KBLab/rixvox huggingface dataset:
Mats Odell (KD):
Låt mig börja med Carina Mobergs frågor. Hon frågar: Hur vill statsrådet kommentera det uttalande som gjordes av EU-kommissionen om den svenska bostadspolitiken i juni i år? Det råder stor osäkerhet om detta, och det behöver utredas, menar Carina Moberg. Hon frågar sedan: Har statsrådet verkat för att regeringen till EU-kommissionen gett till känna hur den ser på allmännyttiga tjänster och huruvida de allmännyttiga bostadsföretagen kan inrymmas i denna beteckning? Svaret är ja.
Det framgår klart av tilläggsdirektiven, där vi till skillnad från de socialdemokratiska direktiven helt utesluter möjligheten med social housing . Det finns experter på EG-rätt som menar att det finns möjlighet att bibehålla de allmännyttiga bostadsföretagen med de förutsättningar som gäller i dag. Den tredje frågan lyder: Om den möjligheten finns - är då statsrådet villig att verka för det? Ja, så kan det vara. Det finns experter som anser det. Men det finns lika många experter som anser att det här inte överensstämmer med EG-rätten.
Jag blir glad och uppmuntrad när jag hör Hillevi Larssons trosvisshet. Men det bor faktiskt 1,4 miljoner människor i de allmännyttiga bostadsföretagen.
Vad frågan gäller är huruvida ett boende som är öppet för miljonärer och till och med miljardärer samtidigt med personer som tvingas leva på sociala bidrag verkligen ska kunna definieras som sociala tjänster i allmänhetens intresse. Det är det frågan handlar om, och det är det som nu utreds. Jag tror, herr talman, att vi blir tvingade att avvakta den utredningen.
Sedan får vi se. Vi har talat om för kommissionen hur vi ser på detta, och vi hoppas att det kommer att vägas in. Vi vill inte införa social housing . Vi vill ha kvar en allmännytta som ska hitta en utvecklad roll i framtiden. Vi vill ha kvar ett system där vi slipper gå in under en helt ny definition av allmännyttan. Herr talman!
Jag är förvånad över att Mona Sahlin som bostadsminister, Carina Moberg och Hillevi Larsson som ändå har funnits här i kammaren i många år inte har försökt definiera den svenska allmännyttan. Det är detta det handlar om. Den definitionen som EG-rätten kräver har aldrig gjorts. Vi har en allmännytta som är öppen för alla och envar.
Det enda som skiljer den från det privata är att den ägs av kommuner som huvudmän. Det är enligt EG-rätten inte tillräckligt för att den ska få definieras och ha helt andra villkor än de andra aktörer som finns på bostadsmarknaden. Vad som gäller vet vi inte. Vi hoppas att utredningen och inte minst de remissvar som kommer in på den ska ge underlag för en bra diskussion.
Vi hoppas framför allt att vi gemensamt ska hitta en lösning som utvecklar den svenska bostadsmarknaden och gör att fler lättare ska hitta en bostad när man söker en sådan.
Mats Odell (KD):
Om verkligheten vore så enkel som Hillevi Larsson beskriver den förstår man inte varför Mona Sahlin år 2005 tillsatte en utredning om detta. Hon hade bara behövt lyssna till Hillevi Larsson och de här experterna så hade hon kunnat strunta i det. Men sanningen är att det är en betydligt mer komplicerad fråga.
När vi talar om kampen om tjänstedirektivet - där för övrigt vår partigrupp och den socialistiska partigruppen arbetade tillsammans för detta och det blev ett bra resultat - handlar det om att påverka själva lagstiftningen. I det här fallet handlar det om att tolka gällande lagstiftning. En förändring av hela EG-rätten finns inte på bordet. Därför är Hillevi Larssons exempel inte riktigt relevanta i det här sammanhanget.
Jag vill tacka Carina Moberg för hennes konstruktiva attityd och även för den utsträckta handen när det gäller att definiera allmännyttan. Jag tar gärna den handen. Jag tycker att det är viktigt. Det enda vi måste komma ihåg är att den definition som vi gör är förenlig med EG-rätten, annars blir det ganska synd om de 1,4 miljoner människor som i dag bor i allmännyttan.
