Malcolm Momodou Jallow (V):
Vänsterpartiet anser att bostaden är en social rättighet. Bostadspolitiken ingår ju i välfärdspolitiken. Den är en mycket viktig del av välfärden. Bostadspolitiken bör vara en grundläggande del av den generella välfärdspolitiken.
Samhället har ett ansvar för att alla medborgare, oavsett inkomst, garanteras en bra bostad med god standard till rimliga kostnader. Det kräver att staten tar ett större ansvar för finansieringen både vad gäller produktionen av nya bostäder och renoveringen av befintliga bostäder. I dag är bostadspolitiken varken tillräckligt aktiv eller omfattande.
Staten har trätt tillbaka till förmån för marknaden. Marknaden kommer varken att bygga de bostäder som behövs eller renovera de bostäder som behöver renoveras. Det måste vi göra gemensamt via statliga satsningar. Bostadsbristen måste mötas med ökat politiskt ansvarstagande i form av en politik med höga ambitioner. Det är vad Vänsterpartiet eftersträvar.
Frågan om att bygga bort bostadsbristen med fokus på hyresrätter bör prioriteras. För detta krävs statliga insatser i form av ekonomiskt stöd för byggande. Fru talman! Vänsterpartiets budgetförslag utgör en plan för jämlikhet och grön omställning.
I budgetförslaget satsar Vänsterpartiet på välfärden i kommuner och regioner, minskar de ekonomiska klyftorna, prioriterar de ekonomiskt mest utsatta och föreslår ett stort klimatpaket för grön omställning. Fru talman!
Den budgetproposition som regeringen har lagt fram med stöd av Centerpartiet och Liberalerna vidgar däremot klyftorna i samhället och leder till underfinansiering av välfärden i ett läge där behoven är stora. Regeringens budgetförslag är inte heller tillräckligt för att klara av den omfattande bostadsbristen.
Tyvärr har riksdagen genom sitt beslut den 27 november 2019 fastställt de samlade utgifterna för utgiftsområde 18 som vi talar om här i dag. Eftersom Vänsterpartiets förslag till anslag inom utgiftsområdet ligger över denna nivå kan jag inte reservera mig till förmån för Vänsterpartiets budgetförslag. Vänsterpartiets budgetalternativ bör ses som en helhet.
Därför väljer jag att avstå från ställningstagande och lägger i stället fram ett särskilt yttrande om Vänsterpartiets politik inom utgiftsområdet. Fru talman! Stora delar av det svenska miljonprogrammet är i behov av renovering, energieffektivisering och förbättrade utemiljöer. En stor del av Sveriges bostadsbestånd är i dag mer än 50 år gammalt.
Upprustningsbehovet är omfattande, i synnerhet för de fastigheter som byggdes under det så kallade miljonprogrammet. Många av dessa fastigheter utgörs av hyreshus, ofta belägna i våra förorter. Renoveringarna innebär stora kostnader som i huvudsak får bäras av hyresgästerna i form av hyreshöjningar. Det ser vi varje dag.
Privata fastighetsägare, ofta med utländskt finanskapital och riskkapital i ryggen, har på senare tid köpt upp hela bostadsområden i våra miljonprogram, renoverat lägenheterna och höjt hyrorna kraftigt. Resultatet blir att de hyresgäster som inte har råd med hyreshöjningarna tvingas att flytta. Detta har ni hört talas om. Det kallas för renovräkning.
Fastighetsägarna och aktieägarna tjänar pengar, medan fattiga, låginkomsttagare och pensionärer trängs ut. Om ni inte har sett filmen Push tycker jag att ni ska se den. Den är viktig. Där är budskapet mycket tydligt. Finansialiseringen av bostadsmarknaden är ett globalt fenomen.
Under den förra mandatperioden införde regeringen tillsammans med Vänsterpartiet dels ett stöd för energieffektivisering och renovering av flerbostadshus, dels ett stöd till förnyelse av utomhusmiljöer i vissa bostadsområden. Stöden håller på att avvecklas efter riksdagens beslut om statens budget för 2019.
Mot bakgrund av de omfattande behoven av renovering och energieffektivisering av flerbostadshus samt upprustning av utomhusmiljöer i vissa bostadsområden bör stöden utvecklas och utökas, inte avvecklas. Vänsterpartiet föreslår därför en ökning av anslaget med 1 miljard kronor för 2020 jämfört med regeringens förslag. Fru talman!
