KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ardalan Shekarabi (S):
Jag tackar Julia Kronlid för frågan. Behovet av att höja pensionerna är verkligen akut. Socialdemokraterna som parti har drivit frågan i Pensionsgruppen om att höja pensionerna. Vårt förslag är att avgiften till pensionssystemet ska höjas, så att vi ökar inbetalningarna till pensionssystemet. Hittills har det inte riktigt gått att nå enighet i Pensionsgruppen, där ett antal partier ingår. För vår del är det viktigt att det sker pensionshöjningar här och nu för dem som har sämst ekonomi, för de pensionärer som är mest sårbara just nu.
Därför har vi lagt fram ett förslag på riksdagens bord om ett garantitillägg från och med augusti. Vi har också varit väldigt tydliga med att vi är beredda att införliva garantitillägget i pensionssystemet och i garantipensionen om det finns stöd för detta. Det viktiga är att vi inte får skjuta upp pensionshöjningen. Det är nu våra pensionärer ska köpa tomater för 60 kronor kilot och kaffe för 45 kronor per paket. Vi måste höja pensionerna här och nu.
Helst borde vi tidigarelägga pensionshöjningen om möjligt, så att våra pensionärer inte far illa.
Ardalan Shekarabi (S):
Jag tackar Roland Utbult för frågan, som jag svarar på eftersom spelpolitiken faller inom mitt ansvarsområde. Vi jobbar kontinuerligt med att granska spelmarknaden och säkerställa att vi har en lagstiftning som ger bästa möjliga skydd till svenska spelkonsumenter. Vi vet att spelmarknaden är förenad med ett antal risker för sårbara konsumenter. En relativt stor del av befolkningen är sårbar för spelmissbruk.
Därför tar jag med mig denna fråga och tittar närmare på hur regleringen påverkar utsattheten för svenska spelkonsumenter. När det gäller rättstillämpningen kan jag säga att Spelinspektionen självklart är en självständig myndighet. Det har jag ingen synpunkt på. Däremot måste vi kontinuerligt vara beredda att justera spellagstiftningen när behov uppstår. Det här är en av de frågor som vi får ta med oss. Jag tackar för frågan och återkommer.
Ardalan Shekarabi (S):
Jag tackar Alexander Ojanne för denna otroligt viktiga fråga om tryggheten för en stor del av våra löntagare. Jag tog emot namninsamlingen från fackförbundet Kommunal, och det är uppenbart att det här är en fråga som väcker ett stort engagemang på arbetsplatser, inte minst bland dem som saknar makt över arbetsplats och arbetstid och måste infinna sig på arbetet, alltså de som drabbas av nuvarande karensavdrag.
Vi har inlett en total översyn av karensavdraget med väldigt öppna direktiv till utredaren att titta på hur vi kan skapa ett rättvisare system där vi tar bort den orättvisa som finns mellan olika yrkesgrupper. I denna utredning kommer vi också ta del av de nordiska erfarenheterna då vi har nordiska länder som saknar karensavdrag för löntagare. Vi kommer givetvis också studera erfarenheterna av karensersättningen som infördes under pandemin.
Regeringens målsättning är att reformera detta system för att skapa ett tryggare och rättvisare system.
Ardalan Shekarabi (S):
Jag tackar Pia Steensland för frågan och för engagemanget för några av våra mest sårbara medborgare. Regeringen har bland annat infört övergångsregler för att skydda de människor som riskerar att falla mellan stolarna när ett nytt regelverk träder i kraft.
Vi fortsätter att föra en dialog med Försäkringskassan, och vi har givetvis också fört en dialog med Inspektionen för socialförsäkringen för att förstå den analys som gjorts där. Låt mig åter understryka att vi är beredda att vidta lagstiftningsåtgärder om det krävs. Det är dock för tidigt att avgöra det eftersom det inte har gått att konstatera om det är lagstiftningsproblem som står i vägen.
Vi får avvakta rättstillämpningens utveckling. Jag kommer att fortsätta att hålla riksdagen informerad i denna fråga om det skulle krävas en lagändring, för vi måste skydda våra medborgare på detta område.
