Beatrice Ask (M):
Jag lovade i mitt tidigare inlägg att tala om vad det var för problem med resolutionen. Jag vill gärna ha det sagt. Den resolution det handlar om rekommenderar att alla medlemsstater undertecknar, ratificerar, Europarådskonventionen om människohandel. Det är naturligtvis bra. Vidare konstaterar parlamentet att barnprostitution aldrig kan vara frivillig eftersom barn inte kan lämna sitt medgivande till att prostituera sig. Där finns alltså en del bra saker.
Den del av resolutionen som handlar om frivillig vuxenprostitution avviker däremot från det som normalt brukar uttalas, åtminstone i svenska sammanhang, och berör människohandel och prostitution.
Påbuden att avstå från att kriminalisera och straffa de prostituerade, liksom att hjälpa dem att lämna sin sysselsättning, är inte det problematiska för Sverige, inte heller att vidta åtgärder när det gäller deras utsatthet och problem, som finns med i resolutionen; det måste vi naturligtvis göra.
Däremot är det mer kontroversiellt att parlamentet rekommenderar medlemsstaterna att formulera en uttalad policy som innebär att medlemsstaterna ska respektera de prostituerades rätt att fritt välja att arbeta som just prostituerade och att låta dem komma till tals i alla frågor som rör dem.
Det är en främmande syn, en ståndpunkt som är väldigt svår att förena med den syn på prostitution som jag tycker att man ska ha. Maryam Yazdanfar säger att då förstår ministern i alla fall varför de röstade emot. Ja, det gör jag, men låt mig samtidigt säga att min erfarenhet säger mig att när man jobbar i internationella sammanhang får vi - vilket jag också nämnde tidigare - inte vara så storsvenska, för då tycker de att vi som vanligt försöker veta bäst.
Och det är inte så populärt när det gäller ett litet land. Det andra är att om man ska förändra är det inte att bara ställa sig vid sidan av och rösta emot. Jag kan inte detaljerna i hur det var i just detta sammanhang, men min erfarenhet är att man ibland är tvingad att ta sig an det hårda jobbet med att föreslå konkreta förändringar och vara just så jobbig och enveten som man kan vara i olika sammanhang för att försöka driva frågorna. Jag kommer att fortsätta att driva dessa frågor.
Mig veterligt har regeringen inte backat i denna fråga, vilket någon påstod; denne måste ha sagt fel. Jag tycker att det är bra att interpellationsdebatten är bred, men den här typen av debatter syftar i själva verket till att granska regeringens agerande, och det är inte riktigt vad denna debatt handlat om - även om jag tycker att debatten varit intressant. Jag tror att det går att göra en bra utvärdering. Det finns intresse utomlands för våra erfarenheter.
Det är en viktig sak när vi ska försöka agitera och arbeta internationellt. Jag vill avslutningsvis säga, även om det kanske kommer fler inlägg, att vi arbetar brett med frågorna. Regeringen avser att komma till riksdagen med en handlingsplan mot prostitution och människohandel där vi arbetar över flera departementsgränser. Det är jämställdhetsministern som är ansvarig för arbetet med handlingsplanen.
Jag har engagerat mig ganska mycket i olika delar, även om man inte alltid kan vänta på en handlingsplan utan gör saker vid sidan. Det är viktigt att vi har ett brett anslag och inte är nöjda med de insatser som görs och inte ens de som görs här hemma. Det är viktigt att det finns mycket debatt och diskussion att ta i samtliga partier, skulle jag vilja påstå.
Jag tror att det var så att resolutionen var skriven av en kommunist eller någon som definitivt stod på vänsterkanten i Europa. Det här med politiska gränser är lite blandat. Det är bra att det är människor av lite olika slag med i debatten oavsett partifärg. Vi har mycket att försöka komma fram till och att driva i frågan.