KBLab/rixvox huggingface dataset:
Monica Green (S):
Jag vill påminna om en socialdemokratisk devis som vi har haft i många år: Gör din plikt, kräv din rätt! Den devisen har vi byggt det här landet väldigt starkt på. Jag vill börja med att beklaga att det finns moderater i den här kammaren som inte vet skillnaden mellan bidrag och försäkringar.
Det är trist att det finns moderater till och med i finansutskottet som inte vet vad det är för skillnad.
Ett försäkringssystem där det finns en inkomstbortfallsprincip gör att människor har tilltro till samhället så att de inte ska behöva bli oroliga när de blir sjuka, så att de inte fokuserar på att hamna i stupstocken i stället för att fokusera på att bli friska. Cancersjuka ska inte tvingas tillbaka till arbetet, och de ska inte behöva stå utan ersättning över huvud taget. Arbetslösa ska inte behöva gå från hus och hem.
De har inte blivit arbetslösa frivilligt. En moderat devis lyder: De som är arbetslösa är nog det för att de är det frivilligt. Vi vet att människor i det här landet vill arbeta. Jag beklagar att vi hade en borgerlig regering som var nöjd med en arbetslöshet på 8 procent. Det är inte den nuvarande regeringen. Vi ska pressa tillbaka arbetslösheten.
Jag är väldigt glad över att man inte nöjer sig med den enormt höga arbetslösheten. Sedan håller jag med om att det måste finnas en legitimitet för skattesystemet. Man måste kunna vara säker på att man betalar för någonting. Många i det här landet vill vara med och bidra till en bra service till våra gamla och sjuka. Man vill vara med och ge det som man kan ge. Det är det som är så bra med skattesystemet.
Vi fördelar mellan människor, från dem som har det riktigt bra till dem som behöver det allra mest. Väldigt många uppskattar att vi har ett sådant system. Det är som Robin Hood, kan man säga, fastän det är ett mycket bättre system att fördela mellan människor och mellan dem i vissa åldrar som behöver mer service.
Det är alltså inte bara en fördelning mellan människor. Vi behöver en bättre välfärd. Jag beklagar att det finns moderater som påstår att välfärden blev bättre under den borgerliga regeringens tid.
Jag skulle önska att de hade varit ute och sett hur de äldre på äldreboenden inte fick den hjälp de behövde, att barngrupperna på fritis och förskolorna blev allt större och att de anställda inom vården, sjukvården och förskolan fick allt fler att ta hand om och ge en dräglig tillvaro.
Därför behövs det faktiskt mer resurser till den gemensamma välfärden, och de allra flesta vill vara med och bidra till det. Vi ska se till att vi har ett sjyst skattesystem med en bra fördelning. Det tycker den svenska befolkningen om.
Den borgerliga regeringen ägnade sig åt - förutom att vara nöjd med 8 procents arbetslöshet - att sänka skatterna med 130 miljarder, mest till dem som har det bäst. Jag håller med finansministern om att om man tjänar väldigt mycket pengar kanske man är motiverad att arbeta utan att ha ett jobbskatteavdrag.
Om man tjänar så mycket pengar tycker jag att det är märkligt att man måste ha ett jobbskatteavdrag för att vara motiverad att arbeta.
Monica Green (S):
Förutom att man inte vet skillnaden mellan bidrags- och försäkringssystem börjar man nu svamla om vilka det var som införde ROT-avdraget. Nu får vi backa bandet. Vilka var det som införde ROT-avdraget?
Jo, det var den socialdemokratiska regeringen som införde ROT som ett system för att gasa på i lågkonjunktur, för att vi skulle efterfråga tjänster i lågkonjunktur. Det var inte meningen att det skulle ligga fast. Det var den socialdemokratiska regeringen som införde det, om det nu är så att man vill glida även på den sanningen.
Vi får hela tiden reformera och fundera på om vi använder skattepengarna rätt. Vi måste fråga oss på vilket sätt vi ska använda dem för att få så mycket pang för pengarna som möjligt och så många jobb för pengarna som möjligt. Därför måste vi hela tiden se över det. Jag beklagar att den borgerliga regeringen var nöjd med 8 procents arbetslöshet och att man påstod att man tog bort människor ur utanförskap.
