KBLab/rixvox huggingface dataset:
Tomas Eneroth (S):
Det är alltid bra att ständigt se över hur vi kan utveckla och förbättra vinterväghållningen i Sverige. Regeringen skjuter till resurser, så att det inte ska finnas några ekonomiska restriktioner, och det finns inga budgetrestriktioner. Kommer det mycket snö ska vinterväghållningen fungera.
Trafikverket lägger ut uppdragen med gps-övervakning och med vägväderstationer för att försäkra sig om hur det ser ut. Jag ska ta ett exempel. Jag tror att det är 800 vägväderstationer är placerade över hela landet. De visar yttertemperatur, lufttemperatur, nederbörd, vindriktning och vindhastighet. På så gott som alla finns det också väglagskameror som tar bilder var tionde minut på hur väglaget ser ut, även nattetid.
Det gör att man snabbt kan identifiera var man behöver göra insatser för att minska risken för halka och snödrev. Jag föreställer mig att det är i sådana situationer som Trafikverket hamnar i ett läge där man ibland får prioritera och inte göra insatser på en väg som få kör på utan på vägar där det är tuff belastning och många yrkesfordon som ska fram. Återigen: Detta ansvar vilar på Trafikverket.
Jag är inte expert på vinterväghållning och salthalter, och jag vet inte exakt hur stor mängd man ska bespruta vägbanor med. Detta förutsätter jag kräver yrkeskompetens, och det har Trafikverket. Ihop med åkare ser de till att de åtgärder som behövs vid vinterväglag genomförs på allra bästa sätt.
Jag är också nöjd med att man numera har tredjepartskontroller, där en tredje part går in och kontrollerar och ser efter om vinterväghållningen görs på rätt sätt och är effektiv. Åker man rätt turer? Har man rätt prioritering? Här sker ständigt ett utvecklingsarbete. Det Thomas Morell tar upp och betonar är också viktigt. Förarna och inte minst åkeriägarna har ett eget ansvar när det inte är säkert och svartis kan inträffa.
Den erfarenhet jag har av åkeriägare är att de värnar otroligt mycket om sina chaufförer och säger till om det inte är läge att köra. Därför bekymrar jag mig ibland över den tuffa press som finns på inte minst cabotagetrafik och internationella transporter. Lågavlönade, utländska chaufförer har press på sig att leverera varor genom eller till Sverige, ibland med dumpade sociala villkor.
Detta är skälet till att regeringen systematiskt har drivit på för inte bara vinterdäckskrav på utländska fordon utan att man ska kunna klampa om reglerna för kör- och vilotider inte följs. Det är också sanktionsavgifter och beställaransvar som gäller. På EU-nivå har vi förhandlat fram mobilitetspaketet, där vi säger utstationering från dag ett med cabotagetransporter, och kombidirektivet, vägdelen, av dessa transporter.
Detta är för att säkerställa att vi får bättre standard, kvalitet och förutsättningar för de transporter som görs i Sverige. Vinterväglaget är en viktig del. Där lägger vi resurser, och det finns inga budgetrestriktioner. En annan del är givetvis att säkerställa att fordonen är rätt utrustade, till exempel genom krav på vinterdäck. Vidare gäller att vi har riktiga kontroller för detta, och vi har öronmärkt resurser så att polisen ska kunna göra fler kontroller.
Detta brinner jag för, och det arbetar regeringen för.
Tomas Eneroth (S):
Engagemanget är viktigt, och det är viktigt att vi för en diskussion om vinterväghållningen. Jag har vid ett flertal tillfällen fört diskussioner med såväl Trafikverket som Svevia och andra aktörer inom vinterväghållningen för att försäkra mig om att de har ett fungerande samarbete och att de accepterar, förstår och rättar sig efter de riktlinjer som finns. Det handlar inte minst om att kunna göra lokala anpassningar.
I norra delarna av Sverige har det varit brist på entreprenörer som har velat lägga anbud på sträckor, inklusive till exempel enskilda vägar. Detta har oroat mig, för jag vill inte att vi ska ha vägar där ambulans eller hemtjänst inte kan komma fram, utan vinterväghållningen ska fungera. Då måste Trafikverket samsas med dem som är väghållare för till exempel enskilda vägar och hitta smarta lösningar.