Vidare infördes ett statligt stöd för att främja innovativt och hållbart byggande. Även detta stöd håller på att avvecklas efter riksdagens beslut om statens budget för 2019. I dag står bygg- och fastighetssektorn för omkring 20 procent av Sveriges totala utsläpp av växthusgaser. Om vi ska nå det klimatmål som riksdagen har slagit fast måste sektorn minska sin klimatpåverkan ur ett livscykelperspektiv.
Stödet bör utvecklas och utökas, inte avvecklas. Vänsterpartiet föreslår därför en ökning av anslaget med 50 miljoner kronor för 2020. Fru talman! Det råder stor bostadsbrist i kommunerna samtidigt som allmännyttan säljs ut och ombildas. Sedan 1990-talet har många kommuner sålt stora delar av sin allmännytta antingen till privatvärdar eller till hyresgästerna. Det kallas ombildning.
Resultatet är att det blir färre allmännyttiga lägenheter att förmedla, privatisering av våra gemensamma tillgångar och enorma värdeöverföringar från det gemensamma till enskilda. Fru talman! Bristen på hyresrätter med rimliga hyror är särskilt stor. Enligt Boverket behöver det byggas 640 000 nya bostäder under tioårsperioden 2018-2027.
Minst hälften av dem bör enligt Vänsterpartiets mening vara hyresrätter med rimliga hyror. För att dessa bostäder ska kunna byggas behöver staten ta ett större ansvar för finansieringen. Under förra mandatperioden införde Vänsterpartiet tillsammans med regeringen ett investeringsstöd för att skapa hyresbostäder och bostäder för studerande. Stöd har beviljats till mer än 24 000 nya bostäder.
Jag välkomnar att regeringen tillför medel till investeringsstödet, men jag konstaterar samtidigt att det inte är tillräckligt. Mot bakgrund av den omfattande bostadsbristen och att nyproduktionen minskar bör stödet utökas. Vänsterpartiet föreslår därför en ökning av anslaget med 2 miljarder kronor för 2020 jämfört med regeringens förslag. I dag råder det brist på idrottsanläggningar i många kommuner.
Ett stort antal befintliga anläggningar är dessutom i behov av upprustning. Investerings- och renoveringskostnaderna är ofta mycket höga. Det drabbar idrottsrörelsen, i synnerhet barn- och ungdomsidrotten, och riskerar att förstärka ojämlikheten inom idrotten. För att åstadkomma en jämlik och rättvis tillgång till idrottsanläggningar i hela landet, oberoende av vilken kommun man bor i, bör staten ta ett större ansvar för finansieringen av detta också.
Vänsterpartiet vill därför att det inrättas ett nytt anslag på 500 miljoner kronor benämnt investerings- och upprustningsstöd för idrottsanläggningar. Fru talman! Avslutningsvis: Det bostadspolitiska mål som gäller i dag, och som ska vara vägledande för regeringens politik på området, antogs av den tidigare borgerliga regeringen 2011.
Det behövs ett nytt bostadspolitiskt mål som ger uttryck för de samhällsbehov och utmaningar som finns när det gäller bostadsbyggandet. Vänsterpartiet anser att det bostadspolitiska målet ska bygga på att alla ska ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar.
Boende- och bebyggelsemiljön ska utgå från människors behov och bidra till jämlika förhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. Med vår politik kan vi bygga bort bostadsbristen och även renovera och energieffektivisera de bostäder som är i behov av det. Sverige är ett rikt land. Vi har råd att bygga de bostäder som behövs och renovera de bostäder som kräver det. Det handlar om hur vi fördelar våra gemensamma resurser.
Vi har inte råd att låta marknaden styra ännu mer. Det kommer bara att förvärra bostadsbristen, öka hyrorna och förvärra segregationen. Vi behöver ta tillbaka det politiska ansvaret för bostadsbyggandet och återskapa en aktiv social och statlig bostadspolitik. Med gemensamma resurser kan vi bygga bort bostadsbristen. Resurser som i dag läggs på det ägda boendet - räntesubventioner, ROT-avdrag och så vidare - borde i stället användas till att bygga hyresrätter.
Bostaden är en social rättighet och inte en handelsvara. Fru talman! Jag yrkar bifall till Vänsterpartiets reservation 1.