I själva verket tog den borgerliga regeringen bort försäkringssystemet för människor. Sjuka hamnade i stupstocken. Man tog bort människors ersättningar och deras möjlighet till en bra försörjning när de var mellan jobb. Det innebär att människor hamnar helt utanför försäkringssystemet. Det kan leda till att de blir beroende av släktingar. Det kan till och med leda till brottslighet.
I dag är det många människor som saknar möjlighet att få något som helst stöd från staten, och det beklagar jag. Men vi ska se till att ge även dessa människor tryggheten och framtidstron tillbaka.
Monica Green (S):
Just nu diskuterar vi hur god ekonomi vi har i Sverige. Har vi ett guldläge eller har vi det inte? Man kan se det ur olika synvinklar, på kort eller lång sikt. Är det väldigt låg ränta - till och med minusränta - kan det vara värt att investera i saker som betalar sig snabbt. Men man kan inte öka på de långsiktiga lånen eftersom man inte vet hur den framtida räntan blir.
På det sättet har vi både ett guldläge och ett oroligt läge inför framtiden, så det går inte att dra på sig för stora skulder. Vi måste hela tiden se till att det är ordning och reda i budgeten. Den gamla borgerliga regeringen hade en finansminister som hela tiden sa att han ville tillbaka till överskott, men han kom allt längre ifrån det.
Dessutom fanns det 65 miljarder i överskott när de borgerliga vann valet. Sedan överlämnade den borgerliga regeringen 87 miljarder i underskott. Om man dessutom räknar in att vi blev en halv miljon fler människor saknas det väldigt många som ska ta hand om våra äldre. Det blev färre människor i äldreomsorgen per invånare som ska ta hand om våra gamla.
Det blev färre förskollärare och lärare per barn, eftersom det blev betydligt fler barn. Skolklasserna, förskoleklasserna och fritidshemsgrupperna blev mycket större. Alltså blev det en sämre service, en sämre trygghet och en sämre välfärd under den borgerliga regeringens tid. Nu behövs det investeringar och framtidstro.
Det behövs utbildning i hela landet. Vi behöver se till att få fart på optimismen så att människor kan och vågar ta de nya jobben. Därför behövs det investeringar i utbildning, i högre utbildning och i grundutbildning. Det behövs investeringar i järnvägar. Precis som finansminister Magdalena Andersson påpekade tidigare har regeringen presenterat en sådan satsning i dag.
Det är i allra högsta grad angeläget att dessa satsningar kommer på plats. Jag beklagar att vi under den gamla borgerliga regeringens tid hade en ökad arbetslöshet, från 6 procent till 8 procent. Dessutom skryter man med att arbetslösheten blev lägre.
Det kan jag inte få ihop, men många borgerliga företrädare vill ju inte räkna med att antalet invånare ökade med en halv miljon. Jag är väldigt glad över att vi har en socialdemokratisk regering och att vi har en socialdemokratisk finansminister som nu ska satsa på framtiden och se till att det blir rättvisa och hållbara investeringar. På det sättet kan vi också bygga Sverige starkt igen.
Monica Green (S):
Jag är glad över att finansministern satte det hela i dess rätta sammanhang och också kunde citera ur den artikel där hon talade om det som Niklas Wykman frågade efter. Hon visade även på vilket sätt vi ska klara oss ur det läge vi i dag befinner oss i. Det är jag glad över.
Magdalena Andersson har flera gånger påpekat hur vi ska vidga flaskhalsarna, få ett bättre investeringsklimat, öka bostadsbyggandet, göra investeringar i humankapitalet, det vill säga investera i utbildning, och investera i infrastruktur så att både vägar och järnvägar ska fungera och att människor ska kunna lita på att tågen kommer i tid.
Det behövs naturligtvis även en aktiv näringspolitik. Det behöver vidtas många olika åtgärder, och jag är mycket glad över att vi har en socialdemokratisk regering som vidtar just de åtgärder som behöver vidtas. Jag är glad över att vi kan sätta fart på bostadsbyggandet och få framtidstro och hopp igen efter de dystra år som vi nu försöker lägga bakom oss.
