KBLab/rixvox huggingface dataset:
Sten Tolgfors (M):
Vi lämnar inte över frågan. Den ligger på Försvarsmakten, och den har gjort det hela tiden. Det är inte så att det sker ett beslut av regeringen att vi lämnar detta till dem. Detta ligger inom deras kompetens och beslutskapacitet. Det Mikael Oscarsson vill göra är att när han inte gillar inriktningen vill han lyfta frågan från Försvarsmakten. Det är så det är på riktigt. Grundfrågan är inte alls det Mikael Oscarsson säger. Grundfrågan är följande: Hur ska vi kunna försvara Stockholm och vårt land? Hur ska vi kunna ha ett effektivt och bra luftförsvar? Hur ska vi kunna värna luftrummet?
Till grund för detta ligger militära bedömningar, inte i första hand politiska eller ens regionala. Det är Högkvarteret som har gett oss detta underlag som jag har redovisat med anledning av andra flygplatser. Om det är som Mikael Oscarsson säger, att man inom försvaret vill ha en flygplats just inom tio mil och just i Uppsala, ja, då har de den möjligheten.
Jag har dock uppfattat att hans problem är precis det motsatta: att Försvarsmakten har rätt att döma av frågan och att inte vi omedelbart lyfter alla frågor till riksdagen. Jag tror dock att om man gjorde så skulle man i slutändan få en ineffektiv beslutsstruktur där man kopplar loss en myndighet från dess verksamhetsansvar. Icke på något annat område agerar riksdagen på det viset. Slutligen, fru talman: Vad är det vi talar om här?
Hur många starter och landningar är det som är aktuella i Uppsala? Vi talar om 838 militära rörelser. En rörelse innebär alltså antingen en start eller en landning, alltså låt säga 400 starter och 400 landningar - lite drygt en om dagen. Jag kan säga att det delvis går på tvärs med den argumentation som Mikael Oscarsson gör. Däremot är man på väg emot 1 600 civila rörelser.
Det pekar på att det finns ett ökande intresse för att ha flygplats i Uppsala från den civila sidan. Jag har också tagit del av vad som sägs i medier, nämligen att det finns intresse av att ta över. Skulle det vara så att Försvarsmakten beslutar sig för att lämna och det då skulle vara så att det öppnar sig en möjlighet att samverka med det civila tycker jag att det är en god sak, för Uppsala inte minst.
Sten Tolgfors (M):
Jag konstaterar att vi inte har fått svar på någon punkt vad gäller vad Socialdemokraterna ska göra, med vem man ska göra det eller hur framtiden kommer att se ut. Man ska bara riva upp beslutet och sedan osäkerhet. Ni vet inte ens om det ska finnas en lag. Vårt tydliga besked är att nu finns det klart utsagt i riksdagsbeslut den 18 juni och i alliansuppgörelsen hur den framtida regleringen kommer att se ut.
Det är tydligheten och den borttagna osäkerheten som är väldigt viktig, och det framgår i den artikel i Ny Teknik som jag just lämnade över till Luciano. ISA menar att uppgörelsen, de 15 punkterna, förbättrar möjligheten till investeringar i Sverige jämfört med den tidigare situationen. Företag ogillar osäkerhet. De vill gärna ha fasta spelregler. Det är då som Socialdemokraterna vill riva upp och ha en oreglerad eller halvreglerad situation och sedan utreda behovet av en ny lag med Miljöpartiet.
Vart Vänstern tar vägen vet vi inte. Om man därefter finner att det finns behov ska man utreda hur en ny lag ska se ut med en mycket tveksam majoritet, eftersom Vänstern inte vill ha någon lag över huvud taget. Jag har kvar och har läst det pressmeddelande som Maria Wetterstrand och Mona Sahlin sände ut i Almedalen i somras. Jag stod där och konstaterade att inom bara några minuter gjorde man helt olika tolkningar av vad uppgörelsen innebar. Och Lars Ohly var också då utesluten från diskussionerna.
