Anders Borg (M):
Jens Holm tycker att det är märkligt att jag gör mig lustig över att den socialdemokratiska regeringen införde en subvention på 2 kronor och 40 öre per liter diesel som användes i jordbruket. Hur ska vi annars kunna föra en diskussion kring den frågan? Den är ju remarkabel, inte sant?
I en period då klimatutsläppen ökar, då vi vill ha hållbarhet i vårt samhälle väljer man att införa en subvention på 2 kronor och 40 öre per liter på just dieselutsläpp. Det måste jag säga att jag faktiskt tycker är ett lustigt inslag i politiken. Jag ska inte göra Jens Holm ansvarig för det, men jag måste säga att jag tycker att det var ett lustigt inslag i politiken. Jag tycker att det är bra att vi har tagit bort detta.
Vår bedömning är att vi kan nå de mycket ambitiösa klimatmål som Sverige har satt upp med de insatser vi nu gör. Det ska vi sedan noggrant utvärdera i den kontrollstation vi har 2015, och behövs det får vi naturligtvis tillföra ytterligare styrmedel. Jag har nämnt några som jag tycker skulle vara väldigt bra kandidater.
Det är till exempel att minska de nedsättningar vi har för delar av industrin, för uppvärmning och sådant, där man ligger på en lägre koldioxidsats. Vi har tagit upp dem från 20 till 60 procent. Det kan man gå vidare med och göra i steg så att de olika näringarna hinner anpassa sig till det. Vi har också gjort andra saker som både har handlat om höjningar och sänkningar. Skattepolitik behöver inte bara handla om höjningar. Vi har gjort fordonsskatten CO2-relaterad.
Vi har gjort lätta lastbilar CO2-relaterade. Jens Holm säger nämligen att vi inte har höjt koldioxidskatten. Men vi har vid flera tillfällen höjt den, dels i samband med indexeringen, dels för att betala för en del lättnader. Till exempel när vi tog bort avfallsskatten finansierade vi det med en särskild höjning av koldioxidskatten, därför att det var en skatt som vi bedömde inte hade någon avgörande miljöeffekt. Då finansierade vi den lättnaden med en bra miljöskatt. Jag vill ändå komma tillbaka till Vänsterpartiets utgångspunkt.
Den här interpellationen handlar om vilken belastning vi ska lägga på hushållen. Det är vad interpellationen handlar om. Den största enskilda skatteförändringen Vänsterpartiet föreslår är att höja CO2-skatten med 5 miljarder kronor. Det är ju en skattebelastning på 5 miljarder kronor som drabbar hushållen. Man föreslår också en flygskatt på 3 miljarder kronor på inrikesflyg. Det skulle jag tro i allt väsentligt är en skatt på persontransporter, som drabbar hushållen. Man vill höja beskattningen på el med 1⁄2 miljard.
Det skulle, såvitt jag kan förstå åtminstone, riskera att slå igenom i höjda elpriser. Man vill ha en lastbilsskatt på 5 miljarder som naturligtvis kommer att höja transportkostnaderna i Sverige. Det här är 15 miljarder sammanlagt som jag tror i väldigt stor utsträckning kommer att läggas på just hushållen. Om utgångspunkten är att vi inte ska ha så stora skattebelastningar på hushållen undrar man lite hur just CO2-skatten blev det mest omfattande vänsterpartistiska förslaget.
Jag måste säga att jag inte tycker att det är svårt att försvara att vi tog bort skatten på handelsgödsel. Jag lever själv i en jordbruksbygd. Jag vet att den mängd handelsgödsel man använder inte påverkas i någon större utsträckning av den här beskattningen. Däremot gav det en stor och tung inkomsteffekt på jordbruken. Det är allvarligt.
Nästan alla människor som bor i den bygd jag bor i har arbeten som är kopplade till jord- eller skogsbruk. Det finns några som också kör lastbilar. Men de undslipper faktiskt inte en sådan skattebarrage ändå, eftersom lastbilsskatten kommer där. För mig är en levande landsbygd där det finns jobb i både skogs- och jordbruksnäringen för vanliga människor väldigt avgörande. Då skulle jag inte se en ökad beskattning på handelsgödsel som ett bra förslag.