Roger Haddad (L):
Tack, utbildningsministern, för svaret på min interpellation, som jag ställde efter de fruktansvärda attackerna i Frankrike, som drabbade både Paris och Nice! Det var bland annat en historielärare som blev bestialiskt mördad av radikala våldsbejakande islamister. Den våldsbejakande islamistiska extremismen utgör om inte den enda miljö så en av de miljöer som främst hotar vår demokrati.
Vi har sedan många år tillbaka stora bekymmer med inhemsk extremism i vårt lokalsamhälle. Det har bekräftats av bland annat Säkerhetspolisen. Det är tusentals personer som har räknats upp i de våldsbejakande miljöerna, från högerextremism till radikal islamism. Det här förpliktar. Ett av de områden som vi försöker lyfta upp särskilt är skolans viktiga roll.
Alla brukar tala om att om man ska arbeta förebyggande - inte bara brottsförebyggande utan inte minst också när det gäller demokratiska värderingar och det demokratiska uppdraget - är det ytterst skolan och lärarna som har detta viktiga uppdrag. Jag blev, fru talman, förvånad över att svaret kom så snabbt.
Men när jag hade läst igenom svaren på mina frågor anser jag i efterhand att det är väldigt mycket hopplockat av vad som har varit på gång, men det är inte så mycket nytt. En av mina frågor, fru talman, gällde vilka nya initiativ statsrådet och regeringen avser att vidta för att förstärka arbetet mot radikalisering och extremism. Något sådant svar får jag tyvärr inte. Det hänvisas till ett tidigare skolverksuppdrag.
Men det återrapporterades 2018, och man var själv inne på några av de frågor jag var inne på: Om man ska förstärka och förbättra vårt arbete gentemot rektorer, skolledare, huvudmän och lärare som möter många av de här svåra frågeställningarna i klassrummet måste man, alltså Skolverket, Socialstyrelsen och polisen, få ett mycket tydligare uppdrag från statsmakterna och regeringen. Och det har man inte fått, vad jag har förstått.
Det hänvisas också till en utredning, som visserligen är jätteviktig, när det gäller samhällsnyttiga funktioner. Men den är inte relevant för den här debatten över huvud taget, för ingenstans i det 13-sidiga kommittédirektivet omnämns skolan, lärarna eller utbildningen. Det är i stället fokus på andra viktiga yrkeskategorier i samhället.
Den här debatten och den här interpellationen handlar om hur jag som rektor eller, än vanligare, som lärare ska agera när en elev helt plötsligt hux flux börjar förneka Förintelsen och att den har inträffat. Eller vad gör jag om en elev helt plötsligt blir radikal och börjar citera Koranen? Det är ett konkret exempel jag hör om när jag är ute och diskuterar de här frågorna på skolor men också med de myndigheter som berörs av problemområdet.
Avslutningsvis: Det hänvisas också till uppdraget kring Socialstyrelsen och Skolverket. Men, fru talman, det har inte heller bäring på mina frågor kring våldsbejakande extremism. Projektet är avslutat, och slutredovisningen ska komma om ett par månader till regeringen. Men där är fokus elevhälsan, psykisk ohälsa och hedersproblematik.
Det är viktiga områden i sig, men detta är inget svar på det som Liberalernas efterfrågar när det gäller hur Sverige, som har problem med radikalisering och inhemsk extremism, ska stärka lärarnas arbete för att förebygga och förhindra detta.