KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ulf Sjösten (M):
Det var ju en oerhört intressant fråga. Jag diskuterar däremot gärna den svarta ekonomin. Sverige har en stor formell, informell och kriminell ekonomisk sektor. Man bedömer att den oredovisade sektorn i svensk ekonomi i dag omsätter ca 150 miljarder kronor.
Jag har drivit de här frågorna här i kammaren i många år, inte minst under mina fyra år i skatteutskottet. Jag kommer att fortsätta att driva dem i mitt parti. Jag har stort gehör i mitt parti och i alliansen för att de här frågorna är oerhört viktiga. Man tittar inte bara på svartjobb explicit. Vi har en stor ekonomi utanför den ordinarie redovisade ekonomin.
Där krävs ett brett anslag som jag hoppas att vi kan ta ganska snart. Det är en väldigt viktig fråga för alla samhällen.
Ulf Sjösten (M):
Som jag sade tidigare består den informella, formella och kriminella sektorn - det här är en väv som måste vävas samman - av många olika delar. Jag kan som exempel säga att Ekobrottsmyndigheten, där jag själv har arbetat en gång i tiden, blir kvar. Den kommer att utvecklas och förhoppningsvis också omfatta all verksamhet som bedrivs på det här området i hela Sverige.
Det pågår ett utvecklingsarbete som jag är helt övertygad om kommer att leda till att vi får en vassare och mer effektiv bekämpning av ekonomisk brottslighet i ett brett perspektiv. När det gäller att bekämpa den formella informella ekonomin i Sverige har vi alla ett personligt ansvar. Det ska vi inte glömma. Inte minst vi som sitter i denna kammare har ett stort personligt ansvar. Om alla tar det personliga ansvaret tror jag att vi i framtiden kan se en stor förbättring.
Ulf Sjösten (M):
Det absolut viktigaste är ju att vi nu för en politik som återupprättar jobblinjen i Sverige. Ulla Anderssons parti, Vänsterpartiet, har samarbetat nära med Socialdemokraterna i regeringsställning i tolv år före 2006. Ni har också suttit med i Regeringskansliet i åtta år.
Under dessa år ökade arbetslösheten, och inkomstskillnaderna i Sverige ökade konsekvent, precis som om det var arrangerat på det sättet. Det skedde varje år. Tolv år av maktinnehav innebar alltså ingen positiv förändring, tvärtom. Det blev varje år sämre i det här avseendet.
Det viktigaste för både kvinnor och män, men inte minst för de ekonomiskt mest utsatta kvinnorna, är att man får ett arbete och ett arbete som man kan försörja sig på. Det är det absolut viktigaste. Hushållsnära tjänster är en reform som syftar till att ge människor möjlighet att prioritera i vardagen på ett vettigt sätt. Jag kan återkoppla till det som jag och Pär Nuder talade om tidigare.
Det här är en sektor som av tradition har innehållit stora element av oredovisade tjänster. Det har inneburit att de som har arbetat i denna sektor har haft en otrygghet och inte vetat vilka framtidsutsikter de har när det gäller pension, sjukförsäkringar och annat.
Den här reformen kommer givetvis att bidra till att göra en sektor som har varit drabbad av oredovisade inslag betydligt vitare än vad den har varit fram till nu. Det är oerhört positivt.
Ulf Sjösten (M):
Det som Ulla Andersson säger är betecknande: Ni ville öka sysselsättningen. Jag tror att även Socialdemokraterna ville öka sysselsättningen under tolv år. Jag tror att även Miljöpartiet ville öka sysselsättningen. Problemet var att ni inte kunde. Alliansregeringen inte bara vill, utan vi kan uppenbarligen också bidra till att sysselsättningen ökar. Det har vi sett ganska tydligt. Det pågår en genomlysning av den svarta sektorn.
Skatteverket har självt lagt en mängd förslag. Det kommer säkert en fortsättning på detta, men det är viktigt att se en helhet i detta där alla rättsvårdande myndigheter och även vi själva finns med i resonemanget.
