Monica Green (S):
Jag vill börja med att kommentera den här talarstolen. Det är väldigt bra att den går att sänka. Jag var nyligen, för en månad sedan, i FN:s generalförsamling, och där visade det sig att talarstolen bara går att höja - från en hög nivå till en ännu högre nivå. Jag blev lite chockad. Dagen efter frågade jag hur man gör när det kommer korta kvinnor, eller korta män för den delen.
Talarstolen är avsedd för långa män. Om man säger till i förväg kan man få en pall, fick jag veta. Men här i Sverige har vi en sänkbar talarstol, och det uppskattar jag väldigt mycket. Så är det i internationella sammanhang. Vi möter olika kulturer och människor med olika inställningar till saker och ting.
Vi från Sverige lyfter fram jämställdhetsfrågorna i IPU och i många andra sammanhang. Jag känner mig stolt över att vi har kommit så långt med vårt jämställdhetsarbete, även om vi inte är ett jämställt land. Vi har väldigt långt kvar och måste alltid fokusera på jämställdhet för att inte drabbas av en backlash.
Men det finns andra länder som ser Sverige som ett föregångsland, vilket är väldigt roligt. Förra året hade vi i den svenska IPU-delegationen möjlighet att ta emot UN Womens högsta chef, Phumzile, på ett välbesökt möte i förstakammarsalen.
Hon besökte Sverige i samband med den Heforshe-kampanj som UN Women genomför. Den handlar om att männen ska ställa upp för jämställdhet, eftersom alla tjänar på ett jämställt samhälle, vilket också männen ska inse.
Ställer männen upp på Heforshe ställer de också upp för att arbeta för att kvinnor ska ha samma möjligheter att delta i samhällslivet och att vara beslutsfattare. Man jobbar också för att få bort våldet mot kvinnor. Det är viktigt att fler och fler ansluter sig till Heforshe-kampanjen, tycker jag.
Jag är dessutom ordförande för UN Womens nationella kommitté här i Sverige, så det känns förstås extra angeläget att plädera för detta här i kammaren. Något annat som jag vill kommentera är att Sverige hade ett särskilt tema om trafiksäkerhet när vi var i Hanoi förra året.
Vi körde moped med mopedhjälmar och hade en särskild uppvaktning om hur viktigt det är att jobba för trafiksäkerhet. Vi pratade om nollvisionen, som vi arbetar med här i Sverige, om hur vi satte upp de här målen, hur man kan bygga smartare för att få ned olyckorna och att det också handlar om människors attityder och beteende i trafiken.
Jag kunde även som ordförande i NTF i Sverige berätta om vårt trafiksäkerhetsarbete. Jag har även arbetat mycket i Mellanösternkommittén, där jag också varit viceordförande. Där krävs det mycket tålamod och engagemang.
Det behövs kvinnor, som jag var inne på tidigare, eftersom kvinnor är bra på att förhandla. Det behövs fler kvinnor i fredsförhandlingar. Kvinnor ska vara aktiva i fredsskapande arbete.
Det är också därför vi från IPU ofta lyfter fram FN:s resolution 1325; fler kvinnor måste vara delaktiga i fredsförhandlingar. I Mellanösternkommittén går det lite framåt, sedan bakåt, och så går det framåt igen, men så går det åter bakåt.
Vi känner ofta ett hopp när vi har lyckats förmedla kontakter mellan Palestinas och Israels parlamentariker. De möts, och vi upptäcker att de har mycket gemensamt. Då känner vi stort hopp. Men bara någon vecka senare kan det hoppet slockna igen för att det inträffar saker som gör att de inte talar med varandra. Det känns oerhört dystert.
Men det är tålamod och ett ständigt pågående engagemang som gäller. Till slut ska vi lyckas med fred även i Mellanöstern. Det är jag övertygad om. Slutligen vill jag kommentera hållbarhetsmålen, vilket också Anti Avsan gjorde.
För min del lyfter jag fram hållbarhetsmål nr 5, som handlar om jämställdhet. Jämställdheten finns också "mainstreamad" i 11 andra av de 16 målen, men det finns ett särskilt mål som innebär att länderna ska arbeta för mer jämställdhet i respektive land.
Jag önskar att vi kan komma framåt mot det målet. Vi i IPU tvingar med våra stadgar fram att alla delegationer har både män och kvinnor med sig. Det är ett steg i rätt riktning. Då träffar vi både män och kvinnor från de 167 nationella parlamenten. Vi möts, samtalar och skapar kontakter, och det i sig skapar fred.
Vi är övertygade om att en jämställd värld är möjlig, men också om att det är möjligt att skapa fred.