KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva Nordmark (S):
Tack, Ciczie Weidby, för den viktiga debatten! Vi kommer säkerligen att behöva diskutera dessa frågor också längre fram. Jag tror att jag och Ciczie Weidby i grunden vill samma sak. Vi vill ha ordning och reda på svensk arbetsmarknad.
Vi ska inte ha ett arbetsliv eller en arbetsmarknad där människor står med mössan i hand, utan vi ska se till att alla som jobbar - oavsett formen för arbetet - ska ha goda löner och villkor. Den svenska modellen och kollektivavtal är vägen dit. Jag står fast vid det. Dåliga arbetsvillkor hör inte hemma på den svenska arbetsmarknaden.
Ingen som arbetar i Sverige ska heller ha ett arbete där man blir utnyttjad eller utsliten. Jag vill avsluta med följande ord. Vårt arbetsliv ska vara ett jämställt, hållbart och framgångsrikt arbetsliv för alla som jobbar i vårt land. Vi ska ha ett arbetsliv som är helt fritt från alla former av diskriminering. Vi ska ha ett arbetsliv som ger trygghet, utveckling och god hälsa.
Eva Nordmark (S):
Lars Beckman har mot bakgrund av den statliga utredningen SOU 2020:41 frågat mig om jag och regeringen vill genomföra en kommunalisering av svensk arbetsmarknadspolitik. Han har även frågat om jag vill förändra villkoren för privata matchningsaktörer på något sätt och i så fall hur.
Slutligen har Lars Beckman frågat mig om jag har gjort någon analys av på vilket sätt en kommunalisering av Arbetsförmedlingen gynnar både arbetssökande och arbetsgivare som söker personal samt hur jag ställer mig till utredningens förslag och förslagens eventuella förverkligande. Arbetsförmedlingen reformeras för att förbättra effektiviteten i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Reformen innebär att statens nuvarande uppdrag inom arbetsmarknadspolitiken ligger fast, men utförandet förändras.
Arbetsförmedlingen kommer fortsatt att ha myndighetsansvaret för arbetsmarknadspolitiken, men utförandet förändras för delar av de arbetsmarknadspolitiska insatserna. Matchande och rustande insatser ska i huvudsak utföras av fristående aktörer. Kommuner är viktiga aktörer på det arbetsmarknadspolitiska området, och deras insatser ska tas till vara. Men regeringen har inga planer på att kommunalisera arbetsmarknadspolitiken.
Den är fortsatt statlig och nationellt sammanhållen, och det är Arbetsförmedlingen som är den ansvariga myndigheten. Däremot undersöker vi förutsättningarna för de kommuner som vill agera leverantörer åt Arbetsförmedlingen. Som ett led i detta tillsatte regeringen en utredning för att utreda de juridiska förutsättningarna för kommuner att medverka i utförandet av den statliga arbetsmarknadspolitiken.
En tydlig utgångspunkt för utredningen var att kommunernas eventuella medverkan skulle bygga på frivillighet. En av utredningens bedömningar är att det inte finns några rättsliga hinder mot att kommuner agerar leverantörer åt Arbetsförmedlingen, varken genom deltagande i upphandling eller valfrihetssystem eller genom överenskommelser utanför upphandlingsregelverket.
För att förbättra förutsättningarna för kommunernas medverkan föreslår utredningen bland annat förtydliganden av kommunernas befogenheter på arbetsmarknadsområdet och förslag som ska stärka förutsättningarna för konkurrens på lika villkor mellan kommuner och andra fristående aktörer. Utredningens betänkande har remitterats och bereds nu inom Regeringskansliet. Regeringen kommer att återkomma om hur utredningens förslag fortsatt hanteras.
Avslutningsvis vill jag säga att oavsett var vi landar i hanteringen av dessa förslag är regeringen tydlig med att arbetsmarknadspolitiken ska fungera i hela landet. Oavsett var en arbetssökande bor ska man kunna få stöd i sitt arbetssökande om man behöver det, och det är ett statligt ansvar att tillse detta.
Eva Nordmark (S):
Jag vill börja med att upprepa det jag sa inledningsvis. Det här är väldigt viktigt. Regeringen har inga planer på att kommunalisera arbetsmarknadspolitiken. Låt oss klara av den frågan! Det som reformeringen av myndigheten handlar om är att vi vill åstadkomma en bättre effektivitet i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten.
