KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kadir Kasirga (S):
Jag vill tacka statsrådet för svaret på min interpellation, men i ärlighetens namn är det inte mycket till svar. Bromma flygplats invigdes våren 1936 och fungerade som Sveriges huvudflygplats för civil flygtrafik fram till att Arlanda invigdes 1962.
Det är också viktigt att tillägga att Swedavia, det vill säga staten, i dag arrenderar marken från Stockholms stad med kraftigt subventionerad hyra. Fru talman! Frågan om Bromma flygplats framtid har diskuterats många gånger i denna kammare. Under förra mandatperioden presenterades några rapporter och utredningar inte bara från statligt håll utan också från näringslivet om att Bromma flygplats bör avvecklas.
Utredningar och rapporter från statligt håll har motiverat sina slutsatser med att det inte längre är lönsamt att driva Bromma flygplats. Brommautredningen slog också fast att det är möjligt att genomföra en avveckling redan innan 2038.
Bromma flygplats saknar utvecklingspotential och kostar skattebetalarna flera hundra miljoner kronor per år i direkta och indirekta subventioner. Vi tycker att Arlanda flygplats måste prioriteras och stärkas som nationellt nav för flyget i Sverige. Fru talman! Arlanda flygplats är i dag starkt hotat av Kastrup som Skandinaviens framtida flygplats.
Ett försvagat Arlanda innebär också färre direktflyg och fler mellanlandningar, vilket ökar miljöbelastningen för oss som reser i framtiden. Jag vill också upplysa ministern om att man på Kastrup i Köpenhamn i dag agerar för att Bromma flygplats ska vara kvar.
I dag är det Danmark som är mest glad över den högerkonservativa regeringens beslut om att bevara Bromma flygplats.
Varför insistera på att driva en verksamhet som inte är lönsam när det finns möjlighet att bygga en klimatsmart oas, stadsdel, med uppemot 30 000 bostäder, förskolor, skolor och arbetsplatser här i Stockholmsregionen, i Stockholms stad?
Jag upprepar min fråga: Kommer ministern att ta initiativ till ett möte med Stockholms stad för att diskutera förutsättningarna för att få tillgång till marken tidigare än år 2038?
Kadir Kasirga (S):
Jag tackar statsrådet för de ärliga svaren. Det är såklart viktigt att man är tydlig i politiken, också regionalt gentemot dem som verkar i Stockholms stad.
Nu säger statsrådet att han inte har några avsikter att initiera någon dialog för att till exempel tillgängliggöra flygplatsmarken i Bromma för tidigt bostadsbyggande. Fru talman!
Det stämmer att Brommautredningen skriver att Bromma flygplats skulle kunna vara en hubb för fossilfritt flyg. Samtidigt skriver man, och det finns andra instanser som också skriver, att också det skulle kunna flyttas till Arlanda. Arlanda har ju kapacitet. Vi behöver göra mycket mer.
När det gäller näringslivet är det ju så att näringslivet är samstämmigt i det här, åtminstone här i Stockholm. Stockholms Handelskammare har sagt att de tycker att man bör avveckla Bromma flygplats och satsa på att utveckla Arlanda flygplats. Det är Arlanda flygplats som ska vara fönstret för Sverige mot omvärlden.
Fru talman! Jag vet att det här inte är en bostadspolitisk debatt. Men Bromma flygplats hänger ihop också med bostadspolitiken, för i Stockholm behövs det också fler bostäder. I dag står över 700 000 människor i kö till bostadsförmedlingen för att få en bostad i Stockholm, och över 90 000 av dessa köande söker aktivt efter en bostad.
Bostadsbristen är också en svårighet och en stor utmaning för näringslivet och företagen i Stockholmsregionen som vill nyrekrytera och expandera. Det är viktigt att komma ihåg att 41 procent av Sveriges tillväxt äger rum i Stockholmsregionen. Tillgång till bostäder och bostadsbyggande över huvud taget i Stockholm är av stor nationell betydelse.
Att stänga Bromma flygplats och flytta flyget till Arlanda skulle möjliggöra ett tillskott på 30 000 bostäder på flygplatsmarken. Att koncentrera flyget till Arlanda, där vi investerar för att kunna möta hela landets behov av såväl inrikes- som utrikesflyg, gynnar även våra regionala flygplatser.
En sådan investering möjliggör även för beslut om fler och bättre transporter till och från Arlanda. En avveckling av Bromma flygplats möjliggör alltså en utveckling av Arlanda flygplats, fru talman, och det är framtiden. Politisk prestige får inte vara ett skäl att hålla liv i en olönsam flygplats.
