KBLab/rixvox huggingface dataset:
Helena Vilhelmsson (C):
Jag tänkte adressera den fråga jag ställde till Socialdemokraterna i mitt anförande men som ledamoten valde att inte ta upp, nämligen avdrag för sponsring. Jag kan förstå att det kan vara lite förvirrande, för i handlingarna till dagens votering ser det ut som att förslaget kanske inte kommer att gå igenom.
Men alla vi som sitter i utskottet vet att det var en falsk majoritet och att Miljöpartiet hela tiden i utskottet varit för att se över denna fråga. Jag utgår därför från att voteringen följer den majoritet som finns i utskottet och kammaren. Jag ställde frågan om Socialdemokraterna tycker att dagens regler fungerar på ett godtagbart sätt.
Om man gör det skulle jag vilja ha en förklaring till varför man tycker det. Det är viktigt med både breddidrott och elitidrott, men i dag gynnas elitidrotten när det gäller sponsring liksom herridrotten gynnas framför damidrotten.
Hur kommer det sig att Socialdemokraterna tycker att en reklamskylt på en arena är något att värdera när det kommer till motprestation medan de näppeligen tar hänsyn till annonser på sociala medier, webbsidor och så vidare?
Varför ska arenaidrott ska vara enklare att sponsra än till exempel orientering eller annan idrott som sker utomhus?
Tycker Socialdemokraterna att dagens ordning är bra ur ett jämlikhets och jämställdhetsperspektiv när företag och föreningar får agera skatteexperter i stället för att hålla på med det de är bra på, nämligen idrott?
Helena Vilhelmsson (C):
Tack för svaret! Jag tycker att det är jättetråkigt med besked i form av att man inte har någon synpunkt på dessa värderingar och att man ställer frågan varför man ska ha avdrag. Det betyder ju att Socialdemokraterna är nöjda med det system som är i dag, medan klubb efter klubb som jag har talat med skriker på förändring eftersom systemet varken är jämlikt eller jämställt.
Jag hade nästan trott att ledamoten skulle säga att om man ska se över det här så behöver det in i en allmän skatteöversyn, vilket vore bra, för jag tycker egentligen inte heller att man ska lappa och laga i ett regelverk. Men om regelverket i dag har uppenbara oönskade effekter måste man göra någonting åt det. Det har ju Socialdemokraterna gjort i andra fall.
För några veckor sedan fattade vi beslut här i kammaren om ett tillkännagivande till regeringen om att se över internmomsen. Då gick det bra men inte i det här fallet. Det finns också tydliga regler i lagstiftningen i dag om till exempel avdrag för representation, forskning och utveckling men inte när det gäller sponsring, vilket jag nämnde. Som jag sa kan jag köpa att det ibland är bra om saker och ting går till domstol.
Men om man konstaterar att effekterna av dagens system inte är bra behöver man inte vänta på domstol, för de tar faktiskt inte hänsyn till om det är ojämlikt eller ojämställt. Det är en politisk fråga - en politisk fråga som Socialdemokraterna uppenbarligen inte tycker är viktig. Varför tycker ni inte det?
Helena Vilhelmsson (C):
Jag tackar Moderaterna för förtydligandet. Enhetliga regler är självfallet bäst, men man måste vara medveten om att även enhetliga regler kan få konsekvenser som inte är önskvärda. Då måste man se över vilka som skapar inkonsekvens.
I det här fallet - oavsett hur det går till i hanteringen - ändrades med ett pennstreck förutsättningarna för många företagare som råkar befinna sig på landsbygden, som driver naturföretag och som bedriver momsverksamhet. Det blev krångligare för dem, det blev svårare och det blev en negativ effekt i rekryteringen därför att saker och ting blev dyrare.
Detta kan ni inte bortse från, Kjell Jansson, men jag är mycket glad över att Moderaterna gör ett statement här om att det inte var meningen att det skulle drabba landsbygdsföretagen. Men det var vad som faktiskt hände.
Helena Vilhelmsson (C):
Tack, ministern, för svaret! Detta är lite märkligt, för det är en enkel fråga som samtidigt är komplex. När det gäller diskussionen om huruvida man ska ha en egen utredning om frågan eller passa på att titta på den i den utredning som du nämnde om en ny mervärdesskatt är det lite tveksamt. Den utredningen har faktiskt sagt att den inte ska omfamna sådana frågor och den ideella sektorn och att den inte ska jobba med den frågan.
