Sten Tolgfors (M):
Kerstin Lundgren har frågat mig följande. 1. Hur avser jag att arbeta med att införa ett tydligare genusperspektiv i de styrdokument som styr Försvarsmaktens och Statens räddningsverks internationella insatser? 2. Hur ska jag säkerställa att arbetet med uppföljning och utvärdering bedrivs på ett tydligt sätt? 3. Har jag tagit initiativ till en utvärdering enligt tidigare beslut av den nationella handlingsplanen för resolution 1325, och när förväntas den i så fall vara klar?
Låt mig inleda med att den svenska regeringen ser det arbete som bedrivs på olika nivåer, globalt, regionalt och nationellt, vad gäller genomförande av FN:s resolution 1325 om kvinnor, fred och säkerhet som prioriterat både ur ett försvarsperspektiv och ur ett säkerhets- och utvecklingsperspektiv.
Jag håller med interpellanten om att de internationella insatser som Sverige genomför, med successivt ökade ambitioner, blir mer effektiva och får ett större genomslag om vi och andra länder som genomför internationella insatser arbetar utifrån resolutionens principer. Därför understryks principerna i bland annat styrdokument som myndigheternas regleringsbrev.
Det finns exempelvis i Försvarsmaktens regleringsbrev mål som innebär att kvinnor och män ska ges samma förutsättningar att nyttja resultaten från forskning och teknikutveckling. I förlängningen, och kanske mer konkret, kan det till exempel handla om utrustning som används vid internationell tjänstgöring.
Jag vill också nämna att för närvarande utarbetas en nationell strategi om internationella fredsfrämjande insatser, och i detta dokument framhålls att andelen kvinnor som deltar i svenska bidrag till internationella fredsfrämjande insatser och krishanteringsinsatser ska öka i enlighet med FN-resolutionen.
I regleringsbreven för 2008 för Försvarsmakten och Statens räddningsverk finns bland annat återrapporteringskrav som berör resolutionen och på vilket sätt ett jämställdhetsperspektiv integrerats i den insatsverksamhet som de båda myndigheterna utför.
De återrapporteringskrav som finns i exempelvis myndigheternas regleringsbrev följs upp och utvärderas av Regeringskansliet när till exempel årsredovisning och budgetunderlag inkommer. Jag ser det även som naturligt att departementet har en löpande dialog med myndigheterna för att i möjligaste mån följa utvecklingen på detta område liksom på andra områden.
Den 6 december förra året hade samarbetsprojektet Genderforce sin slutkonferens där bland annat resultaten av tre års arbete och rekommendationer inför framtiden presenterades på en slutkonferens där bland annat regeringen deltog genom min kollega biståndsminister Gunilla Carlsson. Inom Regeringskansliet har Utrikesdepartementet ett sammanhållande ansvar vad gäller den svenska handlingsplanen för resolution 1325.
Under ledning av biståndsminister Gunilla Carlsson har regeringen nu påbörjat ett arbete med att se över hur handlingsplanen genomförts och att diskutera hur man kan säkerställa ett så effektivt och fullödigt genomförande som möjligt, inklusive i utvecklingssamarbetet. Med anledning av detta kallade Utrikesdepartementet till ett möte som genomfördes den 16 januari - i går - med berörda departement, myndigheter och frivilligorganisationer.
Syftet med mötet var att informera varandra och diskutera eventuella framtida initiativ. Riksdagsledamöter hade också bjudits in och deltog i mötet. Som jag nämnde inledningsvis finns det kopplingar mellan försvars-, säkerhets- och utvecklingsfrågorna när det gäller FN:s resolution 1325. Jag är övertygad om att vi kan utveckla dessa kopplingar ytterligare i vårt gemensamma arbete tillsammans med myndigheter, organisationer och även andra aktörer framgent.