Sedan tycker jag att Luciano ska titta tillbaka också på den egna historiken när han angriper beredningsprocessen. Jag råkar veta att flera av de mycket integritetspåverkande åtgärder som Thomas Bodström föreslog icke föregicks av parlamentariska utredningar. Jag har återkommande den debatten med honom, men han liksom Luciano Astudillo hänvisar till att det krävs parlamentariska utredningar för att göra större förändringar. Det var inte så Socialdemokraterna själva jobbade.
Nu skapar vi en situation där vi får bort osäkerheten kring hur lagen ser ut, får bort utrymmet för spekulation och ger därmed en god grund för företag när man ska fatta sina investeringsbeslut. Väljer man den röda sidan kastas man tillbaka i en långsiktig osäkerhet igen, och det är det värsta företag vet.
Sten Tolgfors (M):
Bosse Ringholm har frågat finansministern om han kommer att verka för att det ekonomiska utrymme som frigörs genom minskade försvarsanslag används för fortsatta skattesänkningar. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Utifrån förslagen i budgetpropositionerna för 2008 och 2009 har effektiviseringar och besparingar gjorts inom försvaret, främst avseende materielförsörjningen.
De frigjorda medlen har dock i allt väsentligt använts för förstärkning av Försvarsmaktens operativa förmåga och ominriktningen av försvaret.
I den försvarspolitiska inriktningspropositionen som lämnades till riksdagen den 19 mars 2009 bedömer regeringen att de ekonomiska nivåerna för området försvar, som regeringen redovisade i budgetpropositionen för 2009, bör vara utgångspunkten för den årliga prövningen i respektive års budgetproposition.
Därmed utgår den föreslagna utformningen av det framtida försvaret ifrån de ekonomiska ramarna i budgetpropositionen för 2009 vilket innebär oförändrade försvarsanslag efter 2011.
I den försvarspolitiska inriktningspropositionen bedömer regeringen vidare att ytterligare medel bör kunna frigöras genom rationaliseringar inom till exempel stödverksamheterna och att dessa medel i stället bör nyttjas för den operativa verksamheten inom försvaret. Omfattningen av denna omprioritering av medel kan klarläggas först efter noggrannare genomlysning och beräkning. Regeringen avser därför att återkomma i denna fråga.
Sten Tolgfors (M):
Nej, Bosse Ringholm, jag ställer inte några frågor under nästa mandatperiod, jag ställer dem nu. Jag har inte ställt dem bara i dag och vid varje annan försvarsdebatt där jag försökt tala med en socialdemokratisk företrädare. Svaren uteblir. Bosse Ringholm säger att jag inte uttalar att det är fråga om oförändrade försvarsanslag i mitt första eller mitt andra svar. Då får jag väl läsa igen det första svaret, som dessutom har lämnats skriftligt - "vilket innebär oförändrade försvarsanslag".
Det står i näst sista stycket, sista meningen. Punkt på den debatten. Bosse Ringholm svävar uppenbarligen fortfarande i osäkerhet med anledning av ett uttalande som gjordes sommaren 2007. Efter 2007 kom 2008, och efter 2008 kom 2009. Det klarades ut för en god tid sedan att regeringen planerar utifrån oförändrade försvarsanslag.
Det vi gör är att vi effektiviserar materielförsörjningen och flyttar pengarna för att stärka förbandsverksamheten. Detta är i kraftfull kontrast till Socialdemokraterna, som vill skära 2 miljarder, inte bara detta år utan nästa år och nästa år och nästa år. I själva verket är det enda fundament som finns mellan de tre oppositionspartierna att man vill skära 2 miljarder varje år på försvaret.
I övrigt spretar det åt alla olika håll. Jag begär inte att Bosse Ringholm svarar under nästa period, jag begär svar nu från Socialdemokraterna. Jag noterar att inte ens den så erfarne Bosse Ringholm hade några som helst svar att lämna om den socialdemokratiska politiken.
