KBLab/rixvox huggingface dataset:
Gustav Fridolin (MP):
Tack statsrådet och tack alla som har deltagit i debatten! Låt mig till varje ord instämma i Maria Larssons hyllning av alla människor som ställer upp både för andra och för varandra genom de insatser som görs i det svenska folkrörelse- och föreningslivet och civilsamhället.
Det är just på grund av det som vi oroas så när vi ser kvinnojourer som tvingas säga upp sina lokaler, lämna och lägga ned och när vi hör kvinnojourer berätta om känslan av att behöva neka en kvinna eller en tjej som behöver stöd det stöd hon behöver.
Det kan vara för att man saknar tillgång till det som behövs - ett jourboende eller boende efter jourboendet - eller för att man helt enkelt inte ens har resurserna att gå vidare när kvinnan knackar på dörren. Det är det som kvinno- och tjejjourerna nu vittnar om. Det är där denna del av civilsamhället till stor del står.
Jag förstår att vi inte kommer att få svar på vilka regler som kommer fram, men jag skulle ändå vilja komma med en vädjan till regeringen. Visst har det varit engagemang i den här debatten, men det är ändå ingenting mot det engagemang som finns på kvinnojourerna runt om i landet där människor faktiskt ställer upp för sina medmänniskor.
Försvåra inte det engagemanget genom regelförändringar som gör att man tvingas in i en byråkratisk ram där man ständigt får ägna sig åt att söka projektmedel för någonting som inte är projekt utan stadigvarande verksamhet som måste finnas där för att ställa upp för människor! Se till att regler om till exempel samarbete inte får de konsekvenser som det har fått, det vill säga att man inte får del av medlen när samarbetet inte finns där.
Det finns kvinnor i dag som söker sig till kvinnojourerna just därför att de inte är en del av socialtjänsten eller staten. Det måste vi värna om.
Gustav Fridolin (MP):
När man går till skolan i Sverige ska man möta engagerade och kunniga lärare som ser en och har tid för en. Man ska ställas inför kluriga uppgifter som får kunskapen att växa, och man ska jobba i sjysta och fräscha miljöer med moderna redskap. Man ska helt enkelt bli pigg - inte trött. Så är det dock inte i dag.
Enligt Boverket och Energimyndigheten är luften i tre av fyra skolor så dålig att den skapar hälsoproblem, trötthet och huvudvärk bland elever och lärare. Det är klart att det påverkar resultaten i skolan.
Det påverkar direkt: En elev som är trött och har ont i huvudet har svårt att hänga med på lektionerna sist på eftermiddagen, och en lärare som inte har tid att förbereda sig och dessutom utvecklar allergi under sina år i skolan har till slut svårt att vara den bra lärare man ville vara när man valde lärarbanan.
Den dåliga miljön i skolorna och den dåliga luften - som skapar huvudvärk, trötthet och allergier hos elever och lärare - påverkar alltså skolresultaten i Sverige. Därför, fru talman, ställde jag frågan till utbildningsministern om han avser att göra någonting när tre av fyra skolor har så dålig luft att den skapar huvudvärk och hälsoproblem hos elever och lärare. Utbildningsministern svarade i dag riksdagen att nej, det avser han inte att göra.
Jag tycker att det är märkligt handlingslöst av en minister som annars inte har varit rädd att utsätta skolan för både den ena och den andra reformen så att verkligheten för lärare har förändrats gång efter annan. Den skollag som genomfördes 2010 är snart ändrad så många gånger att den ena handens fingrar inte räcker till för att räkna förändringarna.
Jag tycker också, fru talman, att det är märkligt snålt av en regering som är beredd att varje år lägga över 10 skattemiljarder på att du och jag ska få subventioner när vi bygger om våra kök. Jag är inte emot ROT, och jag vill behålla RUT.
Men om vi har råd att skattesubventionera renoveringar i hemmet tycker jag nog att vi har råd att ge våra elever en bra arbetsmiljö i skolan. Därför har vi förslaget att också skolan ska få del av ROT. På samma sätt som staten är med och skattesubventionerar renoveringar av privata hem skulle vi kunna medfinansiera renoveringar av svenska skollokaler. Vi har en sådan finansiering.
