KBLab/rixvox huggingface dataset:
Alice Bah Kuhnke (MP):
Staten har definitivt ett ansvar. Man har ansvaret att ge kommunerna operativt stöd. Det är just det som har blivit tydligt under arbetets gång. Det var därför som jag gav den nationella samordnaren i uppdrag redan i juni att ta fram förslag på hur denna verksamhet ska flyttas från den kommitté som den tidigare regeringen placerade verksamheten i till att den i stället ska bli en del av en nationell myndighet som arbetar operativt.
Vad gäller arbetet i andra länder är det självklart så att vi studerar det mycket noga. Det är en del av underlaget till den verksamhet som jag kommer att presentera inom kort - hur man ska arbeta och var man är placerad. Självklart återstår det mesta. Vi måste jobba mycket bättre, och vi måste säkerställa att kommunerna och det lokala samhället har den information och de kunskaper som de behöver för att kunna bedriva detta arbete.
Det är nämligen en enorm utmaning som ingen kommun ska lämnas ensam med. Det finns kommuner som är mer förberedda än andra. Men det är inte det som är den stora utmaningen, utan utmaningen är alla de andra. Det finns större kommuner, men framför allt är det många av de mindre kommunerna, som inte har haft resurserna, kompetensen eller möjligheterna att utveckla ett arbete.
Det är dessa kommuner som nu ska få stöd när vi sätter igång ett arbete med fokus på ett operativt stöd. När vi då även ser över sekretesslagstiftningen handlar det om att informationsdelningen måste fungera. De som ska utföra jobbet måste ha rätt information för att kunna utföra jobbet.
Alice Bah Kuhnke (MP):
När det gäller det förebyggande arbetet och de förberedelser som behöver finnas i våra kommuner är det inte tillräckligt utvecklat i dag. Därför behövs det ett nationellt operativt stöd. Jag har i dag varit tydlig med att vi kommer att säkerställa att när verksamheten får en plats i en ordinarie myndighet kommer det också att bedrivas. Det finns ett flertal kommuner som behöver det stödet.
Men det finns också ett antal kommuner - det finns några få goda exempel - som har ett gott förberedande arbete. Andreas Norlén känner väldigt väl till något som jag var tydlig med i konstitutionsutskottet i dag, när jag kunde ge sekretessinformation från Säkerhetspolisen. Vi har exempel på några kommuner och stadsdelar i vårt land där det har bedrivits ett arbete med återvändare. Örebro är en av dem. Mycket mer detaljer än så kan jag inte ge.
Jag får hänvisa till Säkerhetspolisen och till de samlade uppgifter vi har fått från bland annat myndigheter, organisationer och trossamfund som på olika sätt är inblandade i detta arbete. Detta var jag väldigt tydlig med i konstitutionsutskottet. Jag hade också med mig tjänstemän från Justitiedepartementet med ansvar för Säkerhetspolisen som gav denna information under sekretess. Men det som är det viktiga är vad vi gör framöver. Det som är viktigt är att vi är väldigt tydliga och nu kraftsatsar.
I juni förra året, för nio månader sedan, var jag bestämd och gav utredaren, den nationella samordnaren, i uppdrag att arbeta fram förslag på hur vi tar nästa steg i detta arbete. Det som den förra regeringen gjorde - man lade detta i en kommitté - var gott då, för drygt två år sedan, men det håller inte längre. Vi måste kraftsamla.
Verksamheten måste bedrivas i tätt samarbete med det brottsförebyggande - även om det här är förebyggande för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Man måste in i väldigt tidiga skeden, och det gör vi nu. Inom kort kommer jag att meddela vilken myndighet som kommer att ansvara för verksamheten. Vi kommer då också att specificera på vilket sätt man operativt arbetar för att stötta kommunerna i detta arbete.
Vi kommer också att tillsätta ett arbete för att skriva nationella riktlinjer för hur socialtjänstlagen, till exempel, ska tolkas. Vi vet nämligen i dag, tack vare den nationella samordnarens arbete och de uppsamlingar som man gör, att det ser olika ut. Vi ser också över sekretesslagstiftningen. Mycket återstår, men detta är så allvarligt att det inte finns något att tveka om. Detta måste prioriteras, och det måste finansieras.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Man kan bara påstå att det inte har hänt något under de senaste två och ett halvt åren om man inte känner till vad som faktiskt har gjorts. Det har bedrivits ett enormt arbete. I dag är det hela 18 myndigheter som på olika sätt arbetar med uppdrag som rör arbetet med att förebygga våldsbejakande extremism. Det pågår alltså ett intensivt arbete.
