Ulf Nilsson (FP):
Jag vill verkligen tacka kulturministern för svaret. Ministern är uppenbarligen väl insatt i den viktiga verksamheten vid Historiska museet i Lund. Ministern sade att jag nämnt ett annat museum som lösning, men det tycker jag inte vore någon bra lösning.
Min fråga handlar om att ifall Historiska museet i Lund inte längre har förutsättningar att ta emot arkeologiskt material måste nog Kultur-Sverige och Kulturdepartementet engagera sig för en annan lösning. Det vore dock ingen bra väg att gå. Bakgrunden till min fråga är att Historiska museet i Lund sedan ungefär hundra år tar hand om arkeologiska fynd från större delen av Skåne samt kyrklig konst och mynt.
Arkeologi är ju en oerhört viktig och intressant vetenskap som bidrar till att förändra vår syn på historien, och som vi vet har på senare år till exempel fynden i Uppåkra i Skåne lett till att vi delvis förändrat vår syn på järnåldern. Det kan nästan jämföras med utgrävningarna av Birka på sin tid. I dag är det även aktuellt med nya fyndområden i Revinge samt en ny skeppssättning intill de berömda Ale stenar i Kåseberga.
Problemet är att utrymmet och resurserna för museet inte räcker till för omhändertagande av fornfynden och för arbetet med konservering av dem. Lokalerna är fulla och frågan är nu om museet ska börja göra sig av med järnåldersfynd och kyrkokonst eller om framtida fynd ska fraktas till Stockholm eller någon annan del av Sverige. Jag tycker att det är självklart att regionala fynd i första hand ska förvaltas och visas i regionen.
På samma sätt som vi tycker att det är naturligt att större delen av samekonsten finns i Norrland och inte i Stockholm eller Skåne ska skånska gravfynd och skånsk kyrkokonst visas i Skåne. Problemet är alltså att Historiska museet är ett universitetsmuseum och lyder under universitetets budget.
Samtidigt fullgör man samma verksamhet som det statliga museet i Stockholm och ett antal regionala museer som får stöd ur kulturbudgeten. Och jag vill, fru talman, påminna om att det inte handlar om någon liten verksamhet. Historiska museet i Lund har Sveriges näst största samling av arkeologiska fynd, efter Statens historiska museer i Stockholm.
Just det faktum att museet inte lyder under kulturbudgeten gör att det inte ingår i Kulturdepartementets helhetsbedömning av hur man ska fördela stöd för omhändertagande av fynd. Som vi alla vet måste ett modernt universitet prioritera hårt och ständigt bedriva förändringsarbete.
Vi kan därför inte räkna med att universitetet har möjligheter att finansiera den omfattande verksamheten med att ta hand om fynd. Nu är situationen akut. I april nästa år finns inte längre något utrymme för att ta emot nya fynd. Jag är övertygad om att kulturhistoriskt och arkeologiskt intresserade människor förväntar sig att kulturpolitiker på både regional och statlig nivå engagerar sig i detta.
Jag inser naturligtvis att kulturministern inte omedelbart kan ge något konkret svar på hur framtiden ska se ut och hur den ska säkras. Jag vet också att ministern har en mängd mycket svåra prioriteringar att göra. Men jag skulle ändå vilja ställa frågan om Sveriges näst största samling av fornfynd inte är värd en utredning som skulle kunna leda till att museet får en mer likvärdig ställning jämfört med andra museer.
Jag kan se flera möjligheter som det vore intressant att höra kulturministerns åsikt om. Delat huvudmannaskap är en möjlighet, alltså att Kulturdepartementet tar ansvar just för fornfyndsinsamlandet.