Vi har visat att genom en statlig insats kan vi arbeta för att alla elever och lärare i svensk skola ska ha en bra arbetsmiljö senast 2020. Man ska bli pigg av att gå i skolan, inte trött, fru talman.
Gustav Fridolin (MP):
Jan Björklund säger att jag inte bryr mig om ordning och reda i klassrummet. Han har nog aldrig pratat med någon av mina elever på folkhögskolan, för de skulle säkert säga emot. En lärare som får tid får också möjlighet att lösa situationer på plats i klassrummet. Det ska inte regleras på Utbildningsdepartementet. Lärare ska få förutsättningar att göra sitt jobb.
En sådan förutsättning är moderna lärmiljöer och bra arbetsmiljö. Jan Björklund säger att jag förklarar skolans bristande resultat med problemen i lokalerna. Nej, det gör jag inte. Jag förklarar skolans bristande resultat med problem med utbildningsministern.
Sedan 2006 har Jan Björklund utsatt svensk skola för ett reformregn som för nio av tio lärare inneburit att de har fått ägna mer tid åt att fylla i papper och mindre tid åt att vara med sina elever. Under samma tid som Alliansen har styrt och Jan Björklund varit ansvarig för skolan har tolv och ett halvt tusen pedagogiska medarbetare försvunnit från svensk skola. Färre medarbetare ska alltså använda mer tid till att fylla i papper, och då blir det mindre tid över till eleverna.
Med mindre tid över till eleverna får vi sjunkande skolresultat. Det är klart att det inte underlättar om eleverna också blir trötta av att gå in i klassrum och andas luften där och om de får huvudvärk därför att man inte har fixat ventilationen. Om vi ska vända utvecklingen i svensk skola är en del av detta att skaffa bra skolmiljöer - moderna läromiljöer och bra luft i klassrummen. Jan Björklund säger att det fungerar i dag.
När man får en anmärkning från Arbetsmiljöverket fixar man det. Det är inte vad anmälningarna visar. Anmälningarna visar att problemen ofta har varit kända i mer än två år. Stockholm är ett dåligt exempel eftersom det i Stockholm har gått så långt att Arbetsmiljöverket har fått lägga in vite därför att lärarnas arbetsmiljö har belastats så hårt. Systemet fungerar inte i dag, och då måste man ha ett gemensamt ansvarstagande mellan stat och kommun. Skol-ROT är en del av ett sådant gemensamt ansvarstagande.
Gustav Fridolin (MP):
Jag kan bara sorgsamt göra ett konstaterande. Trots att vi har kunnat visa i interpellationsdebatten att problemen härstammar från regler som är beslutade av regeringen väljer regeringen att fortsätta att inte ta ansvar. Man kryper undan från det som uppfattades som ett löfte i Svenska Dagbladet förra året och vill inte längre att det ska uppfattas så som det uppfattades då. Man ska komma ihåg när den här artikeln skrevs.
Den skrevs när vi hade en stor publik debatt om att Terrafem riskerade att behöva lägga ned sitt skyddande boende. Gång efter annan hade vi alla som deltagit i den här debatten, och inte minst regeringen, understrukit vilket viktigt nationellt intresse det var. Då skrevs den här artikeln. Man skrev om att man skulle öka, till och med fördubbla, stödet. Man nämnde särskilt Terrafem, jämte SKR och Roks.
Jag, Terrafem, Roks, när de gjorde sin ansökan till Socialstyrelsen, och, tror jag, alla andra som följde den debatten uppfattade det som att regeringen nu lovade att Terrafem skulle få medel så att man inte behövde lägga ned ett skyddat boende som ger hjälp till kvinnor både i Stockholm och i resten av landet och som har en särskild kompetens som omöjligen kan byggas upp i varje kommun i landet.