För mig är det obegripligt att den högerkonservativa regeringen subventionerar en flygplats som inte längre är lönsam.
Kadir Kasirga (S):
Det gläder mig att vi i alla fall är överens om att Arlanda flygplats är viktig och att vi behöver satsa på och utveckla den så att den kan konkurrera med Kastrup.
Då blir det obegripligt att regeringen fortsätter att insistera på att stoppa in miljontals kronor för att hålla liv i en döende flygplats. När det gäller samhällsviktiga flyginsatser kan sådana egentligen också flyttas till Arlanda flygplats. Det har utredningarna också konstaterat.
Fru talman! Swedavia har redovisat att de inte tror att Bromma flygplats kommer att komma tillbaka till samma nivå som tidigare. Då blir frågan: Varför inte hantera våra skattepengar på ett ansvarsfullt sätt och satsa på framtiden?
Varför inte möjliggöra att Bromma flygplats mark kan användas för fler bostäder för stockholmarna och för svenskarna som ska flytta till Stockholm någon gång i tiden?
Kadir Kasirga (S):
Jag tackar interpellanterna för att de har lyft upp denna viktiga fråga. Snart har två månader gått sedan Jina Mahsa Amini mördades av mullorna för att hon inte täckte håret enligt hijabreglerna. Hittills har över 300 människor mördats av den islamistiska regimen. Men trots det fortsätter protesterna med en orubblig beslutsamhet för att befria sig från diktaturen.
Regimen har massarresterat tusentals människor, och det kommer oroväckande information från trovärdiga källor som uppger att regimen torterar, våldtar och dödar fångarna. Nu senast har en känd iransk-kurdisk artist, Saman Yasin, blivit dömd till döden på grund av en låt som han gjort till stöd för de pågående demonstrationerna.
Denna regim, den islamistiska regimen, har sedan 1979 hållit iranierna i sin terror. Den har passerat sitt bästföredatum för länge sedan. Folken i Iran förtjänar att leva i ett samhälle som bygger på jämlikhet och frihet. De förtjänar omvärldens stöd och Sveriges stöd i handling.
Därför tycker jag att utrikesministern bör agera kraftfullare genom att kalla upp den iranska ambassadören till departementet och klargöra Sveriges åsikter och sitt missnöje samt förklara den iranska militärattachén persona non grata. Herr talman!
Trots de svåra förhållanden som det iranska samhället genomlider fortsätter den islamistiska regimen i Iran att exportera sin ideologi i Mellanöstern. Vi ser med oro hur mullaregimen på ett aggressivt sätt flyttar fram sina positioner militärt och politiskt i Irak, Syrien och Libanon och på Arabiska halvön.
Nu börjar man exportera mördardrönare till Ryssland för att hjälpa dem att ockupera Ukraina. Herr talman! Det blir alltmer tydligt att dessa ambitioner drabbar de iranska medborgarna både ekonomiskt och politiskt. Allt fler rapporter inifrån Iran beskriver att den islamistiska regimen är i en kris.
Demonstranterna på gatorna behöver handling från omvärlden - från Sverige, från EU, från FN. Sverige som land har historiskt sett varit skickligt på att jobba med ansvarsutkrävande för olika brott mot mänskligheten.
Det finns ju redan en krigsförbrytare som sitter i fängelse här i Sverige, Hamid Noury, så vi har varit duktiga.
Jag tycker att den svenska regeringen ska agera offensivt och spela en viktig roll för att ställa dessa mördare, de som mördar demonstranter på Irans gator, till svars. Den möjligheten bör användas.
Sveriges regering bör visa att Sverige står upp för demokrati, frihet och alla människors lika värde och mena allvar när man säger: "jin, jiyan, azadi!"
Kadir Kasirga (S):
Hur legitim är denna islamistiska republik som sedan 1979 styrs av en teokratisk terroristregim? Den nuvarande presidenten Ebrahim Raisi har av Amnesty International pekats ut för att ha varit med och beslutat om och beordrat avrättningar av tusentals oskyldiga människor, däribland tusentals politiska fångar år 1988.
Detta kan hända igen när de nu har frihetsberövat över 40 000 människor. Raisis medbrottsling Hamid Noury sitter i dag i svenskt fängelse för brott mot mänskliga rättigheter. Det går alltså att ställa dessa mördare till svars.
Ett viktigt medskick till utrikesminister Tobias Billström är att han har en möjlighet att bli historisk genom att kalla upp den iranska ambassadören till departementet och upplysa ambassadören om att denna behandling av demonstranterna, våra medmänniskor, är oacceptabel.