Risken är att om vi inte har definierat det här på ett riktigt sätt görs den definitionen i EG-domstolen, och där kan varken Hillevi Larsson eller jag hinna fram och ändra regelverket, utan det ligger fast. Herr talman! Det är därför som jag måste komma till slutsatsen att vi får avvakta den här utredningen som tillsattes av Mona Sahlin på grund av att det här är ett stort och omfattande problemkomplex. Sedan får vi gemensamt tolka det. Vi ska ha remissinstanser och en diskussion om detta.
Jag tror att vi får den tid vi behöver. Vi har skapat oss ett utrymme för att agera och hitta en långsiktigt hållbar lösning som också kan utveckla den svenska bostadsmarknaden.
Mats Odell (KD):
Jag tycker att det är en intressant debatt. Vi präglas alla av en otålighet att få reda på vad den här utredningen kommer fram till. Jag kommer gärna till utskottet. Jag har inget emot det. Carina Moberg säger att vi inte ska låtsas som att EG-rätten tvingar oss att hänvisa till en eller ett par experter.
Jag tycker faktiskt att det är att ta lite för lätt på en så allvarlig fråga att vi nu skulle gå ut och ta ställning, att jag skulle säga vad jag tycker innan vi har sett utredningen. Den ska ju belysa alla de problem som vi nu talar om i förhållande till EG-rätten. Sedan får vi ha en diskussion. Om utskottet vill att jag kommer dit innan utredningen har kommit gör jag gärna det. Ni får höra av er, och jag ska gärna komma till utskottet.
Mats Odell (KD):
Interpellanterna har lagt upp debatten som någon sorts skönhetstävling om vilket av regeringsalternativen som är bäst på att hantera ekonomin i olika konjunkturlägen och se till att medborgarna får bästa möjliga service. Vi kan börja med, fru talman, att titta hur det var förra gången vi hade en högkonjunktur. Det var i slutet av 1990-talet och början av 2000-talet när Socialdemokraterna regerade.
Då myntades begreppet jobblös tillväxt. Det var resultatet av detta. Nu ser vi att vi har 120 000 fler varaktigt sysselsatta genom de strukturreformer som regeringen har genomfört. Vi har minst 20 000 färre i utanförskap.
Det har alltså varit stora förändringar på ett strukturellt plan så att fler människor finns inne på arbetsmarknaden och i en arbetsgemenskap - som också bidrar starkt till att kommuner och landsting har en bättre ekonomisk situation än vad man har haft tidigare. Jag vidgår naturligtvis att den globala finanskrisen och den lågkonjunktur som följer på den kommer att påverka kommuner och landsting.
Vi följer utvecklingen noga för att ha en beredskap att vidta ytterligare åtgärder om det behövs. Låt oss fortsätta att titta lite grann på hur det ser ut. Vem är egentligen bäst på detta, fru talman? Det är jag, säger Monica Green. Jag överlåter åt andra att bedöma det.
Ni accepterar dock i stort sett alla alliansens öronmärkta statsbidrag men lägger till nya riktade bidrag på 12 1⁄2 miljard. När det gäller generella förstärkningar, som är det som kommunsektorn är ute efter, är ni med marginal sämre än regeringen är i budgetpropositionen, närmare bestämt 14,8 miljarder sämre än vad regeringen är för åren 2009-2011. Ni säger nej till halveringen av arbetsgivaravgiften för ungdomar.
Det är en reform som beräknas ge kommunsektorn åtminstone 2,9 miljarder kronor varje år. Ni plockar hem hela reformen för arbetsgivarkollektivet på 13,6 miljarder.
Det är inte bra för de ungdomar som behöver jobb, för företagarna som anställer ungdomar eller för kommunerna i den lågkonjunktur som vi befinner oss i. Utöver dessa 2,9 miljarder som ni tar i generella resurser genom att säga nej till den halverade arbetsgivaravgiften för unga förstatligar ni fastighetsavgiften. Peter Hultqvist nämnde några kommuner i Dalarna.
