Josefin Brink (V):
Jag vill börja med att konstatera att arbetsmarknadsministern tycker att utländska arbetare som jobbar i Sverige ska ha rimliga villkor. Den stora skillnaden är att vi i Vänsterpartiet tycker att utländsk arbetskraft i Sverige ska ha samma villkor som svensk arbetskraft i Sverige. Vi ska inte ha två parallella system där en uppsättning rättigheter och regler gäller för svenska arbetstagare och i praktiken en annan uppsättning regler och rättigheter gäller för utländsk arbetskraft.
Men det är den situationen vi har nu, beroende bland annat på lex Laval men också på brister i kontrollen som gör att det är lättare för företag att utnyttja, lura och på olika sätt kränka utländsk arbetskraft jämfört med om de hade jobbat i svenska företag. Det är den situationen som vi vill komma till rätta med. Vi anser inte att någon ska bli diskriminerad i Sverige.
I min fråga hänvisar jag till LO-rapporten därför att den är färsk och ny, men den är inte det enda underlag som finns. Arbetsmiljöverket har gjort granskningar och till exempel konstaterat att det är utbrett med brott mot arbetsmiljöregler och att det är en väldigt hög frekvens av arbetsplatsolyckor på många företag som har utstationerade arbetare.
Allt fler småföretagare i byggbranschen och åkeribranschen börjar bli extremt oroliga för att det uppstår en situation där de upplever att de följer svenska lagar och kollektivavtal men blir utkonkurrerade på grund av att det finns företag som använder sig av kryphål i lagstiftningen och helt enkelt kringgår lagen och på grund av att det som är lagenligt gynnar den typen av beteende.
Katarina Brännström säger att det inte går att veta säkert om de här polska byggnadsarbetarna, som formellt skickades till Sverige från Irland och Cypern, egentligen inte var därifrån. Jo, det kan man nog faktiskt veta. De här byggnadsarbetarna har sina hem och arbetsställen i Polen.
Det finns i dag ett kryphål i lagstiftningen, skulle jag vilja säga, som innebär att man i länder där de här arbetarna kanske aldrig ens har satt sin fot kan utfärda ett intyg som säger att det är därifrån de skickas ut för att jobba. Det är en märklig tillfällighet att detta förekommer just i de två länder som har de absolut lägsta socialavgifterna. Den typen av regelverk tycker inte vi är rimligt.
Det finns ett antal lagförslag som man kan anta här i Sverige om man verkligen vill göra någonting åt fusket. Till exempel har Vänsterpartiet föreslagit att man ska ge huvudentreprenörerna ansvaret för att de underentreprenörer som de anlitar betalar in löner, skatter och sociala avgifter. Det finns färdiga modeller för detta, bland annat i Norge, Tyskland och Frankrike. Ett flertal länder har infört sådan lagstiftning.
Det vore ett väldigt enkelt sätt att skydda löntagare från andra länder från att bli exploaterade av oseriösa underentreprenörer. Vi har också föreslagit att man ska införa obligatoriska personalliggare i byggbranschen och ge Skatteverket rätt att göra oannonserade kontroller.
Regeringen hade ett sådant utredningsförslag på sitt bord men valde att inte gå fram med det, trots att det är väl dokumenterat att fusket är väldigt utbrett i den här branschen och att parterna själva vill ha den här typen av reglering. Vi föreslår även månadsvis individuell inbetalning av skatter och socialavgifter och förstärkning av Arbetsmiljöverkets kontroller. Det finns en lång rad saker man kan göra som skulle träffa precis de grupper på den svenska arbetsmarknaden som är så extremt utsatta i dag när de är utstationerade.
Det är den här typen av handlingskraft, att ta till alla de åtgärder som finns, som jag saknar hos den borgerliga regeringen.