Bodil Ceballos (MP):
Jag vill börja med att instämma i det som Kalle här tog upp om att vi i första hand kanske mer måste se till migrationens orsaker än till flyktingmottagandet när vi nu tar ställning till olika frågor om migration. Det händer mycket i världen, och fort går det också. Inte minst höjs både temperaturen och havsnivån i en oroväckande fart.
Vilka konsekvenser det kan föra med sig kan vi bara ana oss till, så det gäller att vi inte blundar utan går in i framtiden med vidöppna ögon. I går hade vi, som nämnts, celebert besök här i riksdagen. Det budskap som förmedlades av de två fredspristagarna kändes inte främmande för mig.
Det kändes snarare väldigt välbekant, till exempel att forskarna i FN:s klimatpanel inte har tagit ställning till vare sig upptiningen av permafrosten eller glaciärernas smältning och att det därför kan bli ett värre scenario än det som FN-panelens rapport visar på. Då ska vi betänka att det scenario som EU med flera planerar efter är det bästa scenariot, det vill säga det som innebär en höjning med bara 2 grader.
För att nå dit måste väldigt mycket göras, och det måste göras nu . Det räcker inte att låta marknaden sköta det hela. Trots den kunskapen är risken stor att Balimötet inte leder fram till någonting. Den som i går såg på nyheterna kunde se att det inte finns stort hopp om att konkreta resultat kommer att nås.
Al Gore talade bland annat om den svenske kemisten Svante Arrhenius som redan 1897 visade på själva fysiken och på koldioxidens roll för temperaturen på jorden. Hans beräkningar blev snabbt etablerade och understöddes av mer noggranna undersökningar under 1930-talet. Arrhenius gjorde den första modellen för global uppvärmning. Som vi fick höra i går hamnade han ganska rätt. Men varför har ingen lyssnat?
Hur kunde, och kan, människorna vara så dumma? Ja, det blev ju inte varmare förrän efter 1980-talet då oron så sakteliga började spridas bland politiker och beslutsfattare. Ändå reagerar vi inte förrän nu - vissa reagerar inte ens nu.
Det som var annorlunda i går var att ingen vred på sig, pustade, fnös eller skrattade när Nobelpristagarna talade, som så många gjort under de många debatter där Miljöpartiet pratat om den här frågan här i kammaren och i fullmäktigeförsamlingar runt om i landet. Lite extra intressant blev det när Al Gore beskrev den gröna skatteväxlingen som det mest lyckosamma exemplet för att nå reella minskningar av utsläppen.
Det var vår moderate statsminister som fick sola sig i glansen över forna tiders för miljön så gynnsamma skattepolitik - en politik som för övrigt snabbt blev förpassad till sopkorgen då alliansen tog över efter förra valet med hjälp av löften om minskade skatter på bensin med mera.
Tiderna förändras, och jag är naturligtvis glad över att även moderater och kristdemokrater nu förstått värdet av höjda koldioxidskatter, att klimathotet faktiskt är på riktigt och att det förändrade klimatet får konsekvenser. De odlar till exempel broccoli på Grönland nu och planerar för en storskalig produktion. Visste ni det? Bra, tycker de på Grönland.
Al Gore talade också om klimatflyktingar och tog upp Darfur som ett tydligt exempel på hur klimatpåverkan också späder på konflikter eller ger upphov till dem. Han sade att en höjning av havsnivån på 1 meter kommer att ge 100 miljoner nya klimatflyktingar, och 6 meter, som är möjlig, kommer att ge 450 miljoner nya klimatflyktingar.
Bara en bråkdel av dem kommer att inrymmas under Genèvekonventionens definition av vad en flykting egentligen är. Bara få kommer alltså att beviljas asyl i ett annat land. Vi står nu inför helt andra migrationsströmmar och flyktingströmmar än tidigare. Vi måste tänka på det i framtiden.
Man kan fråga sig hur många av dem som nu tar sig in i Europa som är klimatflyktingar redan i dag, de där som vi envisas med att kalla olagliga eller illegala immigranter. Herr talman! Häromdagen diskuterade vi helhetssyn med biståndsministern. Helhetssyn innefattar att hantera både det vi ser i dag och det vi kommer att få se i framtiden, förutom att det omfattar att vi ska samordna olika pengapåsar och verksamhetsområden.
