KBLab/rixvox huggingface dataset:
Julia Kronlid (SD):
Jag är väl medveten om svårigheten att motionera med anledning av en ändringsbudget. Vi hade ett skarpt förslag om att vi i dag skulle rösta för att det faktiskt skulle räcka med deltid. Det var det vi lade fram, men det enda som var möjligt var att regeringen skulle utvärdera detta. När vi ändå har ett förslag på bordet om att detta ska utvärderas för att regeringen ska kunna återkomma med ett förslag om att det ska räcka att återgå i arbete på deltid är det väl bättre att Vänsterpartiet stöder det.
Det är inte för sent - voteringen är klockan 16. Det är bättre att stödja det än ingenting alls eller propositionen. Vi har också haft skarpa förslag, och vi kommer att ha det i kommande betänkanden. Det handlar om att begränsa prövningen vid dag 180 till det egna kompetensområdet. Om vi är överens om det kanske Vänsterpartiet kan tänka sig att stödja ett sådant skarpt förslag framöver i ett kommande betänkande.
Men det som ligger på bordet i dag är detta betänkande. Då är det tydligt att Vänsterpartiet väljer att rösta för regeringens förslag, att det ska vara samma nivå som tidigare, i stället för att stödja förslaget om att utvärdera möjligheten att det ska räcka att återgå i arbete på deltid. Jag tänker på de alternativ som ligger på bordet i dag.
Varför väljer Vänsterpartiet att rösta för att det ska vara samma nivå som tidigare i stället för att skicka en tydlig signal till regeringen om att det ska räcka med deltid?
Julia Kronlid (SD):
För ett antal år sedan ville inte Liberalerna ta i oss med tång, så jag hoppade till lite på min plats när jag hörde att ledamot Eliasson framförde att vårt förslag i detta betänkande ändå var ganska vettigt. Jag gläder mig över den utveckling vi har sett genom åren, det vill säga att vi nu respektfullt kan diskutera och debattera olika sakförslag som vi är överens om, eller inte överens om.
Men om ledamot Eliasson nu tycker om vårt förslag om att det kan räcka med att återgå i deltid efter ett år, undrar jag varför Liberalerna inte kan stötta vår reservation i dag. Den gäller frågan om att regeringen ska utvärdera och utreda förslaget och göra förändringen ännu bättre.
Det är min konkreta fråga: Om det är ett vettigt förslag, varför inte stödja det, ledamot Eliasson?
Julia Kronlid (SD):
Det gläder mig att Liberalerna tycker att förslaget är vettigt. Men jag vill vara tydlig med att vår reservation absolut inte handlar om att i dag avslå detta bara för att det inte blir precis som vi vill i det här avseendet. Vi står självklart bakom lagändringen och vill absolut inte stoppa den på något sätt. Vårt tillkännagivande handlar bara om att regeringen ska utvärdera det ytterligare och sedan återkomma, precis som ledamoten Eliasson lyfter fram. Jag tror att vi är överens om att det som ligger på bordet i dag ska genomföras, punkt slut.
Sedan kan regeringen även utvärdera vårt lilla tillläggsförslag om att det också ska vara möjligt att återgå på deltid. Jag tycker fortfarande att ledamoten Eliasson ska överväga att stödja förslaget. Det blir kanske inte majoritet för det ändå. Men det hade varit trevligt att ha en diskussion om det i utskottet och kanske nå en majoritet för det. Men vi kommer att återkomma i frågan.
Jag hoppas att Eliasson kan framföra detta till kontakter i regeringen och komma ihåg var förslaget kom ifrån. Vi har i andra sammanhang lagt fram olika förslag som utskottsinitiativ, och sedan sett att de kommer som förslag från regeringen. Hur oppositionen har tryckt på är då bortglömt. Jag hoppas att det inte glöms bort den här gången.
Jag hoppas också att ledamoten Eliasson kan ta med sig förslaget till regeringen så att vi kan få en mer human sjukförsäkring. Det är ett stort problem när en person har varit sjuk länge och fortfarande är sjuk men ändå kan återgå till sin arbetsgivare i små steg och kanske till slut kan återgå i arbete. Annars får vi människor som helt i onödan måste ställas om och utbildas om för arbetsmarknaden.