Monica Green (S):
Jag noterar att det finns borgerliga ledamöter som vill frisera historien och som gärna skulle vilja ta åt sig äran av de budgetregler vi har lutat oss mot. Låt mig påminna om vad den dåvarande ekonomiska talespersonen Fredrik Reinfeldt år 2002 sa i den här talarstolen.
Han sa att regeringens mål om ett överskott på 2 procent på en konjunkturcykel inte är något annat än en överbeskattning, att det kommer att innebära att det offentliga sparandet kommer att öka på bekostnad av det privata och att Moderaterna är emot det. Moderaterna var alltså emot överskottsmålet och hävdade att det inte var bra för Sverige.
Men man kan ju ändra sig och komma på andra tankar. Det gjorde faktiskt den borgerliga regeringen när Anders Borg blev finansminister. Han tackade då Göran Persson, som hade haft en statssekreterare som hette Magdalena Andersson, flera gånger för att den socialdemokratiska regeringen hade satt upp stabila regler för vår ekonomi.
Det var ju bra att han gjorde, för det visar att Moderaterna kan acceptera det nya läget. Men att gå så långt som att försöka ta äran åt sig för de här reglerna är lite väl magstarkt. Det kanske vore på sin plats att Moderaterna talade om att man drogs in i detta och accepterade och att de sedan i efterhand har insett att det var bra.
Det vore lite mer klädsamt av Moderaterna med en sådan historieskrivning. Men jag förstår att man vill plocka russinen ur kakan i den egna historieskrivningen. Man vill inte tala om att man sänkte skatterna med 130 miljarder, mest till dem som har det bäst. Nu skyller man i stället på tiderna och att det är därför man har fått en så dålig ekonomi.
Även om Anders Borg var för ett överskottsmål var det hans och den gamla borgerliga regeringens politik som innebar att vi kom längre och längre bort från överskottsmålet. Det är sanningen. Jag förstår att Moderaterna står i talarstolen och upprepar sin egen version om och om igen för att de vill övertyga sig själva om att de gjorde något bra.
Men vad det i själva verket innebar var att vi gick från 65 miljarder i överskott till 87 miljarder i underskott. Det var detta som den borgerliga regeringen lämnade efter sig. Dessutom lämnade man efter sig en mycket försämrad service och trygghet för invånarna i det här landet eftersom vi har blivit fler och det hade behövt anställas fler i den gemensamma sektorn.
Det har i debatten också påståtts att vi socialdemokrater ville spendera lika mycket pengar som den borgerliga regeringen. Jag kan bara konstatera att vi inte ville sänka skatterna med 130 miljarder, mest till dem som har det bäst. Vad vi ville använda pengarna till var investeringar i utbildning, infrastruktur och trygghet för de sjuka och de arbetslösa.
Det är sådant som gör Sverige starkt, så att vi kan få det här landet på fötter igen. Det är jag glad över att vi nu kan när vi har fått en samarbetsregering med en socialdemokratisk finansminister.
Monica Green (S):
Jag blir uppriktigt sagt ledsen när vi fortfarande har ledamöter i den här kammaren som inte vet skillnaden mellan bidrag och trygghetsersättning.
Det gör mig illa till mods att vi har ledamöter som vill låta påskina att människor som är sjuka och som skulle behöva en högre ersättning - de har inte fått det på väldigt länge - och kanske haft en lång cancersjukdom ska få höra: Nej, du ska inte ha något höjt bidrag!
Man vet alltså inte skillnaden mellan bidrag och ersättning. Det är obehagligt att det finns ledamöter som vill låta påskina detta. Men man får ha vilken uppfattning man vill. Jag beklagar om man tycker att det är bidrag och om man inte litar på folk, så att man måste sänka ersättningarna - de ska hellre gå till jobbet än att bli friska.
Jag vill ha en politik där vi litar på människor, och vi socialdemokrater har en politik där vi litar på människor. När den gamla borgerliga regeringen ville sänka skatterna med 130 miljarder, mest för dem som har det bäst, ville vi hellre använda de pengarna till investeringar i utbildning, infrastruktur och trygghet för sjuka och arbetslösa.