Ardalan Shekarabi (S):
Jag tackar Elsemarie Bjellqvist för frågan. Det här är en av konsekvenserna av Putins tyranni och det som sker mot Ukrainas folk. Ofta sätter vi av naturliga skäl fokus på barnen och barnfamiljerna som drabbas av det ryska aggressionskriget, men det finns givetvis också en annan dimension: de äldre.
De är inte lika mobila och saknar i vissa fall förutsättningar att lämna landet. Den här frågan adresseras av Europeiska unionen. Jag har samtalat med kommissionär Ylva Johansson om den frågeställning som gäller de äldre ukrainare som drabbas av kriget och som är på flykt.
Sverige är ett av de länder som ger störst stöd både till de multilaterala organisationer som bistår Ukrainas folk med hjälp just nu och till Ukraina direkt. Vi avser naturligtvis att fortsätta att göra detta för att ge stöd till Ukrainas folk och Ukrainas äldre.
Ardalan Shekarabi (S):
Tack, Ludvig Aspling, för den viktiga frågan! Det är ingen tvekan om att vi måste vara otroligt tydliga med de fri och rättigheter som stadgas i vår grundlag. Det måste vara en viktig del av introduktionen av nyanlända. Det är vad vårt samhälle bygger på. Den svenska yttrandefriheten och tryckfriheten har en lång historia och har en särskild ställning i den svenska rättsordningen.
Därför måste vi också vara noga med att människor som flyttar till Sverige får kunskap om vad rättigheten reglerar, hur den skyddas och vilka gränser som finns för protester i vårt land. Det måste vara oerhört tydligt. Det är en fråga som man definitivt måste arbeta med. Alla förstärkningar av introduktion och fokus på kunskap för nyanlända är en vinst för samhället och för de människor som flyttar till Sverige.
Det måste fungera på ett riktigt bra sätt för att integrationen ska fungera. Det ska vara riktigt tydligt vilka rättigheter och skyldigheter som människor har i vårt land och vad som förväntas av nya invånare i Sverige, självklart.
Ardalan Shekarabi (S):
Jag tackar Julia Kronlid för den viktiga frågan. Regeringen har två dagordningar på pensionsområdet. Pensionerna ska höjas, och vi ska säkerställa att det är ordning och reda. På båda delarna har många åtgärder vidtagits. När det gäller pensionshöjningen finns ett förslag på riksdagens bord som det ska röstas om den 15 juni. Då vet vi om pensionerna höjs eller inte till den nivå som vi tror är nödvändig för att vi ska ge våra pensionärer bättre villkor. På det andra området har vi vidtagit en rad olika åtgärder.
Jag besökte Pensionsmyndigheten i förra veckan för att träffa några av de handläggare som specifikt jobbar med kontrollverksamhet kopplad till pensioner utomlands. Det arbetet har prioriterats. Man har utvecklat nya metoder och utvecklat samarbetet med de myndigheter som är ansvariga på andra områden, bland annat folkbokföringen, som hanteras av Skatteverket. Och man har tagit rätt rejäla kliv framåt. Men vi sätter inte stopp här.
Det finns flera lagstiftningsprocesser igång som handlar om att förbättra samhällets kapacitet för att bekämpa och förebygga fusk och brott i samband med pensionsutbetalningar.
Ardalan Shekarabi (S):
Tack, Carina Ståhl Herrstedt, för frågan! Vi behöver jobba systematiskt med att bekämpa fusk och brottslighet i de olika socialförsäkringssystem som vi har i vårt land. Det handlar om att värna legitimiteten i de systemen. Samtidigt måste vi arbeta för att förebygga felaktiga utbetalningar från början så att vi inte hamnar i situationer där man i efterhand behöver kräva återbetalning.
Försäkringskassan har satt igång ett systematiskt arbete med detta. Det görs just nu stora investeringar i det brottsbekämpande och brottsförebyggande arbetet på Försäkringskassan. Vi har en särskild utredare som jobbar specifikt med de frågor som handlar om de rättliga ramarna för det brottsförebyggande och brottsbekämpande arbetet på Försäkringskassan.
Men vi har också en del utmaningar vad gäller specifika förmåner, där lagstiftningen naturligtvis behöver anpassas till verkligheten och de brister som finns vad gäller risk för fusk och brottslighet.
