KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lars Beckman (M):
Man skulle kunna ställa den retoriska frågan: Vad vilja näringsministern? Ja, fru talman, det är uppenbarligen inte att sälja statliga bolag. I den meningen blir det möjligen en ideologisk fråga. Vad vill man att staten ska göra? Kanske sätta upp tydliga spelregler eller ha ett förutsägbart regelverk? Jag lyssnade till en tidigare interpellationsdebatt här som handlade om regelkrångel.
Det hade möjligtvis kunnat handla om osund konkurrens också. Är det rimligt att staten kommer att vara den största medieägaren i Sverige? Är det rimligt att staten driver företag som hyr ut bajamajor, vilket ett statligt bolag gör? Är det rimligt att staten äger Metria?
En väldigt noggrann analys gjordes i vilken man kom fram till att Metria inte bedömdes ha bättre utvecklingsmöjligheter med staten som ägare. Utredningen kom i stället fram till att Metria sannolikt skulle utvecklas bättre med privata ägare. Näringsministern åker nu runt med Svenskt Näringsliv, Företagarna och andra näringslivsorganisationer och träffar olika företagare, och det är bra. Jag tycker att det är bra när vi förtroendevalda träffar företagare.
Men i varje fall jag har aldrig träffat en företagare som sagt att staten eller för den delen en kommun eller region skulle vare bättre ägare än det privata näringslivet. Jag möter ofta motsatsen, det vill säga att näringslivet och den fria marknaden är bättre ägare.
Många konsultbolag inom den bransch där Metria verkar har haft en fantastisk utveckling de senaste åren, inte minst på grund av en stark högkonjunktur. Men det har Metria tyvärr inte haft, utan bolaget tappar omsättning, som statsrådet noterat.
En förklaring som står i deras kvartalsrapport är: "Resultatet påverkas främst av lägre intäkter från en av våra största kunder beroende på att de har fått kraftigt reducerade anslag." Detta visar att affärsrisken är väldigt stor i bolaget. Tittar man på framtidsutsikterna för de närmaste åren kan man misstänka att vi går in i en lågkonjunktur.
Vi kan till exempel titta på min hemkommun Gävle. De har släppt sin budget för nästa år. Där konstateras att byggandet i Gävle kommer att rasa. Metria utför många uppdrag åt små och medelstora kommuner. Om nu byggnationen rasar kan man misstänka att även Metria kommer att gå sämre. Jag tycker att det här är lite olyckligt.
Jag har ställt ett antal frågor till näringsministern om Metria. Detta är en ideologisk fråga i den bemärkelsen att jag till skillnad från näringsministern är helt övertygad om att de privata ägarna skulle kunna ta hand om och utveckla bolaget betydligt bättre, vilket naturligtvis vore till gagn för medarbetarna i bolaget och till gagn för marknaden. Nu säger statsrådet att det inte finns någon plan.
Regeringen följer utvecklingen. Men jag skulle ändå vilja veta: Vill näringsministern sälja Metria? Är det regeringens uppfattning att Metria bör säljas?
Lars Beckman (M):
Det är självklart så att statens budget inte ska gå ut på att hålla statliga bolag under armarna. Låt mig vara tydlig på den punkten. Ja, för mig är detta en ideologisk fråga i den bemärkelsen att statens roll i en marknadsekonomi är att sätta upp och granska regelverket, inte att bedriva företagsamhet.
Jag vet inte om näringsministern någonsin har träffat någon företagare som varit av annan uppfattning, någon som sagt: "Vi välkomnar konkurrens från staten. Vi tycker att det är bra när staten konkurrerar med oss företag." Jag har i alla fall inte gjort det. Men det är möjligt att näringsministern umgås i andra kretsar. På detta sätt blir det lättare att förstå statsrådets interpellationssvar.
Jag läser innantill: "Hur bolaget vid en försäljning skulle utvecklas hos en annan ägare är en hypotetisk fråga." Ja, så är det naturligtvis. Men man kan jämföra med andra konsultbolag under den fantastiska högkonjunktur som vi har haft. Metria har inte nått sina ekonomiska mål under flera år, men de privata bolagen på konsultmarknaden har gått väldigt bra.
