KBLab/rixvox huggingface dataset:
Egon Frid (V):
Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Som vanligt identifierar vi problemen på samma sätt, och jag tror att vi kommer att göra det när vi möts i kammaren och debatterar framöver under den här mandatperioden. Men jag tror att vi kommer att skilja oss när det gäller att se lösningarna på problemen och vad som skapar dem.
Men det är gott och väl att man kan vara överens om problembilden - det är inte alltid man kan vara det i politiska debatter. Jag skulle vilja nämna att mitt huvudsyfte med interpellationen är att få möta statsrådet tillsammans med statsrådet Mats Odell, fast vi kan ju inte debattera samtidigt.
Men jag anser att de här frågorna är så intimt förknippade med varandra att det är viktigt att statsråden i regeringen verkligen tar ett helhetsgrepp för att på ett seriöst sätt angripa problemet med hemlösheten och bostadslösheten och problemen inom bostadssektorn.
Detta säger jag utifrån att jag själv, när jag kom till riksdagen, hade tio års erfarenhet från kommunal socialtjänst efter att ha jobbat med vuxna missbrukare och mycket hemlöshetsproblematik.
Min och Vänsterpartiets utgångspunkt i debatten om hemlöshet och bostadslöshet är naturligtvis att det ska finnas en rätt till bostad, och denna rättighet är en mänsklig rättighet och en nödvändighet för att vi ska ha ett socialt bra samhälle med likvärdiga goda bostäder till rimliga kostnader.
Då handlar det om vilket samhälle vi bygger och vilken helhetssyn vi lyckas skapa i politiken. Här är jag och Vänsterpartiet oroliga för de politiska beslut som vi ser är på väg. Det är bland annat det som har hänt genom att man har tagit bort produktionsstödet, som öppnar för mer marknadsanpassning.
Man öppnar för kommande beslut om att sälja ut allmännyttan. Jag ser att de här marknadslösningarna får konsekvenser för människor som redan i dag har svårt att skaffa sig en bostad. Jag tror att detta kommer att ge undanträngningseffekter för hemlösa.
Jag tycker att det är oerhört viktigt att utifrån detta diskutera en helhetspolitik, en god social bostadspolitik, som också värnar om de hemlösa och som kan ligga som bottenplattan - en Odellplatta eller en Larssonplatta! - i en god hemlöshetsstrategi.
Då kan man inte förvärra problemen i den ena ändan med en marknadsanpassning och marknadslösningar, som regeringen avser att göra. Samtidigt, fru talman, blir det statsrådet som får agera socialtjänst i regeringen. Det vore olyckligt om vi fick en sådan politik.
Jag är den förste att hålla med om och stötta de sociala åtgärder och insatser som statsrådet arbetar för.
Jag förringar inte på något sätt det arbetet, men jag tycker att det blir kontraproduktivt och motverkar sitt syfte om regeringen samtidigt gör de här marknadsanpassningarna och marknadslösningarna, som vi vet leder till en ökad hemlöshet.
Egon Frid (V):
Ja, det handlar naturligtvis om regeringens hemlöshetsstrategi. Och det är ju den fråga som jag också har väckt med den här interpellationsdebatten. Jag är fullt medveten om, efter att ha följt den här frågan under många år, att hemlöshet inte bara handlar om bostadspolitik.
Men bostadspolitiken är en central och viktig del i en hemlöshetsstrategi.
Det är ett stort centralt ansvar som kommunerna har och ska ta på sig. De måste ha en allmännytta, ett kommunalt bostadsföretag, eller vilken organisationsform man har valt, som ett grundansvar för att ge människor rätten till en bostad i kommunen.
Detta var nystarten till ett nytt utanförskap. Jag är orolig för att man med marknadslösningarna inte kommer att ta det stora och sociala ansvar som det innebär att tillhandahålla bostäder för människor som är i utanförskapet.
Därför behöver vi ha kvar en allmännytta med en tydlig roll i fråga om att man ska ha detta kommunala bostadsansvar att tillhandahålla bostäder för alla olika grupper. Sedan finns det naturligtvis människor i dag i utanförskapet som har egen kraft och förmåga att ta sig fram på bostadsmarknaden och finna sina egna lösningar.
