Malcolm Momodou Jallow (V):
Det råder bostadsbrist i en majoritet av landets kommuner. Värst är bostadsbristen i storstadsregionerna. De som drabbas hårdast är låginkomsttagare, unga vuxna och nyanlända. Bostadsbristen begränsar människors möjligheter att ta ett jobb, studera och etableras i det svenska samhället. Därigenom påverkas individens frihet, ekonomins tillväxt och samhällets utveckling negativt.
Egentligen skulle min kollega och kamrat Jon Thorbjörnson ha stått här, men han blev sjuk nu på morgonen. Därför får jag hoppa in. Jag skulle egentligen bara framföra vårt yrkande, men för att göra honom lite rättvisa tänkte jag även säga några av de ord som han hade tänkt säga. Fru talman! Jag börjar med att yrka bifall till reservation 5. Åkermarksarealen fortsätter att minska i Sverige.
Det leder till ökade klyftor och segregation. Mycket av det som byggs har varit alltför dyrt för stora grupper i samhället. Det är, kort sagt, brist på bostäder som folk har råd att efterfråga. Det är framför allt brist på hyresrätter med rimliga hyror. Enligt Boverket behövs det i snitt 67 000 nya bostäder varje år fram till 2025.
Samtidigt ökar exploateringen av jordbruksmark. Med "exploatering av jordbruksmark" menas att bygga på marken eller använda den på ett sätt som gör att det inte går att odla där igen. Främsta skälet till att åkermarksareal försvinner är att marken inte längre brukas utan växer igen. Samtidigt som detta sker har Sverige behov av att stärka sin självförsörjningsgrad när det gäller livsmedel. Fru talman!
Under förra mandatperioden antog riksdagen, på Vänsterpartiets initiativ, en målsättning som innebär att minst hälften av de bostäder som byggs ska vara hyresrätter. För att uppnå riksdagens målsättning behöver kommunerna ta sitt bostadsförsörjningsansvar. Det gäller i synnerhet de kommuner som ligger i landets tillväxtområden där behovet av nya bostäder är som störst. Bostadsbristen är samtidigt en regional fråga.
Tillståndet för många av odlingslandskapets arter och naturtyper är dessutom dåligt eller ogynnsamt. Näst efter skogen finns flest rödlistade arter i odlingslandskapet. Det är därför nödvändigt att gynna fler bruksmetoder som bidrar till en hävd som stärker den biologiska mångfalden i jordbrukslandskapet.
Exempelvis är arbetsmarknadsregionerna i dag större än de egna kommunerna, och det finns ofta fördelar med att diskutera markanvändning över kommungränserna. Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen behöver därför samordnas, så att alla kommuner i en region bidrar till att bygga de bostäder som behövs. Här kan en regional fysisk planering fylla en viktig funktion. Fru talman!
Ett mer mosaikartat landskap med olika former av naturarbete och minskad användning av bekämpningsmedel bör eftersträvas. Vänsterpartiet anser att den höga exploateringstakten när det gäller bördig åkermark, inte minst i södra Sverige, är mycket bekymmersam och inte förenlig med en långsiktigt hållbar livsmedelsförsörjning.
Vänsterpartiet delar regeringens uppfattning att bostadsförsörjningen bättre kan tillgodoses med regional fysisk planering. Vänsterpartiet hade dock hellre sett att regeringen gav den regionala planeringen större möjligheter att påverka kommunernas bostadsbyggande. Bostadsförsörjningen är en regional fråga, och alla kommuner i ett län måste bidra till att bygga bort bostadsbristen.
Nya nationella styrmedel krävs för att minska exploateringen av jordbruksmark i kommunerna. För att minska exploateringen av åkermark, fru talman, bör regeringen återkomma med ett förslag till nationell målsättning för bevarande av bördig åkermark. Fru talman! Dricksvattenförsörjningen är förmodligen det mest kritiska försörjningssystemet vi har och en förutsättning för att vårt samhälle ska fungera.
För att få fler kommuner att ta sitt bostadsförsörjningsansvar krävs en tydligare statlig och regional styrning. Därför har Vänsterpartiet ytterligare ståndpunkter och förslag i frågan om regional planering i våra reservationer. Fru talman! I dag bor 90 procent av befolkningen i en kommun med bostadsbrist.