Sten Tolgfors (M):
Allan Widman har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att verkställa beslutet om en helikopterenhet till den svenska insatsen i Afghanistan under 2009. Regeringen upplyste i propositionen Fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i Afghanistan om att det svenska bidraget framöver även skulle komma att bestå av en helikopterenhet med sjukvårdstransportförmåga.
Det är regeringens ambition att detta ska kunna göras så snart det bara är möjligt. Redan i samband med det sammansatta utrikes- och försvarsutskottets behandling av propositionen, kunde det emellertid konstateras att den avsedda helikopterenheten skulle komma att försenas avsevärt.
Förseningen beror på att helikopterbataljonen är inne i en omställningsperiod där personaltillgången, personalens utbildningsstatus och materielens status i nuläget inte medger att en helikopterenhet sänds till Afghanistan. En insats kan därför bli verklighet först så snart en sådan enhet är utrustad och utbildad för ändamålet. Helikopter 10 B är det enda system som utrustats för uppgiften.
Innan konstruktionsproblemen i systemet är åtgärdade och personalen är färdigutbildad finns det av naturliga skäl ingen sådan helikopterenhet att skicka. Ett utnyttjande av helikopter 4 innebär inte en möjlig lösning i det omedelbara perspektivet. Det bedrivs ingen verksamhet med helikopter 4 i dag. Det innebär dels att det inte finns utbildad personal, dels att materielen inte är i stånd att användas.
Därutöver saknar helikopter 4 utrustning som är av betydelse vid insatser av den förevarande karaktären. Den successiva uppbyggnaden av Försvarsmaktens helikopterkapacitet är en prioriterad fråga för regeringen. Av den anledningen tillsatte regeringen den 18 december 2008 en särskild utredare för att se över hur förmågan att understödja Försvarsmaktens insatsförband med helikoptrar ska bibehållas respektive förbättras.
Utredaren ska presentera en delrapport om helikopter 4 den 30 juni i år. Därefter kommer regeringen att ta ställning till detta helikoptersystem. Slutrapporten kommer att presenteras den 1 mars 2010.
Sten Tolgfors (M):
Det är precis av dessa skäl som jag har tillsatt en militärhelikopterutredning. Jag är seriöst bekymrad över de brister som har funnits inom det svenska helikoptersystemet. Det handlar om några av de saker vi har talat om nu. Det handlar om förmågan att tillföra stöd till de insatser vi gör, men det handlar också om säkerhetsproblem på hemmaplan. Vi har sett ett dussin unga svenskar omkomma i olyckor under de senaste åren.
Det är ett extremt allvarligt och viktigt perspektiv att gå till botten med det, alltifrån rutiner till säkerhetskultur inom det svenska helikoptervapnet. Flera av de inkommande systemen är behäftade med allvarliga förseningar, vilket jag är den första att beklaga och den första att icke acceptera. Nu visar det sig att det inte är alldeles lätt att komma runt det.
Anskaffning av andra system tar också tid, förmodligen och enligt den bedömning som görs inte kortare tid än att förverkliga dem vi redan är i färd med, det vill säga ombyggnation av 10 B och anskaffning av 14. När det gäller kompensatoriska åtgärder har Tyskland för närvarande sex helikoptrar på plats. Av dem står två i Medevacberedskap 24/7. Sverige har avtal med Tyskland om sjuktransport med helikoptrar med en marschberedskap på 30 minuter.
Det är så långt vi har kommit nu. Men den politiska prioriteringen är glasklar. Det är dessutom så att de svenska helikoptrarna i Afghanistan inte bara skulle tillföra sjukvårdskapacitet för de svenska soldaterna. Vi jobbar med Finland i samma PRT till exempel som har ett mycket stort intresse, precis som vi, att få detta på plats. Jag vill avsluta med det igen. Det var min prioritering att detta är centralt. Jag vet att Allan Widman i alla delar delar den.
Därför delar vi också ambitionen att så snabbt som möjligt förverkliga den.
