KBLab/rixvox huggingface dataset:
Allan Widman (L):
När Peter Hultqvist räknar upp stridsflyg, ubåtar, sensorer och krypton har han tecknat in en stor del av det svenska materielanslaget i försvarsanslaget, en mycket stor del. Det blir för mig lite svårförståeligt varje gång vi talar om Sveriges exportberoende, och statsråd som Ann Linde går ut och säger att det är viktigt med ett arbete mot tullar och för frihandel.
Så sent som i går eftermiddag uttalade Stefan Löfven liknande tankar.
Allan Widman (L):
Låt mig inleda med att säga att jag inte riktigt förstår Roger Richtoffs resonemang. Samtliga borgerliga partier har i full offentlighet på Svenska Dagbladets debattsida förbundit sig till både 1,5 procent och de förslag som finns i rapporten Värnkraft . Jag är beredd att upprepa det på nytt här i dag. Skälet till att vi inte skrev under var just att vi ville slå vakt om rapporten och dess förslag i sin helhet.
Utan ekonomin är rapporten föga värd. Herr ålderspresident! I 16 månader har tolv ledamöter från åtta partier tillsammans med ledande tjänstemän från departement och myndigheter och ett ganska stort utredningskansli slitit med denna 355 sidor långa rapport.
Totalt handlar det om 440 timmars sammanträdestid. Under hela denna arbetstid har det varit känt att det i botten fanns ett antagande om 1,5 procent av bnp till 2025. Det har stått i tidningen, och det har sänts i tv och radio.
Jag vill påstå att varenda en, från generalerna på Lidingövägen 24 till den sista hemmasoldaten i Kronoberg, har känt till detta. Jag drar därför slutsatsen att även vår försvarsminister har varit underkunnig om detta faktum. Min fråga till Peter Hultqvist i dag är: Varför sa han ingenting om att man inte var beredd att backa upp denna siffra?
Varför berättade han inte att Försvarsberedningen i bästa fall skulle vara en seminarieövning, att förhandlingarna sedan skulle ske på Försvarsdepartementet i höst? Och vem är det Peter Hultqvist vill förhandla med? Herr ålderspresident! Försvarsministerns agerande har devalverat Försvarsberedningen.
Den har inte längre samma tyngd som den haft i försvarspolitiken i Sverige under decennier. Finland satsade förra året 1,5 procent av bnp på försvaret. År 2021 passerar man 2 procent. Norge ligger på 1,6 procent. Danmark kommer att nå 1,5 procent 2022. Samtliga baltiska stater och Polen är redan över 2 procent av bnp.
Och nu talar jag om medlemmar i Nato som också kan lita till den kollektiva säkerheten. När regeringen inte är beredd att binda sig till 1,5 procent i rådande omvärldsläge, vilken signal skickar den då?
Allan Widman (L):
Om de rödgröna under alliansåren hade kunnat styra och ställa i den här kammaren hade det svenska försvaret fått 5 miljarder mindre än vad det faktiskt fick under alliansregeringarna. Peter Hultqvist administrerar själv det mest underfinansierade försvarsbeslut som har fattats i modern tid.
Under en period av fem år har det behövts göras tillskott vid fyra olika tillfällen, och ändå når man inte fram till det som riksdagen beställde 2015. Vi liberaler hoppade av försvarsuppgörelsen på grund av denna underfinansiering. Vi såg den komma, och vi förstod att detta inte skulle gå. Nu stämmer beredningen under resans gång av alla sina kostnadsbedömningar med både FMV och Försvarsmakten, som har representanter i beredningen.
Det är mer ordning. Jag frågade Peter Hultqvist i mitt anförande om han kände till att antagandet i beredningen var 1,5 procent, och jag ställer nu också frågan: Gav han klartecken till Björn von Sydow för dessa 1,5 procent?