Det har också getts en rad politiska uppdrag för att just säkerställa att vi nu när vi tar ett stort nästa steg tar det rätta stora steget. Det handlar verkligen om politisk vilja och om mod att våga ta beslut. Svar på interpellationer Att vi nu flyttar uppdraget från en kommitté till en nationell myndighet är att kraftsamla. Det är att ge frågan en helt annan status.
Att också uttalat säga att man ska jobba operativt för att stötta kommunerna och driva på kommunernas arbete är ytterligare bevis för det. Jag vill också återigen svara på vem som har ansvar för återvändarna och hur det arbetet bedrivs. Jag hade möte med Anders Thornberg så sent som i förra veckan för att få ytterligare på fötterna inför den information jag skulle ge konstitutionsutskottet, som också var sekretessbelagd.
Det som var tydligt där och som Säpo underströk var deras ansvar för det operativa arbetet mot och med återvändarna. De arbetar fokuserat och kraftsamlat. De betonade dock att många utmaningar återstår och att vi därför behöver kraftsamla också utanför Säkerhetspolisens och Polismyndighetens arbete.
Vi behöver kraftsamla nationellt men också i det lokala samhället, och det tar nu regeringen steg för att göra.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Olof Lavesson har frågat mig hur jag avser att agera med anledning av förslaget om en evenemangslista och de synpunkter som har kommit från berörda remissinstanser. Myndigheten för press, radio och tv har lämnat förslag om vilka evenemang som skulle vara aktuella att föra upp på en evenemangslista samt hur rekvisiten "väsentlig del av allmänheten" respektive "fri tv" ska definieras.
Myndigheten har inte haft i uppdrag att ta ställning till om en evenemangslista ska upprättas eller inte. Som jag tidigare framhållit ger remissvaren en mycket splittrad bild i frågan om behovet av att införa en evenemangslista, med röster både för och emot.
Det krävs analys och noggranna överväganden i denna fråga för att finna rätt balans mellan å ena sidan näringsfriheten, rätten till immateriell egendom, vikten av fri konkurrens och idrottens självständighet och å andra sidan medborgarnas grundläggande rättighet att ta emot information.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Tack, Olof Lavesson, för debatten, den ständigt återkommande! Den har ju hållits levande inte minst med anledning av de två tillkännagivandena som finns från Sveriges riksdag. Det är ju så att en evenemangslista skulle innebära en begränsning av friheten att tillhandahålla tjänster liksom etableringsfriheten, den fria konkurrensen och äganderätten.
Att se till att våra många olika medieaktörer har goda villkor att verka under är en av mina viktigaste uppgifter och någonting som jag har betonat under de två och ett halvt år som jag har varit ansvarig för mediepolitiken i vårt land. Samtidigt finns det många starka röster som talar för en evenemangslista.
Lavesson räknar upp några av de starka och stora aktörer som talat emot, men det finns också en lista med aktörer som är positiva, däribland Teracom, Svenska Parasportförbundet, Svenska Friidrottsförbundet och SVT.
De framför med tydlighet hur en evenemangslista skulle kunna innebära viss försäkring mot att bara de som har betal-tv kan se de här viktiga evenemangen som många vill dela känslor för och kring. Fler ser evenemangen om de visas i fri tv, och en bred tillgång till stora idrotts- och kulturevenemang skulle kunna binda oss samman. Det finns även många motargument.
Konkurrensverket avråder från att införa en evenemangslista. TV4 och flera av de stora mediebolagen är också negativa och påtalar att marknaden själv klarar av att tillgodose behovet. Det är dessutom så att den snabba förändring som just nu sker på medieområdet innebär att en reglering av en fast lista snabbt skulle kunna bli inaktuell.
Ytterligare ett och kanske ett av de starkaste argumenten mot en evenemangslista är förvaltningsrättens remissvar, där de ifrågasätter regeringens kompetens att genom föreskrifter definiera lagens rekvisit "väsentlig del av allmänheten" respektive "fri tv". Domstolen är också tveksam till om regeringen utan särskild delegationsbestämmelse kan bestämma från när listan ska börja gälla.
Det skulle alltså krävas en lång process om man lyssnar till vad förvaltningsrätten säger. För att kunna ta ett bra beslut i den här frågan, trots de två tillkännagivanden som vi självklart ska respektera i den ordning vi har, krävs det noggranna underlag och ytterligare förberedelse. Där är vi inte ännu.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag tackar riksdagsledamoten Olof Lavesson för engagemanget i frågan. Han vill också ge mig en påstötning när det gäller att inte tillgodose riksdagens tillkännagivanden. Att kulturutskottets ordförande framför detta gör mig smått fundersam.