Entreprenören har ett ansvar att finnas på plats och stå för denna samhällsservice och utföra den. Det handlar också om att man med den gps-övervakning som finns utför det som staten betalar för. Jag tror inte att det finns någon partipolitik i att vi ska ha bra vinterväghållning. Det som det kan finnas partipolitik i är hur mycket pengar vi är beredda att satsa.
Den här regeringen satsar 100 miljarder kronor mer än den föregående borgerliga regeringen. Det handlar om 164 miljarder kronor i vägunderhåll och en ordentlig ökning av insatserna för inte minst trafiksäkerheten och för att stärka yrkestrafiken.
Med Fair Transport 2.0 gör nu yrkestrafiken otroliga insatser för att öka attraktiviteten och möjligheten att färdas tryggt och säkert. Det handlar om att ta politiskt ansvar, och det gör den här regeringen.
Tomas Eneroth (S):
Mattias Bäckström Johansson har frågat mig vad jag och regeringen avser att göra för att komma till rätta med det uppdämda behovet av underhåll på Stångådalsbanan, Tjustbanan och övriga regionala järnvägar på både kort och lång sikt. Regeringen har höga ambitioner när det gäller den svenska järnvägen. Efter år av underinvesteringar i svensk infrastruktur beslutade regeringen 2018 om en nationell plan för infrastrukturen.
Den innebär en satsning på över 700 miljarder kronor till investeringar i hela landet. Det är bland annat den största järnvägssatsningen i modern tid med omfattande nyinvesteringar men också en rekordstor ökning av järnvägsunderhållet. Beslutet innebar att anslaget till järnvägsunderhåll ökade med 47 procent jämfört med den föregående planen.
En viktig del i framtagandet av en nationell plan var regionernas prioriteringar av vilka objekt som var mest angelägna. Regeringen har fortsatt att satsa på järnvägen. I enlighet med regeringens förslag i budgetpropositionen för 2020 genomförs satsningar på järnvägsunderhåll med 100 miljoner kronor per år under perioden 2020-2022.
Efter regeringens förslag i en extra ändringsbudget i maj 2020 tillförs ytterligare medel till underhåll av järnvägar omfattande totalt 720 miljoner kronor. Regeringen har även i budgetpropositionen för 2021 föreslagit utökningar av järnvägsunderhåll med 500 miljoner kronor per år under perioden 2021-2023.
Nu har arbetet inletts med att ta fram en ny nationell plan, och under processens gång kommer det att ges flera möjligheter att lyfta fram regionernas prioriterade infrastruktursatsningar. Jag ser verkligen fram emot det arbetet.
Tomas Eneroth (S):
Det är onekligen så, Mattias Bäckström Johansson, att den nationella plan som finns innefattar infrastrukturinvesteringar i hela landet. Här är det rekordsatsningar inte bara på järnväg utan också på järnvägsunderhåll och vägunderhåll i hela landet, från vägar i Västerbottens inland, E10 i Kiruna, hamnen i Luleå och Göteborgs hamn till E22 i Jämjö eller Sydostlänken i Blekinge.
Här finns satsningar i hela landet, och de är en förutsättning för att landet ska fungera. Efter år av underinvesteringar där fokus ibland enbart hamnade på storstädernas satsningar fick vi 100 miljarder kronor mer 2018, när en socialdemokratiskt ledd regering prioriterade infrastrukturen och satsningar i hela landet. Jag är kanske felunderrättad, men jag vill ändå än en gång ställa ett par frågor till Mattias Bäckström Johansson.
I det förslag som Sverigedemokraterna har lagt fram för riksdagen, där ni räknar upp enskilda objekt, kan jag inte se något järnvägsobjekt, till exempel Stångådalsbanan eller för den delen Tjustbanan. Ska jag tolka det som att Sverigedemokraterna, när man själv preciserar frågan, väljer att inte ha med dessa, eller finns de med någon annanstans? Utgångspunkten måste väl ändå vara att vi behöver satsa mer på ett eftersatt järnvägssystem?
Jag tror att det är helt nödvändigt efter tidigare underinvesteringar. När vi gör den största satsningen någonsin, rekordökar underhållssatsningen med 47 procent, märker vi också att det leder till resultat i förbättrad punktlighet. Relativt nyligen kom en rapport som visade den bästa punktligheten någonsin. Det ska vi glädjas åt. Men när trafiken väl ökar, om pandemin avklingar, ska vi vara medvetna om att vi når kapacitetstaket.
