Viktor Wärnick (M):
Sverige behöver återupprätta samhällskontraktet. Alltför många i vårt avlånga land känner att de inte får valuta för sina skattepengar. Trots ens eget slit och släp - man utbildar sig, man går till jobbet och man betalar sina skatter - levererar inte staten i fråga om kärnuppgifterna. Svenska folket har börjat tröttna, och det är svårt att inte hålla med. Tyvärr vann inte vår moderata budget gehör i denna kammare i förra veckans budgetomröstning, och det beklagar jag.
Om den hade blivit nästa års statsbudget hade trygghetsfrågan adresserats med satsningar på polis och rättsväsen. Den hade gjort det mer lönsamt för Sveriges låg- och medelinkomsttagare att arbeta, och den hade sänkt skatten även för de pensionärer som har en inkomst under 17 000 kronor i månaden, till skillnad från januaripartiernas ekonomiska politik. Den hade satsat brett på välfärden, med höjda generella statsbidrag. Den moderata budgeten hade prioriterat att återupprätta samhällskontraktet.
Fru talman! Vad gäller kulturpolitikens ekonomiska prioriteringar vill vi moderater föra över resurser från vuxna, som i högre utsträckning borde kunna betala sin egen kulturkonsumtion, till barn och unga, som oavsett bakgrund ska kunna ta del av kultur och bildning, bland annat i syfte att möjliggöra fler klassresor.
Om vi låter vuxna arbetande människor i högre utsträckning få behålla mer av den intjänade lönen, och därmed ökar individens frihet och självbestämmande, kan resurserna prioriteras till dem som behöver det mest. Fri-entré-reformen är ett lysande exempel på en total kulturpolitisk felprioritering av regeringen. Vuxna människor i Stockholm med god betalningsförmåga och utländska turister får gå gratis på statliga museer, och det finansieras av skattebetalare över hela landet. Det är en orättvis reform.
I mitt hemlän Gävleborg finns inte ett enda museum som omfattas av fri-entré-reformen. Varför ska någon som bor i Nordanstig, Söderhamn eller Sandviken betala utländska turisters museibesök? Är det i dagsläget verkligen rätt prioriterad användning av människors skattepengar? Fru talman! Det är också en marknadsstörande reform. Alla de museer som inte har tillgång till fri-entré-reformen kan naturligtvis inte ta del av detta.
Privata, framgångsrika museer, som med egen kraft byggt upp ett gott renommé, måste naturligtvis ta betalt för att få sin verksamhet att gå ihop. Är det verkligen statens uppgift att konkurrera med dem? Vi moderater tycker inte det. Fru talman! Den 15 juni 2016, för snart tre och ett halvt år sedan, riktade riksdagen ett tillkännagivande till regeringen om att skyndsamt utreda möjligheterna till produktionsincitament och finansieringsstimulanser för filminspelningar.
För snart två år sedan presenterade Tillväxtverket sin rapport med förslag på hur incitament för film i Sverige skulle kunna se ut. Man skulle till exempel kunna tänka sig en skattereduktionsmodell för svensk filmproduktion. I dagsläget är det en stor konkurrensnackdel för svensk film att flertalet länder i vår geografiska närhet har dessa strukturer för filminspelningar, men inte Sverige. Det drar kapital och kompetens ut ur landet. Branschen står och stampar.
Kulturministern har vid ett flertal tillfällen sagt sig se behovet av produktionsincitament, men ändå händer ingenting på området. Här måste regeringen gå från ord till handling, annars riskeras den svenska filmens framtid. Fru talman! Januaripartierna fokuserar på sin 73-punktslista och förmår inte lyfta blicken för att se vad som pågår där ute. Vi moderater tar vår utgångspunkt i samhällsproblemen och vill prioritera det som är viktigast, även i kulturpolitiken.
Sverige har stora utmaningar, och vi behöver helt enkelt återupprätta samhällskontraktet.