Regeringen skrev, genom statsrådet Larsson och statsrådet Arnholm, den artikel som jag uppfattade som ett löfte. Den artikeln har man utgått från som ett löfte. Nu ser vi att det löftet tyvärr inte infrias. Det arbete som kvinnojourerna gör är svårt. De slåss mot många stora och tuffa utmaningar. De borde inte också behöva slåss mot stelbenta regler som gör att man hamnar mellan stolarna eller tomma politiska löften.
Jag kan bara hoppas att någon annan av de aktörer som Terrafem tvingas vända sig till väljer att ta det ansvar som regeringen nu inte tar.
Gustav Fridolin (MP):
Jag gör mitt bästa för att undvika benämningar på personer som inte är kopplade till direkta handlingar från den personen. Däremot måste det finnas ett utrymme för att diskutera partiers bakgrund, ideologier och värderingar och också försöka beskriva dem från skilda utgångspunkter.
Jag har hört skiftande beskrivningar av Miljöpartiets ideologi och grunder också från sverigedemokratiska företrädare, och jag förbehåller mig rätten att fortsätta att beskriva Sverigedemokraternas ideologi och ståndpunkter på skiftande sätt utifrån vad som framkommer i diskussionerna. Däremot tror jag att Stefan Jakobsson instämmer i att vi här i kammaren brukar lyckas ha en god ton i samtalet med varandra och att vi även fortsättningsvis bör ha det.
Det som dock blir tydligt för mig i den diskussion som vi har nu är att mycket av det Sverigedemokraterna säger sig stå för - utanför det som jag och också de flesta av era medlemmar, tror jag, uppfattar vara ert kärnområde - i slutändan inte är så mycket värt.
Många av de skolsatsningar som du talade om här i talarstolen har ni ju valt att rösta emot, när riksdagen fattade beslut om budgeten. Många andra satsningar som var viktiga för er i valrörelsen - sänkt skatt för pensionärer, förbättrade förutsättningar för äldreomsorgen och förbättrade villkor för den som blir arbetslös - röstade ni också emot i samband med budgetbeslutet.
För mig leder det till slutsatsen att ni är ett parti som har en fråga, att den frågan är den som är viktig för er och att vad ni säger på andra områden inte är så viktigt i slutändan. Det blir ett besked till väljarna när de går och röstar.
Gustav Fridolin (MP):
Jag har haft som vana att skaka hand med dem jag har replikväxlingar med och kommer att göra det också i dag. För att förklara mitt resonemang: Jag förstår vad du menar med att ni i första hand röstade för er budget. Men sedan var det ett andra beslut om budgeten, och precis som Stefan Jakobsson redovisades var konsekvensen av ert agerande att Sverige kastades ut i en regeringskris som nu går mot ett extra val.
I fyra år dessförinnan har Sverige haft en minoritetsregering som ni i Sverigedemokraterna har opponerat mot på flera punkter. Ni har sagt att det är fel att man har gjort försämringar i a-kassan. Ni har sagt att det är fel att ha en särskild skatt för pensionärers inkomster. Ni har sagt att det är fel att det saknas investeringar i skolan.
När ni nu stod inför ett vägval valde ni att inte fortsätta på den väg som ni har valt under den tidigare mandatperioden och först rösta för er budget och därefter följa praxis - det brukar ju ofta från sverigedemokrater framhållas som viktigt att följa praxis i riksdagens olika omröstningar - utan i stället röstade ni på ett annat sätt och fällde de satsningar som var viktiga för er.
För mig leder det till slutsatsen - det blir något jag kommer att säga i valrörelsen - att de andra sakerna i slutändan inte är så viktiga utan att det är en fråga som är er kärnfråga. Det blir min slutsats om er som parti, och det kan man också säga i en hyfsad debatt där man tar ansvar för debattklimatet och efteråt tar i hand.
