KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lorena Delgado Varas (V):
Jag blir lite ställd när ledamoten säger att israeliska staten inte terroriserar minoriteter, speciellt med tanke på att man faktiskt gör skillnad på olika minoriteter i Israel.
Som palestinier, oavsett om du bor i Gaza eller i det israeliska området, kommer du i vardagen att notera de skillnader som finns. Man har alltså en mur som gör det oerhört svårt för palestinier att gå in i Israel, till exempel.
Man försvårar medicinintag till Palestina och humanitär hjälp som är väldigt viktig. Jag ifrågasätter faktiskt att ledamoten menar att Israel inte terroriserar minoriteter, för det har vi sett rätt så länge. FN är inte sen med att kritisera Israel i dessa frågor.
Därför tror vi att vi helt enkelt inte ska samarbeta med Israel förrän de respekterar de internationella överenskommelser som alla vi faktiskt har gjort.
Lorena Delgado Varas (V):
Jag samarbetar jättegärna med Israel när det handlar om att hitta fredliga lösningar i den konflikt som pågår just nu mellan Israel och Palestina.
Så länge man fängslar barn och oskyldiga och mördar oskyldiga är jag inte beredd att samarbeta i sådana här typer av projekt.
Lorena Delgado Varas (V):
Försvarsmakten menar att ett sådant beslut därför bör föregås av en djup konsekvensanalys av riskerna och konsekvenserna av en försäljning i vilken FRA, Säpo, MSB m.fl. myndigheter ges möjlighet att yttra sig i frågan. Enligt myndighetens beskrivning visade den analys som gjordes 2008 att det fanns omfattande risker med en försäljning av statens ägarandel.
Försvarsmakten framhåller, i det ovan nämnda yttrandet, risker när det gäller statens fortsatta tillgång och skydd av samhällskritiska tjänster och Telias förmåga att skydda säkerhetsklassad information efter en försäljning. Försvarsmaktens bedömning är att riskerna inte har minskat och att en förnyad och fördjupad analys bör göras."
Detta är en av flera aspekter när det gäller varför vi inte bör sälja ut Telia. Det handlar om nationell säkerhet - en fråga som har blivit viktigare med åren inom den digitala världen. Vi har en pågående digitalisering av samhället där många av våra samhällsfunktioner i dag är digitala. Förstår ni makten som finns i det?
Vi har fler exempel, väldigt allvarliga sådana. Till exempel tog Moderaterna upp några. Det handlar om sådant som skett på grund av att man inte har tänkt igenom säkerhetsaspekterna ordentligt, och då handlar det enbart om upphandling. Transportstyrelsen upphandlade it-driften, och känsliga uppgifter hamnade i servrar över halva Europa.
Det är som sagt enbart upphandling. Telia är inte bara drift utan också infrastruktur och utveckling. Tyvärr fortsätter högerns ideologiska utförsäljning av allt som staten heter. Man missar då att stora förändringar som når alla delar av samhället, som digitalisering eller annan kommande teknik, inte kommer att bäras av mindre företag.
Där behövs en större, pålitlig aktör. Återköpsprogram av aktier i Telia Company AB När vi väl säljer ut Telia kommer det inte tillbaka i statens ägo, och precis som vid andra utförsäljningar av statliga bolag kommer vi att se att det kommer att ändra fokus. Apoteken började sälja kosmetik för att maxa vinsten, och man satsade såklart på tätort i stället för på glesbygd, för det finns inget samhällsintresse.
Jag håller med när högern säger att Telia är börsnoterat. Om vi vill att staten ska ha mer inflytande för att kunna möta säkerhetsuppdragen och driva fram digitaliseringsprocessen välkomnar jag det förslaget från högern. Genom att sälja ut Telia vet vi inte om det kommer att styckas i fler företag eller vilket intresse ägarna har av Sverige.
Ingen av de utförsäljningar som högern har genomfört har lett till någon förbättring av slutprodukten eller sluttjänsten. Det gäller apoteken, utförsäljningen av elnätet och konkurrensutsättningen av statens järnvägar. Högern vill nu lägga till Telia på den listan.
