Staffan Danielsson (C):
Det är oerhört viktigt med vatten och rent vatten. Sverige är ett väldigt gynnat land, ett land rikt på naturresurser, åkrar och skogsmark, och rikt på livgivande nederbörd, vatten, även om vi ibland tycker att det är trist när vi har semester. Men vatten ger liv, och vatten är nödvändigt. Vatten är ett jätteproblem globalt, som miljöministern vet, och Sverige är i ett väldigt bra läge för att utnyttja sina rika naturresurser och ta hjälp av nederbörden.
Sverige har en stark miljölagstiftning och kunniga lantbrukare som känner starkt engagemang för djurskydd och miljö och för att lämna bra jordar vidare till nästa generation. Även miljömässigt finns det alltså en medvetenhet, och vi har en stark miljölagstiftning som gör att vi har ett bra utgångsläge.
EU:s vattendirektiv tar tag i den här frågan och ska gälla alla EU-länder och flytta fram positionerna. Det är bra. Det ska givetvis implementeras på ett rimligt och sansat sätt. Sverige har här valt ett annat sätt än kanske alla andra EU-länder, nämligen det juridiska, via domstolar i stället för via parlamentariska församlingar. Jag har varit och är tveksam till detta.
Det kan vara en risk att besluten blir alltför fyrkantiga och radikala. Ansvaret för det här åvilar på intet sätt miljöministern, utan det ligger tio år tillbaka i tiden och hos andra regeringar som valde den här vägen. Men det är rätt anmärkningsvärt och speciellt att man valde den vägen, och det gör det extra viktigt att, som Sten Bergheden har gjort här, väcka frågan i en interpellation. Det var för att ansluta mig till den som jag gick upp här i talarstolen.
Det finns en oro i luften. Tjänstemän sitter och funderar på det här och vill väl och har starka miljöutgångspunkter. Det har kommit radikala förslag - och det backas lite här när det gäller dem - men det finns en uppenbar risk att kostnaderna som kommer att åläggas jordbruket blir betydligt högre i Sverige än i andra länder trots att Sverige redan ligger i täten före snart sagt alla andra länder.
Det som jag egentligen ville lyfta fram med det här inlägget är att det absolut sämsta för vattensituationen globalt, i Norden och i Sverige och för miljö, biologisk mångfald och kretslopp i Sverige vore om det redan mycket hårt pressade svenska jordbruket lades ned och att maten som vi äter ersattes av importmat från andra länder med större vattenproblem och som läcker mer och så vidare.
Här har vi risken: Skulle, med de allra bästa avsikter, de här domstolarna och vattenförvaltningarna lägga fram förslag som är tuffa och kostar mycket, som Sten Bergheden sa, blir det svårt för det svenska jordbruket. Det är oerhört hårt pressat. Det läggs ju ned.
På 20 år har vi tappat en tredjedel av vår animalieproduktion, och den ersätts av en allt mer växande import från länder långt härifrån med en helt annan påverkan på vatten och vad gäller djurskydd.
Det man måste se upp med här är att inte med de bästa ambitioner vilja ha det perfekt och ligga långt före andra länder i Sverige om effekterna blir så stora att bönder lägger ned sina jordbruk, marken växer igen, den biologiska mångfalden försämras, kretsloppet försämras och vattenresurserna inte utnyttjas i Sverige utan belastas mycket på andra håll. Det vore det allra värsta för miljön och för vattensituationen i Sverige och globalt.
Jag vill alltså skicka med miljöministern en vädjan om att verkligen ta detta i beaktande.