Är det något som Olof Lavesson och hans partikamrater ofta påpekar för mig i många andra frågor - inte minst när vi för ett år sedan stod här och debatterade filmpolitiken - är det verkligen vikten av att respektera riksdagens tillkännagivanden. Med kraft beskriver Olof Lavesson hur jag nu har ägget i mitt eget bo från de två tillkännagivanden som riksdagen har gjort.
Min fråga till Olof Lavesson är helt enkelt om han menar att jag inte ska tillmötesgå dem. Det skulle jag gärna vilja höra en liten utläggning kring. I övrigt vill jag bara understryka de utmaningar som finns med de förslag som föreligger.
Det gäller inte minst det som många av remissinstanserna beskriver. Det finns mycket som talar emot. Men det finns också, ska man komma ihåg, ett flertal remissinstanser som starkt talar för detta och ser vikten av att tillgodose att många människor kan dela de upplevelser som föreslås. Men jag vill gärna ha ett svar på frågan om detta med att inte tillmötesgå riksdagens tillkännagivanden, något som Olof Lavesson ofta talar varmt och brett om i många andra fall.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag tackar Olof Lavesson för debatten och för engagemanget. Det finns en utredning. Det finns remisser. Det finns många frågor att avväga. Vi behöver rätt balans mellan behovet av fri konkurrens och medborgarnas grundläggande rättigheter att ta emot information.
Det är med andra ord många frågetecken som behöver rätas ut, och frågan om en evenemangslista kräver fortsatt noggrann beredning. Vi lär återkomma i frågan.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Jag kan inte annat än skriva under på det som riksdagsledamot Avsan säger. Det krävs en samordning och en mycket bredare och större samordning än vad som har varit. Under de två och ett halvt år som jag har varit statsråd och haft den nationella samordnarens kansli under mig har vi kraftigt förstärkt deras arbete.
Redan i juni förra året gav jag dem i uppdrag att komma med förslag på hur vi gör verksamheten nationell, permanent och mer operativ. Det var tydligt att det är vad som behövs. De har arbetat fram ett förslag. Det har varit ute på remiss. Inom kort kommer vi att återkomma om hur verksamheten ska utvecklas och hur man ska arbeta vidare vid en permanent befintlig verksamhetsstruktur från och med årsskiftet.
Vad gäller återvändargruppen som Säpo, säkerhetspolisen, ansvarar för har vi haft samtal med Säpochefen om den. Liksom avhoppargruppen är det en heterogen grupp. Det gör utmaningen med dessa grupper stor.
Här finns, precis som riksdagsledamoten beskriver, individer som sannolikt eller i varje fall potentiellt kan göra stor skada i samhället. Just eftersom det är en heterogen grupp behövs många olika insatser riktas mot dessa individer för att vara effektiva. De behöver nästan vara skräddarsydda i vissa fall.
Man behöver ha många olika kompetenser för att verkligen nå och arbeta med dessa individer. Samordnaren har ett tydligt uppdrag att stödja arbetet mot dessa individer. Regeringen har avsatt medel till detta arbete. Men mer kommer att behövas. Säpo beskriver själv hur de arbetar med dessa grupper och med individer i grupperna.
Det tål att påminnas om att både återvändarna och avhopparna enligt Säpo är identifierade.
Det som säkerhetspolisen beskriver som ett stort hot är de som radikaliseras på egen hand, kanske bakom sin dator, som vi har svårt att finna och som vi därför behöver arbeta väldigt brett och målmedvetet kring för att i så tidiga skeden som möjligt identifiera och sätta in insatser mot. Där ser jag att vi behöver förstärka resurserna ytterligare.
Därför är det oerhört positivt att vi har den överenskommelse som finns mellan våra partier och att det pågår samtal i detta nu efter terrorattacken som hände i Stockholm. Det kommer förhoppningsvis att ytterligare förstärka inte bara insatserna utan också den gemensamma synen på att detta är stora hot mot allas vårt väl och ve i hela vårt samhälle. De hoten behöver bekämpas kraftfullt.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Det korta svaret är att vi självklart måste göra mer - ständigt. Det har jag upprepat i snart två och ett halvt år. Vi har också ökat resurserna när det gäller det förebyggande arbetet och när det gäller arbetet mot terrorism. Vi har ändrat lagstiftningen på en rad områden. Vad gäller detaljerna kring lagstiftningen - det som har skett och det som pågår - får jag hänvisa till ansvarigt statsråd justitieminister Morgan Johansson.