Det finns alltså jämförelseobjekt. Skulle Metria utvecklas bättre i en familj av konsultgrupper? Ja, sannolikt är det så. Det är också därför riksdagen gett detta bemyndigande till regeringen. Det gläder mig att näringsministern trots allt säger att regeringen vill sälja bolaget. Då är frågan naturligtvis vid vilken tidpunkt det ska ske.
Om man säljer en statlig eller offentlig verksamhet ska det ske till marknadspris. Där är vi helt överens. Naturligtvis ska inte skattebetalarna ge en enda krona i subvention till den som köper någonting av det offentliga. Men det är också viktigt att man minskar affärsrisken.
Gävle kommer enligt de styrande att minska sitt bostadsbyggande med 80 procent, och man kan misstänka att fler kommuner kommer att hamna i en liknande situation. Om vi går mot en lågkonjunktur kommer det naturligtvis att påverka ett bolag som Metria. Då skulle man minska affärsrisken för skattebetalarna om man sålde bolaget.
Det kan ha varit så att det fanns en orealistisk prisbild när man gav ut prospekten för Metria - vad vet jag. Om jag har förstått det rätt var det ganska många som tog in prospektet på Metria när bolaget var ute till försäljning, men sedan drog man tillbaka försäljningen. Det gläder mig att vi är överens om att Metria skulle må bra av att säljas.
Men jag tycker att det skulle vara bättre om regeringen hade en tydlig plan för det. Vi bevakar frågan, inte minst för Metrias anställdas skull, så att de kan komma in i en samhörighet där de kan jobba ännu bättre tillsammans med andra konsultbolag.
Lars Beckman (M):
Jag noterar att näringsministern står i talarstolen och slåss mot väderkvarnar. Han får väl läsa protokollet så småningom. Jag talade om att vi är helt överens om att när en försäljning sker av en offentlig verksamhet ska det ske till marknadspris. Jag talade också om att ingen subvention ska ske till någon som köper en offentlig verksamhet. Det är vi helt överens om. Det vi inte är överens om är synen på företagsamhet.
Jag noterar att näringsministern inte delar min uppfattning att staten inte ska konkurrera med privata företag. Där skiljer vi oss åt. Sedan blir det intressant att se. Vi kommer säkert att ha fler tillfällen att debattera Metria. Det gäller inte minst om vi går in i en lågkonjunktur.
Om det är på det sättet att Metria går med stora förluster och orsakar staten kostnader i en lågkonjunktur finns det all anledning att fundera över varför regeringen inte avyttrade Metria i högkonjunkturen när det fanns betydande framtidsutsikter för bolaget. Vi får väl se hur utvecklingen blir. Jag välkomnar att näringsministern vill sälja Metria och följa riksdagens beslut.
Jag hoppas att näringsministern aktivt vidtar åtgärder för att se till att Metria hamnar hos en trygg, stabil och säker ägare som ser till att bolaget kan utvecklas betydligt bättre än med staten som passiv ägare.
Lars Beckman (M):
I dag är det den 3 december. Det är alltså mindre än en månad kvar till dess att ett av Socialdemokraternas viktigaste vallöften ska vara genomfört. Det var att Sverige skulle ha EU:s lägsta arbetslöshet. Om det inte sker ett under de närmaste tre veckorna kan man väl säga att de kommer att misslyckas med det målet. Man kan titta på aktuell statistik.
Sverige ligger tyvärr i botten i EU:s arbetslöshetsstatistik. Herr talman! Sverige har många samhällsproblem.
Jag tror att det är fler än de som är från Norrbotten som känner sig oroade över den rånvåg som går över Sverige, över de bombningar och explosioner som sker i Sverige, över de inbrott som aldrig klaras upp och över de många utrikes födda som har kommit till Sverige och som måste komma i jobb. Om vi inte klarar att få fler utrikes födda i jobb kommer kommunernas välfärdssystem att fullständigt krackelera.
Hemma i min valkrets, Gävleborg, kan vi nu se hur hundratals, ibland tusentals, personer går från det kaos som är på Arbetsförmedlingen rakt in i kommunernas försörjningsstöd. Det är klart att man då blir bekymrad när regeringen med berått mod tänker ge vuxna människor ledigt på någon annans bekostnad.