Det handlar om att ge människor det bästa stödet för att kunna komma i arbete eller komma närmare arbete, men också om att ge stöd till de arbetsgivare som har behov av att anställa. Vi har stor brist på kompetent personal i många verksamheter, trots att vi har pandemi och en hög arbetslöshet. Vi behöver förbättra och utveckla arbetsmarknadspolitiken.
Reformen innebär att statens nuvarande uppdrag ligger fast, men att själva utförandet förändras. När vi pratar om att matchande och rustande insatser i huvudsak ska utföras av fristående aktörer vill jag lyfta fram att det också förstås inkluderar ideella och idéburna aktörer. Arbetsförmedlingen kommer fortsatt att ha myndighetsansvaret för arbetsmarknadspolitiken, men som sagt förändras själva utförandet.
Lars Beckman vill att jag ska ge besked i kväll om hur det kommer att bli. Jag är förstås väldigt glad, fru talman, över att det finns ett så stort intresse för de här frågorna. Men jag kommer inte att kunna ge något besked i kväll. Vi har remitterat utredningen och tagit emot remissinstansernas synpunkter.
Vi bereder just nu utredningens betänkande inom Regeringskansliet och kommer att återkomma med hur förslagen fortsatt ska hanteras. Då kan vi säkerligen diskutera denna fråga igen. Men oavsett var vi landar i själva hanteringen måste arbetsmarknadspolitiken fungera i hela landet. Ann-Charlotte Hammar Johnsson lyfte fram detta viktiga perspektiv.
Oavsett var man bor i landet ska man kunna komma i kontakt med Arbetsförmedlingen och få det stöd som man behöver. Det är ett statligt ansvar att tillse detta. När Arbetsförmedlingen reformeras är det vidare viktigt att säkerställa den viktiga roll som kommunerna spelar.
Den samverkan som finns på lokal nivå mellan kommunerna och Arbetsförmedlingen behöver fungera väl, både i stödet till enskilda arbetssökande och på strategisk nivå, till exempel när det gäller lokala överenskommelser. Arbetsförmedlingen behöver ha ett tydligt ansvar för att den här samverkan ska fungera väl.
I årets regleringsbrev har regeringen förtydligat Arbetsförmedlingens uppdrag att säkerställa likvärdig service och ändamålsenlig lokal närvaro i hela landet, även i kommuner där Arbetsförmedlingen saknar egna kontor.
I detta arbete ska Arbetsförmedlingen bland annat säkerställa en operativ samverkan med kommuner i individärenden samt tydligt definierade och väl fungerande kontaktvägar i varje kommun, men också säkerställa strategisk samverkan med kommunerna och andra aktörer och främja lokala projekt i samverkan.
Som sagt: Oavsett hur regeringen landar i frågan om kommunernas möjlighet att fungera som leverantör till Arbetsförmedlingen behöver samverkan med kommunerna stärkas.
Eva Nordmark (S):
Regeringen kommer att återkomma under våren med en så kallad departementsskrivelse som kommer att klargöra de frågor som här ställs av Lars Beckman och Ann-Charlotte Hammar Johnsson. Vi kommer säkerligen att ha anledning att återkomma till den här typen av debatter. Det är såklart helt avgörande att vi har en arbetsmarknadspolitik som fungerar väl och fungerar väl i hela landet.
Jag vill understryka att oavsett vad behöver samverkan mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna säkerställas. Det vi ser är att även om arbetsmarknadspolitiken är statlig erbjuder många kommuner i dag arbetsmarknadspolitiska insatser i någon form. Det spelar förstås en väldigt stor roll.
En IFAU-studie från 2019 konstaterar bland annat att de vanligaste insatserna var jobbsökaraktiviteter, praktik och kommunala arbetsmarknadsanställningar. De kommunala programmens deltagare hade i genomsnitt ett högre och mer långvarigt mottagande av ekonomiskt bistånd än deltagarna i Arbetsförmedlingens insatser. Det handlar ofta om insatser för personer som står mycket långt från arbetsmarknaden.