Ska man lösa problemet, eller ska man anpassa befintlig lagstiftning? Jag tror att Organisationssverige faktiskt vill att problemet ska lösas en gång för alla. Vi vill ju att alla ska göra rätt.
Vi vill inte att de lokala fotbollsföreningarna ska gå och vara oroliga för att Skatteverket ska göra kontroller och att man allt för enkelhetens skull ska tvingas in i ett momssystem där man i dag inte behöver gå in. Jag skulle nog säga: Lös frågan en gång för alla, för det fungerar inte bra som det gör i dag.
Organisationssverige är oroligt för att det ska bli krångligare, kanske särskilt om man anpassar det efter rådande lagstiftning. Vi har exemplet Danmark, där man har tolkat EU:s mervärdesskattedirektiv på ett annat sätt. Där har man skilda regler mot vad vi har i Sverige. Det kanske inte är svårt.
Men konstaterar man att det är svårt är mitt budskap: Utred frågan i grunden, för det fungerar inte bra som det gör i dag. Jag har all respekt för Svenska kyrkan, men det här är lite märkligt. Jag är glad att den har den bestämmelse som den har i dag. Den har en liten särbestämmelse. Svenska kyrkan med de nationella organen och de lokala församlingarna omfattas inte av detta.
Den behöver inte vara momsregistrerad på regional eller lokal nivå. Det är lite märkligt. Det finns andra organisationer som gör samma sak som kyrkan med diakoni, stöd- och hjälpverksamhet. Frågan om EU är naturligtvis komplicerad.
Men om det är så att man stöter på patrull på EU-nivå får ministern gärna tala om hur man i sådana fall kan hantera det. Ibland är det lätt att vi alla gömmer oss bakom talesättet: Nej, det går inte, för EU bestämmer si eller bestämmer så. Då måste vi agera inom EU.
Min fråga är: På vilket sätt kan man göra det, om vi nu ska bereda oss för att det kan bli en lång process?
Helena Vilhelmsson (C):
Jag tackar för svaret. Jag önskar finansministern lycka till med arbetet framöver. Jag inser komplexiteten, som jag har nämnt. Samtidigt är det konstigt. Som finansministern säger finns det åtta partier här i riksdagen. Vi är många som har motionerat om detta i åratal. I år samlades vi till ett gemensamt ställningstagande.
Men med tanke på att den enigheten har funnits länge och medvetenheten om det har funnits länge i Regeringskansliet är det väldigt tråkigt att vi inte har kommit längre. Det är det främsta medskicket. Men jag skickar med den brasklappen att det hellre får ta tid och blir bra än att vi anpassar oss till en befintlig lagstiftning som kanske inte är optimal. Det är också ett synnerligen viktigt medskick. Alla vill att det ska vara enkelt, och alla vill det ska fungera bättre än vad det gör i dag.
Jag vill också passa på att nämna ett annat medskick. Finansministern tog själv upp att pandemin har inneburit ytterligare försvåringar för det ideella föreningslivet. Det gäller inte minst idrottsverksamheten, vilket är en stor fara för folkhälsan. Vi har diskuterat detta i skatteutskottet många gånger. De förändringar som vi gjorde under pandemin och för att återstarta Sverige under pandemin må vi kunna behålla.
De regelförenklingar och saker som vi gjorde för att snabba på saker kan vara sådant som vi kan behålla. Vi behöver inte alltid återgå till det gamla. Mitt avslutande budskap är: Lycka till! Jag önskar att det går snabbt, och jag önskar att det går bra. Det är många i hela Organisationssverige som väntar på att det ska få en lösning.
Därmed vill jag tacka för debatten och tacka kammarkansliet och talmanspresidiet för ett fantastiskt jobb under den här mandatperioden.
Helena Vilhelmsson (C):
Den senaste tiden har vi nåtts av nyheter om flera nekande beslut i mark- och miljödomstolen gällande företags ansökningar om miljötillstånd. Tillstånd enligt miljöbalken är en otroligt komplicerad process, och man kan tycka att det i lagen borde framgå vilka kriterier som gäller för tillstånd - till exempel vem eller vad som ska prövas, vilka gränser som gäller, vilka underlag som behövs, hur samråd ska hållas och vad miljöfarlig verksamhet är. Men faktum är att detta inte går att utläsa av miljöbalken.