Men vi vet också att det är många i utanförskapet i dag som av ekonomiska skäl och av andra orsaker står utanför och står långt ifrån bostadsmarknaden, och dem måste vi fortsätta att värna och jobba för.
En god social bostadspolitik, med allmännyttan och med kommunernas bostadsförsörjningsansvar via de kommunala bostadsföretagen, utgör en oerhört viktig och stor del för att vi ska lyckas med detta.
Egon Frid (V):
Som jag sade inledningsvis delar jag statsrådets problembeskrivning. Det gör jag också i interpellationen till statsrådet. Jag och Vänsterpartiet har inte den här schablonbilden att den hemlöse i dag är den missbrukande mannen. Och jag förklarar i interpellationen att det handlar om barnfamiljer. Det handlar om kvinnor.
Det handlar mycket om barn i barnfattigdom som drabbas av hemlösheten. Jag vill inte förstärka schablonbilden av att det är den missbrukande mannen utan snarare tvärtom visa på det breda spektrum av grupper som i dag står utan bostad och som drabbas av hemlösheten.
Sedan vill jag ändå framhålla att systemtänkande i sig inte alltid är negativt. Och de generella välfärdsreformerna, som till exempel allas rätt till bostad och att vi ska ha ett bra och effektivt bostadsbidragssystem, är ju positiva för den här gruppen människor som är i behov av bostäder.
Sedan har vi också byggt fler bostäder. Vi har fått en ökad sysselsättning som har lett till en ökad efterfrågan på bostäder, vilket tyvärr har varit negativt för de utsatta grupperna. Det har ju också haft en undanträngningseffekt för människor som har stått långt ifrån att få en bostad.
Dessa behöver vi kompensera ytterligare genom att vi i våra kommuner faktiskt måste ta ett större ansvar för dem genom våra kommunala bostadsföretag men också genom att bygga fler bostäder. Jag välkomnar en fortsatt positiv utveckling på bostadsmarknaden där det byggs för alla våra grupper i samhället.
Jag välkomnar också att det kommer en bra och socialt inriktad hemlöshetsstrategi från regeringens sida som har det här helhetsgreppet, som jag också hoppas att regeringen kommer att ta i och med att både statsrådet Larsson och Odell har ansvaret för de här frågorna.
Egon Frid (V):
Den här diskrimineringsundersökningen visar just på den strukturella diskrimineringen. I den undersökning som är gjord via Hyresgästföreningen har upp till 40 procent bevisligen diskriminerats på grund av det enda kriteriet att de har ett icke-svenskt namn.
Det är alltså det enda kriteriet som har prövats i den utredningen. Där har allmännyttan varit bättre än de privata hyresvärdarna. Man har inte ens fått möjlighet att prövas på de kriterier som statsrådet nämner här som vore rimligt för att det ska komma i fråga om det varit enskild diskriminering eller inte. Detta är ett bevis på en strukturell samhällelig diskriminering.
Det räcker att man uttalar sitt efternamn för att få ett nej när man kontaktar en hyresvärd eller mäklare i Sverige 2007. Vi vet att där det finns bra fungerande bostadsförmedlingar där man kan bli prövad på kriterier i form av behov utifrån kötid har detta problem förbättrats.
Naturligtvis har diskrimineringsförbudslagen varit viktig. Det är också viktigt att alla har rätt att få sin sak prövad i rätten. Men vi måste ha bra verktyg också för att förmedla hyresrätter efter behov. En av de viktigaste kriterierna där måste vara kötiden, inte efternamnet.
Det är lite insinuant som Jörgen Johansson hävdar här att resultatet av undersökningen skulle vara att det var de hyresgäster med utländskt efternamn som skulle utgöra ett större problem så att jag som granne inte vill ha dem som hyresgäster och att de har fått sin sak prövad på de grunderna.