Det tycker jag är ett väldigt bra sätt att investera pengar på. Då ökar vi nämligen tryggheten, och då ser vi till att människor kommer på fötter igen. Då ökar vi framtidstron. Får man en utbildning vågar man också flytta. Satsar vi på matchning kan man flytta. Har vi dessutom en infrastruktur som fungerar kan man ta jobb som är ännu längre bort från där man bor.
Vi behöver den politik som den socialdemokratiska regeringen nu har satsat på.
Monica Green (S):
Det är intressant att diskutera företagsklimatet. Det är oerhört viktigt att vi har ett gott företagsklimat. Men man måste också väga in fler saker.
Jag tror att en del ledamöter bara ser i en snäv cirkel och inte sammanhanget, till exempel hur viktigt det är att man har en bra matchning över hela landet och en bra utbildningsnivå för alla och inte bara för dem som är om sig och kring sig och kommer från studievana hem.
Har man en hög utbildningsnivå får man också ett bättre företagsklimat, eftersom företagen får lättare att rekrytera. Sådana saker tycker jag att man behöver väga in när man pratar om företagsklimat. En annan sak som jag tycker att man behöver väga in är samförstånd mellan parterna.
Det är viktigt att arbetsgivare och fackföreningar är jämbördiga parter så att man kan diskutera sig fram till sjysta villkor och bra löner för dem man anställer på arbetsplatsen. Sådant kan företag och fackföreningar komma överens om ifall man är jämbördiga parter.
Det är också viktigt i företagsklimatet, enligt mitt sätt att se det. Jag har också noterat att det är många som ofta pratar om skattesubventioner när man talar om bättre företagsklimat: Just vår bransch behöver skattesubventioner. I övrigt tycker vi att det ska vara konkurrens på lika villkor, men just hos oss behöver det vara skattesubventioner.
Jag tycker att man ofta hör den glidningen, och jag beklagar att man inte kan se det i sin helhet. Nu har vi haft en borgerlig regering som sänkte skatterna med 130 miljarder, mest för dem som hade det bäst, och det är klart att då har vi ju inte haft dessa pengar att göra investeringar till järnvägen.
Om det nu är så som jag nyss hörde en moderat antyda, att det var för lite till järnvägsunderhållet, så blir det ju spännande att se när skuggbudgeten kommer om Moderaterna har ännu mer pengar till järnvägsunderhållet. Då får vi se var dessa pengar i så fall tas ifrån.
Jag är glad över att vi nu har en socialdemokratisk regering som satsar på utbildning och byggande och på trygga människor, eftersom trygga människor vågar mer. Vi ska också ha ett innovationsråd, även om det antyddes här att det kanske inte behövs. Men jag är glad över att det införs och att vi nu kan se framåt igen och ta oss ur det läge som vi är i.
Monica Green (S):
Jag tror också att Erik Andersson frågade hur mycket satsningarna räcker till. Men sedan lade Erik Andersson till att han tyckte att det verkade vara lite. Erik Andersson hade förstås kunnat rösta ja till vår satsning redan den 3 december.
Jag beklagar att Moderaterna, Sverigedemokraterna, Centern, Kristdemokraterna och Folkpartiet gjorde gemensam sak och röstade nej till anslagen till högre satsningar på järnvägsunderhåll och investeringar i infrastruktur - och dessutom röstade nej till alla andra oerhört viktiga satsningar som vi hade lagt fram förslag om. Vi tappar nu nästan ett helt år av reformarbete. Men vi får återkomma.
Vi diskuterar ett gott företagsklimat. Min ingång var att vi behöver väga in många fler saker för att få ett gott företagsklimat, bland annat bra matchning och utbildning i hela landet så att även de som kommer från inte studievana hem har möjlighet att få utbildning.
Monica Green (S):
I dag har vi många intresserade ungdomar på läktaren. Dessa ungdomar har snart sommarlov - välförtjänt sommarlov. Det är fantastiskt och skönt. Tyvärr är det så att en del av ungdomarna sedan inte har möjlighet att komma tillbaka till vare sig skola, jobb eller praktik eftersom den gamla regeringen inte lyckades pressa tillbaka ungdomsarbetslösheten. Många unga är till och med utan både jobb och skola.