Lorena Delgado Varas (V):
Tack för svaret, statsrådet Linde! När demokrati och mänskliga rättigheter sätts ur spel minskar möjligheterna att lösa de globala miljöproblemen. Dessa frågor är starkt sammanlänkade. Om man ska nå de globala hållbarhetsmålen måste näringslivet vara med fullt ut.
Hur får vi företagen att vara drivande i fråga om mänskliga rättigheter, inte bara här utan längs hela kedjan, från råvara till färdiglevererad produkt? I denna kontext menar statsrådet Linde att det är bättre att fortsätta att slå vakt om FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter.
Problemet är att länderna inte är konsekventa eller skyldiga att ålägga företagen ansvar för att agera gentemot mänskliga rättigheter. Ett bindande avtal bör reglera företagens ansvar för hela den globala försörjningskedjan och underlätta gränsöverskridande uppföranden.
Flera länder är ovilliga att införa bindande standarder för mänskliga rättigheter på egen hand eftersom de fruktar att detta skulle vara en konkurrensnackdel för företagen. Däremot skulle enhetliga internationella standarder skapa lika villkor för företagen. Här bör Sverige vara ledande eller åtminstone tongivande i förhandlingen av ett sådant avtal.
Att arbeta för att andra länder ska införa frivilliga nationella handlingsplaner löser inte heller problemet, speciellt inte när det gäller transnationella företags agerande. Trots svaret undrar jag hur regeringen avser att jobba med transnationella företag och deras ansvar i frågor om mänskliga rättigheter. Jag ser nämligen inte hur det kommer att bemötas.
Vore det inte klokt om Sverige bidrar till detta ansvar genom att delta i förhandlingar om ett bindande avtal i FN?
Lorena Delgado Varas (V):
Är det inte bra att länder som av olika anledningar saknar relevanta nationella handlingsplaner för företagande och mänskliga rättigheter är positiva till bindande globala konventioner som rimligtvis även bör innefatta dessa länder? Kan det inte vara så att det för en del länder är lättare att få engagemang i fråga om åtaganden som gäller alla länder, eftersom det blir konkurrens på lika villkor om alla är bundna till samma regler?
Sverige är i dag inte det land i Europa som har ledartröjan när det gäller att avkräva ansvar från företag. Frankrike har till exempel antagit en egen lag för att franska företag ska ta ansvar för mänskliga rättigheter och miljön. Dessutom deltog Frankrike aktivt i förhandlingarna om ett globalt bindande avtal.
Med tanke på hur nära frågor om mänskliga rättigheter är relaterade till miljöfrågor är detta ytterst prioriterat om vi ska nå de globala miljömålen. Regeringen förespråkar frivilliga lösningar, men det har inte gett den effekt man hoppats på. Herr ålderspresident! Statsrådet Linde lyfte den obligatoriska hållbarhetslagstiftningen som en väg framåt.
Men så sent som i februari i år presenterade Amnesty, Fair Action och Diakonia en granskning av hållbarhetsredovisningen som visade stora brister. Man rekommenderar faktiskt, precis som Statskontoret gjorde, en obligatorisk och kontinuerlig konsekvensanalys för svenska företag när det gäller deras påverkan i fråga om mänskliga rättigheter.
Att man ska införa obligatorisk human rights due diligence är något som jag hoppas att regeringen arbetar vidare med.
Lorena Delgado Varas (V):
Är det inte så att det saknas verktyg för stater att hålla transnationella företag ansvariga i fråga om mänskliga rättigheter? Är det inte så att det finns juridiska luckor mellan staterna som måste lösas på den internationella arenan?
Om vi nu hade en nationell obligatorisk så kallad human rights due diligence och ett globalt bindande avtal, skulle inte det driva utvecklingen framåt i avseende på mänskliga rättigheter och för miljön? Vi pratar oftast om att handeln är ett sätt att driva dessa frågor framåt, men vi är inte villiga att binda oss vid att respektera det fullt ut.
