Gustav Fridolin (MP):
Om interpellanten tyckte att svaret var utförligt kan jag rekommendera läsning av SOU 2016:4. Det här är en mycket mer komplicerad fråga än vad den kan tyckas vid första anblicken. Det bevisar verkligen den här offentliga utredningen. Precis som interpellanten tycker jag att det är viktigt att det omgivande samhället finns i skolan och att eleverna hela tiden märker hur det de studerar påverkar samhället i stort. Det skapar verkligen motivation för lärandet och gör att det blir mer på riktigt.
Det gör också att man också lär sig argumentera, ifrågasätta och kritiskt granska. Det är bredare än politiska partiers ungdomsförbunds delaktighet i skolan. Det är bra om man bjuder in lokala företag, fackföreningar och företrädare för intresseorganisationer för att granska och få lära sig saker som ligger inom skolans uppdrag.
Då diskuterar vi sällan att någon med motsatt ståndpunkt eller ett konkurrerande företag också måste beredas plats. De politiska partierna har en särställning genom regeringsformens objektivitetsuppdrag. Redan där upptäcker man att det ställer till det en del.
Denna särställning får ju inte innebära att man bara för att man registrerar sig som ett parti hos Valmyndigheten automatiskt har tillträde till landets alla skolor för att sprida ett budskap som kanske handlar om att sälja en produkt eller - som interpellanten tog upp - sprida hatpropaganda. Det lilla steget att registrera sig som ett parti får inte innebära fritt tillträde till skolan.
Av just den anledningen är det viktigt för mig att betona att det handlar om skolans uppdrag och skolans verktyg för att kunna se hur det omgivande samhället stöder skolan i att lära ut kunskap och värden. Det måste vara skolan som är utgångspunkten, inte partiernas självklara vilja att sprida sitt budskap till unga människor.
Skolval är ett exempel som aktualiseras i dag. Behovet av ett öppet förhållningssätt till världen utanför är minst lika viktigt och att det sker kontinuerligt - att vi utövar vår demokrati varje dag och inte bara en dag vart fjärde år. Utredningen som är på remiss tar sin utgångspunkt i den diskussion som fördes före förra valet då mycket av det som tas upp i interpellationen aktualiserades.
Det ska bli intressant att se om remissutfallet blir att man anser att utredningen på ett tillräckligt bra sätt har lyft ett antal komplicerade frågor i skolans vardag som just aktualiseras varje dag och inte bara när det är val. Det finns skolor i Sverige som jobbar väldigt bra. I en skola på Gotland har man kontaktpolitiker i utbildningsnämnden som ett sätt för eleverna att kontinuerligt kunna berätta om sin verklighet.
Jag har aldrig hört att det har väckt någon diskussion om att hela nämnden måste bjudas in till skolan, utan det är nämnden som har bestämt att fördela ansvaret för kontakter med skolan på det sättet. Men den här typen av reglering riskerar att försvåra det arbetet.
Om man inom samhällskunskapen studerar en särskild fråga och tycker att det finns en person som skulle kunna bidra i den frågan och den personen råkar vara lokalpolitiker, ska det då finnas särskilda regler för att den personen ska kunna komma till skolan? Ska skolan då också bjuda in kommunpolitiker av annan färg eller inriktning? Om frågan om det vardagliga arbetet i en skola är tillräckligt utredd i SOU:n eller inte låter jag vara osagt. Men det kommer att bli mycket intressant att ta del av remissvaren.
Det är därför som det är viktigt att det inte bara är partierna som yttrar sig utan också lärarnas och skolledarnas fackförbund eftersom det i slutändan är de som ska se till att det som står i läro- och kursplanerna också sker på ett sätt som involverar det omgivande samhället.