Kenneth Johansson (C):
Socialutskottet har lagt ned mycket arbete på detta betänkande. Vi har haft flera besök. Vi har lyssnat och analyserat på ett bra sätt, tycker jag. Vi har pratat ihop oss, inte minst avseende den så kallade assistansen. Jag uppfattar att vi alla vill värna assistansreformen.
Den betyder så oerhört mycket för att enskilda människor som har behov av och rätt till personlig assistans ska ges bättre möjligheter att leva som andra. Jag personligen, och flera med mig, har lagt ned mycken möda på detta.
Nu vidtas ett antal viktiga åtgärder för att långsiktigt kunna säkra att assistansberättigade ska få sin insats och att intentionerna i LSS fortsatt ska ligga fast. Sju av åtta partier står eniga bakom utskottets ställningstagande i denna del. Det tackar jag för.
Först vill jag sätta in assistansen i dess sammanhang. "Alla människors lika värde" och "ett samhälle tillgängligt för alla" är två viktiga utgångspunkter för funktionshinderspolitiken.
Det är ofta miljöer och brister i tillgängligheten som gör oss funktionsnedsatta. De nationella målen ligger fast sedan länge och är väl förankrade. Från patient till medborgare var en i stort sett bra handlingsplan. Men oj vad segt det gick för den gamla regeringen att komma i gång!
Skillnaden med alliansregeringen blev ett nytt grepp med funktionshindersstrategin - kortare period, konkreta mål och tydligare uppföljning. 22 strategiska myndigheter har nu ett särskilt ansvar och har precis avrapporterat till Handisam som har en samordnande roll.
När jag tittar på reservationerna ser jag vad oppositionen lyfter fram. Vi har också hört det i debatten. Bristande tillgänglighet bör bli en grund för diskriminering, skriver man. Vi är helt överens. Jag utgår ifrån att regeringen kommer med förslag och att alliansregeringen klarar det som den gamla regeringen inte klarade.
Oppositionen anser att LSS-reformen bör värnas. Vi är helt överens. Det är därför vi lägger ned så mycket möda på att få bort fusket som kan minska reformens legitimitet och att - än viktigare - kvalitetssäkra och utveckla verksamheten. Man vill också intensifiera tillgänglighetsarbetet. Vi är helt överens.
Det är därför vi har lagt om funktionshindersstrategin, så att vi nu når de resultat den gamla regeringen inte klarade. Oppositionen vill öka sysselsättningen för personer med funktionsnedsättningar. Vi är helt överens. Det är därför Arbetsförmedlingen har fått tydliga mål som de också fått resurser för att klara att uppnå.
Den senaste tiden har vi sett mycket goda exempel inom den privata verksamheten. Jag kan nämna Ica, Max och Sodexo, som på ett strålande sätt har visat att man förstått betydelsen av mångfald i den här delen. Samhall AB har fått 1 000 nya utvecklingsanställningar som en åtgärd av regeringen.
Vi har utvecklingen av de sociala företagen. Vi har Handisams attityduppdrag Hjärnkoll, som också är ett mycket bra exempel på vad som kan göras. Är det tillräckligt? Nej, det är det inte. På denna punkt är jag orolig. Det finns väldigt mycket kvar att önska.
Det är många funktionsnedsatta personer som inte kommer in på arbetsmarknaden. I dag aviserades den så kallade Funkautredningen. Detta är verkligen någonting som vi borde kraftsamla kring på ett bättre sätt. Där idkar jag självkritik. Hjälpmedelsfrågan behöver ses över, skriver man. Ja, det är klart att den ska; vi är överens. Vi har klargjort ansvaret och har Fritt val-utredningen.
I dagens betänkande har vi också pekat på åtgärder när det gäller glasögon för barn. Det är fyra punkter. Vi ska få landstingets ansvar för att tillhandahålla hjälpmedel klargjort. Vi ska klargöra definitionen: Vad är synnedsättning hos barn? Det ska klargöras hur det kan definieras som en funktionsnedsättning.
En kartläggning ska göras av landstingens tillämpning av sitt hjälpmedelsansvar. En sammanställning görs av landstingens bidrag till glasögon av Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering. I sista hand finns också en möjlighet att biståndspröva individuellt. Utskottet förväntar sig att regeringen återkommer till riksdagen med en redovisning så fort underlag finns. Fru talman!
Jag framhöll inledningsvis hur betydelsefull assistansen är för många enskilda människor. Jag har också varit ute på Mynttorget i dag och pratat med de demonstrerande och oroliga funktionsnedsatta personerna. För Centerpartiet och alliansregeringen är det mycket viktigt att värna den personliga assistansen. För många fungerar det bra, men det finns orosmoln.
Enskilda exempel på myndigheters agerande gör att man funderar på vad som behöver rättas till, vilken verkligheten är och vad som kan göras.
Därför är regeringens uppdrag till Inspektionen för socialförsäkringen, ISF, viktigt: att ta fram ett underlag för att bättre kunna bedöma orsakerna till utfallet av Försäkringskassans beslut om assistansersättning, såväl vid nybeviljande som vid tvåårsomprövningar. Utskottet vill genom tillkännagivandet påskynda arbetet med den personliga assistansen. I år ska vi ha en delredovisning.
I oktober 2014 kommer slutredovisningen. Underlag tas fram, och eventuella behov av åtgärder för att fortsatt klara intentionerna i LSS ska redovisas för utskottet skyndsamt.
Ett viktigt tillägg som vi enades om i utskottet handlar om att klargöra brukarorganisationernas medverkan, som är viktig för att man ska få del av deras synpunkter. Väldigt lite har hänt, säger Lennart Axelsson med flera. Jag vill påstå att det är väldigt mycket som har hänt och som vi i utskottet har jobbat gemensamt med på ett klokt sätt.
Jag kan räkna upp en lång rad, ett tiotal olika åtgärder som regeringen har initierat med hjälp av sina myndigheter. Nu har vi dem som en grund i det fortsatta arbetet, vilket är nödvändigt och viktigt. Det är en korrekt bild som det är rimligt att ge. Försäkringskassan har även redovisat statistiken från de tvåårsomprövningar som görs.
Indragningarna ligger på 10 procent - oförändrat det senaste året - medan utökningarna av assistanstimmar ökat från 24 till 26 procent. Antalet beviljade timmar per brukare har ökat från 88,71 timmar per vecka år 2002 till 115,87 timmar per vecka år 2012.
Assistansen har således ökat, vilket naturligtvis är en klen tröst för den som fått assistansen indragen. Därför är det nödvändigt med regeringens uppdrag för att säkra att den som har rätt till assistans ska få denna insats och det på ett rättssäkert sätt.
Min ambition är att vi fortsatt ska kunna jobba brett i utskottet med dessa viktiga frågor. Fru talman! Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkande SoU13 och avslag på reservationerna.