Anders Ahlgren (C):
Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på motionerna. Hela idén med den moderna regionalpolitiken är att det ser olika ut i olika delar av vårt land. Man får ett starkare genomslag om man anpassar insatserna efter hur det ser ut regionalt. Men det förutsätter att man äger bedömningen och valet av insatser.
Det regionala utvecklingsansvaret innehåller många beståndsdelar, och 1:1-anslaget är en viktig sådan. Skulle den delen likriktas och centralstyras skulle utvecklingen i respektive region vara förloraren. Det regionala utvecklingsansvaret innehåller det statliga uppdraget som ingår i lagstiftningen - länstransportplanen, 1:1-anslaget och som sammanbindande och grundläggande del ansvaret för att ta fram och fastställa den regionala utvecklingsstrategin.
Andra mycket viktiga beståndsdelar för helheten är ansvaret för den regionala kompetensförsörjningen. I helheten ligger också ansvaret för att skriva de regionala programmen för EU:s regionalfond och EU:s gränsregionala program Interreg samt de regionala handlingsplanerna för EU:s socialfond. Lika viktiga är de lokala besluten om prioriteringar inom det regionala utvecklingsansvaret.
I min egen hemregion Dalarna utpekas näringslivsutveckling - med ett prioriterat ansvar för besöksnäring - med bland annat innovationspolitik och klusterutveckling. Andra ansvarsområden är bredbandsutbyggnad, bostadsbyggande, koppling mellan fysisk planering och regionala utvecklingsinsatser samt ungdomars inflytande och möjligheter. Denna helhet är beroende av att det finns ekonomiska resurser som kan kopplas samman med ansvarsområdena.
På så sätt stärks utvecklingskraften i våra län. Den viktigaste källan för detta är 1:1-anslaget och pengarna i EU:s struktur- och investeringsfonder. En viktig del i prioriteringen av 1:1-anslagets användning är att medfinansiera ansökningar till EU:s fonder så att Sverige kan ta del av dessa EU-medel fullt ut. På så sätt finns det en tydlig koppling mellan de regionala utvecklingsstrategierna och de regionala EU-programmen.
På samma sätt finns det en stark koppling i nyttjandet mellan EU-pengarna i dessa program och 1:1-anslaget hos de regionalt utvecklingsansvariga. Oftast är detta den huvudsakliga användningen av 1:1-anslaget. Medlen blir på detta sätt en viktig beståndsdel i den regionala utvecklingspolitiken.
Enkelt uttryckt är det så att om man skulle ta ifrån de regionalt utvecklingsansvariga möjligheten att disponera 1:1-anslagen skulle det innebära ett dråpslag mot helheten i den regionala utvecklingspolitiken. Det skulle vara ett tydligt steg tillbaka till den likriktade och centraliserade regionalpolitik som bedrevs i gångna tider och som inte är anpassad till den regionala verkligheten.
Därför är jag väldigt glad att utskottets majoritet står upp mot Riksrevisionens ensidiga förespråkande av ökad central styrning av det regionala utvecklingsanslaget.
Låt mig citera ur utskottets betänkande: "Samtidigt kan ett decentraliserat beslutsfattande innebära större demokratiskt inflytande och större möjligheter för de lokala och regionala aktörerna att anpassa politiken efter de olika lokala och regionala förutsättningarna, vilket i sin tur kan medföra en ökad effektivitet i utnyttjandet av tillgängliga resurser."
I Riksrevisionens rapport sägs också att man bör samla de uppgifter som ingår i det regionala utvecklingsansvaret hos en aktör i länet. Vi är på god väg att lyckas med detta. Av våra 21 län har nu 17 län det regionala utvecklingsansvaret lagt på politiskt styrda aktörer såsom regioner och kommunala samverkansorgan.
Av de fyra som har länsstyrelser som regionalt utvecklingsansvariga kommer tre att ansöka om att få bilda region senast under 2017. Troligen kommer därtill län med samverkansorgan att i samtliga fall gå över till region 2019. Som det ser ut nu kommer sannolikt den regionala olikheten 2019 enbart att bestå av högst ett län med avvikande ansvarsfördelning.
Det handlar om Stockholms län. Fru talman! Jag skulle avslutningsvis vilja kommentera en formulering i Sverigedemokraternas skrivning i alternativ 2 i utskottets betänkande: ".
att den borttagna möjligheten till automatiskt anslagssparande kan leda till ökade administrativa kostnader och i vissa fall till att projektmedel betalas ut i blindo." För det första är det redan i dag fullt möjligt att anslagsspara. För det andra är detta ett uttryck för en nonchalant och okunnig inställning till den kompetens och seriositet som jag vet finns ute i våra regioner.
Att påstå att projektmedel skulle betalas ut i blindo är ett gravt övertramp från Sverigedemokraternas sida.