Det är ju det som inte är fallet. Det här är felaktiga slutsatser. Den här diskrimineringsutredningen bevisar ju den strukturella diskrimineringen och att vi måste ta den på allvar.
Det måste vara oerhört angeläget, och som Vänsterpartiet driver, att vi får en bostadsanvisningsrättslag som en trygghet för människor när det gäller rätten att få en lägenhet anvisad till sig.
Det handlar om att vi ska få kommunala bostadsförmedlingar som har som sin viktiga uppgift att en av de viktigaste kriterierna för att man ska ha rätten att få en lägenhet anvisad till sig är behov i form av kötid när man har anmält sitt behov av att få en lägenhet för att man vill flytta till den och den orten på grund av att man har fått det och det arbetet.
Några andra saker är orimligt i det här sammanhanget och bevisar snarast att den borgerliga regeringen tycker att det är okej med den diskriminering som i dag sker på grund av efternamn.
Egon Frid (V):
Tack så mycket! Jag har naturligtvis också förhoppningar om att den lagstiftning vi ska ha ska vara tillräcklig. Och på diskrimineringsområdet hoppas jag naturligtvis också att den lagstiftningen ska hjälpa både mot den strukturella diskrimineringen och mot den individuella diskrimineringen på alla områden, inklusive bostadsmarknaden.
Men sedan blir jag fortfarande beklämd över att Jörgen Johansson hävdar att det skulle vara främmande för en ordförande i ett kommunalt bostadsbolag att säga nej till någon på grund av dennes efternamn. Samtidigt visar den diskrimineringsutredning som Hyresgästföreningen har gjort genom Uppsala universitet att upp till 40 procent diskrimineras enbart på grund av sitt efternamn, sitt icke svenskklingande efternamn.
Med det som enda kriterium väljs de bort i en första kontakt med en hyresvärd eller mäklare. Detta är fruktansvärt beklämmande. Vi menar från Vänsterpartiets sida starkt att den här diskrimineringen måste upphöra.
Riksdagen och framför allt regeringen och ansvarigt statsråd, Mats Odell, har ett ansvar att arbeta med alla de verktyg som finns för att den nuvarande lagstiftningen ska få verka på ett bra sätt. Men det handlar också om att vi kan underlätta för hyressökande på bostadsmarknaden, så att de inte utsätts för denna diskriminering.
Då menar Vänsterpartiet och jag att vi måste ha en bostadsanvisningsrättslag och ha lägenheter att förmedla. Vi måste också ha kommunala bostadsförmedlingar som på ett bättre sätt och utifrån tydligare kriterier förmedlar lägenheter och stärker människors rätt till en hyresrätt.
Sedan visar naturligtvis både denna interpellationsdebatt och den förra att vi måste ha en stark allmännytta med fler hyresrätter i Sverige för en bra social bostadspolitik.
Egon Frid (V):
Tack, Mats Odell, för svaret. Jag har med mig en bok här i dag som du, Mats Odell, gärna får läsa när du saknar litteratur. Den heter Allmännyttan: välfärdsbygge 1850-2000 . Jag ska börja med att citera ur Klas Rambergs bok. "Min förhoppning är att man framledes inte räddhågat skall hålla fast vid en allmännytta formad av och för en annan historisk situation.
Inte heller skall man slänga ut barnet med badvattnet och rent principiellt förkasta varje form av allmännytta. Den historiska erfarenheten visar att varken segregation eller regional obalans finner sin lösning enbart genom de fria marknadskrafterna. Den sista tidens praktiska omprövningar har också visat att det går att förena demokratisk utveckling med ekonomisk effektivitet. Bostadsfrågan borde få vara och förbli en samhällsfråga." Åsikterna i detta citat delar jag och Vänsterpartiet.
Avsikten med denna interpellation är att vi vill att Mats Odell ska stå upp för allmännyttan och att den utgör en betydande roll för en stabil bostadsmarknad där allmännyttan bidrar till stabilitet och stöder fastighetsägarna betydligt mer än den påstådda konkurrenssnedvridning som fastighetsägarna anser sker genom allmännyttan i Sverige.