Ardalan Shekarabi (S):
Jag tackar Elsemarie Bjellqvist för frågan. Den lägsta garanterade pensionen tillsammans med tilläggen är ungefär 20 000 svenska kronor i Danmark. I Sverige ligger nivån på 8 779 kronor före skatt. Egentligen behöver man inte säga mer än så, fru talman. Det är skamligt.
I ett av världens rikaste länder slåss vi just nu för att höja pensionerna från 8 779 kronor efter 40 år i Sverige. Vi borde hjälpas åt, lägga undan prestige och politiska låsningar mellan partierna här inne och tillsammans höja pensionerna rejält, så att man inte möter de pensionärer som just nu vittnar om att de inte har råd att fika. De finns där. Det är kvinnor. De har jobbat i välfärden, och de har slitit mer än de flesta av oss.
De har tagit hand om det obetalda arbetet hemma och ställt sig till arbetsmarknadens förfogande. Men nu sitter de med riktigt låga pensioner. Det borde förändras i augusti.
Ardalan Shekarabi (S):
Den 9 november 1989 föll Berlinmuren, och med den föll kommunismen. Vi blev av med kommunismens tyranni i Europa. Det är precis denna process som det iranska folket är inne i - att besegra ännu en brutal ideologi: islamismen. Islamismens frammarsch började med den iranska revolutionen 1979, men nu vill iranierna sätta punkt för islamismens frammarsch. Då är frågan: Vad kan vi göra?
Det som utrikesministern bör göra är att sluta riskminimera genom att läsa upp färdigberedda tjänstemannaprodukter som svar i en interpellationsdebatt. Den stora risk som utrikesministern tar är att ställa sig på fel sida av historien och utmana den vilja som finns i riksdagen. Från Sverigedemokraterna till Vänsterpartiet - där finns en vilja, utrikesministern, att Sverige ska agera tydligt.
Det är uppenbart att Sverige inte agerar tydligt, Tobias Billström, av den enkla anledningen att vi är ett av de EU-länder som inte har kallat Irans ambassadör till Utrikesdepartementet efter avrättningarna. Jag lovar utrikesministern att om omvärlden inte agerar tydligt - om vi inte reagerar hårt, konkret och tydligt - kommer de att avrätta fler.
Och eftervärldens dom kommer att bli hård mot oss, precis som eftervärldens dom är hård mot dem som accepterade kommunismen under 80-talet och inte ställde sig på rätt sida om historien 1989. Låt oss nu göra det som riksdagen förväntar sig, utrikesministern.
Kalla redan i morgon Irans ambassadör till Utrikesdepartementet, visa politiskt ledarskap och riskminimera inte genom att följa tjänstemännens underlag! Visa politiskt ledarskap genom politiska ställningstaganden baserat på den vilja som finns i Sveriges riksdag, eller ännu viktigare, baserat på den regeringsförklaring som statsministern läste upp här. Ett land nämndes: Iran. Kampen för friheten i Iran stöddes av statsministern.
Följ det i konkreta handlingar! Utrikesministern har riksdagens stöd i detta.
Ardalan Shekarabi (S):
Min fråga går till justitieministern. Vi socialdemokrater kommer att vara en konstruktiv opposition. Vi kommer att samarbeta i kriminalpolitiska frågor. Vårt lands intresse av att bekämpa brott måste komma före partipolitiska intressen. Just därför är vi bekymrade över utvecklingen vad gäller Kriminalvården. Nu skärps straffen. Vi har fattat många beslut i den här kammaren de senaste åren. Enligt regeringsavtalet kommer det att arbetas med straffskärpningar, förändringar av straffrabatter och annat. Mycket av det är välkommet och behövs.
Men det innebär att belastningen på Kriminalvården kommer att öka - inte lite utan otroligt mycket, och inte långsiktigt utan här och nu och under de kommande åren. Då behöver vi ge Kriminalvården rätt förutsättningar. I budgeten anslås 3 miljoner kronor i högre tillskott till Kriminalvården. Hur ska Kriminalvården klara av de utmaningar som den har framför sig de kommande åren?