Ulf Sjösten (M):
Betänkandet behandlar regeringens redovisning av ekonomin och verksamheterna i kommuner och landsting. Redovisningen sker årligen och avser i huvudsak förhållandena till och med verksamhetsåret 2007. Finansutskottet har berett socialutskottet, utbildningsutskottet och arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig över skrivelsen. Ingendera har utnyttjat den möjligheten.
Skrivelsen tar bland annat upp kommunernas och landstingens resultat, nettokostnader och sysselsättning samt behandlar också utvecklingen av de statliga bidragen till kommunerna. I första hand omfattar redovisningen obligatoriska verksamheter som skola, vård och omsorg. Av redovisningen framgår att 90 procent av landets landsting och kommuner har ett positivt resultat.
Kommunernas skatteintäkter och kostnader ökade liksom de generella statsbidragen, vilket betonar vikten av uppföljning och utvärdering inom en rad sektorer.
Finansutskottet konstaterar att skrivelsen har utvecklats genom åren men betonar också vikten av att arbetet med att ta fram ett förbättrat underlag för uppföljning och utvecklad analys av den kommunala verksamheten, där hänsyn tas till grunderna för den kommunala självstyrelsen. Det finns inga reservationer i detta betänkande.
Marie Engström (V):
Ulf Sjösten får det att låta oerhört dramatiskt. Det är naturligtvis viktigt att i alla lägen värna rättstryggheten för den enskilda människan. När det gäller frågan om skattetillägg gjordes ändå vissa justeringar för inte så länge sedan, och därmed infördes också förbättringar.
Vi får väl följa utvecklingen och tillämpningen av det förändrade regelsystem som gjordes. Det gjordes i syfte att stärka rättstryggheten för den enskilde. Det är en väldigt viktig fråga som Ulf Sjösten tar upp. För att vi ska få legitimitet för ett skattesystem måste det också finnas en rättstrygghet så att människor känner att det fungerar.
Marie Engström (V):
Jag får tacka för svaret. Jag ska ge lite bakgrund. I dag har vi ca 11 500 personer arbetslösa i Värmland. Cirka hälften av dem finns i så kallade arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Skillnaderna inom länet är ganska stora. Totalt sett är arbetslösheten högre i Värmlands län jämfört med snittet i riket.
Det måste man ha med sig i diskussionen. A 9 är i dag den näst största arbetsgivaren i Kristinehamn. Man sysselsätter ca 550 personer. En flytt av A 9, som det är fråga om i det här fallet, skulle innebära att inte bara de 550 personerna mister sina jobb. Det handlar också om många så kallade kringarbeten.
Man får inte heller glömma bort den koppling som finns mellan A 9 och Bofors och andra industrier i regionen. Det är oerhört viktigt ur ett arbetsmarknadspolitiskt perspektiv. Det finns en tillväxtpotential inom stål- och verkstadsindustrin i regionen. Det har hittills varit en ganska nödvändig motor.
Det är många gånger gamla Bergslagsregioner med ensidig näringslivsstruktur som behöver ha olika typer av injektioner. Det måste man ha med sig i diskussionen.
Vad gäller de förslag som har framkommit i försvarspropositionen om olika typer av insatser är det helt riktigt att man via Statens institutionsstyrelse och via utökning av Räddningsverkets verksamhet tillskapar nya jobb i Värmland.
Men om man också räknar in flytten av Försvarsmaktens logistikavdelning och Försvarets sjukvårdscentrum är det ändå totalt sett en nettoförlust på ca 400 jobb. Då räknar man bara i reda jobb och inte medräknat några kringeffekter.
Jag vet att landshövdingen i Värmland har fått ett mycket viktigt uppdrag, och jag är säker på att hon kommer att utföra det alldeles utmärkt. Jag vet att Gerd Engman är regeringens kontaktperson. Jag vet att Jan Bergqvist, som har mångårig erfarenhet som riksdagsledamot och ordförande i finansutskottet, ska jobba vidare med att föreslå statliga ersättningsjobb.