Vore det inte på sin plats att Mats Odell är lika tydlig som sin statsrådskollega Anders Borg är när han säger att vi ska försvara och stå upp för parterna på den svenska arbetsmarknaden? Borde inte statsrådet säga att regeringen stöder den svenska bostadsmodellen och vill ha kvar de starka parterna i den svenska bostadspolitiken?
Allmännyttan, fastighetsägarna och Hyresgästföreningen har samma intresse av och ansvar för att ha en stabil bostadsmarknad som utgör grunden i den svenska bostadspolitiken: den svenska hyresrätten. Jag och Vänsterpartiet är tacksamma för att statsrådet är tydlig med att bostadspolitiken är en i huvudsak nationell fråga och inte en gemensamhetsfråga, alltså en EU-fråga.
Mats Odell har rätt när han säger att bostadspolitiken är en nationell fråga och även då han säger att det finns en rad gemensamhetsregler som syftar till att säkerställa att konkurrens mellan olika aktörer sker på lika villkor. En fråga som inställer sig är dock hur konflikten om den svenska allmännyttan hamnade i allt det här.
Den tidigare regeringen betonade i sitt svar till kommissionen vikten av den svenska allmännyttans sociala inriktning, alltså den allmänna inriktningen, och menade att detta är förenligt med ett särskilt undantag som finns i statsstödsreglerna. Denna uppfattning delar Vänsterpartiet. Allmännyttan är det enskilt viktigaste verktyget för att kunna föra en sådan politik.
Såvitt vi vet finns det heller ingen egentlig önskan hos kommissionen att lägga sig i medlemsländernas bostadspolitik. Det är snarast fastighetsägarna som verkar fast beslutna att ändra det svenska hyressystemet genom EU-beslut.
Är det inte dags att regeringen genom statsrådet Mats Odell betonar samma uppfattning som den förra regeringen och till kommissionen påtalar vikten av den svenska allmännyttans sociala, allmänna inriktning och menar att den är förenlig med det särskilda undantag som finns i statsstödsreglerna?
Egon Frid (V):
Det är viktigt att frågan tas hem, men det är också viktigt att regeringen intar en tydlig ståndpunkt om att regeringen är beredd att bevara och försvara allmännyttan.
Något som jag tycker att Mats Odell inte seriöst tittar på i frågeställningen i interpellationen är frågan om allmännyttan och Sveriges rätt att nationellt få avgöra vår egen allmännytta. Mats Odell hänvisar till diskussionerna kring hyressättningssystemet och hyresförhandlingssystemet.
Det är ju den frågan som avgörs i de partsgrupper som regeringen är med och diskuterar kring.
Men det är också viktigt att statsrådet genom regeringen tydligt talar om för kommissionen att frågan om den svenska allmännyttan och den svenska bostadspolitiken är en nationell fråga som ska avgöras inom nationen.
Då är det inte förment att mena att statsrådet ska ha en uppfattning i den här frågan, en åsikt att förmedla till kommissionen, nämligen att vi anser att reglerna tillåter oss att ha vår allmännytta eller att vi tolkar reglerna på vårt sätt.
Det måste väl vara en positiv signal till kommissionen att säga till Fastighetsägarförbundet i Europa att de får ta hem den här frågan och förhandla med sina parter i Sverige, både när det gäller hyressättningssystemet och hyresförhandlingssystemet och att vi i Sverige själva ska avgöra om vi får ha en allmännytta.
Det är ju en oerhört viktig central fråga för oss i Sverige att få utforma allmännyttan utifrån att vi agerar starkt för att ha en svensk social bostadspolitik.
Vi vill ju ha en svensk, social, allmän bostadspolitik och inte riskera att få kommissionens negativa beslut som skulle innebära att vi får en socialt inriktad bostadsstödspolitik som så att säga bara stöder människor som hamnat snett och blivit utsatta. Vi ska ju ha en allmän, social bostadspolitik.