Vi står vid Jinas systrars sida i deras kamp för rättvisa, jämlikhet och frihet. Det är också viktigt att utrikesministern frågar sin tyska kollega hur Tyskland har agerat och kanske följa deras agerande mot Iran.
Kadir Kasirga (S):
Min fråga går till utrikesministern. I går samlades tusentals människor över hela Iran för att hedra minnet av Jina Mahsa Amini. Hon mördades brutalt vid 22 års ålder för 40 dagar sedan av den iranska moralpolisen för att hon inte hade täckt håret enligt hijabreglerna.
Mordet på iranskkurdiska Jina har återigen aktualiserat den iranska regimens brutalitet och väckt stark avsky i omvärlden. Kvinnorna i Iran är fast beslutna att ta kontroll över sina rättigheter, även om det innebär att de gör det med sina egna liv som insats. De ropar ut jin, jiyan, azadi - som betyder kvinna, liv och frihet - i sin kamp för rättvisa och jämlikhet. Herr talman!
Sverige har varit jättebra som land när det gäller ansvarsutkrävande mot länder som har begått brott mot mänskliga rättigheter. Då är min fråga: Tänker utrikesministern ta initiativ i denna fråga när det gäller brott mot mänskliga rättigheter och ställa Iran till svars?
Pia Steensland (KD):
Jag tackar Mikael Dahlqvist för frågan. Först och främst vill jag betona att Moderaternas och Kristdemokraternas budget är en budgetreservation, det vill säga en förändring av vissa delar av den budget som övergångsregeringen lade fram. Då kan man inte förändra och förbättra allting.
Vi fokuserade på det som var allra mest akut, att människor inte hade möjlighet att få hjälp med sin andning och sondmatning. Utöver det har vi inte gjort några förändringar av det förslag som du själv, Mikael Dahlqvist, och din regering står bakom angående ersättning till funktionsnedsatta. Det som jag tycker är anmärkningsvärt, om man ska tala om klyftor, är att ni själva i överenskommelsen med Miljöpartiet, Centern och Liberalerna har gått med på att ta bort värnskatten.
Det är en stor skillnad mot vår budgetreservation. De skattelättnader som Kristdemokraterna tillsammans med Moderaterna föreslog gav en maximal skattelättnad på 500 kronor i månaden. En bankdirektör skulle få maximalt 500 kronor mer i månaden. Men genom att värnskatten avskaffas får bankdirektören 46 600 kronor i skattesänkning varje månad.
Då undrar jag hur ni tänker när det gäller att er budget och ert ställningstagande i denna överenskommelse ska bidra till minskade klyftor.
Pia Steensland (KD):
Jag tackar Mikael Dahlqvist för frågan. Mitt svar är att vi inte har gjort några förändringar i den delen i förhållande till den budget som övergångsregeringen och ditt eget parti står bakom. Vi hade inte möjlighet att se över några fler delar, eftersom vi bara har gjort en budgetreservation. Det krävs utredningar och så vidare för att kunna göra förändringar i de andra delarna.
Jag delar Mikael Dahlqvists uppfattning om att mycket behöver göras för personer med ett långvarigt utanförskap från till exempel arbetsmarknaden på grund av en funktionsnedsättning. Vi måste se över hur vi kan förbättra detta. Det är en nämligen en stor skillnad att ha en möjlighet att komma tillbaka till arbetslivet.
Jag delar alltså intentionen att vi måste jobba med detta framöver. Men vi hade ingen möjlighet att göra det i höstas.
Pia Steensland (KD):
Framtiden för personlig assistans är livsviktig för så många människor. Att återinföra assistansersättning för andning och sondmatning är ett första och jätteviktigt steg. Men precis som du säger finns det så mycket mer att göra. Jag delar många av de intentionerna, och jag vet att Liberalerna har goda intentioner i frågan. Det avgörande är att vi lägger den politiska prestigen åt sidan i frågan.
Vi måste hitta en samsyn och komma vidare. Därför är det glädjande att LSS och personlig assistans finns med bland de 73 punkterna i överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, Miljöpartiet, Centern och Liberalerna. Jag undrar ändå hur ni liberaler upplever samarbetet med regeringen i frågan. Ni har lite olika ingång. Hur stor möjlighet har ni att påverka regeringen i arbetet med att återställa intentionen med LSS?