Sten Tolgfors (M):
Eva-Lena Jansson har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder med anledning av den kritik som framkommit kring FRA-lagens påverkan på rättssäkerheten och den personliga integriteten. Riksdagen beslutade den nya signalspaningslagen i mitten av juni 2008 och beställde i samband med detta ett antal tillägg för att förstärka integritetsskyddet.
I september 2008 slöts en överenskommelse mellan partierna i alliansregeringen om ytterligare förstärkningar av integritetsskyddet. I promemorian Förstärkt integritetsskydd vid signalspaning behandlas de punkter som kräver lagändring till följd av riksdagens tillkännagivande och överenskommelsen mellan partierna i alliansregeringen. Promemorian har remissbehandlats mellan den 19 december 2008 och den 27 februari 2009 .
Ett fyrtiotal remissinstanser har yttrat sig. Därefter har regeringen utarbetat en lagrådsremiss som Lagrådet yttrat sig över. Lagrådets synpunkter har beaktats i propositionen. I den proposition som regeringen nu överlämnat genomförs alliansöverenskommelsen från september 2008 i de delar som kräver lagändring. Därmed förstärks ytterligare det personliga integritetsskyddet och kontrollmöjligheterna av signalspaningen.
Sten Tolgfors (M):
Lagrådet säger alltså något annat än det som Eva-Lena Jansson just redovisade. Det gör också ett antal andra remissinstanser. Det speciella med den här debatten är att det är en avvägning. Dels handlar det om att ha ett stärkt integritetsskydd där regeringen i dag levererar en proposition med ett antal åtgärder just för att vi har lyssnat på förra sommarens debatt, dels ser vi att det är centralt för landets verksamhet att ha en effektiv underrättelseverksamhet.
Det är just det som Socialdemokraterna inte förmår balansera. Socialdemokraternas svar är: Riv först upp lagen, gå tillbaka till ett oreglerat tillstånd där vi inte har tillgång till kabel vilket skadar landets säkerhet, sedan ska vi utreda behovet av en ny lag med Miljöpartiet. Vänstern vill inte ens ha någon. Därefter kommer innehållet i en ny lag och sedan ska ni baxa igenom det i riksdagen. Det är inte att ta ansvar för landet.
Eva-Lena Jansson har inte en enda gång i sina inlägg visat förståelse för balansen mellan den personliga integriteten och effektiviteten i underrättelseinhämtningen. Nu inför vi en ny domstol för tillståndsprövning. Vi kommer att ha ett integritetsskyddsombud som deltar vid tillståndsprövningen. Vi inför utrednings- och underrättelseskyldighet. Ändamålen för vilka man får bedriva signalspaning listas i lag.
FRA får endast tillgång till de signalbärare som domstolen bestämmer. Det innebär också att all signalspaning kommer att föregås av tillståndsprövning i domstol. Tilläggas kan att det är den nya kontrollmyndigheten som efter beslut i domstol ger FRA tillgång endast till de signalbärare som domstolen fattat beslut om. Det är det exakta precisa svaret på Eva-Lena Janssons frågor.
Detta är integritetsstärkande åtgärder som dessutom nu ligger som skarpa lagförslag på riksdagens bord. Tydligare än så kan det inte bli.
Sten Tolgfors (M):
Anders Karlsson har frågat mig om tillgängligheten hos kontraktsförbanden. En av grunderna i regeringens proposition Ett användbart försvar är att öka Sveriges försvarsförmåga genom att användbarheten och tillgängligheten hos insatsförbanden ökar. Insatsförbanden ska vara samövade och fullt användbara.
Till skillnad mot dagens system behålls och återvinns erfarenheter från insats i förbanden och en stor del av de enheter som ska verka tillsammans i insatser utbildas och övas tillsammans. Dessa förband kommer att ha en väsentligt större användbarhet och erfarenhetsgrund än dagens mobiliseringsförband och flera av de förband som är anmälda till internationella styrkeregister.
