KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ewa Thalén Finné (M):
Precis som Caroline Szyber var inne på är det nu fråga om ett lagförslag om förenklingar i anläggningslagen. Spontant handlar det om en lag som ska förenklas och tydliggöras. Många delar av lagstiftningsförslaget har vi absolut inga problem med. Det är bra för rättssäkerheten att grundlägga att samma sorts bedömningar ska göras.
Det är mycket bra att ersättningsnivåerna blir tydligare. De bitarna är vi helt överens om i kammaren. Det som vi från moderat håll hakade upp oss lite på gäller frågan om kulturreservat.
Kulturreservat skiljer sig från till exempel naturreservat i så måtto att ett kulturreservat är mark som brukas och ska fortsätta att brukas.
Självklart kan det behöva inrättas gemensamhetsanläggningar som går igenom ett kulturreservat där markägaren är en av dem som har gagn av anläggningen, men det vi vänder oss emot är att beslutanderätten tas bort från dem som äger eller brukar marken i kulturreservatet.
Nu finns det inte så många kulturreservat i Sverige. Generellt sett när kulturreservat inrättas sker det i brett samförstånd. Naturligtvis blir ett kulturreservat oerhört dåligt om den som brukar marken är helt emot inrättandet av kulturreservatet.
Det kan vara så att det inte blir några problem utan att beslutsfattaren över kulturreservatet, det vill säga länsstyrelse eller kommun, för en öppen och bra dialog med brukaren av kulturreservatet. Men det är ingen självklarhet. Det är detta vi är bekymrade över, och det är en fråga som Riksantikvarieämbetet har lyft fram - även om det är många år sedan - som problematisk.
Moderaternas förhoppning är att regeringen tar frågan på största allvar, att man följer upp och ser till att fortsätta att ha den goda dialog som är grunden för en god skötsel av ett kulturreservat. Om de delarna missas är risken att brukarna av kulturreservatet försvinner. Då försvinner grunden för kulturreservatet.
Det här är vårt medskick, och vi reserverar oss för att frågorna ska uppmärksammas. Med det yrkar också jag bifall till reservation nr 1.
Ewa Thalén Finné (M):
Jag ska börja med att tacka ministern för svaret. För en gångs skull får jag konstatera att jag instämmer mycket i resonemangen i svaret. Självklart måste vi lösa problemet med bristen på hyresrätter och bostäder generellt sett med att vi får nyproduktion.
Hyresrätten är en självklar och viktig upplåtelseform för unga, för dem som flyttar till jobb och för andra. Där är vi helt överens. Det finns en sak som oroar mig lite grann i svaret. Det är att ministern i dag inte är beredd att återinföra någon form av förbud mot ombildning. Jag hoppas att det även ska gälla i morgon.
Att Vänsterpartiet vill stoppa människors val - det handlar om att kunna ombilda sin bostad till en bostadsrätt - tycker jag möjligen inte är konstigt, men jag hoppas att regeringen är beredd att gå en annan väg. Jag ska komma tillbaka lite till det här med nyproduktion.
Jag vill lyssna lite på vilka åtgärder som ministern känner att det finns behov av. Vi ser nu att produktionen av bostäder ökar. Enligt Boverkets prognoser kommer det att byggas ungefär 40 000 lägenheter om året, vilket innebär precis det mål som ni har satt upp till 2020. Det målet är alltså inte jättevisionärt.
Alliansen har under åtta år arbetat med regelförbättringar och regelförenklingar och med att snabba upp processerna inom kommunen, framför allt, men också vid överklaganden för att få till den här nyproduktionen. Det är regelverk som har efterfrågats mycket från branschen.
Tyvärr stoppade Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet några av de här regelförenklingarna och uppsnabbningen av processen i våras, vilket jag tycker är väldigt ledsamt. Vi i Alliansen har i vårt alliansmanifest - vi kommer att återkomma till det under hösten - gemensamt pekat ut flera ytterligare förbättringar av regler och snabbare processer.
Jag undrar: Vad kommer regeringen att presentera, och vad vill ni åstadkomma för att få till mer nyproduktion?