Pia Steensland (KD):
Tack, Lina, för ditt svar! Jag tvivlar inte på era intentioner i frågan. Samtidigt hör vi lite andra tongångar från Socialdemokraterna redan nu i deras anförande om hur man ska hantera utredningen och så vidare. De vill ta vara på vissa delar, och ni vill slänga den i papperskorgen.
Jag vet att ni delar intentionen att vi ska ha ett statligt ansvar för assistansen. Från Kristdemokraternas sida menar vi att man ska ta vara på de delar i utredningen som visar att det vore en bra huvudman för assistansen. Man ska då självklart ta med barn under 16 år och även personer med psykisk funktionsnedsättning. Där vill jag ha ditt ställningstagande om det finns möjlighet att ta vara på de delarna.
Om vi återgår till er möjlighet att påverka och samarbetet med regeringen i frågan om den personliga assistansen har det kommit ett lagförslag om andning och sondmatning. Det var utifrån tillkännagivandet i M-KD-budgeten som också bekräftades i er överenskommelse. Det framkommer nu att det finns brister i promemorian och lagförslaget.
Jurister från funktionshindersrörelsen har tydligt pekat på att det finns kryphål. I konsekvensbeskrivningen i underlaget står det inte att en enda person med sondmatning ska komma tillbaka in i systemet. Min fråga till Lina Nordquist är: Vilken påverkan har ni haft i arbetet med promemorian? Hade ni läst promemorian innan den blev offentliggjord?
Pia Steensland (KD):
Tack, Pernilla Stålhammar, för ditt anförande! Det var ju ändå S-MP-regeringen under den förra mandatperioden som var drivande i att genomföra de försämringar som vi i dag ser för väldigt många personer med funktionsnedsättning, genom ett direktiv till Försäkringskassan om att bryta kostnadsutvecklingen inom assistans.
Försäkringskassan måste ju förverkliga direktivet, och då började de titta på äldre domar och tolka dem mycket mer restriktivt än vad man gjorde förut. Väldigt många personer vittnar om att deras tillstånd är totalt oförändrat men att bedömningen blir annorlunda med hänvisning till lagar som tidigare inte har nämnts i deras beslut.
Pernilla Stålhammar talar om att revorna i LSS måste lagas. Det finns stora revor just nu.
Min första fråga till Pernilla Stålhammar blir då vilka åtgärder hon kommer att vidta för att denna första lagändring om andning och sondmatning ska ge verklig effekt.
I konsekvensbeskrivningen i promemorian står det inte att en enda person med behov av sondmatning kommer att omfattas av den nya lagändringen, detta eftersom man hänvisar till domen från 2018. Det ska bedömas på det sättet, och den har Försäkringskassan redan tolkat som att det bara är av- och påsättningen av sonden som räknas som grundläggande behov.
Vilka åtgärder kommer Pernilla Stålhammar alltså att vidta för att säkerställa att sondmatning faktiskt ska omfattas av den nya lagändringen?
Pia Steensland (KD):
Tack, Pernilla Stålhammar, för svaret! Det olyckliga är ju att regeringen gav direktiv till Försäkringskassan att minska kostnadsutvecklingen. Det är ju det som har tvingat fram denna tolkning av domar. Höga ambitioner har vi alla, och det är jättebra. Men det måste också omvandlas till konkreta åtgärder, till konkreta ändringar i lagtexten som gör att det här tolkningsutrymmet inte finns.
En stor del i att många personer nu faller ur systemet är att det bara är den integritetskänsliga, privata delen som ska räknas till det grundläggande behovet. Det blir absurt om det bara är underkläderna och kläderna närmast kroppen som är grundläggande behov medan övriga kläder inte räknas.
En person som har vissa psykiska funktionsnedsättningar kanske fysiskt klarar av att borsta tänderna och sköta hygienen själv, men den tid det tar att motivera personen att komma in i badrummet eller duschen räknas i dag inte som ett grundläggande behov. Ändå kanske den tiden är nödvändig för att hygienen ska kunna skötas.
Jag undrar om Pernilla Stålhammar har ambitionen och kommer att verka för att även denna stora reva kommer att återställas, det vill säga att samtliga grundläggande behov i sin helhet måste vara det som ligger till grund för hur många assistanstimmar man beviljas.
Pia Steensland (KD):
Tack för frågan, Anders! Självklart ska inte patientsäkerheten äventyras. Vi vill att detta ska utredas och att man ska titta på möjligheten till farmaceutförskrivning så som det används i vissa länder, där det finns goda erfarenheter.
