KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Borg (M):
Birgitta Eriksson har frågat mig om jag avser att ta några initiativ för att skattemässigt jämställa kooperativ hyresrätt med andra upplåtelseformer i fråga om lagfartskostnader, schablonbeskattning och reavinstskatt. Hon har vidare frågat mig om jag avser att verka för att ge lika villkor för statliga kreditgarantier till hushåll oavsett vilken upplåtelseform de väljer. När det gäller den sistnämnda frågan faller den under kommun- och finansmarknadsministerns ansvarsområde.
Jag kan dock upplysa Birgitta Eriksson om att regeringen den 17 januari utfärdat en förordning om statliga kreditgarantier för förvärv av bostad. Förordningen träder i kraft den 1 mars och omfattar även kooperativ hyresrätt. När det gäller skattesituationen för kooperativa hyresrätter är det så att det i vissa avseenden finns skillnader i beskattningen jämfört med andra upplåtelseformer.
Jag kan dock konstatera att den förra socialdemokratiska regeringen, som 2002 genomdrev en särskild lagreglering av de kooperativa hyresrätterna, uppenbarligen inte ansåg det behövligt att genomföra några förändringar av skattereglerna. I december förra året antog riksdagen alliansregeringens förslag till förändrad boendebeskattning, vilket berör även kooperativa hyresrätter. Jag avser inte för närvarande att ta initiativ till några andra förändringar av boendebeskattningen än de som följer av regeringens proposition.
Anders Borg (M):
Jag kan försäkra Birgitta Eriksson och Ameer Sachet att jag naturligtvis inte har något emot olika boendeformer, inte heller kooperativa boendeformer. Det är klart att vi i Sverige ska ha en stark och bra bostadspolitik. Den är viktig i många avseenden. Vi ska ha en arbetsmarknad som fungerar väl och i det spelar inte minst hyresrätten en stor roll.
Vi vet att en del av de äldrestöd vi har som är kopplade till boendet är en effektiv omfördelningsform som bidrar till en större ekonomisk trygghet. Men den här diskussionen gäller några olika saker. När vi förändrar schablonbeskattningen är det komplicerat att låta det omfatta kooperativa hyresrätter eftersom de inte har betalat den skatten tidigare. Samma sak gäller undantaget för uppskov av reavinst.
Det är inte en potentiell reavinst. Jag ska ärligt säga att jag tror att detta med skatteuppskov på vinster och reavinster är en verksamhet som vi kommer att få se allt mindre av framöver. Vi har svårt att ha koll på uppskov och bör följaktligen vara försiktiga med det i en globaliserad värld så länge vi måste värna våra skattebaser. Vi har en väl fungerande byggmarknad i Sverige.
Vi har till och med en tendens till att det byggs så mycket i Sverige att det råder brist på byggnadsarbetare. Det är en av de sektorer där det sker en mycket snabb jobbtillväxt. Vi fick statistik på det senast i dag från Statistiska centralbyrån. Jag kan därför inte dela bilden att vi har ett stort problem på byggmarknaden. Vi ska komma ihåg att den förutvarande regeringen gav Boverket i uppdrag att se över frågan.
Det uppdraget levererades så sent som i mars 2005 i rapporten Kooperativ hyresrätt - Nya möjligheter för den fjärde upplåtelseformen . Vi kan notera att där gjordes det inte heller några stora dramatiska förändringar för hur vi ska skapa en likvärdighet på detta område. Vi bör i största och längsta möjliga mån skapa likvärdiga skattevillkor för olika boendeformer. Det finns ingen anledning att med skatterna diskriminera den ena boendeformen framför den andra.
Jag kan också, som i Ameer Sachets inlägg, känna stark sympati för detta med seniorboende. Vi i Moderaterna, som jag representerar, har talat om trygghetsboende. Vi vill försöka hitta former, hyresrätt eller bostadsrätt, där äldre människor på ett bra och flexibelt sätt kan hitta en större trygghet mellan åren 70 och 90 och kan bo kvar hemma om man har större trygghet och mer stöd.
