Christer Nylander (L):
Jag vill börja med att tacka för svaret. Förskoleministern nämnde i sitt svar att regeringen presenterade en proposition om förskolan i tisdags. Det är mycket tillfredsställande att vi kan diskutera förskolepolitik i kammaren så snart efter att propositionen lagts fram. Detta med likvärdighet är en viktig kvalitetsfråga. Jag och statsrådet är säkert överens om att förskolan kan spela en viktig roll i barnens uppväxt.
Det handlar både om den sociala utvecklingen och kanske framför allt om den pedagogiska. Om man har den inställningen är det också rimligt att vara varm anhängare av att alla barn ska få en likvärdig förskola. Jag tycker inte att de har det i dag. Oturen att födas i en kommun där förskolan är lågt prioriterad kan för ett barn innebära att det får gå i en grupp som är alldeles för stor. Varför föreslår inte regeringen något tak för barngrupperna?
Oturen att födas i "fel" kommun kan innebära att man har nio i stället för tre barn per vuxen i förskolan. Oturen att födas i "fel" kommun kan också innebära att barnen får gå i en förskola där personalen inte fått chansen till vidareutbildning vare sig vad gäller förskolans nya läroplan eller fördjupning på andra områden. Oturen att födas i "fel" kommun kan även innebära att barnen knappt får en plats alls. I Malmö finns aktuella exempel på att man får vänta i sju månader på en förskoleplats. Ett barn kan också ha tur.
Och som tur är har de allra flesta barn tur. De föds i en kommun där man inser att en satsning på förskolan är viktig eftersom barnen då mår bättre, lär sig bättre och dessutom lättare klarar grundskolan. Dessa barn har tur och får gå i en liten barngrupp med välutbildad personal. Sådan är förskolan för många barn, men inte för alla - tyvärr. Det finns också de som har otur.
Frågan är då om detta ska hänga på tur. Anser statsrådet verkligen att man kan tala om likvärdighet när det skiljer så oerhört mycket mellan olika kommuner? Den kommun som satsar mest på förskolan ger 135 000 kr per barn, och den kommun som satsar minst kommer inte ens upp i hälften av den summan. Är detta likvärdighet?
I sitt svar säger statsrådet att barn ska ha rätt till en likvärdig förskola var de än bor i landet och att detta är en av grundstenarna i regeringens förskolepolitik. Anser statsrådet att denna grundsten är i överensstämmelse med verkligheten? Jag anser inte det. I svaret säger statsrådet också att det inte finns någon tendens till att skillnaderna skulle öka.
Innebär det att regeringen är nöjd med de stora skillnader som i dag finns? Jag tycker inte att man kan vara nöjd. I sitt svar säger statsrådet vidare att propositionen som lämnades i tisdags presenterar en lång rad förändringar i skollagen för att stärka likvärdigheten i förskolan. Hon nämner dock endast en av dessa.
Jag skulle gärna vilja höra statsrådet utveckla vilka konkreta förslag det finns i propositionen som innebär att man ska komma till rätta med de stora skillnader som finns inom förskolan i dag. Jag anser inte att varje barn har en likvärdig chans till en bra förskola trots att statsrådet säger att det är en av grundstenarna i regeringens förskolepolitik. Är statsrådet nöjd med hur situationen ser ut i dag eller avser man att vidta ytterligare åtgärder och i så fall vilka?