Men man måste också beakta att det finns andra problem i dag i Värmland som också kan försvåra arbetet med ersättningsjobb. Det gäller till exempel på kommunikationssidan, som säkert Ulrica Messing är väl medveten om.
Till exempel lägger man ned Linx linje Stockholm-Oslo vid årsskiftet, flygplatserna i Hagfors och Torsby får inte de bidrag de skulle behöva från Rikstrafiken, flygplatsen i Karlstad är ifrågasatt, det finns en lång rad investeringar i vägnätet som skulle behöva göras - och så vidare.
Detta får man också ta med när man diskuterar de ersättningsjobb som kommer att bli nödvändiga för Värmland. Jag skulle vilja ställa några frågor till Ulrica Messing: Innebär Jan Bergqvists uppdrag att ersätta samtliga jobb fullt ut? Vilka statliga myndigheter skulle kunna komma i fråga?
Kommer man att beakta att Karlstad och Hammarö mister ca 125 jobb i och med den här flytten? Kommer man att göra någonting åt det som händer inom ramen för kommunikationerna i Värmland just nu?
Marie Engström (V):
Jag vill först säga att jag förstår att försvaret måste omstruktureras. Vi har en annan omvärld, och det finns skäl att göra besparingar inom försvaret. Där tror jag att vi är överens, jag och Ulrica Messing.
Vad jag tror kan upplevas som frustrerande för värmlänningarna är att de försvarsanläggningar som det är fråga om inte ska läggas ned utan flyttas. Man har inte klart och tydligt kunnat se, kanske inte ens i proppen, vilka besparingar som egentligen görs.
Hela tiden har det handlat om att de tre anläggningar vi pratat om - en i Kristinehamn, en i Karlstad och en i Hammarö - ska flyttas till andra orter. Då tror jag att det blir lite svårare att sälja in, så att säga, en omstrukturering av försvaret. Jag tror också att det är nödvändigt att ta del av tidigare erfarenheter.
Det går säkert att utifrån dem hitta nya infallsvinklar. Det är inte säkert att man måste ersätta statliga jobb med andra statliga jobb, även om man måste se detta som en motor i en region som har hög arbetslöshet. Det är naturligtvis också riktigt som Ulrica Messing säger att Rikstrafiken måste ha ett regionalpolitiskt uppdrag.
Vi får väl hoppas att Rikstrafiken tittar lite närmare på Värmland i det här sammanhanget eftersom väldigt mycket handlar om Värmland och Värmlands möjligheter att tillskapa ny sysselsättning just nu. När det gäller möjligheterna att skapa nya privata arbetstillfällen tycker jag det är oerhört viktigt att man kan göra detta.
Det handlar ju väldigt mycket om att kunna tillskapa högre skatteintäkter i de enskilda kommunerna i regionen. Man kommer naturligtvis att tappa skatteintäkter, och vi måste ha detta inflöde utifrån via privata företag. Det är helt riktigt. Men är regeringen då beredd att jobba vidare för att underlätta för små och medelstora företag att växa och bli större?
Det gäller till exempel frågan om riskkapital och annat som är nödvändigt för företag. Många pratar om krånglet och byråkratin, och det finns också andra frågor som till exempel vi från Vänsterpartiet har lyft fram när det gäller mindre företag och skattefrågor.
Marie Engström (V):
Jag tror att vi kommer att återkomma till de här frågorna i kammaren under hösten och under våren. Jag tror inte på något sätt att detta blir klart i dag, utan detta är en process. Det är en omställningsprocess för försvaret, och det är en process för att skapa sysselsättning på de orter som kommer att drabbas av försvarsomställningen. Det är jag övertygad om.
För att återgå till mitt hemlän Värmland tror jag inte riktigt att jag fick svar från Ulrica Messing när det gällde tågförbindelsen Stockholm-Oslo. I dag vet jag att SJ:s vd har varit i Karlstad och sagt att den här linjen inte är lönsam. Den linje som körs i dag kommer att läggas ned.