En särskild utredare har som sagt haft i uppdrag att bedöma kommunernas möjlighet att fungera som leverantör till arbetsmarknaden. Det handlar om väldigt komplexa frågor som berör skärningspunkterna mellan flera olika regelverk. Utredaren har landat i bedömningen att det sannolikt finns en sådan möjlighet för kommunerna men att det återstår flera osäkerhetsfaktorer.
Utredningen föreslår därför ändringar som framför allt syftar till att tydliggöra kommunernas befogenheter och begränsa konkurrenssnedvridande effekter. Utredningen har, som jag nämnde i mitt tidigare inlägg, nu remitterats och bereds inom Regeringskansliet. Vi får återkomma, fru talman, när det gäller hur utredningen fortsatt hanteras.
Det som är viktigt att säga är att reformeringen av Arbetsförmedlingen ska ske etapp för etapp och ordnat. Det ska finnas förutsättningar för kontinuerliga förändringar. Det är viktigt med tanke på att arbetsmarknaden förändras, och då måste också arbetsmarknadspolitiken kunna förändras. Vi kommer att ta till vara de synpunkter som har inkommit under remissrundan och väga samman alla dessa med övriga delar av reformeringen.
Kommuners insatser ska tas till vara. Vi har inga planer på att kommunalisera arbetsmarknadspolitiken. Jag vill verkligen understryka det igen. Kommuners eventuella deltagande ska bygga på frivillighet. Det ska finnas en fungerande statlig och nationell arbetsmarknadspolitik i hela landet både under själva genomförandeperioden och också på sikt.
Eva Nordmark (S):
Lars Beckman är en väldigt erfaren riksdagsledamot. Han vet också att vi behöver ha respekt för beredningsprocesser, hur tråkigt det än kan låta. Jag kommer att återkomma med besked under våren i form av en departementsskrivelse som vi säkerligen får möjlighet att diskutera vidare. Vi gör nu väldigt stora satsningar på arbetsmarknadspolitiken.
Det är viktigt att den statliga nationellt sammanhållna arbetsmarknadspolitiken och Arbetsförmedlingen har rätt verktyg och förutsättningar att utföra sitt viktiga arbete. Det är också många kommuner som bidrar i väldigt hög grad. Det är också en viktig utgångspunkt för mig som arbetsmarknadsminister och socialdemokrat att vi ska använda våra resurser effektivt.
Vi ska se till att många aktörer kan bidra för att rusta och matcha människor för att komma i arbete eller närmare arbete. Satsningarna inom arbetsmarknadspolitiken uppgår till över 9 miljarder kronor 2021. Jag är väldigt stolt över att vi kan göra dessa kraftfulla satsningar. Vi förstärker Arbetsförmedlingen med 1 miljard för att möta den ökande arbetslösheten och för att kunna säkerställa den lokala närvaron i hela landet.
Vidare satsar vi över 2 miljarder kronor för att öka antalet deltagare i arbetsmarknadsutbildning, upphandlade matchningstjänster, extratjänster och introduktionsjobb. I den budget vi lägger fram i budgetpropositionen för 2021 med satsningar på över 100 miljarder för att möta effekterna av coronapandemin handlar det om ungefär 75 000 jobb. Dessutom har vi stärkt a-kassan, och vi satsar på arbetsmarknadspolitiken i hela landet.
Vi skapar också utbildningsmöjligheter för framtidens jobb. Man ska komma ihåg att detta är en väldigt viktig nyckel för att skapa en bättre och väl fungerande arbetsmarknad. Det gäller också att passa på att rusta människor i den tid som vi har just nu.
Eva Nordmark (S):
Har regeringen vikt ned sig? Svaret är nej. Vi kommer aldrig att vika ned oss när det gäller skyddsombudens och de regionala skyddsombudens viktiga roll för att säkerställa en trygg, god och säker arbetsmiljö.
Vi visste nog inför omröstningen i riksdagen att det inte var helt säkert att vi skulle få igenom den utökade tillträdesrätten för de regionala skyddsombuden, men för mig och regeringen var det så viktigt att ändå ta fajten, även om vi inte lyckades hela vägen in i mål.
Vi kommer givetvis på alla sätt i vårt fortsatta arbete att göra allt vi kan för att stärka skyddsombudens och de regionala skyddsombudens roll och värna den och inte minst se till att vi skapar en tryggare och bättre arbetsmarknad. Det systematiska arbetsmiljöarbetet är själva grunden för en god arbetsmiljö.
