Morgan Johansson (S):
De sociala klyftorna växer mycket snabbt i Sverige. Vårt land slits isär på många sätt. Det har vi sett under hela denna mandatperiod. Det är klyftor mellan land och stad, mellan kvinnor och män, mellan sjuka och friska, mellan löntagare och pensionärer, mellan arbetslösa och dem som har arbete. Dessa klyftor växer.
Men framför allt ökar klyftorna kraftigt mellan fattiga och rika. Enligt Statistiska centralbyrån är nu klyftorna mellan fattiga och rika de största på nästan 40 år.
Enligt riksdagens utredningstjänst kommer andelen barn som växer upp i familjer under fattigdomsstrecket att öka med 40 procent under denna mandatperiod. Det är nu vart sjunde barn som växer upp under fattigdomsstrecket, i genomsnitt i landet. I en klass med 28 elever är det i genomsnitt 4 barn som växer upp under fattigdomsstrecket.
Utanförskapet ökar, det som ni gick till val på att minska. Det är nu 70 000 fler människor som lever i det som ni kallar för utanförskap än vad fallet var under den socialdemokratiska regeringen. Socialbidragen rusar i höjden. I över 90 procent av kommunerna ökar antalet personer som får socialbidrag. De ökande klyftorna beror på att regeringen inte har klarat sin viktigaste uppgift. Ni har inte klarat jobben. Ni har inte klarat av att bekämpa arbetslösheten.
Nu är nästan 500 000 arbetslösa - nästan 10 procent av befolkningen. 30 procent av ungdomarna är arbetslösa. 100 000 jobb har försvunnit under denna mandatperiod. De ökande klyftorna beror också på att ni ensidigt har fördelat samhällets resurser till dem som redan har det ganska bra ställt. Hälften av de totala skattesänkningarna gick till de 25 procent rikaste i befolkningen enligt riksdagens utredningstjänst.
Vad har detta med hälsa att göra? Allt, visar det sig. År 2004 inledde Världshälsoorganisationen ett omfattande arbete för att analysera skillnader i hälsa globalt, mellan länder och inom länder - ett folkhälsomässigt pionjärarbete. Det var ett initiativ som den socialdemokratiska regeringen i Sverige var oerhört positiv till. Vi gick till och med in och finansierade ett par av delrapporterna om detta.
Det fanns också en svensk representant i arbetet, Denny Vågerö som är professor vid Stockholms universitet. Gruppen leddes av sir Michael Marmot. År 2008 kom kommissionens slutrapport, Closing the gap in a generation . Den är ett resultat av ett fyraårigt arbete där man har tittat på hälsoskillnaderna i världen. Denna omfattande rapport inleds med följande ord: Social rättvisa är en fråga om liv eller död.
Slutsatsen är entydig: Om man ökar de sociala klyftorna ökar man också hälsoklyftorna. Sambandet gäller i fattiga länder. Men det gäller också i rika länder. Det gäller också i Sverige. Högutbildade har förmånen att leva hela fem år längre än lågutbildade i Sverige. Risken för arbetare att dö i hjärtinfarkt är nästan 60 procent större än för högre tjänstemän.
Över 30 procent av låginkomsttagarna i Sverige har inte sökt tandläkare trots behov. Också den psykiska ohälsan är ojämlikt fördelad. Över 20 procent av låginkomsttagarna har haft självmordstankar. När denna rapport kom till regeringen valde man att ge ett uppdrag till Folkhälsoinstitutet att analysera den. Rapporten från Folkhälsoinstitutet har dömts ut av alla forskare som har varit kopplade till en referensgrupp.
Varför? Jo, därför att regeringen inte själv vågar dra samma slutsats. Man vågar inte och orkar inte förstå kopplingen mellan hälsa och social orättvisa. Varför? Jo, därför att denna regering är skyldig just till dessa växande sociala orättvisor.