Carl B Hamilton (FP):
Det var ingen fråga på slutet som jag stod och väntade på. Men jag uppfattar nog inte att Socialdemokraterna och många andra här i kammaren egentligen vill ha den prövande hållning som Bo Bernhardsson lutar sig mot, utan att man är mycket mer emot överstatlighet i dag än vad man var tidigare och att överstatlighet närmast är ett skällsord.
Jag tycker att ordet centralisering används i texten på ett sådant sätt. Men det är ju bra om vi har närmat oss varandra på den punkten. Jag skulle vilja vara fräck nog att ställa en fråga till dig, Bo. Du behöver inte svara på den. Men du var ju väldigt kritisk mot den åtstramningspolitik som drivs.
Du talade om en hallstarrig åtstramningspolitik, att det som nu sker inte får ske och att dessa länder behöver mer tid. Då är min enkla fråga som ändå är ganska avgörande för hur det här ska avlöpa: Vems pengar ska vi ta till det?
Carl B Hamilton (FP):
Vi kan vara överens om att arbetslöshet är slöseri, men frågan om vems pengar man ska ta handlar inte riktigt om det. Bo Bernhardsson vet mycket väl att de länder som är aktuella inte kan låna på marknaden; de har ingen egen upplåningskapacitet. De måste låna via Tyskland eller någon kriskassa.
Om Bo Bernhardsson tycker att pengar ska användas för att utsträcka tiden, och jag kan hålla med om det, måste man ställa frågan till sig själv: Skulle jag vilja gå fram till svenska skattebetalare och be dem att ställa upp och finansiera en förlängd lånetid och utökade lånemöjligheter för dessa länder, att de lånar med vårt borgensåtagande?
Många i denna kammare och i Sverige är för en expansiv finanspolitik, men det är aldrig någon som tar upp att om man har sagt A, att man ska göra det, måste man också säga B och gå till de svenska skattebetalarna.
Stefan Caplan (M):
Jag har en fråga till Åsa Lindestam. Hon säger att bakgrunden till att Socialdemokraterna ställer sig bakom en reglementsförändring är att det har varit svårt att ha hemvärnet i en uthållighetssituation. Vi har ju pratat om detta tidigare. Kan Åsa Lindestam specificera, för jag uppfattade inte riktigt vad hon sade. Vad var problemet och i vilken situation?
Gjorde inte hemvärnet det de skulle, eller var det så att man bara kunde hålla ut, för är det något som hemvärnet är känt för är det just uthållighet. Det var den första frågan. Åsa Lindestam var också inne på att hon inte tror att beredskapsgraden kommer att ha någon påverkan på arbetsgivare. Det är intressant, för efter min resa i Norrbotten vet jag att det är just det som börjar bli ett bekymmer där uppe. LKAB är en jättestor arbetsplats i exempelvis Kirunaområdet som har många hemvärnssoldater kopplade till sin verksamhet.
De kan redan i dag ha problem med åtta utbildningsdagar i sitt hemvärnsavtal. Hur rimmar det med att man ska utöka? Det finns ju en risk att vi skrämmer bort.
Stefan Caplan (M):
För att återgå till min första fråga, Åsa Lindestam, så svarar du inte på den. Det är så i dag , som du sade, att de fastlagda avtalsdagarna har samma perioder för till exempel SÖF:ar och SÖB:ar. Men nu talar vi om att insatsberedskapen ska vara sådan att hemvärnssoldaten ska vara beredd att ge sig ut ett visst antal dagar som man inte har en aning om utöver dessa dagar, och det är detta som kan bli ett bekymmer gentemot den civila arbetsgivaren.
När det gäller detta är Åsa Lindestam skyldig mig ett svar.
Abdirizak Waberi (M):
Jag har varit ganska tydlig i hur detta sker: Kommunerna har ganska långtgående procedurer för hur man ska hantera fyrverkeripjäser, var man ska elda och var man ska skjuta fyrverkerier.
Jag tycker att de lagar och regler som finns i dag är tillräckliga för att se till att såväl jul och nyår som valborg blir, som de är i dag, tider för glädje, för att fira högtider och för att se till att man har den magi fyrverkerier erbjuder.
Det må hända att folk skadas av vissa fyrverkerier, men då gäller det att se till att vi ska vara ännu mer uppmärksamma på hur vi använder dem. Vi ska ha bättre koll.