Företagen i Sverige lägger enorma summor på att söka miljötillstånd. Vi har sex gånger fler prövningar i Sverige än i övriga europeiska länder. Den senaste i raden gäller LKAB i Kiruna, som har fått avslag på sin ansökan om förnyat miljötillstånd. Här finns ytterligare en komplikation, nämligen att LKAB och Kiruna kommun parallellt med detta jobbar med en stadsflytt för att kunna fortsätta bedriva verksamhet. Jag har två frågor till näringsministern. Tycker han att miljöbalken behöver ses över på ett generellt plan?
Vad avser ministern att göra för att säkerställa fortsatt engagemang och ansvar för den fortsatta stadsflytten i Kiruna?
Helena Vilhelmsson (C):
Det gläder mig att näringsministern har tilltro till detta, för det är otroligt viktigt. En annan näring som har stora problem med detta är svensk torv. Tillståndet håller på att löpa ut, och man har inte fått ett nytt.
Det råder delade meningar om huruvida torv är klimatsmart eller inte, men så är inte fallet med LKAB i Kiruna, som skulle kunna sänka Sveriges koldioxidutsläpp med två tredjedelar. Kan ministern utveckla hur denna process ska värnas?
Helena Vilhelmsson (C):
Min fråga går till jämställdhetsminister Eva Nordmark. Den gäller mäns våld mot kvinnor. Det är en kriminalitet som i dag är så vanlig att gemene man knappt reagerar. Det har gått 20 dagar på det nya året, och redan har kvinnor blivit mördade av män de haft en relation med. Misshandlade kvinnor åtnjuter ingen eller dålig rättstrygghet, särskilt när det gäller vårdnadstvister i relationer där våld förekommer. Med dagens lagstiftning tvingas brottsoffer att samarbeta med sina förövare även när offret, kvinnan, lever med skyddad identitet.
Under hot och press tvingas hon medverka till att till exempel lämna barnen för umgänge. Vilka andra brottsoffer tvingar svensk lagstiftning att samverka med sina förövare? Frågan är om en pappa som misshandlat sitt barns mamma, ibland inför ögonen på barnet, verkligen är en bra pappa. Ska inte barnets rätt till en uppväxt fri från våld gå före en förälders rätt till sina barn om det samtidigt kan riskera kvinnans liv och hälsa?
Min fråga är: Kommer regeringen att se över rätten till vårdnad och umgänge i fall där misshandel och våld mot den ena föräldern förekommer?
Helena Vilhelmsson (C):
I regeringens handlingsplan för att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor som kom före jul och som ministern nämner finns det många bra punkter. Det ska sägas. Men det finns faktiskt ingen punkt som definierar just det här problemet med våld och vårdnad. En annan punkt som jag gärna skickar med handlar om kontaktförbud. I dag leder det till att kvinnan har en fredad zon, men utanför den, på besök och vid resor på andra ställen gäller det inte.
Det är förövarens frihet som ska begränsas och inte kvinnans, och ett medskick är därför att ringa in området där förövaren bor och upprätta kontaktförbud utanför det.
Helena Vilhelmsson (C):
I går i denna kammare fattade riksdagen beslut om ett tillkännagivande till regeringen om att se över reglerna för företags avdrag för sponsring av idrott och idrottsföreningar. Det här fungerar inte särskilt bra i dag. I dag måste föreningarna leverera en motprestation, och värdet av den motprestationen grundar sig bland annat på marknadsvärdet av reklam och antalet sålda biljetter.
Det säger sig självt att detta gynnar till exempel elitidrott framför breddidrott och ungdomsidrott, och det gynnar herrlag framför damlag eftersom det fortfarande är mer publik på sådana matcher. I går fanns det majoritet i riksdagen för att se över detta. Om detta leder till ojämlika och ojämställda resultat tycker vi att man behöver agera. Men det tycker inte Socialdemokraterna, som röstade emot förslaget.
Min fråga till Anders Ygeman är helt enkelt: Varför?