Försvarsmaktens personalförsörjningssystem bygger på den enskildes frivillighet. För att möjliggöra individvis omsättning avgränsas utbildningsskedet till att omfatta främst den enskildes kunskaper och färdigheter. Först ges den enskilde en försvarsmaktsgemensam soldat- och sjömansutbildning som följs av en inledande befattningsutbildning. Detta överensstämmer i stort med dagens utbildningssystem.
Därefter placeras individerna vid respektive förband och följer sedan förbandets utbildnings- och övningsverksamhet under ytterligare några månader. Anställning och därmed den inledande utbildningen genomförs när insatsförband har behov och det är lämpligt med avseende på förbandets utbildningscykel.
Konkret kommer det att innebära att soldaterna deltar i övningar med sammansatta förband under hela sin anställning, såväl under den inledande utbildningen som under förbandsperioden. Försvarsmaktens avsikt är att ingående enheter övas kontinuerligt på olika nivåer och med olika grader av komplexitet samt tränas i stridsgrupper.
Den beräkningsgrund som framgår av Försvarsmaktens svar på regeringens planeringsanvisningar, det vill säga att 25 procent av de kontrakterade soldaterna tjänstgör 38 dagar per år, beskriver bara omfattningen av en total övningsverksamhet. Övningstiden kan lika gärna fördelas på kortare men mer frekventa övningar. Värt att understryka är att detta är att se som ett räkneexempel.
Hur det framtida systemet slutligen utformas bereds nu i första hand i Försvarsmakten. Försvarsdepartementet kommer att följa detta noggrant. Försvarsmakten kommer att fortsätta utvecklingen av de koncept för stående respektive kontrakterade förband som redovisades till regeringen den 30 januari 2009 i sitt svar på planeringsanvisningarna.
Viktiga utgångspunkter för det fortsatta arbetet är att all personal ska vara samtränad och att insatsförbanden ska vara samövade.
Sten Tolgfors (M):
Frivilligheten för med sig en lång rad fördelar och kommer att vara starkt kvalitetshöjande. Med frivillighet får vi ett försvar som är användbart för försvarets alla uppgifter. Vi kan lämna dagens ineffektiva ordning med nationell insatsorganisation med mycket låg tillgänglighet på grund av tidigare politiska beslut och en särskild anställd utlandsstyrka. Vi får ett försvar för insatser inom landet, i närområdet och utom landet.
Det får inte Socialdemokraterna med sin lösning. Försvarsmakten fortsätter nu arbetet med att utforma detaljerna i morgondagens insatsorganisation. De underlag som togs fram inför propositionen är en viktig utgångspunkt. Utifrån det beslut som riksdagen fattar i mitten av juni kommer regeringen sedan att gå vidare med att implementera och följa upp propositionen. Pliktutredningen kommer att lämna en slutredovisning i mitten av juni.
Den kommer att behandla centrala delar i fråga om framtidens grundutbildning. Det gör att det så klart inte, innan riksdagen ens beslutat om propositionen, går att fastställa detaljer i ett kommande system. Däremot är utgångspunkterna entydiga i propositionen. Kontraktsförbanden är en avgörande del av arméförbanden. Förbanden ska vara kompletta i fråga om materiel och personal.
Förbanden ska bestå av personal med tillräcklig utbildning som genomför utbildningar och övningar regelbundet. Fru talman! Jag tycker annars att Anders Karlssons inlägg var en alldeles utmärkt sammanfattning av Socialdemokraternas försvarspolitik - icke något eget alls och mycket oro för alla andra. Jag är mer orolig för deras egen finansiering.
Samtidigt som Anders Karlsson lägger fram kostnadsdrivande förslag om överintagning av värnpliktiga jämfört med vad Försvarsmakten själv efterfrågar, som han inte finansierar, ska han sedan dra ned ett par miljarder varje år. Det är fråga om 8 miljarder under propositionens föreslagna period. Därutöver har han intecknat 1 miljard årligen från Marie Hafströms utredning, som ännu inte har gått ut på remiss.