Abdirizak Waberi (M):
Låt mig vara tydlig i frågan: Varje person som skadas på grund av fyrverkerier är en person för mycket. Är lösningen fler lagar och fler regler?
Eller är det så som vi säger i betänkandet att de lagar som i dag finns är tillräckliga och att det som krävs är att kommunerna och rättsväsendet gör sitt bästa för att minimera antalet olyckor som sker varje år? Jag hoppas att frågan är besvarad och att ni i Miljöpartiet är nöjda, åtminstone så här långt.
Stefan Käll (L):
Vi ska vara stolta över den svenska förvaltningstraditionen. Generellt sett präglas svenska myndigheter av neutralitet, opartiskhet och rättssäkerhet.
Servicetänkandet har förbättrats och myndighetsspråket, som förut kunde te sig nog så obegripligt för vanliga dödliga, har blivit lättare att ta till sig.
Men vi måste hela tiden arbeta vidare för att effektivisera förvaltningen och förbättra servicen. En viktig fråga är att de statliga myndigheterna ska ha god närvaro i hela landet.
Detta är viktigt både för medborgarna och för det lokala näringslivet. Frågan uppmärksammades i den förvaltningspolitiska propositionen 2010, och året dessförinnan lade utredningen om utveckling av lokal service i samverkan fram sitt slutbetänkande.
När man ska hitta former för att utveckla servicen i samverkan är det viktigt att ha i minnet att Sverige är stort och att de lokala förhållandena skiftar oerhört mycket.
Det gäller att hitta principer som fungerar både i glesbygd och i storstad.
Det gäller också att utgå från rätt verklighetsbild och ha en samlad beskrivning av hur de statliga myndigheternas tillgänglighet och service ser ut i olika delar av landet. På denna punkt finns det en reservation i betänkandet.
Jag menar att åsiktsskillnaderna handlar om form och inte om sak. Vi är helt överens i utskottet när det gäller värdet av myndighetssamverkan för att utveckla servicen till allmänheten.
Den samverkan som inletts mellan myndigheter om förbättrad service till alla medborgare är positiv. Däremot anser reservanterna att de redan nu hittat den rätta modellen för exakt hur detta ska gå till.
I reservationen talas det om att varje kommun måste ha ett eget servicekontor, oavsett hur de lokala behoven ser ut.
Det räknas upp vilka statliga myndigheter som kan ha verksamhet på kontoren, oavsett hur dessa myndigheter har valt att i övrigt lägga upp sin verksamhet. Kanske det blir exakt så.
Men jag tycker inte att vi ska låsa oss för exakta modeller i dag. Det är där skillnaden ligger. Jag anser att det viktiga är att beredningen av de utredningsförslag som finns på området inte bör föregripas.
Det är viktigt för rättssäkerheten och för att vi ska vara säkra på att den modell som vi slutligen landar på verkligen kommer att fungera praktiskt på det sätt som är tänkt. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande.
Stefan Käll (L):
Jag förstår att vi har olika insikt i frågan. Jag tycker att rättssäkerheten är ett skäl att minnas.
Ett annat skäl är att vi ska vara säkra på att den modell som vi slutligen landar på - det sade jag också i mitt anförande - verkligen kommer att fungera praktiskt på det sätt som är tänkt.
Stefan Käll (L):
En levande demokrati går inte att föreställa sig utan en fungerande lokal demokrati. På många sätt kan man rent av säga att den lokala demokratin även i en enhetsstat som Sverige är folkstyrets själva grund.
Det är viktigt att hela tiden hålla diskussionen levande om hur den kommunala demokratin kan utvecklas och förbättras.
Och att den diskussionen pågår visas av bredden i de ämnen som tas upp i det betänkande som vi här behandlar.
De flesta av motionerna avstyrks därför att det redan pågår ett utredningsarbete. Faktum är att den kommunala demokratin är inne i ett ganska intensivt reformskede.
År 2011 ökade möjligheterna till kommunala folkomröstningar genom medborgarinitiativ.
År 2012 lade utredningen för förstärkning av den lokala demokratins funktionssätt fram ett brett batteri av reformförslag, från nämndernas sammansättning till partistöd och annat därtill. Just nu pågår ytterligare en utredning.