Det är trångt på spåren! Vi behöver bygga mer järnväg. Jag noterar att Sverigedemokraterna inte prioriterar mer järnväg. Tvärtom har ni varit uttalade motståndare till satsningar på att förbättra kapaciteten i det svenska järnvägssystemet. Jag skulle naturligtvis välkomna om Sverigedemokraterna nu också kunde se vikten av att satsa på den svenska järnvägen. Men hittills har jag inte sett den prioriteringen. Var så god, Mattias Bäckström Johansson, berätta nu hur ni ska satsa på järnvägen.
Tomas Eneroth (S):
Jag deltar i de budgetdebatter som trafikutskottet håller. Jag ser att trafikutskottets ordförande är här i kammaren, och han kan intyga detta. Jag tycker att det är viktigt, och jag tar gärna den debatten. Jag antar att det kan bli ett visst bekymmer för Mattias Bäckström Johansson eller för Sverigedemokraterna att å ena sidan tala sig varm för satsningar på Stångådalsbanan och Tjustbanan och å andra sidan att satsningen inte finns med när man själv ska precisera budgeten. Då är det bara vägsatsningar, inte järnvägssatsningar.
Politik handlar också om att kunna fullfölja det man säger, det vill säga att i realiteten föreslå åtgärder, redovisa dem och se till att det är trovärdigt att det går att finansiera dem. Här har Sverigedemokraterna uppenbarligen en läxa att göra. Jag kommer att lyssna på alla regioner inför den nya nationella planen. Det är viktigt eftersom det är så Sverige fungerar. Vi har i regionerna ett stort ansvar för prioriteringar i infrastruktur.
De kopplas så tydligt samman med bostadsutvecklingen, förstoringen av arbetsmarknadsregioner och förutsättningar att klara klimatkraven. Den dialogen kommer jag självklart att ha med Kalmar län, Östergötlands län och andra delar av landet för att lyssna in synpunkter och prioriteringar. Min prioritering och regeringens prioritering är tydlig: Vi ska klara klimatkraven. Vi ska hålla ihop landet. Vi ska se till att förstora arbetsmarknadsregionerna så att fler kan pendla till jobbet eller till vänner på ett klimatsmart sätt.
Det kommer att innebära mer resurser, och det är viktigare än skattesänkningar.
Tomas Eneroth (S):
har frågat mig om vilka slutsatser jag drar av Swedavia AB:s Brommaanalys och om jag avser att agera mot de höga biljettpriserna på Arlanda Express. Spridningen av det nya coronaviruset och sjukdomen covid-19 har påverkat flygresandet dramatiskt, och flygtrafiken har minskat kraftigt. Vi befinner oss i ett läge där framtidsutsikterna är osäkra, och både minskat flygande och covid-19 påverkar flygmarknaden på både kort och lång sikt.
Under rådande marknadsförutsättningar har Swedavia utifrån bolagets uppdrag och affärsmässiga perspektiv gjort en konsekvensanalys av den fortsatta driften av Bromma. Bolaget har presenterat sina slutsatser, och jag kan konstatera att Swedavias bedömning är att det under rådande marknadsförutsättningar inte är affärsmässigt motiverat att driva Bromma vidare. Konsekvenserna av Swedavias bedömning måste nu analyseras.
Att fler tar kollektiva färdmedel, som tåg, till och från Arlanda är eftersträvansvärt. Biljettpriserna påverkas av stationsavgiften, som är den särskilda avgift som järnvägsföretag ska betala till A-Train AB för varje resenär eller pendlare som stiger av eller på järnvägsföretagets tåg på Arlanda central. Rätten att sätta stationsavgifter tillkommer A-Train i egenskap av nyttjanderättshavare till Arlandabanan. Regeringen har inte möjlighet att påverka avgifterna.
Tomas Eneroth (S):
Jag tror inte att någon kan ta miste på vare sig engagemanget eller viljan att snabbt kunna lägga ned Bromma från Jens Holms sida. Men jag tror också att de flesta inser att regeringen, när vi handhar frågor som rör flygplatsstrukturer eller för den delen infrastruktur i allmänhet, måste sätta detta i ett perspektiv. Vi måste se det i ett samhälleligt perspektiv men också se den situation som vi befinner oss i just nu med en pandemi med dramatiska effekter på resandet.