Allan Widman (L):
Problemet är inte att FM och FMV får titta på Försvarsberedningens olika förslag. Problemet är att Socialdemokraterna inte vill ge ett besked om var man står ekonomiskt. Jag ställde två mycket tydliga frågor till försvarsministern i min förra replik. Fråga nr 1: Kände Peter Hultqvist till att det fanns ett antagande i beredningen om 1,5 procent? Fråga nr 2: Har Peter Hultqvist vid något tillfälle givit Björn von Sydow klartecken när det gäller detta antagande?
Allan Widman (L):
Jag tycker att det är bra att vi försöker att upprätthålla nivån på debatten här i kammaren. Jag är djupt förankrad i mitt parti och min partiledning. Jag förbinder mig till 1,5 procent av bnp. Det som är märkligt är dock att Roger Richtoff har utbrett sig i en avvikande mening som fyller hela tre sidor av rapportens betänkande. Där pratar han bland annat om situationen för boerna i Sydafrika men säger inte ett enda ord om ekonomin.
Det hade varit ett utmärkt tillfälle för Sverigedemokraterna att verkligen surra sig vid masten.
Allan Widman (L):
Apropå ekonomi gjorde jag en uppräkning - den återfinns också i Försvarsberedningens rapport - som visade hur länderna närmast Sverige nu mycket kraftigt och väldigt snabbt ökar sina försvarsanslag. Är detta ett förhållande som länder till oro hos Lotta Johnsson Fornarve? Nummer två: Lotta Johnsson Fornarve sa att det är den militära alliansfriheten som gett oss fred i generation efter generation.
Jag håller inte med.
Allan Widman (L):
Jag har genom hela den här debatten gång på gång ställt frågan till Peter Hultqvist om han var underkunnig om att beredningen under 16 månaders tid jobbade med antagandet 1,5 procent. Jag har också ställt frågan om han, åtminstone i ett initialt skede, gav klartecken till ordföranden i Försvarsberedningen, Björn von Sydow, att jobba vidare med detta antagande.
När han nu konsekvent vägrar att svara på frågan nödgas jag dra följande slutsatser: Ja, Peter Hultqvist kände till detta, och ja, Peter Hultqvist ingrep inte mot antagandet om 1,5 procent. Herr ålderspresident! Det är sällan försvarsministern hedrar kammaren med sin närvaro.
Den mest konkreta beställningen i försvarsbeslutet 2015 gällde två armébrigader som skulle vara fullt utrustade och samövade. Strax före jul berättade arméchefen Karl Engelbrektson att det bara blir en sådan brigad.
Den fråga jag då måste ställa är: Vilka åtgärder har försvarsministern vidtagit för att innehålla riksdagens beställning om två brigader, och vilka åtgärder planerar han?
Allan Widman (L):
Det är min bedömning att det är högst diskutabelt huruvida Turkiet verkligen är medlem i Nato i dag. De har en lång rad av konflikter med många Natoländer och har ställt sig helt vid sidan av. Det ser man inte minst nu när de ska handla luftvärn. Nato och Washingtonfördraget ställer krav på folkligt stöd och demokratisk kontroll över väpnade krafter. Ja, Nato är frihetens röst i världen.
Allan Widman (L):
Jag kan bara konstatera att i den nyss avslutade EP-valrörelsen hade Vänsterpartiet uppenbarligen inga större problem med att både Polen och Ungern är medlemmar i Europeiska unionen. Man ställde sig ju trots allt nu bakom EU eller sa åtminstone att man inte just nu ville lämna unionen. Det verkar som om logiken inte riktigt hänger ihop.
Allan Widman (L):
Tack för svaret på min interpellation, statsrådet! Bakgrunden till interpellationen är att man brukar hänvisa till myndigheten ISP, Inspektionen för strategiska produkter, när man på politisk nivå kommenterar exportkontroll. Man brukar använda formuleringar som att man prövar varje enskilt fall.
Därför är punkt 70 i januariavtalet något av en främmande fågel i dessa sammanhang, herr talman. Punkten är generellt formulerad, och den är dessutom införd i ett politiskt avtal. Jag måste också framhålla att det svar som statsrådet har givit är ovanligt talande.