Även samhällsekonomiskt kan det ha ett stort värde att äldre människor har möjlighet att leva kvar i en trygg boendemiljö. Detta har vi sagt att vi ska återkomma till. Statsrådet Maria Larsson är ansvarig för att titta på vad vi ska göra för att underlätta formerna för äldreboende. Det har vi alla anledning att återkomma till. Det finn säkert anledning att i det sammanhanget också göra ytterligare överväganden i denna fråga.
Anders Borg (M):
Vi kan ju till att börja med gemensamt glädjas åt att det byggs så mycket i Sverige. Vi har en byggmarknad som är starkt expansiv. Jag tittade på dagens statistik från SCB, där byggindustrin har ökat antalet anställda med 8,6 procent under 2007, och lönesumman ökade då med 12,3 procent. Det är i båda fallen väsentligt kraftigare än vad vi har i ekonomin som helhet. Å andra sidan belyser det också lite av svårigheterna med byggbranschen.
Vi har en bransch som fortfarande är på gränsen till att vara överhettad. Den kraftiga dämpning av byggandet som skulle följa av att vi minskade räntesubventionerna har alltså inte riktigt inträffat. Sedan har vi en svårighet i detta. Jag ska delvis ge Birgitta Eriksson och Ameer Sachet rätt. Det är naturligtvis så att det i viss mån finns en brist i likvärdighet när stämpelskatten är något högre.
Men när jag har gett er rätt på den punkten vill jag samtidigt säga att jag har invändningar kring resonemanget om reavinst och uppskov. Varför har vi en reavinst? Jo, för att man har någon form av riskfylld tillgång som ger en högre avkastning i form av värdestegring. Sedan vill vi beskatta denna högre värdestegring. För att skydda människor så att de ska ha en möjlighet att bo har vi då ett uppskov.
Vi har räntebelagt dem för att vara säkra på att de här skatteintäkterna ska komma in till svenska staten så att vi inte behöver se hur stora och viktiga skattebaser flyter ut över Europa. Här säger Ameer Sachet, helt riktigt, att problemet med bostadsrätter är att de ibland uppfattas som en för stor risk. Det är det som, så att säga, är skälet till att man har det här uppskovet just vid reavinstskatt på bostäder. Det är en tillgång som kan stiga i värde, och alla tillgångar som kan stiga i värde har en komponent av risk.
Här är det, tycker jag, lite ordning och reda i skattesystemet, vilket är viktigt. Jag som finansminister och Birgitta Eriksson och Ameer Sachet som socialdemokrater har ett ansvar för detta. Vi måste vårda ett skattessystem där vi inte förlorar skatteintäkter för att olika intressen, ibland av goda skäl, ibland av mindre goda skäl, vill komma undan beskattning på olika områden.
Sedan ger jag gärna Birgitta Eriksson och Ameer Sachet rätt i att vi bör eftersträva en likvärdighet i beskattningen mellan olika boendeformer. Men jag vill därmed inte ställa i utsikt att vi på något snabbt sätt kommer att hantera denna frågeställning. Det finns säkert ytterligare överväganden som måste göras i den frågan, men principiellt är det naturligtvis så att likvärdighet i beskattningen av boendeformerna är av stort värde.
Anders Borg (M):
Jag vill passa på att tacka Birgitta Eriksson och Ameer Sachet för en viktig diskussion. Det är inte så att jag ifrågasätter värdet av kooperativa hyresrätter. Jag tycker att kooperativa hyresrätter har en viktig roll på den svenska hyresmarknaden. Men det är också viktigt att vi håller ordning i skattesystemet. Allt som vi tycker är bra och viktigt, stort och fint, behöver inte ha skattemässiga förmåner. Sedan är det naturligtvis så att det inte heller ska ha skattemässiga nackdelar. Det är en annan diskussion.
Naturligtvis ska vi eftersträva en likvärdighet i beskattningen. Det ligger också en poäng i att vi har en stor utmaning. Inte minst våra allmännyttiga bostadsbolag, våra privata fastighetsförvaltare och hyresgäströrelsen har ett viktigt ansvar för att gemensamt tala om formerna för att hitta bra framtida äldreboenden som kombinerar en stor möjlighet för den enskilde att styra över sin tillvaro med bra villkor.
