Niklas Karlsson (S):
Tack för svaret, infrastrukturministern! Maritim verksamhet har djupa historiska rötter i Sverige, i Skåne och i Landskrona. Den kompetensbas som i dag driver utvecklingen framåt härrör från den tidigare varvsindustrin, de många stora rederier som Sverige hade fram till slutet av 1900-talet och från marinen inom Försvarsmakten.
Många sjöburna transportsystemlösningar är framtagna av det marina klustret i samarbete med svensk basindustri för att den senare framgångsrikt skulle kunna exportera sina produkter och konkurrera på marknader utanför Sverige. Fler än 2 000 större fartyg är ständigt till sjöss i Östersjön. Allt fler av dessa fartyg uppgraderas med modern miljöteknik och energieffektiviseringssystem.
De kvarvarande varven i Östersjön blir därmed viktiga noder för marinteknisk industri och miljödriven, regional utveckling. Svensk marinteknisk industri är världsledande i kvalitet, leveranssäkerhet och miljöprestanda. Konkurrensen kring Östersjön om varvsarbeten har dock hårdnat. Ett exempel på detta är krisen för Damen Götaverken.
Götaverken i Göteborg återstartade 1993, och år 2000 övertogs företaget av Damen Shipyards Group, en världsomfattande varvskoncern med säte i Holland. Mer än hälften av de anställda på Damen Götaverken sades upp 2013, och i höstas stod det klart att verksamheten helt ska läggas ned och varvsutrustningen säljas. I Landskrona ligger en av norra Europas största varvsfaciliteter.
Dess ursprung är det gamla Öresundsvarvet, invigt 1918, som 1975 hade 3 500 anställda. Mot bakgrund av det som har hänt med Götaverken är det av stor vikt att det marintekniska klustret och varvet i Landskrona ges möjlighet att ta emot fler kunder, så att svensk spetskompetens kan fortsätta att komma sjöfarten till godo.
Det saknas dock förutsättningar för det marintekniska klustret att utvecklas i Landskrona om inte farleden åtgärdas. Det handlar om åtgärder som är relativt begränsade men som har stor strategisk betydelse för utvecklingen av näringen. Anpassningen av farleden kommer också att få konsekvenser för nyetablerade verksamheter med koppling till vindkraft.
Landskronavarvet har stora förutsättningar att bli ett centrum för vindkraftverk i Östersjön. Av den anledningen frågade jag infrastrukturministern vilka åtgärder statsrådet kan tänka sig för att stärka det maritima klustret i Sverige och farleden in till Landskronavarvet, så att den åtgärdas som en del i detta. Jag tror att det är viktigt att poängtera: När vi talar om det marina klustret i Sverige är det utifrån ett nationellt intresse.
Det kan te sig lite lokalpatriotiskt att jag som riksdagsledamot från Landskrona lyfter upp just farleden till Landskrona. Men det är av den enkla anledningen att det egentligen är enda möjligheten för oss att utveckla det marina klustret med fokus på varvsnäringen. Med det som har hänt i resten av vårt land är det här vi har möjligheterna att värna, stärka och utveckla varvsnäringen. Det är i Landskrona förutsättningarna finns.
Man kan naturligtvis säga: Ska man bredda farleden och se till att Landskronavarvet och de näringar som växer upp kring varvet i Landskrona ska kunna fortsätta utvecklas är det i första hand en angelägenhet för Landskrona stad. Men då tror jag att man går lite fel. Vill man utveckla det marina klustret och utnyttja varvsnäringen är Landskrona den enda möjligheten för Sverige som nation.
Därför hoppas jag att Landskrona stad, Region Skåne och infrastrukturministern hand i hand kan sätta sig ned och säga: Detta är av nationellt intresse. Tillsammans ska vi ta ett gemensamt ansvar och se till att bredda farleden till Landskrona och utveckla svensk varvsindustri.