Vi ska naturligtvis ordentligt analysera den rapport som kom för mindre än en månad sedan och naturligtvis också återkomma. Jens Holm säger att biobränsle och elflyg ligger långt in i framtiden. Det gör ju inte det; det är här nu. Det är nu vi har möjlighet att öka inblandningen av biobränsle och se till att det finns bättre förutsättningar än någonsin för produktion av just biobränsleråvara.
Låt den förhoppningsvis vara svensk eller nordisk också, så att vi än mer minskar klimatavtrycken. Det är nu elflygsutvecklingen pågår. Jag var i Göteborg för bara några veckor sedan och besökte invigningen av en elflygsmotor till ett 19-personersplan, som Heart Aerospace presenterade. De tror att detta plan kommer att vara uppe redan 2025. När man bara för något år sedan fick rapporter om elflygsutvecklingen låg detta 10-15 år framåt i tiden, så det går fort nu.
Och det går fort för att de politiska signalerna är tydliga om att det är omställning som gäller. Det går fort för att trycket från omgivningen på att ställa om är stort. Det går fort för att marknadskrafterna ser detta och kanaliserar forskning och utvecklingsresurser dit. Det kommer att gå fortare, och i den meningen är jag teknikoptimist. Vi ska klara av omställningen; det är jag övertygad om.
Tomas Eneroth (S):
Låt mig, trots att frågan har varit föremål för debatt och beslut i riksdagen, upprepa vad som sagts, till exempel i samband med den senaste budgetpropositionen: utökning av vägunderhåll med fokus på det finmaskiga vägnätet på landsbygden med 500 miljoner kronor årligen, det vill säga totalt 1,5 miljarder kronor. Vi skjuter till resurser. Trafikverket har aldrig haft så mycket resurser som nu för att satsa på vägarna. Men det kommer att behövas mer.
Och det kommer att behövas eftersom Sverige under lång tid hade en regering som i stället satsade på skattesänkningar. Man valde att strunta i inte minst landsbygden. Man hade en infrastrukturplanering där huvuddelen av insatserna gjordes i storstäderna, inte i landsbygden. Nu har vi en regering som säger att hela Sverige ska hålla ihop. Vi gör satsningar i landsbygd och i storstad. Vi utökar och ger förutsättningar för klimatomställningen i hela landet. Då går Moderaterna vidare och säger: Sänkt bensinskatt! Mer kärnkraft!
En moderat kollega till Lars Beckman sa också: Det här är en klimatbluff som Greta Thunberg har gått på. Allvarligt talat? Det säger man i ett läge då all världens samlade expertis ser vad som pågår, då alla förstår att en av de stora utmaningarna för att möta klimatkrisen är att ställa om i transportsektorn. När jag träffar företrädare för Volvo, Scania och svenska energiföretag säger de: Bra med elektrifiering! Låt oss nu se till att satsa på den omställningen.
Vi lämnar dieselvärlden i våra lastbilar. Vi går in i ett nytt skede där vi tar ansvar för kommande generationer. Det skapar dessutom jobb i Sverige, och inte bara jobb. Det skapar hopp och framtidstro, att vi faktiskt kan klara klimatutmaningarna. I det läget sitter Lars Beckman tillsammans med ett antal partikollegor i Moderaterna och säger: Det är en klimatbluff, och nu sänker vi bensinskatten. Jag tycker att det är tragiskt. Men tack för en bra debatt!
Tomas Eneroth (S):
Magnus Jacobsson har ställt flera frågor till mig om vägunderhållet i Sverige. En god tillgänglighet i hela Sverige är nödvändig för att det ska vara möjligt att bo, leva och verka i alla delar av landet samt för att få ett Sverige som håller ihop. Regeringen beslutade under 2018 om en nationell trafikslagsövergripande plan för transportinfrastrukturen, och den innebär en satsning på över 700 miljarder kronor.
Planen möjliggör investeringar i hela landet och medför en rekordstor satsning på vägunderhåll om totalt 164 miljarder kronor. Regeringen har fortsatt att satsa på vägunderhållet. Efter regeringens förslag i en extra ändringsbudget i maj 2020 tillfördes ytterligare medel till underhåll av vägar i landsbygd omfattande 300 miljoner kronor.
