Josef Fransson (SD):
I dag debatterar vi näringsutskottets betänkande NU12 Näringspolitik . Hur vi i politiken hanterar näringslivsfrågorna är självfallet avgörande för ekonomin, svensk välfärd och i sista ändan livskvaliteten i vårt land. Sverigedemokraterna har i detta betänkande fem reservationer som behandlar livsvetenskaperna, industripolitik och mycket annat.
Vi ställer oss självfallet bakom samtliga dessa reservationer, men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till reservation 17. Herr talman! När jag stod här senast, före jul, och debatterade statsbudgetens näringslivsavsnitt valde jag att fokusera på regeringens vansinniga införande av en ogenomtänkt och en illa konstruerad kemikalieskatt på elektronik, där Sverigedemokraterna tyvärr är det enda parti som skarpt motsätter sig förslaget.
Jag tänker inte uppehålla mig länge vid denna fråga i dag, men jag vill ändå påminna om att vi just nu är på väg att införa en kostsam och administrativt krånglig elektronikskatt med en helt obefintlig miljönytta, och hundratals jobb kommer sannolikt att försvinna från Sverige. Näringslivsklimatet får tyvärr stå tillbaka för meningslös plakatpolitik.
På temat meningslös plakatpolitik avser regeringen också att införa en flygskatt som dragit till sig spaltmeter med högst befogad kritik. Internationella flyglinjer väntas flytta till våra grannländer. Inom Sverige är det i första hand den norra delen som får ta den största smällen i form av minskad rörlighet. Flygplatser som har lönsamhetsproblem i dag riskerar givetvis att drivas över stupet.
Sverige dras isär och näringslivsklimatet försämras - allt för denna meningslösa plakatpolitik till obefintlig miljönytta. Socialdemokraternas eftergifter till Miljöpartiet kommer att stå Sverige dyrt. Herr talman! Med det sagt tänker jag nu komma in på en annan viktig fråga, nämligen svenska företags regelbörda.
Just frågan om betungande regler och byråkrati är något som jag själv ägnade mycket tid åt under riksdagens senaste sommaruppehåll, då jag läste in mig på rapporter och talade med företagare och intressenter för att skapa mig en så bred bild som möjligt. Det första man bör konstatera är att den förra alliansregeringen faktiskt hade dessa frågeställningar högt på dagordningen och initierade flera lovvärda initiativ.
Gott så, men tyvärr är det få företagare som upplever någon faktisk förbättring till följd av dessa förslag. Snarare är det tvärtom. En övervägande majoritet av företagarna ansåg att regelbördan låg kvar på samma nivå, och det var faktiskt även några som tyckte att det hade blivit ännu värre efter dessa åtgärder. Detta var alltså innan den nuvarande regeringens politik implementerats.
Regeringsskiftet 2014 tycks ha förvärrat situationen ytterligare. Numera anser så många som en tredjedel att regelkrånglet ökat, medan bara 2 procent anser att det har minskat, detta under det senaste året. Förtroendet för regeringen i den här frågan är mycket svagt, enligt en Skopundersökning beställd av Näringslivets Regelnämnd.
Om vi vill ha ett näringslivsklimat som kan konkurrera på den globala marknaden är denna fråga en viktig pusselbit. Vi måste helt enkelt bli bättre på att införa regler som är adekvata och där nyttan motsvarar kostnader och administration. Här menar jag också att det inte bara handlar om regler som är på väg att införas - som vi politiker ofta pratar om - utan det handlar också om att hitta system för att få bort redan införda regler som inte motsvarar nyttan. Det kommer mer om detta snart.
Herr talman! I ett sketchprogram från sent 80-tal, En himla många program , med humorgänget Galenskaparna och After Shave fanns en gymnast som fastnade i vinkelvolten. Kanske är det några av er som minns detta. Uttrycket att fastna i vinkelvolten används ibland lite skämtsamt om folk som har fastnat i ett visst tankemönster och saknar förmåga att gå vidare med nya idéer.