De har vänt på dygnet och tappat framtidstron. Socialdemokraterna hade en tydlig jobbkongress alldeles nyligen, där jobben, utbildningen och framtidstron sattes i fokus. Vad kan statsministern säga till ungdomarna, och de ungdomar som står utanför samhället helt och hållet? Vad kan han ge dem för hopp inför framtiden?
Monica Green (S):
Det gäller barnen. Jag har en fråga till Gustav Fridolin. På morgonen i dag kunde vi i Ekot höra Migrationsverkets generaldirektör säga att han hoppas att gränskontrollerna ska leda till ett värdigare och mer rättssäkert mottagande. Många av dem som kommer är barn som under lång tid har färdats genom Europa under osäkra förhållanden.
Det är också barn som kanske har försvunnit i landet utan vare sig mottagning, hem eller skola. Vilka konsekvenser kommer gränskontrollerna att innebära för barnen? Vad gör regeringen för att säkerställa att barnen får ett bättre mottagande?
Monica Green (S):
Jag har en fråga till näringsministern angående hoten mot den svenska modellen och de lönesänkarkrav de borgerliga partierna nu har börjat driva. Vi socialdemokrater gör ofta arbetsplatsbesök, särskilt i våra valkretsar. Vi från Skaraborg besökte Pani Mekaniska på landsbygden utanför Lidköping i måndags.
Det är en engagerad, kunnig småföretagare som gör stora metallprocesser. Han var arg dels på att stora företag utnyttjar små företag som banker genom att inte betala för utfört jobb, dels på angreppen på den svenska modellen.
Han ville inte på några villkor se att staten skulle sänka löner för nyanlända, för han var orolig över den oro det skulle medföra i form av konkurrens mellan arbetarna på arbetsplatsen när man påbörjar en låglönespiral. Kan ministern lugna denna småföretagare på den skaraborgska landsbygden?
Monica Green (S):
Jag har en fråga till landsbygdsminister Sven-Erik Bucht. Först och främst hälsar jag ministern välkommen till Skaraborg igen. Det är trevligt att Sven-Erik Bucht åker runt i hela landet och att ministern nu för tredje gången på en månad besöker landsbygden i Skaraborg och tittar på de små och stora livsmedelsproducenter som vi har där.
Livsmedelsproduktion gör det möjligt för både män och kvinnor i hela landet att leva på sin lön. Jag tänkte koppla ministerns besök i Skövde i morgon till den livsmedelsstrategi som tas fram och ställa frågan: Kan man också koppla ihop strategin med den svenska modellen och se till så att vi får jobb i hela landet och en trygghet i hela landet?
Kan vi se till att män och kvinnor i hela landet kan leva på sin lön genom livsmedelsstrategin och den svenska modellen tillsammans?
Monica Green (S):
Det låter betryggande. Under förra mandatperioden försvann många jobb på den svenska landsbygden. Om vi kan vända denna trend nu när jobben växer till igen och det blir fler som får jobb och se till att det kommer alla i hela landet till del är det en fördel. Men det är också viktigt att vi ser till att vi då ställer krav på kollektivavtal och att vi ser till att män och kvinnor kan leva på sin lön.
Vi ska se till att trygga välfärden i hela landet, och det är där jag menar att livsmedelsstrategin kanske kan kopplas ihop med den svenska modellen.
Monica Green (S):
Jag har en fråga till finansministern. Jag har noterat att det finns många borgerliga ledamöter som är väldigt oroade över den svenska ekonomin. Det är samma partier som under sin regeringstid försatte Sverige i ett enormt stort budgetunderskott. Det har Sverige lyckats återhämta. Vi har en god ekonomi, vi har ordning och reda och vi har starka offentliga finanser.
Samtidigt sjunker arbetslösheten. Särskilt glädjande är det att ungdomsarbetslösheten sjunker dramatiskt just nu. Min fråga är: Finns det några andra länder som har lyckats återhämta sig så snabbt som vi har gjort?