Efter regeringens förslag i budgetpropositionen för 2021 har anslaget för vägunderhåll utökats med 500 miljoner kronor per år under perioden 2021-2023 där fokus är på det finmaskiga vägnätet på landsbygden. Regeringens satsningar möjliggör för Trafikverket att genomföra angelägna underhållsåtgärder på hela det statliga vägnätet.
Efter många år av underinvesteringar kan jag konstatera att regeringen nu genomför satsningar som skapar förutsättningar för en hög nivå på standard på vägnätet. Satsningarna bidrar till en god tillgänglighet, hög trafiksäkerhet och även ökad sysselsättning. Regeringen har inlett arbetet med att ta fram en ny nationell plan för utveckling av transportinfrastrukturen och avser att lägga fram en infrastrukturproposition för riksdagen under våren 2021.
Efter riksdagsbeslut om ekonomiska ramar fortsätter arbetet med den så kallade åtgärdsplaneringen. Den innebär att de åtgärder som bör prioriteras i den nationella planen identifieras. Beslut om ny nationell plan planeras till 2022.
Tomas Eneroth (S):
Tack, Magnus Jacobsson, för svaret! Jag kommer ihåg nu att Thomas Morell inte hade möjlighet att svara, men jag tänker att jag kan få ett svar från Sverigedemokraterna i ett annat sammanhang. Jag välkomnar verkligen svaret från Kristdemokraterna, för det är den utmaningen som vi står inför. Sverige är ett exportberoende industriland. Vi är ett land som har starka behov av att upprätthålla en väl fungerande infrastruktur och se till att exportindustrin har goda möjligheter att kompensera.
Vi är ett stort land, och det är ibland en konkurrensnackdel eftersom det leder till fler transporter. Låt oss kompensera detta genom att ha smartare och effektivare transporter och samtidigt - självfallet - hållbara transporter. Det är därför vi jobbar med biobränsle och reduktionsplikten. Det är därför vi jobbar med elektrifiering, och nu påskyndar vi det med Elektrifieringskommissionen. Och det är därför vi jobbar intensivt ihop med fordonsindustrin, inte minst Scania och Volvo, som nu elektrifierar fordonen.
Vi planerar för byggandet av elvägar men bygger också ut vägelen, det vill säga laddinfrastrukturen. På det sättet ser vi till att vi får hållbara transporter. Men vi har också effektiviteten, och då ligger det i sakens natur att det kommer att vara kostsamt. Till viss del kommer transportköparna att få vara med och betala för detta. Det finns inga fria transporter, brukar jag säga, och det är viktigt att komma ihåg.
Men vi kan fundera över finansieringsförutsättningarna, och det är därför frågan om vägslitageavgiften är viktig. Jag tror att det är väldigt enkelt för alla att inse behovet av att, efter år av underinvesteringar, satsa mer på både järnvägsunderhåll och vägunderhåll.
Jag vill ändå, för säkerhets skull, i detta sammanhang säga att det kommer att vara en avvägning när ramen väl är satt för hur mycket vi behöver satsa på nyinvesteringar, vare sig det är nya vägar eller järnvägar eller farledsfördjupningar. Transportsektorn behöver utvecklas; det är vi alldeles säkra på.
Tomas Eneroth (S):
Jimmy Ståhl har frågat mig om jag och regeringen avser att se över zebralagen och om jag och regeringen avser att se över regelverket med cykelpassager och cykelöverfarter för att få enklare och mer enhetliga regler för bilister och cyklister. Det svenska trafiksäkerhetsarbetet är framgångsrikt. Dödstalen i vägtrafiken har halverats sedan millennieskiftet, och när det gäller fotgängare och cyklister har de mer än halverats.
Regeringens arbete med trafiksäkerhet utgår från nollvisionen, där ansvaret för trafiksäkerheten delas mellan dem som utformar och dem som använder transportsystemet. En stor del av olyckorna för oskyddade trafikanter är dessutom infrastrukturrelaterade och beror bland annat på bristande underhåll. Här har både Trafikverket och kommunerna ett stort ansvar för att upprätthålla en god standard på sina respektive cykelbanor.