Ewa Thalén Finné (M):
Jag får instämma med både ministern och Vänsterpartiet - ursäkta att jag inte kan interpellantens namn - i oron över att vi har få hyresrätter och på vissa håll har ett stort behov av fler. Hyresrätten är väsentlig för rörlighet så att man kan flytta till jobb och studier.
Därom är jag säker på att vi inte har någon skiljande åsikt i den här kammaren. Därför är diskussionen om nyproduktionen fortfarande det väsentliga. En av ministerns kommentarer här var om en klimatsmart upprustning av miljonprogramsområdena med hyresgästinflytande.
Då kan jag bara konstatera att detta inte gör att vi får en enda hyresrätt till i det här landet. Möjligen kan jag ha en egen reflexion över det här. Man ska alltså ha stimulanspengar till kommunala bostadsbolag, kanske också privata - det har jag inte sett några texter om - som inte har skött sitt bestånd.
De ska få skattebetalarnas pengar, medan de bolag som redan har renoverat, som sköter sitt bestånd, inte får några skattepengar. Jag tycker att det är bakvänd politik. Sedan vill jag kommentera en sak till, och det gäller långsiktigheten. Det är ju självklart att den här branschen behöver ha långsiktiga spelregler.
När ministern då talar om breda överenskommelser måste jag dra någon sorts slutsats att det inte kommer att komma förslag om att skattebetalarnas pengar ska gå till de vinstdrivande byggbolagen för att bygga hyresrätter.
Ewa Thalén Finné (M):
Jag börjar med att tacka statsrådet för svaret. Det är mycket bra att statsrådet, i sista meningen, kommer fram till att det i dagsläget inte ska göras några lagändringar. Anledningen till att jag ställde frågan var den oro jag kände när det gällde signalvärdet.
Jag tyckte att statsrådet på en direkt fråga på en konferens slirade på svaret, att det är mycket bra när man går före.
Skälet till den proposition som alliansregeringen lade fram var att Byggkravsutredningen var mycket tydlig med att kommunala särkrav på energianvändning och tillgänglighet driver upp kostnader, fördyrar projektering och försvårar industriellt byggande.
Det var den viktigaste anledningen till att vi ville ta bort de kommunala särkraven. Med detta sagt är det självklart positivt när byggherrar och enskilda villaägare, eller vilka det nu kan vara, går före och vill bygga nollenergihus och annat.
Det är en skillnad i vad kommunen säger i planeringsskedet och vad man själv vill. Att vissa går före är inget problem, men problemet är när kommunerna går före. Jag vet att det finns kritik i kommunerna mot det, men samtidigt vill vi från Alliansens sida att det ska byggas mycket och billigt.
Jag är tämligen säker på att också regeringen vill det. Ytterligare ett skäl till att jag kände stor oro över ministerns uttalande var förstås att Miljöpartiet, Socialdemokraterna och Vänsterpartiet var emot lagförslaget när riksdagen beslutade om det.
Därför tyckte jag att det var viktigt att vi tydliggjorde dessa delar. Att vi får nya nationella krav tror jag alla här tycker är positivt.
Jag skulle dock önska att ministern än en gång kunde tydliggöra att grundvärdena - att få igång en bred projektering, att den projektering som används i en kommun också kan användas i en annan, att få igång industriellt byggande - är väldigt väsentliga för att vi ska få fram mer billigt byggande.
Ewa Thalén Finné (M):
Jag ska börja med att kommentera lite av det som Lars Eriksson och delvis också statsrådet lyfte. Jag är väl medveten om att det fanns kommuner där man hade en negativ syn på den här lagstiftningen och att SKL hade det. Men jag är inte förvånad. Det är ganska vanligt att kommuner inte gillar när staten ställer förtydligande krav.
Jag tycker inte att det är så konstigt. Ja, kommuner har säkerligen upplevt den nya tydligheten i lagstiftningen som ett hinder. Det kan jag ha respekt för att man gör.
