KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eva-Lena Jansson (S):
Sylvia Lindgren har väckt en viktig fråga. Redan förra veckan debatterade vi på ett liknande sätt frågan om regeringens nedskärningar på arbetsmiljöområdet. Nästa vecka kommer många ungdomar att gå ut på sitt första sommarjobb. Många kommer dessvärre att skada sig på sitt arbete i sin första kontakt med arbetslivet.
I det här läget, när många ungdomar kommer ut i sitt första arbete, säger regeringen att det förebyggande arbetsmiljöarbetet och analysen av hur arbetsmiljön ser ut inte är prioriterat. Det är inte prioriterat, för Arbetsmiljöverket behöver tydligen inte så många inspektörer som kan stötta på små och medelstora företag, där den kompetens som man skulle önska på arbetsmiljöområdet inte alltid finns.
Därför vore det intressant att höra vilka åtgärder arbetsmarknadsministern tänker vidta för att förbättra arbetsmiljöarbetet på arbetsplatserna, vilket, herr talman, han inte säger i debatten och inte heller sade förra veckan. Han avvaktar och ska väl förmodligen se hur många skador som uppstår och hur många som kommer att bli sjuka på grund av sitt arbete. Sedan ska han återkomma.
Jag tycker inte heller att det är ett svar att säga att vi är nere på 1990-talets budgetars nivå. Det är inget svar, för det är fler människor ute i arbete i dag än det var i slutet på 90-talet. Därmed tror jag också att det är viktigt att man har en ordentlig analys över arbetsmiljösituationen. Ministern säger att man minskar på byråkratin. Men ibland är det bra med byråkrati. Man ska inte glömma bort att det är viktigt att konstatera att det finns någon som följer lagar och regler i landet.
Om man inte har inspektörer på de platser där det inte finns skyddsombud eller kollektivavtal, vem ska då se till att lagen efterlevs? Jag har påpekat detta tidigare, och jag vet att många skyddsombud som i dag efterfrågar Arbetsmiljöverkets hjälp inte kan få den, på grund av att man nu drar ned på deras verksamhet.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag tackar Sylvia Lindgren. Du visar ett djupt och stort engagemang i dessa frågor, vilket dessvärre arbetsmarknadsministern inte gör. Att jag på min blogg gissar att det kommer att kunna bli en lång debatt i dag beror på att vi är många socialdemokrater som har ett djupt och stort engagemang i frågor som rör arbetsmarknaden. Den borgerliga regeringen har visat att deras engagemang sträcker sig till att sänka skatterna för välavlönade.
Där finns deras engagemang. När man sänker ersättningen för de arbetslösa och sjukpensionärerna visar man var man har sitt stora engagemang. Sylvia Lindgren har i dag visat vem som har engagemang i arbetsmiljöfrågor. Det är inte arbetsmarknadsministern, vilket jag djupt beklagar, herr talman.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag har med intresse läst näringsministerns svar angående vd-bonusar i statliga bolag. Men jag måste erkänna att jag inte har förstått statsrådets svar. Å ena sidan menar näringsministern att man inte ska peta i bolagen. Å andra sidan skriver näringsministern i sitt svar att regeringen kommer att utveckla riktlinjer för ledande befattningshavare i de statligt ägda företagen. Vad står det här egentligen för?
Om Maud Olofsson egentligen vill överlåta de här frågorna, som bonus, till bolagsstyrelserna, undrar jag om hon är medveten om att vd:s villkor ofta påverkar även styrelsens ersättningar och villkor. För mig är det uppenbart att den politik som den borgerliga regeringen vill genomföra, med massiva utförsäljningar av statliga bolag, ska påskyndas genom möjliggörande av bonussystem för vd:ar och höga chefer.
Dessa bonussystem har ingen som helst förankring hos det svenska folket. Snarare är det tvärtom. Tror näringsministern verkligen att hon har ett mandat från väljarna att återigen öppna upp för generösa bonussystem för redan högavlönade chefer samtidigt som hon sänker ersättningen för de arbetslösa?