Regeringen tänker alltså lägga miljarder på det friår som i alla utvärderingar visade sig vara ett misslyckande. Man har visserligen döpt om det till utvecklingstid, men det är likväl en vuxen människa som är ledig på någon annans bekostnad. Hur det kommer att lösa samhällsproblem är nog väldigt svårt att förstå för väldigt många. Hur blir det fler poliser av att en polis går på friår?
Eller kan en polis över huvud taget gå på friår? Vem ska ersätta den polisen? Jag har sett i Gävleborg att det är väldigt långa köer till Folktandvården. Hur blir det kortare köer till tandvården av att tandläkaren går på friår? Vem ska ersätta tandläkaren? Hur blir det fler lärare i klassrummen? Vi kan se hemma i Gävle att det är oroväckande många obehöriga lärare i klassrummen.
Hur blir det fler lärare i klassrummen av att regeringen tänker lägga miljarder på att låta läraren gå på friår? Detta, herr talman, är naturligtvis bekymret med regeringens politik. Man har inte en sammanhållen blå tråd, där man har en idé om var vi är och vart vi ska vara på väg.
Ett litet parti på 4 procent har som hjärtefråga att människor ska vara lediga - jag tänker på Miljöpartiet. Det är väl så att januariöverenskommelsepartierna har tillfredsställt ett parti. Det är ett parti som ska tvinga igenom utvecklingstid. Det är en miljardsatsning, som i stället hade kunnat gå till att få fler utrikes födda i jobb.
Det är en miljardsatsning som i stället hade kunnat ge Sverige fler poliser. Det är en miljardsatsning som hade kunnat gå till fler lärare i skolan. Jag noterar också att en av frågorna jag ställt är: Vilka yrkesgrupper bedömer ministern kommer att söka sig till friåret eller utvecklingstiden? Det vore intressant att höra statsrådet svara på den frågan.
Vilka yrkesgrupper kommer i fråga för detta, och vilka samhällsproblem ser arbetsmarknadsministern framför sig ska lösas av att man ger vuxna människor ledigt på någon annans bekostnad?
Lars Beckman (M):
Det är naturligtvis viktigt att regeringen har en sammanhållen politik. Vi kan se att Arbetsförmedlingen lämnar tillbaka nästan 1 miljard som man inte har använt för 2019, trots hög arbetslöshet och trots att man mer eller mindre har skapat ett kaos. Som generaldirektören på Arbetsförmedlingen har sagt beror det på januariöverenskommelsen.
Jag är bekymrad över att regeringen tänker lägga miljarder på det man kallar utvecklingstid. Precis som jag sa i mitt inledande anförande har Sverige många samhällsproblem. Det blir alltså inte fler poliser av att polisen genomgår utvecklingstid. Det blir inte fler lärare i klassrummet av att läraren genomgår utvecklingstid. Det blir inte fler operationer utförda på sjukhus av att läkaren genomgår utvecklingstid.
Det är betald ledighet på någon annans bekostnad, om utvecklingstid över huvud taget kan vara aktuellt. Det är precis som arbetsmarknadsministern säger, nämligen att det måste finnas någon som kan ersätta till exempel polisen. Jag hade önskat att regeringen med kraft hade lagt pengarna och tiden som detta arbete tar i Regeringskansliet och på departementet på att ta fram reformer som verkligen gör att fler kommer i jobb.
Sverige kommer inte att kännas igen om vi inte får alla utrikes födda i jobb. Sverige kommer att få samhällsproblem som vi aldrig har sett förut om vi inte får tredje generationens invandrare i jobb. Jag hade själv ett seminarium med Jan Edling här i huset, där han sa att de som har kommit nu fixar vi säkert men att han var mycket bekymrad för dem som bor i våra förorter, tredje generationens barn, som inte har lärt sig svenska ordentligt än.
Det är där regeringen ska lägga kraften, inte att med olika namn ge vuxna människor ledigt på någon annans bekostnad. Det löser över huvud taget inga av de samhällsproblem som Sverige har just nu.