Vad är det som kommer att hända? Det är viktigt att vi får ett klart och tydligt besked snart. Att gå och vänta är inte bra. Så går jag över till frågan om riskkapital för företag. Jag håller helt och hållet med Ulrica Messing att riskkapitalet ofta inte vill leta sig till de områden i landet där det verkligen behövs.
För något år sedan fanns en diskussion om att staten skulle kunna gå in med till exempel statliga kreditgarantier. Lever de funderingarna kvar? I årets budgetuppgörelse har vi kommit överens om att ge mer resurser till kreditgarantiföreningar. Kan det vara något att gå vidare på den vägen?
I Värmland finns det en väl fungerande kreditgarantiförening, som i och för sig är i sin linda men som jag tror kan göra mycket för omställningen till flera jobb.
Marie Engström (V):
De problem som vi har att hantera i en kommande utredning lyftes fram redan av remissinstanserna för den utredning om folkbokföringen som genomfördes 2000. Problemställningen är egentligen inte ny.
Men den är ändå lika viktig, om inte viktigare nu när ett antal år dessutom har gått och vi inte har fått någon bra lösning på frågan. Från Vänsterpartiets sida tycker vi också att det är viktigt att man när det gäller frågor om släktforskning tar fram kulturella och historiska aspekter. Vi kan väl säga att vi välkomnar den utredning som vi nu skriver om i betänkandet.
Vi tycker faktiskt också att vi har varit riktigt grundliga i den här frågan i skatteutskottet. Vi har ju skickat ut motioner på remiss. Vi har fått in många remissvar som vi har tagit till oss och diskuterat. Vi skriver också från majoritetens sida att vi egentligen instämmer i väldigt mycket av det som våra remissinstanser skriver och att vi till stora delar också delar den uppfattningen.
Vi förutsätter att förslagen i motionerna och i remissyttrandena ska beaktas vid utredningen. Därför tror jag inte att faran är så stor som jag tyckte Lennart Hedquist fick det att framstå i talarstolen att utredningen skulle utmynna i vad den utredning som satt år 2000 kom fram till.
Jag tror inte att risken är så stor som Lennart Hedquist ville påtala. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet.
Marie Engström (V):
Från Vänsterpartiets sida anser vi att fastigheter är en tillgång som ska beskattas. Det tycker vi är en bra utgångspunkt. Dessutom kan vi inte neka till att det är en bra skattebas. Den rör inte på sig. Den ska i varje fall inte röra på sig, och den kommer inte att göra det heller. Såsom vi resonerar när det gäller att ta ut fastighetsskatt är vi inte speciellt unika. Det gör man också i andra länder. Ni får det att låta som om det som vi gör här är väldigt unikt. Det är ju inte på det sättet.
Man tar ut fastighetsskatt i andra länder. I vissa länder tar man dessutom ut högre fastighetsskatt. Detta är Vänsterpartiets inställning. Och vi menar att det finns så många områden och så mycket i den generella välfärden som verkligen behöver resurser. Det finns därför all anledning att fortsätta att ta ut fastighetsskatt.
Marie Engström (V):
Att ha olika typer av begränsningsregler eller andra regler som mer styr mot skatt efter bärkraft, tycker jag är ett argument så gott som något för en vänsterpartist att föra fram i en fastighetsskattedebatt. Jag vet att Per Landgren nu inte kan svara på min fråga, så den blir väl hängande i luften.
Men egentligen skulle jag vilja fråga Per Landgren vilka principer det är som styr de försämringar som han föreslår för till exempel sjuka och arbetslösa. Men den debatten får vi ta någon annan gång.
Marie Engström (V):
Det är egentligen en lite knepig fråga. Alla människor gör naturligtvis sina prioriteringar och sina val. Det boende som man väljer är självklart ett livsval man gör. Jag skulle vilja säga så här: Det är väl viktigt att så långt som möjligt kanske försöka skapa en neutralitet mellan olika boendeformer. För några år sedan tog en utredning upp den frågan.