Men samtidigt vet vi att det har varit otroligt krångligt för byggbolagen, framför allt kanske för de mindre. Först ska man bygga i en kommun med en sorts regler och krav man ska leva upp till. Sedan tänker man bygga i en annan kommun, men den kommunen har andra regler.
Det har gjort att man måst göra om hela projekteringsarbetet då man inte kan använda samma grundmaterial som tidigare. Det fördyrar och fördröjer processen. Vi har en oerhört lång och tidskrävande planeringsprocess.
Jag tycker att det är utmärkt att Boverket nu har i uppdrag att göra en utredning om nära-nollenergihus.
Jag väntar med spänning på att den utredningen kommer, för jag tycker att det är viktigt att staten går före och är tydlig och att vi ställer de möjliga tekniska egenskapskrav som vi har kunskap till. Sedan är det viktigt att man inte ändrar detta alltför ofta.
Det kan vara svårt för framför allt mindre byggare att hänga med i ändringarna. Framför allt när det gäller det industriella småhusbyggandet behöver de kanske kunna använda sina maskiner under en längre tid än ett år. Att vi skärper regelverken tycker jag alltså är utmärkt.
Jag tycker också att det är väldigt viktigt att vi har enhetliga regelverk och att vi är tydliga med att kommuner inte ska kunna ställa de här kraven. Sedan kan man alltid ha dialoger och diskussioner. Om ett byggföretag vill gå före finns det självklart inga hinder för det, precis som det står i svaret. Det är ingen nyhet på något sätt.
Men när olika kommuner ställer olika krav ställer det till problem för de små byggarna. Som sagt är långsiktighet A och O inom det här området. Därför är det bra med den här diskussionen.
Ewa Thalén Finné (M):
Jag tackar statsrådet. Jag tycker emellanåt att diskussionerna blir väldigt intressanta, för det är väl i grunden självklart att vi måste ha med oss perspektivet om klimatvänligt och miljövänligt.
Jag tror inte att det finns någon - ja, kanske någon - i Sveriges riksdag som inte tycker att vi ska bygga klimatvänligt i dagsläget. För mig är frågan i grunden självklar.
Som vi var inne på tidigare tillsatte den förra regeringen utredningen om hur vi kan få bättre energikrav och nära-noll-byggande. Det tycker jag är utmärkt. Men i grunden handlar det om vem som ställer kraven. Är det myndigheten, kommunen, i samband med planering? Nej, det har lagen slagit fast att det inte är, och det har också statsrådet gjort.
Det tycker jag är utmärkt. Jag är säker på att vi kommer att ha många diskussioner och debatter om vart vi kommer att komma med de olika regelverken. Jag sa detta när vi hade budgetdebatten, och statsrådet har varit inne på det också.
Det är viktigt med långsiktighet och stabila regelverk, för de som bygger gör mycket stora investeringar, och det man bygger ska stå under mycket lång tid.
Ewa Thalén Finné (M):
Jag vill börja med att tacka bostadsministern för svaret. Men jag kan konstatera att förslagen för ökat bostadsbyggande i stort lyser med sin frånvaro. Jag har nu vid flera tillfällen hört bostadsministern tala om en aktiv bostadspolitik, men jag har ännu inte hört vad det aktiva är för något.
Att säga att man är aktiv är ju inte samma sak som att vara det. Jag kan konstatera att det finns två förslag i svaret. Det ena är snabbare överprövningar av planprocessen, vilket är bra om det innebär färre instanser. Det andra förslaget är stadsmiljöavtalen. De är ingenting som vi motsätter oss i sak.
De ligger i linje med Stockholmsförhandlingen och Sverigeförhandlingen som vi har varit initiativtagare till. Vad jag efterlyser när det gäller stadsmiljöavtalen är dock den tydliga kopplingen till bostadsbyggande. Jag har inte i några underlag kunnat se att man säger till kommunerna att om de ska få tillgång till pengarna måste de också bygga bostäder.
Jag hoppas att det kommer. Men så länge det inte kommer är det en from förhoppning att kommunerna kommer att säga ja till byggnation. Sedan finns det inga fler förslag. Vad mer vill ministern göra för att få fram fler bostäder? Jag kan konstatera att bullerförordningen inte har kommit på plats. Den skulle möjliggöra mindre lägenheter som blir billigare.