Lars Beckman (M):
Jag noterar att statsrådet ägnade tre av fyra minuters talartid åt att tala om sådant som ämnet inte handlar om. Jag har sett en systematik i hur den socialdemokratiska regeringen har agerat mot Sveriges funktionsnedsatta. Vi har sett hur LSS har raserats på sju olika sätt; statsrådet vet naturligtvis vilka. Man räknar inte upp ersättningen till kommuner och företag som utför. Man ser till att personer tappar sin LSS.
Vi har till och med sett hur kvinnor har dött på toaletten i Malmö på grund av att de fått sin assistans indragen. Vi har sett hur bilstödet har havererat på grund av regeringens politik.
Och denna interpellation handlar alltså om den systematik med vilken Försäkringskassan har sett till att unga vuxna mellan 19 och 29 år har blivit av med sin aktivitetsersättning under 2019 års första åtta månader.
Låt mig påminna om - det kanske är okänt för statsrådet - att vi har haft en socialdemokratisk regering i fem år. Jag hör att statsrådet använder andra tidsbegrepp. Jag noterar också, glädjande nog, att statsrådet har lämnat två besked i dag. Det första gav han när han läste upp svaret som någon hade skrivit åt honom.
Då var det acceptabelt att unga skulle gå till försörjningsstöd - precis det som Försäkringskassan säger i intervjun i SVT Öst: Jo, vi ska lotsa dessa personer vidare till försörjningsstöd; vi har fått ett regeringsuppdrag. Men jag noterar att statsrådet gav ett nytt besked i det senaste inlägget: Det är helt oacceptabelt att unga funktionsnedsatta ska hamna i försörjningsstöd.
Det gläder mig att jag och statsrådet är helt överens, och jag förutsätter att regeringen agerar skyndsamt i frågan.
Lars Beckman (M):
Jag tackar statsrådet för svaret. Låt mig vara tydlig: Vi moderater anser att rovdjurspolitiken har så stora brister, inte minst vad gäller nivån på varg i Sverige, att vi menar att riksdagens beslut om den nedre gränsen, 170 vargar, ska hanteras av regeringen i ett regleringsbrev. Varför har vi kommit fram till detta?
Jo, fem år med Miljöpartiet i regeringen har fått stora konsekvenser, inte minst för mitt hemlän Gävleborg. Så sent som i går kväll var det ett möte i Kilafors, och då bekräftade länsstyrelsen att det finns en vargflock på 14 individer.
Den som vill kan läsa i helahälsingland.se i dag om att uppgivna personer träffades på mötet och att länsstyrelsens handläggare helt frankt konstaterade att det finns väldigt mycket varg. Han sa till och med: "Det är jävligt många vargar." Det har varit attacker på fårgårdar i Hälsingland.
I Ockelbo har under hösten funnits en helt oskygg varg. På Gefle Dagblads hemsida kan man se en film där en kvinna försöker skrämma iväg en varg som står på hennes gårdsplan. Vi kan läsa att tamdjur har dödats i Ockelbo och att det har varit ännu en vargattack mot får i Bollnäs kommun.
På en skola i Kilafors ville rektorn inte släppa ut barnen på skolutflykt på grund av oro för barnens säkerhet. Tänk om en skola i Stockholm inte hade släppt ut barnen på grund av rädsla för varg! Detta är alltså Sverige 2019.
En lantbrukare i Ockelbo frågar sig om det är värt att fortsätta med djurhållning. Han är aktiv i LRF och berättar om sina uppgivna kollegor. SVT Gävleborg berättar om Tobias som filmade vargen mitt i Sandviken.
I en artikel kan vi läsa om en varg vid en skola i Hofors. Så här fortsätter det i artikel efter artikel, och det är bara i min valkrets Gävleborg. Länsstyrelsen sa på mötet i går kväll att man uppskattar att det finns uppemot 90 vargar bara i Gävleborg.
I en tidigare interpellationsdebatt har ansvarigt statsråd sagt att detta ska lösas med skyddsjakt. Läser vi tidningsartiklar om det kan vi konstatera att länsstyrelsen avslår skyddsjakt efter skyddsjakt.
I de fall länsstyrelsen har beviljat skyddsjakt upphäver förvaltningsrätten det eftersom det finns två tre mycket aktiva organisationer som ser till att överklaga varje skyddsjakt. Slutsatsen vi moderater drar är enkel: Regeringen har ett ansvar för att man kan bo och leva i hela landet.