Låt mig då berätta hur ert förslag att ta tillbaka fastighetsavgiften från kommunerna drabbar Älvdalens kommun. Det innebär 490 kronor mindre per invånare. För Rättviks kommun innebär det 419 kronor mindre per invånare och för Malung-Sälens kommun 741 kronor mindre per invånare. Låt mig ta några kommuner i Monica Greens valkrets.
I Orust förlorar man 594 kronor per invånare, i Sotenäs 555 kronor per invånare, i Lysekil 518 kronor per invånare och i Trollhättan 168 kronor per invånare. Danderyd och Lidingö förlorar 90 kronor per invånare. Ni slår alltså mot de svaga glesbygdskommunerna i ert alternativ.
Det skulle vara intressant att höra vad ni har för kommentarer till de kommuner som drabbas på detta sätt om Socialdemokraternas budgetalternativ skulle genomföras.
Mats Odell (KD):
Detta är en sifferexercis, och det är klart att det inte är lätt att tränga igenom alla dessa siffror och att det inte är lätt att veta vad effekterna blir. Det som man måste peka på, oavsett om man är kommunpolitiker eller kommunminister, är att Socialdemokraternas paket till kommunerna innehåller pengar som kräver motprestationer från kommunerna.
Det är inte pengar som kan användas för att dämpa risken för en kommunal skattehöjning eller för att man ska klara balanskravet. Där finns en skillnad i förhållande till de generella förstärkningar av kommunernas ekonomi som alliansens budgetalternativ innebär.
Om man läser Socialdemokraternas motion ser man, precis som Monica Green säger, på s. 165 att de med varm hand ger 9,9 miljarder. Om man sedan går tillbaka till s. 114 ser man att de där tar tillbaka 12 miljarder genom att inte låta kommunerna behålla de kommunala fastighetsavgifterna utan vill förstatliga dem.
Det är en ekvation som jag inte har hört någon invändning mot. När Peter Hultqvist läste upp sin lista över olika saker glömde han en sak, nämligen de 13 miljarder som ni tar in genom att fördubbla arbetsgivaravgiften för unga människor. Hur det påverkar den kommunala ekonomin skulle jag väldigt gärna vilja höra.
Mats Odell (KD):
Jag har svarat på Peter Hultqvists fråga tidigare. Jag sade att vi följer utvecklingen noggrant för att kunna ha en beredskap om det behövs fler åtgärder. Peter Hultqvist menar att vi ändrar beräkningsgrunden. Man kan väl ta en diskussion om vilka definitioner vi har. Men jag tycker att Peter Hultqvist och Socialdemokraterna ska ha beröm för att de ändrat sig när det gäller de inkomstskattesänkningar som vi har gjort.
Det som Peter Hultqvist här i talarstolen tidigare brännmärkt är numera en del av Socialdemokraternas politik. Det är alltså fullt möjligt att ändra sig. Fru talman! Jag måste återkomma till det Monica Green sade. Hon hävdar att Socialdemokraterna kompenserar fullt ut. Vi har försökt förstå hur det ser ut.
Det vi tror att ni menar - och jag vill höra om det stämmer - är att kommunerna kompenseras för den borttagna fastighetsavgiften genom att ni inte tar hem hela den skatteintäktsökning som det blir för kommunerna när man höjer ersättningsnivåerna. Ni höjer ersättningsnivån på a-kassan och räknar hem de pengarna. Jag vet inte om det är så, men det är den enda förklaring vi kan se.
Då tycker vi att det är en ganska egendomlig metod. Låt oss ta den kommun som drabbas hårdast av er politik, nämligen Borgholms kommun. De förlorar hela 1 140 kronor per invånare. Vad är det som säger att det är den kommunen som får mest nya skatteintäkter om a-kassan skulle höjas?
Mats Odell (KD):
Eva-Lena Jansson har frågat mig vilka statliga företag som jag avser att verka för att avyttra oberoende av den finansiella krisen. Låt mig först säga, med anledning av rådande finanskris och de åtgärder som regeringar världen över nu genomför, att jag som statsråd med ansvar för finansmarknadsfrågor är väl insatt i såväl Europeiska unionens som den svenska regeringens arbete med att säkerställa finansiell stabilitet.