Vi kanske förlorar värdefulla sjuksköterskor som till exempel är långtidssjuka i covid. Jag förutsätter att Eliasson tar med sig förslaget vidare så att det kan bli verklighet.
Julia Kronlid (SD):
Ledamoten Vepsä står här och säger att Sverigedemokraternas budgetförslag slår hårt mot de sjuka. Ursäkta ordvalet, fru talman, men det var det dummaste jag hört på väldigt länge! Är Vepsä medveten om och har läst vår budget? Vi satsar 5,3 miljarder mer än regeringen på utgiftsområde 10. Ledamoten Vepsä talar om ersättning vad gäller karensavdraget.
Vi budgeterar för full ersättning vid karensdagen, full sjuklön från dag ett, medan regeringen har en schablonersättning som inte alls ger full ersättning första dagen för många som stannar hemma. Socialdemokraterna har röstat nej till nästan vartenda initiativ som har tagits i utskottet för lättnader i sjukförsäkringen under pandemin. Det är inte vi som slår mot de sjuka - det är Socialdemokraterna och regeringen just nu.
Sedan Socialdemokraterna tog över regeringsmakten har utförsäkringarna ökat markant. År 2015 var det 10 procent av dem som avslutade sin sjukpenning dag 180 som gjorde det på grund av avslag. Av de hittills fattade besluten 2020 ligger siffran på 40 procent. Flera rapporter och utredningar pekar på att ansvaret ligger hos regeringen.
Regeringen har skickat signaler om att det överordnade målet är att få ned antalet sjukdagar, och regeringen har fortsatt och fortsatt med det här trots att man har fått otaliga rapporter om att utförsäkringarna orsakar ett ofantligt lidande. Människor har till och med tagit livet av sig på grund av utförsäkringsbeskeden som kommer så tidigt i processen, redan dag 180. Vi föreslår i vår budget att man ska skjuta upp gränsen från dag 180 till dag 365.
Vi har till och med budgeterat för det, och det har vi gjort i flera års tid. Det har Socialdemokraterna sagt nej till. Så kom inte och påstå att vår budget slår mot de sjuka! Nej, vi värnar en trygg och human sjukförsäkring.
Julia Kronlid (SD):
Det finns vissa delar som kan skilja sig åt mellan Moderaterna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna. I ett sådant läge hoppas jag att vi ska kunna stå för det sociala samvetet och kunna ge våra vinklingar in i en sådan förhandling.
Men vi måste också komma ihåg att den tidigare bortre gränsen som Alliansen hade var 914 dagar. Det ska också alltid finnas en möjlighet att få sjukersättning för den som har permanent nedsatt förmåga. Sedan har vi tittat på vår sjukförsäkringspolitik och anser nu att det prioriterade är att individen ska få rätt rehabilitering och stöd under processen och inte hotas med olika former av utförsäkringar.
Min fråga till Vepsä just nu är: Är Socialdemokraterna och regeringen beredda att omgående ändra direktiven till Försäkringskassan? Målet att få ned sjuktalen kan inte vara överordnat individens lidande och möjlighet att få fortsatt sjukförsäkring när man har behov av det.
Julia Kronlid (SD):
Ledamoten Eliasson pratade här i slutet om att målet måste vara att stötta och lotsa. Det är ju någonting som låter väldigt bra, men den regering som Liberalerna har ingått olika överenskommelser med driver i stället att målet ska vara att få ned antalet sjukdagar.
Det målet har i praktiken blivit överordnat att stötta och lotsa människor som är sjuka, som av läkare bedöms vara sjuka och som av Arbetsförmedlingen bedöms inte kunna ta ett arbete men som trots detta utförsäkras. Därför anser jag att det borde skickas nya direktiv till Försäkringskassan.
Om nu Liberalernas mål är att stötta och lotsa, är då Liberalerna beredda att trycka på den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen för att ändra dessa direktiv så att vi kan få bättre ordning i sjukförsäkringen? Nu är vissa lagförslag på gång, men läget är ju just nu ganska akut. Vi ser hur besluten plötsligt ändras för människor som går på aktivitetsersättning så att de får avslag trots att de tidigare har blivit beviljade ersättning.
