Joar Forssell (L):
Jag önskar ibland att politiker kunde chilla och ta en prilla. Nu är det juletider. Det är julbord, och folk käkar mat med mättade fetter och sill som är sötad med socker. Därtill kanske man tar en nubbe. Och framför Kalle Anka lutar man sig tillbaka i soffan och tar en prilla snus och har det ganska bra. Livet bjuder på rätt mycket farligheter.
Och för att ta sig igenom det behöver man ibland få göra saker som också kan vara skadliga. Det var någon här som lyfte upp att läkare och forskning säger att tobak är livsfarligt. Ja, det är klart att det är så. Där finns det över huvud taget inte någon skiljelinje i svensk politik.
Skiljelinjen går vid frågan om vi ska göra skillnad på olika typer av tobak och vid frågan om vi ibland ska låta folk få göra lite dåliga val i sina egna liv eller om vi politiker ska gå in och bestämma. Jag tycker att vi ska göra skillnad på olika tobaksprodukter. Snus är jättefarligt ibland.
Men framför allt i denna debatt kanske vi ska betrakta det som en utkörsport från rökning snarare än som en inkörsport till ett dåligt beroende. Det finns många saker som inte är olagliga men som är olämpliga och som man kan göra på alla möjliga typer av allmänna platser. Men det betyder inte att varenda sak ska förbjudas.
Det måste få vara upp till kommunen, om det är platser som kommunen äger och hanterar, att bestämma vilka regler som gäller. Och det måste få vara upp till företag och enskilda individer att få bestämma över sina egna platser. Det är nämligen den som äger, som har hand om och som förvaltar en plats som kan avgöra om något som är olämpligt bör bli förbjudet.
Det var någon som försökte göra det här till en fråga om demokrati genom att säga att 90 procent inte vill ha det och att det bara är 10 procent som vill bruka eller brukar tobak på det här viset. Jag är uppvuxen med astma. Jag tillhör dessa 90 procent och har aldrig tagit en cigg.
Jag tycker dock inte att demokrati handlar om att alltid göra det som majoriteten vill, utan vi ska också värna om minoriteten. De 10 procentens rättighet att bestämma över sina egna kroppar och sina egna liv väger tyngre än de 90 procentens så kallade rätt att få bestämma över andras liv. Vill man ta en snus ska man kunna göra det.
Vill man sälja snus och marknadsföra det i sin egen lilla butik ska man få göra det. Vill man ta en cigg på uteserveringen eller sätta sig på en krog där det finns cigg ska man få göra det. Herregud, fru talman! Kan inte politiker ibland chilla, ta en prilla och låta människor få bestämma över sina egna liv!
Självklart borde restaurangägarna få tillåta e-cigarretter, vattenpipor och kanske cigg på sin uteservering. Är man inte nöjd med det kan man gå till en annan krog. Det finns en massa krogar där det inte är tillåtet, och det utbudet skapas på marknaden. När man går fram med att förbjuda även ecigg och vattenpipa, då är det faktiskt inte längre av folkhälsoskäl.
Då är det paternalism, och man slår ut hela den del av serveringskulturen som erbjuder vattenpipor. Man slår ut näringsidkare och inskränker människors rätt att faktiskt få bestämma över sina egna liv. Fru talman! Jag hoppas att riksdagen och församlingen här inne kan luta sig tillbaka, chilla, njuta lite av livet och låta andra människor få bestämma över sina egna liv.