Helena Vilhelmsson (C):
Tack, ledamoten Rubbestad, för ett initierat och engagerat anförande! Ledamoten pratade mycket om mäns våld mot kvinnor, vilket kanske är det största hotet mot att kvinnor faktiskt ska kunna forma och ha makten över sina egna liv. En av de kanske värsta formerna av mäns våld mot kvinnor är ju prostitution.
Det leder mig in på en fråga som möjligtvis inte har direkt bäring på nästa års budget men ändå är så viktig att jag ställer frågan. Jag har ställt frågan till många företrädare för regeringsunderlagspartierna, men jag har ännu inte fått något svar som jag förstår, så nu står mitt hopp till ledamoten Rubbestad.
Det gäller skrivningarna i Tidöavtalet om att man ska utreda huruvida bristande vandel, där man bland annat har exemplifierat detta med prostitution, ska vara grund för utvisning. Det lär ju vara så att det nu läggs tid och resurser på att skriva direktiv för denna utredning; i någon mening lägger man alltså pengar på denna fråga.
Min fråga till ledamoten Rubbestad är helt enkelt: Hur kan prostitution - som ju handlar om de mest utsatta grupperna i samhället, kvinnor som är offer för prostitution - ens finnas med i termer av att det utgör bristande vandel och en grund för utvisning?
Helena Vilhelmsson (C):
Jag har förståelse för att det var ganska få som satt med och diskuterade formuleringarna i Tidöavtalet. Det kan säkerligen finnas en och annan formulering som man ångrar, och det här borde vara en sådan. Jag är tacksam över att ledamoten är så tydlig med att kvinnor som är fast i prostitution är offer.
Jag tyckte mig höra ledamoten säga det. Men det är ändå en tid sedan Tidöavtalet slöts, och det borde ha funnits tillfällen att verkligen diskutera detta. Vad innebär det? Vad menar ni? Det jag reagerar mot är när ledamoten säger så här: även om kvinnan - vi säger att det är en kvinna - i det här fallet inte har tvingats in i prostitution, och så vidare. Då har jag en fråga.
Vi har en lagstiftning som heter sexköpslagen, enligt vilken kvinnor som säljer sex, oavsett om de har tvingats in i prostitution eller inte, inte är kriminella utan brottsoffer. Det är den som tvingar dem och den som köper sex som är den kriminella. Detta argument stämmer alltså inte.
Även om en kvinna gör detta frivilligt för att tjäna pengar - vilket inte finns i min värld att någon skulle göra - och inte har tvingats in i prostitution har vi fortfarande en lagstiftning som heter sexköpslagen.
Menar ledamoten att det ändå är rimligt att kvinnan utreds för bristande vandel?
Helena Vilhelmsson (C):
Tack, ledamoten, för anförandet! Det är ju fantastiskt vilket resultat vi har att se fram emot om fyra år. Då kommer allt att ha förändrats - trots att Sverigedemokraterna inte sitter i regeringen.
Många med mig har förvånats över touchen på den sverigedemokratiska ledamotens inlägg, och jag skriver under på det. Allt var bättre förr, tydligen. Ledamoten pratade också om mäns våld mot kvinnor. Jag undrar om det var så mycket bättre förr, på 20, 30, 40 och 50-talen. Hur mycket var det som kom fram då?
Hur mådde kvinnor och barn då, i fattigdom? Det gäller, Ann-Christine From Utterstedt, att ha respekt för brottsoffren. Ord betyder någonting.
Ord betyder verkligen någonting, och jag undrar: Tror ledamoten att det spelar någon roll för kvinnan som blev nedknuffad i ett gruvhål om den som gjorde det har ett svenskt eller ett utländskt efternamn? Det är min fråga till ledamoten.
Helena Vilhelmsson (C):
Till slut kom faktiskt svaret på min fråga: Nej, för kvinnan som blev nedknuffad i gruvhålet har efternamnet ingen betydelse. Jag tackar för det svaret, för det är trots allt det det handlar om. Kriminella ska straffas.
Oavsett om det handlar om mäns våld mot kvinnor eller om vad som helst i övrigt ska kriminella straffas, oavsett vad de har för efternamn. Centerpartiet står upp alla dagar i veckan för brottsoffer. Vi jobbar mot mäns våld mot kvinnor. Vi jobbar mot prostitution. Vi lyfter fram det i varje anförande, i varje förslag och i varje debatt. Men det gäller alla.