När det gäller terrorismarbetet och detaljerna i det får jag hänvisa till inrikesminister Anders Ygeman. Jag ska tala om arbetet med att värna demokratin mot våldsbejakande extremism, alltså det arbete som måste ske i tidiga skeden och där vi behöver mer samverkan. För att verkligen svara på riksdagsledamotens fråga: Där har det blivit tydligt att kommunerna behöver mycket mer stöd och påtryckningar.
Vi behöver ett operativt arbete. Låt mig upprepa att det var därför jag redan i juni förra året gav samordnaren just detta uppdrag. Vi behöver nu säkerställa att verksamheten kommer på plats med de resurser som krävs och med en definition av hur man ska arbeta. Jag välkomnar oerhört mycket att vi har en gemensam syn på vikten av detta arbete så att vi säkerställer att de resurser som krävs också finns.
Låt mig exemplifiera vad som har gjorts fram tills nu. Samordnaren kommer om några månader att lämna en beskrivning av detta. Men vi har också gett såväl Statens institutionsstyrelse som Kriminalvården och Socialstyrelsen uppdrag som inte fanns där från början. Det beror på att vi har sett exempel både från vårt land och från många andra länder i Europa och världen på hur människor har radikaliserats i våra fängelser.
Detta är några viktiga uppdrag.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Nej, precis - lösningen kan inte enbart vara detta. Det identifierade jag redan i juni förra året. Därför kommer verksamheten gentemot kommunerna att bli mer operativ, och det kommer att bli en permanent verksamhet. Den kommer inte längre att bedrivas i kommittéform. Det här är ett arbete som vi inte ser något slut på. Här behöver insatserna tvärtom öka, och vi behöver bli operativa.
Vi behöver stötta de kommuner som ännu inte har utvecklat arbetet, och vi behöver från en nationell myndighet se till att arbetet bedrivs. Jag vill än en gång poängtera att de som har begått brott ska ställas inför rätta. Det är helt centralt i den rättsstat vi lever i, och säkerhetspolisen behöver därför också de resurser som krävs för att kunna bedriva sitt viktiga arbete och ta sitt ansvar.
Vi behöver säkerställa att den information som finns och som behöver komma socialtjänsten, alltså kommunerna, till del också kommer till socialtjänsten. Det är ett stort behov som jag har identifierat och som vi därför just nu arbetar med.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Roger Haddad har ställt frågor om bidrag till organisationer som motverkar demokratiska principer. Han har frågat mig om regeringen kommer att vidta åtgärder, exempelvis att tillsätta en utredning, för att se över villkoren för statsbidragen till de organisationer som inte omfattas av den redan pågående översynen av statens stöd till trossamfunden.
Han har även frågat om regeringen avser att ta initiativ för att säkerställa att kommuner, landsting och regioner inte använder sina offentliga medel till organisationer och trossamfund som inte respekterar demokratiska principer. Det civila samhällets organisationer är en central del av vår svenska demokrati.
Hundratusentals svenskar engagerar sig varje dag i ideella organisationer och föreningar, på idrottsplatser och i gympahallar, på scouthajker och i friluftslivet, i studiecirklar och i läxhjälpsprojekt. I mötet mellan människor uppstår en gemenskap som bidrar till tillit och sammanhållning. Den svenska staten har sedan årtionden tillbaka en politik som stöder det civila samhällets engagemang.
Bidragsgivningen till organisationerna måste dock ske under strikt kontroll. I flera förordningar som reglerar statsbidrag till organisationer finns demokrativillkor som bland annat innefattar att en organisation i sin verksamhet ska respektera demokratins idéer, inklusive principerna om jämställdhet och förbud mot diskriminering som ska vara uppfyllda för att organisationen ska kunna få bidrag.
Regeringen ser nu över dels vilka förordningar som inte har sådana kriterier, dels om det finns behov av att skärpa demokrativillkoret. Andra insatser är förslag till skärpta krav för bidrag till etniska organisationer och översyn av statens stöd till trossamfund.
Utöver detta gav regeringen redan i höstas Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor i uppdrag att redovisa hur de arbetar för att säkerställa att de organisationer som får organisationsstöd också lever upp till demokratikriteriet.
När det gäller kommuner, landsting och regioner bör de självständigt ta ansvar för att säkerställa att de offentliga medel som de delar ut inte används till organisationer som inte respekterar demokratiska principer. Att så sker är angeläget.