Allians för Sverige gick till val på att minska det statliga ägandet i företag som verkar på kommersiella marknader med fungerande konkurrens. Regeringen har riksdagens mandat att minska ägandet i sex namngivna företag, varav tre nu är sålda - OMX, Vin & Sprit samt Vasakronan. Dessutom har 8 procent av den svenska statens innehav i Telia Sonera avyttrats.
Arbetet med den genomgång av de statligt ägda företagen som utlovades i budgetpropositionen för 2007 pågår. Resultatet av genomgången kan leda till att regeringen kommer att lägga fram förslag till riksdagen om avyttring av flera statligt ägda företag, hela eller delar därav. Dessa förslag skulle också kunna innebära förändringar eller förtydliganden av vissa statligt ägda företags uppdrag.
Redovisningen till riksdagen kommer i dessa fall att ske per företag och i takt med att den individuella genomgången är klar. Regeringens ambition att minska det statliga ägandet ligger fast. Varje försäljning måste dock anpassas till det rådande marknadsläget. Staten är en ansvarsfull ägare och agerar också ansvarsfullt som säljare.
Konkret innebär detta att jag endast kommer att verka för en avyttring av företag om vi vid en samlad bedömning anser att det leder till en bra affär avseende pris och andra villkor för det svenska folkhushållet vilket också resultatet av redan genomförda försäljningar visar.
Mats Odell (KD):
Jag har svarat på de frågor som fanns i interpellationen. Det pågår en genomgång av samtliga bolag som staten äger för att se om det finns motiv för fortsatt statligt ägande, om de ska ha särskilda uppdrag och om de bör säljas.
När det gäller försäljning av dessa bolag och Carnegie är det samma svar som jag gett hela tiden, nämligen att vi gör det när det är rätt tid, rätt pris och vi gör en samlad bedömning att det blir en god affär för det svenska folkhushållet. Vin & Sprit - där är det en ganska enkel matematik, fru talman.
Den högsta utdelning till staten som någonsin har kommit var de 800 miljoner som gällde för verksamheten 2007. Det är den högsta vinsten i bolagets historia. Nu är det sålt till en industriell tagare som har ett eget globalt distributionsnät och som har väldigt goda förutsättningar att öka produktionen i de anläggningar som finns inte minst i södra Sverige.
Det värde som vi fick ut var på 55 miljarder. Ovanpå det såldes Vin & Sprits aktier i det amerikanska spritföretaget Beam. Det blev ytterligare 3 miljarder. Därutöver har det gjorts en valutavinst genom att vi valde att ta köpeskillingen i dollar och euro. Vi har kunnat amortera svenska statens dollar- och eurolån med en valutavinst på ungefär 4 miljarder kronor. Fru talman!
När vi summerar detta blir det över 60 miljarder kronor. Det är pengar som i dag finns till förfogande för att kunna hantera den svåra situation som råder globalt och naturligtvis också i vårt eget land. Med tanke på att vi i dag kan minska lånekostnader är det här en väldigt stor vinst för de svenska skattebetalarna jämfört med att vi själva hade fortsatt att driva företaget.
Är det rätt att sälja SBAB? Det vet vi inte. Som sagt: När vi ser att det är rätt tidpunkt och rätt pris kommer vi att överväga det.
Mats Odell (KD):
Frågan om varför man inte får besked om det löpande arbetet med genomgången är helt enkelt att det vore orimligt att redovisa detta innan en sådan viktig sak är klar och man har kommit fram till några slutsatser. Det skulle bara skapa oro och spekulationer bland de anställda och bland olika intressenter. Jag tror inte att Eva-Lena Jansson, om hon tänker igenom det här, skulle tycka att det var särskilt klokt att göra på det sättet.
När genomgången är klar och regeringen kommer fram till att det finns bolag som bör avyttras kommer självklart alla berörda utskott och riksdagen att involveras i detta. Riksrevisionen har inte uttalat sig om ifall 50 kronor var ett bra pris eller inte. Jag tycker att Eva-Lena Jansson ska titta igenom Riksrevisionens rapport. I den delen har man ingen uppfattning.
Jag kan bara konstatera att kursen just nu - jag bad min medarbetare kolla det - ligger på 35:10 kronor, och 50 kronor är ändå något mer. När det gäller Carnegie anser vi absolut att denna bank bör säljas.
