Gabriel Romanus (FP):
Jag ber först att få tacka folkhälsoministern för ett mycket innehållsrikt och positivt svar.
Samtidigt, eftersom detta väl är sista gången som statsrådet Morgan Johansson och jag debatterar alkoholpolitiken, i varje fall i riksdagen, vill jag tacka ministern för en rad stimulerande och angenäma diskussioner om alkoholfrågor och andra folkhälsofrågor under den här mandatperioden.
Jag måste erkänna, fru talman, att jag var lite orolig när jag i början av mandatperioden fick höra att statsministern hade anförtrott de här frågorna åt en riksdagsledamot från Skåne. Eftersom jag själv är från Helsingborg vet jag att alkoholpolitiken inte alltid står så högt i kurs i det södra landskapet.
Men mina fördomar kom på skam, och jag har med glädje kunnat notera att Morgan Johansson och jag har väldigt likartad syn på alkoholpolitiken och andra folkhälsofrågor. Det är nu inget originellt. Det är minst sex av riksdagens partier som har ungefär samma uppfattning, även om det kan skilja i nyanserna, och det sjunde partiet håller på att närma sig oss, enligt min bedömning.
Men jag vill ändå, som sagt, tacka så mycket, inte bara för att vi har samma syn utan också för att Morgan Johansson har visat att han inser att ska vi kunna föra en framgångsrik kamp för att förebygga alkoholskador i Sverige måste man driva den nordiska modellen och vår syn aktivt också i EU. Det är minsann inte alltid så lätt. Det är jag medveten om.
Men det är någonting som är absolut avgörande för framgång. Jag har tyckt ibland att det har gått lite segt, att vi kom i gång för långsamt när det gäller kampen mot den illegala alkoholhanteringen, och jag har frågat mig var problemen ligger, utom att få gehör inom EU.
När det gäller införseln finns det också ett motstånd till exempel inom Regeringskansliet. Jag har fått en del oroande rapporter om att man inte alltid har uppfattat att en bättre kontroll på införseln av alkoholhaltiga drycker i Sverige skulle vara en prioriterad fråga för Sverige. Där tror jag fortfarande att det kanske finns en del att göra.
I dag har vi fått höra att tullen ska prioritera det här och de ska samarbeta med polisen. I socialutskottet fick vi intrycket att polisen kanske inte lika hårt har fått direktiv att prioritera den här frågan. Men det borde jag egentligen ha frågat justitieministern om. Men folkhälsoministern kanske kan svara. Ska polisen också prioritera kampen mot illegal alkoholhantering?
Med all respekt för narkotikafrågan är ändå alkoholfrågan tjugo gånger så stor och allvarlig när vi ser till effekterna i vårt samhälle, därför bör den ges åtminstone samma prioritet. Jag ber att få återkomma om jag får en chans, men jag vill ändå som en liten illustration till hur det är relatera ett fall i Stockholms tingsrätt. Två personer hade fört in 4 000 burkar starköl.
De talade om att de skulle ha eller hade haft fester som innefattade 200 personer. Dessa personer skulle alltså konsumera 20 burkar starköl per person. Det där har inte någon större trovärdighet. Men de här personerna blev inte fällda. Det är alltså någonting i tillämpningen här. Jag kan inte, lika lite som ministern, kommentera det här rättsfallet.
Men Finland och Storbritannien nämner jag som exempel på länder som uppenbarligen tillämpar det här mer strikt än vi gör. Kan vi göra något åt det?