Ett systematiskt arbetsmiljöarbete handlar om samverkan och att se till att det blir en naturlig del i det dagliga arbetet på alla arbetsplatser i hela Sverige. Det är lokalt på arbetsplatsen, i dialog mellan arbetsgivare och skyddsombud, man vet bäst hur arbetet bör organiseras på ett sätt som både förstärker de positiva faktorerna i jobbet och eliminerar riskerna.
Arbetsmarknadens parter har här en samlad kompetens och branschkunskap för att på bästa sätt kunna företräda dem som ska tillämpa lagstiftningen. Om det saknas förutsättningar för samverkan om arbetsmiljön lokalt på arbetsplatsen är det riktigt illa, så vi behöver verkligen se till att det finns möjlighet att ha en väl fungerande skyddsorganisation på alla arbetsplatser.
Vi vet att risken för både ohälsa och olyckor är större på arbetsplatser där det saknas skyddsombud. Detta drabbar inte bara den enskilde, utan det får också negativa konsekvenser för företagens produktivitet och konkurrenskraft. Det är alltså också mycket viktigt utifrån arbetsgivarnas perspektiv, precis som riksdagsledamoten var inne på i sitt anförande.
Det finns en samsyn mellan parterna, arbetsgivarna och fackföreningarna, och staten om att vi behöver jobba för att förstärka de faktorer som underlättar samverkan lokalt om arbetsmiljön för att få det att fungera på allra bästa sätt. Parterna behöver ta ett stort ansvar när det gäller att rekrytera och behålla skyddsombud.
I enlighet med den svenska modellen är det parterna som ska säkerställa att det finns skyddsombud och att både skyddsombud och arbetsgivare har den utbildning, kunskap och kompetens som behövs för att kunna just säkerställa arbetet längst ut på varje arbetsplats.
Staten och myndigheterna måste ta ansvar för att arbetsmiljöregelverket är utformat på ett sådant sätt att det funkar i relation till den svenska partsmodellen. I den arbetsmiljöstrategi som jag presenterade för ungefär en månad sedan står just trepartsarbetet i fokus.
Vi behöver säkerställa att statens och myndigheternas insatser lirar med det som är parternas viktigaste uppdrag här, både arbetsgivarnas ansvar och fackens och skyddsombudens viktiga roll. Jag beklagar att majoriteten i Sveriges riksdag fällde förslaget om utökad tillträdesrätt för de regionala skyddsombuden.
Jag tror att vi behöver fortsätta att arbeta för att säkerställa att detta kan ske i framtiden.
Eva Nordmark (S):
Regeringen har förstärkt resurserna till Arbetsmiljöverket. Vi gjorde det under förra mandatperioden, och vi förstärker nu med ytterligare 30 miljoner för att säkra att vi kan komma åt arbetslivskriminaliteten, som har vuxit sig allt större på svensk arbetsmarknad. Förra året satsade vi också 2 miljoner extra på regionala skyddsombuds utbildningsmöjligheter.
Mitt svar på interpellantens fråga är: Ja, jag ser också behovet av att fortsätta förstärka inspektionsverksamheten. Den är helt central, och den bidrar till regelefterlevnaden på svensk arbetsmarknad. Nu, mitt i en pandemi, ser vi hur viktiga Arbetsmiljöverkets inspektioner är.
För bara några veckor sedan gav regeringen myndigheten ett uppdrag att inspektera särskilt riskutsatta branscher. Det är ett arbete som nu har kommit igång. Det kommer att vara ungefär 2 000 inspektioner som såklart är otroligt viktiga, inte minst för dem som nu är på en arbetsplats där man riskerar att smittas av covid-19.
Jag vill samtidigt säga att de nästan 30 000 arbetsplatsinspektioner som Arbetsmiljöverket gör varje år inte kan ersätta det arbete som skyddsombuden gör. Vi har en superkraft på svensk arbetsmarknad när det gäller säkerhet och trygghet på våra arbetsplatser. Det är våra skyddsombud. De är superkraften i den svenska arbetsmarknadsmodellen.
Våra nästan 100 000 skyddsombud - de behöver bli fler - finns runt om i landet och utför varje dag ett livsviktigt arbete. De ska ha de bästa förutsättningarna. De gör ett arbete som inte ens 10 000 arbetsmiljöinspektörer kan ersätta. Det är viktigt att klargöra det.