Att Sverige är världsledande inom trafiksäkerhet, med färre döda än någonsin i trafiken, hänger bland annat samman med en kombination av olika insatser som tillskjutna medel och regelförändringar. För regeringen är det avgörande att reglerna bidrar till en trygg trafikmiljö för alla. Det ska vara enkelt och tryggt att röra sig i trafikmiljöer, inte minst som oskyddad trafikant. Vi gör vinster i trafiksäkerhetsarbetet genom att satsa resurser där de gör mest nytta.
Av trafikförordningen framgår att förare med hänsyn till omständigheterna ska hålla en tillräckligt låg hastighet så att fara inte uppstår vid övergångsställen eller cykelpassager. I dagsläget ser regeringen inget behov av att se över den så kallade zebralagen. Men trafiksäkerhetsarbetet har fortsatt hög prioritet för regeringen.
Tomas Eneroth (S):
Tack återigen, Jimmy Ståhl, för engagemanget! Jag tror att det är viktigt att fler är med och deltar och lägger fram förslag, både när det gäller hur vi ska utforma cykelinfrastrukturen och vilka regeländringar som behövs. Här pågår som sagt ett kontinuerligt arbete, och det är ju för att vi lägger mer resurser än någonsin på att utveckla cyklingen med nationella medel. Jag ser att vissa kommuner går före.
Svenska Cykelstäder är en sammanslutning som lyfter fram kommuner som gör bra insatser, vare sig det handlar om Uppsala, Lund eller andra ställen där man gör otroligt bra cykelinsatser. Jag var nyligen i Malmö - eller nyligen; det var i somras när vi fortfarande fick resa - och tittade på hur man utvecklar cyklingen i hela staden. Jag vill ändå nyttja den sista delen av min talartid för att säga något om detta.
Jag är orolig för att vi får en cykeldebatt som bara handlar om väletablerade vuxna mäns möjligheter att så snabbt som möjligt ta sig fram i storstäderna. Det är viktigt. Men det är också viktigt att barn och ungdomar kan cykla, att människor ur alla samhällsklasser kan cykla, att cykling blir ett alternativ som känns tryggt och självklart. Stora insatser behöver göras för stadsplanering och för att främja cykling.
Där kan civilsamhället vara en viktig del, och därför har vi från regeringens sida gett extra stöd till civilsamhällesorganisationer, till exempel NTF och Cykelfrämjandet, för att just främja cykling. Det måste också till en attitydförändring tillsammans med regeländringar, så att cykling inte blir för några få utan för många fler.
Själv cyklar jag gärna snabbt på min racer, men det gör jag inte i stan utan på landsvägar i Småland. Inne i stan cyklar jag på ett helt annat sätt. Då tar jag hänsyn till andra trafikanter. Jag vill att det ska vara en trygg stadsmiljö med mer cykelvägar och mer gemensam hänsyn.
Tomas Eneroth (S):
har frågat mig vad regeringen och jag gör för att möjliggöra mer kustsjöfart och mer trafik på våra inre vattenvägar. Sjöfarten har en helt avgörande betydelse för vår utrikeshandel och vår varuförsörjning. Men den är också viktig för arbetet med att göra vårt transportsystem mer hållbart och effektivt, inte minst för att minska utsläppen av växthusgaser från inrikes transporter.
En ökad andel sjöfart av godstransporterna bidrar dessutom till minskad trängsel och färre olyckor på land. Det är därför viktigt att få till en ökning av andelen sjöfart vad gäller nationella godstransporter, det vill säga på våra inre vattenvägar och längs med våra kuster men också i vårt närområde. Överflyttning av godstransporter från väg till sjöfart innebär att transporteffektiviteten ökar och att utsläppen av växthusgaser minskar.
Regeringen avser att fortsätta att främja överflyttning från vägtransporter till sjöfart och stärka intermodaliteten, som det heter, i transportsystemet. Regeringen har redan genomfört ett antal åtgärder inom ramen för den nationella godstransportstrategin i syfte att få fler att välja sjöfarten som transportalternativ. Bland annat kan nämnas införandet av ekobonus, inrättandet av en nationell samordnare för sjöfart på Trafikverket och utpekandet av fler inre vattenvägar.
Regeringen beslutade i november ett tilläggsuppdrag till den nationella samordnaren. Uppdraget handlar om att genom dialog med svenska hamnar skapa incitament för överflyttning av gods från väg till sjöfart och stärka sjöfartens konkurrenskraft. Hamnarna har en viktig roll i arbetet med att öka andelen godstransporter med sjöfart.