Jan Björklund (L):
Jag delar uppfattningen att it i skolan har två syften. Det ena är naturligtvis att hjälpa till i undervisningen. Då är det ett pedagogiskt hjälpmedel bland andra. Det andra är att se till att alla elever får lära sig it-användning.
Väldigt många, säkert huvuddelen, har i dag tillgång till it utanför skolan, men alla har det inte, och det är det som interpellanten kallar för digitala klyftor. Jag delar uppfattningen att det är skolans uppdrag att hjälpa till att överbrygga dem. Jag menar att vi flyttar fram positionerna högst avsevärt.
Den nya läroplanen, de nya kursplanerna och de nya ämnesplanerna är väldigt tydliga med att användningen av digitala verktyg - it, datorer - ingår i skolans uppdrag. Jag har inte fått någon rapport om att någon skola bryter mot det uppdraget. Om interpellanten har det är det väl bra om det redovisas vilka de i så fall är, för då bryter de mot läroplanen.
Men jag har inte fått någon sådan rapport. Däremot går det alltid att bli bättre. Det ska vi sträva efter på det här området också. Jag tycker att det är viktigt att ta del av de faktaunderlag som finns. Ett mycket viktigt sådant är den stora PISA-studien om digital läsning som kom för ett och ett halvt år sedan och som var en stor jämförelse mellan OECD-länderna när det gäller it-användning i skolan.
Där konstaterade man om Sverige att Sverige är mycket tekniskt framstående. Problemet ligger i användningen av it och datorer i skolan. Då handlar det inte om den tekniska användningen utan om att eleverna inte är tillräckligt källkritiska. Det är där problemet ligger, enligt PISA-studien. Man går in på nätet och läser något, och så tror man på det utan att ifrågasätta det.
Jag har ju noterat även tidigare att interpellanten är aktiv i den här frågan, och jag vill varna för att det blir en alltför teknikfokuserad debatt. Jag tror nämligen inte riktigt att det är där skon klämmer. I varje fall ger inte PISA-studien något stöd för det. Det handlar i stället om att elever, till exempel i ämnet historia, går in och försöker läsa något på nätet. Om man då inte själv kan historia eller om man inte har lärare som är duktiga i historia kommer det inte att spela någon roll att man har it, för man kan bli missledd av det som står på nätet.
När det gäller orsakerna till andra världskriget och Förintelsen finns det många aktörer som nu har ett intresse av att vinkla bilder ur sitt perspektiv. Det gäller kanske inte vikingatiden, men 1900-talets historia, det vill säga den moderna historien och även rader av andra ämnen, exempelvis klimatfrågan och så vidare. Jag tror alltså att vi måste förstå att när det gäller it-användningen går det inte att koppla från skolans övriga kunskapsuppdrag.
Om elever och lärare är kunniga kommer man att kunna använda all den information som finns på nätet. Man kan gå in på nätet, hämta hem information och värdera den på ett helt annat sätt än man måste göra med de läroböcker som en skola köper in, för där har naturligtvis lärarna och skolan själv ytterst ett ansvar för att de är objektiva, allsidiga och av god kvalitet. Men det är ju ingen som har det ansvaret för allt som läggs ut på nätet. Det är det PISA pekar på.
Det är den delen vi i första hand måste förbättra i Sverige, inte att köpa in ännu mer ny teknik som man inte vet hur man ska använda. Det är inte där bristen finns, även om man ständigt måste göra även detta eftersom tekniken utvecklas hela tiden. Det är den biten jag är bekymrad över - att källkritiken hos eleverna inför allt som finns på nätet inte är tillräckligt utvecklad, och det är en del av skolans ordinarie kunskapsuppdrag.
Jag delar alltså interpellantens utgångspunkter, men när vi funderar på vad vi ska göra måste vi rimligen utgå från de internationella studier som finns på området och inte från något som man bara tycker verkar intressant.