Jag är orolig över att en del politiska krafter börjar ifrågasätta skyddsombudens roll och betydelse.
Vi behöver se till att vi har en myndighet som har resurser och att vi har arbetsplatsinspektörer och resurser till inspektionsverksamhet, men vi behöver också säkerställa skyddsombudens viktiga roll och att vi har regionala skyddsombud som kan aktivera skyddsverksamheten ute på arbetsplatserna. Som tidigare facklig ledare har jag sett hur det fungerar i andra länder.
Det går aldrig att ersätta skyddsombudsverksamheten, det lokala arbetet och det systematiska arbetet, med någon myndighet. Det är viktigt. Det är också en del av den svenska modellen. Jag tror att det skulle vara en utveckling som ingen av oss, vare sig politiskt eller parterna, skulle vilja se.
Jag vill försäkra Ciczie Weidby om att jag som socialdemokratisk arbetsmarknadsminister outtröttligt kommer att fortsätta kämpa både för att vi ska ha en myndighet med goda förutsättningar att utföra sitt viktiga jobb och för att vi ska fortsätta ha en skyddsombudsverksamhet på alla platser runt om i Sverige. Det är av avgörande betydelse för människor som arbetar i vårt land men också för Sverige och vårt välstånd.
Eva Nordmark (S):
Tack, Ciczie Weidby! Jag är övertygad om att vi håller med varandra i sak i stora delar när vi diskuterar arbetsmiljöfrågorna. Som jag har beskrivit är möjligheten för våra skyddsombud att varje dag utföra sitt livsviktiga arbete ute på arbetsplatserna central också i regeringens nya arbetsmiljöstrategi. Jag ser mycket fram emot att förverkliga den strategin. Det är en ambitionshöjning för arbetsmiljöpolitiken. Jag är stolt över strategin.
Nu krävs det hårt arbete för att regeringen tillsammans med våra myndigheter och tillsammans med parterna ska förverkliga detta. Vi lär säkert återkomma till debatten om arbetsmiljöfrågorna framöver.
Eva Nordmark (S):
Magnus Persson har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att säkerställa att personer med brottsligt uppsåt inte anställs på Arbetsförmedlingen, där det redan är klarlagt att problematiken finns. Brotten mot välfärden är, i vilken form eller skepnad de än visar sig, oacceptabla. Det är viktigt att Arbetsförmedlingen arbetar för att minska riskerna för att personer med brottsligt uppsåt anställs.
Den arbetsgivarpolitiska delegeringen innebär att ansvaret för myndighetens medarbetare ligger på myndighetsnivå, och ytterst är myndighetens chef ansvarig. Ett omfattande regelverk finns på plats som verktyg för att kunna säkerställa att myndighetens medarbetare följer gällande regler och rutiner.
Säkerhetsprövning enligt säkerhetsskyddslagen, bestämmelser om jäv i förvaltningslagen, brottsbalkens straffbestämmelser om tjänstefel och brott mot tystnadsplikt och arbetsrättsliga åtgärder som avsked, uppsägning, varning eller löneavdrag enligt lagen om offentlig anställning är några exempel.
Arbetsförmedlingen har en skyldighet att förebygga att verksamheten utsätts för korruption, otillbörlig påverkan, bedrägeri och andra oegentligheter i enlighet med förordning om intern styrning och kontroll.
Arbetsförmedlingen ska dessutom utifrån förordning med instruktion för Arbetsförmedlingen dels säkerställa att felaktiga utbetalningar inte görs och motverka bidragsbrott samt i detta arbete samverka med berörda parter, dels delta i det myndighetsgemensamma arbetet mot den grova och organiserade brottsligheten. När Arbetsförmedlingen reformeras i enlighet med januariavtalet ska kvalitet och kontroll vara styrande.
För att stärka de statsanställda i deras tjänstemannaroll fortsätter regeringen att utveckla arbetet för en god förvaltningskultur och har bland annat tagit fram en handlingsplan mot korruption. Jag har förtroende för att ledningen för Arbetsförmedlingen har förmåga att informera och föra dialog med chefer och anställda och vid behov använda de mer ingripande verktyg som lagstiftningen ger. Regeringen kommer fortsatt att följa utvecklingen noga.