Regeringen värnar såväl den dialog vi har med Moderaterna, Centerpartiet, Liberalerna och Kristdemokraterna genom tillkännagivanden om det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism som överenskommelsen om åtgärder mot terrorism. Dessa frågor är högt prioriterade av regeringen, och ett intensivt arbete pågår.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Riksdagsledamot Haddad är uppeldad, med rätta. Det är fruktansvärt när skattebetalarnas pengar går till antidemokratiska krafter, till hat. Det är oacceptabelt. Jag tror dock att man ska lugna ned sig så att man riktar kritiken till rätt person. Jag är inte ansvarigt statsråd för Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor. Jag är ansvarig för ett trettiotal myndigheter. Det är inte en av dem.
Anna Ekström är ansvarig för den myndigheten. Om du, Roger Haddad, vill tala mer om hur den myndigheten styrs, utifrån de myndighetsdialoger som sker kontinuerligt, får du vända dig till gymnasieminister Anna Ekström. Jag är likväl demokratiminister.
Just därför har jag, nu med Anna Ekström men också tidigare med Aida Hadzialic, drivit på för att stärka och säkerställa att vi har demokratikriterier som fungerar och för att de ska handläggas likvärdigt på de olika myndigheterna. Precis som jag beskrev är det många olika myndigheter som ger stöd till det civila samhället.
Det kan inte vara på det sättet att en myndighet har ett demokratikriterium och att en annan myndighet har ett helt annat kriterium, att man handlägger på olika sätt. Det måste likställas. Det är någonting som har lyfts fram under lång tid. Det väcker därför en fråga. Vi har satt en hel del aktiviteter i verket. Vi säkerställer nu att myndigheterna tvingas synliggöra hur man handlägger och arbetar med de här frågorna och vilka olika kriterier man har.
Men frågan lyftes upp för fem och tio år sedan, och den tidigare regeringen gjorde ingenting åt det, trots påtryckningar och trots att frågan lyftes upp. Det är enkelt att stå och skrika nu att mycket måste ske. Mycket rullar nu ut, äntligen. Äntligen gör vi en översyn över samtliga bidragsgivande myndigheter. Och som jag sa är det väldigt många. Det är 25 olika myndigheter. Äntligen definierar vi vad det här ska innebära, hur man ska göra.
Äntligen har vi utredningar som skärper kraven. Äntligen ser vi effekter. Men om Roger Haddad vill ha tydligare ingångar till varför en specifik myndighet arbetar på ett visst sätt får han som sagt vända sig till det ansvariga statsrådet för den myndigheten eller direkt till myndigheten.
Alice Bah Kuhnke (MP):
Det är oacceptabelt att skattepengar går till antidemokratiska krafter. Det är något upprör och engagerar regeringen. Därför har vi tillsatt en rad åtgärder, för att skärpa kraven och för att säkerställa att skattebetalarnas pengar inte används till hot, till hat och till att sprida de mest fruktansvärda budskap. Vi ser just nu över myndigheternas rutiner för bidrag.
Vi har gett Statskontoret i uppdrag att granska och göra en myndighetsöversyn av MUCF. Vi har säkerställt att MUCF lämnar en rapport om hur de arbetar för att ge bidrag till rätt organisationer. Vi gör en översyn av enhetligheten när det gäller de olika bidragsvillkoren. Vi har också tillsatt en utredning för att se över hur trossamfunden arbetar.
Det vi gör nu är att vidta åtgärder, breda och flertalet åtgärder, som inte har vidtagits tidigare. De vidtas nu, av den här regeringen, eftersom det är vi som är regering. Det betyder inte att vi är nöjda med hur det är. Vi har tillsatt det här breda spektrumet av åtgärder eftersom vi vill se en förändring. Att det är jag som är här och svarar på frågan beror på att Roger Haddad riktade den till mig ur ett brett demokratiperspektiv.
Och jag svarar för vad regeringen har gjort, utifrån olika statsråds ansvarsområden. Det är inte konstigare än så. Men det är på det sättet att olika statsråd har olika myndigheter under sig. Och just MUCF är inte en av de myndigheter som jag har under mig. Som demokratiminister är jag väldigt glad över att regeringen, som jag är en del av, nu vidtar alla de här åtgärderna. Vi accepterar inte att skattebetalarnas pengar går till hat.
De ska användas till det de är tänkta för. Det är bara demokratiska organisationer som ska få statsstöd, och det kommer vi att se till.