Först och främst tror jag att betonandet av att nya tillstånd inte har utfärdats de senaste åren innebär att man kan dra slutsatsen att följdleveranser inte omfattas av punkt 70. Av de konsekventa hänvisningarna till regelverket och den gällande lagstiftningen drar jag också slutsatsen att punkt 70 egentligen saknar materiell betydelse.
Allan Widman (L):
När det gäller transparens fanns det ju en del förslag från KEX-utredningen. De kommer emellertid inte att genomföras. Jag kan dela uppfattningen att transparensen såvitt angår riksdagspartierna är väldigt god, men när det gäller allmänhetens möjligheter till insyn är den mycket begränsad i de här fallen.
Jag noterar att statsrådet fortsätter att betona att det handlar om nya tillstånd. Jag drar därför återigen slutsatsen att följdleveranser inte anses omfattas av punkt 70. Jag noterar också att statsrådet konsekvent bekräftar att punkt 70 ska ses som en bekräftelse av det nu rådande regelverket, och därmed kan jag återigen dra slutsatsen att den saknar materiell betydelse.
Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att vi ledamöter inte sätter rubriken på våra interpellationer själva - det sker med Riksdagsförvaltningens bistånd.
Allan Widman (L):
Ja, Allan Widman och Liberalerna står bakom KEX-överenskommelsen. Samtidigt vill jag säga att vi när det gällde just transparensen ville gå längre. KEX-överenskommelsen är ju en kompromiss där alla har fått ge och ta. Min bedömning är att den diskretion som gäller svenska vapenaffärer med utlandet är en viktig konkurrensfördel för svensk försvarsindustri. Det tror jag.
Allan Widman (L):
Min fråga riktar sig till statsrådet Damberg. Nästa år ska vi fatta ett nytt inriktningsbeslut här i riksdagen för ett civilt och militärt försvar. När det gäller det militära försvaret har Försvarsdepartementet begärt in yttranden från sina myndigheter Materielverket och Försvarsmakten senast den 15 november i år.
När det gäller det civila försvaret, som är mycket mer komplext, har regeringen och Justitiedepartementet begärt in yttranden från 20 olika myndigheter senast den 2 mars 2020. Jag tror att civilförsvarspropositionen kommer att beröra samtliga departement i regeringen.
Min fråga är: Vad avser statsrådet att göra för att vi i denna kammare ska kunna fatta ett samlat totalförsvarsbeslut nästa höst?
Allan Widman (L):
I dag på morgonen gick president Zelenskyj ut och berättade att enligt hans bedömning är de kommande 24 timmarna helt avgörande för Ukraina. Vi har nu en situation där varje minut räknas för detta land. Av det skälet, fru talman, kommer jag att hålla mig väldigt kort här i dag. Det Sverige nu gör är, åtminstone för vår tid, unikt.
Unik är också den situation som vi befinner oss i. Det som händer ställer både vårt sätt att leva och hela vår framtid på spel. Fru talman! Just i detta ögonblick kämpar Ukrainas hjältar för oss alla och för den fria världen.
Oavsett krigets utgång kommer den värld som uppenbarar sig inte att se ut som den vi nyss lämnade. Det är min förhoppning att den breda enighet som har rått i den här kammaren i dag också kommer att bestå i de många, svåra prövningar som nu ligger framför oss.
Hjälpen vi skickar är ett bra första steg, men det är min övertygelse att det kommer att krävas mycket mer. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.
Allan Widman (L):
Vi diskuterar i dag en andra sändning av vapen till Ukraina, och det är välkommet med ännu fler pansarskott. För en månad sedan skickade vi 5 000, fru talman, och i dag skickar vi 5 000 till av exakt samma sort. Möjligen kan man ställa sig frågan varför vi inte redan den 28 februari fattade beslut om alla 10 000 pansarskott.