Gustav Fridolin (MP):
Christer Nylander vill att jag helst ska avgå. Men jag tror att det du egentligen helst skulle vilja är att svenska folket röstade annorlunda i senaste valet än de gjorde. Problemet var bara att ni förlorade valet. Er statsminister valde därför att avgå på valnatten och klargöra att det fanns en annan majoritet i kammaren och att det var ett annat styrkeförhållande här i kammaren, och man släppte fram en annan regering i den omröstning som följde.
Det har inte ändrats sedan dess, även om Alliansen ibland verkar vilja ha glömt bort valresultatet. Om det är så att Alliansen behöver två valförluster för att förstå att man har förlorat regeringsmakten ska vi erbjuda er två valförluster. Jag välkomnar därigenom att vi kommer att mötas i en ny valrörelse. Nej, herr talman, den här budgeten innebär inte en katastrof för den svenska skolan.
För de barnen kan det innebära en katastrof. Det var det jag försökte beskriva. Jag har som statsråd att följa de beslut som riksdagen fattar. Jag ska göra det i enlighet med de regler som finns för detta. Men den här regeringen kan inte i längden regera på en budget som vi tycker har fel prioriteringar för Sverige, och det är därför vi har nått en nivå där vi säger att om detta kvarstår kommer vi i slutet av detta år att utlysa ett extraval till den 22 mars nästa år.
Gustav Fridolin (MP):
Jag får erkänna att det här blev en lite roligare debatt än jag trodde att det skulle bli när jag gick hit. Här har Christer Nylander använt ett antal replikväxlingar för att förklara varför Jan Björklund inte klarade att göra verklighet av Folkpartiets vallöften på åtta år. Men nu vill Christer Nylander ha ett klarläggande från mig om att jag ska klara att göra verklighet av Folkpartiets vallöften på tre månader. Christer Nylander vet nog mycket väl hur regeringsarbete fungerar.
Riksdagen kommer att fatta beslut om en budget, och den budgeten överlämnas till Regeringskansliet. Det är sedan Regeringskansliets uppgift att, utifrån de pengar som är fördelade till myndigheter eller som kräver förordning för att huvudmän ska kunna ta del av dem, utarbeta uppdrag och förordningar. Jag avser att göra det på samma sätt utifrån denna budget och enligt samma regler som om det varit någon annan budget som gått igenom. Jag tänker följa de regler som finns för hur regeringen ska hantera riksdagens beslut.
Men på samma sätt som du väl beskrev och försvarade den tidigare utbildningsministerns resultat efter åtta år så tar regeringsarbete och politiskt arbete tid. Jag kan inte garantera att alla uppdrag är färdiga innan det extraval som vi ska ha den 22 mars. Det skulle inte heller någon annan utbildningsminister ha kunnat garantera.
Gustav Fridolin (MP):
Hur det ligger till är att vi har lagt en budget på riksdagens bord som innehåller en avisering om att 3 miljarder kan tillföras parterna för att kunna användas till högre lärarlöner från och med 2016. Ditt parti, tillsammans med övriga borgerliga partier och Sverigedemokraterna, är beredda att i eftermiddag stryka varje ord om dessa pengar och stoppa dessa 3 miljarder.
Jag tvivlar på att lärarstudenten som du refererade blir gladare för att man stoppar de pengar som finns för att staten ska vara med och ta ansvar för högre lärarlöner. Men det är precis det som ni avser att göra. Jag tycker att det är mycket beklagligt. Vår modell har varit densamma hela tiden. Den har inte glatt alla, men den har inneburit att vi vill att staten ska vara med och ta ansvar för att parterna ska kunna höja lärarnas löner.
Lärarnas löner har halkat efter under så lång tid att det måste vara ett gemensamt ansvar mellan stat och kommun att i dialog med parterna göra det möjligt att höja lärarnas löner. Vi ställer då motkrav på parterna att de tydligt prioriterar höjda lärarlöner. Ju mer vi kan göra, desto snabbare får vi en löneutveckling som faktiskt innebär att lärarnas löner höjs med de summor som Annika Eclund nämner.