Det här gör att utvecklingen går väldigt långsamt framåt och i vissa avseende inte framåt alls. Det här främjar företag som inte respekterar detta utan kanske bara skriver fina ord i sina hållbarhetsredovisningar. De företag som däremot jobbar konsekvent med detta tvingas konkurrera med globala företag som har som affärsidé att göra vinster genom att utnyttja människor och förstöra deras levnadsmiljö.
Här måste vi ta vårt ansvar och säkerställa dessa företags vidare utveckling och tvinga företagen att konkurrera under andra premisser. Herr ålderspresident! Statsrådet Linde nämner också att Sverige drev på för konfliktmineralsdirektivet, men det gäller bara fyra mineraler och bör utökas. Det behövs ett bredare tag, så vad blir nästa steg avseende detta?
Lorena Delgado Varas (V):
Jag tror att Lars Hjälmered ställde frågan om äganderätten också förra året. Det är en formulering som kanske behöver diskuteras, för det är inte så att vi är emot företagen. Däremot ser vi att det finns behov av att säkerställa att en del verksamheter inte blir styrda av marknaden, om man säger så.
Vi har sett vilken påverkan det har när marknaden tar över. Titta bara på bostadspolitiken! I dag har vi stora behov av en ordentlig bostadspolitik, där vi faktiskt investerar för att kunna bekämpa bostadslösheten. Titta på vårdföretagen, till exempel!
Hur mycket pengar har vi inte förlorat genom att man upphandlar från olika företag och så vidare? Om man tittar på skolorna ser man stor skillnad i kvalitet, till exempel. Jag tror att det finns ställen där vi faktiskt behöver tänka om i fråga om huruvida marknaden ska styra dem. Men det innebär inte att vi är emot företag.
Lorena Delgado Varas (V):
När det kommer till bankerna kan det vara ett bra incitament att ha någon form av statligt arbete. Vi ser att det finns ett ökat antal fall av penningtvätt som vi måste utreda och titta vidare på. Jag tog upp kvinnors företagande som ett exempel.
Vi ser enorma skillnader på hur bankerna agerar gentemot olika kön och olika typer av företagande. Det skulle gagna med någon form av statlig bank.
Lorena Delgado Varas (V):
Utskottet föreslår ett tillkännagivande till regeringen som går ut på att förenkla och förkorta tillståndsprocesser. Vänsterpartiet har inte ställt sig bakom tillkännagivandet. Anledningen är att en beredning redan pågår. Jag vill dock klargöra att Vänsterpartiet absolut vill att man ska titta på hur arbetet utförs i samband med tillståndsprocesser.
Man borde i ett tidigt skede ge besked vid ansökningar om bearbetningskoncession om risken för osäkerhet är stor. Det blir då upp till ansökande företag att bedöma om man går vidare i ett projekt som riskerar att dra ut på tiden och där utgången är mycket osäker. Det är inte vi som ska ta ansvar för företagens vilja att ta risker.
Gruvnäringen är viktig för Sverige och kan väntas spela en än mer betydelsefull roll när energisystemet nu ställs om i en hållbar riktning. Många mineraler som behövs inom modern batteriteknik eller andra teknikapplikationer finns i Sverige.
De kan ligga till grund för nya gruvetableringar, ofta i delar av landet där utbudet av arbetstillfällen annars kanske är begränsat. Min och Vänsterpartiets syn gällande naturresurser och vem som ska utvinna och förädla dem är att de gärna ska ha svenska ägare - varför inte statliga? Sedan är det inte till skada att en lokal förankring finns i ägandet.
Lokal förankring ger mer hänsyn till närområdet och mer långsiktighet, och det skapar ett hållbarhetstänk. Sverige har en låg beskattning på mineralersättningen. Det gör att många mineralprospektörer söker sig hit, och fler kommer det antagligen att bli eftersom behoven ökar.
Mineralutvinning står ofta mot andra intressen, vilket ställer stora krav på att gruvnäringen tar till vara och värnar gemensamma miljöutrymmen, ligger i framkant när det gäller att använda miljövänlig teknik och tar ansvar för det lokala och regionala samhället. Min uppfattning är att Sverige bör överväga en annan utformning av de avgifter och ersättningar som finns kopplade till utvinning av mineral.