Det gäller alla kriminella. De ska ha sitt rättmätiga straff, och för brottsoffren spelar det ingen roll vad de har för efternamn.
Helena Vilhelmsson (C):
Tack, ledamot David Lång, för anförandet! Det här är en fråga som vi har diskuterat ett flertal gånger bara under den senaste mandatperioden när både David Lång och jag har varit ledamöter i skatteutskottet. En sak som har diskuterats i samband med både folkbokföring och samordningsnummer är frågan om biometriska data och också lagring därav.
Här har vi, ärligt sagt, gjort en förflyttning, och i våra reservationer och följdmotioner till propositionen skriver vi att vi tycker att det är viktigt med sekretesskydd och också att faktiskt kunna lagra biometriska uppgifter just för att komma åt problemet med multipla identiteter som David Lång så förtjänstfullt beskriver.
Tittar vi bakåt på de debatter som har varit ser vi att Sverigedemokraterna så sent som i juni var för att man skulle kunna lagra biometriska uppgifter. Min fråga är helt enkelt varför man inte är det nu. Finns det något annat skäl till att ni inte aktivt skriver, i samband med den här propositionen, att man ska ha möjlighet att lagra biometriska uppgifter?
Helena Vilhelmsson (C):
Ledamoten får namnge min fråga på det sätt han vill, men då tolkar jag ändå svaret som att Sverigedemokraterna tillsammans med regeringen är beredda att aktivt återkomma med detta.
Multipla identiteter är verkligen ett problem som måste åtgärdas, vilket både Skatteverket, myndigheter och ledamoten själv angett, och att lagra biometriska data är därför av yttersta vikt. Då uppfattar jag det som att regeringen med Sverigedemokraternas hjälp kommer att återkomma kring detta.
Helena Vilhelmsson (C):
"Det svenska skogsbruket är centralt för svenskt klimatarbete. Den växande skogen är avgörande för den biologiska mångfalden. Regeringen kommer helhjärtat att stå upp för ett hållbart svenskt skogsbruk, med omsorg för kommande generationer. Skyddet för äganderätten ska stärkas inom vissa områden." Detta är ett citat från regeringsförklaringen, vilket är glädjande.
Tyvärr finns det inte så mycket mer att hämta i vare sig Tidöavtalet eller regeringsförklaringen om satsningen eller vad man menar med satsningen på skogsbruk eller landsbygd trots att detta var en valrörelse där alla talade om landsbygd, vilket är glädjande. Däremot kan man se vissa förslag som försvårar. Det gäller försvårad arbetskraftsinvandring. Den bidrar med 34 miljarder kronor till bnp och 12 miljarder kronor i skatteintäkter.
Förra året beviljades över 20 000 arbetstillstånd där en fjärdedel utgjordes av säsongsarbete inom skogsbruk. Min fråga till landsbygdsminister Peter Kullgren är: Att komma åt fusket och utnyttjandet av arbetskraft är bra, men görs det bäst genom att sätta åt dem som kommer hit och arbetar och att inte fokusera på företagen som fuskar?
Helena Vilhelmsson (C):
Min fråga går till justitieminister Gunnar Strömmer. Mäns våld mot kvinnor ökar, och våldets utseende ser annorlunda ut. Jag menar att en av de bästa förebyggande verksamheterna är ekonomisk självständighet. Ekonomisk jämställdhet gör människor självständiga. Jag kan tycka att det är lite tomt vad gäller både skrivningar och reformer om just ekonomisk jämställdhet för kvinnor såväl i Tidöavtalet och i regeringsförklaringen som i budgeten.
Det tråkiga är att när kvinnor väl vågar ta steget att till exempel lämna en våldsam relation kan en värre situation ändå uppstå, nämligen det ekonomiska eftervåldet. Staten ska i sådana fall välja att skydda dem som vågar lämna relationen och inte sätta upp fler hinder. Det gör till exempel bodelningsprocesserna i dag. Den part som förhalar, oftast män, kan göra det utan risk för kostnader.
Det har talats mycket om en bortre tidsgräns, vite och rättshjälp. Min fråga är: Vad kommer regeringen att göra för att förbättra bodelningsprocesserna?