Förordningen hade behövt vara på plats till årsskiftet, men den har fortfarande inte kommit. Min fråga, som vi har ställt tidigare, blir: När kommer förordningen? Ni måste ju ha en tidsplan. Till detta behöver planprocessen fortsatt förenklas, och där får jag ett lite svepande svar, men det innehåller ingenting i sak.
Det finns färdiga lagförslag från alliansregeringen om en ytterligare förenkling av plan- och bygglagen, något som vi från allianspartierna har motionerat om här i riksdagen. Våra förslag innebär i korthet en möjlighet för kommuner att avstå från detaljplan, så att man direkt kan bevilja bygglov, en möjlighet att anta detaljplaner i kommunstyrelsen eller i byggnadsnämnden.
Därutöver har vi föreslagit minskade utformningskrav i detaljplanen. Tyvärr röstade riksdagens samlade vänsterpartier - som även Miljöpartiet är en del av - nej till dessa förslag så sent som i juni. Exakt vad är det som ministern vill genomföra? Att säga att man för en aktiv bostadspolitik bygger inga bostäder. Vad är det aktiva i den politiken?
Vilka konkreta förslag och tidsplaner är det som bostadsministern och regeringen avser att komma med?
Ewa Thalén Finné (M):
Jag skulle vilja komma tillbaka till vad ett par olika debattörer har sagt om byggande och vad som är gjort och inte gjort, där man raljerar lite över tre förslag. Alliansregeringen lade under sina år fram över hundra ändringsförslag för att förbättra processen för byggande.
Sedan hamnade vi i en mycket svår ekonomisk kris. Det är intressant att lyssna på framför allt socialdemokrater, för det låter som att den krisen över huvud taget inte har existerat. När stora kommunala bostadsbolag inte ens kunde omsätta sina lån fanns det inga pengar i processen.
Men jag tänker göra som ministern och titta framåt i stället. Visst är det ett grundläggande problem att det i stora delar av landet saknas bostäder. Det är därför jag så gärna vill ha konkreta förslag. Ministern lyfter fram studentbostäder.
Då skulle jag återigen vilja få konkreta förslag: Vad är det ministern skulle kunna tänka sig att göra? Vi har till exempel möjliggjort att sätta ned tillgänglighet - det är på dispens på några håll. Skulle man kunna fundera över att i en fastighet ha någon lägenhet som är tillgänglig, men att inte alla behöver vara det?
Det är ett sätt att få ned yta, och får man ned yta får man ned pris. Vad man som student är beredd att betala och har möjlighet att betala är viktigt. Även här kommer vi tillbaka till frågan om bullerförordningen som vi fortfarande inte har fått något svar på.
Jag tycker att det är synd att man inte tydligare kan komma med en tidsplan, men jag vet att det eventuellt finns någon liten oenighet här. Det vore skönt att få en tidsplan. Sedan skulle jag bara vilja säga till ministern: Nej, jag förringade inte stadsmiljöavtalen. Att infrastruktur är viktig för att man ska kunna bygga är vi alla överens om.
Men vad jag saknar är den tydliga kopplingen: Ska man kunna få statliga pengar ska det också någonstans i andra änden utlovas bostäder. Det är det som var Stockholmsförhandlingen och som också är Sverigebygget, som nu är omdöpt till Sverigeförhandlingen. Det är det som det bygger på.
Det är inte bara infrastrukturpengar, utan i andra änden ska kommunen garantera att det finns bostäder. Sedan var det detta med förkortad planprocess. I dag vet vi att det tar i genomsnitt åtta år från idé tills nyckel kan lämnas över. Där finns det bitar att jobba vidare med.
Vi hade förslag, och ett som jag tror skulle kunna förkorta processen med kanske två till fyra år är att tillåta kommuner att avgöra när det behövs detaljplan.
Kan vi hoppa över detaljplaneskedet sparar vi tid, om vi räknar in allt med överklagande och det som vi vet att vi har. Jag vill ha konkreta förslag, inte bara en förkortad planprocess. Det är lätt att säga, men vad innebär det för bostadsministern?
