KBLab/rixvox huggingface dataset:
Lawen Redar (S):
Jag ställer mig kritisk till Vänsterpartiets hållning. Jag trodde att motionen mest landade i slutsatsen att det görs inskränkningar avseende de demokratiska friheter och rättigheter vi har enligt vår grundlag och de åtaganden vi har enligt Europakonventionen. Men i dag hävdar man att den här lagstiftningen inte är nödvändig, och det måste jag ställa mig väldigt kritisk till. Det handlar inte om att begränsa den fria tanken. Det är inte det som framgår av den lag vi i dag ska klubba igenom.
Nej, det som framgår med tydlighet är att vi har ett problem med unga människor som radikaliseras och uppmanas att resa till många olika länder för att strida och begå krigsbrott och terrorbrott. Detta måste åtgärdas, och det menar vi kan göras genom att förändra den lagstiftning vi har i dag för att begränsa möjligheten till resandet i sig. Ja, det är en inskränkning av rörelsefriheten. Men detta har vi vägt av, och även konstitutionsutskottet har sagt att det är proportionerligt - därav mitt ställningstagande.
Min nästa fråga till Vänsterpartiet är: Menar man på allvar att den här lagstiftningen inte är nödvändig? Hur ska vi då kunna komma till rätta med att människor försöker resa i syfte att begå terrorbrott? Hur ska vi begränsa det? Det här är ett steg i den riktningen. Hävdar Vänsterpartiet någonting annat?
Lawen Redar (S):
Liberalerna efterfrågar ministrarnas närvaro. Jag hoppas att det är helt okej att en ung ledamot också kan sitta på svaren på de frågor som ledamoten Haddad har. Nu är diskussionen uppe, och det som främst lyftes fram i anförandet är passen, och jag vet att det förmodligen kommer ett tillkännagivande om detta i dag.
Teknikaliteten i den här frågan är sådan att det som samtliga partier som vill skicka ett tillkännagivande till regeringen gör här är att mjuka upp den lagstiftning som vi redan har. Så som det ser ut i dagsläget kan den som på sannolika skäl är misstänkt för att ha påbörjat en resa i terrorismsyfte häktas. Alternativet till det är att passet kan beslagtas. Det som föreslås med det här tillkännagivandet är bara att dra in passet.
Min fråga till ledamoten är därför: Varför vill man mildra detta? Det är ju det som tillkännagivandet i sig kommer att innebära.
Lawen Redar (S):
När man tar replik har man oftast synpunkter på sin motståndares anförande. Jag ville bara klargöra några saker i det tidigare replikskiftet och några av de synpunkter som här kom upp. Tillkännagivande är ett institut vi har till vårt förfogande här i riksdagen när vi anser att en viss fråga bör utredas närmare men som inte har varit på tal tidigare. Det kan också handla om att regeringen så snart som möjligt bör komma med ett förslag, alltså tidsaspekten i det.
Detta har lyfts fram av både Krister Hammarbergh och Johan Hedin. I syfte att göra detta framhäver man att det tar väldigt lång tid, och jag tror att regeringspartiernas ledamöter här i utskottet i varje fall har försökt säga att det pågår ett beredningsarbete.
Det är inga lätta frågor som oppositionspartierna har lyft fram och vill göra ett tillkännagivande om. Det här är frågor som förutsätter lång beredning. Det är frågor som också innebär en hel del problematiska hanteringar, inte minst beträffande det hedersrelaterade våldet och förtrycket. Vi menar att visserligen kan vi titta närmare på vår brottsbalk, men det är ju inte där vi löser stora strukturella utmaningar.
Det måste till helt andra faktorer - alltifrån det förebyggande arbetet med hur vi jobbar tillsammans med de organisationer för mänskliga rättigheter som vi har i Sverige och som vill driva en opinion i frågan. Vi menar att när det kommer till det straffrättsliga måste det till en djup analys av proportionaliteten, hur det ska hanteras och vad det innebär i bevisföringen för de parter som eventuellt ska lägga fram sin talan i domstol och så vidare.