Jag ser inget självändamål med att ungdomar ska gå på aktivitetsersättning om de kan återgå i arbete, men då måste det först finnas förutsättningar. Om det nu är viktigt för Liberalerna med en trygg sjukförsäkring som har målet att stötta och lotsa, är då Liberalerna beredda att trycka på regeringen så att vi faktiskt också kan uppnå detta i praktiken? Så anser nämligen inte jag att det fungerar i dag.
Julia Kronlid (SD):
Jag kommer att följa Liberalernas politik vad gäller sjukförsäkringen och hoppas på att Liberalerna också kan vara med och trycka på regeringen när det gäller att direktiven till Försäkringskassan måste förändras. Vi har lagt fram en rad förslag i våra kommittémotioner, och vi får anledning att komma tillbaka till denna debatt.
Ledamoten Bengt Eliasson tog i sitt anförande upp bristen på vård och rehabilitering och att detta inte ska drabba den enskilde. Här lade vi fram ett utskottsinitiativ om att man borde se över den tillfälliga förordning som finns nu. Människor ska inte behöva utförsäkras när de inte får tillgång till vård och rehabilitering då vi har en väldigt belastad sjukvård.
Det finns brister i dag; det kommer otaliga exempel på människor som utförsäkras trots att de inte får tillgång till vård och rehabilitering. Liberalerna var dock inte beredda att gå vidare med ett sådant initiativ. Tycker Liberalerna att det är rimligt att man utförsäkras när man inte har fått tillgång till vård och rehabilitering?
Julia Kronlid (SD):
I sitt anförande klagade ledamoten Mats Berglund på och uttryckte en oro för det ökade antalet utförsäkringar som har skett den senaste tiden. Jag reagerar lite på det. Det är jättebra att ledamoten Berglund är oroad över detta, men han företräder ju ett regeringsparti. Utförsäkringar är inte ett självspelande piano. De råkar inte bara hända.
Det är regeringen som har det yttersta ansvaret för direktiv och att leda hur Försäkringskassan ska hantera dessa ärenden. Lagen har inte förändrats sedan vi hade en annan regering. Trots det har utförsäkringarna ökat kraftigt under Socialdemokraternas regeringstid.
Det har blivit utförsäkringar tidigt i processen, redan vid dag 180. Det är regeringen som har det yttersta ansvaret för detta. Vad tänker ledamoten Mats Berglund göra åt det nu direkt? Jag står bakom de lagförslag som är på gång. Redan i höstas lade Sverigedemokraterna fram ett yrkande i vår kommittémotion att regeringen borde gå vidare med de förslag som finns i den här utredningen.
Men det går ju att förändra redan nu. Eftersom det uppenbarligen inte var så många utförsäkringar tidigare om åren måste det inte vara så många utförsäkringar med den lag som finns i dag. Det har ökat under Socialdemokraternas tid vid makten, och det är regeringen som har det yttersta ansvaret. Det är ingenting som bara sker av sig självt.
Vad tänker Miljöpartiet och ledamoten Mats Berglund göra för att åtgärda detta nu så att covidsjuka och människor som inte får tillgång till vård och rehabilitering, eller människor som på annat sätt är sjuka och har det svårt, inte ska behöva utförsäkras innan de har fått rehabilitering och möjlighet att bli friska?
Julia Kronlid (SD):
Den här utredningen är väldigt bra, och det finns många bra förslag där. Vi har lagt fram inte bara det som regeringen kommer fram med gällande övervägande skäl utan också det som gäller vid dag 365. Vi har också lagt ett yrkande på att gå vidare med att lättare få rehabiliteringspenning, rehabiliteringsplan och annat. Vi kommer att återkomma till de förslagen till våren.
Min fråga är fortfarande: Om regeringen tidigt såg och var orolig över antalet utförsäkringar, varför skickades då så tydliga signaler till Försäkringskassan om att få ned antalet sjukdagar? Tidigare hade regeringen till och med ett mål om nio sjukdagar. Det är jättebra att man inte vill att många människor ska gå på sjukpenning. Det vill inte jag heller.
Problemet är att de tydliga signalerna, också vad gäller aktivitetsersättning, har gjort att bedömningarna visserligen kanske har fått en ökad kvalitet, men även har blivit striktare i att verkligen hårt tolka lagen - kanske mer än vad som gjorts innan. Det har gett konsekvenser.