Då menade man att det bland annat skulle betyda att fastighetsskatten borde sänkas eller kanske rentav tas bort för hyreshus. Det är lite grann det som Gunnar Andrén är inne på. Skulle det visa sig att det finns ett statsfinansiellt utrymme är vi inte främmande för den typen av diskussion - absolut inte!
Problemet är väl snarare, skulle man kanske kunna säga, att vi ägnar väldigt mycket tid i kammaren åt att diskutera småhusboendet, vilket vi naturligtvis ska göra, medan vi kanske ägnar ganska lite tid åt den skatt som drabbar flerfamiljshus. Jag kan till Gunnar Andrén skicka tillbaka frågan om vad vanliga människor ska spara på.
Ni i alliansen skulle ju likaväl kunna svara på frågan vad vanliga människor ska spara på när ni sänker a-kasseersättningarna och kanske inför ändrad karensdag i sjukförsäkringen eller gör andra typer av försämringar - besparingar som ni faktiskt har lagt fram förslag om i era motioner. Jag har respekt för att ni finansierar era förslag, men det får också betydelse för människor och människors vardag.
Vad menar ni att den enskilde ska spara på för att klara av de försämringarna?
Marie Engström (V):
I mitt förra svar till Gunnar Andrén förde jag ett resonemang om beskattningen av hyresfastigheter och om hur vi ser på den saken och på den typen av upplåtelseform. Vi skulle kunna tänka oss en diskussion om att sänka fastighetsskatten i det avseendet när det finns ett utrymme. Det är egentligen svaret på just den frågan.
Samtidigt säger jag då: Ja, en upptaxering kan få genomslag på hyrorna, vilket naturligtvis är ett problem. Sedan finns det andra faktorer som styr hyressättningen och så vidare - så kan det vara. Jag tycker att det blir lite bluddrigt här när det gäller de frågor jag får.
Om Gunnar Andréns parti föreslår en sänkning av fastighetsskatten med, tror jag, 3-4 miljarder kronor enligt den motion som ni har lämnat in och det ska ställas mot de förslag om besparingar på runt 20-25 miljarder kronor som ni har lagt fram och som rör a-kassan, dem som blir sjuka och så vidare är det storheter som det inte går att jämföra.
Det blir oerhört svårt att svara på de frågor som Gunnar Andrén ställer just därför att det blir väldigt bluddrigt. Jag förstår dock att det blir bluddrigt och svårt för er. Det finns ju liksom ingen symmetri i de förslag som ni lägger fram. Ni har fyra olika motioner. Jag har försökt att läsa dem och lagt dem bredvid varandra. Dessutom har ni en gemensam motion, precis som jag förut sagt, där fastighetsskatten inte ens finns med. Det blir alltså väldigt svårt att diskutera. Till slut vet man inte riktigt vem man diskuterar med.
Vem av er är alltså talesperson för alliansen, och vem är det som för fram alliansens politik?
Marie Engström (V):
Det är intressant att höra hur alliansens företrädare här står och spinner som katter när de ställer frågor till Miljöpartiets debattör, och jag kan i och för sig förstå varför det är på det sättet. Jag lyssnade på ditt anförande, och du sade ganska tidigt att Miljöpartiet tycker att fastighetsskatten ska avvecklas. Jag vet också att det är vad Miljöpartiet säger ute på olika fastighetsskattedebatter.
Du sade dessutom att du ändå inte riktigt vet hur ditt parti har jobbat med de här frågorna, vilka krav ni har drivit i förhandlingar och så vidare. Det vet jag.
Det blir en viss skillnad mellan den politiska retorik som du nu ger uttryck för här och den praktiska politik som jag tycker att ni jobbar med på andra håll. Men ni har naturligtvis all rätt att gå ut i valrörelsen och säga att fastighetsskatten ska tas bort. Precis som jag sade förut är vi alla självständiga partier.
Men om ni samtidigt säger att vi får problem med att finansiera välfärden de kommande åren, måste jag ändå fråga om Miljöpartiets sätt att föra fram den här frågan innebär att det blir precis som alliansen vill göra i sin motion där fastighetsskatten över huvud taget inte är med. Är det bara någonting som ni säger utan att ni tänker ställa er upp och tala om hur ni ska finansiera ett borttagande av fastighetsskatten?