Självklart ska det inte tummas på patientsäkerheten - aldrig någonsin - men vi ser ju att det i och med den nationella primärvårdsreformen finns en ypperlig möjlighet att se över hur apoteken kan bli ytterligare en stark länk i hela kedjan. Precis som du säger, Anders, handlar det om en överflyttning av vissa medel från primärvården till apoteken. Vi tycker att det är bra.
Är det så att vissa delar kan utföras under de utökade öppettider som apoteken har och att man får en bättre tillgänglighet än vad man har inom primärvården tycker vi att det absolut bör övervägas. Självklart ska det utredas hur detta ska gå till, men vi tycker att det är en utmärkt idé att pröva. Det finns nämligen kompetent personal.
Jag är själv farmaceut, och jag tror att många kollegor på apoteken där ute vill ha lite mer kvalificerade uppgifter som kompletterar det högkvalificerade arbete de gör i dag. Jag tror alltså att detta kan vara en positiv del.
Pia Steensland (KD):
Absolut, det är jätteviktigt. Det är det vi menar - att vi måste se möjligheten. Du vet själv, Anders, att tillgången till allmänläkare inom primärvården är alldeles för låg i dag. Om man kan avlasta primärvården till en viss peng och lägga den pengen på apoteksverksamheten menar vi alltså att man gör primärvården mer tillgänglig för de personer som har det absolut största vårdbehovet.
Därför tycker vi att det är viktigt att utöka apotekens och farmaceuternas möjligheter. Exakt hur det ska göras ska vi utreda, men det råder ingen tvekan om att patientsäkerheten ska vara det som går först. Vi tror dock att det finns vissa patientkategorier som kan få fullgod hjälp om man stärker apotekens roll.
Pia Steensland (KD):
Tack, socialministern! Anledningen till denna interpellationsdebatt är att det, när vi gör ett lagförslag, är viktigt att det täpper till den problematik som finns i dag, nämligen att Försäkringskassan gör tolkningar som strider mot intentionen med LSS.
När det gäller sondmatning var det många som andades ut när domen kom och trodde att det nu var klart, att allt var lugnt och att de skulle få hjälp med sondmatning, men problemet är att Försäkringskassan återigen tolkade det så att det bara är av- och påkoppling av sonden som ska räknas, inte den tid det tar att föra in näringen.
Anledningen till att jag ställde interpellationen var att det enda som står angående sondmatning i promemorian är att man hänvisar till domen från 2018 och säger att det redan står där att sondmatning är likställt med måltid och grundläggande behov. Det finns inget ytterligare förtydligande av att det ska vara helheten som räknas. Det är detta som är så viktigt när lagen ändras - att detta kommer att ske.
Jag hoppas att regeringen kommer att ändra i propositionen, när den kommer, så att det förtydligas. Om det inte görs kommer inte en enda person att räddas av lagen, och det är också vad som står i konsekvensbeskrivningen. Där nämns inte en enda person med sondmatning som kommer att fångas in, utan det är bara de med andning som står med - att de ska komma in i lagen.
Det är uppskattningsvis 30 personer. Det är därför jag står här, och det är därför jag trycker på. Vi måste ändra lagen på ett sätt som gör att Försäkringskassan tolkar den rätt.
Pia Steensland (KD):
Visst är det komplicerat, men det måste ju påbörjas. Jag tror att många av de människor som har det ofantligt svårt skulle orka kämpa lite till om de kände ett hopp. Självklart ska vi göra alla beredningar. Jag förstår att vi inte ska "bypassa" dem.
Men nu är vi på väg att införa en särreglering för vissa grundläggande behov. Det kommer att utredas och beredas. Detta bör göras för samtliga grundläggande behov. Det handlar om så mycket mer än om att återupprätta LSS.
Det handlar om människovärdet och vilket samhälle som vi lever i. I dag behöver personer med funktionsnedsättning och deras familjer kämpa mot myndigheter varje dag för det som borde vara deras självklara rätt enligt LSS. Människor som har störst behov av samhällets stöd kommer att fortsätta att leva med en skräck inför framtiden. Initiativ måste tas. Vi kristdemokrater vill ha ett samhälle där personer med omfattande funktionsnedsättning har en självklar rätt till personlig assistans.
De har, precis som alla vi andra, rätt att vara delaktiga i samhället och leva sina liv fullt ut på sina egna unika villkor. Jag och Kristdemokraterna kommer därför att fortsätta att driva på regeringen i denna fråga. Vi kan inte kompromissa med människovärdet. Därför skulle jag vilja att det snarast tas initiativ till att se över samtliga grundläggande behov.