Det hade varit mer praktiskt och hade gett snabbare effekt. Fru talman! Tiden är nu kommen att ställa sig frågan var Sveriges mer kvalificerade vapen nu gör bäst nytta. Är det nedpackade i svenska förråd eller är det möjligen vid fronten i Ukraina?
Fru talman! Vi förtvivlas alla över den ukrainska civilbefolkningens ofattbara lidande. President Zelenskyj har vid upprepade tillfällen vädjat om ett flygförbud i det ukrainska luftrummet.
Nato och USA har inte sett detta som möjligt utan eskalation av den pågående väpnade konflikten. Men även tillgång till markbaserat luftvärn kan förneka en angripare tillgång till luftrum. Fru talman!
Sverige har tillgång till enkla men oerhört effektiva luftvärnsrobotar, Robot 70. Det är ett vapen som vi har i stor myckenhet och som skulle lindra den nu pågående terrorbombningen av det ukrainska folket.
En del menar att när man skickar kvalificerade vapen in i en väpnad konflikt, som den som nu pågår i Ukraina, finns det en risk för eskalation. Men jag vill säga att vi svenskar redan finns på Putins svarta lista, och vi finns där i ett stort och mycket gott sällskap.
Varje dag som Ukraina lyckas upprätthålla motstånd är en seger. Det är inte bara en seger för Ukraina, fru talman. Det är en seger för oss alla. Jag yrkar bifall till utskottets förslag.
Mikael Oscarsson (KD):
Jag får tacka ministern för svaret. I sitt svar redogör försvarsministern för regeringens ursprungliga vilja att förlägga flygskolan till Uppsala. I regeringens försvarspolitiska proposition våren 2001 fanns det ett väl underbyggt förslag om lokalisering av flygskolan till Uppsala. Genom ett taktikspel i försvarsutskottet avstyrktes propositionen.
F 16, som dåvarande försvarsministern och ÖB varit överens om skulle vara navet i flygvapnet, skulle helt plötsligt läggas ned. Majoriteten snickrade i stället ihop ett dåligt underbyggt förslag som sedan visade sig vara ogenomförbart. Det gick nämligen inte att förlägga flygskolan till någon av de kvarvarande flottiljerna. Till sist beslutade regeringen att flygskolan skulle flyttas till Linköping.
Miljöprövningen, som skulle ha varit färdig i våras, är ännu icke klar. Där står vi nu. Försvarsministern avslutar sitt svar med att säga: Mot bakgrund av riksdagens beslut i maj 2001 är lokaliseringen av flygskolan till Malmen det bästa alternativet för den militära flygutbildningen.
Låt oss först konstatera att förutsättningarna inte kom fram tillräckligt tydligt när beslutet togs 2001. På Malmen i Linköping finns det inte någon utvecklingspotential flygkapacitetsmässigt eller när det gäller övningsområden, bland annat eftersom det bara finns en bana att utnyttja av miljöskäl.
Inte heller har det lagts fram vilka följdkostnader som kommer av flygskolans flytt. Det blir om- och tillbyggnad av matsal, förråd, och säkerhetsmaterielverkstad. Det blir nybyggnad av elevförläggning, breddning av taxibana med mera. Från början hade man en kostnadsram för flygskolan på 200 miljoner kronor. Den har man nu tydligen ökat, men följdkostnaderna är inte medtagna.
Enligt de uppgifter som jag har fått kommer etableringen på Malmen i Linköping att kosta ca 500 miljoner kronor, inklusive följdkostnader. Är det siffror som försvarsministern kan bekräfta? Om inte undrar jag vilka Försvarsdepartementets beräkningar är. Jag är mycket tacksam om försvarsministern kan ge klara besked på denna mycket viktiga punkt.
Det som också har hänt är att Sveriges ekonomi har försämrats. Som det ser ut kommer utgiftstaket att sprängas under nästa år. Därmed riskerar också Försvarsmaktens ekonomi att ytterligare reduceras. I det här läget är min enkla uppmaning till försvarsministern: Låt oss inte kasta pengar i sjön!