Man bör hitta nya långsiktiga ägare så fort som möjligt som kan se till att det blir en ny affärsplan och en sund inriktning på verksamheten som gör att de anställda där kan känna trygghet och att verksamheten kan fortsätta utvecklas på ett sådant sätt att man kan få tillstånd från Finansinspektionen att bedriva bankverksamhet. Jag hoppas att detta sker så fort som möjligt.
Mats Odell (KD):
Låt mig börja med det sista som Eva-Lena Jansson sade, nämligen att hon drar slutsatsen att vi är inne på att så fort som möjligt sälja en krisbank som har kommit in i statens ägo. Därav drar hon också slutsatsen att vi kommer att sälja ett antal andra företag. Jag kan bara säga att det är fel slutsats. Det är också så att det är Maud Olofsson som ansvarar för genomgången av de statliga företagen.
När det slutligen gäller Carnegie handlar det egentligen inte om någonting annat än att skattebetalarna så fort som möjligt ska få tillbaka de pengar som staten har varit tvungen att sätta in för att inte få en okontrollerad konkurs i en bank, vilket hade skapat väldigt stora bekymmer för företag och hushåll i vårt land.
Det var för att undvika den effekt som uppstod den 15 september när amerikanska myndigheter lät Lehman Brothers, en bank som man inte trodde var systemviktig, gå i konkurs.
Det skapade omedelbart stora bekymmer för svenska företag att få krediter och gjorde att vi fick en global upptorkning av likviditet på väldigt många finansiella marknader och en osäkerhet om vilka ambitioner stater och myndigheter har när det gäller att rädda banker som får problem. Det var för att undvika dessa problem som staten gick in i Carnegie. Nu vill vi ha tillbaka de pengarna så fort som möjligt.
Mats Odell (KD):
Alf Eriksson har frågat mig vad jag tänker vidta för åtgärder så att den framtida hyressättningen inte diskriminerar befolkning med normala inkomster. När det gäller frågan om den framtida hyressättningen vill jag återigen - jag vet inte för vilken gång i ordningen - klargöra att inget parti vill ha marknadshyror, och Utredningen om allmännyttans villkor har inte heller lagt fram något sådant förslag. En väl fungerande marknad kännetecknas av att prisbildningen återspeglar konsumenternas preferenser.
Bruksvärdesystemet är avsett att återspegla detta. På en del orter, inte minst i Stockholmsregionen, har vi dock en hyressättning som inte alltid tar tillräcklig hänsyn till bostadskonsumenternas preferenser och värderingar, vilket har lett till inslag av svarta hyreskontrakt, svarta pengar, olovliga andra- och tredjehandsboenden och exempel på ett avtagande intresse bland hyresvärdar att behålla sina fastigheter som hyresfastigheter.
Utredningen har lagt fram olika förslag för att korrigera hyressättningen i detta avseende, däremot inget förslag om marknadshyror. Om betänkandets förslag är ändamålsenliga eller ej är en annan fråga som vi får återkomma till vid ett senare tillfälle. Betänkandet har varit ute på remiss, och över 130 yttranden har kommit in.
Såväl utredningens förslag som de inkomna svaren analyseras nu noggrant innan regeringen tar ställning till förslagen. Hela avsikten med ett remissförfarande är att ge regeringen ett brett beslutsunderlag när den ska ta ställning till betänkandets förslag. Det självklara svaret på Alf Erikssons fråga är dock att varken jag eller regeringen kommer att lägga fram förslag som är diskriminerande.
Mats Odell (KD):
Jag tycker att det har varit en konstruktiv diskussion där vi enats om att vi måste göra någonting. Vi måste hitta mekanismer som gör att det finns fler som vill investera i och bygga hyresrätter, fler som vill behålla dem och inte känner att de så fort som möjligt vill överlåta dem till hyresgästerna för att de ska kunna bilda bostadsrättsföreningar. Jag har med mig statistik, fru talman, över hur medelpriset på överlåtelse av bostadsrätter har utvecklats. Det är Statistiska centralbyrån som tagit fram den.