En särskild utredare ska föreslå en modernisering av kommunallagen. Utredaren ska lägga fram ett delbetänkande 2013 och vara färdig 2015. Till detta kommer en översyn av det kommunala valsystemet, som vallagskommittén har gjort.
Dessa frågor debatterades i utskottet så sent som i förra veckan.
Med ett undantag är konstitutionsutskottet överens om att motionerna borde avslås mot bakgrund av bland annat dessa reformprocesser som pågår.
Låt mig därför bara få tillfälle att kommentera en fråga, nämligen den om kommunalt partistöd. Partistöd behövs för att de förtroendevalda ska få rimliga möjligheter att fullgöra sitt uppdrag. Men frågan är principiellt viktig.
Det handlar ju om att de politiska partierna genom fullmäktigebeslut ger sig själva bidrag. Det är därför viktigt att det finns ett tydligt regelverk som gör att det inte uppstår misstankar om att pengarna fördelas på orättvisa grunder.
Vad händer till exempel om ett parti som har blivit inröstat i fullmäktige inte ställt upp med kandidater? Här har kommunerna spretat åt olika håll. En del kommuner har vägrat betala ut partistödet.
Vissa har reducerat partistödet efter olika beräkningsmodeller. Andra kommuner har betalat ut hela partistödet.
Men när ett partistöd ska betalas ut till ett parti som saknas i fullmäktige uppstår nästa fråga: Vem ska då vara rättmätig ägare av pengarna? Låt oss gå tillbaka till grundfrågan. Varför finns det kommunala partistödet?
Jo, för att de förtroendevalda ska få möjlighet att fullgöra sitt uppdrag. Men om det inte finns några förtroendevalda alls?
Många väljare har med rätta uppfattat det som stötande att kommunens skattemedel skickas som partistöd till partier som över huvud taget inte existerar på kommunal nivå. Det är också stötande att praxis har sett så olika ut mellan kommunerna.
Det är därför med tillfredsställelse jag ser att Kommittén om förstärkning av den kommunala demokratins funktionssätt har tagit sig an denna fråga och gett förslag till lagreglering.
Exakt hur lagstiftningen ska se ut får vi återkomma till eftersom beredning pågår. Men för allmänhetens tilltro till att systemet är objektivt, rättvist och neutralt är det viktigt att reglerna blir tydliga. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet.
Adam Marttinen (SD):
I kulturutskottets betänkande Kulturskaparnas villkor och kultur i den offentliga miljön har Sverigedemokraterna skrivit en reservation. Den gäller visarkivet i Västervik. Visarkivet i Västervik har en omfattande samling verk som vi sverigedemokrater vill bevara, och vi vill ge förutsättningar för att folket även i fortsättningen ska kunna ta del av samlingen. Visarkivet i Västervik innehåller material från hela landet.
Arkivet förvaltar och levandegör en central del av det svenska kulturarvet. När arkivet går en oviss framtid till mötes vill vi sverigedemokrater att möjligheten att införliva arkivet med Statens musikverk bör utredas. Därmed yrkar jag bifall till Sverigedemokraternas reservation nr 7.
Adam Marttinen (SD):
Tack för frågan om hur helheten ska ses när det gäller åtkomsten av illegala vapen som är i omlopp! Ja, vi har föreslagit en rad åtgärder, bland annat hemlig avlyssning, som exempelvis skulle kunna binda vapen till de personer som förvarar vapen hos andra personer. Det är en form av brott som Alliansen inte tycker är tillräckligt allvarligt för att man ska kunna använda hemliga tvångsmedel för att få fram bevis.
Jag tycker att vi har en rad förslag på det här området för att komma åt nyckelpersoner inom organiserad brottslighet. Det handlar om skärpta straff. Polisen frågar själv efter ökade straffnivåer. Så sent som i februari hörde vi polisen säga: Vi behöver skärpta straff för vapenbrott. När det gäller hanteringen av illegala vapen ser jag inte riktigt att detta skulle vara problemet. Problemet är att vi har för låga insatser och för låg ambitionsnivå när det gäller illegala vapen.
Det är en linje som Alliansen också ställer sig bakom genom att man inte stöder våra reservationer i det fallet.