Anna Hallberg (S):
Storbritannien är verkligen en likasinnad och en allierad. Jag kan meddela Hans Rothenberg att jag saknar dem varje gång jag har ett möte med handelsministrarna i Bryssel. Det är en kraft som saknas, och vi ska göra allt för att fylla det tomrummet. Det gör vi också nu genom att skapa grupper med andra likasinnade. Det kanske blir i ett annat forum och i en annan interpellation vi kan diskutera hur vi ska jobba i EU för att fylla tomrummet, för det är ett tomrum.
Men det finns också som sagt en relation att bygga vidare på och utveckla. Självklart är det så att om ett land och en stor ekonomi som Storbritannien lämnar den inre marknaden får det negativa konsekvenser. Vi ska göra allt vi kan, från Sveriges och EU:s sida men också, vet jag, från Storbritanniens sida för att minimera de negativa konsekvenserna. Men de finns där, och under en övergångsperiod kommer de att vara märkbara för företagen. Hur märkbara?
Vi har kontakt med Svenska Handelskammaren i London, som har genomfört en undersökning av hur deras medlemsföretag, alltså svenska företag som befinner sig i Storbritannien, ser på detta och hur prövande dessa tider är. Ungefär 40 procent ser ändå att man under 2021 och 2022 kan få sina affärer att växa och komma över den svåra perioden när man nu ställer om från att tillhöra den inre marknaden till att bli ett tredjeland.
Det är bara 25 procent som inte förväntar sig några förändringar; jag tycker i och för sig att det är ganska mycket. Av företagen är det 75 procent som förväntar sig negativa förändringar. Jag tycker att det här är så pass intressanta frågor att vi måste göra en djupare analys av detta. Jag har därför gett Kommerskollegium, en myndighet som jag ansvarar för, i uppdrag att ge oss en bättre bild av eventuella störningar och hur vi snabbt ska kunna agera för att möta dem. Vi måste snabbt ha fakta på bordet.
Detta är, som svar på Hans Rothenbergs fråga, ett exempel på vad regeringen gör, utöver det jag sa tidigare om Tullverket. Vi behöver ha en bättre analys, och Kommerskollegium kommer nu att kartlägga inverkan av avtalet med Storbritannien på import och export. En sak är säker: Avtalet är bättre än inget alls. Men att tillhöra den inre marknaden är bättre än att vara ett tredjeland, så det kommer att märkas en skillnad.
Jag skulle också vilja kommentera detta att det rör sig om ett likasinnat land också i andra forum. Jag ser stora möjligheter att kroka arm med Storbritannien när det gäller frågor vi driver i Världshandelsorganisationen men också inom ramen för den transatlantiska relationen, som Hans Rothenberg nämnde. Jag tror att det finns väldigt mycket att göra där med Storbritannien och med Irland och USA, som också är likasinnade i många frågor. Sverige har faktiskt ibland en nyckelroll.
Vi ser protektionistiska vindar. Vi ser även inom EU länder som ifrågasätter öppenhet, frihandel och så vidare. Då måste vi skapa allianser även med länder utanför EU, i detta fall också Storbritannien. Jag vill också kommentera detta med investeringar. Från regeringens sida gör vi i år en extra satsning på investeringsfrämjande. Detta är också något jag har väckt med min brittiska kollega: Hur kan vi öka investeringarna i varandras länder?
Det finns betydande investeringar gjorda. Tittar man på listan över de största företag som har investerat i Storbritannien ser man en lång rad sektorer: trävaruindustrin, fordonsindustrin och naturligtvis läkemedelsindustrin, där vi har ett bolag med ursprung i Sverige som vi alla känner till väl. Det finns alltså väldigt mycket att bygga vidare på när det gäller investeringar i våra respektive länder. Detta är en fråga som vi måste jobba väldigt konkret och handfast med.
Jag återkommer till att vi genom att i närtid börja göra affärer tillsammans och skapa affärs- och investeringsmöjligheter tar ett steg vidare. Jag är övertygad om att vi kan inte bara utveckla utan även fördjupa och utöka relationen med Storbritannien på handelsområdet.