Per Schöldberg (C):
Vi debatterar i dag riksdagens arbetsformer, och jag yrkar bifall till reservation 8 under punkt 17 om översyn av riksdagsarbetet. Sättet på vilket ett parlament, eller för den delen ett kommunfullmäktige, arbetar ger i slutändan, både i kapacitet och kvalitet, resultat i våra demokratiska beslut.
Det är naturligtvis viktigt för det demokratiska arbetet att riksdagens ledamöter regelbundet sammanträder på plats i Stockholm. Och det gör vi ju, inte minst i konstitutionsutskottet. Men arbetet i den egna valkretsen utgör en stor och viktig del av riksdagsuppdraget. Där fångar vi upp frågor på hemmaplan och tar upp dem med riksdagen. Det finns väldiga förväntningar på oss att företräda våra valdistrikt.
Dialogen med lokalsamhället är för mig en väldigt viktig del av uppdraget. Jag uppskattade till exempel möjligheten att under vintern ge mig ut i skolorna och tala om demokrati med det stöd som talmannen och riksdagen gav att göra så. Det var helt enkelt ett bra initiativ. Det är av centralt demokratiskt värde att det finns ledamöter över precis hela landet som inte bara representerar sitt parti utan även sin landsända och valkrets.
Det är också kombinationen av att vara på hemmaplan och arbetet i Stockholm som är så givande, och det ger perspektiv och nytta i bägge riktningarna. De senaste åren har det funnits goda möjligheter till större flexibilitet i arbetsformerna utan att det demokratiska arbetet blivit lidande. Digitaliseringen ger oss verktyg som skapar stora möjligheter inför framtiden.
Större möjligheter att kombinera förtroendeuppdraget med ett familjeliv skulle vidare uppmuntra och underlätta för fler att söka sig till uppdrag av den typ som riksdagsuppdraget är. Vi bör löpande göra översyner för att ge möjligheter att kombinera förtroendeuppdraget med arbete, familj och barn. Fru talman! Jag vill säga några ord om öppenhetsregister.
Jag kommer inte att göra något yrkande om detta i dag, men jag väljer att ta upp detta, för det är en viktig del. I Centerpartiets program om en starkare liberal demokrati anger vi att vi vill inrätta ett lobbyregister, eller öppenhetsregister som vi väljer att kalla det, på nationell nivå.
Att beslutsfattare talar med representanter för näringslivet, fackföreningar, intresseorganisationer och civilsamhället är i grunden en nyttig del av riksdagsarbetet och lagstiftningsprocessen. Genom sådana samtal kan olika delar av samhället vara med och utforma politiska beslut som påverkar dem. Det är samtidigt viktigt att det sker på ett transparent och korrekt sätt. Därför har EU och länder som Irland, Storbritannien och USA med flera skapat lobbyregister.
De olika registren skiljer sig åt gällande vilka aktörer som klassas som lobbyister, vilka beslutsfattare som omfattas och vilken form av kontakter som ska hållas öppna och transparenta. Den gemensamma nämnaren är att det registreras hos en myndighet och att registret omfattar den lagstiftande och verkställande makten. De här tankarna kommer vi att arbeta vidare med.
Vi ser gärna att man öppnar upp för en parlamentarisk kommitté eller liknande för att titta över den här frågan. Genomgången, utredningen och arbetet ska vara grundliga, för det finns flera målkonflikter i detta som jag inte behöver ange här. Jag gör inget yrkande om detta i dag, men jag kommer att återkomma med förslag.
En stor del av det politiska arbetet sker, som har angetts tidigare, genom praxis. Både i riksdagen och i fullmäktige på lokal nivå delar partierna upp ordförandeposter och andra former av inflytande mellan sig enligt oskrivna regler, ofta med respekt för de politiska motståndarna. Det är på många sätt beundransvärt och ger en värdefull flexibilitet till våra demokratiska institutioner. Men det finns risker med att förlita sig för mycket på praxis.
I många länder har det blivit en polarisering mellan de politiska partierna där man utnyttjar systemet för överenskommelser för egen vinnings skull. Vi har tagit upp det i arbetet med detta betänkande, men som sagt yrkar jag i dag bifall till reservation 8 under punkt 17.