Helena Vilhelmsson (C):
Mäns våld mot kvinnor är den eviga pandemin. Det är ett strukturellt problem som framför allt orsakar ett enormt lidande för brottsoffren men som också slukar stora samhällsresurser. Skyddade boenden för de drabbade kvinnorna och barnen behövs i våra kommuner. Finansieringen av dem är alltid en fråga som är aktuell, särskilt så här i budgettider. Men en fråga handlar också om hur dessa boenden ska organiseras.
Enligt en lagrådsremiss föreslår regeringen att skyddade boenden ska regleras och bli en placeringsform i socialtjänsten, vilket är bra. Det gör att hanteringen blir jämlik över landet och att medföljande barn omfattas av ett eget beslut. Regleringen innebär också att kvalitetskrav ställs, vilket underlättar för kommuner, då privata aktörer också driver skyddade boenden. Planen är att detta ska införas i juli nästa år.
Min fråga till jämställdhetsministern är: Kommer planen att fullföljas och, framför allt, är finansieringen av kommunernas nya uppdrag säkerställd?
Helena Vilhelmsson (C):
Jag är glad för svaret. Men jag flaggar för ett problem här, eftersom SKR har helt andra siffror än regeringen för implementeringen av denna lag. Det är lite svårt att utläsa av regeringens budget. Men det är klart att det kostar pengar med ny lagstiftning och implementering av den i form av administration och föreskrifter om kvalitetskrav, tillståndsplikt och så vidare. Låt mig vara tydlig. Detta är en jätteviktig reform och en bra reform. Och den får inte stupa på att man slirar på finansieringen.
Min fråga är: Tillämpas finansieringsprincipen fullt ut, det vill säga nya ålägganden till kommuner och medföljande finansiering?
Helena Vilhelmsson (C):
Vi var nog många som höjde på ögonbrynen när vi läste Tidöavtalet tidigare i höstas och begreppet bristande vandel dök upp, speciellt när det gällde prostitution. Det skulle kunna räknas som bristande vandel och grund för utvisning. Jag har noga följt vad både migrationsministern, jämställdhetsministern och andra svarat när de har fått de här frågorna. Men det gör inte saken klarare. Många uppfattar nog Tidöavtalet som jag gör, nämligen att det är en grund för regeringens politik.
Det är inte ett dokument där man ska tolka lagtexter från flera decennier sedan om man ska återinföra prostitution som grund för bristande vandel. Det finns ett skäl till att man tog bort det i svensk lagstiftning, nämligen att man införde någonting bättre. Riksdagen införde sexköpslagen som slår fast att det inte är kvinnan som säljer sex som är kriminell utan den som köper sex. Offer för prostitution ska skyddas och inte straffas.
Min fråga till migrationsministern blir: Står verkligen Moderaterna bakom sexköpslagen fullt ut, eller tänker man rucka på den, vilket torde bli följden om man utreder den här frågan?
Helena Vilhelmsson (C):
Tack så mycket för ett tydligt svar! Återigen är det inte det som de facto står i Tidöavtalet. Men jag känner mig skapligt trygg i att ministern säger att man står på de utsattas sida. Prostitution handlar om utsatta människor. Min fråga kvarstår. Vad är det egentligen som saknas i lagstiftningen? Vi har sexköpslagen som skyddar den utsatta som säljer sex och kriminaliserar den som köper sex.
Vi har reflektionsperioden i utlänningslagen som gör att den utsatta ska hämta ro och kraft för att kunna medverka till att fälla den som det faktiskt gäller, nämligen hallicken. Vad är det som saknas?
Joakim Sandell (S):
Det är helt riktigt, som Johan Forssell säger, att det fanns ett förslag på plats gällande en kriminalisering av deltagande i och samröre med terroristorganisationer. Detta förslag har Lagrådet sedan yttrat sig om, och man konstaterade att förslaget gällande deltagandedelen inte var förenligt med grundlagens föreningsfrihet.
Vår uppfattning i utskottet är fortfarande att vi ser en lag på plats där deltagande kriminaliseras, men det är oerhört viktigt för oss att vi lever upp till grundlagen. Jag tolkar det som att man behöver göra en grundlagsändring om en sådan lagstiftning ska komma på plats.
Lagrådet yttrade sig inte om samröresdelen, så på det området kan vi mycket snabbare komma fram med ett nytt förslag till lagstiftning.