Jag erkänner gärna att det finns ett stort värde i kooperativa hyresrätter, och jag ser också ett stort värde i likvärdig beskattning. Men jag vill också framhålla att det här är en komplicerad fråga. Det kan behövas ytterligare överväganden. Jag vill passa på att tacka så mycket för den här diskussionen.
Anders Borg (M):
Ulla Andersson har frågat näringsministern om regeringen har för avsikt att utvärdera den ekonomiska politiken ur ett regionalt perspektiv. Hon frågar också om regeringen avser att vidta några åtgärder för att minska de regionala skillnaderna. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Regeringen följer den regionala utvecklingen noga och kommer naturligtvis att göra så även i framtiden. Regeringens viktigaste uppgift är att bryta utanförskapet i samhället. Den ekonomiska politiken är inriktad mot att sysselsättningen ska öka i landets alla delar.
Jobbskatteavdraget är ett viktigt inslag i politiken som ökar lönsamheten av att jobba för främst låg- och medelinkomsttagare. Därmed minskar trösklarna in i arbete för dem som idag helt eller delvis lever på olika bidrag och transfereringar. Till de prioriterade grupperna hör bland annat invandrare, unga, äldre och kvinnor, för att nämna några exempel. Efter hand som politiken får effekt kommer sysselsättning och arbetsinkomster att öka bland dessa grupper som tidigare levt i utanförskap. Detta gäller inte minst i de regioner som i dag har en låg sysselsättningsgrad.
Som framgår av den analys som Ulla Andersson har beställt från riksdagens utredningstjänst medför regeringens politik ökade inkomster med i genomsnitt 6 400 kronor per person. Detta är, som tydligt framgår av analysen, enbart den direkta kortsiktiga effekten. Den långsiktiga effekten, när väl fler kommer i arbete, innebär ytterligare höjda arbetsinkomster för dem med låga inkomster, vilket kommer att verka utjämnande på inkomstfördelningen även ur ett regionalt perspektiv.
Anders Borg (M):
Ulla Andersson diskuterar vilka som ska räknas in i utanförskapet. Det här blir ju det sätt som Miljöpartiet ofta använder för att smita från diskussionen om att vi i Sverige har massarbetslöshet och människor som står utanför arbetsmarknaden. Vad vi menar med ett utanförskap är att alla som vill och kan arbeta inte har ett arbete eller arbetar mindre än de skulle önska. Det är det sätt vi kan definiera utanförskapet på. Vad det betyder för olika personer och olika grupper finns det naturligtvis inte ett svar på.
Det är därför vi i vårpropositionen och i kommande höstproposition kommer att arbeta med en bred uppsättning av indikatorer. Det finns inte ett mått som ger den sanna bilden av detta.
Det kan handla om att det är människor i öppen arbetslöshet, att det är fler människor i öppen arbetslöshet än vi skulle önska, att Amsåtgärderna innehåller fler människor än vad som är nödvändigt, att sjukfrånvaron i Sverige har ökat trots att folkhälsan har förbättrats, att sjukfrånvaron har stora regionala skillnader trots att det rör sig om samma diagnoser och att diagnoser i Sverige ofta ger frånvarotider som ligger mellan 50 och 100 procent högre än i andra länder eftersom det egentligen handlar om att sjukskrivning blivit ett sätt att dölja arbetslöshet.
När det gäller förtidspensionering vet vi att den ofta har en del av sin grund i att arbetsmarknaden inte fungerar väl. Därmed inte sagt att vi inte ska ha en bra arbetslöshetsförsäkring, en bra sjukförsäkring eller en bra förtidspension för dem som tillfälligt har förlorat arbetet därför att vi har en konjunkturskiftning, för någon som är sjuk eller för någon som har en varaktig dämpad arbetsförmåga. Det är självklarheter.
Men utanförskap har vi när alla som vill och kan arbeta inte kan arbeta så mycket som de önskar och i den utsträckning de skulle önska. Det finns ett brett och omfattande utanförskap i Sverige, och det är det som det är vårt mål att minska. Det har direkta konsekvenser för de regionala skillnaderna, därför att grunden för skillnader är arbetslöshet, utanförskap och en arbetsmarknad som inte gör att alla som vill och kan har ett arbete.
