Bodil Ceballos (MP):
En sak är jag och ministern överens om, nämligen att det är viktigt att hushålla med skattebetalarnas resurser. Men när hushållandet övergår i ren snålhet är frågan om det inte i slutändan kostar mer. Jag skulle vilja fråga ministern vad det kommer att kosta staten om vi inte i det här läget gör en större satsning på kommuner och landsting.
Jag tänker inte stå här och tigga pengar till min hemkommun eller mitt hemlän, och jag vet att det inte är det Raimo Pärssinen heller menar i sin interpellation, även om det lät så av ministerns svar. Däremot känner vi bäst till den egna kommunen och det egna länet, och det är dem vi också representerar i riksdagen. Gävleborg är ett län med historiskt sett låg utbildningsnivå och hög arbetslöshet.
Befolkningen minskar, och därmed också skatteintäkterna. Jag förstår inte det som står i ministerns svar om att skatteintäkterna inte skulle minska. Det är självklart så att när befolkningen minskar, i huvudsak den arbetsföra befolkningen, eftersom de flyttar till områden med fler arbeten, och arbetslösheten är hög minskar skatteintäkterna. Vi har talat om landstingets ekonomi.
Den har befunnit sig i ett minst sagt bekymmersamt läge under många år, vilket bland annat Per Svedberg talade om. Det har inte blivit bättre av den starka polarisering som vi har i vårt län, dels mellan blocken, dels mellan de olika landskapen. Polariseringen finns naturligtvis därför att vi inte har tillräckligt med pengar i landstinget. Vi har kanske aldrig haft det, men det blir inte bättre nu.
Om vi ska kunna täcka allas behov av tillgänglighet till vård när vissa har 20 mil till det stora sjukhuset är det klart att det blir en polarisering. Tryggheten att ha tillgång till vård på nära håll betyder mycket för möjligheten att leva även i mindre kommuner och på landsbygden.
De tidigare försök som vi har haft i vårt län att försöka minska kostnader genom att dra ned på verksamheter i vissa delar av länet har mötts med ett kompakt motstånd. Det måste man ha stor förståelse för. Människor behöver ha vård och omsorg på nära håll.
Men det som skedde var att våra ledande landstingspolitiker möttes av mordhot och var tvungna att ha larm hemma i sina bostäder. Vem vill vara politiker i fortsättningen i länet när situationen är som den är?
Den situation som vi redan lever i med ständiga underskott i landstingets ekonomi blir inte bättre av den finanskris vi nu går igenom. Som ministern säger slår den hårt mot alla: den offentliga sektorn, hushållen och företagen. Men i nuläget har ministern och regeringen bara dragit ned, så att säga. Man har minskat utgifterna för hushållen och företagen.
Man har sett till att hushåll med arbetande har fått bättre ekonomi. Men vi vet att det är sysselsättningsskapande åtgärder som ger de största effekterna. Ministern skriver också att sysselsättningsskapande åtgärder är viktiga i den offentliga sektorn. Men man har inte gjort det.
I det ekonomiska läge vi har i dag kommer hushållen och företagen att drabbas dubbelt när den offentliga sektorn tvingas dra ned i stället för att upprätthålla nödvändig service. Som jag sade tidigare: Med ännu fler arbetslösa blir skatteintäkterna mindre, servicen ännu sämre och klagomålen allt fler, både på de lokala politikerna och på regeringen.