Ola Johansson (C):
Tack, statsrådet, för de ytterligare förtydligandena i svaret! Det var överraskande fyllt av sakkunskap, kan jag säga. Du talar om en konstruktiv anda i ditt svar. Du nämner den konstruktiva andan och att båda parterna, de berörda myndigheterna, var nöjda med mötet. Men man är fortfarande lite nyfiken. Vad består denna nöjdhet av, och vad består denna konstruktiva anda av?
I den retorik som man har tagit del av tidigare tycks Boverket nämligen med stöd av regeringen ganska tydligt hävda att eurokoderna ska vara juridiskt bindande i det här fallet, medan branscherna, skogs, process- och energiindustrin, menar att koderna i stället borde utgöra en rekommendation så att det samlade regelverket kan fungera som en helhet, speciellt som det här rör bärverk och inte konstruktionen som helhet, som jag nämnde tidigare.
Man kan också fråga sig hur det kommer sig att branschens egna standarder inte går att använda, som hävdas i svaret, när det har gått att bygga cisterner i Sverige under många år tidigare och det dessutom byggs cisterner i resten av vår närmaste omvärld trots att eurokoderna finns och borde vara implementerade där.
Den dubbelreglering som nu råder - det är Arbetsmiljöverket, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap samt Boverket - omöjliggör i dagsläget byggnation av cisterner på svensk mark. Det ställer till stora svårigheter för svensk industri. Det skapar en osäkerhet kring redan gjorda och planerade investeringar. Det hotar jobb och kunnande inom byggindustrin precis lika mycket som regeringens övriga bygg- och bostadspolitik gör. Det finns ingenting om att införa obligatoriska eurokoder inom EU.
Men jag kan, som sagts tidigare, hålla med om att det är bra med europeiska standarder då de är tillämpliga och kan bidra till att tillgången till exempelvis bostäder ökar genom bättre konkurrens mellan byggföretagen. Men i det här fallet leder det för närvarande till ett byggstopp. Tänk er själva om färdiga bostäder byggda med andra regelverk i vårt närområde skeppades hit på båt och flögs in och sattes på plats med helikopter!
I det här fallet gäller det behållare för drivmedel, kemikalier och oljor. Så länge de här miljöpåverkande och ibland mycket farliga vätskorna används i industrin måste de förvaras säkert och utan risk för läckage och utsläpp till miljön. Eurokoderna föreskriver endast egenkontroll och har inga regler för hur säkerhetstänkandet ska implementeras och tas om hand, så som görs i det nuvarande regelverket.
Låt oss hoppas och tro att ministerns förhoppningar om en lösning före sommaren håller! Jag tror att det är viktigt att vi diskuterar och ställer frågor om teknik och villkoren för svensk industri och byggbransch. Det är på tiden att berörda myndigheter gör sig av med prestigen. Det är mer än ett år sedan statssekreteraren Perbo beordrade dem att lösa detta. Skälet till att vi nu står här igen är att tiden har gått och ingenting tycks ha hänt.
Beroende på vilken sorts lösning vi får se till sommaren kan vi få vänta ytterligare ett par år innan det går att bygga cisterner i Sverige. Under tiden skär utländska företag åt sig av den marknad som ändå finns i landet. Frågan är hur Mehmet Kaplans utlovade lösning ser ut och vilken sommar cisterner kommer att kunna byggas i Sverige.