Anders Borg (M):
Jag kan försäkra Tommy Waidelich att vi inte har för avsikt att gömma oss vare sig bakom Tullverket eller någon annanstans. I det här fallet är det helt enkelt så att vi fullföljer den svenska förvaltningstraditionen, som i det avseendet inte på något sätt har förändrats av regeringsskiftet. Regeringens styrning av myndigheterna går ut på att vi ställer upp mål, att vi ger direktiv i regleringsbrev, att vi noggrant följer upp målen och att myndigheterna gör en resultatredovisning.
Därefter är det upp till oss att bedöma vilka medel de ska ha och om vi bör ändra målen. Nu ska vi komma ihåg att vad vi diskuterar är ett internt arbetsdokument i Tullverket. Det vore lite märkligt om regeringen sade: Här finns ett internt dokument i Tullverket som Tullverkets ledning inte har tagit ställning till, men vår bedömning är att vi nu vill göra en miljökonsekvensutredning av en del av de förslag som ledningen inte har förhållit sig till. Det tycker jag skulle vara en orimlig ordning.
Däremot är det naturligtvis vårt ansvar att påtala för Tullverkets ledning att de i sitt organisationsarbete också bör beakta miljöaspekter och miljöprövningar. Jag tror att vi alla i grunden kan tycka att det är en lite märklig ordning som gäller vid förtullningen av våra stora varumängder. Det naturliga vore att detta inte skedde i närheten av eller i de stora städerna.
Vi har ingen anledning att leda in trafik vare sig i Stockholm eller i någon annan av de stora städerna, där vi i dag har en sådan verksamhet. Men det är en fråga för Tullverket att förhålla sig till. Jag kan försäkra Tommy Waidelich att vi kommer att följa det här noggrant. Vi har för avsikt att anlägga synpunkter när man från Tullverkets sida landar i en slutsats. I den måste det naturligtvis vägas in en miljöaspekt.
Men vi har inte för avsikt att ta över Tullverkets lednings arbete. De har sin uppgift, och vi har vår uppgift.
Anders Borg (M):
Jag ska försöka svara någorlunda tydligt på Tommy Waidelichs frågor. Nej, det ska inte tolkas så att jag härmed gett mig in i hur Tullverket ska styra sin verksamhet. Det var en reflexion med anledning av de samtal som jag har haft med Tullverkets ledning om hur de ser på verksamheten på sikt. Hur de väljer att organisera den ska jag inte ha synpunkter på. Det måste vara deras ansvar.
När det gäller bevekelsegrunder handlar det naturligtvis om att vi har tittat på Tullverkets verksamhet och noterat att det på vissa håll finns kostnadsökningar som motiverar en ytterligare anslagstillförsel. Det är på samma grund vi nu kommer att diskutera arbetet inför den kommande hösten med ramberedningen. Exakt vad detta landar i är en fråga som jag ska återkomma till i samband med budgeten.
Låt mig säga att jag uppskattar mycket att Jan Emanuel Johansson och för den delen Tommy Waidelich följer de här frågorna, inte minst utifrån att vi har en bred politisk uppbackning för en väl fungerande tullverksamhet. Sedan har jag stor respekt för att man utifrån sin roll som riksdagsman från Stockholms län bevakar de specifika intressen som man har där. Men därvidlag har vi lite olika roller. Jag får tacka så mycket för denna debatt.
Anders Borg (M):
Lars Johansson har frågat mig hur jag ska se till att skattekontrollen under 2008 och framåt kan lösas med färre personal men med fler kontrolluppgifter, vilka åtgärder jag kommer att vidta för att ekobrottsbekämpningen ska kunna utvecklas och vilka initiativ jag avser att ta för att förbättra skattekontrollen. Skatteverkets ekonomi är just nu ansträngd; det är jag medveten om. De äskanden som Skatteverket gjort om nya medel i årets budgetunderlag prövas för närvarande inom ramen för budgetprocessen.
