Jan Björklund (L):
Nu har vi hört sex socialdemokratiska riksdagsledamöter framhålla att just deras högskola i deras valkrets är den bästa och dessutom att de största behoven i Sverige finns i just deras valkrets. Jag vill omedelbart avråda riksdagen från att försöka ersätta Högskoleverket som kvalitetsutvärderare. Jag tänker själv aldrig försöka utvärdera kvalitet, och jag tycker att riksdagens ledamöter också bör avhålla sig från att göra det. Det är klart att man kan göra ett besök och få mycket rapporter från sin egen högskola där det framhålls vad som är bra.
Men det är till sist Högskoleverket som gör dessa bedömningar åt oss. Det har vi varit överens om i denna riksdag. Högskoleverket kommer inom en månad med en mycket stor första genomgång av kvaliteten i en stor bredd av utbildningar, fast inte alla, i det nya kvalitetsutvärderingssystemet. Det kan komma att bjuda på många överraskningar. Man betygssätter utbildningar i en skala från 1 till 3. Får skolan en etta två år i rad dras utbildningen in och läggs ned.
Detta har riksdagen i grova drag varit enig om, att vi ska ha en skarpare kvalitetsutvärdering. Jag tycker inte att vi ska sätta oss i Högskoleverkets kläder och göra dessa bedömningar här i kammaren. Jag tänker i varje fall inte göra det för min del, utan jag kommer att stödja mig på Högskoleverkets bedömningar. Under en fyraårsperiod ska Högskoleverket gå igenom alla utbildningar. Man tar det styckevis och delt och börjar med alla ekonomutbildningar i Sverige. Det kommer en genomgång av dem i april.
Där kommer lärosätena att rangordnas, med olika betyg. Sedan går man vidare på område efter område, och efter fyra år börjar man om på ny kula. De genomgångarna ligger sedan till grund för både resurstilldelning och examensrätter. Jag har ingen förhandsinformation om granskningens resultat och vet ännu inget. Men jag tror mycket väl att såväl stora som små lärosäten kan få både höga och låga betyg.
Skillnaden ligger i att om ett litet lärosäte får ett par ettor på några olika områden är det enormt mycket mer sårbart än om ett stort lärosäte får det. Om man på ett litet lärosäte blir av med examensrätten på några utbildningar kan själva grunden för lärosätet vara utraderat. Ett stort lärosäte, som har en stor bredd av utbildningar, överlever och klarar sig däremot. Sådana lärosäten har ett söktryck som är enormt till de övriga utbildningarna.
Jag tror att många små lärosäten behöver fundera över vad detta kvalitetsutvärderingssystem kan innebära. Samtidigt minskar studentkullarna kraftigt - inte på grund av att jag har bestämt det utan på grund av demografin. Nästan alla kommuner i Sverige, inklusive de kommuner som interpellanterna själva kommer från, har på senare år haft häftiga nedgångar när det gäller ungdomskullarna i gymnasieskolan. På många håll har det framtvingat många beslut om att dra ned på gymnasieverksamheten, eftersom det är kraftiga nedgångar.
Det beror på att det föddes mycket färre barn i slutet av 90-talet än i början. Det är precis dessa två effekter som nu inträffar, där ungdomskullarna går ned kraftigt. Om fem år har antalet 20-åringar minskat med 25 procent. Det är en mycket häftig neddragning av ungdomskullarnas storlek som nu sker. Man kan säga att det inte bara är 20-åringar som går på högskolan. Men den grupp som går på högskolan domineras helt av unga människor i åldern 20-25 år. Den är helt dominerande på högskolan.
År 2020 har den gruppen minskat med 20 procent. Var femte ungdom i den gruppen finns liksom inte längre då. Jag kommer aldrig att föreslå att vi ska dra ned antalet platser i den storleksordningen, så det finns gott om utrymme att expandera andelen ungdomar som går på högskolan. Men det är klart att det om några år kommer att vara väldigt många tomma platser på våra lärosäten, och det kommer att drabba de lärosäten som har svagt söktryck.
De stora universiteten har mängder av förstahandssökande som inte kommer in och som i dag blir andrahandssökande på de mindre lärosätena. Men om några år kommer de in på de stora lärosätena, och då blir det väsentligt färre studenter. Det är detta jag har velat varna för. Varje lärosäte bestämmer självt om man vill samarbeta eller gå samman med någon annan. Men jag tycker att vi ska våga erkänna och se sanningen i vitögat: svenskt universitetsväsen står inför ett antal stora utmaningar. Kvalitetsutvärderingssystemet har vi varit överens om. Det är till för att lyfta kvaliteten.
Men det kan innebära att många utbildningar inte kommer att få äga rum i framtiden. Antalet studenter kommer också - oavsett vad vi beslutar - att minska under ett antal år framåt, eftersom ungdomskullarna minskar så drastiskt. Det är denna bakgrund vi alla i denna riksdag måste erkänna och se.