Finn Bengtsson (M):
Denna fråga ska debatteras i kammaren under lång tid i morgon, och det kommer säkert att komma ett förtydligande på Eva-Lena Janssons frågor då. Låt mig säga att det finns en villfarelse i en del av argumenten som läggs fram.
Jag ska inte föregripa socialministerns eget svar, men vi i alliansen tycker att ett krav på ett monopol, ett av de sista i världen, är förvånande när alla andra länder har visat att de har fått en bättre tillgänglighet än i Sverige.
Siffrorna är sådana att det finns ett apotek eller utleveransställe per 10 000 svenskar, medan det kan vara ett per 3 000 och motsvarande i resten av vår närliggande omgivning i västvärlden. Fru talman! Monopol är något som kramas av framför allt dem som bär en socialistisk ideologi eller, ännu värre ibland, en totalitär ideologi. De har förutsättningen att de ibland skapar billiga system.
Vi känner alla till brödpriserna i tidigare Sovjetunionen, men samtidigt var det otillgängligheten som var deras signum. Det var köer till allt. Den tragiska sanningen är att det som Eva-Lena Jansson säger som en socialistisk lösning, att behålla monopolet och i stället skriva ett regleringsbrev, har inte Socialdemokraterna lyckats med.
Den faktiska informationen är att under de senaste åren har såväl antalet apotek som framför allt apoteksombud minskat i Sverige.
Då skulle jag vilja ställa en retorisk motfråga till Eva-Lena Jansson, som föreslår detta geniala knep för socialministern att, i stället för att ha en omreglering som garanterar en tillgänglighet motsvarande resten av Europa, som är viktig för att patienter ska få tillgång till mediciner när de behöver dem, skriva ett regleringsbrev som inte ens Socialdemokraterna har varit förmögna att föra fram. Tillgängligheten minskade successivt under deras tid vid regeringsmakten.
Det rådet kan jag varmt be socialministern bortse från. När det sedan gäller prismodellen har en väldigt noggrann utredning gjorts, och man har brottats med den här modellen och delvis följt det norska exemplet. Nu är det heller inte sant att norrmännen här har landat helt fel, för man har hittat fram till en mer priseffektiv läkemedelskostnad även i Norge.
Då har vi gynnats av fördelen att kunna titta på hur ett grannland har utvecklat omregleringen. Det gäller även för Danmark, där man har sett möjligheten att få en större tillgänglighet bekräftad och successivt också en prismodell under kontroll. Något som är väldigt viktigt i socialministerns svar är den så kallade solnedgångsparagrafen.
Fastän vi inom alliansen är helt övertygade om att omregleringen är nödvändig för att stärka tillgängligheten och de andra goda krafterna, som socialministern pekade på att vi bedömer komma, gör vi en uppföljning av denna omreglering om något år.
Det blir då en nödvändig uppföljning, och man har från departementet också givit ett uppdrag åt Konkurrensverket och Konsumentverket att se till att det här sker på ett ansvarsfullt sätt.
Jag tycker sammanfattningsvis, fru talman, att man kan se den bristande tillgängligheten - den förra interpellationen gällde vården, och nu gäller det de nödvändiga läkemedel man behöver - som en problematik som Socialdemokraterna har varit helt oförmögna att lösa utan snarast har förvärrat under sina år vid makten. Jag tror att vi kommer att kunna lösa de andra problemen framgent om vi aktivt följer upp dem.
Men tar vi inte det här steget utan envist kramar och håller fast vid ett monopol fjärmar vi oss alltmer från resten av världen på ett sätt som inte är en god tradition när det gäller svenska folkets vilja att utveckla vårt land inom hälso- och sjukvården.