I dag är avgifterna mycket små i en internationell jämförelse. Jag anser att exempelvis en större andel av gruvföretagens vinster bör gå tillbaka till det lokala samhället. Vänsterpartiet har en motion om skyddet av havsområden.
Gruvdrift på havsbotten kan riskera större skador för den marina miljön än oljeborrning, och jakt på djuphavsmineraler kan påverka miljöer som varit ostörda i miljarder år. Vänsterpartiet anser att försiktighetsprincipen därför bör tillämpas för att undvika att djuphavsgruvor medför giftiga föroreningar i näringskedjorna och förstörda ekosystem.
Sverige bör i förhandlingar om havsrättskonventionen driva krav om införande av moratorium mot gruvdrift i djuphaven. Därför jag yrkar bifall till vår reservation 11, som handlar om bland annat gruvdrift i havsområden.
Utöver det som gäller utvinning av mineral i djuphavsområden kommer jag att verka för att mineralpolitiken får en sådan inriktning att gruv- och mineralnäringen kan utvecklas i samklang med naturmiljön på ett sådant sätt att urfolkets rättigheter respekteras och att avkastningen från dessa våra gemensamma naturtillgångar i större utsträckning än i dag återinvesteras i samhället.
Lorena Delgado Varas (V):
Om jag förstår rätt så står det inget om innovationsarbetet med Israel i regleringsbrevet för 2020. Israel är en ockupationsstat.
När det gäller spridningen av coronaviruset undrar jag vad som kommer att hända med Palestinas folk när Israel stoppar läkemedel från att komma fram. Palestinierna har inte tillgång till rent vatten och har inte medel nog att ha en säker sjukvård.
Jag tror att Sverige kan samarbeta med många andra länder som har ett väl utvecklat arbete vad gäller detta. Även här i Sverige bedriver läkemedelsbranschen ett stort arbete. Bland annat har Astra Zeneca ställt om sina forskningsteam till att jobba med denna fråga.
Lorena Delgado Varas (V):
Ett innovationssamarbete måste komma med krav, och ett av dessa krav borde vara att Israel öppnar portarna till de ockuperade områdena, att man drar sig tillbaka och att man ger det palestinska folket möjlighet att få den vård som alla andra har rätt till. Jag undrar om du känner till Israels historia, Tobias Andersson.
Du verkar mena att palestinierna kommer att gagnas av Israels forskningsframsteg. Men Israels ockupationshistoria visar hur Israel har ockuperat fler och fler områden och infört allt fler begränsningar för det palestinska folket. Man tillåter inte ens hjälporganisationer att ta in läkemedel.
Lorena Delgado Varas (V):
I dag debatterar vi betänkandet om energipolitik. Vänsterpartiet står inte bakom den energiöverenskommelse som ligger till grund för den nu förda energipolitiken. Överenskommelsen har börjat bryta samman sedan två partier nyligen lämnat den, men ännu vägleds mycket av regeringens arbete av den.
I stället för en bräcklig energiöverenskommelse, där de avhoppade partierna vill backa in i framtiden med hjälp av stöd till en energikälla som faktiskt är dyrare än de förnybara, vill vi att energipolitikens mål ska vara ett samhälle med 100 procent förnybar energiförsörjning senast 2040.
Genom att vi satsar på energieffektivisering och förnybar energi, som sol, vind, bio- och geoenergi, kan ett ekologiskt hållbart samhälle växa fram. Visserligen kostar det att satsa på att utveckla och bygga förnybar elproduktion. Men om investeringarna i förnybar energi uteblir kommer det att resultera i elbrist och stigande elpriser i framtiden.
Genom att vi satsar på förnybar el kan kostnaderna för klimatförändringarna hållas nere. Vi behöver ta det ansvaret. Vi behöver ta ansvar för de historiska utsläppen och den miljöpåverkan vi åsamkat denna värld. Vi behöver ta ansvar för vad vi använder som energikällor och vad vi lämnar över till framtida generationer.