Regeringen har ett ansvar för att man ska kunna bedriva företagsverksamhet i hela landet och inte riskera att få sina får uppätna. Regeringen har ett ansvar för att instruera sin myndighet att nu får det vara nog och nu ska riksdagens beslut om 170 individer följas eftersom detta inte fungerar längre.
Lars Beckman (M):
Problemet här är inte medier. Problemet är verkligheten. Verkligheten är, enligt länsstyrelsens tjänsteman på mötet i går kväll i Kilafors, att det finns uppemot 90 vargar i Gävleborg. Det är en helt ohållbar situation.
En rektor på en skola säger: "Vi hade tänkt att barnen skulle gå till skolskogen i dag, men vi sätter säkerheten i första hand och barnen får därför hålla sig inne på skolgården." Det är en helt oacceptabel situation. Här har regeringen ett oavkortat ansvar att styra sina myndigheter.
Jag skulle väl inte bli så väldigt förvånad om det möjligtvis visade sig finnas en inneboende konflikt mellan de två regeringspartierna. När man lyssnar till riksdagsledamoten från Sundsvall är det uppenbart att Socialdemokraterna har en linje i den här frågan och Miljöpartiet en annan. Det är bara att titta på vilka det är som överklagar skyddsjakterna.
Det är miljöpartisterna själva eller Miljöpartiet närstående organisationer som gör det. Vill man på allvar att det ska gå att bedriva lantbruk även i Ockelbo har staten ett ansvar att se till att det kan ske.
Vill vi på allvar att man ska kunna bedriva lantbruk i Alfta, Järvsö, Kilafors eller Bollnäs kan vi inte ha en situation där det är vargattack efter vargattack efter vargattack efter vargattack.
Sedan kan jag inte ens föreställa mig, eftersom jag inte är jägare själv, den känsla som skulle uppstå om min hund blev uppäten av en varg. Alla vi som har husdjur vet att ett husdjur är en livskamrat. Tänk dig då att din livskamrat blir uppäten av en varg. Alla vet och följer vad som sker.
Det är inte så att människor är oinsatta i det här riksdagsbeslutet. Det var en väldigt ambitiöst framtagen rovdjursproposition där riksdagen fastställde till exempel att det ska vara ett rovdjurstryck över hela Sverige, utom i de områden som statsrådet läste upp. Det är då orimligt att en tredjedel av Sveriges vargpopulation eller ännu mer finns just i Gävleborg.
Då har regeringen en skyldighet att agera. Jag tycker att Socialdemokraterna ska ta Moderaternas utsträckta hand. I den här frågan har vi sannolikt samsyn. Ska man kunna bo norr om Dalälven, ska man kunna bo utanför våra storstäder, måste vi ha en relevant rovdjurspolitik.
Det är nu rimligt att de två stora partierna sätter ned foten och säger 170 individer. Om vi vill röra oss med siffror skulle man kunna gå tillbaka och säga att man skulle kunna ha 35-45 djur i Norden, sedan ökar man det till 100, och sedan ökar man det till 170. Man gjorde det tre gånger när vi höll på med rovdjurspropositionen.
Oaktat det är det nu en helt orimlig och omöjlig situation för dem som bor i Gävleborg och andra vargtäta områden. Regeringen har alla möjligheter att styra sina myndigheter via regleringsbrev. Något initiativ måste naturligtvis regeringen ta för att hjälpa dem som bor i de mest vargtäta områdena. Det är en helt orimlig situation för de boende utanför Stockholm.
Lars Beckman (M):
Det finns lika lite varg på Södermalm som det finns miljöpartister norr om Dalälven. Det är klart att verkligheten slår landsbygdsministerns retorik, som jag skulle vilja påstå att det är. Länsstyrelsens tjänsteman sa på ett möte i Kilafors i går klart och tydligt: Det finns uppemot 90 individer varg i Gävleborg.
Nio noll, 90, och detta i ett av de 21 länen! Jag har själv varit med och antagit propositionen i riksdagen, som har sagt att det ska finnas en spridning över hela landet. Man kan inte ens med den bästa välvilja i världen säga att 90 individer av 270 eller 300 som befinner sig i Gävleborg skulle vara god spridning över hela landet.