Eva Nordmark (S):
Jag tycker att det är väldigt viktigt att vi här i Sveriges riksdag utgår från det regelverk som finns. Den arbetsgivarpolitiska delegeringen innebär som sagt att ansvaret för myndigheten och dess medarbetare ligger på myndighetsnivå; det är myndighetens chefs ansvar.
Det pågår, precis som Magnus Persson säger, ett omfattande arbete med myndighetssamverkan för att bekämpa välfärdsbrottsligheten. Vi har också under senare tid förstärkt arbetet mot arbetslivskriminalitet. Jag har alldeles nyligen även gett ett uppdrag till Arbetsmiljöverket för att se till att skapa en varaktig samverkan mellan myndigheterna.
Utöver det har det fattats beslut om en handlingsplan mot korruption, som statsrådet Micko presenterade före nyåret. Vi vet också att det pågår ett gediget arbete för att säkerställa att det inte sker felaktiga utbetalningar. På område efter område har regeringen vidtagit en rad olika åtgärder för att se till att vi inte ska ha vare sig korruption eller någon sorts välfärdsbrottslighet.
Detta ska bekämpas med alla till buds stående medel. Det finns också ett väldigt omfattande regelverk på plats som verktyg för att kunna säkerställa att myndighetens medarbetare följer gällande rutiner och regler. Jag beskrev flera av dem i mitt inledande anförande.
Det är viktigt i sådana här frågor att myndigheten tar ansvar och att myndighetsledningen även fortsatt för en dialog med chefer och medarbetare inom Arbetsförmedlingen samt vid behov använder de mer ingripande verktyg som finns.
Jag kan givetvis inte utgå från en artikel i en tidning, men om myndigheten framför eventuella behov av lag- eller förordningsändringar till regeringen kommer jag givetvis att lyssna in det. Jag förutsätter att myndigheten återkommer till regeringen om man ser behov av den typen av förändringar. Brott mot välfärd är helt oacceptabla, oavsett i vilken form eller skepnad de visar sig.
Regeringen kommer självklart att följa utvecklingen vidare.
Eva Nordmark (S):
Jag tycker att det är väldigt viktigt att vi konstaterar hur läget är, nämligen att den offentliga förvaltningen i Sverige håller en hög internationell standard, så att det inte låter som att det här skulle vara ett utbrett problem. Sverige uppfattas också som ett land med relativt liten korruption, och det visar sig i internationella jämförelser att Sverige står sig väl gentemot andra länder.
Trots detta förekommer det att människor med kriminella syften infiltrerar myndigheter i avsikt att lära sig systemen för att kunna dra nytta av dem. Det är självklart helt oacceptabelt. Korruption får allvarliga konsekvenser. Den minskar självklart förtroendet för myndigheterna. Den urholkar rättsstatens legitimitet och kan undergräva demokratin.
Korruption skadar alltså Sverige på många olika sätt. Även misstankar om korruption kan skada. Därför är den här handlingsplanen väldigt viktig. Den antogs under förra året och ska gälla mellan 2021 och 2023. I ett starkt välfärdssamhälle måste korruptionsrisker givetvis regelbundet förebyggas, hanteras och diskuteras.
På mitt bord som arbetsmarknadsminister ligger specifikt arbetet mot arbetslivskriminalitet, där vi nu satsar mer resurser. Vi är beredda att se över hur vi kan jobba mer integrerat med parterna på arbetsmarknaden. Jag kommer ganska snart att ha ett möte med parterna för att diskutera vidare kring detta.
Men jag ser också att det kan finnas behov av att se över sekretesslagstiftningen för att kunna dela mer information mellan våra myndigheter. Fru talman! Vi ska givetvis göra allt som står i vår makt för att säkra våra myndigheter. Vi ska över huvud taget inte ha någon välfärdsbrottslighet eller välfärdskriminalitet.
Det är givetvis väldigt allvarlig om sådant sker inom våra myndigheter. Det är tack vare den här viktiga myndighetssamverkan som den här typen av brottslighet kan upptäckas. Det är otroligt centralt att vi värnar myndighetssamverkan och att våra myndigheter har de bästa förutsättningarna att utföra sitt viktiga arbete.