Julia Kronlid (SD):
Jag tackar ledamoten Larsson för anförandet och vissa förtydliganden. Jag skulle vilja förtydliga att jag i mitt anförande inte sa att ingen har fått 600 kronor. Däremot menar jag att vissa uttalanden ibland har uppfattats så som att alla ska få 600 kronor, och det blev då en besvikelse för dem med lägst pension som bara fick 25 kronor. Jag har läst budgeten, och jag vet att det finns de som får 600 kronor. Sedan var det frågan om respektavståndet.
Det stämmer att vi ville stärka garantipensionen, men vi har under förra riksmötet och nu pratat om att stärka pensionsavsättningarna för att kunna få en högre pension när man har arbetat hela sitt liv för att det ska finnas ett respektavstånd. Det stämmer inte alls att vi skulle vilja ta bort det. Vi lade fram ett förslag förra året, och det röstade Socialdemokraterna och övriga partier nej till.
Nu har vi ett förslag i dag om att tillsätta en utredning. Om ledamoten Larsson gör samma bedömning som Sverigedemokraterna, och hela Pensionsgruppen kan tänka sig att titta på en sådan fråga, borde det vara möjligt att nå minsta möjliga nämnare och skicka ett tillkännagivande till regeringen.
Jag hoppas att det fortfarande är riksdagen som är vårt högsta beslutande organ och kan skicka uppdrag till regeringen även i pensionsfrågan. Eller är det bara Pensionsgruppen som äger pensionsfrågorna? Om det är så är det kanske inte helt demokratiskt när inte alla partier sitter i Pensionsgruppen. Vi måste fortfarande kunna ha en öppen debatt i riksdagen, och vi måste fortfarande kunna skicka tillkännagivanden till regeringen.
Varför väljer Socialdemokraterna i dag att rösta nej till att föreslå att regeringen ska tillsätta en utredning för att stärka pensionsavsättningarna? Det är akut och nödvändigt, och det borde ha gjorts för länge sedan. Socialdemokraterna har haft snart två mandatperioder på sig att genomföra detta.
Julia Kronlid (SD):
Ja, men om det nu har varit på tal i Pensionsgruppen under en period att stärka pensionsavsättningarna, varför har då inte regeringen kunnat uppnå detta tidigare? Regeringen har ju dessutom varit medveten om att även Sverigedemokraterna har drivit på och varit för det här förslaget. Socialdemokraterna har nu suttit vid makten i snart två mandatperioder och varit högst medvetna om de låga pensioner vi har. Nu har regeringen visserligen kommit fram med det här pensionstillägget.
Jag sa inte heller på frågestunden att ingen har fått 600 kronor. Jag sa att regeringen gav sken av att alla skulle få 600 kronor, men de som har lägst pension får fortfarande bara 25 kronor. Det är ett faktum. Varje extra krona till pensionärerna är naturligtvis välkommen, men det är många remissinstanser som har påtalat att det här inte var den mest långsiktiga lösningen.
Det har kommit fram att den mest långsiktiga lösningen skulle vara att stärka pensionsavsättningarna. Men nu är det inte lång tid kvar till nästa val, och Socialdemokraterna och Pensionsgruppen har fortfarande inte kunnat uppnå att faktiskt stärka pensionsavsättningarna.
Det är fortfarande på samtalsnivå, vad jag förstår, och det är inte helt tydligt vad det ska landa i. Jag välkomnar att vi någonstans ändå är överens om att pensionsavsättningarna ska stärkas, och jag ser fram emot att få se vad resultatet blir. Detta är en mycket angelägen fråga.
Det ser ju väldigt olika ut vad pensionärer får ut i dag, men att det finns de som fortfarande får ut cirka 45 procent av sin slutlön är oacceptabelt. Det hoppas jag att vi kan vara överens om. Jag tycker fortfarande att det är tråkigt att vi inte kunde enas om ett tillkännagivande för att regeringen ska göra en sådan här utredning på allvar.
Julia Kronlid (SD):
Tack, ledamoten Berglund, för anförandet! När jag lyssnade på Mats Berglund funderade jag lite, dels på det som Rikard Larsson sa tidigare om att uppdraget att se över pensionsavsättningarna har funnits länge och dels på det som Mats Berglund förde fram. Man har tittat på pensionstillägget, och först nu ska regeringen och Pensionsgruppen börja titta på pensionsavsättningarna.
