Anna Bergkvist (M):
I den här delen av konstitutionsutskottets granskningsbetänkande har utskottet att granska regeringens beredning av regeringsärenden. De anmälningar som ligger till grund för granskningen har föregående talare redovisat, men de berör alltså förändringar i reglerna för arbetslöshetsförsäkringen, förändringar i skattelagstiftningen och avvecklingen av Djurskyddsmyndigheten och Arbetslivsinstitutet.
Jag vill börja med att betona det som utskottet tar upp i sitt betänkande och understryka utrednings- och remissväsendets viktiga ställning i den svenska politiska beslutsprocessen. Utskottet har flera gånger tidigare tagit upp frågan om beredning av regeringsärenden och enats om att ett skriftligt remissförfarande är och alltid bör vara det normala sättet att inhämta synpunkter.
Planeringen av ett ärende bör vara så god att regeringen inte behöver ta till remissmöten på grund av tidsbrist. Ett remissmöte kan däremot vara ett bra komplement till det skriftliga remissförfarandet. Remissbehandlingen utgör enligt utskottet ett viktigt inslag i arbetet med att upprätthålla en god kvalitet i lagstiftningen.
Att inte genomföra en fullgod remissbehandling medför risk för att lagförslag inte uppnår tillräcklig kvalitet och att den fortsatta beredningsprocessen försvåras. Herr talman! I utskottet har vi nu haft att granska och bedöma huruvida regeringen i de aktuella fallen har följt de lagar och regler som finns uppställda för beredning av regeringsärenden.
Jag tycker att granskningen har varit mycket spännande, då flera konstitutionellt intressanta och viktiga områden har ställts mot varandra. I de aktuella fallen har regeringen att ta hänsyn till en rad olika aspekter, dels beredningskravet, som jag har redogjort för tidigare, dels budgetlagen och vallagen.
Samtidigt måste regeringen också respektera väljarna och det mandat som man faktiskt har fått i valet att genomföra den politik som man gick till val på. Situationen är alltså inte helt okomplicerad. En ny budgetprocessordning infördes den 1 januari 1997.
Denna nya ordning innebär att regeringen ska avlämna budgeten till riksdagen senast en vecka efter riksdagens öppnande, det vill säga tre veckor efter valet. Men sker det ett regeringsskifte, såsom i höstas, ska budgeten överlämnas tio dagar efter skiftet. Den nya budgetprocessordningen innebär således att regeringen får mycket kort tid på sig att lägga fram sitt budgetförslag.
Har det då skett ett regeringsskifte, såsom i höstas, blir tiden än mer knapp. Detta var något som lagstiftaren uppmärksammade och kritiserade redan när riksdagen införde den nya lagen men som vi i praktiken inte fick erfarenhet av förrän i höstas, då det var ett valår med ett regeringsskifte. Herr talman!
Det framstår enligt utskottet, eller majoriteten i utskottet i alla fall, som naturligt att den nya regeringen ville få ett snabbt genomslag för sin politik. Regeringen ville också undvika att budgeten för påföljande år i allt för stor utsträckning skulle präglas av den gamla regeringens ställningstaganden och politik.
I och med detta står det klart att det föreligger ett visst demokratiskt dilemma. Vikten av att regeringen får genomslag för den politik man gick till val på står mot beredningskravet. I valrörelsen framförde alliansen de aktuella förslagen, och de debatterades flitigt under hela valrörelsen och var väl kända. Utskottet vill dock poängtera att detta på intet sätt kan ses som en del av beredningsprocessen.
De nu granskade ärendena bereddes under en mycket kort tid. Samtidigt går det inte att bortse från att tiden för beredning av budgetpropositionen är mycket begränsad för en ny regering, vilket också var en insikt när den nya budgetordningen infördes men som man valde att bortse från. Utskottets granskning visar att regeringen har gjort ett så grundligt beredningsarbete som var möjligt utifrån den tidsram som fanns.
Med tanke på de särskilda förhållanden som regeringen hade att ta hänsyn till vid regeringsskiftet finner utskottet alltså ingen anledning att rikta någon invändning mot regeringen.
Granskningen väcker dock åter frågan om tidsutrymmet för avlämnande av budgetpropositionen kan anses tillräckligt - en fråga som vi kanske får tillfälle att återkomma till en annan gång i konstitutionsutskottet - samt om valdagen är optimalt placerad.