Maria Larsson (KD):
Jag dementerar bestämt det sista Börje Vestlund sade och hävdar att han har fel. Naturligtvis vill den här regeringen väldigt mycket. Vi ska intensifiera arbetet med hivprevention. Oron delar Börje Vestlund och jag. Smittan har spridit sig mer än den har gjort de senaste åren. När man talar i absoluta tal ser det inte lika dramatiskt ut som när man anger det i procent.
Det var 81 fall av smitta under 2007 bland män som har sex med män, jämfört med 45 män året innan. Men det är ändå en väldigt stor ökning, särskilt om man tittar på det procentuellt. Vi ska dock ha klart för oss att Sverige har legat väldigt lågt när det gäller smittspridning. Ambitionen är naturligtvis att smittspridningen inte ska öka, utan tvärtom minska. Det är det som vi har i den nationella handlingsplanen, som det har funnits stor politisk enighet om.
Det är naturligtvis det som är målsättningen med det arbete vi nu gör. Låt mig säga att det är ett prioriterat arbete. Det går 145 miljoner till en diagnosgrupp. Det finns inte någonting motsvarande, varken för cancersjukdomar eller för någonting annat. Om dessa pengar har vi varit överens. Börje Vestlund har inte heller mer pengar i sitt partis budget. Det är också så att man kan använda hur mycket pengar som helst och ändå åstadkomma väldigt litet.
Jag är övertygad om att vi kan göra väldigt mycket inom ramen för dessa pengar. Men det gäller att göra rätt saker och att använda sig av utvärderade metoder. Det är också den ambition vi har när det gäller informationskampanjer. Man ska veta att man träffar rätt målgrupp. Jag tror att det behövs olika avsändare till olika målgrupper. Det är också den erfarenhet vi har kunnat dra av tidigare kampanjer.
Kampanjer är svårare att genomföra i dag än på 80-talet. I dag är det olika kanaler som når olika målgrupper och olika åldersgrupper. Då kunde man skicka allt i en tv-kampanj och veta att den träffade väldigt bra. Sådan är inte riktigt situationen nu. Därför är jag angelägen om att vi ska göra rätt saker. Jag är väldigt glad över att Socialstyrelsen har gjort en inhämtning av kunskap, både nationellt och internationellt, om vad som är bra och effektiva metoder.
Det gäller riktade insatser till både gruppen unga vuxna och gruppen män som har sex med män. Det är det här som man nu genomför i sju seminarier runt om i landet för att sprida de effektiva metoderna när det gäller preventionsarbete. Det är bara så vi kan komma framåt. Vi ska utvärdera, använda oss av den tillgängliga kunskapen och göra det som vi vet har avsedd effekt och god kvalitet.
Jag ska inte utesluta att det kan behövas informationskampanjer av mer omfattande och nationellt slag. Jag vet att det tittas på sådant just nu, bland annat på Socialstyrelsen, som har i uppgift att ta fram en kommunikationsplan när det gäller klamydiasmittan. Detta har ett starkt samband med det vi kan göra preventivt för att förhindra hivsmitta.
Vi har en ständigt pågående dialog med vår myndighet Socialstyrelsen i detta avseende. Det är också naturligtvis angeläget när det gäller testningen att Nationella rådet, som har att samordna verksamheten i landet, har bra kontakt med landstingen för att se till att det blir en väl fungerande verksamhet ute i länen. Men jag vill igen påtala att det enligt smittskyddslagen är landstingens uppgift. Det är inte så att staten ska ta över just den uppgiften.
Däremot ska vi samordna, stötta, hjälpa till med planering och så vidare. Jag tror inte att Börje Vestlund har någon annan mening i det avseendet. Jag ska be att få återkomma med ytterligare kommentarer om smittskyddslagen i nästa inlägg, för jag ser att tiden har tickat ut.