Detta är rätt viktigt, därför att det som vi har sett under de senaste åren är hur allt fler lämnar läraryrket. Under Jan Björklunds tid som utbildningsminister lämnade var fjärde lärare yrket av andra skäl än pension. Jag hade kanske gärna velat skylla på Jan Björklund men så enkelt är det inte, utan detta är resultatet av att läraryrket år efter år har nedvärderats i förhållande till andra yrken när det gäller lön och arbetsmiljö.
Ska man ändra på det måste man jobba både med lön och arbetsmiljö. Då behövs det ett gemensamt ansvarstagande, och då behövs det pengar. Därför avsätter vi 3 miljarder för att en nationell samling ska kunna komma överens om regler som gör att lärarnas löner, gärning och utveckling värderas. I den borgerliga budgeten finns inte ett öre.
Gustav Fridolin (MP):
Jag ska först göra en rättelse. Intervjun med mig som Annika Eclund refererade till tror jag inte gjordes under min tid som utbildningsminister. Detta är lite viktigt, för det är också svaret på frågan. Det är nämligen så att vi som stat inte kan gå ut och lova hundralappar eller tusenlappar på kronnivå till en enskild yrkesgrupp. Men vi kan möjliggöra att parterna kan göra ett ordentligt arbete med att höja en grupps löner. Det är det vi vill möjliggöra genom att satsa 3 miljarder.
Detta är en satsning som båda lärarfacken har uttryckt som historisk. Jag vet att det ena lärarfacket firade med att äta tårta och i går lämnade över tomma paket till riksdagens ledamöter, eftersom det ser ut som om denna satsning är på väg att strykas. Det är helt enkelt tomt under granen för svensk skola när man tittar på investeringar som ska göra att fler vill bli lärare. Vi är beredda att tillskjuta 3 miljarder. Det är den enskilt största satsningen som vi aviserar på skolområdet.
Den är större än några andra enskilda satsningar i vare sig vår budget eller er budget på skolområdet. Det är alltså en mycket stor satsning för att man ska kunna höja läraryrkets attraktivitet. Men den kräver att parterna är med och tar ansvar. Och det finns en beredskap och en vilja från parterna att göra det inom ramen för en nationell samling för läraryrket. Jag har för avsikt att sätta igång en sådan. Men för att den ska nå i mål behövs de statliga pengarna. Det är därför som det är så beklagligt att ni väljer att stryka dem.
Annika Eclund intygar att hon inte är emot höjda lärarlöner. Det är bra så. Men tyvärr kommer hon att rösta mot ett statligt ansvar för höjda lärarlöner i den budget som hon avser att rösta på vid riksdagens omröstning efter debattens slut. Det finns nämligen inte en rad i den budget som de borgerliga partierna och Sverigedemokraterna har ställt sig bakom som innebär en finansiering av den nationella samlingen för läraryrket. Dessa 3 miljarder är strukna. Varje hänvisning till dem är struken. Det är inget gott besked för Sveriges lärare.
Ska vi lyckas i vår gemensamma ansats och anställa fler i svensk skola måste det finnas några att anställa. Då måste man också satsa på villkoren för yrket. Där är lönen en viktig del.
Gustav Fridolin (MP):
Jag ska använda min slutreplik till att svara på den sista frågan. Vi ändrade Grundskoleutredningens direktiv därför att de var skrivna på ett sådant sätt att man skulle upphöra med att ha ett möte mellan förskolepedagogiken och grundskolepedagogiken i verksamheten för sexåringar. Vi vill se och stärka det mötet.
I det mötet ingår också att man måste stärka arbetet med att se till att de elever som redan vid sex års ålder behöver extra stöd för att få med sig den läsfärdighet de behöver för att kunna uppnå ettans nya kunskapskrav ska få det i förskoleklassen. Vi vill dock fortfarande se mötet mellan förskolepedagogiken och grundskolepedagogiken i verksamheten för sexåringar i en sådan framtida obligatorisk verksamhet.
