Maud Olofsson (C):
Johan Andersson har frågat mig om jag avser att agera för en förändring av Försvarsmaktens beslut om så kallade riskavstånd för militära flygplatser så att det möjliggör nyetableringar av vindkraftverk i enlighet med den av riksdagen fastställda planeringsramen. Kent Persson har frågat mig vad jag avser att göra med anledning av Försvarsmaktens motarbetande av svensk vindkraft och om jag kommer att verka för en avveckling av det kommunala vetot beträffande vindkraftsetablering.
Kent Persson har också frågat mig om jag avser att ta initiativ till att en utredning tillsätts om uttagsbeskattningen för kooperativ vindkraft, vad jag avser att göra för att stimulera utbyggnad av havsbaserad vindkraft samt vilken bedömning jag gör om behovet av reglerkraft för vindkraft och hur jag avser att agera i frågan. Monica Green har frågat mig vad jag avser att göra med anledningen av att Försvarsmakten motarbetar stora områden med vindkraft. Krister Örnfjäder har frågat mig hur och när jag avser att agera för att få fart på byggandet av vindkraft i svenska vatten.
Peter Jeppsson har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att få till en begränsning i Försvarsmaktens möjligheter att stoppa projekt som är av riksintresse avseende byggande av förnybar energiproduktion. Jag har valt att besvara samtliga interpellationer i ett sammanhang. Först av allt tycker jag att det är glädjande att det finns ett så stort och brett engagemang för vindkraften i kammaren. Det är för mig en ytterst angelägen fråga, och goda ramvillkor för vindkraften är avgörande för att nå det av riksdagen beslutade målet för ny förnybar elproduktion på ett kostnadseffektivt sätt.
Regeringen jobbar aktivt för att underlätta och påskynda planeringen och utbyggnaden av vindkraften. Målet för elcertifikatssystemet har höjts till 25 terawattimmar ny förnybar el till 2020 jämfört med 2002 års nivå. Riksdagen har också beslutat om, i enlighet med regeringens förslag, en planeringsram om 30 terawattimmar till 2020.
De frågor som har ställts till mig rörande Försvarsmakten och vindkraft berör dels Försvarsmaktens beslut om hantering av remissvar rörande vindkraftsärenden omkring militära flygplatser, dels Försvarsmaktens agerande när det gäller överklagande av tillstånd för vindkraftverk. Frågan om försvaret och vindkraften har belysts vid flera tillfällen i kammaren den senaste tiden. Den 10 november i år besvarade miljöministern en fråga om utbyggnaden av vindkraft i närheten av militära flygfält . I somras svarade försvarsministern på två frågor av samma slag .
De senaste veckorna har försvarsministern också svarat på en interpellation och en fråga om försvaret och vindkraften. Beskedet vid dessa tillfällen har varit att Försvarsmakten lämnar vid en vindkraftsprövning det yttrande som behövs för att hänsyn ska tas till det intresse myndigheten ska bevaka - riksintresset för totalförsvaret. Det är sedan prövningsmyndigheten - kommunen eller länsstyrelsen - som väger samman intressena och fattar beslut. Jag har inga andra besked att ge.
På senare tid har Försvarsmakten som myndighet överklagat kommunala beslut om bygglov av vindkraftverk. Dessa överklaganden är nu föremål för en juridisk prövning av berörd länsstyrelse. Den 29 november i år avgjorde Länsstyrelsen i Västra Götalands län ett par ärenden. Länsstyrelsen avslog Försvarsmaktens överklaganden. Jag är som statsråd förhindrad att gå in i denna juridiska prövning.
I en kommentar till denna överklagandeprocess har Försvarsmakten redovisat att myndigheten eftersträvar att bygglovs- och miljöprövningsprocesserna ska vara korrekta. Försvarsmakten anger att myndigheten inte har något särskilt intresse i att vindkraftverk ska rivas. Så till Kent Perssons fråga om det så kallade kommunala vetot. Regeringen har under förra mandatperioden genomfört ändringar i miljöbalken och plan- och bygglagen som syftar till att underlätta utbyggnaden av vindkraft samt till att säkra att fattade beslut också gäller.
Den reformering av regelverket för prövning av uppförande av vindkraft som genomfördes under 2009 innebär att utbyggnaden av vindkraft underlättas utan att kraven på en rättssäker och noggrann handläggning minskar. Ett exempel är att den onödiga dubbelprövningen avskaffats genom att kraven på detaljplan och bygglov i huvudsak har tagits bort i det fall uppförandet av ett vindkraftverk fått tillstånd enligt miljöbalken.
För att säkerställa ett långtgående kommunalt inflytande över användningen av mark och vatten har det införts en regel om att tillstånd till uppförande av en vindkraftsanläggning endast får ges om kommunen har tillstyrkt det. En effektiv tillståndsprocess och demokratisk förankring är viktiga för att målet om mer förnybar energi ska kunna nås. När det gäller Kent Perssons fråga om uttagsbeskattningen för kooperativ vindkraft har finansministern, som ansvarigt statsråd, det senaste året svarat på flera liknande frågor och interpellationer .
Kent Persson och Krister Örnfjäder har ställt frågor om den havsbaserade vindkraften. Jag kan konstatera att det finns en bred enighet i riksdagen kring det stödsystem vi har för att gynna utvecklingen av ny förnybar elproduktion - elcertifikatssystemet. Systemet är teknikneutralt och ska driva fram utbyggnaden av den mest kostnadseffektiva förnybara elproduktionen. Jag kan konstatera att vindkraft till havs fortfarande är mer kostsamt än på land och att vi har en stor outnyttjad potential på land.
Regeringen har dock markerat att de möjligheter som finns i enlighet med EU-direktivet om förnybar energi kring användningen av så kallade samarbetsmekanismer bör kunna utnyttjas. Detta innebär att resurser i Sverige såsom vindkraft till havs skulle kunna utnyttjas för att möjliggöra för ett annat land att uppfylla sitt mål för andelen förnybar energi. Det pågår för närvarande ett arbete inom Regeringskansliet kring att analysera förutsättningarna för dessa möjligheter.
När det gäller Kent Perssons fråga om reglerkraft för vindkraft har Sverige tillsammans med Norge unika förhållanden tack vare tillgången till vattenkraft. Expertmyndigheterna gör bedömningen att den utbyggnad av vindkraft som bedöms kommer att ske fram till år 2020 mycket väl kan hanteras inom ramen för dagens reglerkapacitet.
En ökad produktion av icke reglerbar el förstärker dock vikten av det nordiska elsamarbetet och ett fortsatt arbete med att förstärka och bygga ut överföringskapacitet.