Det fina med att ta ansvar är att Sverige kan bli ett land som inspirerar och driver på. Därför säger jag nej till kärnkraft. Det är inte bara en osäker energikälla. Den är också dyr och försvårar omställningen till en förnybar energiproduktion. Det finns inte heller någon säker metod för slutförvaring av det radioaktiva avfallet.
Därför vill vi se en avveckling av kärnkraften. Genom betydande satsningar på att utveckla stålproduktion där vätgas ersätter kol, det så kallade Hybritprojektet, vill Sverige profilera sig i klimatsammanhang. Vi från Vänsterpartiet ser positivt på detta.
Samtidigt vill jag understryka att Hybrits affärskoncept bygger på att elpriserna ska variera och att vätgas ska produceras och kunna lagras när elpriserna är låga. Sådan prisvariation kan väntas uppkomma när det finns mycket väderberoende förnybar el i kraftsystemet och inte på samma sätt när den kontinuerligt producerade kärnkraften står för en stor del av elmixen.
Även detta talar för en avveckling av kärnkraften. Vad gäller tillkännagivandet om småskalig vattenkraft, som utskottet anför, har vi en gemensam reservation, reservation nr 11, med Socialdemokraterna och Miljöpartiet. Vi står givetvis bakom reservationen.
Även om företrädare för Vänsterpartiet inte har lagt fram några energipolitiska förslag i detta betänkande kommer Vänsterpartiet framöver verka för att energipolitiken får den inriktning som jag nu har beskrivit.
Lorena Delgado Varas (V):
Sverige ska ha ett konkurrenskraftigt näringsliv som ligger i framkant vad gäller digital utveckling och forskning. Sverige är ett av världens mest digitaliserade länder. Vi ska fortsätta att utveckla landet och vara i framkant vad gäller digitalisering. Många branscher står i dag inför en utmaning där allt fler yrken digitaliseras och automatiseras.
Rätt använd kan teknikutveckling leda till ökad livskvalitet, bättre arbetsvillkor och en generell arbetstidsförkortning. Det bygger dock på att den svenska modellen värnas och att goda arbetsvillkor och förutsättningar till omställning finns i grunden. Ett digitalt skifte ställer höga krav på både företag, myndigheter och personal.
I bästa fall kan digitaliseringen komma att innebära viktiga klimatvinster, vinster för arbetarna såväl som bättre förutsättningar för den enskilde företagaren. Genom nya plattformar för företagare kan regelkrångel minskas, och man kan förbättra samverkan mellan olika parter. Vi kan öka effektiviseringen genom att hjälpa företagen att utvecklas och få bort hinder. Här har digitaliseringen en nyckelroll.
Det är viktigt att den främst används för att effektivisera och inte till att öka informationsinhämtningen eller byråkratin. Vi ser att en ökad digitalisering är en viktig beståndsdel i att underlätta processer, som i uppstarten av företag. Företagare måste i dag kontakta flera myndigheter.
I vissa branscher har man dessutom komplicerade registreringar och eller tillståndsansökningar, till exempel i restaurangbranschen och byggbranschen. Det är något som kan effektiviseras med hjälp av digital teknik. Vi ser fram emot det fortsatta arbetet med digital samverkan mellan myndigheter för att underlätta, effektivisera och skapa utrymme för en bättre utveckling för de nya företagen. Det gäller speciellt under dessa kristider.
Jag yrkar bifall till reservation 3.
Lorena Delgado Varas (V):
Sverige har under många år rankats som ett av världens mest innovativa länder, och de immaterialrättsintensiva företagen bidrar med vart tredje arbetstillfälle i Sverige. Det är alltså viktigt att modernisera immaterialrättsliga skydd och anpassa dem till dagens verklighet - i det här fallet för att döma de allvarligaste fallen.
Vänsterpartiet har i det föregående ställt sig bakom utskottets ställningstagande att dels tillstyrka regeringens proposition, dels avstyrka motionsyrkanden som rör sanktioner på immaterialrättens område. Mot bakgrund av utskottets resonemang i den sista delen har vi ett särskilt yttrande för att tydliggöra vår ståndpunkt.