Vi har gott forskningsstöd för den ståndpunkten, vilket jag hänvisat till i denna debatt. Utredningsdirektiven är skrivna så att man ska titta på hur man kan införa en plan för att göra förskoleklassen obligatorisk som egen skolform och hur man kan göra förskoleklassen obligatorisk inom grundskolan. Man tittar på de alternativen och väger dem mot varandra utifrån gällande rätt och förordningar, i båda fallen med utgångspunkten att det ska fortsätta att vara en verksamhet där förskolepedagogiken möter grundskolepedagogiken.
Sedan behöver vi göra mer. En av de saker vi gör nu är att se till att strukturera upp arbetet i läroplanen så att det blir tydligt för varje rektor och lärare vad som är tillämpligt för förskoleklassen och så att vi kan få en likvärdig verksamhet över hela landet. Det går snabbare att göra på det sättet än de lagförändringar vi planerar utifrån Grundskoleutredningen, och vi behöver göra lagförändringar som stärker tillgången till särskilt stöd från förskoleklass till årskurs 3. Det gör vi genom en läsa-skriva-räkna-garanti.
En sådan garanti kan mycket väl innebära att man behöver fortbildningsinsatser för alla som jobbar i förskoleklassen, såväl förskollärare som andra lärare som jobbar i förskoleklassen. Det kommer vi att behöva diskutera utifrån den utredning som tittar på en läsa-skriva-räkna-garanti.
Gustav Fridolin (MP):
Christer Nylander har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av Skolinspektionens rapport och vad jag avser med ett ökat statligt ansvarstagande. Många aktörer har ansvar för att vända utvecklingen i svensk skola. Från statligt håll behöver vi ta ett större ansvar för att förbättra förutsättningarna för att höja resultaten i skolan. Regeringen föreslog därför i budgetpropositionen för 2015 ett stort antal reformer i skolan i syfte att åstadkomma utveckling och förändring.
Våra främsta prioriteringar är även fortsättningsvis tidiga insatser, att skapa ett mer jämlikt skolsystem och att öka läraryrkets attraktivitet. Vi föreslår också att en skolkommission tillsätts. Kommissionen ges mandat att utifrån OECD:s fördjupade analys av svensk skola och egna analyser lägga fram väl underbyggda förslag för exempelvis metodutveckling, stärkt ledarskap och likvärdighet i skolsystemet.
Regeringen har aviserat att genomföra satsningen Samverkan för bästa skola där Skolverket bland annat kommer att få i uppdrag att sluta utvecklingsavtal med huvudmän som har skolor med låga resultat och tuffa förutsättningar. I överenskommelserna ska tydligt framgå vilka insatser staten respektive huvudmännen ska genomföra på skolan för att utveckla och förbättra verksamheten i syfte att höja elevernas resultat.
För att ge alla huvudmän möjlighet att utvecklas och förbättras behövs ytterligare långsiktiga och systematiska skolutvecklingsinsatser. Huvudmän och skolor har olika förutsättningar och behov, och för att möta dessa vill regeringen satsa även på att genomföra nationella skolutvecklingsprogram. Huvudmän och skolor ska erbjudas ett varierat utbud av insatser.
De kan avse kompetensutveckling och stödinsatser av olika slag när det gäller undervisning och uppföljning och hur arbetsprocesser kan utvecklas och förbättras. Regeringen vill vidare genom en nationell samling för läraryrket bidra till en positiv utveckling av läraryrkets status och attraktivitet - detta för att trygga lärarförsörjningen och därigenom skapa förutsättningar för att eleverna får sin undervisning av behöriga lärare.
Regeringen har då för avsikt att vidta åtgärder för att höja lärares löner, under förutsättning att även parterna tar ansvar för att påtagligt prioritera höjda lärarlöner, och också göra satsningar på kompetensutveckling för lärare. För att attrahera de bästa lärarna till skolor med låga resultat och tuffa förutsättningar har regeringen även för avsikt att avsätta extra medel till höjda lärarlöner i dessa skolor. Dessa satsningar visar tydligt att regeringen tar ansvar för att stödja och ge förutsättningar för utveckling och förändring inom skolan.