Varför vänta så länge? Det är ju ingen nyhet att vi har extremt låga pensioner, att man får ut extremt lite av sin lön och att vi är långt från målbilden 80 procent. Varför först gå fram med ett tillfälligt förslag med pensionstillägget och sedan börja titta på pensionsavsättningarna? Varför har inte regeringen och Pensionsgruppen tagit tag i det här mycket tidigare? Ni har haft två mandatperioder på er.
Sverigedemokraterna kom med ett förslag om att tillsätta en utredning för att stärka pensionsavsättningarna även förra riksdagsåret. Då röstade Miljöpartiet och Socialdemokraterna nej till det. Varför? Och varför måste det nödvändigtvis röstas nej till detta i dag om vi ändå är överens om att vi ska stärka pensionsavsättningarna? Pensionsgruppen, Sverigedemokraterna och - är jag ganska övertygad om - Vänsterpartiet vill stärka pensionsavsättningarna.
Då kan man väl åtminstone besvara motionen eller delvis bifalla den? Uppenbarligen har detta inte pågått länge, utan det är först nu man ska börja titta på det. Då borde man i alla fall kunna uttrycka stöd för det som framkommer i vår motion och i vår reservation. Varför har det dröjt så länge innan regeringen och Pensionsgruppen faktiskt har börjat titta på att stärka pensionsavsättningarna, vilket är så oerhört viktigt?
Julia Kronlid (SD):
Vi har som sagt inte motsatt oss eller röstat ned pensionstillägget, för vi välkomnar varje extra krona. Men tillägget till dem med lägst pension anser vi har varit för lågt. Det är positivt att denna debatt om att stärka pensionsavsättningarna kommer upp. Vi har efterfrågat det länge, så det är bra.
Jag hoppas och förutsätter att det faktiskt blir en utredning från regeringen som är öppen och offentlig och som vi kan följa, att det blir presskonferenser och föredragningar och att vi alla - inte bara de som sitter i Pensionsgruppen - kan följa med i denna utveckling. Det är trots allt så att man vill ha breda överenskommelser, men Sveriges tredje största parti sitter inte i den här gruppen. Även befolkningen och pensionärerna - PRO - är nog väldigt intresserade av att följa utvecklingen i detta och inte bara få ett färdigpaketerat förslag.
De vill kanske kunna få lite delbetänkanden eller annat, som det brukar vara när staten tillsätter olika former av offentliga utredningar. Jag ser med spänning fram emot dessa rapporter. Jag har ytterligare en fråga, om ett helt annat ämne: Svenskt Friluftsliv. Varför är det så att regeringen fortsatt inte vill ge samma lättnader vad gäller det halva prisbasbeloppet till Svenskt Friluftsliv som man ger till idrottsrörelsen?
Vi står nu mitt i en pandemi som har slagit hårt mot idrottsrörelsen, och det är jättebra att vi stöder idrottsrörelsen. Men det är också så att det är svårare att idrotta inomhus och att åka på utlandsresor. Väldigt många vill utnyttja vår natur. Väldigt många vill utnyttja det som Svenskt Friluftsliv ansvarar för. Detta har slagit hårt mot dem, och deras ekonomi går på knäna. De skulle behöva mer ekonomiskt stöd från regeringen, på samma sätt som regeringen under pandemin har gett stöd till den svenska idrottsrörelsen.
De skulle också behöva få lättnaden med det halva prisbasbeloppet. Varför behandlar inte regeringen Svenskt Friluftsliv på samma sätt som man behandlar den övriga svenska idrottsrörelsen?
Julia Kronlid (SD):
Tack, ledamoten Carvalho, för anförandet! Socialdemokraterna och Pensionsgruppen har ju gått fram med reformen att höja riktåldern för pension. Samtidigt säger Socialdemokraterna sig värna arbetarklassen. Det är lite av ert mantra.
Därför blir jag förvånad över reformen, för den slår ju väldigt hårt just mot hårt arbetande industriarbetare, undersköterskor, städare och andra som inte kan arbeta lika högt upp i åldrarna. Även om vi kan leva längre har inte alla samma möjlighet att arbeta längre upp i åldrarna.
I dessa yrken blir man mer sliten och kan behöva gå i pension i en lite lägre ålder. Det har också kommit fram uppgifter om att samma grupp inte alls tjänar speciellt mycket på att arbeta längre. Det kanske bara ger några futtiga hundralappar extra i pension. Vad är Socialdemokraternas respons på detta?
