Carina Hägg (S):
Jag var på konferensen i Bryssel. Jag känner inte alls igen mig i beskrivningen. Jag tror inte alls att det är Socialdemokraternas representant som återges på det sättet. Jag tycker att det är viktigt att man håller konferenser, men man kan inte ha för många konferenser. Att ha en konferens räcker inte. Det räcker inte att försöka skjuta ansvaret utanför Europa till de länder som ofta är ursprungsländer för dem som är offer för trafficking. Man ska ha lite högre ambitioner än så. Det är bra att vi har konferenser.
Jag hoppas att det blir fler framöver. Faktum är att Sverige var ordförande i Europarådet utan att ratificera konventionen. Därför kunde man inte driva de frågorna. Sverige är nu ordförande i EU utan att ha ratificerat konventionen. Sverige kan därmed inte driva den frågan. Av justitieministerns inledning och text framgår det att Sverige inte har drivit de perspektiven.
Man väljer att lyfta fram en konferens, och man ser fram emot att ha ytterligare en längre fram. Det är bra, men det är inte samma sak som att ratificera en konvention som lagtekniskt är ganska enkel. Det här är en annan prioritering för att kunna driva en annan politik och inte behöva ha konventionen som bas. Vi tog en gång från svensk och socialdemokratisk sida initiativ till den här konventionen.
Det spelar kanske större roll för länder utanför Sverige om vi kan få en större anslutning och om vi också ansluter oss. Men det är också viktigt för vår del. Brottsoffret i vid bemärkelse får inte det skyddet. Det förblir sekundärt fram till ratificeringen. Det här är en annan prioritering. Justitieminister Beatrice Ask talar om Stockholmsprogrammet. Det är en uppföljning av ett tidigare program.
Som ordförande har Sverige ansvar för att arbeta fram det. Man lyfter fram en del. Man prioriterar möjligheten till tillgång till tolkning för brottsoffer och andra som är inblandade i en brottsprocess. Det är naturligtvis bra för att få en rättssäker process. När vi tidigare i veckan diskuterade Europarådets betänkande sade jag att det inte är det enda som är viktigt. Organiserad brottslighet, efterfrågan och stöd till brottsoffer är andra frågor som är viktiga.
Det är inte enbart detta perspektiv. Det är väldigt svagt uttryckt i Stockholmsprogrammet. Nästa del som vi nu har ansvar för att arbeta med är det nya rambeslutet. Det framgår tydligt av det som Beatrice Ask säger att det inte bygger på Europarådets konvention. Man gör det som något separat. Det leder till att man försvagar hela arbetet när man inte utgår från den starka grund som det vida Europa har arbetat fram.
Konventionen är öppen också för länder utanför Europa att ansluta sig till. Det här blir en försvagning av arbetet. När man talar om personella resurser handlar det ju inte om dem som ska arbeta utifrån konventionens grunder. Det är något annat man talar om. Vi har från Socialdemokraterna tidigare väckt en motion om hur vi skulle vilja se det här arbetet förstärkt.
Jag har förstått att regeringen väljer att gå en annan väg där man mer har någon som allmänt kan företräda och diskutera frågan. Det kan också vara bra eftersom det krävs ett stort opinionsarbete i de här frågorna. Konventionen skulle bli den starka grund som vi skulle kunna utgå från och ha som bas och vägledande.
I stället distanserar man sig från konventionen mycket medvetet och gör andra ingrepp. Vi vet att den sittande regeringen mycket snabbt har gått fram med ganska komplicerade lagstiftningar. Här har vi haft en utredning som har legat klar länge. Det är ett mycket litet ingrepp lagtekniskt för att gå fram med en lagstiftning till Sveriges riksdag för att vi ska kunna ratificera detta. Det finns en uppslutning. Vi socialdemokrater är beredda att ratificera denna konvention. Ändå har regeringen prioriterat bort den.
Det är, justitieministern, en politisk nedprioritering, en omskiftning, om man tar sig tillbaka till sina tidigare rötter i dessa frågor.