Om vi tittar på Hallands län, som nämnts i debatten, ser vi att under den förra mandatperioden, 2002-2006, ökade priset på bostadsrätter i Hallands län med 158 procent. Vad beror det på? Jo, det beror på att det byggdes alldeles för lite under den perioden. Efterfrågan möttes inte av utbudet, och det är den mekanismen som vi gemensamt måste gripa oss an.
Vi kommer aldrig att kunna subventionera fram bostäder till över 200 000 människor i Stockholmsområdet. I stället måste vi hitta en mekanism som gör att det börjar fungera såsom det gör i länder med ett större utbud. I våra nordiska grannländer bygger man betydligt mer än i Sverige, och där är det fastighetsägarna som står med mössan i hand och försöker hyra ut till hyresgästerna eftersom utbudet är större än efterfrågan.
Därmed har hyresgästens ställning kraftigt stärkts. På grund av att det under 30 års tid byggts så lite i vårt land är förhållandet hos oss det omvända. Människor går nästan i graven med ett förstahandskontrakt. Där ligger själva fundamentet. Jag hoppas, som sagt, att den goda anda som vi upplevt här i dag också ska kunna manifesteras i att vi över blockgränserna hittar en gemensam mekanism som vi tror på och som kan bilda utgångspunkt för att det byggs betydligt mer i Sverige framöver.
Mats Odell (KD):
Maryam Yazdanfar, Börje Vestlund, Carina Moberg samt Lars Mejern Larsson har interpellerat i frågor som samtliga har att göra med bostadsbrist, bostadsbyggande och arbetslöshet. Jag väljer därför att avge ett gemensamt svar på interpellationerna. Bostadsbristen har inte uppstått efter valet 2006.
Regeringen ser hyresrätten som en central upplåtelseform för en flexibel bostadsmarknad och har för avsikt att utveckla hyresboendet även i framtiden. Bostadsmarknaden och inte minst hyresrätten står inför grundläggande problem som tidigare regeringar har ignorerat. Hyresrättens försvagade ställning måste åtgärdas.
Det måste bli mer attraktivt att investera i hyresbostäder och studentbostäder, och det krävs nya gynnsamma villkor för att äga och förvalta bostäder. Studenternas situation är en angelägen fråga för regeringen som därför tillsatte Studiesociala kommittén, U 2007:13, med uppgift att överväga och föreslå åtgärder vad gäller studerandes ekonomiska och sociala situation.
Stockholms bostadskö är resultatet av tidigare regeringars försyndelser, något vi nu söker komma till rätta med på ett långsiktigt sätt. Nu när världsekonomin bromsat in har det drabbat många länder och många sektorer, däribland byggbranschen i Sverige.
Byggbranschen är en särskilt utsatt sektor då den karakteriseras av mycket stora långsiktiga investeringar, och byggbolagen vill inte riskera att försätta sig i en situation där de nyproducerade lägenheterna står tomma. Det minskade byggandet har även drabbat hyresrättsbyggandet. En vändning när det gäller efterfrågan på bostäder kommer den dag som de makroekonomiska förutsättningarna stabiliserats och hushållen återigen visar framtidstro.
Att gå tillbaka till de snedvridande investeringsstöd till husbyggande som nyligen avskaffats är ingen framkomlig väg. Riksbankens kraftfulla räntesänkning torde ha större betydelse för bostadsbyggandet än något investeringsstöd. Regeringen har nyligen lämnat en budgetproposition för 2009 som stärker hushållens köpkraft och sänker företagens kostnader.
Därtill presenterade regeringen den 5 december ytterligare satsningar för att stärka arbetsmarknadspolitiken och öka efterfrågan inom byggsektorn. Bland annat föreslås att skatten ska sänkas för reparation, om- eller tillbyggnader och underhåll av byggnader, så kallat ROT-avdrag, för småhusägare och bostadsrättshavare. Detta är ett stöd till hushållen och en åtgärd som bedöms ge snabbast effekt på sysselsättningen.
Utformningen gör att även energieffektiviserande åtgärder omfattas av systemet. Vidare föreslås förstärkningar i form av satsningar på ytterligare utbildningsplatser inom högskolan och yrkesinriktad gymnasial kommunal vuxenutbildning.