Eva-Lena Jansson (S):
Nej, jag upplevde inte att jag fick något riktigt svar från dig, Maud Olofsson, om du har ett mandat från väljarna att återigen öppna upp för generösa bonussystem samtidigt som du sänker ersättningen för de arbetslösa. Varifrån kom det mandatet? Jag har inte sett det.
Vad är det som gör att en vd i Posten eller SJ som tjänar närmare en halv miljon i månaden måste ha en bonus för att kunna prestera ett bra arbete, medan en nyanställd postarbetare går in på 14 100 kr och förväntas kunna sitt arbete på en gång? Var ligger det rimliga i att en arbetslös får 10 000 kr i ersättning för att hitta ett jobb, medan en vd ska ha bonus utöver sin halva miljon i månaden? Varifrån kommer det mandatet?
Hur har du tänkt att det här ska regleras? Är det bolagsstyrelserna som ska införa det här och samtidigt se till att höja sin egen ersättning? Jag vill gärna ha ett svar på frågan om du har det här mandatet från väljarna att öppna upp för det generösa bonussystemet.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag skulle vilja rekommendera arbetsmarknadsministern att läsa Gertrud Åströms utredning om jämställdhet som lämnades till den förra regeringen, jämställdhetsutredningen. Där står en hel del kloka ord om deltid. Bland annat konstateras att deltidsarbetslösa är sjukare än de som har heltid. Det är alltså bättre om alla får heltid i stället för att ha deltid för då blir svenska folket mycket friskare.
I svaret till Jennie Nilsson sägs att "regeringens uppfattning är att med fler arbetsgivare att välja mellan läggs grunden för bättre arbetsvillkor och bättre löneutveckling i offentlig sektor", det vill säga om vi privatiserar offentlig sektor blir det förmodligen bättre. Man kan titta på handels- och hotell- och restaurangbranschen där merparten har deltid. Det har inte lett till att de fått heltid bara för att det finns fler arbetsgivare att välja mellan.
När det gäller de incitament som Jennie Nilsson efterfrågar är även jag intresserad av vad det finns för incitament. Det sägs i svaret att "vad gäller problemet med deltidsarbetslöshet är det enligt regeringens mening alltså bättre att arbeta med andra incitament". Arbetsmarknadsministern måste syfta på några speciella saker som han tänkt göra.
Jag tror nämligen inte att han i svaret syftar på att man sänker ersättningen för de deltidsarbetslösa när det gäller a-kassan utan det måste vara fråga om något man får som incitament från arbetsgivaren. Det skulle jag gärna vilja ha svar på.
Eva-Lena Jansson (S):
Arbetsmarknadsministern hänvisar till vad remissinstanserna sade i det här fallet. De remissinstanser som fanns när det gällde a-kassan var också ganska kritiska, skulle jag vilja säga, men då lyssnade inte arbetsmarknadsministern lika mycket. I Örebro upphävde Littorins partikamrater det beslut som hade fattats i kommunfullmäktige om att alla nya tjänster som tillsattes i kommunen skulle vara på heltid.
Det var det första beslut som den nya fullmäktigemajoriteten med Moderaterna i spetsen rev upp. Det var inget gott exempel. Nynäshamn är dock ett gott exempel. Den fråga som jag hade var vad det fanns för incitament för arbetsgivare. Jag uppfattade inte att det fanns några incitament från regeringens sida. Jag skulle gärna se att det fanns någon form av incitament för att anställa folk på heltid om det finns många deltidsarbetslösa.
Men det kom inte fram något sådant. Jag skulle vilja veta vad regeringen har för svar på frågan. Jag hävdar fortfarande att heltidsfrågan är en jämställdhetsfråga. Vi kan inte säga att kvinnorna ska vara andra klassens medborgare i arbetslivet. De ska ha samma rättigheter, möjligheter och skyldigheter inom arbetslivet som männen.