Jag vill inte föregripa budgetprocessen utan hänvisar till att frågan bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Jag anser att tilltron till att skattesystemet fungerar utgör en viktig aspekt för människors vilja att betala skatt. Skattekontrollen utgör en hörnsten i tilltron till skattesystemet. Jag är också angelägen om att bekämpa skattefusket. Regeringen verkar därför för att medborgare och företag ska göra rätt från början. Exempel på initiativ för att förbättra skattekontrollen är reglerna om personalliggare och certifierade kassaregister.
Personalliggarsystemet har enligt Skatteverkets utvärdering visat sig vara vad som närmast skulle kunna beskrivas som en succé. Inom departementet pågår en närmare utvärdering av reglerna. I samband med den studeras om och i så fall hur de lämpligen kan överföras till andra branscher, bland annat byggbranschen och tvätteribranschen. Skatteverket har fått i uppdrag att utreda en frivillig webbaserad lönecentral. Den ska hantera hela löneredovisningen med skatteavdrag, kontrolluppgiftslämnande och uträkning av arbetsgivaravgiften.
Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för att utveckla ekobrottsbekämpningen. Till exempel har regeringen höjt ambitionen i kampen mot den grova och organiserade brottsligheten. Justitieministern har gett företrädare för inblandade myndigheter i uppdrag att föreslå skarpa åtgärder som ska lägga grunden till en effektivare och mer uthållig bekämpning av den grova organiserade brottsligheten.
Anders Borg (M):
Låt mig börja med att berömma Socialdemokraterna. Monica Green efterfrågade beröm. Jag ska gärna berömma Göran Persson som statsminister. Man sanerade budgeten. Man upprätthöll överskott i de offentliga finanserna på ett föredömligt sätt. Man sänkte marginalskatterna i Sverige mycket tydligt med hjälp av kompensationen för egenavgifter. Det var en bra åtgärd som gjorde att det lönade sig bättre att arbeta. Och man gjorde en tydlig åtstramning av sjukförsäkringen för att få arbetslinjen återupprättad.
Det bidrog till att vi gradvis började minska sjukfrånvaron. Sedan gjordes det mycket som var fel, och mycket av det som gjordes rätt gjordes alldeles för sent. Monica Green talar om lögner. Jag står här med ett papper i min hand med de fördelningspolitiska nyckeltalen. Det är dem vi normalt sett använder i våra fördelningspolitiska redogörelser för att titta på hur utvecklingen har varit. Låt oss gå igenom dem en gång till då! Lönespridningen, mätt som decil 9 genom decil 5, ökade från 1,45 till 1,58.
Det är en 10-procentig ökning. Samtidigt steg Gini-koefficienten från 0,24 till 0,27. Det är nästan 30 procents ökning av inkomstspridningen. Den del av förmögenheterna som ägs av topp 1 procent ökade från 19 1⁄2 till 25 procent. Under de socialdemokratiska åren skedde alltså en tydlig förskjutning i en orättvis riktning. Det grundläggande skälet till det var att man inte lyckades med jobbpolitiken.
Det är inte jag som säger att jobbavdraget bidragit till sysselsättningen. Låt mig nämna att IMF konstaterar att det är såväl den ekonomiska tillväxten som benefits from the labour supplier reforms som bidragit till detta. De konstaterar vidare att tajmningen för dessa åtgärder could not have been better ; låt mig översätta: kunde inte ha varit bättre, kunde inte ha varit mer riktig.
Det är en utvärdering som görs av IMF eftersom vi nu ser att jobbpolitik ger jobb och jobbpolitik ger rättvisa. Det är den nuvarande regeringens politik.
Anders Borg (M):
Fredrik Olovsson har ställt några frågor om tonnageskatt, bland annat om jag under året avser att lägga fram förslag om tonnageskatt till riksdagen. Jag har tidigare i svar på frågor och i en interpellationsdebatt med Olovsson framhållit att jag anser att det är angeläget att det råder likvärdiga konkurrensvillkor mellan den svenska handelsflottan och andra handelsflottor. Jag har också förklarat att frågan om tonnageskatt bereds inom Regeringskansliet och att många synpunkter kommit fram på utredningens förslag.