Det är därför det är så viktigt att vi slår vakt om den svenska bostadsmodellen och den svenska allmännyttan, så att vi får ha den allmänna inriktningen. Jag och Vänsterpartiet anser att vi har rätt att kräva av regeringen och Mats Odell att ni har en åsikt att presentera för kommissionen.
Det är inte riktigt rätt mot Sveriges alla hyresrätter och hyresgäster att bara hänvisa till de förhandlingar som finns hos parterna för att hitta formerna för ett hyresförhandlingssystem. Här handlar det om att slå vakt om allmännyttan och den svenska, den nationella, rätten att utforma en egen bostadspolitik.
Det här är viktiga signaler. Där måste regeringen hjälpa till. Mats Odell kan inte heller gömma sig bakom den utredning om allmännyttan som ska presenteras den 30 november. Med denna tidpunkt finns risken att det blir för sent för frågan.
Risken finns ju att kommissionen tröttnar på att från regeringen inte få en tydlig signal som vägleder dem. Det gör att kommissionen tar upp detta som ett faktiskt ärende och ger ett utslag som skulle kunna vara oerhört negativt för svensk bostadspolitik.
Egon Frid (V):
Statsrådet Mats Odell gör det lite lätt för sig när han blandar ihop de här två viktiga frågorna när det gäller den svenska rätten att vi själva utformar vår bostadspolitik genom att ha och försvara allmännyttan. I och för sig känns det betryggande att Mats Odell säger att den svenska bostadspolitiken bör utformas nationellt.
Statsrådet betonar också så tydligt att det är hans målsättning och förhoppning att villkoren för allmännyttan och bostadspolitiken avgörs i Sverige, inte i Bryssel. Det är bra och viktiga ståndpunkter i sig.
Men sedan hänvisar statsrådet till lösningen med det partsarbete som sker när det gäller det svenska hyressättningssystemet, hyresförhandlingssystemet. Naturligtvis håller jag med statsrådet i fråga om att parterna förhandlar och ska göra upp.
Enligt den svenska modellen på arbetsmarknaden ska vi ha en stark svensk modell även på hyressättningsområdet.
Frågan ska hem till Sverige! En sådan tydlig signal är också en signal till svenskarna i den europeiska fastighetsägarunionen om att åka hem till sina medlemmar i Sverige och förhandla vidare och se att det finns en framkomlig väg här, vilket gör att man begär att frågan lyfts hem från kommissionen.
Ett sådant agerande är den svenska allmännyttan värd.
Egon Frid (V):
Jag vill även denna gång tacka statsrådet Mats Odell för svaret på min interpellation om bostadspolitiken.
Anledningen till denna interpellation är den oro som finns för de kraftiga hyreshöjningar som kan bli resultatet av regeringens bedrivna politik och också det kraftigt minskade byggande som det signaleras om ute i landet.
Min första fråga i interpellationsdebatten är vad regeringen och Mats Odell har emot hyresrätten som bostads- och upplåtelseform. Mats Odell anger i sitt svar på interpellationen: Jag ser hyresrätten som central för en flexibel bostadsmarknad och en väl fungerande arbetsmarknad och vill utveckla hyresboendet också i framtiden.
Det är rimligt att fråga sig: Hur kommer det sig att regeringen i budgetpropositionen för år 2007 stakar ut en ny bostadspolitisk inriktning som så kraftigt missgynnar hyresrätten som boendeform och upplåtelseform?
Det handlar om nivåerna för bostadsbyggandet och främst byggandet av hyresrätter och också om nivåerna för hyrorna och den hyresnivå som är möjlig för vanliga människor att betala för att de ska ha råd att bo. Vi ser en klar ideologisk inriktning från regeringens sida i stöd och lättnader för byggandet och boendet.
Det är en politisk och ideologisk inriktning som vi i Vänsterpartiet tar kraftigt avstånd från. Det är märkliga slutsatser som statsrådet drar i sitt svar om på vilket sätt subventionen påverkar byggandet i landet. Det är också svårt att ta till sig dessa.
