Pär Nuder (S):
Mats Odell har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att stimulera arbetskraftsdeltagandet och trygga den långsiktiga finansieringen av våra gemensamma välfärdssystem mot bakgrund av den demografiska utvecklingen. Fram till 2030 förväntas antalet personer i åldrarna 20-64 år endast öka med några få procent. Samtidigt ökar antalet personer som är 65 år eller äldre med närmare 50 % enligt aktuella befolkningsprognoser.
En sådan utveckling kommer att öka trycket på den skattefinansierade välfärden. De flesta OECD-länder står inför liknande problem. I internationell jämförelse finns många länder som kan förvänta sig betydligt större demografiska omställningar än Sverige. De utmaningar som följer av en åldrande befolkning har därför analyserats i ett flertal olika sammanhang. Som påpekas i frågan är fler personer i arbete en viktig del av lösningen på problemet.
Andra viktiga delar är sunda offentliga finanser och ett väl fungerande pensionssystem. I de konvergensprogram som vi årligen skickar till EU-kommissionen beskrivs regeringens strategi för att möta den demografiska utvecklingen mer utförligt. Kommissionens bedömning är att de svenska offentliga finanserna är långsiktigt hållbara. Sverige ligger bra till i ett europeiskt perspektiv. Tillväxten är god och andelen sysselsatta hög i jämförelse med de flesta andra EU-länder.
Grunden i regeringens politik för att tillgodose den framtida efterfrågan på välfärdstjänster utgörs av hög sysselsättning, sunda offentliga finanser och effektivt utnyttjande av de gemensamma resurserna. Genom överskott i de offentliga finanserna under de närmaste 10-15 åren förbättras den offentliga sektorns finansiella ställning påtagligt. Överskottsmålet skapar på så sätt en buffert för att möta de påfrestningar som följer av en åldrande befolkning.
Ett starkt offentligt sparande är en nödvändig, men inte tillräcklig, del i en strategi för att möta den demografiska utvecklingen. För att utveckla välfärden så att den klarar framtida krav behöver antalet personer i arbete öka. Fler personer i arbete skapar mer resurser i samhället som helhet och sänker samtidigt utgifterna för socialförsäkringssystemen. För att kunna producera högkvalitativa välfärdstjänster även i framtiden måste den offentliga sektorn kunna rekrytera utbildad personal.
Samtidigt är dagens personalsituation sådan att vi kan förvänta oss relativt stora pensionsavgångar det närmaste decenniet. Situationen ser olika ut i olika verksamheter och varierar också regionalt. Personalförsörjningen är dock generellt sett en stor utmaning de närmaste årtiondena. Regeringen vidtar därför en rad åtgärder för att stimulera arbetskraftsdeltagandet och arbetsutbudet.
Den pågående inkomstskattereformen, med bland annat kompensation för den allmänna pensionsavgiften, syftar till att stimulera arbetsutbudet och sysselsättningen. Fullt genomförd kommer reformen att minska marginalskatten för låg- och medelinkomsttagare med ca 5 procentenheter. För att ytterligare stärka drivkrafterna till arbete har regeringen beslutat om en översyn av socialförsäkringarna, där särskilt fokus ska läggas på arbetslinjen. Alla medborgares kompetens och arbetsvilja ska tas till vara.
Arbetslinjen, att främja aktivitet i form av arbete eller utbildning, är en överordnad princip i regeringens sysselsättnings- och tillväxtpolitik. Den solidaritet som välfärdssamhället bygger på ger alla människor rätt till trygghet i livets olika skeden. Samtidigt innebär det också skyldigheter att ta till vara och utveckla sin arbetsförmåga och även att byta yrke eller söka arbete på en annan ort om det blir nödvändigt. Regeringen genomför en rad åtgärder för att stärka invandrarnas ställning på arbetsmarknaden.
Regeringen anser att det är betydelsefullt att äldre deltar på arbetsmarknaden högre upp i åldrarna. En viktig princip som ska gälla är att det ska löna sig att arbeta ända in till pensioneringen och att pensionen ska öka ju fler år man arbetar. Det nya pensionssystemet är utformat på detta sätt. Många lämnar emellertid arbetslivet innan den allmänna pensionsåldern är uppnådd, ofta via tjänstepensionsavtal eller via privata pensionslösningar. Dessa är i vissa avseenden skattemässigt gynnade.
Regeringen har tillsatt en utredning för att se över beskattningen av tjänstepensioner och privata pensioner. Faktum är att de äldres arbetskraftsutbud har ökat starkt under senare år. Enligt arbetskraftsundersökningen ökade andelen sysselsatta i åldersgruppen 60-64 år med mer än 8 procentenheter mellan 2000 och 2003, från drygt 48 % till nära 57 %.
Under samma period ökade antalet arbetade timmar per person i dessa åldrar med nästan 20 %. Framför allt kvinnorna har kraftigt ökat sitt arbetskraftsutbud. Andelen sysselsatta och det genomsnittliga antalet arbetstimmar per person har aldrig varit så högt som det är i dag för kvinnor i åldrarna 60-64 år. Detta innebär att den genomsnittliga pensionsåldern ökat med cirka ett halvt år sedan 2000. Sysselsättningen kan också ökas i andra grupper.
Antalet arbetslösa, undersysselsatta och latent arbetssökande motsvarar ca 335 000 heltidsarbetande. Om målet att halvera sjukskrivningarna uppnås ökar antalet arbetstimmar motsvarande ca 200 000 heltidsarbetande. Om utlandsfödda personer i åldrarna 20-64 år hade samma sysselsättningsgrad som svenskfödda skulle antalet sysselsatta öka med ca 120 000 personer.
Detta visar att potentialen för ökad sysselsättning är mycket stor.