Tomas Eneroth (S):
Jag tackar Maria Stockhaus för engagemanget och för ständigt bra diskussioner och debatter. Jag är övertygad om att Maria Stockhaus och jag är överens om vikten och behovet av att förnya isbrytarflottan. Detta är viktigt. Närtid är närtid.
Det råder ju en pandemi, men vi arbetar så intensivt vi kan i Regeringskansliet med ett flertal olika insatser, alltifrån att skjuta till mer resurser än någonsin till infrastrukturen till att titta på de olika förutsättningar som finns för att förnya isbrytarflottan. Vi lyssnar naturligtvis också på de olika tillkännagivanden som finns.
Jag har ju lång erfarenhet av riksdagen och är väldigt mån om att hålla en god relation med riksdagen och följa de tillkännagivanden som finns. För mig är detta väldigt viktigt. Låt mig däremot säga att jag blev förvånad när företrädare i riksdagen så tydligt sa att finansieringen ska ske i nationell plan.
Jag utesluter inte att det blir så, men man måste vara medveten om att det innebär att anskaffning av nya fordon ska ske i stället för en investering i vägar, hamnar eller järnvägar. Det är ändå så att det är ett ställningstagande. Jag utesluter inte att detta kan bli ett faktum, men finansiering i nationell plan kommer att innebära att det som konsekvens blir mindre utrymme till annat.
Ibland finns möjligheten att anskaffa till exempel nya fordon med andra finansieringsmodeller. Det viktigaste - och det är väl det som är regeringens utgångspunkt - är att vi behöver se till att vi får ett ordentligt underlag från Sjöfartsverket som talar om hur stora isbrytarna ska vara, hur mycket stål det går åt och hur framdriften ska ske, inte minst med tanke på minskad klimatpåverkan.
Det här är ju fartyg som ska finnas under väldigt lång tid, och det är en ganska tuff utmaning att se till att så pass starka motorer samtidigt kan drivas på hållbara bränslen. Naturligtvis handlar det också om vilka funktionskrav som ska finnas givet klimatförändringarna. Jag vill vara tydlig. En del tror att klimatförändringarna innebär ett minskat behov av isbrytare. Jag tror inte att det är så.
Den kunskap jag har inhämtat visar att det snarare är så att de skiftningar vi ser i klimatet åtminstone de kommande 10-15-20 åren kan komma att innebära större utmaningar för isbrytning, när isen både smälter och fryser lite tuffare än tidigare. Det talar för vikten av att ha en bra isbrytarkapacitet. Detta är självklart.
Inte skulle regeringen lägga så stora resurser som vi nu gör, inte minst på fördjupningen i Luleå hamn och Malmporten, om det inte vore så att vi kraftigt vill öka användningen av sjöfarten. Det är därför vi har en ekobonus som även har breddats. Det är därför vi har gjort stora insatser för sjöfarten. Den behövs ur klimatsynpunkt. Det är ett väldigt klimatsmart och effektivt transportsätt. Det är också så att det finns utrymme på sjön.
I ett läge när det är trångt på spåren och fullt på vägarna är sjöfarten en fantastisk resurs. Därför gläds jag åt det starka engagemang som har funnits för sjöfarten under ett antal år. Från regeringens sida har vi gjort en ordentlig kraftsamling med Godstransportrådet, inbjudan till möte med alla Sveriges hamnar och den nationella samordnaren för sjöfart.
Vi har flerdubblat forskningssatsningarna på sjöfarten och kan se hur både Stena och Wallenius nu investerar mer än någonsin i att skapa en hållbar sjöfart. Under COP 26-mötet i Glasgow alldeles nyligen kunde vi anta Clydebank-deklarationen, som innebär gröna korridorer i Europa för sjöfarten. Låt oss fortsätta det engagemanget!
Jag har all respekt och förståelse för att det ibland är frustrerande att vara i opposition och inte i regeringsställning. Men jag är också angelägen om att både ha en bra dialog och vara tydlig med att isbrytarflottan ska förnyas. Vi inväntar det underlag som Sjöfartsverket arbetar med. Sedan kommer regeringen att ge besked.