Dricksvattenutredningen konstaterade att klimatförändringarna, med ökad nederbörd, mildare vintrar och mer nederbörd vintertid, ökar påverkan på vattendrag och vattentäkter i form av organiskt material och föroreningar. Även tillgången till och kvaliteten på grundvatten kan påverkas. Riksintresseutredningen presenterade 2015 sitt slutbetänkande.
Det är inte rimligt att rika, välmående kommuner endast bygger dyra bostadsrätter och lämnar bekymret med hyresrätter till fattigare kommuner inom samma region. Många kommuner har inte lyckats anpassa bostadsbyggandet till befolkningsutvecklingen och har därmed inte tagit sitt bostadsförsörjningsansvar. Det finns en rad förklaringar. Det kan exempelvis bero på dåliga marknadsförutsättningar eller brist på kommunal mark.
Man hade i uppdrag att utvärdera områden av riksintresse i miljöbalken. Riksintressen gäller geografiska områden som har utpekats därför att de innehåller nationellt viktiga värden och kvaliteter. Utredningen föreslog bland annat att grundvattenförekomst kan bli ett nytt riksintresse. Vänsterpartiet delar denna bedömning och förväntar sig att regeringen också kommer att verka för en sådan lagändring.
Malmö är ett exempel; jag kommer ihåg när jag satt i kommunfullmäktige där och man sålde mark varenda gång vi hade kommunfullmäktigemöte. Det kan också bero på en politisk ovilja att bygga. I till exempel Vaxholm i Stockholm har man under 2000-2017 byggt 27 hyresrätter. I Danderyd har man byggt 95 stycken och i Vallentuna 112 stycken. Det kan jämföras med Upplands Väsby, som har byggt 1 178 hyresrätter.
I dag är inga dricksvattenförekomster riksintresseklassade; endast själva anläggningarna för dricksvatten kan i dag klassas som riksintressen. Vi anser att både grund- och ytvattenförekomster av stor betydelse för dricksvattenförsörjningen bör kunna riksintresseklassas.
Det är samma sak i Skåneregionen: Lomma byggde under samma period, 2000-2017, totalt 122 hyresrätter och Vellinge 245 stycken, i jämförelse med till exempel Malmö som byggde 8 997 hyresrätter. För kommunpolitiker kan bostadspolitiken vara svår att manövrera då den blivit alltmer marknadsstyrd och helt och hållet marknadsfinansierad.
Vänsterpartiet anser att skyddet för vår dricksvattenförsörjning bör stärkas och att det bör bli ett riksintresse i likhet med till exempel områden med höga natur- och kulturvärden. Fru talman! Regeringen bör återkomma med förslag till lagstiftning i miljöbalken som möjliggör att grund- och ytvattenförekomster av stor betydelse för dricksvattenförsörjningen ska kunna bli klassade som riksintressen.
Samtidigt har kommunerna planmonopolet, ofta ett visst markinnehav och de allmännyttiga bostadsbolagen att styra med - de som finns kvar. Vänsterpartiet vill skapa fastare strukturer för bostadsbyggande som möjliggör för alla kommuner att ta sitt ansvar för att bygga bort bostadsbristen.
Detta bör riksdagen ställa sig bakom och ge regeringen till känna.
För detta krävs både statlig hjälp till de kommuner som behöver det och statliga sanktionsmöjligheter i de fall kommuner inte bidrar utan övervältrar ansvaret för bostadsbyggandet på andra. Regeringen föreslår att regional fysisk planering ska ske i Stockholms län och i Skåne län.
Enligt regeringens bedömning bör regional fysisk planering införas i fler län när behov av och förutsättningar för sådan planering finns. Bostadsplaneringskommittén har dock föreslagit att regional fysisk planering ska ske i alla län. Ett flertal remissinstanser var positiva till detta, däribland Hyresgästföreningen och Sabo. Vänsterpartiet anser i likhet med kommittén, Hyresgästföreningen och Sabo att regional fysisk planering ska ske i alla län.
Det finns ett behov av mellankommunal och regional samverkan i större eller mindre omfattning över hela landet. I tillväxtområden kan det handla om att samordna sig för ett ökat bostadsbyggande där alla kommuner tar ansvar. I kommuner med minskande befolkning kan det i stället handla om att anpassa befintlig bebyggelse och andra anläggningar till nya behov. En del kommuner saknar dessutom kompetens och resurser för vissa uppgifter och funktioner.