Ewa Thalén Finné (M):
Jag skulle vilja börja med att gå till bullerförordningen. Vi fattade i juni ett beslut i riksdagen om ny lagstiftning när det gäller buller, men om den ska kunna verka fullt ut behövs det också en förordning, som skulle ha funnits på plats den 2 januari. Ett skäl till att alliansregeringen inte hann med det är naturligtvis att vi förlorade valet. Annars hade den varit på plats.
Ministern pekar på remissinstansernas svar. Jag har också läst remissvaren. Det finns de som är kritiska, men det finns också en hel del som är väldigt positiva. Framför allt är väl frågan om att kunna bygga mindre och yteffektiva lägenheter väldigt angelägen för att få ned priserna. I min värld kommer trafikbuller att minska i framtiden.
Bilarna kommer nämligen att gå på el, och de bilarna är mycket tystare. Jag tror att det är en fråga som kommer att lösa sig. Det gläder mig att ministern pratar om presumtionshyror. Ni var emot när vi ville förlänga det. Jag kan också konstatera att ni, framför allt från Miljöpartiet, i väldigt många frågor konstant röstade emot regelförenklingar och regelförbättringar.
Miljöpartiet var negativt. Successivt konstaterar jag, när det gäller många av de åtgärder som är genomförda, att ministern i dag inte tänker backa, och det är bra. Ja, vi har bråttom. Vi hade nämligen en plan på massor av förenklingar för att göra det lättare från ax till limpa och från idé till överlämning av nyckeln. Vi vill höra er plan. Vi hör nämligen ingen.
Ewa Thalén Finné (M):
Jag ska börja med att tacka ministern för svaret. Jag kan konstatera att vissa saker som står i svaret inte är speciellt kontroversiella, och framför allt är vi väl helt överens om att ökat bostadsbyggande är väldigt viktigt. Jag skulle vilja lämna debatten om allting som inte har med planering att göra.
Jag träffar många mindre byggföretagare som hittat en bit mark, en lucktomt, och kommer på att där skulle de vilja bygga hus. De vänder sig till kommunkontoret. I de bästa av världar träffar de tjänstemän där som är väldigt positiva till detta, och kommunen jobbar snabbt.
Sedan finns det en massa statliga regleringar som hindrar detta. Men jag träffar också bostadsbyggare som kommer med sin idé till en tjänsteman och säger: Här skulle jag kunna bygga fyra hus med fyra lägenheter i varje.
Då är det antingen politiker eller tjänstemän som ser väldigt många hinder - husen är för låga, för korta eller placerade på fel ledd - så processen tills man över huvud taget börjar diskutera en detaljplan kan ta månader, ibland upp till ett par år.
Det gör att små projekt sällan blir av eftersom man inte kan finansiera ett sådant projekt. Går man till banken och säger att man vill köpa en bit mark undrar banken när man får avkastning på den, och det kan man kanske inte svara på.
Har man tur tar det tre år, men har man otur blir det aldrig eftersom man inte mäktar ta sig igenom situationen. Detta blir extra bekymmersamt eftersom vi vet att många små aktörer bygger med en helt annan prisbild än de stora aktörerna. De har ofta mycket nära kontakt med sina kunder.
Jag skulle vilja att vi på ett mycket tydligare sätt kunde diskutera hur vi får fram ett system som släpper in också de små aktörerna. Självklart handlar det inte alltid om regler. Jag tror dock att ganska mycket handlar om regler och att vi skulle kunna förenkla en hel del.
Jag vill gärna höra om ministern har några funderingar på den lilla exploatörens möjlighet att komma fram. Vi har lagt fram några förslag, till exempel om initiativrätt. Vi har lagt fram förslag om att man inte alltid ska behöva ha detaljplan.
Vi kan också tänka tanken att kommunerna måste göra mer generella detaljplaner så att det går bra att söka bygglov redan när man hittar tomten. Det här är bara tre små bitar som skulle kunna förbättra för de små exploatörerna, och jag skulle som sagt vilja höra om ministern har några funderingar på vad vi skulle kunna göra för att förbättra situationen.