Med det sagt vill jag bara klargöra, fru talman, att den här beredningen inte ska underskattas. Det tar tid, men självklart är det vår främsta bedömning att det också ska till straffrättsliga åtgärder. Det är dock inte där det huvudsakliga krutet i arbetet kring justitierelaterade frågor föreligger.
Lawen Redar (S):
Jag förstår synpunkten om beredning. Utifrån hur samhället utvecklas, vad vi bedömer är proportionalitet och vilken samhällelig situation man befinner sig i har vi olika syn på beredningskravet. De som är oppositionspartier tror jag nog hade hanterat ärendet på liknande sätt. Vi har nog inte så skilda synpunkter på beredningsunderlag för de åtgärder som avser terrorism.
Men när det kommer till precis den fråga som Johan Hedin lyfte fram gör jag samma bedömning, att det krävs en samhällelig organisation för att kunna hantera situationen för de människor som du beskriver, Johan Hedin. Det behövs en samhällelig organisation i den bemärkelsen att om det enbart är straffrätten vi ska ändra i tror jag inte att vi kommer så långt. Det krävs också en polisorganisation som är närvarande, och det krävs också en hantering för hur vi kan förstärka insatserna på vissa områden.
Det är en hel organisation i samhället som måste till för att kunna hantera detta, och det tror jag sträcker sig långt över straffrätten. Men i den frågan kanske Johan Hedin och jag inte delar uppfattning.
Lawen Redar (S):
Jag har en fråga till statsrådet Mehmet Kaplan. I min hemstad Stockholm blir det allt vanligare att det bor fler människor i en bostad än vad det finns sovrum. Det är den vanligaste definitionen av trångboddhet. Bostadsbristen och trångboddheten har under en längre tid varit ett allvarligt problem i Sveriges storstäder, men med nuvarande bostadsbrist, urbaniseringstakt och befolkningsökning framträder denna brist allt tydligare och bidrar till en utökad trångboddhet.
Forskningen visar att trångboddhet också förorsakar andra problem. Barn som bor trångbott kan inte läsa sina läxor i lugn och ro, vilket bidrar till sämre studieresultat. I ett juridiskt perspektiv, som jag är intresserad av, visar forskningen att barn som växer upp i trångboddhet i högre grad riskerar att hamna i kriminalitet. Hur ska statsrådet verka för att minska trångboddheten?
Lawen Redar (S):
Jag tackar statsrådet för svaret. Jag tar fasta på "rimliga hyror", för vid produktion av nya bostäder finns det risk för att hyrorna ökar och att det kostar alltmer. Då kan det när vi får nya blandade områden, vilket i sig är positivt, leda till att marknadspriserna ökar och att hyresrätterna riskerar att få högre hyror.
Hur tänker ministern verka för att byggandet av nya bostäder inte leder till gentrifiering eller att låginkomsttagare tvingas ut?
Lawen Redar (S):
Jag har en fråga till jämställdhetsminister Åsa Regnér. Gårdagens SVT-program Uppdrag granskning handlade om angreppen mot kvinnor för deras politiska verksamhet och engagemang. Det handlar om riksdagsledamöter, kommunpolitiker, journalister, opinionsbildare och andra engagerade kvinnor i offentligheten som får motta hat, sexistiska hot och andra hot på grund av deras politiska engagemang. Rättegången i Lunds tingsrätt är unik i sitt slag eftersom processen just handlar om det.
Det var ofantligt många med politiska uppdrag som hade fått motta politiska hot. Syftet är helt uppenbart. Det politiska motivet gärningsmännen har är att tysta kvinnor i offentligheten. Min fråga är: Vad anser jämställdhetsministern om detta? Vad kan vi göra för att bekämpa den typen av hot riktade mot vår demokrati?
Lawen Redar (S):
Tack svaret, statsrådet. Det känns väldigt betryggande att arbetet är igång och att man tar frågan på största allvar. Det är precis det som behövs. Jag funderar mycket på förlängningen om man inte akut agerar i frågan. Vi kan riskera att vi får en selektiv demokrati där människor går tillbaka och inte vill engagera sig och vara en del av det vår demokrati bygger på, nämligen människors engagemang. Jag vill tacka för svaret och hoppas på att det politiska arbetet fortsätter i den riktningen.
Lawen Redar (S):
Jag vill återgå till den uppgörelse mellan EU och Turkiet som toppmötet ska arbeta vidare med den 17 och 18 mars. En av de punkter som finns med i uppgörelsen är förberedelsen av ett turkiskt medlemskap i EU. Detta sker samtidigt som Turkiet frångår många av de grundläggande fri- och rättigheter vi vill tillförsäkra människor.
Det sker förföljelse av MR-aktivister, och för närvarande finns ett allvarligt hot mot den fria pressen - staten har genom militär och polis attackerat en stor oppositionstidning vid namn Zaman. Min fråga till statsministern är hur vi ska kunna värna Köpenhamnskriterierna samtidigt som vi börjar närma oss Turkiet med dessa förhandlingar. Ser du att vi blir bakbundna på något sätt av de här förhandlingarna, statsministern? Det är min fråga.
Lawen Redar (S):
Jag riktar min fråga till inrikesminister Anders Ygeman. Under 2015 konstaterades 112 fall av dödligt våld i Sverige. Offren var i 74 procent av fallen män. I 71 procent av fallen anmäldes gärningarna i de tre storstadsregionerna Stockholm, Göteborg och Malmö.
Jag medverkade själv för drygt två veckor sedan i en demonstration i Rinkeby, där många människor slöt upp i kampen mot det dödliga våldet eftersom det har skett en del skjutningar i området. Enligt Brå används skjutvapen i en tredjedel av de konstaterade fallen av dödligt våld. Min fråga till inrikesministern är vad som görs i syfte att minska det dödliga våldet, särskilt det med skjutvapen inblandade.
Lawen Redar (S):
Jag tackar Krister Hammarbergh för anförandet. Det kom några frågor till oss socialdemokrater. Jag tänker lyfta fram det som avser straffvärdesbedömningen och tillkännagivandet från utskottsmajoriteten, som inte innefattar oss; vi håller inte med. Det som statsministern i dag har gett uttryck för handlar om den påföljdsutredning som lades fram år 2012.
Där synliggjorde man att det som behöver kompletteras är hur man bedömer ålder beträffande 18-20-åringar. Vi anser, precis som Påföljdsutredningen, att man ska göra andra bedömningar där. Den här kategorin människor behöver ha samma typ av påföljder som övriga vuxna. När Krister Hammarbergh menar att man har påpekat det här från Moderaternas sida under lång tid måste jag ställa en fråga.
Utredningens betänkande lades fram i maj 2012. Man hade alltså två år på sig att agera, vilket man inte gjorde. Nu försöker man kasta detta på oss. Det här är inte sant. Vi agerar nu i regeringsställning och försöker ta oss an frågan. Det är inte samma sak som det ni försöker ge uttryck för i dag. Ert tillkännagivande handlar om den generella straffvärdesbedömningen. Det avser inte unga lagöverträdare. Har Krister Hammarbergh något svar på hur man tänker här?
Lawen Redar (S):
Det här betänkandet handlar om straffrätt, eller hur? Det som vi har och tillkännagivandet från Moderaterna med flera handlar om den generella straffvärdsbedömningen. I Påföljdsutredningen från 2012 anges: "För ungdomar i åldern 18-20 år ska påföljdsvalet i princip ske som för vuxna." Det är vad som framgår av Påföljdsutredningen. I Påföljdsutredningen hänvisas egentligen till det betänkande som avser unga lagöverträdare.
Den som inte talar korrekt just nu är alltså faktiskt Krister Hammarbergh. Egentligen är den stora frågan inte huruvida det här ska genomföras eller inte, för statsministern har deklarerat det. Den stora frågan handlar egentligen om att man blandar båda betänkandena. Nu riktar vi in oss på ungdomar som har fått en helt annan påföljd än det som Påföljdsutredningen angav.
Vi bedömer i dag att det här är ett stort problem i samhället och försöker göra någonting åt det. Det är svaret på frågan. Vi har helt skilda uppfattningar, men jag tror att Krister Hammarbergh måste titta närmare på det som han föreslår.
Lawen Redar (S):
Jag tackar utrikesministern för svaret, och jag tackar interpellanten för den angelägna frågan och för de perspektiv interpellanten ger uttryck för. Det är oerhört viktigt att värna om de minoriteter som finns i Irak. Det är ett land med stor pluralism, och det är ett land med en lång historia av förtryck gentemot olika minoriteter. Förtrycket har i olika historiska skeden tagit sig olika uttryck.
Minoriteter får beroende på vad de utsatts för en paranoid inställning till vad som komma skall med tanke på de maktbalanser som finns i en stat. Historia spelar en roll. Makt spelar en roll. Politiska uttryck spelar en roll. Det kan också bli en överanalys av vad de olika strategiska skedena kommer att innebära i framtiden.
Jag tror också att sekterismen är förödande, och jag tror att någonstans måste Sveriges fortsatta hållning, som hitintills varit oerhört bra, handla om att alla folk har rätt till självbestämmande, rätt att få beskriva hur framtiden för Irak ska bli post-Daish. De minoriteter som i dag finns i Irak ska ha rätt att få uttrycka en vilja för framtiden och få stöd från Sverige.
Det har utrikesministern uttryckt väl i alla de strategier Sverige har uppvisat i hanteringen av Irak. Vi har stöttat koalitionen och irakiska armén med peshmergastyrkorna för att bekämpa Daish. Det har varit ett oerhört viktigt arbete. Jag saknar det som har varit bra för Syrien, Syrienstrategin, som handlar om långsiktigt uppbyggande - resiliens.
Det handlar om att titta på de grupper som har förmåga att bygga upp skolor, utbildning, sjukvård och så vidare. Frågan är om Sverige skulle kunna, likt Syrienstrategin, med en tydligare insats för Irak, titta på de grupper som har den kapaciteten. Det handlar om att långsiktigt bygga upp de områden som tyvärr har blivit utsatta för Daishs framfart och övergrepp men som nu har blivit befriade.
Går det att titta på liknande strategier för resiliensuppbyggande, för skola och utbildning, för minröjning och så vidare? Har Sverige strategier bortom det humanitära biståndet som skickas till Irak?
Lawen Redar (S):
Några av de mest komplexa situationerna i världen är kanske de i Irak och Syrien. De är grannländer, och parter som så tydligt är terroristorganisationer begår övergrepp och använder gränsområden till att sprida ut sina fruktansvärda ideologiska ställningstaganden. De tar också över områden där människor bor och har rätt att leva i frihet och säkerhet.
Irak är en konstitutionell federation som tydligt har sagt vilka grupper som ska få regera över olika områdena och hur man ska hantera naturresurser. Men vi vet också att det är ett land med utbredd korruption och där det råder sekterism.
Just nu pågår någon form av fullskaligt inbördeskrig mellan terroristorganisationer och olika grupper som måste försvara sig mot dessa. Därför tror jag att det är ganska svårt att veta exakt hur man ska navigera för att se vad det långsiktiga ska kunna bli. Det som regeringen gör är klokt. Man deltar i kampen mot terrorismen men hjälper också långsiktigt i form av humanitärt stöd och hjälp till sjukvård och institutioner.
Det är det första och grundläggande för att få institutioner på plats och skapa någon form av antikorruption - och för möjligheten att skapa rättsstatens principer och att de ska vara gällande. Därefter måste det fortsatta utvecklingsarbetet vara politiskt och handla om hur dessa grupper ska titta på federationen och konstitutionen, hur processen ska vara jämbördig mellan grupperna, vad det är de själva vill ge uttryck för i ett framtida Irak och hur denna process över huvud taget ska bli i framtiden.
Därför är det viktigt att vi fortsättningsvis navigerar genom att bygga upp på grunden en stat som bärs av sin egen befolkning och där grupperna får sina rättigheter tillgodosedda. I dag är det för tidigt att uttala sig om hur marken ska se ut och vem som ska få bära rätten över det ena eller andra. Vi får fortsätta att ge stöd till dessa grupper för deras rätt till självbestämmande.
Lawen Redar (S):
Min fråga är riktad till statsrådet Ibrahim Baylan. Under det senaste halvåret har fem personer mördats i stadsdelen där jag bor i nordvästra Stockholm. Majoriteten av skjutningarna har skett på öppen gata. På ett och ett halvt år har över 16 personer mördats. Det här är ett våld som nu böjar överskugga samtalen på fikarasterna, bland dem som engagerar sig i civilsamhället och framför allt bland dem som bor och arbetar i mitt bostadsområde.
Medborgarna är genuint oroade över sina barns framtidsutsikter - en oro som vi alla måste ta på stort allvar. Min fråga är därför vad samordningsministern avser att fokusera på i arbetet för att stävja segregationen i storstäderna och vilka åtgärder som han avser att vidta.
Lawen Redar (S):
Det svar som jag här får av samordningsministern känns betryggande. Det är ett svar som jag kommer att ta med till medborgarna där jag bor. Liksom samordningsministern tror också jag att vi är nödgade att vidta åtgärder som innebär att man får bort vapen i händerna på ungdomar. Skolresultaten måste vända, och det måste vara prioriterat med vår politik.
Vi måste få fler unga i arbete, stärka näringslivet i lokalsamhället och framför allt arbeta för den samhällstrygghet som alla medborgare ska ha rätt till.
Lawen Redar (S):
Min fråga går också till biståndsminister Isabella Lövin. Måndagen i förra veckan påbörjades det som skulle vara en vapenvila mellan den syriska regimen och delar av den väpnade oppositionen. Hjälpkonvojerna stod redo för att ta in mat, vatten och andra förnödenheter till särskilt utsatta områden och städer i Syrien, där människorna är omringade och isolerade. Det är helt uppenbart att humanitär rätt inte gäller och att nödsändningar har blivit måltavlor i det här kriget.
Den värsta attacken skedde mot en konvoj som hade nödhjälp till över 78 000 människor. Min fråga är: Hur påverkar den här händelseutvecklingen Sveriges bistånd till Syrien?
Lawen Redar (S):
Det har gått lite mer än ett år sedan de fruktansvärda terrordåden ägde rum i Paris. Det var ett samordnat attentat med skottlossningar och explosioner på sex olika platser i staden. En av platserna för attentaten minns vi särskilt och det är konsertlokalen Bataclan, känd för att vara Paris progressiva hjärta. Gårdagens Uppdrag granskning kunde avslöja attentatens kopplingar till Sverige.
Tillgången till ett medlemsregister från terrororganisationen Daishs egen säkerhetstjänst visar olika kretsars närvaro i Sverige. Vissa av personerna som programmet hänger ut är inte dömda, och det är av vikt att vi inte heller agerar som den dömande makten. Däremot pekar programmet på att det finns grund för finansiering och rekrytering i Sverige.
Min fråga till inrikesministern är: Vad görs för att stoppa finansieringen till terroristorganisationer, och vad görs för att stoppa den här rekryteringen?
Lawen Redar (S):
Av lika betydande vikt som att bekämpa och kriminalisera terrorism är att ställa sig frågan "Varför?". Vad är det som gör att unga människor dras till ideologier som handlar om att störta det öppna och demokratiska samhälle vi lever i? Extremisternas ideologi grundar sig att mörda de människor som står upp för mångfaldssamhället.
Det kan vi se i deras agerande i Irak och Syrien med attentat mot kristna, kurder och andra minoriteter, men även i den högerextrema ideologin här hemma i Sverige. Vad görs för att bekämpa deras ideologi?
Lawen Redar (S):
I slutet på hösten besökte jag ett tiotal medborgar-, samlings- och dialogmöten gällande kriminalitet och skjutningar i Järva i nordvästra Stockholm. Många upplever frustration och sorg över en utveckling där alltför många unga har hamnat i destruktivitet. På mötena har glädjande nog medborgare och lokala aktörer träffats och funnit vägar till samverkan och samarbete. Vad som kommer upp konstant är behovet av arbetsmarknadsinsatser för unga.
Fastän minskad arbetslöshet är en av regeringens högst prioriterade arbetsmarknadspolitiska utmaningar finns många ungar som varken arbetar eller studerar. I Rinkeby-Kista var de drygt 802 unga. Det är i dag 62 procent som går ett introduktionsprogram eller har annan aktivitet, men resterande 264 unga är föremål för fortsatt uppsökande verksamhet.
Min fråga till arbetsmarknads- och etableringsministern är: Vad gör regeringen för att nå unga som varken arbetar eller studerar?
Lawen Redar (S):
Det är uppenbart att den ökade ojämlikheten i den svenska skolan engagerar många socialdemokrater i dag. Även min fråga handlar om just det. Likvärdigheten monterades ned i en ännu snabbare takt i och med den fria etableringsrätten för friskolor, som ger dem möjligheter att ta ut vinster och som fortsätter att stimulera en överetablering, inte minst i storstadsregionerna. Vi ser effekterna av det i Stockholmsregionen.
På kommunnivå konkurrerar skolor om att dra till sig elever för att få del av skolpengen. Det är där den främsta konkurrensen finns i dag när det gäller eleverna. Min fråga är: Vad avser statsrådet att göra på strukturell nivå för att förändra den rådande ojämlikheten, som också ökar?
Lawen Redar (S):
Statsministern! Min hemstad Stockholm är en fantastisk och pluralistisk stad men också en ekonomiskt ojämlik stad. Rumsliga åtskillnader mellan samhällsgrupper utifrån ekonomiska förutsättningar kommer till uttryck i hur vi bor och hur skolan är segregerad. Statsministern har uppvisat ett personligt engagemang i de här frågorna. På regeringssammanträdet den 23 mars beslutades det att inrätta en delegation mot segregation.
Min fråga är: Vad är denna delegations uppdrag, och vad är ambitionen med delegationen?
Lawen Redar (S):
Som Anti Avsan känner till har vi ett parlamentariskt läge där det görs möjligt att åstadkomma fler tillkännagivanden än tidigare. Men det här är vår rättspolitik. Anti Avsan kan också läsa vårt kriminalpolitiska program, som togs fram långt innan vi innehade regeringsmakten; det är där vi nu sitter och bockar av vår egen politik på området. Sedan har det hänt mycket under den här mandatperioden som föranleder än mer politik.
Det gläder mig att flera allianspartier ställer sig bakom den politik som förs och hjälper till i arbetet för att säkra en bättre straffrätt och ett tryggare Sverige. Gällande narkotikabrotten har vi genomfört en del straffskärpningar under den här mandatperioden. Vi har också tagit bort straffrabatten för unga. Dessa två åtgärder i kombination tror jag kan stärka arbetet mot narkotika.
Men jag stänger inga dörrar här. Självklart bör det finnas mer öppenhet och transparens om hur vi kan förstärka arbetet mot narkotika. Jag delar även uppfattningen att gängkriminaliteten med tydlighet kan kopplas ihop med de narkotikarelaterade brotten, särskilt i de brottsutsatta bostadsområdena.
Det gläder mig mycket att polisen genomför razzior och agerar kraftigt i de här områdena för att få bort både vapen och narkotika. På det här sättet kan vi säkra tryggheten.
Lawen Redar (S):
Statsministern ska med självklarhet reagera kraftigt på narkotikabrotten och den utveckling som vi ser är relaterad till narkotikabrott i de socialt och ekonomiskt eftersatta bostadsområdena. Det gäller också den gängkriminalitet som har relaterats till detta under de senaste åren. Anti Avsan nämner såklart inte att vi har genomfört straffskärpningar gällande narkotikabrott, senast 2016.
Det är alltså en straffskärpning som har kommit till. Därtill tror jag att det är än viktigare att vi nu säkrar att polisen kan fortsätta med den kraftsamling man gör. Det gäller särskilt de som arbetar i yttre tjänst i de brottsutsatta bostadsområdena. Det handlar om att fortsätta att göra razzior - det betecknas som det, men jag tycker snarare att det är att man försöker få bort narkotika och vapen från dessa områden. Det är där arbetet måste betonas och verkställas.
Sedan är det klart att det också ska få stora konsekvenser att bedriva den här typen av verksamhet. Vi stänger, som sagt, inga dörrar, men just nu har vi genomfört en straffskärpning. Vi har också säkrat att polisen ska fortsätta med det arbete som man gör i dessa områden för att komma åt verksamheten. Det är detta arbete som vi vill se tydliga resultat av gällande Polismyndigheten.