Monica Green (S):
Det är glädjande att Sverige enligt EU är det bästa landet ekonomiskt. Sedan gäller det att se till att vi förhåller oss väl till detta och satsar rätt. Det är också glädjande att vi nu satsar mer på sjukvården, välfärden, skolan och så vidare. Men vad kan vi göra framöver så att vi håller fast vid detta och ser till att ungdomarna fortsätter att få jobb och att vi kan fortsätta göra prioriteringar på ett bra sätt?
Monica Green (S):
Jag har en fråga till statsrådet Ardalan Shekarabi angående upphandling och den svenska modellen. Vi tycker att det borde vara självklart att vi ska stödja seriösa företagare som ställer upp på sjysta villkor för de anställda och ökar tryggheten och värnar den svenska modellen. Men så är det inte i dag, och den förra regeringen drog benen efter sig när det gällde att försöka förändra detta. Nu används i stället upphandlingar.
Vi upphandlar för 600 miljarder om året, och vissa upphandlingar sker på helt fel sätt så att människor utnyttjas. Inom städbranschen, taxibranschen och i transportföretag utnyttjas till och med människor under slavliknande förhållanden. Hur tror Ardalan Shekarabi att det kommer sig att det finns krafter i samhället som vill ha kvar det här systemet att människor ska utnyttjas och att kollektivavtal inte ska gälla?
Monica Green (S):
Det är utmärkt! Vi kommer snart att behandla ett motionsbetänkande från finansutskottet, och vi förväntar oss att propositionen kommer inom kort och att vi kan börja behandla den här stora förändringen så att vi äntligen kommer till skott. Vi tycker ju att det har tagit alldeles för lång tid med den gamla regeringen, som inte ville ta i dessa frågor på samma sätt.
Det verkar finnas krafter i samhället som vill bevara det gamla, som vill att människor ska utnyttjas och som inte vill att man ska följa kollektivavtal. Vad gör Ardalan Shekarabi för att förändra det?
Monica Green (S):
Mina två frågor går till Anders Ygeman. Jag hoppas hinna ställa båda frågorna. Den första gäller trafikpoliser, varav många nu står i begrepp att gå i pension. Vi har också problemet med olaglig inrikestrafik, vilket drabbar de seriösa åkarna som inte kan konkurrera på lika villkor. Det är också ett stort problem för trafiksäkerheten och därför att människor utnyttjas på slavliknande villkor.
Det regeringen redan har gjort har ju gett viss effekt: möjlighet till klampning och låsning av ekipage, höjda sanktionsavgifter och så vidare. Men det finns ändå en oro i och med att så många trafikpoliser nu går i pension. Vad tänker ministern göra åt det?
Monica Green (S):
Ett annat problem där är ju alkoholen. Det finns numera väldigt många som lever i sina bilar, och då är det mer normalt att man faktiskt också dricker alkohol. Detta är svårare att komma åt om det inte finns möjlighet att göra kontroller längs vägarna i landet.
Ett tungt fordon som väger 40 ton kan ju ställa till oerhört mycket med en full chaufför.
Monica Green (S):
I dag fattar vi beslut om det som står i betänkandet, det vill säga inklusive tröskelvärdena. Jag har inte gjort någon hemlighet av att vi tycker att förslaget är ett steg i rätt riktning men inte tillräckligt bra. Vi hade velat få igenom förslaget så som det lades fram i höstas. Givetvis vill vi att sjysta villkor ska gälla överallt i hela samhället. Vi vill att kollektivavtal ska gälla på den svenska arbetsmarknaden. Det är ditåt vi jobbar.
Förra veckan avskaffades lex Laval, mot er vilja. På så sätt blir det över huvud taget ordning och reda på arbetsmarknaden. Jag vet att Moderaterna och andra borgerliga partier är emot kollektivavtal och försöker stoppa dem på alla möjliga sätt. Den svenska modellen innebär starka parter på arbetsmarknaden.
Moderaterna gjorde sitt yttersta under förra mandatperioden, och mandatperioden innan, för att avlöva fackens möjligheter till att kontrollera att reglerna efterföljs. Ja, vi hade velat gå ännu längre, men med dagens beslut motsvarar tröskelvärdena det EU-rätten kräver.