Sven-Olof Sällström (SD):
I dag behandlar vi AU7 Arbetsrätt , med motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Vi sverigedemokrater står naturligtvis bakom samtliga våra reservationer och våra två särskilda yttranden, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 4 och 10. Om vi börjar med de särskilda yttrandena så rör ett den bristande situationen inom byggsektorn, där huvudentreprenörsansvar i dag är inskrivet i byggavtal men inte gäller samtliga på byggarbetsplatserna.
Vi tycker att det är en självklarhet att samtliga arbetstagare, inklusive de som är utstationerade på den svenska arbetsmarknaden, ska ha samma skydd i det avseendet. Här pågår dock, som det också står i betänkandet, ett utredningsarbete på Arbetsmarknadsdepartementet. Vi avstår därför från att yrka bifall till motionen men ser fram emot ett lagförslag från regeringen i närtid. Här är situationen den att EU-kommissionen har lagt fram ett reformförslag rörande utstationeringsdirektivet som tillåter att huvudentreprenörsansvar inkluderar utstationerade.
Det är välkommet. Det andra särskilda yttrandet gäller rätten till heltid, där en enskild motionär har lyft fram ett lagstiftningsförslag. Där har partiet Sverigedemokraterna i sin budget i stället lagt in de ekonomiska medel som behövs för att den som vill gå upp från deltid till heltid i offentlig sektor ska kunna göra det. Detta är också vårt förslag, och vi har därför ett särskilt yttrande i det fallet. Herr talman!
Vi har ett förslag om reformering av reglerna för undantag i turordningsreglerna. Detta tar vi upp i reservation 10. I Sverigedemokraterna försöker vi ha en pragmatisk hållning i denna fråga. Vi anser inte att man helt bör avskaffa den trygghet som turordningsreglerna innebär för arbetstagarna. Men vi vill samtidigt underlätta för företagen och stimulera tillväxt och sysselsättning genom att öka antalet undantag från turordningsreglerna från två till fem.
Vi tror också att utökade undantag i turordningsreglerna skulle minska användningen av så kallad hyvling, som innebär att företag ibland, just för att behålla nyckelpersonal, väljer att delvis skära ned på arbetstiden för en stor grupp anställda. Nu hörs också ropen om lagstiftning när det gäller just hyvling. Det är något som vi tror vore olyckligt, då det ibland kan finnas särskilda och berättigade skäl till detta.
Däremot ser vi naturligtvis att detta helst sker genom förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter, ungefär på det sätt som skedde under finanskrisen 2008-2009 då det förekom på ett antal arbetsplatser. Herr talman! I vår reservation 17 om utökad rätt till ledighet har vi bakat in flera olika förslag om rätten att tillfälligt ta ledigt från jobbet. I dag finns det så kallade starta-eget-bidraget, som riktar sig i huvudsak till arbetslösa.
Det är en åtgärd som uppvisar tämligen goda resultat. Vi menar dock att de som har störst förutsättningar att starta och driva framtidens innovativa och högteknologiska företag ibland, men förmodligen inte alltid, återfinns i kategorin arbetssökande. I många fall arbetar i stället redan dessa personer. Har man ett fast arbete och bär på en företagsidé kan dock steget vara ganska stort för att våga säga upp sig och starta ett företag.
Vi vill att regeringen ser över regelverket och tar fram ett förslag, så att även redan anställda kan få något som motsvarar starta-eget-bidraget för att prova på att starta företag. Vi vill också att regeringen ser över reglerna för rätten till tjänstledighet för att bedriva näringsverksamhet och utöka den från dagens sex månader till nio månader av ungefär samma anledning. Herr talman!
I dag har föräldrar rätt att jobba deltid - ned till 75 procent - tills barnet är åtta år. För att öka familjernas valfrihet och flexibilitet och för att få bukt med de ökade sjukskrivningstalen i den gruppen föreslår vi att regeringen återkommer med ett förslag om att göra en ändring så att föräldrar har rätt att gå ned till deltid på 50 procent i stället för 75 procent tills barnet är åtta år.
Många familjer är bekanta med den problematik som uppstår när förskolan sommarstänger under ett antal veckor. Dessa veckor ska då täckas av föräldrarnas semesterveckor. Olika förskolor håller stängt olika många veckor. På vissa orter håller man stängt ett par veckor, medan det på andra orter handlar om upp till sex veckor. Jourförskolor och tillfälliga lösningar finns ofta. Men detta passar inte alla, framför allt inte alla barn.
Därför vill Sverigedemokraterna inrätta vad vi kallar för förskoledagar, det vill säga en lagstadgad rätt till tjänstledighet fem dagar per år när förskolan är sommarstängd. Det ska naturligtvis vara frivilligt att utnyttja dessa förskoledagar. Detta riktar sig till föräldrar med barn i förskolan. Herr talman! Så kallad utstationering på svensk arbetsmarknad, i enlighet med utstationeringslagen och utstationeringsdirektivet, fungerar i dag inte tillfredsställande.