Tror vi att Balimötet kommer att bli en framgång, eller tror vi att USA och några andra klimatmarodörer kommer att stoppa processen som så många gånger förr? Beroende på svaret kan vi också fundera över vilka scenarier världen och Sverige står inför. Men hur vi än gör kommer vi att få en ökad mängd klimatflyktingar. Frågan är hur många, vart de tar sig och varifrån de kommer.
Vill det sig riktigt illa kan vi få klimatflyktingar från länderna norr om Medelhavet inom en överskådlig framtid. Vi har tio år på oss att vända trenden, fick vi höra i går. Det är bråttom. Herr talman! Från framtid och världen till nutid i Sverige och utgiftsområde 8.
Sverige har gått från invandringsland till utvandringsland till invandringsland till flyktingmottagningsland samtidigt som vi fortsätter att vara ett utvandringsland också. När det i dag talas om människor i Sverige från andra länder kallas de ofta rätt och slätt flyktingar oavsett varför de är här. Orsaken är naturligtvis att vi under de senaste åren tagit emot bara dem som vi är förbundna att ta emot enligt internationella överenskommelser.
Alla har rätt att få sin asylansökan prövad, men få beviljas asyl. Vägen till beslut är ofta lång och törnig, och många har befunnit sig i Sverige i sex, sju, åtta år eller mer, har jobbat här, skaffat en partner och barn här, och här har de sina vänner. Många skickas hem igen, och för vissa går det bra.
Andra väljer att leva gömda framför att skickas hem till krig, risk att utsättas för tortyr, förföljelse, fängelse, hedersmord etcetera. Vi har vid flera tillfällen här i kammaren, också i dag, pratat om gruppen papperslösa i Sverige och hur, eller om, vi ska lösa frågan om deras legala ställning här i landet.
För mig är det självklart att vi ska tala om hur, inte om, eftersom de i de flesta fall prövats enligt den tidigare lagstiftningen, som vi alla var överens om inte var rättssäker. Därefter har de prövats med den tillfälliga lagen, men en mycket stor del av dem som fortfarande bor här trots avvisningsbeslut var ensamstående män. De kallades inte ens till intervju, än mindre fick de något ombud.
De fick beslut som inte gick att överklaga, och deras ärenden prövades aldrig enligt den nya lagen, som ju visat sig ge en mycket större andel uppehållstillstånd än den förra. Det om något visar att den förra inte var rättssäker. Hade deras ärenden prövats enligt den nya lagen är chansen mycket stor att de hade fått uppehållstillstånd. I det här läget räcker det inte med att hänvisa till att man ska respektera fattade beslut.
Beslut måste upplevas som rättvisa för att kunna respekteras av den som omfattas av beslutet. Jag tycker att det är en prioriterad fråga, det är en fråga som vi i alla partier borde försöka komma överens om för att lösa. Herr talman! Miljöpartiet har i sin budget lagt fram ett antal förslag för att lösa de papperslösas situation och för att minska mängden avvisningar, förutom medel till sjukvård även för gömda vuxna flyktingar.
Eftersom de är budgetpåverkande och ramarna redan är tagna kan jag inte yrka på dem här. Däremot kan jag yrka på något vi drivit under många år, och det är att om man har varit ett år i Sverige, sex månader för barn, utan att få ett svar på sin ansökan ska man automatiskt beviljas uppehållstillstånd. Det är inte rimligt att någon ska få vänta längre på svar än så, och det sätter press på myndigheten att skapa bättre och humanare rutiner.
Vi motsätter oss den stora mängden avvisningar och att människor avvisas gång efter annan trots att deras länder inte tar emot dem. Det är ett inhumant och cyniskt sätt att spela rysk roulett med människors liv förutom att det är kostsamt för skattebetalarna. Vi ville minska utgifterna för avvisningar med 130 miljoner, men tyvärr kan jag inte rösta för det här. I betänkandet kan vi läsa att handläggningstiderna minskat och mängden avvisningar likaså.
