KBLab/rixvox huggingface dataset:
Peter Hultqvist (S):
Jag har aldrig nekat någon att ställa en enda fråga. Om svaren inte passar interpellanten kan man naturligtvis kritisera det. Det som jag har redogjort för är ett sätt att lösa de eventuella problem som kan uppstå i samband med att man får en fjärrstyrning av flygtrafikledningen. Det är det sätt som har blivit resultatet av denna process mellan Luftfartsverket och Försvarsmakten.
Det handlar dessutom om hur man klarar att ha en sådan funktion i samband med en krissituation eller en situation där höjd beredskap råder. Resultatet är också att det inte blir något glapp när det gäller beredskapen.
Om man är överpolitiserad i framtoningen, och om det viktiga är att klämma åt någon i en diskussion, kan man alltid hålla på med en lång rad frågeställningar där intrycket blir att man aldrig blir nöjd. Jag kan konstatera att vi utifrån de förutsättningar som råder har löst problemet och att det är så man kommer att jobba vidare med det här.
Jag kan också konstatera att Moderaterna egentligen inte har någon annan uppfattning - i varje fall har ingen sådan redovisats här, utan det är en lång rad frågor som har ställts. Det är väl också så att det ska ses ur ett totalförsvarsperspektiv att en civil myndighet också har att tillhandahålla dessa tjänster i en situation där kris och höjd beredskap råder. Det finns alltså ett totalförsvarsperspektiv.
Vi jobbar nu med att utveckla totalförsvaret i Sverige, och vi måste se till att sådana här funktioner är robusta och fungerande i framtiden. Då handlar det om att kunna balansera fredstida rationalitet mot hur vi hanterar kris och höjd beredskap. Jag anser att jag utifrån de två frågor som ställdes i interpellationen har kunnat leverera relevanta och fungerande svar.
Peter Hultqvist (S):
Lena Asplund har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att Försvarsmakten ska kunna bli en arbetsplats fri från sexuella trakasserier dit kompetenta kvinnor vill söka sig. Hon har också frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att försäkra mig om att min egen arbetsplats, Försvarsdepartementet, är en plats där det råder en sund och jämställd kultur och ett arbetsklimat fritt från trakasserier och kvinnofientlig jargong.
För det första vill jag betona att det som kommit fram i metoo-uppropet om grova kränkningar mot kvinnor aldrig kan accepteras. Den här typen av kränkningar av kvinnor är ett allvarligt problem som måste bekämpas. Diskriminering i form av sexuella trakasserier är enligt diskrimineringslagen förbjudet. Arbetsgivare ska vidare arbeta aktivt för att främja lika rättigheter och möjligheter. Jämställda villkor ska råda i arbetslivet för kvinnor och män.
Kränkningar i form av sexuella trakasserier är också förbjudet enligt arbetsmiljöregelverket där arbetsgivaren bland annat har skyldighet att ha rutiner och vidta åtgärder för att motverka förhållanden i arbetsmiljön som kan ge upphov till kränkande särbehandling. De vittnesmål om sexuella trakasserier och kränkningar inom Försvarsmakten som finns bakom givaktochbitihop kan inte lämna någon oberörd.
Alla, såväl kvinnor som män, ska känna en trygghet och få respekt på jobbet. Det åligger Försvarsmakten som arbetsgivare att vidta lämpliga åtgärder för att komma till rätta med detta. Jag noterar att Försvarsmaktens ledning tydligt markerat mot dessa beteenden, och jag förutsätter att myndigheten vidtar nödvändiga åtgärder. Regeringen följer dessa frågor noga.
Vad gäller Regeringskansliet, där Försvarsdepartementet ingår, råder det givetvis nolltolerans mot trakasserier och kränkande särbehandling. Arbetsmiljön ska präglas av respekt för varje enskild medarbetares integritet och tillit till dennes förmåga att ta ansvar. Det framgår av Regeringskansliets vägledning för en arbetsplats fri från trakasserier och kränkande särbehandling.
