Lena Sommestad (S):
Jag tror att vi måste tala klarspråk när det gäller kommunerna. Om vi gör om strandskyddslagstiftningen så att den ligger i plan- och bygglagstiftningen går vi från en lagstiftning där det inte är tillåtet att bygga inom 100-metersgränsen annat än med dispens till en lagstiftning där det är tillåtet.
Det är självklart att om vi har en lagstiftning där det är tillåtet och där man gör enskilda bedömningar - oavsett om det är kommuner eller andra som gör dem - så har vi lättat eller egentligen avskaffat det generella strandskyddet. Då får vi mer bebyggelse vid stränderna. Vi kan ha olika uppfattningar om hur vi vill ha det, men min bedömning är att vi då kommer att få en stor byggnation vid stränderna av det slag som vi hade innan vi införde den strandskyddslagstiftning som vi har i dag.
Det är också min kommentar till Bengt-Anders Johansson som säger att ni moderater verkligen vill värna stränderna och att erfarenheten visar att vi inte har exploaterat våra stränder under alla dessa år. Nej, för vi har ju också haft en strandskyddslagstiftning som har varit väldigt stark. Är jag som miljöminister bättre skickad att fatta de här besluten? Nej, jag är inte bättre skickad.
Men det vi gör här i riksdagen genom strandskyddslagstiftningen är att komma överens om vilka regler som ska gälla i hela landet, och det har även tidigare riksdagar gjort. Det görs i demokratisk ordning. Det innebär att vi sätter vissa gränser för kommunernas möjligheter att därefter planera. Normalgränsen är att 100 meter från stranden börjar byggnationen.
Det är en begränsning och en restriktion för den kommunala planeringen som vi tillsammans i riksdagen beslutar om. Det är väldigt sällan som strandskyddsärenden kommer till regeringen. Låt mig gå in på Marietta de Pourbaix-Lundins frågor. Förslaget att länsstyrelser ska få rätt att överpröva enskilda beslut i kommuner är ett förslag som just syftar till att få en större närhet när det gäller att följa tillämpningen av strandskyddslagstiftningen.
Hittills har det bara varit Naturvårdsverket som har kunnat överklaga. Det har inneburit att vi har haft väldigt många dispenser och oerhört få överklaganden. Vi har inte fått den praxis och den signal tillbaka till kommunerna som man har behövt. Många kommuner har också uttryckt väldigt starkt att man mycket hellre ser ett nära samarbete med länsstyrelserna, som ju är närmare och har en större kännedom om den enskilda regionen.
Sedan gällde det Stockholms skärgård och över huvud taget hela kustområdet. Som förslaget nu ser ut är det vår bedömning att det behövs skärpningar i kustområdena därför att där har vi haft väldigt mycket byggnation. Där finns också den största kritiken mot exploateringen. Det är inte bara kommunerna som är remissinstanser för den här utredningen.
Vi har också andra remissinstanser som Svenska Turistföreningen, Svenska Naturskyddsföreningen och andra intressenter som snarare skulle vilja se en skärpning av strandskyddet såsom det ser ut i dag. Bakgrunden till detta är naturligtvis den omfattande exploatering som finns längs våra kuststränder. Det är också väldigt många enskilda som hör av sig och är förtvivlade över byggnationen vid stränderna. Det måste vi också ha med oss när vi diskuterar detta.
Kustområdena ingår inte i de områden där landsbygdsutveckling är möjlig. Däremot preciserar vi väldigt tydligt med kriterier, Bengt-Anders Johansson, vilka områden som kan komma i fråga. Vi säger att man inte kan medge detta i områden som ligger i storstadsregionerna, i närheten av större tätorter, i kust- och skärgårdsområden eller andra områden med stora värden för strandskyddets syften.
Det här är en precisering. Den syftar också till att det ska finnas en viss flexibilitet. Länsstyrelserna fastställer, och kommunerna föreslår. Så kommer det att se ut. Till Marietta de Pourbaix-Lundin vill jag också säga att andra lättnader gäller även i kustområdena, som tätortsutvecklingen som jag nämnde och att se över 300-metersgränsen samt till exempel förenkling för kommunerna att ge dispens inom redan färdig tomt.