Är försvarsministern överens med mig om att detta inte är ett vettigt och ansvarsfullt sätt att nyttja vårt lands skattepengar?
Mikael Oscarsson (KD):
I min första replik återgav jag alla investeringar som måste göras på Malmen i Linköping till en kostnad av 500 miljoner kronor. Det är uppgifter som jag har fått från olika källor inom Försvarsmakten. Nu säger försvarsministern att det får vara maximalt 174 miljoner. Jag undrar om det är inklusive alla följdkostnader som jag räknade upp. Det vore intressant att få det belagt.
Låt oss konstatera att allt finns i Uppsala. Dessutom finns närheten till Arlanda. Uppsala har haft flygskolor i 50 år.
Kostnaderna för att behålla flygskolan i Uppsala är ca 20 miljoner för investeringar och 20 miljoner för underhållsåtgärder, det vill säga långt mycket mindre än för Malmen oavsett om de fantastiska siffrorna som försvarsministern nämner skulle stämma eller de uppgifter som jag har fått.
I sin första replik säger försvarsministern att det inte nu finns förutsättningar för regeringen att lägga fram ett förslag och att ändra på riksdagsbeslutet. Jag tycker ändå att försvarsministern öppnar för det på ett intressant sätt. Jag är övertygad om att det är nu när vi alla har facit i hand och börjar se hur hemskt dyrt det kommer att bli i Linköping som det kommer att finnas en majoritet i riksdagen för att flygskolan ska vara kvar i Uppsala.
Jag är i likhet med Lennart Hedquist förvissad om att både mitt parti Kristdemokraterna och Moderaterna kan stödja Socialdemokraterna i deras ursprungliga proposition att lägga flygskolan i Uppsala. Jag tror inte heller att det är omöjligt att få med sig både Centern och Folkpartiet. Min fråga är: Vågar försvarsministern ta upp handsken?
Jag utmanar försvarsministern att kalla till samtal med riksdagens partier när vi nu vet mer om vad det kommer att få för konsekvenser för skattebetalarna. Låt mig också i likhet med Lennart Hedquist få påminna om att vi nästa höst har ett nytt försvarsbeslut att ta ställning till i riksdagen. De ekonomiska ramarna bör inte inrymma de helt onödiga kostnader som Malmenalternativet innebär.
Dessutom beslutade regeringen i september 2002 om att gå in i ett europeiskt samarbete för en gemensam flygskola. Senare tog regeringen beslutet att aktivt verka för att en skola ska lokaliseras till vårt land. Om vi i Sverige menar allvar med att få hit en av dessa flygskolor bör vi naturligtvis positionera oss på rätt sätt. Sveriges möjlighet ligger i att erbjuda F 20 i Uppsala.
Arlanda är inte minst viktigt med tanke på att elever ska flygas in från Europa. Det finns alltså en rad skäl att ompröva beslutet om en etablering av flygskolan på Malmen. Jag vill understryka att det inte är en omprövning av beslutet att lägga ned F 16 som jag vill åstadkomma. Mitt förslag är att man använder den flygvapenorganisation på F 20 som fortfarande finns kvar i Uppsala.
Det är faktiskt så att när F 16 har lagts ned i slutet av månaden kommer OPIL, F 20 och övrig skolverksamhet att finnas kvar i Uppsala, vilket betyder att 400 officerare och 300 civilanställda finns på plats. Låt oss se till att flygskolan också hamnar där!
Mikael Oscarsson (KD):
Låt mig få påminna om att riksdagsbeslut har ändrats förut med hänvisning till att kostnaderna blivit för stora. För tre år sedan skulle till exempel specialflyg flyttas, den gången från Malmen till Uppsala. Det skulle kosta 200 miljoner kronor. Då ändrade man det riksdagsbeslutet med hänvisning till bland annat kostnadsaspekten. Det är mycket pengar att tjäna och vinna.