Peter Hultqvist (S):
Kränkning och sexuella trakasserier är ju förbjudet enligt arbetsmiljöregelverket, och det har Försvarsmaktens ledning tydligt markerat. Nolltolerans ska råda på det här området. Det måste finnas ett systematiskt arbetsmiljöarbete på arbetsplatserna. Alla på en arbetsplats måste ha kännedom om vad som gäller där.
När det finns brister av det slag som det pekas på här måste det tas på allvar i hela organisationen. Det är ytterst en ledningsfråga att driva utvecklingen på det sättet att värderingsgrunden tränger igenom på de olika nivåer som Lena Asplund pekar på.
Det som nu har skett under senare tid i form av allmän debatt kopplad till bland annat metoo-uppropet och givaktochbitihop är sådant som tydligt har markerat gränser i sammanhanget. Men det räcker inte på något sätt. Ytterst är detta en värdegrundsfråga som man inom Försvarsmakten måste jobba med.
Försvarsmakten vilar ju på en värdegrund som är sund, men som behöver implementeras och sätta sig i organisationen på ett reellt sätt. Jag tror att det är oerhört viktigt med tanke på det som vi diskuterades alldeles nyss. Om man ska klara rekryteringsfrågorna långsiktigt och få in fler kvinnor i verksamheten, vilket jag dessutom tror är nödvändigt, måste detta klaras ut.
Negativa saker som dessa måste rangeras ut ur beteendemönstret och ut ur organisationen. Jag tror att arbetsplatser som är blandade vad gäller kön oftast blir sundare och bättre. Därför är rekryteringen av kvinnor oerhört viktig här. Man har kommit en bit på väg, men det finns mycket mer som måste göras.
Sekretessfrågor nämndes. När de utgör ett problem är det egentligen direkt kopplat till professionalism för att man ska kunna sköta sådana ärenden. Om professionalismen inte fungerar är också det en ledningsfråga och något som man måste ta upp inom organisationen. På många områden i samhället finns saker och ting som måste åtgärdas.
Det gäller såväl Försvarsmakten som den offentliga sektorn och näringslivet som helhet. Jag tror dock att vi har kommit till en punkt där mycket kommer att ske förändringsmässigt under de kommande åren på den här sidan. Den debatt vi för nu hänger ju ihop med den föregående interpellationsdebatten. Värdegrundsfrågorna blir ytterligare tydliggjorda i just denna fråga.
Det handlar egentligen om att alla medarbetare i en organisation ska kunna känna respekt och trygghet på jobbet, och man ska kunna gå till jobbet utan att behöva fundera över att något av negativt och kränkande slag ska hända. Man ska inte behöva hamna i sådana situationer. Detta är ett ansvar för organisationen och på de olika ledningsnivåerna.
Vi kan dock inte ha inslag som dessa i fortsättningen om vi ska kunna genomföra de rekryteringsambitioner som vi har.
Peter Hultqvist (S):
När det gäller Regeringskansliet finns det tydliga riktlinjer för detta i Regeringskansliets vägledning för en arbetsplats fri från trakasserier och kränkande särbehandling. Det här är den värderingsgrund som gäller för hur arbetsmiljön ska vara utformad. Därför råder nolltolerans mot trakasserier och kränkande särbehandling.
När ärenden som dessa uppkommer ska de hanteras via den personalavdelning och personalchef som finns på departementet, och samma sak gäller även på andra departement inom Regeringskansliet. I mars inledde vi ett utvecklingsarbete som syftar till vad vi kallar en inkluderande arbetsmiljö med likabehandling av män och kvinnor.
Inom detta genomförs kunskapshöjande seminarier liksom utbildningar av chefer och medarbetare. Detta arbete måste betraktas som förebyggande, och det måste genomföras kontinuerligt för att på detta sätt påverka attityder och förändra värderingsgrunder som eventuellt är skeva. Vi måste på olika områden i samhället ta initiativ när det gäller dessa saker.
Vi tog initiativ i mars då vi inledde detta utvecklingsarbete inom departementet. På vår arbetsplats gäller samma arbetsmiljöregelverk som på alla andra arbetsplatser. Vi måste tydligt markera mot händelser som dessa. Jag kan dock inte kommentera några enskilda fall i detta sammanhang, och avser inte att göra det.
