Maud Olofsson (C):
Jag kan upplysa Peter Eriksson om att det inte är SVT:s granskning som leder till att vi ser över våra system. Det gör vi hela tiden i alla fall. Jag tycker att det är beklagligt om Peter Eriksson tar SVT:s granskning som utgångspunkt för faktainhämtning. När elcertifikatssystemet infördes tog man samtidigt bort en massa gamla system. Det är vad jag försöker förklara i interpellationssvaret.
Det var gamla system som man lyfte in. Det innebär att det finns en del gammal elkraft som nu har certifikatsystem som fasas ut 2012 och 2014. Det borde Peter Eriksson känna till. Det gör att det är en del pengar som har gått till det gamla system som plockades in i det nya.
Den andra frågan är: Leder detta till att vi får det förnybara som vi har eftersträvat? Ja, är svaret. Det är klockrent. Det gör inte feed-in-systemet. Här är det två system som står mot varandra. Det är alldeles riktigt att ett feed-in-system leder till teknikutveckling. Men frågan är till vilken kostnad. Tysklands feed-in-system är fyra gånger så dyrt som Sveriges elcertifikatssystem.
Det är klart att om man har obegränsat med skattepengar, som ju Peter Eriksson alltid har, är det inte svårt att lova guld och gröna skogar. Men vi vill ha mest möjliga förnybart till lägsta kostnad, och det har vi uppnått. En del av certifikatsystemet har också, som jag säger i interpellationssvaret, lett till att man konverterat till biobränslen i stället för att använda fossila bränslen. Är inte det utmärkt? Är det inte vad Peter Eriksson vill åstadkomma?
När man lyssnar till Peter Eriksson här ställer man sig frågan: Vad vill Miljöpartiet? Jag lyssnade till Uppdrag granskning och konstaterade att Peter Eriksson var otroligt stark motståndare till elcertifikatssystemet. Han skulle ha feed-in-system och annat. Men sedan läser jag motionerna. Där står att man inte är nöjd från Miljöpartiets och Vänsterkartellens sida. Man ska ha ett ännu högre mål för elcertifikatssystemet. Det ska inte vara 25 utan 30 terawattimmar.
Det har ni motionerat om här i riksdagen. Det blir otroligt oklart för marknaden. Vad är det ni egentligen tycker? Ska ni ha feed-in-system, eller ska ni ha elcertifikatssystem? Om ni säger ja till feed-in-system kan ni aldrig garantera att ni får det förnybara som man vet att man får med ett certifikatsystem. Peter Erikssons kritik är att det händer för lite.
Men hur ska du styra så att det händer mer om du inte är beredd att använda certifikatsystemet? Det är min fråga till er. Om du inte vill ha certifikatsystemet utan ska använda feed-in-system, var i din budget har du pengar till detta? Jag skulle vilja ha svar här i dag. Är ni för feed-in-system, eller är ni för certifikatsystem? Om ni är för feed-in-system, hur mycket pengar är ni beredda att lägga på detta? Det kostar fyra gånger så mycket i Tyskland.
Det måste alltså finnas en budgetpost i er budget som säger: Dessa pengar är vi beredda att lägga på detta. Jag kommer att försvara certifikatsystem också framöver just därför att det är ett effektivt system. Man får mycket för pengarna. Det investeras först i den bästa tillgängliga tekniken. Vi har först haft biobränsle och kraftvärme. Sedan kommer vindkraften och andra tekniker. Jag är rädd om skattebetalarnas pengar.
Jag vill ha mer förnybar energi och skapa långsiktiga spelregler. Det Peter Eriksson och Miljöpartiet gör är att skapa stor osäkerhet på marknaden. Det är otroligt svårt att veta vad Miljöpartiet egentligen tycker. Detta är ett väldigt bra tillfälle att berätta för alla som är intresserade. Vad vill ni?