Anders Borg (M):
Vi behöver inte göra någon lång och omfattande analys av varför vi har haft låg produktivitet 2007, 2008 och 2009. Det vet alla som studerar frågan. Vi har haft ett mycket kraftigt fall i efterfrågan i svensk ekonomi. Vi vet att produktiviteten på kort sikt är helt dominerad av efterfrågan. Det sammanhänger naturligtvis med att om man inte kan köra maskinerna blir det väldigt dålig effektivitet per maskintimme. Det är naturligtvis så.
Har man ingen orderingång och ingen produktion blir produktiviteten väldigt dålig. Det vet vi är huvudförklaringen till att produktiviteten i hela världsekonomin hamnade på väldigt låg nivå 2008 och 2009. I båda fallen föll produktiviteten totalt i OECD-området och också i euroområdet. Skulle Sverige ha ett mer fundamentalt och bekymmersamt produktivitetsläge än andra länder skulle vi naturligtvis behöva ta den frågan på stort allvar. Har vi brister i svensk ekonomi?
Lönar det sig för lite att arbeta, investera och satsa på företagande eller någonting sådant? Min uppfattning är att så inte är fallet.
En bra indikation på detta är till exempel att OECD räknar med att vi har dubbelt så hög produktivitet nästa år som OECD och euroområdet och att vi 2011 har den högsta produktiviteten av alla OECD-länder, alltså i nivå väl över det man upplever i de absolut mest snabbväxande ekonomierna, de allra mest effektiva ekonomierna. Det här beror naturligtvis vare sig på socialdemokratiska regeringar eller på alliansregeringen.
Det beror på att vi i Sverige under lång tid har haft en samhällsmodell som har varit effektiv. Naturligtvis har Socialdemokraterna ett betydande ansvar för det eftersom man har styrt landet länge. Det vill Bosse Ringholm vara oense med mig om. Det får han gärna vilja. Jag har inget behov av att hävda att den svenska modellen fungerar dåligt.
Det vi har gjort för att förstärka produktiviteten är naturligtvis en massiv satsning på infrastruktur, en av de största infrastruktursatsningarna man har genomfört i Europa och en av de största som har gjorts i Sverige. Vi har lagt fram en forskningsproposition som är så omfattande att man kan inkludera två eller tre av de senaste forskningspropositionerna i denna enda därför att det är en så kraftig höjning av nivån. Vi har byggt ut på utbildningssidan med tydliga satsningar på tidiga kunskaper för barnen i att läsa och skriva.
Vi har vidgat resurserna för yrkesutbildningar och praktiska utbildningar, och vi har gett extra stora resurstillskott till högre utbildning. Under de närmaste åren, när volymerna så småningom går ned, bortåt 2011 och 2012, kommer också en del av anslagen att ligga kvar som en kvalitetssatsning. Vi har förstärkt jobbavdrag och förändrat brytpunkt så att det lönar sig mer att utbilda sig och anstränga sig.
Vi har förbättrat entreprenörsklimatet med förändringar av förmögenhetsskatt och annat som gör att det är fler som vill bli företagare och att det lönar sig bättre att vara företagare. I grund och botten förstärker vi med de här olika åtgärderna den grundläggande styrkan i svensk ekonomi. När det gäller de offentliga finanserna fördubblade vi nästan överskottet sedan vi tillträdde. Det låg på 4 procent 2007 vilket var en kraftig ökning sedan 2006 då vi tog över regeringsmakten. Nu har vi gått till ett underskott.
Det landar förmodligen på en bottennivå på 2 1⁄2-3 procent nästa år, vilket är den starkaste siffran bland praktiskt taget alla industriländer och för den delen europeiska länder. Det är helt naturligt att man har ett så här kraftigt omslag i offentliga finanser. Vi tror båda på att en expansiv konjunkturpolitik är motiverad i samband med en lågkonjunktur.
Sverige har kunnat bedriva en ekonomisk politik som har varit en av de mest expansiva samtidigt som vi har haft god ordning på våra offentliga finanser därför att vi har fört en ansvarsfull ekonomisk politik. Det är också en viktig beståndsdel i att vi ska ha en bra produktivitetsutveckling.