Det är också svårt att se att de har någon saklig grund mer än statsrådets egna politiska värderingar, som han ger uttryck för i interpellationssvaret. Vad vi i stället vet är att bostadssubventionerna har haft en avgörande roll för att vi ska kunna ha det stora bostadsbyggande och den höga nivå som vi haft de senaste åren.
Vi har kunnat bygga fler hyresrätter och också kunnat ha en relativt acceptabel hyresnivå vid hyressättning för de nyproducerade lägenheterna. Den marknadsanpassning som Mats Odell beskriver i sitt svar kommer med all sannolikhet att missgynna hyresrätten.
Marknadsstyrning av bostadsbyggandet på det sätt Mats Odell redovisar här i svaret har vi tidigare klart sett leder till högre priser. Vi ser också att det leder till att byggandet enbart sker där det finns en marknad. Den marknaden finns i regel inte där det finns ett behov av hyresrätter till rimliga priser.
Det svar som Mats Odell ger på interpellationen visar tyvärr den ovilja regeringen och också statsrådet Mats Odell har att ta denna viktiga politiska fråga på allvar.
Bostaden är en social rättighet som vi med bra och statliga medel måste arbeta för så att hyresgästerna i landet gynnas.
Egon Frid (V):
Jag tror att jag och Mats Odell är överens om vissa saker i bostadspolitiken. Det ena är att vi ska ha långsiktiga ekonomiska villkor för att upprätthålla en bra och social bostadspolitik i Sverige. Vi ska naturligtvis också satsa särskilt på utsatta grupper som har svårt att skaffa sig bostad på bostadsmarknaden.
Där har Vänsterpartiet i likhet med regeringen lagt fram förslag om att värna de utsatta grupperna. Där är vi överens. Även om det inte blev en vänsterregering som hade möjlighet att fullfölja sina politiska ambitioner för 2007 fanns det klart uttalat att man skulle fortsätta med någon form av bostadssubventioner även 2007.
Men det är de här förutsättningarna som den nya alliansregeringen har stoppat, vilket har skapat den här djupa oron ute i landet - de långsiktiga ekonomiska villkoren för att kunna fortsätta med bostadsplanering och bostadsbyggande.
Det är de här reaktionerna som Johan Löfstrand redovisar från Uppsala och som vi får signaler om från snart varje kommun i Sverige. Jag tycker att Mats Odell ska ta reda på hur många kommuner som inte kommer att stoppa och avbryta sitt byggande och sin planering på grund av de nya förutsättningarna.
Vi får samma signaler från många kommuner och en stor oro på grund av regeringens budgetproposition. Det handlar om att det finns risk för en höjning av hyresnivåerna. Om de minskade subventionerna ska tas bort och läggas ut på hyresgästerna i Skövde kommun motsvarar det en ökad hyreskostnad på 200 kr. Det är orimligt att föra en sådan ekonomisk politik.
Det måste vara möjligt att ta fram någon form av övergångsregler, som till exempel kommunstyrelsens ordförande i Uppsala efterfrågar, för att man ska kunna fortsätta med det viktiga bostadsbyggandet och den viktiga bostadsplaneringen. Regeringen missgynnar medvetet hyresrätten som boendeform.
Hyresrätten har varit missgynnad även av tidigare regeringar, men den nuvarande regeringen missgynnar hyresrätten som boendeform ännu mer i och med de subventioner man ger till bostadsrätten och villorna genom olika typer av skattelättnader.
Det är tydligt att hyresrätten förlorar mest, att bostadsrätten vinner mest och att villan som boendeform vinner näst mest. Men att hyresgästerna kommer att bli fortsatt missgynnade och mer missgynnade med alliansregeringens bostadspolitik är uppenbart.
Vad Hyresgästföreningen, hyresgäster, byggbolag och kommunala bostadsföretag framför och kräver är neutralitet mellan upplåtelseformer, att hyresrätten inte ska missgynnas i förhållande till villor och bostadsrätter. Hyresrätten är en viktig del för att landet ska utvecklas och för att vi ska ha en bra social bostadspolitik. Detta tar tyvärr inte alliansregeringen ansvar för.