Stefan Attefall (KD):
Det är lätt att instämma i den problembeskrivning som Amineh Kakabaveh redovisar. Det krävs bara att man läser tidningarna och umgås med människor som brottas med bristen på bostäder och behöver en bostad. Men vad är lösningen på problemet? Den enda lösning som Vänsterpartiet presenterar är ökade subventioner, men den summa de anslår skulle räcka till 4 000 lägenheter.
Det handlar alltså om en spottstyver i sammanhanget. Dessutom skulle det dopa marknaden och skapa andra problem. Vi vet också av erfarenhet att när konjunkturen är god innebär denna typ av subventioner vinster som går rakt ned i byggherrarnas fickor. Jag trodde inte att Vänsterpartiet månade om att göda privata byggföretag, vilket blir effekten. När konjunkturen är god blir subventionerna ökade vinster.
Vi måste skapa goda förutsättningar för en långsiktigt högre nybyggnadstakt. Vi vet att nyproduktion är dyrare att hyra än äldre bostäder. Det handlar dock om att få i gång flyttkedjan. Får vi människor att flytta in i nya hus, oavsett om det är en villa, en bostadsrätt, en ägarlägenhet eller en hyresrätt, lämnar de en annan lägenhet efter sig som en ny person kan ta.
När flyttkedjan går blir de mindre och billigare lägenheterna lediga för unga människor som behöver en första bostad. Vi måste också få ned byggkostnaden. En fråga som Amineh Kakabaveh måste svara på är: Varför har byggkostnaden stigit mycket snabbare än inflationen under kanske en 15-årsperiod? Här tror jag att byggsubventionerna har spelat en negativ roll.
Jag tror också att den bristande konkurrensen på byggmarknaden spelat roll liksom bristerna i planprocessen och kommunernas förmåga att ta fram mark att bygga på. Det finns många förklaringar. De regelverk vi har från statens sida måste ses över för att få ned kostnaden. Det finns många märkligheter i våra regelverk, och man kan undra om de verkligen är rimliga för alla typer av bostäder. Om vi lättade på dem skulle vi kunna få billigare byggkostnader och fler bostäder byggda.
Det gäller att jobba på bred front och att jobba ihop med kommunerna och byggbranschen för att skapa utrymme för ett långsiktigt högre bostadsbyggande. Man ska inte lockas till kortsiktiga insatser som politiken under alltför lång tid har gjort. Min uppgift som bostadsminister är att lägga grund för en långsiktigt högre nybyggnadstakt, inte för den kortsiktiga dopning av byggmarknaden som Vänsterpartiets förslag leder till.
Hade vi inte gjort lagstiftningen för de kommunala bostadsbolagen hade vi hamnat i samma situation som Nederländerna. Vänsterpartiet verkar vilja att vi ska få social housing i Sverige där det bara är människor upp till en viss inkomstgräns som får bo i kommunala bostäder. Den utvecklingen vill jag inte ha. Jag vill ha människor med olika inkomster som bor i kommunala bostäder. Jag vill inte ha den stigmatisering som Vänsterpartiets politik skulle leda till.
Vi står också inför ett gigantiskt upprustningsbehov inom miljonprogramsområdena. Vad visar på att Vänsterpartiets politik skulle lösa denna problematik? Vänsterpartiet ropar bara på mer subventioner utan att lösa de grundläggande frågorna. Effekten blir förödda statsfinanser och en illa fungerande bostads- och byggmarknad. Det blir lösningen med Vänsterpartiets politik.
Vänsterpartiet är jätteduktigt på att beskriva det problem som finns, och jag delar helt denna beskrivning, men lösningen skulle leda till ett ännu större problem på bostadsmarknaden. En sådan politik kommer denna regering inte att medverka till.