Eva-Lena Jansson (S):
Det är inte utan att man blir bekymrad när man hör den här debatten. Det verkar som om statsrådet inte har läst på vad Sveriges Kommuner och Landsting konstaterar, nämligen att socialbidragsberoendet kommer att öka. För bara någon halvtimme sedan stod finansminister Anders Borg här och berättade att han vill minska inkomstskillnaderna i Sverige.
Om man då ska sänka ersättningen både till de arbetslösa och till de sjuka måste man ju också minska löneökningarna eller sänka lönerna för dem som jobbar. Min fråga är: Vad är nästa steg i denna politik? Jag blir jättebekymrad när jag hör Fredrick Federley, som pratar om att inte ens han är säker på att regeringens politik kommer att leda till arbeten.
Han efterfrågade ju mycket tydliga försäkringar från statsrådet om att den verkligen kommer att leda till jobb. Jag förstår att han är bekymrad, och det gör mig ännu mer bekymrad när inte ens regeringen är säker på att politiken kommer att leda till jobb. Frågan är hur du, Sven Otto Littorin, ska kunna trösta honom. Du pratade också om en så kallad ideologisk mössa. Jag tror att det var så du uttryckte det.
Som tidigare partisekreterare för Moderaterna vet du säkert vad det är. Är det minskningen för de arbetslösa som du kommer fram till när du sätter på dig den där ideologiska mössan? Detta var min sista fråga till dig.
Eva-Lena Jansson (S):
Dessvärre svarade inte statsrådet på min fråga. Man sänker ersättningen för de arbetslösa och de sjuka. Samtidigt säger man att man ska minska inkomstskillnaderna, och så tar man dessutom bort förmögenhetsskatten. Var ligger minskningen i inkomstskillnaderna? Jag fick aldrig svar på den frågan. Det är ingen skräckvision vi målar upp. Förra veckan var jag i Ljusnarsberg. Där har ett antal människor äntligen fått möjlighet att faktiskt göra någonting vettigt.
Det har varit en riktig, ordentlig sysselsättning där de har varit med och utvecklat ett projekt som heter Bergskraft. Där har arbetslösa fått meningsfull sysselsättning till rimlig ersättning och på det sättet kunnat utvecklas. Den sysselsättningen tar ni nu bort, och ni sänker ersättningen för dem. Vad ska de göra i stället?
Svaret är: Ingenting, vi återkommer år 2008 i vår nästa budget med saker. Hur kan de i Ljusnarsberg som tidigare haft plusjobb gynnas av sänkt förmögenhetsskatt? Det framgår inte. Det kommer heller inte att bli minskade löneskillnader. Det kommer att bli ökade skillnader. Det ni nu gör är att ni slår på de arbetslösa.
Det ni säger är att det är kommunerna som ska ta smällen, eftersom ni avskaffar arbetsmarknadspolitiken och ser till att ta bort vuxenutbildningen. Jag tycker att det är cyniskt och oförskämt.
Eva-Lena Jansson (S):
I går träffade Maria Larssons partikamrat Sven Gunnar Persson flera fackliga företrädare som beskrev hur det nya förslaget om a-kassan från den borgerliga regeringen kommer att slå. En person som också var med på den träffen var arbetssökande Vanja. Hon kommer att få sin arbetslöshetsersättning sänkt från 8 500 kr till 6 500 kr i månaden när de nya reglerna slår igenom.
Med de här pengarna ska hyran, el och telefon betalas. Dessutom ska de försörja mig och mina två grabbar. Det kommer inte att gå. Det kommer att bli rena katastrofen för oss. Hur ska jag klara mig? frågar Vanja. Den frågan går till dig, Maria Larsson. Hur ska hon klara sig? Är det socialbidrag hon ska leva på?
Eva-Lena Jansson (S):
Det är uppenbarligen så att det är "merparten" som angår Maria Larsson. För oss socialdemokrater är alla människor lika viktiga. Det är just den grupp som kommer att drabbas särskilt hårt av förändringarna och försämringarna i a-kassan vi vill värna. Därför blir det märkligt att få höra att den gruppen inte är speciellt viktig i Maria Larssons Sverige.
