Johanna Haraldsson (S):
Sverige har under många år tagit ett stort ansvar så att människor på flykt ska kunna få skydd här i vårt land. Då krävs det att vi har stöd och system som gör att alla som kommer till Sverige som flyktingar så snabbt som möjligt ska kunna försörja sig själva. Det är viktigt för den enskilde men också för samhället. Jobb och egen inkomst skapar oberoende och en möjlighet att själv forma sitt liv.
Skatteintäkterna ökar och utgifterna för stat och kommun minskar när människor arbetar. Vi behöver skapa goda förutsättningar för nyanlända att så snabbt som möjligt komma i jobb och in i samhället. Då spelar bosättningslagen en viktig roll. Bosättningslagen röstades igenom här i Sveriges riksdag med stor och klar majoritet och infördes den 1 mars 2016. När lagen infördes hade vi en situation som inte var hållbar.
Flyktingar som fått beviljat uppehållstillstånd blev kvar i månader på Migrationsverkets anläggningar utan möjlighet att påbörja sin etablering. Människor anvisades i alldeles för stor utsträckning till kommuner som hade många lediga bostäder men hög arbetslöshet och i alltför liten utsträckning till kommuner där det var lättare att få jobb.
Ett flertal kommuner tog inte sin del av ansvaret medan många andra, mindre kommuner fick ta ett oproportionerligt stort ansvar. För att minska segregationen och se till att människor som flytt hit har möjlighet att starta om och komma i jobb behövdes förändringar, och en del i de förändringarna var bosättningslagen.
Vi kan inte ha en situation där människor i alldeles för stor utsträckning placeras i kommuner med hög arbetslöshet, där det är svårt även för inrikes födda att få ett jobb. Vi kan inte heller fylla på skolklasser som redan har en hög andel elever med annat modersmål med nya elever med flyktingbakgrund som då får ännu svårare att lära sig svenska och klara av skolan.
Alla kommuner måste dela på ansvaret för dem som flytt till Sverige, precis som vi drivit på för att alla länder ska ta sin del av ansvaret för de flyktingar som kommer till Europa. Lagen infördes för att vi skulle få ett snabbare mottagande, ett jämnare fördelat ansvar mellan kommuner och en snabbare etablering på arbetsmarknaden. I praktiken innebär den att alla kommuner är skyldiga att ta emot flyktingar som anvisas dit.
Kriterierna som länsstyrelserna och Migrationsverket ska ta hänsyn till när de fördelar de nyanlända till kommunerna för anvisning är kommunens arbetsmarknadsförutsättningar, befolkningsstorlek och sammantagna mottagande av nyanlända och ensamkommande barn samt omfattningen av asylsökande som redan finns i kommunen.
Riksrevisionen har granskat om bosättningslagen har uppfyllt de syften som riksdagen och regeringen hade med att införa lagen, och Riksrevisionens rapport visar att syftena har uppfyllts. Vi har i dag en snabbare etablering på arbetsmarknaden för nyanlända än före införandet av lagen. Det går snabbare att få ett jobb. Ansvaret är jämnare fördelat mellan kommunerna utifrån arbetslöshet, befolkningsstorlek och asylmottagande.
Tiden mellan beslut om uppehållstillstånd och mottagande i en kommun har minskat trots att mottagandet i Sverige varit stort. Riksrevisionen menar också att Migrationsverket och länsstyrelserna, som har ansvaret för att ta fram hur många flyktingar respektive län och kommun ska ta emot, jobbar på ett bra sätt.
Arbetssättet ger också kommunerna en bra möjlighet att planera sitt mottagande. Fru talman! Det finns ingenting som talar för att en återgång till det som var före 2016 skulle vara bra, varken för kommunerna eller för de nyanlända. Kort och gott kan man med grund i Riksrevisionens rapport säga att bosättningslagen varit en lyckad reform.
Men även om det är en lyckad reform finns det givetvis saker som kan bli bättre. Riksrevisionen menar i sin rapport att det i vissa fall finns hinder för Migrationsverket att ta hänsyn till barnets bästa, som andra talare tagit upp här. Det måste givetvis kunna förändras. Regeringen instämmer i sin skrivelse till riksdagen i att det finns behov av att se över hur man bättre ska kunna ta hänsyn till barnets bästa vid anvisning.
Migrationsverket har självt begärt att regeringen ska ändra i förordningen så att man i undantagsfall kan anvisa utöver kommuntalen för barnets bästa. Riksrevisionen lämnar också en rekommendation direkt till Migrationsverket, som man menar borde samla in uppgifter om flyktingars utbildnings- och yrkesbakgrund systematiskt. Jag förutsätter att myndigheten tar det till sig och överväger hur Migrationsverket inom ramen för sitt uppdrag kan förbättra sitt arbetssätt.
Fru talman! När nu kriget i Ukraina återigen gör att många kommer som flyktingar till Sverige är de flesta överens om att det är avgörande att fördelningen mellan kommuner blir jämn för att mottagandet ska fungera så bra som möjligt. Även om vi i dag har en mer restriktiv migrationslagstiftning kommer Sverige att fortsätta ta sin del av ansvaret för att människor på flykt ska kunna få skydd.
Då är det viktigt att vi har system som gör att mottagandet fungerar bra, att människor snabbt får besked om de får stanna eller inte och att vi skapar goda förutsättningar för alla som får stanna att snabbt starta om och etablera sig i samhälle och yrkesliv. Där har bosättningslagen en viktig funktion att fylla. Med det, fru talman, vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna.