Tina Ehn (MP):
Jag tackar för svaret. I slutet av svaret från ministern hörde vi att staten ska tillhandahålla järnväg för att den ska användas, att Trafikverket kan inleda underhållsåtgärder igen om efterfrågan finns och att beslutet måste grundas på ett verkligt behov och inte på att järnväg är bra. Saker sker dock inte bara.
För mig bygger samhällsplanering på de beslut vi tar, och vi får det samhälle vi skapar. Så tror jag i alla fall, och det är också därför jag är politiskt aktiv. Lägger man mycket resurser på någonting har man gjort ett val, och lägger man mindre resurser på något har man också gjort ett val. Jag finner alltså det här vara en ganska begränsad syn på en järnvägsräls möjligheter och hur stora de kan vara.
Det finns ett tjugotal banor som nu ligger i farozonen för att läggas ned om de inte får den rättmätiga möjlighet de har att medverka i ett klimatvänligare och energisnålare transportsystem. Det är något vi alla talar om och längtar efter, och i Sveriges järnvägsnät ingår ca 235 mil som Trafikverket har klassificerat som så kallade lågtrafikerade banor, om jag har rätt uppgifter. De har olika standard, ska sägas.
Man har alltså utrett dessa banor under en tid, och i en översyn från 2008 listades banorna i olika kategorier med olika utvecklingspotential till banor som bör utredas för avveckling. Om jag har förstått det rätt handlar det även om Lysekilsbanan, som jag framför allt står här i dag för att lyfta fram.
Om man tittar på jämförbara banor ser man till exempel Fryksdalsbanan, som har klassificerats som samhällsekonomiskt tveksam. Den är dock i dag är så populär och trafikerad att det börjar bli fullt på spåret, har jag förstått. I Bohuslän har vi Bohusbanan, och vi har den lilla Lysekilsbanan som är en avstickare.
Det är väldigt tråkigt om man tänker sig att man bara ska ge upp hoppet om en elektrifierad bana i Sverige i dag och säga att det inte finns något behov eller att det är så mycket problem att man kanske inte ska göra någonting - samtidigt som vi har de utmaningar vi står inför när det gäller att kunna transportera oss på ett mycket mer klimatvänligt och energisnålt sätt. Jag kan säga att Lysekil är känt för ett stort oljeraffinaderi.
Det är känt för fiskberedning, och det går en järnvägsräls fram till hamnkanten. Det är en vacker plats på västkusten, och på sommaren ökar biltrafiken avsevärt då hela Bohuskusten är ett mycket attraktivt ställe att vistas på som turist, semesterfirare eller båtfantast. Den är unik på många sätt, och framtidens turism behöver även kunna transporteras smart.
Här finns den möjligheten redan, men med en järnvägsräls som ligger obrukad är det lätt att tro att det är ointressant. Då får vi väl göra det intressant. Det är något som alla politiska partier i det aktuella området säger sig vilja göra. På lokal nivå och på regional nivå har jag hört detta från, tror jag, samtliga partiers företrädare.
Regionutvecklingsnämnden i Västra Götalands län med en grön ordförande har gett i uppdrag att utreda möjligheten till sommartrafik och även engagerat sig för frågan om gods på banan.
Det är väldigt tråkigt om regeringen bara lämnar en sådan här bana åt dess öde när det finns ett oerhört intresse, oerhörd potential och fantastiska möjligheter för denna bana.