Marie Engström (V):
Vänsterpartiet är också ett litet parti utan några stora utredningsresurser. Vi tycker ändå, precis som jag sade i mitt anförande, att det finns all anledning att ha invändningar mot ett system som man inte tycker är fullständigt till hundra procent, vilket vi inte tycker att dagens fastighetsskattesystem är. Men vi vet ju också efter ett antal utredningar att det inte heller är lätt att bygga upp nya system som fungerar fullt ut.
Jag har också respekt för det Jan Lindholm säger om att jobba solidariskt med många frågor och att vi också måste tänka på framtida välfärd och så vidare.
Men utifrån det jag får höra nu måste jag ändå ställa frågan igen: Kommer ni i Miljöpartiet på alla de fastighetsskattedebatter som äger rum runtom i landet den kommande tiden fortsätta att säga att ni vill ta bort fastighetsskatten? Det är någonting som vi måste få svar på. Det är ju en ganska viktig frågeställning.
Om ni inte tänker finansiera det måste ni på något sätt tala om vilka grupper det är som kommer att drabbas. Någonstans måste vi ändå göra neddragningar i statsbudgeten. Det vet ju Miljöpartiet som har varit med och gjort upp om 15 budgetar vid det här laget.
Marie Engström (V):
Jag vill inleda med att instämma i det som Per Erik Granström säger om vikten av att styra mot en hållbar utveckling. Det måste hela tiden vara utgångspunkten. Jag ska bara säga någonting utifrån en reservation som Vänsterpartiet har i det här betänkandet. Det handlar om skatteväxling. Nu är vi vid halvtid i skatteväxlingsreformen.
Vi har fram till nu växlat ca 17 miljarder kronor av det som sades skulle växlas. För oss är det väldigt viktigt att halvtid göra en utvärdering. Det handlar inte om att vi på något sätt ska avbryta skatteväxlingen, men det är viktigt att den utvärderas. Det är också viktigt att den utvärderas inte minst när det gäller effekter på miljön. Vi vet att hittills har skatteväxlingen haft betydelse för miljön.
Det vet vi, men vi måste också se vad den har haft för effekt på inkomstfördelning mellan olika grupper, vad den har betytt för olika regioner i landet och inte minst vad den har haft för betydelse för industrins konkurrenskraft.
Vi ska komma ihåg att vi sedan den dag vi inledde skatteväxlingen också har startat upp ett antal andra styrmedel för att uppnå samma resultat, en hållbar utveckling. Det handlar om sådana saker som elcertifikat, som redan har diskuterats, olika program för energieffektivisering, och det handlar om handelssystemet med utsläppsrätter.
Det är oerhört viktigt att vi hittar det bästa och mest optimala systemet där vi har ett bra samspel mellan de olika åtgärder som vi gör. Det måste finnas ett bra samspel mellan de skatter vi tar ut och de andra olika styrmedlen. Det anser vi från Vänsterpartiets sida är oerhört viktigt. Det handlar definitivt inte om att avbryta skatteväxlingen, men vi måste ta olika hänsyn. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 4.
Marie Engström (V):
Inom Vänsterpartiet är vi fullkomligt lugna. Vi är inte nervösa på något sätt. Jag vet också att det finns utredningsuppdrag utlagda, bland annat till Naturvårdsverket. Men för oss är det väldigt viktigt att man har det breda anslaget.
Naturligtvis är det viktigast att utvärdera effekten på miljön, men vi måste också titta på vad det har för fördelningseffekter, vad det betyder för olika regioner i landet, vad det betyder för vår konkurrensutsatta industri och även vad det har för betydelse för samspelet med andra ekonomiska styrmedel som vi använder oss av i dag som vi inte ens hade den dag vi inledde skatteväxlingen.
Det har betydelse, för alla de här styrmedlen strävar mot samma mål, att förbättra miljön. Då måste vi också ur en samhällsekonomisk synvinkel säkerställa att det ena inte förtar det andra.