Vi måste bland annat få en klarare bild av de offentligfinansiella effekterna av ett tonnageskattesystem i Sverige. Vi måste även få en bättre uppfattning av det samlade stödet till sjöfarten och vad det innebär på en i övrigt avreglerad marknad, till exempel för andra näringar och ekonomins funktionssätt. Redan i dag är sjöfartsnäringen en skattemässigt gynnad bransch.
Rederinäringen erhåller ett omfattande sjöfartsstöd, som innebär att branschen får tillbaka både inkomstskatt och socialavgifter trots att de ombordanställda tjänar in pension och andra sociala förmåner i Sverige. Avskrivningsreglerna gör att branschen byggt upp stora latenta skatteskulder avseende överavskrivningar på fartyg. Som vi båda framhöll när vi förra året diskuterade tonnageskatt här i riksdagen är utredningens förslag alltför generöst för rederinäringen, särskilt när det gäller behandlingen av de latenta skatteskulderna.
Ska vi ha ett system med tonnageskatt måste utredningens förslag arbetas om i väsentliga delar. Det gäller bland annat förslaget om avskrivning av latenta skatteskulder. Den samlade effekten av sjöfartsstödet och de skattevillkor som gäller för sjöfarten får inte heller utformas så att andra branscher missgynnas. Jag är medveten om att riksdagen i fjol beslutade om ett tillkännagivande enligt vilket arbetet med frågan om tonnageskatt skulle påskyndas. Regeringen och riksdagen har prioriterat många skattefrågor.
Jag förstår riksdagens beslut som så att frågan om tonnageskatt ska beredas vidare så skyndsamt som möjligt men utan att inkräkta på de viktiga skattefrågor vi tidigare har prioriterat. Arbetet inom Regeringskansliet är därför inriktat på en fortsatt beredning. Jag kan därför inte nu ge besked om när ett förslag om tonnageskatt kan komma att läggas fram.
Anders Borg (M):
Jag välkomnar att Fredrik Olovsson har lyft fram den viktiga frågan om tonnageskatt. Det är centralt att vi kan ha skattevillkor som gör att vi har en produktion i Sverige. Det är centralt för industrin. Det är centralt för handeln. Det är centralt för hotell- och restaurangbranschen. Det är centralt för läkemedelsindustrin. Ja, det är centralt för väldigt många näringar, så också för sjöfartsindustrin. Vi vill att sjöfartsnäringen ska ha bra villkor.
Då vill jag ändå påpeka att man i grund och botten har det. På en industriarbetarlön på 20 000 kronor utgår en arbetsgivaravgift på 6 400 kronor och en inkomstskatt på 5 300 kronor - sammantaget strax under 12 000 kronor. För en anställd sjöman utgår motsvarande skatter. Sedan återbetalas 9 227 kronor i sjöfartsstöd, vilket gör att skattebelastningen är påtagligt mycket lägre.
Sett till vad bolagen de facto betalar i skatt är det så att man på en omsättning på 37 miljarder kronor betalar 62 miljoner kronor i bolagsskatt. Det är klart att man kan tycka att det är en förödande hög bolagsskatt som har dramatiska effekter för ekonomins funktionssätt. Jag ser fram emot ett socialdemokratiskt förslag om att den allmänna bolagsskatten i Sverige ska vara på en sådan nivå att industrin kan få vad Fredrik Olovsson beskriver som goda villkor.
Men låt oss inte heller glömma bort svårighetsgraden och komplexiteten i frågan! Överavskrivningar på över 9 miljarder ligger här i botten. Det som gör att man också flaggar in fartyg och investerar i sjöfart i Sverige är i grund och botten att man har ett skattesystem med förmånliga villkor för investeringar. Den förmånen kan vi inte spela bort, för det riskerar att leda till att vi får helt motsatt effekt i förhållande till det som Fredrik Olovsson har avsett. Vi ska återkomma i den här frågan.
Beredning pågår, och beredning kommer att pågå tills vi har ett bra och ett genomförbart förslag som också ger goda villkor för sjöfartsnäringen.