Anders Borg (M):
Frågan i interpellationen gäller hur skattesänkningar påverkar sysselsättningen. Jag ska försöka svara på frågan med två exempel. Hur tänkte den socialdemokratiska regeringen om sysselsättningen när man sänkte skatterna för vanliga låg- och medelinkomsttagare genom att kompensera för egenavgiften med 60 miljarder?
I budget efter budget lade man fram stora skattelättnader genom att kompensera för egenavgifterna. Hur tänkte man när man avskaffade arvs- och gåvoskatten? Hur tänkte Göran Persson när han planerade att ta bort förmögenhetsskatten? Hur upplevde Socialdemokraterna att det här skulle påverka sysselsättningen?
Jo, jag tror att det var så här Socialdemokraterna i regeringsställning tänkte när de sänkte skatten med 60 miljarder för löntagarna: Det ska löna sig bättre att arbeta - då kommer fler in på arbetsmarknaden. Det har vi ett omfattande och väl etablerat forskningsstöd för. Hur tänkte man när man tog bort arvs- och gåvoskatten? Jo, jag tror att man menade att det skulle bli mer attraktivt att driva företag och att det skulle bidra till att sysselsättningen ökar.
Frågan gäller: Hur påverkar skatter sysselsättningen? Jag ska ta ett annat exempel. Socialdemokraterna vill nu höja arbetsgivaravgiften för unga människor med uppemot 15 miljarder, och man vill försämra jobbavdraget väldigt kraftigt för låg- och medelinkomsttagare. Hur kommer det här att påverka? Jo, jag tror att det påverkar. Det kommer att starkt bidra till att arbetslösheten biter sig fast på en mycket hög nivå om vi genomför det.
Det kommer alltså att bidra till att arbetsmarknaden fungerar sämre, att lönebildningen fungerar sämre, att vi följaktligen får färre jobb när efterfrågan kommer tillbaka och att vi snabbare hamnar i en situation där stigande efterfrågan och inflationstryck dämpar sysselsättningsökningen och förhindrar att arbetslösheten minskar. Det är två exempel på hur det spelar roll med skatter. Om man sänker egenavgifterna, som Socialdemokraterna gjorde, bidrar det till att sysselsättningen ökar.
Om man försämrar jobbavdraget, som Socialdemokraterna föreslår, bidrar det till att sysselsättningen minskar. Peter Hultqvist menar att min ekonomiska teori skulle bygga på att man ska sänka skatterna för de riktigt rika. Jag tror inte alls på den teorin. När Socialdemokraterna gjorde 90-talsskattereformen koncentrerades förändringen av marginalskatten till dem med de allra högsta inkomsterna, då man fick ned marginalskatten för dem som tjänade allra mest.
Jag tror att det var en viktig reform för att öka avkastningen på utbildning, men jag tror inte att det hade någon stor effekt på sysselsättningen. Hur tänkte Socialdemokraterna när de tog bort arvs- och gåvoskatten? Man ville naturligtvis förstärka drivkrafterna att driva företag. Men det är inte uppenbart att det har en mycket kraftig sysselsättningseffekt, särskilt inte om man jämför med jobbavdraget. Jobbavdraget gör nämligen att marginalen, tröskeln, för låg- och medelinkomsttagare till arbetsmarknaden förbättras.
Det blir mer lönsamt att börja jobba halvtid om genomsnittsskatten på halvtid bara är 10 procent. Det är så här logiken ser ut. Jag delar Peter Hultqvists bedömning. Det är inte bra att sänka skatten för de riktigt rika, som Socialdemokraterna gjorde i sin 90-talsreform, om man är ute efter jobben. Det är ju jobbavdraget som är bra om man vill förbättra sysselsättningen. Där delar jag Peter Hultqvists bedömning. Det är helt riktigt.
Sedan får vi höra av Eva-Lena Jansson att de sjuka, de arbetslösa och pensionärerna är kärnan i den socialdemokratiska politiken. Då måste vi titta hur kanalerna ser ut och börja städa lite. Arvs- och gåvoskatten, var den riktad till de sjuka? Var det 5 miljarder till Sveriges sjuka när ni tog bort arvs- och gåvoskatten? När Göran Persson föreslog att ta bort förmögenhetsskatten men inte fick igenom det, var det riktat till de arbetslösa?
Och kompensationen av egenavgifterna på 60 miljarder, var den till för pensionärerna?