Det känns faktiskt lite som att politiken har fastnat i vinkelvolten när det gäller frågor om regelförenkling. Varje år reserverar sig till exempel allianspartierna för projektet En dörr in, vilket är ett koncept där företag ska anmäla alla uppgifter via en myndighetsgemensam portal. Idén om detta är självfallet bra. Saken är bara att det tycker alla andra också.
Regeringen jobbar mig veterligen vidare med den frågan, och då kan det vara lite tårta på tårta att skicka tillkännagivanden. Det är i alla fall bakgrunden till att vi inte har valt att ansluta oss till detta tillkännagivande. Däremot skickar Sverigedemokraterna tillsammans med allianspartierna ett tillkännagivande gällande tidsgräns för myndigheternas handläggningstider.
Även här ska det erkännas att det är en fråga som delvis finns med på regeringens dagordning, om än med skilda förslag. I kontakt med olika näringslivsrepresentanter blir det dock uppenbart att myndigheters handläggningstider ibland blir orimligt långa och kan orsaka företagare stor ekonomisk skada. Således är det ett rimligt tillkännagivande. Herr talman!
Sverigedemokraterna väckte inför riksmötet en motion med fyra konkreta förslag som syftar till minskad regelbörda för svenska företag. Jag väljer att gå in lite djupare på två av dem. Det första förslaget handlar om att införa en så kallad stoppfunktion.
Den innebär att en ny regel inte får införas till dess att Regelrådet konstaterat att konsekvensutredningen på ett godtagbart sätt uppfyller kraven i konsekvensutredningsförordningen. Först då bör förslaget gå vidare i processen. Sverigedemokraterna anser att Regelrådet ska få denna så kallade stoppfunktion under vissa givna förutsättningar, vilket vi fördjupar oss i i vår motion.
I dag kan regeringen helt strunta i Regelrådets bedömningar av en dålig konsekvensutredning, vilket till synes utnyttjas tämligen regelmässigt. Enligt ett pressmeddelande från Näringslivets Regelnämnd har till exempel 30 procent av Regelrådets yttranden ignorerats helt. Det är säkert en bidragande orsak till att regeringens förtroende hos företagarna på detta område är alarmerande lågt.
Det andra förslaget jag tänkte ta upp gäller just att vi politiker ofta talar brett och mycket om regler som är på väg att införas. Jag menar dock att vi också måste lyfta upp problemet med regler som redan finns på plats men som inte kan sägas uppfylla proportionaliteten mellan nytta och konsekvenser.
Därför föreslår Sverigedemokraterna en ny modell där arbetet systematiseras och där näringslivets organisationer får vara delaktiga i att sätta agendan. Sverigedemokraternas förslag börjar således med att näringslivsorganisationerna ges möjlighet att göra inspel gällande de regler som de anser vara de mest problematiska för näringslivets lönsamhet och konkurrenskraft.
Då fungerar förslagsvis Näringslivets Regelnämnd som samordnande instans i kontakt med regeringen, som då kan lämna över ett brett paket till regeringen. I nästa steg får regeringen i uppdrag att hänvisa förslagen till rätt departement och myndigheter samtidigt som man ger respektive instans i uppdrag att svara på hur man arbetar med frågorna och vad man avser att göra framgent.
Det kan bli mycket väl ingenting, men då har de i alla fall gjort ett uttalande. I det sista steget får regeringen i uppdrag att sammanställa materialet och helt enkelt återkomma med en skrivelse till riksdagen. Denna modell menar vi sverigedemokrater skulle få fart på arbetet med regelförenkling av redan införda regler, vilket har stor potential att öka Sveriges företags lönsamhet och konkurrenskraft gentemot omvärlden - vilket i sin tur är jobbskapande.
Det är mycket viktigt i dessa tider. Nu känns det mindre troligt att nämnda modell, vilken återfinns i SD:s reservation nr 21, kommer att få gehör vid voteringen senare i dag, men jag vill ändå uppmana er i de andra partierna att titta på frågan, gärna titta på vårt förslag, och sedan kanske vi kan göra något gemensamt till nästa år.