Som jag redovisade har vi vidtagit en övergripande åtgärd. Vi kommer självklart att fortsätta arbeta med det här på samma sätt som man kommer att fortsätta arbeta med frågorna inom Försvarsmakten som helhet. Vi måste förändra attityder och inriktning när det gäller dessa frågor. Det här är ju någonting som har pågått under många år och många decennier.
Dessa attityder och beteenden måste vi successivt se till att rangera ut ur all verksamhet.
Peter Hultqvist (S):
Jag vill bara återigen markera att vi i mars tog initiativ till det arbetsmiljöarbete som handlar om en inkluderande arbetsmiljö med likabehandling för män och kvinnor. Det handlar om en kunskapshöjande verksamhet med utbildning av chefer och medarbetare för att komma åt denna problematik. Lena Asplund talar om sekretessen, och den är väldigt viktig. Jag upprepar det jag sa tidigare: Det är intimt sammankopplat med professionalism.
Om professionalismen inte fungerar finns det brister i ledarskap och chefskap. Det blir då också en fråga som måste lösas på olika sätt. Allt sådant här ska ju behandlas på ett seriöst sätt. Vi ska försöka göra vad vi kan på vårt departement.
Jag är också övertygad om att Försvarsmaktens ledning har en mycket bestämd uppfattning om hur det här ska hanteras inom Försvarsmakten; de värdegrunder som ska råda ska även råda i framtiden. Det är väl så vi måste se det. Jag tror att vi i grunden är överens även i denna fråga. Om det inte finns åsiktsskillnader ska man inte odla sådana.
Vi får jobba vidare och försöka se till att lösa de olika problem som finns. Jag tackar för de här två viktiga debatterna och önskar Lena Asplund en god jul och ett gott nytt år.
Peter Hultqvist (S):
Allan Widman har frågat mig vilka åtgärder jag och regeringen är beredda att vidta för att inhämta erforderligt underlag för anskaffningen av medelräckviddigt luftvärn så att detta balanseras mot övriga behov inom ett samlat luftförsvar. Försvarsmakten ska vara i operativ balans. Krigsförbanden ska vara bemannade, övade och utrustade. Luftförsvaret är beroende av stridsflygs och luftvärnssystem samt ammunition liksom av sensorer, ledning och samband.
De ingående komponenterna och resurserna ska balanseras för att optimera luftförsvarsförmågan. Skilda anskaffningar utförs vid olika tidpunkter. Det luftförsvar som byggs i dag är således produkten av många års beslut rörande anskaffning och vidmakthållande av stridsledningssystem, radarsystem, radiokommunikationssystem, stridsflygssystem med mera.
Materielförsörjningen börjar aldrig på ett blankt papper utan är en pågående verksamhet där behoven över tid ska identifieras, prioriteras och i möjligaste mån tillgodoses. Det ska göras inom ramen för investeringsplaneringen, där Försvarsmakten föreslår framtida materielinvesteringar.
Baserat på Försvarsmaktens underlag tar regeringen ställning till investeringarna och föreslår att riksdagen anvisar anslag, bemyndigar regeringen att ingå ekonomiska åtaganden som medför behov av framtida anslag och godkänner investeringsplaner som riktlinjer för Försvarsmaktens investeringar. Regeringen har i budgetpropositionen för 2018 föreslagit att riksdagen bemyndigar regeringen att besluta om anskaffning av nytt medelräckviddigt luftvärnssystem.
Med utgångspunkt i riksdagens ställningstagande till regeringens förslag samt Försvarsmaktens hemställan om regeringens bemyndigande att få beställa anskaffningen kommer regeringen att säkerställa att nödvändigt beredningsunderlag för regeringens ställningstagande finns innan ett slutgiltigt beslut fattas.
Peter Hultqvist (S):
Man kan ju beskriva saker och ting på olika sätt. Jag kan bara säga att det pågår ett omfattande arbete med detta. Och att det skulle saknas underlag för eventuella beslut är någonting som jag definitivt kan dementera. Det är väl också så att den slutliga kostnaden i det här har man klar för sig först efter en förhandling, när man har den slutliga offerten.