Det pågår i dag ett reformarbete både inom Regeringskansliet och riksdagen, och vi påbörjar i morgon beredningen av ett betänkande här i riksdagen. Vi sverigedemokrater har uttalat vårt stöd för regeringens proposition om förändringar av utstationeringsregler. Även inom EU har kommissionen föreslagit förändringar i utstationeringsdirektivet. Det är förändringar som vi sverigedemokrater i huvudsak ställer oss bakom.
Vi vill dock gå längre. Vi vill ha månadsrapportering, anmälningsplikt samt begränsa maxtiden till tre månader för utstationerad personal. Men det är en annan fråga. Herr talman! Det talas i dag mycket om så kallade enklare jobb och sänkta löner för dessa så kallade enklare jobb. Många har haft svårt - inte minst arbetsmarknadsministern, som tyvärr inte är här i dag - att definiera vad ett enkelt jobb är.
Ibland hör man hårresande beskrivningar om vad dessa enklare jobb ska bestå av. Bland annat lyfts olika städjobb fram i debatten. Ett modernt städjobb i Sverige i dag kan bestå av till exempel att köra, serva och underhålla relativt avancerade städmaskiner av olika typer. Ett modernt städjobb kan innebära att man utför städuppdrag på sjukvårdsinrättningar med mycket höga krav på kunskaper om hygien och sanitet. Det är inga enkla jobb. Det är både svåra och viktiga jobb.
I debatten sägs ofta att det finns få enkla jobb i Sverige - jobb som kan utföras av arbetssökande med låg eller mycket låg utbildning. Sanningen är att den typen av jobb till stor del är bortrationaliserade i Sverige. De finns inte längre.
Det är mer än naivt att tro att arbetsgivare i någon större omfattning ska frångå den automatisering, den rationalisering och de åtgärder som de har vidtagit för att just ersätta de så kallade enkla jobben. Jag är ledsen, men jag tror helt enkelt inte på idén. Hur stora måste dessa skattesubventioner vara?
Hur låga måste dessa trösklar vara, det vill säga hur låga måste dessa löner vara - eftersom det är vad trösklar innebär - för att ni ska lyckas vrida klockan tillbaka? Vi kan studera till exempel instegsjobben, där antalet intresserade företag är relativt begränsat trots upp till 80 procents subventionsgrad.
Inte ens med för företagen så pass låga kostnader har intresset alltså varit överväldigande. Och då har det i många fall inte ens gällt så kallade enklare jobb. Hur ska ett så kallat enkelt jobb som i dag är bortrationaliserat kunna lönesättas och beskattas, så att arbetstagaren inte bara klarar sin egen och sin familjs försörjning utan också bidrar till sin egen och sin familjs sociala välfärd, skola, omsorg och pension? Hur ska man kunna få en pension genom den typen av lön?
Frågeställningarna är alltså många. Vad som i stället behövs är ökade utbildningsinsatser kombinerade med en ny anställningsform - en riktig lärlingsanställning. Det handlar om ett modernt lärlingssystem som baseras på teoretiska kärnämnen, såsom matematik, svenska och engelska, vilka man studerar i skolan exempelvis två tre dagar i veckan, och sedan praktiserar man ett yrke på en faktisk arbetsplats resten av veckan.
Det är alltså en anställningsform där man kombinerar studier på gymnasium eller komvux under två tre dagar i veckan med att som lärling få lära sig ett yrke under den resterande veckoarbetstiden. Det är en anställningsform som ska vara öppen för såväl gymnasiestudenter som för de drygt 600 000 vuxna som i dag saknar gymnasieutbildning. Den ska vara öppen för såväl utrikes som inrikes födda.
Det är en lärlingsanställning där man i upp till tre år i ett anställningsförhållande som liknar en provanställning får lära sig ett riktigt yrke som efterfrågas på arbetsmarknaden. För att detta ska kunna lyckas måste också incitamenten för både företaget och lärlingen stärkas. Arbetsgivaren ska vara helt befriad från att betala arbetsgivaravgifter, och arbetsgivaren får en skälig ersättning för utbildningsmomentet.
Lärlingsanställningen jämställs med en provanställning och en minimilön per månad lagfästs och är tillika fredad, det vill säga att om den anställde har andra inkomster eller försörjningsstöd dras dessa inte in, just för att ge detta incitament. En person som saknar gymnasieexamen och uppbär försörjningsstöd har således mycket starka incitament att färdigställa sin examen under tiden för lärlingsutbildning hos ett företag.
På detta sätt rustar vi de mycket svaga på den svenska arbetsmarknaden för framtidens arbetsmarknad, med framtida möjlighet till egen försörjning och till att bidra till sin egen sociala välfärd, skola, vård och omsorg för sig själv och sin familj. Genom att människor lär sig ett yrke och är behövda inom ett yrke som verkligen efterfrågas på den svenska arbetsmarknaden kommer de bort från bidragsberoende och utanförskap. Herr talman!
I övrigt anser jag, trots det som jag tidigare har anfört, att det är bra att LO nu öppnar upp för samtal om lägstalönerna i Sverige. Lönesättningen på den svenska arbetsmarknaden ska i huvudsak skötas av parterna genom förhandlingar.