Jag är övertygad om att försvarsministern har andra hål inom Försvarsmakten att stoppa de här pengarna i. Jag vill vädja om att hon tittar på detta ännu en gång. Det är ännu inte för sent att låta, som jag ser det, förnuftet segra. Jag vädjar till försvarsministern att pröva om det finns en majoritet i riksdagen för att förlägga flygskolan till Uppsala.
Jag är övertygad om att försvarsministern skulle lyckas, till lycka också för Sverige.
Mikael Oscarsson (KD):
Tack för svaret! Det går inte att stoppa sändningarna av hatpropagandan på grund av censurförbudet, säger statsrådet. Men det är att göra det alldeles för lätt för sig att hänvisa till censurförbudet. Yttrandefriheten i all ära, men den inskränks redan genom lag, bland annat genom uppviglingsförbudet och när det gäller hets mot folkgrupp och barnpornografi.
I fallet med de arabiska satellitkanalerna kan regeringen, om den politiska viljan finns, luta sig mot förbudet mot hets mot folkgrupp. Minns statsrådet att Ahmed Rami på 90-talet dömdes för hets mot folkgrupp på grund av antisemitiska sändningar i Radio Islam?
I jämförelse med Hizbollahs kanal Al-Manar och den egyptisk-saudiska satellitkanalen Iqraa-TV, som sänder till TV-tittare i bland annat Sverige, är Ahmed Rami en liten skolpojke i skolan när det gäller uppvigling, antisemitism och hatpropaganda. Skyddas inte hans sändningar av censurförbud behöver inte heller dessa satellitsändningar göra det.
Om regeringen inte anser att lagen om hets mot folkgrupp går att luta sig mot i detta fall bör regeringen, enligt mitt tycke, tillsätta en utredning för att undersöka möjligheten att lägga fram ett lagförslag som gör det möjligt att stoppa den här hatpropagandan. Men sannolikt skulle Lagrådet hävda att det vore att upprepa en lag som redan finns, det vill säga den om hets mot folkgrupp.
Vi hamnar ånyo på den punkten att det är den politiska viljan som måste manifesteras. Tycker statsrådet att det är lämpligt och rimligt att Sverige framställer sig så politiskt ovilligt att stoppa denna blodiga antisemitiska hets mot judar samtidigt som vi nu står värdar för den fjärde internationella konferensen om folkmord? Fru talman!
Många arabiska invandrare behåller kontakten med sina forna hemländer med hjälp av ett dussintal arabiska TV-kanaler som via satellit även når Sverige.
Med en parabol på balkongen eller genom utbudet hos Lyngsat eller Neptunus Satellite kan de bland annat se två TV-kanaler, Hizbollahs TV-kanal Al-Manar och den saudisk-egyptiska kanalen Iqraa-TV, som båda sprider grov våldsglorifierande antisemitism.
Det finns en tydlig koppling mellan den här sortens propaganda och den ökande muslimska antisemitismen i Sverige som enligt rapporter allt oftare övergår i fysiskt våld mot judar. Under ramadan i oktober-november 2003 sände Al-Manar serien Al-Shatat i 29 avsnitt. Arabiska skådespelare utklädda till bland annat rabbiner begår i serien fruktansvärda grymheter.
Avsikten är att intensifiera och sprida hatet mot judar. Exempelvis får man se hur en jude hälls med hett bly i svalget, får öronen avskurna och mördas eftersom han gifter sig med en kristen kvinna. I ett annat avsnitt får man se hur pojken Josef i serien får halsen avskuren och töms på blod. Med detta vill TV-producenterna visa hur judar gör påskbröd på kristet barnablod.
Enligt Al-Shatat har judar under många århundraden strävat efter världsherraväldet. Vid upprepade tillfällen under programseriens gång upplystes tittarna om att vad som visades var sanningen. Till slut blir min fråga till statsrådet: Tror statsrådet att denna hatpropaganda har någon del i den ökande antisemitismen i Sverige?