Det går inte att säga med exakthet den slutliga kostnaden innan man är vid den tidpunkten. Jag tror säkert att Widman har förståelse för att det i praktiken förhåller sig på det sättet. Jag kommer att tala om och ge information när det finns fullödig information att ge och när det går att stå för samtliga informationspunkter.
Det är bättre att tala när det hela är genomberett till slutpunkt än att tala mitt i eller tala när det till 75 procent, 85 procent eller 92 procent finns ett underlag. Det är bättre att göra det när allt är klart, och då kommer vi också att komma till försvarsutskottet och ge den informationen. Jag tror att Widman är förvissad om att det är så.
Självklart är det här en fråga som vi är intresserade av att diskutera med de olika partierna i riksdagen. Så kommer också att ske, och vi kommer att återkomma till försvarsutskottet. Vi kommer naturligtvis, vilket inte är något särskilt konstigt, att följa det regelverk som finns för hur man gör när man upphandlar det här. Vi kommer inte att ha några egna varianter på detta.
Bemyndigandebeslutet är ju en förutsättning för att vi ska komma vidare i anskaffningsprocessen. Det jag kan säga också är gjort när det gäller luftförsvaret är att vi förutom att nu ha beställt den nya generationen av Gripen, JAS 39 E, också har investerat i korträckviddigt luftvärn.
Vi kommer att ha luftvärnskanonvagnar på Gotland från nästkommande år. Vi står som sagt inför en upphandling av markbundet luftvärn. Vi har flygburen radar som vidmakthålls till efter år 2023. Vi ökar skyddet av flygbaser. Vi har infört radarjaktroboten Meteor, som även är operativ, och vi har förstärkt cyberförsvaret.
Det genomförs alltså en lång rad åtgärder. Luftförsvar handlar inte om bara en sak, utan det handlar om många saker. De saker jag nu har räknat upp ökar vår kapacitet. Men om vi får till stånd ett markbundet luftvärn så att vi kan förnya det Hawksystem som vi har i dag, som det är nödvändigt att förnya, kommer vi att ha förhöjt kapaciteten avsevärt.
Försvarets materielverk och Försvarsmakten gör sina värderingar av eventuella systemval med utgångspunkt från operativa krav som självfallet är anpassade till svenska förhållanden och det som man behöver i det sammanhanget. Vi kommer alltså att återkomma med både information och möjlighet till diskussion i ärendet.
Peter Hultqvist (S):
Det finns regelverk för hur man ska gå till väga i sådana här sammanhang, och dem kommer vi att följa. Vi kommer också att ge information till riksdagen så att man inte kommer att agera i blindo när det gäller att fatta beslut om vilken typ av system vi ska ha och hur det ska gå till. Men jag kommer inte att ge information om dessa delar förrän vi är klara med beredningsprocessen.
Det är det mest korrekta sättet att hantera detta på. FMV och Försvarsmakten arbetar självfallet med underlag för dessa saker. Vi kommer att ge information till utskottet när beredningsprocessen är avslutad; det är det normala sättet att bete sig på.
Plötsligt blir det en politiserad diskussion om vem som har gjort vad, och visst kan vi ha en tävling om vem som har gjort mest i olika sammanhang. Min ambition har varit att klara ut hur det ser ut med alla åtgärder som finns.
Jag kan räkna upp exakt vilka beslut som har fattats efter 2014 om Widman tycker att det finns en poäng med det, men jag anser att det är den sammanlagda effekten för Sverige som är viktig. Jag har räknat upp sju punkter. Dessa punkter, varav två hänför sig till den förra regeringen, har sammantaget inneburit att vi höjer förmågan. Så är det, och det tycker jag är alldeles utmärkt.
Om vi nu skulle få till stånd också det markburna luftvärnet kommer detta att höja förmågan avsevärt. För att vara lite bred i tänket och inte bara vara snävt partipolitisk kan jag säga att jag upplevde att det fanns en bred önskan först i Försvarsberedningen och sedan i försvarsbeslutet. Viljan att skaffa markburet luftvärn är bred i riksdagen, och det tycker jag är positivt.