Men fortfarande sker avvisningar på ett sätt som inte är förenligt med den människosyn åtminstone jag företräder, och många med mig, också här i kammaren. Jag yrkar bifall till reservation 3 om handläggningstider. Herr talman! Just nu är det massavvisningar av afghaner och irakiska kurder som är på tapeten. Enligt Migrationsverket går det bra att skicka hem afghaner från södra Afghanistan till Kabul eftersom de har rätt att söka arbete där.
Vad Migrationsverket inte säger är att alla passerar Kabul som kommer med flyg. Där ligger den internationella flygplatsen. Det innebär ju inte att den sydafghan som kommer till Kabul kan stanna där. Afghanistan är ett klansamhälle, och UNHCR rekommenderar att man inte ska skicka människor tillbaka till internflykt eller utanför sin klan. Ändå är det just det vi gör.
Till både Kurdistan och Afghanistan sänds nu flyktingar tillbaka i massor från grannländerna, som bär den allra största bördan av USA:s båda krig. Det är i det läget cyniskt och osolidariskt med både den kurdiska och den afghanska regeringen att späda på den bördan med ännu fler människor att försörja i hemlandet, där kaos redan råder, där krig, det vill säga väpnad konflikt, råder.
Jag är överens med regeringen om att fler länder bör ta emot flyktingar, inte minst USA, men det innebär inte att de som redan befinner sig här, många gånger sedan många år, ska skickas tillbaka hem på det sätt som sker. Frågan om det är väpnad konflikt eller ej har vi nu diskuterat i ett halvårs tid, och vi är inte överens här i kammaren. Jag tänker inte förlänga diskussionen om det i det här inlägget. Herr talman!
En situation som dyker upp gång efter annan handlar om dem som under vistelsen i Sverige träffat en partner här och ibland också skaffat barn. Huvudregeln är att man då ska åka hem och söka uppehållstillståndet från hemlandet. Det är väl frid och fröjd om det är ett land personen i fråga kan resa till, men när det handlar om personer som tidigare sökt asyl hamnar vi många gånger i en helt absurd situation. De undantagsregler som finns kan inte användas för dem som mest behöver dem.
Det är en lucka i lagen som bör rättas till, i det här fallet har jag till och med stöd från Migrationsverket, tror jag. Man måste vara mer flexibel när det handlar om personer som har rätt att få uppehållstillstånd här i landet. Inga barn ska behöva vara utan sin ena förälder, och inga makar ska behöva leva åtskilda på det sätt som vi tvingar dem till. Herr talman! En sista hjärtefråga jag vill ta upp är de kvotflyktingar som kom för många år sedan och som aldrig fick information om att de skulle begära flyktingstatus för att också bli erkända som flyktingar här i landet.
Det är inte förrän de nu blivit äldre och fått pension som det visat sig bli ett ödesdigert misstag. Som konventionsflykting har du rätt till garantipension, eftersom du får tillgodoräkna dig åren i hemlandet som tjänsteår. Men det gäller inte övriga invandrare som får nöja sig med äldreförsörjningsstöd, som är att likställa med att leva på socialbidrag men utan socialbidragets fördelar att få hjälp med till exempel tandvårdskostnader och annat.
Att efter ett helt arbetsliv, varav kanske 15-20 i Sverige, behöva leva på drygt 3 000 kronor per månad är inte rimligt. Jag vet att regeringen nu gör en översyn av garantipensionen. Jag hoppas att mina många påstötningar i den här frågan får regeringen att inte glömma bort dem som nu drabbats av egentligen en retroaktiv lagstiftning, eftersom de vid ankomsten omfattades av det tidigare pensionssystemet. Jag yrkar därför också bifall till reservation 14.
Jag är övertygad om att vi får tillfälle att diskutera boendet sedan, i samband med migrationsministerns inlägg. Jag tycker att det ser ut att vara någonting positivt på gång. Ändå yrkar jag bifall till reservation 8 redan nu. Göte Wahlström och även Kalle Larsson har talat om barns skolgång och om reservation 11. Jag instämmer i det.