Maria Larsson (KD):
Eva Olofsson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att socialsekreterare ska kunna efterleva socialtjänstlagen samt om jag är beredd att ta initiativ för att nationellt se över läget i socialtjänsten och arbetssituationen för socialsekreterare. Att arbeta inom socialtjänsten är ett viktigt och ansvarsfullt uppdrag. Inte sällan ställs man inför svåra beslut som kan få avgörande betydelse för enskilda människor och deras familjer.
Naturligtvis är det därför angeläget att socialsekreterare och andra yrkesgrupper ges förutsättningar att utföra sitt arbete på ett sådant sätt att bestämmelserna i socialtjänstlagen kan efterlevas. Det är i dag kommunen som har det yttersta ansvaret för att enskilda får den hjälp och det stöd som de behöver. I det ligger att kommunen har ett ansvar för att socialtjänsten utformas och bedrivs på ett sätt som lever upp till bestämmelserna i socialtjänstlagen.
Kommunen ska bland annat se till att det finns personal med lämplig utbildning och erfarenhet för de uppgifter som ska utföras och att personalen tillförs de resurser som behövs. Kommunen har också som arbetsgivare ett ansvar för att socialsekreterare och andra personalgrupper inom socialtjänsten erbjuds en god arbetsmiljö i enlighet med gällande regler. För regeringen är det en prioriterad fråga att socialtjänsten hela tiden fortsätter att utvecklas.
Ytterst handlar det om att erbjuda brukare bästa möjliga insatser. Regeringen genomför därför en rad satsningar som handlar om att underlätta och stärka socialtjänstens förutsättningar för att leva upp till bestämmelserna i socialtjänstlagen. Flertalet av dessa görs tillsammans med Sveriges Kommuner och Landsting genom överenskommelser med dem. Ett exempel är satsningen på en evidensbaserad praktik för god kvalitet inom socialtjänsten.
Genom den har regeringen för 2011 och 2012 satsat 200 miljoner kronor för att tillsammans med Sveriges Kommuner och Landsting stödja strategisk utveckling inom socialtjänstens område.
Ett annat exempel är satsningen Kunskap till praktik där regeringen sedan 2008 satsat ca 130 miljoner kronor för att tillsammans med Sveriges Kommuner och Landsting bidra till att bygga ett långsiktigt kvalificerat stöd för utveckling av missbrukar- och beroendevården. Satsningarna har bland annat gjort det möjligt att använda särskilda utvecklingsledare för att underlätta förbättringsarbetet inom den sociala barn- och ungdomsvården och missbruksvården.
Genom satsningen på evidensbaserad praktik bidrar regeringen också till att bygga regionala stödstrukturer som ska underlätta för utveckling, spridning och implementering av kunskap inom socialtjänsten. I anslutning till de satsningar som görs följer regeringen naturligtvis upp utvecklingen inom socialtjänsten noga. Det görs också löpande uppdateringar av överenskommelserna med Sveriges Kommuner och Landsting.
Syftet är att på bästa möjliga sätt stödja arbetet inom socialtjänsten på angelägna områden. Slutligen vill jag kommentera vad Eva Olofsson framfört om ökade klyftor och andelen som försörjer sig med ekonomiskt bistånd. Jag kan därvid konstatera att risken för fattigdom och social utestängning i Sverige fortfarande är en av de lägsta inom EU. Även inkomstojämlikheter i Sverige är bland de lägsta inom EU.
Den ökning av inkomstojämlikhet som ändå kan ses mellan 2006 och 2010 är också avsevärt lägre än den utveckling som var under oppositionens sista fyra år. När det gäller ekonomiskt bistånd var det 4,3 procent av befolkningen som mottog sådant bistånd under 2006 och 4,4 procent under 2011. Det framgår av Socialstyrelsens officiella statistik.
De uppgifter om ekonomiskt bistånd som Eva Olofsson lämnat stämmer således inte med denna statistik.