra debatt. Jag uppskattar alltid konstruktiva debatter. Jag skulle väldigt mycket uppskatta om vi i den framtida debatten om just denna problematik gemensamt kunde fundera på vilka verktyg man skulle önska som inte finns. Jag kan notera att vi är väldigt överens om problembilden.
Också Magnus Oscarsson noterar att regeringen faktiskt gör ett antal saker på detta område som är bra och efterfrågas, men det är svårt och utmanande. Den specifika frågan som kom nu på slutet - exakt när man ska lyfta frågan på internationell nivå - får jag möjligen återkomma till.
Vi gör en samlad bedömning av alla de frågor som är i varje portfölj, om de är aktuella för samråd, kräver beslut eller acceptans på EU-nivå eller, som i det här fallet, på WTO-nivå. Det gör vi kontinuerligt hela tiden. Den här frågan finns över huvud taget inte på dagordningen just nu. Ett enskilt land kan givetvis ta upp den, men ska man föra upp en fråga på dagordningen måste man göra bedömningen att man åtminstone kan förflytta den framåt.
Annars riskerar det att bli ett bakslag i hanteringen. Vi gör just nu inte bedömningen att det skulle förflytta frågan framåt om vi tar upp den som enskilt land. Vi bedömer att vi bör avvakta och se om det händer något ytterligare på området, givet att den situation som vi har på området rimligen inte är unik för Sverige. Vi har haft en situation - hela debatten lider av det - då sälbestånden inte hade gynnsam bevarandestatus.
Över hela världen kablades det ut bilder av hur man klubbade ihjäl sälungar. Den bilden finns kvar i många medlemsländer. Jag tror att den kommer att sitta där tills man upplever att sälarna faktiskt är många och orsakar problem. Vi väntar på att några till ska vara beredda att kroka arm med Sverige. I det läget är det intressant och smart att lyfta upp frågan på internationell nivå igen.