Jag har ingen anledning att partipolitisera eller stå här och skryta över att detta är något som bara vi gör, bara för att det är vi som nu har ansvaret för att se till att detta blir effektuerat. Det finns en bredd här, och det tycker jag är positivt. Möjligen kan jag beklaga att Liberalerna ställer sig utanför de försvarspolitiska uppgörelserna, som man har markerat att man kommer att göra. Nu är vi inne i denna process.
Vi kommer att återkomma med information och diskussioner i dessa ärenden, och vi kommer att följa de regelverk som finns så pass grundligt att ingen ska ha anledning att anmäla något till KU så småningom.
Peter Hultqvist (S):
Den ram som finns är den som ska gälla i sammanhanget. Det är nivån på offerten som avgör i slutändan, och den vet man ingenting om förrän frågorna är färdigförhandlade med eventuella leverantörer. Det är därför som jag säger som jag gör när det gäller ekonomin. Sedan påverkar valutakurser detta i rätt hög utsträckning.
Det kan faktiskt bli en lägre slutkostnad för det som vi bestämmer oss för att köpa in. Du står här och gör en massa tolkningar av vad du tror kommer att bli skeendet, Allan Widman. Det kan ju bli så att ni får information före beslutet. Du målar upp någon sorts scenario som du egentligen inte vet om det kommer att falla ut, men det är din sak.
Vi får väl återkomma när det är dags att återkomma, och så får vi ta det den dagen. Detta är så långt som vi kan komma i dag, så jag tackar för meningsutbytet.
Peter Hultqvist (S):
Lotta Johnsson Fornarve har frågat mig på vilket sätt jag anser att Sverige bör agera för att minska spridningen av kärnvapen i världen, om jag anser att Sveriges eventuella köp av Patriot är förenligt med Sveriges avståndstagande från kärnvapen samt om det är min mening att Sverige bör följa Sjunde AP-fonden och svartlista företag som är kärnvapenproducenter.
Sverige har en lång tradition av stort engagemang på nedrustnings- och icke-spridningsområdet. Icke-spridningsfördraget, NPT, är en hörnsten för en säkrare värld och grunden för icke-spridning och nedrustning av kärnvapen. Sverige var ledande i de förhandlingar som ledde fram till fördraget. År 2020 blir NPT 50 år och en översynskonferens äger rum.
Det är centralt att denna blir framgångsrik, bland annat genom konkreta framsteg i genomförandet av kärnvapenstaternas nedrustningsåtaganden. Sverige kommer att aktivt bidra till NPT-arbetet kommande år. Sverige röstade ja till konventionen om kärnvapenförbud i samband med att förhandlingarna avslutades. Samtidigt framhöll Sverige i en nationell röstförklaring att texten i flera avseenden inte tillgodosåg svenska önskemål.
Regeringen har därför tillsatt en utredning som ska analysera konsekvenserna av ett svenskt tillträde till konventionen. Utredningen kommer att redovisa sina slutsatser senast den 31 oktober 2018. I budgetpropositionen för 2018 föreslog regeringen att riksdagen skulle bemyndiga regeringen att besluta om anskaffning av ett nytt medelräckviddigt luftvärnssystem.
Riksdagen beslutade i enlighet med regeringens förslag men gav också till känna att en förankring ska ske i riksdagen. Regeringen gav den 7 november förra året Försvarets materielverk i uppdrag att till behörig myndighet i USA översända en förfrågan om anbud och inleda förhandlingar avseende anskaffning av luftvärnssystemet Patriot. Försvarsmakten, som är mottagare av ett luftvärnssystem, har varit mycket tydlig med att Patriot är det system som bäst motsvarar myndighetens krav.
Tillverkaren Raytheon är ett av världens största försvarsmaterielföretag och tillverkar en rad olika system. Patriot är inte ett kärnvapenbärande system. Det finns ett mycket begränsat antal leverantörer av kvalificerade luftvärnssystem.