För dessa kommuner kan en regional samordning vara ett bra stöd. Fru talman! Det finns ett uppenbart behov av mellankommunal och regional samverkan som inte tycks komma till stånd på frivillig väg. Behovet av samordning mellan olika planeringsslag gäller oavsett var i landet planeringen sker. Det finns därmed ingen anledning att begränsa uppdraget till att endast omfatta vissa delar av landet, vilket regeringen föreslår.
Vänsterpartiet tycker att regional fysisk planering ska vara obligatorisk i alla län. Enligt regeringens förslag ska regionplanen endast vara vägledande och inte bindande. Vänsterpartiet anser att man inom ramen för den regionala fysiska planeringen ska kunna ställa skarpare krav på att samtliga kommuner inom en region bidrar till att tillgodose hela regionens bostadsförsörjningsbehov.
Utan sådana krav riskerar regeringens förslag om en regional fysisk planering att bli verkningslöst. Ett tydligt exempel är den nuvarande regionala utvecklingsplanen för Stockholmsregionen, RUFS. Trots ett gediget arbete med RUFS kvarstår det grundläggande problemet att vissa kommuner i länet inte bygger nya bostäder i tillräcklig omfattning, eftersom det inte finns ett bindande bostadsmål.
Detta bekräftas även av Stockholms kommun, som i sitt remisssvar på regeringens proposition framhåller behovet av att få kommuner som inte i tillräcklig utsträckning bidrar till den regionala utvecklingen att ta ett större ansvar. Om regionplanen endast är vägledande kommer vissa kommuner att kunna fortsätta som tidigare och bygga få bostäder, framför allt hyresrätter.
Därmed förvärras bostadsbristen i hela regionen, vilket påverkar individens frihet, ekonomins tillväxt och samhällets utveckling negativt. För att få alla kommuner i en region att ta sitt bostadsförsörjningsansvar på en regional bostadsmarknad bör det införas ett bindande bostadsmål i den regionala bostadsplaneringen som anger hur många bostäder som behöver byggas i en region. Byggandet bör därefter fördelas på kommunerna i regionen.
Därmed ges alla kommuner i en region möjlighet att ta ansvar för bostadsbristen och bygga de bostäder som krävs. Hälften av nyproduktionen ska nationellt, i enlighet med riksdagens målsättning, vara hyresrätter. Fru talman! I regeringens lagförslag saknas helt möjligheten för staten att ställa krav på kommunerna i en region att bygga bostäder. Propositionen innehåller inte heller några förslag om sanktioner gentemot de kommuner som inte bygger bostäder.
Vänsterpartiet anser att staten bör ges möjlighet att förelägga kommuner att bygga bostäder enligt den bindande regionala bostadsplaneringen, med särskild hänsyn till det nationella målet om att minst hälften av de bostäder som byggs ska vara hyresrätter. Det kan samtidigt införas sanktioner mot de kommuner som trots detta inte bygger i enlighet med den regionala bostadsplaneringen.
I likhet med Delegation Bostad 2030 anser vi att det ska vara kostsamt för kommuner som inte fullgör sitt bostadsförsörjningsansvar. Fru talman! För att ge kommunerna möjlighet att uppnå bostadsmålen i den regionala bostadsplaneringen och bygga de bostäder som de tilldelats via länsstyrelsen och landstinget bör staten bistå med finansiellt stöd.
Under förra mandatperioden införde regeringen och Vänsterpartiet omfattande investeringsstöd för byggande av hyresrätter samt ett riktat statsbidrag för ökat bostadsbyggande, den så kallade kommunbonusen. Dessa stöd bör höjas och förbättras. Dessutom bör statliga topplån för nyproduktion av hyresrätter införas. Staten ska vara kommunerna behjälplig i att uppnå målen, och särskilt bör finansieringsstöd för nyproduktion av hyresrätter prioriteras.
Detta bör riksdagen ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Fru talman! För att avsluta: Det är dags för en ny bostadspolitik där staten, kommunen och regionen ska ta sitt ansvar och genomföra vad som är en lagstadgad rättighet för varenda människa som bor i det här landet.
Regeringen bör således återkomma med förslag som innebär att staten ges rätt att förelägga kommuner att bygga de bostäder som de har tilldelats enligt den regionala bostadsplaneringen, med särskild hänsyn till det nationella målet om att minst hälften av de bostäder som byggs ska vara hyresrätter, och att de kommuner som inte följer ett sådant föreläggande kan åläggas en sanktion. Fru talman!
Jag ställer mig bakom samtliga reservationer från Vänsterpartiet, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till Vänsterpartiets reservation 2.