Jag skulle önska att jag fick ett klart och tydligt besked från landsbygdsministern när det gäller följande. För det första: Det är inte acceptabelt att det finns så många djur koncentrerat på samma yta. För det andra: Vilka åtgärder avser statsrådet att vidta? Precis som min kollega John Widegren säger här är det så att om människor känner en stor uppgivenhet inför att vi inte har en rovdjurspolitik som fungerar finns det risk för att vargen kommer att försvinna på andra sätt. Det är en utveckling som ingen över huvud taget vill se.
Jag är ingen hundägare, och jag är ingen jägare, utan jag förhåller mig strikt till hur människor upplever situationen. Det gäller till exempel när man träffar en förskola i Ljusdal där personalen berättar att de inte törs släppa ut barnen på gården. Det är deras verklighet. Det handlar om hur de upplever situationen.
Det är naturligtvis inte något problem att medierna skriver om det, utan problemet är att statsmakten och regeringen inte agerar för att lösa situationen för alla dem som bor utanför Stockholm. Jag tycker verkligen att ministern borde ta den utsträckta handen från Moderaterna.
Lars Beckman (M):
Jag vill tacka David Josefsson som har ställt en viktig interpellation som handlar om mikrobryggeriers och folkölsbutikers förutsättningar. När man hör svaret från statsrådet blir man först glad över att statsrådet säger att hon "är övertygad om att en positiv utveckling av livsmedelsföretagande kan gå hand i hand med en folkhälsobaserad alkoholpolitik" och över att regeringen vill främja produktion av svenska livsmedel och drycker.
Det är positivt. Men en regering måste ha en helhetspolitik, herr talman. Man måste ha en politik som inte bara uttrycks i ord utan också i handling. Det är precis därför som David Josefsson har lyft fram problematiken med att vi har en lagstiftning som tolkas olika.
När regeringen får de signalerna - jag misstänker att det inte har gått statsrådet förbi - är det också regeringens skyldighet att förtydliga lagstiftningen i enlighet med de intentioner som statsrådet säger här att man har. Vi har en livsmedelsstrategi som regeringen arbetar med, och man vill främja dryckesförsäljningen. Jag tänker också på gårdsförsäljning, herr talman. Det kommer hela tiden dubbla budskap från statsrådet.
Jag läste en intervju med statsrådet där hon dömde ut gårdsförsäljningen innan utredningen ens är klar - jag vet inte ens om den är tillsatt.
Vi hörde svaret här, där statsrådet sa att hon vill utveckla svensk livsmedelsproduktion inklusive produktion av drycker, men i en intervju i medierna säger statsrådet: "Varken jag eller Socialdemokraterna har bytt åsikt i frågan, men i och med januariöverenskommelsen har vi lovat att utreda om vi kan hitta en väg att förena gårdsförsäljning med monopolet." Å ena sidan säger man alltså att man vill utveckla svensk produktion av livsmedel och drycker. Å andra sidan tar man avstånd från samma utredning. Jag tror att det är bekymmersamt.
I min valkrets Gävleborg har ett stort antal mikrobryggerier poppat upp. Det är inte konstigt att de vill pröva produkterna, precis som LarsArne Staxäng och David Josefsson sa. Det är en del av att driva mikrobryggeri. Gårdsförsäljning skulle naturligtvis lösa problematiken. Det skulle vara väldigt bra. Ett förtydligande av lagstiftningen skulle också vara väldigt bra.
Även en skatteöversyn vore väldigt bra. Förra veckan hölls ett välbesökt seminarium i riksdagen om mikrobryggeriernas villkor och möjligheterna att differentiera lagstiftningen för öl och cider; seminariet handlade om öl. Det skulle kosta Sverige ungefär 55 miljoner att ha en lagstiftning som i de flesta andra EU-länder anses vara normal.
Vill statsrådet och regeringen införa gårdsförsäljning av alkohol? Vill man underlätta för mikrobryggerierna? Vill man utveckla försäljningen av alkoholhaltiga drycker i Sverige? Min enkla fråga är: Är det regeringens vilja?