Sverige har valt att förhandla med USA:s försvarsmakt om att eventuellt köpa Patriot, som tillverkas av Raytheon, då det finns ett behov av ett modernt luftvärn i Sverige och Försvarsmakten har bedömt att Patriot är det system som bäst motsvarar de operativa kraven. Sverige har sedan lång tid tillbaka ett omfattande försvars- och säkerhetspolitiskt samarbete med USA. I juni 2016 undertecknades en gemensam avsiktsförklaring, ett Statement of Intent.
Det transatlantiska samarbetet är fortsatt grundläggande för såväl amerikansk som europeisk säkerhet. Säkerhetsläget i Sveriges närområde har försämrats under de senaste åren. Ur ett europeiskt perspektiv är det viktigt att USA fortsätter att vara engagerat i Europa. Många regionala och globala utmaningar kan endast mötas om Europa och USA agerar tillsammans.
Peter Hultqvist (S):
Vi är överens om att vi ska hitta olika vägar för att åstadkomma nedrustning av kärnvapen. Sverige ser icke-spridningsavtalet, NPT, som huvudvägen för att åstadkomma detta, framför allt för att kärnvapenmakterna finns med i avtalet. Vi kan dock konstatera att man inte gör tillräckliga framsteg.
Ur denna frustration har tanken att se om det finns andra vägar och andra typer av resolutioner vuxit fram. Det handlar om att seriöst pröva om det finns andra vägar för att nå målet om en kärnvapenfri värld.
När det gäller det kärnvapenförbud som man vill ta upp som en resolution markerade Sverige i sin röstförklaring den 7 juli att vi vill ha en tydlig skrivning om att det är det existerande icke-spridningsavtalet, NPT, som är grundbulten i det internationella arbetet för kärnvapennedrustning och icke-spridning.
Vi markerade också att vi vill ha en ordentlig verifikationsmekanism för de länder som ansluter sig till avtalet och även klarare skrivningar om vad detta förbud egentligen handlar om. Därför har vi tillsatt en utredning för att titta på konsekvenserna och hur vi ska se på ett slutgiltigt ställningstagande och om detta är en effektiv metod. Låt mig markera att det i detta sammanhang också handlar om att titta på vår militära samverkan med andra länder.
Regeringen är inte på något sätt beredd att äventyra Sveriges säkerhet, och vi vill fullfölja de försvarspolitiska samarbeten som ligger i vårt nationella intresse. Vi återkommer till frågan hur vi ska göra med resolutionen när utredningen är klar, och den presenteras i oktober i år.
När det gäller luftvärnssystemet är de allmänna pensionsfonderna statliga myndigheter under regeringen, men fonderna styrs enbart genom lag. Respektive fonds styrelse svarar för förvaltningen av fondmedlen, och regeringens styrning av AP-fonderna är begränsad till rätten att utse styrelseledamöter och utvärdera förvaltningen i efterhand i en skrivelse som överlämnas till riksdagen.
Regeringen saknar möjligheter att styra placeringsverksamheten och uttala sig om enskilda investeringsbeslut. Regeringen tar inte ställning till AP-fondernas placeringsstrategier.
Det finns från statens sida inget som reglerar eller begränsar möjligheten att köpa vapensystem eller göra andra typer av affärer med företag som har en koppling även till kärnkraft eller, i förlängningen, kärnvapen. Låt mig påminna om att på den lista som det refereras till finns företag som Boeing, Airbus och Lockheed Martin.
Här finns också BAE Systems med verksamhet i Hägglunds i Örnsköldsvik och i Bofors i Karlskoga. En intressant fråga i sammanhanget som man bör ta ställning till är: Ska vi sluta göra affärer med Bofors i Karlskoga eller Hägglunds i Örnsköldsvik? Det går nämligen att dra den här typen av frågor väldigt långt, och det slutar med att det blir väldigt fel.
Vi har gjort en värdering av vilket luftvärnssystem som kommer att gagna våra intressen bäst. Försvarsmakten har gjort en mycket noggrann utredning av detta, och den visar entydigt att Patriot är det system som bäst uppfyller våra villkor.