Vänsterpartiet har inget att invända mot propositionen och anser att förslaget i grunden är bra och att lagstiftningen har utformats för att vara funktionell. Jag vill särskilt framhålla att regeringen har gjort en korrekt bedömning när den har utformat förslagen, så att lagändringarna tar sikte på grova, uppsåtliga brott och inte på oaktsamma gärningar, vilket den bakomliggande utredningen först föreslog.
Detta är väldigt viktigt för oss och något vi har påpekat under ärendets gång. I dag finns en organiserad intrångsverksamhet som leder till stora skador för hela samhället, vilket riskerar att slå undan benen för enskilda kreatörer, kulturskapare och småföretag. Den påverkar hela branscher, där vi förlorar enorma skatteintäkter.
Jag vill betona att det är viktigt att den föreslagna lagstiftningen får avsedd verkan och i förlängningen leder till att den stora organiserade intrångsverksamheten bekämpas. Jag ser fram emot en uppföljning av lagstiftningen och att riksdagen får möjlighet att utvärdera den efter en lämplig tid. Jag yrkar bifall till reservation 2.
Lorena Delgado Varas (V):
Vänsterpartiet anser att regeringens förslag i grunden är bra och att det krävs åtgärder till följd av den uppkomna coronakrisen. Gruvindustrin är en strategiskt viktig näring för Sverige, inte minst i regioner som tidigare har drabbats av hög arbetslöshet och utflyttning.
En modernisering av det svenska samhället som möter kommande miljö- och klimatutmaningar måste även innebära att gruvnäringen utvecklas i samklang med övriga delar av samhället. Vi vet att vår gruvnäring spelar en viktig roll, inte bara här utan i hela världen.
I propositionen anför regeringen att man inte har inkluderat alunskiffer bland undantagen eftersom det pågår ett arbete i Regeringskansliet för att skärpa regelverket när det gäller utvinning av mineral ur alunskiffer.
Med vårt särskilda yttrande vill jag understryka vikten av detta arbete och av att det bedrivs skyndsamt samt av att ett förslag snart överlämnas till riksdagen så att brytningen av alunskiffer därefter kan upphöra inom en nära framtid.
Jag anser också att det är viktigt att regeringens förslag till förlängning av undersökningstillstånd följs upp och att de invändningar som har lyfts av Sametinget och Svenska Samernas Riksförbund, SSR, då tydligt tas i beaktande. Varför? Jo, undersökningsverksamhet kan vara rätt omfattande. Det kan handla om borrning, sprängning, grävning och borttagande av jord.
Detta innebär såklart att ett undersökningstillstånd, som det står i reservationen, kan skapa olägenheter för och innebära ett intrång i markägares och andra rättighetshavares rättigheter.
Med tanke på att vissa verksamheter redan i dag är ifrågasatta bör förlängning av undersökningstillstånd endast innefatta de tillstånd som är drabbade här och nu och där det finns synnerliga skäl för förlängning. Vi får inte heller glömma att tillstånden getts under en minerallag som har blivit kritiserad av FN eftersom den inte tar tillräcklig hänsyn till urfolket samerna.
FN:s rasdiskrimineringskommitté har rekommenderat Sverige att ändra lagstiftningen för att ge samerna ett större inflytande över sitt landområde så att deras rättigheter överensstämmer med FN:s konventioner. Jag yrkar bifall till reservationen från S, V och MP.
Lorena Delgado Varas (V):
Vi vill meddela att vi ställer oss bakom utskottets ställningstagande om att regeringens skrivelse ska läggas till handlingarna. Vi vill tydliggöra vilka värden som bör genomsyra verksamheten vid de regionala exportcentrumen, och därför har vi gjort ett särskilt yttrande. Där skriver vi att vi vill att klimatfrågan ska genomsyra alla beslut som tas i riksdagen.
Därför behöver de olika främjandeåtgärder som vidtas inom de regionala exportcentrumen tydligt kopplas till klimat och miljö men också till den feministiska utrikespolitik som regeringen säger sig bedriva.