Ewa Thalén Finné (M):
Precis som ministern var inne på är åtta år ett genomsnitt. Det kan gå fortare; det finns fall där det har tagit 19 månader. Men ett genomsnitt på åtta år innebär att det finns fall där det har tagit ruskigt mycket längre tid. Det kan vi vara överens om. Regelförenklingar är en process.
Ministern skriver i sitt svar att man behöver föra diskussioner med kommuner om hur regelverk tolkas och så vidare. Det är vi överens om. Jag blir dock bekymrad.
Bostadsministern talar om att regeringen är positiv till regelförenklingar och ska jobba med det, men vi har bara fått en enda proposition och en mycket försenad bullerförordning.
Extra bekymrad blir jag eftersom Miljöpartiet i synnerhet men även Socialdemokraterna under förra mandatperioden var emot en hel del av de regelförenklingsförslag som kammaren tog beslut om. Jag får hoppas att Miljöpartiet har bytt åsikt när det gäller dessa regelförenklingar.
Låt mig komma tillbaka till några av de förslag som Alliansen har lagt fram både i regeringsställning och nu i opposition. Det handlar till exempel om initiativrätt för mindre företagare så att de kan få en plan och kan göra jobbet själva. Myndighetsutövningen ligger på kommunen.
Det handlar om att kommunen själv kan välja om det behövs detaljplan eller inte. Det handlar också om genomförandetider, att man kan få bygglov även om det förslag man lägger fram inte stämmer med detaljplanen.
Ett exempel kan vara ett villaområde där det finns två stora obebyggda lucktomter. Där vill någon bygga ett tvåvåningshus. I dag måste man göra en detaljplaneändring med all den tid det tar. Om vi i stället kunde gå direkt till ett bygglov skulle vi vinna mycket tid.
Det är sådana här konkreta åtgärder vi efterlyser. Vi har förflyttat planeringsarbetet från bygglov till detaljplan. Det görs oerhört detaljerade detaljplaner. Tiden går, och man vill göra något annat. Det har varit dålig konjunktur, och man vill bygga lite annorlunda.
Då måste man börja om på ruta ett och göra nya detaljplaner i stället för att det görs mer generella detaljplaner och möjliggörs för vissa avvägningar i bygglovet. Jag tror att vi skulle vinna oändligt mycket tid och framför allt förenkla för de små. Jag fick egentligen inga svar om detta.
Bostadsministern säger som vanligt att vi vill vända på alla stenar, och jag tycker som vanligt att stenarna lyfts och läggs tillbaka.
Ewa Thalén Finné (M):
Jag vet att det sitter utredare och tittar på detta, och det är bra. Jag vill säga några ord om Bostadsplaneringskommittén, som jag har haft den stora äran att sitta med i sedan i februari. Jag har inte varit med så länge. Att tro att den skulle revolutionera snabbheten i planeringen är att dra för långtgående slutsatser.
Det kommer den nog inte att göra, men det finns säkert några guldkorn som man kan ta till sig även i den utredningen. Jag tycker det är bra när bostadsministern lyfter fram mindre detaljer i detaljplaner.
Man skulle kunna fundera kring att förtydliga planeringsansvaret för kommunerna så att de på ett tidigt stadium har krav på detaljplanerad mark. Men detaljplanerna får naturligtvis inte vara alltför detaljerade; då är de inte speciellt bra. En exploatör skulle i många sammanhang bara behöva söka bygglov.
De mindre exploatörerna, byggherrarna och byggarna skulle då få besked på tio veckor och veta från början när de köper den där biten mark att där är det prickat och där får man inte ha hus eller högst så höga får de vara. Då skulle vi vinna otroligt mycket. Det är möjligen ett lite annorlunda sätt att se på dessa frågor, men jag tror att det här är vägen vi måste vandra.
Vi får hoppas att utredningen som bland annat ska titta på det här med mindre detaljer har med de här delarna. Ska vi få in större konkurrens och små byggare är det den här vägen vi måste ta.