Därutöver är det fråga om minst 700 miljoner kronor årligen i ökade kostnader för överinskrivning av värnpliktiga jämfört med Försvarsmaktens egendeklarerade behov. Därtill, som vi har talat om i tidigare interpellationsdebatter, löften om grundorganisation och löften om materielprojekt. Detta går inte ihop.
Vi står inför en ny nedläggningskarusell i landet om Socialdemokraterna kommer tillbaka och får inflytande över försvarspolitiken igen.
Sten Tolgfors (M):
Yrkesförsvar, säger Anders Karlsson. Försvarsmakten har 15 000 anställda i dag. Det är som en mindre svensk kommun. Det är 9 500 officerare. Vi har en del civila. Vi har också en heltidsanställd utlandsstyrka, det vill säga att när försvaret ska användas i dag anställer Anders Karlsson, enligt tidigare modell, de soldaterna. Det blir onekligen lätt semantiskt när Anders Karlsson debatterar.
Det är rätt om det står "officer" i telefonkatalogen. Det är fel om det står "soldat", i alla fall om det inte är i utlandsstyrkan i återkommande missioner. Regeringens förslag innebär 75 procent i kontraktsförband. Det innebär att man har civilt arbete, går in med vissa mellanrum och gör utbildning, beredskap och insats.
Vi går inom hemvärnet, som är det helt frivilliga försvaret, från 13 000 aktiva som uppfyller sina kontrakt till 22 000 - nästan en dubblering. Det är lätt att se balansen i det förslag som regeringen har lagt fram och som riksdagsmajoriteten förefaller stå bakom.
Jag noterar i ännu en debatt att en socialdemokrat icke nämner ordet försvarsförmåga, icke fokuserar på försvarsförmåga - vad allting borde syfta till. Ett försvar med högre tillgänglighet och användbarhet för insatser i Sverige, i närområdet och utanför närområdet kommer aldrig Anders Karlsson att nå.
Sten Tolgfors (M):
Jag instämmer helt med Anders Karlssons beskrivning av jobbens vikt för Sverige. Dock vill jag säga att vår huvudsakliga uppgift är att värna försvarsförmågan. Den nämner inte Anders Karlsson i samband med den svenska försvarsindustrin. Det tycker jag är tråkigt, eftersom svenska försvarsindustriföretag bidrar aktivt till att stärka Sveriges försvarsförmåga. Men det är inte där Anders Karlsson intresse ligger.
Anders Karlsson har helt rätt i sin beskrivning att det inte är socker vi talar om. Nej, så är det absolut inte, med ett litet delundantag. Det är att det krävs pengar för att köpa bägge sakerna. Anders Karlsson saknar pengar därför att han skär ned kraftfullt på försvaret. Alternativet är att han måste ta pengar från den operativa verksamheten, från försvarsförmågan, och lägga på olika försvarsmaterielutvecklingsprojekt.
Synen på materielförsörjningen måste utgå från Försvarsmaktens behov av materiel för att kunna värna Sverige och för att bygga en försvarsförmåga som är god. Ju billigare materiel vi kan anskaffa, givet att det är samma kvalitet, desto mer kan vi också anskaffa. Vi har inte råd att inte ha en effektiv upphandling, eftersom det drabbar försvarsförmågan.
Vi är då tillbaka till det som Staffan Danielsson upprepade gånger har kommenterat. Socialdemokraterna har en sak gemensam med sina samarbetspartier. Det är inte att Sverige ska stödja export, för de vill de inte. Men det är just nedskärningen av försvarsanslagen. Någonstans måste det ju tas. Jag har nu i dag haft fyra interpellationsdebatter med socialdemokrater. I åtminstone i tre av dem talar Socialdemokraterna för ökade kostnader.
Inte i någon av dem tar man ansvar för att man faktiskt kräver miljardnedskärningar av det svenska försvaret. Det blir inte trovärdigt, Anders Karlsson, att säga att man värnar svensk försvarsindustri när det enda man gör är att dra bort pengar.