Varför är det så viktigt att höja riktåldern? Varför inte i stället skapa positiva incitament för dem som vill och har möjlighet att arbeta längre upp i åldrarna? Det borde kunna ges större möjlighet att arbeta deltid, större möjlighet till jobbskatteavdrag och sådana reformer i stället. Höjningen av riktåldern slår väldigt hårt. Varför vill Socialdemokraterna stå fast vid att gradvis höja den nuvarande riktåldern?
Det kommer ju att slå mot dem som arbetar hårt i slitsamma yrken. Att man ska kunna få sjukersättning tycker jag också är bra, men det är ju under Socialdemokraternas tid vid makten som bedömningarna har varit så hårda att det är nästan omöjligt att få sjukersättning. I dag hamnar man alltså i en väldigt svår sits när man varken kan gå i pension eller få sjukersättning.
Julia Kronlid (SD):
Vad gäller frågan om huruvida regeringen har varit med och påverkat så att det har blivit mycket mer åtstramningar och hårdare bedömningar när det gäller både sjukpenningen och sjukersättningen skulle jag verkligen vilja rekommendera ledamoten Teresa Carvalho och alla som lyssnar på denna debatt att titta på Uppdrag gransknings dokumentär om detta. Där framgår med all önskvärd tydlighet hur regeringens styrning har påverkat så att det har blivit hårdare bedömningar.
Däremot ska jag säga att jag är väldigt positiv till den utredning om sjukersättning som jag själv sitter i och som handlar om att det ska bli en mjukare bedömning, speciellt för de äldre men även för andra. Jag hoppas verkligen att den kommer att leda till konkreta resultat. Men vi står fast vid - det är också något som vi hör väldigt mycket från pensionärerna, som i alla fall vi försöker lyssna in - att den höjda riktåldern kommer att slå hårt mot vissa arbetsgrupper.
Den kommer heller inte att ge den effekt på pensionen som man kanske har gett sken av att den skulle göra. Det finns mycket vi kan debattera i fråga om pensionerna. Jag skulle nu vilja beröra ett ämne, nämligen detta med jämställda pensioner. Vi är överens om att det borde bli mer jämställda pensioner. Däremot är vi kanske inte helt överens om hur det ska uppnås. Socialdemokraterna vill kvotera, så att man delar lika.
Vi tycker att föräldrarna borde få välja detta själva. I stället för att man ska fördela det så att det blir lite dåligt för båda borde man göra så att det inte blir dåligt för någon. Målet borde väl vara att det ska ge så lite konsekvenser för pensionerna som möjligt om någon väljer att gå ned i deltid eller ta ut föräldraledighet.
Vad har regeringen för förslag och konkreta åtgärder för att uppnå detta mål?
Julia Kronlid (SD):
Jag tackar Mats Berglund för hans anförande. Jag kunde inte låta bli att höja lite på ögonbrynen när ledamoten Berglund sa att denna reform vad gäller premiepensionen skulle öka valfriheten. Det är inte sant. Det är precis tvärtom.
Denna reform kommer att göra att valfriheten minskar och att det kommer att finnas extremt mycket färre fonder än nu att välja mellan. Dessutom kommer det att vara stora internationella indexfonder som premieras, och detta kommer att slå hårt mot svenska småbolagsfonder. Varför är det så viktigt för Pensionsgruppen att gå vidare med denna reform på detta sätt?
Det kommer att gå via en myndighet, och det kommer att vara mycket svårare att få en överblick över alla de olika valmöjligheter som man har i dag. Det kommer också att slå hårt mot svenska småföretagare när vi står mitt i en pandemi.
Jag skulle gärna vilja veta hur regeringen och Pensionsgruppen resonerar kring dessa konsekvenser när det blir en mycket sämre valfrihet och ett mindre utbud än i dag. Det är många som har kritiserat detta. Det har kommit kritik från olika håll om att detta faktiskt i stället kan leda till en sämre premiepension. Så varför? Vad är egentligen skälet?
När det gäller de problem som har funnits med bedrägligt beteende, oetisk marknadsföring och olika klåpare ska vi självklart slå hårt mot dem. Men den här reformen slår hårt även mot dem som inte är klåpare, och det tycker jag är problematiskt.