Mikael Damberg (S):
För det första skulle jag uppskatta om man slutade förtala svensk polis i den här debatten. Det har gjorts flera gånger nu. Först beskriver man polisens projekt för att minska skjutningar i Malmö som att det handlar om saft och bullar och att dalta med kriminella. Det visar att man inte alls vet hur polisen i Malmö jobbar målmedvetet med att minska skjutningar i Malmö.
Det görs med en internationellt erkänd metod som har minskat skjutningarna med någonstans 30-40 procent i de städer som har tillämpat metoden. För det andra: Att det finns no go-zoner i Sverige är ju sådant som Donald Trump påstår. Polismyndigheten säger att Sverige inte har några no go-zoner. Det är polisen som avgör om man åker in i ett bostadsområde eller inte.
Fråga rikspolischefen! Han kommer att säga att vi inte har några no go-zoner. Svensk polis åker in i alla bostadsområden runt om i Sverige. För det tredje: Om vi nu ska ha en diskussion om enbart Malmö, vilket är lite annorlunda när det gäller en politisk debatt i Sveriges riksdag, och om nu Sverigedemokraterna så gärna vill titta på utvecklingen i Malmö - vad har då hänt med skjutningarna i Malmö under de senaste tre åren?
Jämför man perioden januari till oktober de senaste tre åren ser man följande: 2017 var det 81 skjutningar, 2018 var det 64 skjutningar och 2019 var det 50 skjutningar. Det har alltså gått från 81 skjutningar till 50 skjutningar. Jag är ju inte nöjd med detta, men jag är jätteglad att polisen gör en nationell kraftsamling som riktar sig mot skjutningarna och sprängningarna i Malmö.
Jag tycker att det är rätt, och vi kommer att backa upp det. Om man ska beskriva utvecklingen måste man också beskriva vad polisen har gjort rätt och om de har flyttat fram positionerna eller inte. Jag tycker att Malmö har ett alldeles för stort problem med både skjutvapenvåld och sprängningar, fortfarande, och det är därför jag backar upp polisen och ser till att ge dem de resurser som behövs.
Men vill man ha en seriös diskussion om utvecklingen i Malmö är det intressant att åtminstone redovisa hur många skjutningar som har skett i Malmö de senaste åren och om det går åt rätt eller fel håll. Jag tror att Sverigedemokraterna egentligen ville ha den här diskussionen för att få diskutera sin syn på Malmö. De vill nämligen göra Malmö till en symbol för våldet och gängkriminaliteten i Sverige, medan vi har bestämt oss för att vända utvecklingen.
Integrationen, om vi växlar spår, underlättas inte av detta. Integrationen underlättas inte av att man sparar pengar i statsbudgeten och ger mindre pengar till de kommuner som har störst problem med segregation i Sverige - de som behöver mer pengar till skola, socialtjänst och insatser för att fånga in unga människor. Det kanske inte var där man skulle lägga sparkraven i den budget som Sverigedemokraterna hade möjlighet att påverka.
Att inte göra tillräckliga insatser för språkinlärning och inte göra tillräckliga insatser för kvinnor på arbetsmarknaden underlättar inte. Att fortfarande öppna för religiösa skolor, som är en djupt segregerande fråga i svenskt samhälle, underlättar ju inte arbetet med integration.
Jag menar att det handlar om sådant som att förändra EBO-lagstiftningen, satsa på skolan, öka resurserna i de skolor som har störst problem och göra långsiktiga satsningar på de kommuner som har störst sociala utmaningar. Det handlar också om att se till att det finns arbetsmarknadsåtgärder så att folk inte hamnar i bidragsberoende utan tvingas gå till jobbet i stället. Detta är en klart mycket bättre politik, men ni i SD har än så länge - i era budgetförslag - valt att prioritera ned just dessa insatser.
Det hjälper inte Malmö, som har de här utmaningarna i dag.