Jag tycker att det är märkligt att när riksdagens utredningstjänst konstaterar att det blir 1,9 miljarder mindre i intäkter till kommuner och landsting skulle det, enligt Maria Larssons utredningar, betyda att det blir flera jobb i Sverige. Jag förstår inte det. Satsningar på arbetsmarknadsutbildning och vuxenutbildning som gör att företag skulle kunna få tag i personal med rätt kompetens dras bort till förmån för att de arbetslösa blir fattigare.
Det är ett nytt Sverige som växer fram och ett Sverige som inte jag vill vara med i. I Socialdemokraternas Sverige ska alla vara med. Jag tycker att det är viktigt att man har en generell försäkring, en arbetslöshetsförsäkring, som ger ett bra stöd. Det du nu säger, Maria Larsson, är att de som har haft stöd från arbetslöshetsförsäkringen ska gå över till socialbidrag.
Eva-Lena Jansson (S):
Den 1 april anlände statssekreterare Ola Alterå till riksdagens näringsutskott för att där informera häpna ledamöter om en framtida fusion mellan Posten AB och danska Posten. Alterå glömde att berätta att detta också innebär en privatisering genom börsintroduktion. En av styrelseledamöterna i Postens styrelse uttryckte det så här strax före Postens årsstämma: Detta är en fot rakt in på börsen.
Flera andra på denna årsstämma uttryckte sin förvåning över att detta inte rönt någon större uppmärksamhet i medierna. Endast Sekotidningen rapporterade och skrev utförligt om de framtida konsekvenserna av en börsintroduktion. Fackförbundet Seko har välkomnat en fusion mellan den svenska och den danska Posten, men precis som vi i oppositionen säger Seko nej till en börsintroduktion. Jag tycker att det är viktigt att understryka det i den här debatten, eftersom man tidigare har citerat vad Seko har sagt.
Detta är något som det hade varit intressant att få en kommentar till från näringsminister Maud Olofsson, eftersom hon vid flera tillfällen har hänvisat just till Sekos synpunkter på fusionen. Det känns lite märkligt att näringsminister Maud Olofsson inte deltar i dagens debatt, men det kanske är symtomatiskt eftersom regeringen gång på gång undviker debatter både i radio och i tv när det gäller just utförsäljning och privatisering av statliga bolag. Fru talman!
Flera borgerliga ledamöter har i debatten tagit upp det faktum att man ska behålla max 34 procent av Posten. Finns det någon här i kammaren som tror att de borgerliga i framtiden kommer att värna ett statligt ägande i Posten då man faktiskt ogillar gemensamt ägande? Därför har jag frågor till de borgerliga ledamöterna. Ni har ju sagt att storleken på ägandet inte har någon betydelse eftersom samhällsuppdraget säkerställs genom lagstiftning.
Hur kom ni fram till att just 34 procent är den optimala ägarandelen? Regeringens utförsäljningsråd har yttrat sig i den här frågan. Det skriver bland andra Hans Rothenberg och Karin Pilsäter om i den debattartikel som refererades tidigare. Föredragande för rådet i postfrågan var Marianne Nivert, tillika styrelseordförande i Posten och dessutom ledamot av regeringens utförsäljningsråd. Tycker ni att detta är ett bra hanterande av den här frågan?
Vem vet hur den framtida brevmarknaden kommer att se ut med tanke på den borgerliga regeringens FRA-förslag. Kanske det fysiska brevet ändå har en framtid.
Eva-Lena Jansson (S):
Det är alarmerande med dessa människor som blir utnyttjade i Sverige. Jag håller med arbetsmarknadsministern om att Sverige ska vara öppet för utländsk arbetskraft, men de ska jobba under samma villkor som svensk arbetskraft. De ska inte ha lägre löner eller sämre villkor.
Med tanke på den debatt som nu uppstått i samband med EG-domen är det klart att en del arbetsgivare nu luras att tro att människor kan jobba under sämre villkor om de inte är födda i Sverige och kommer från ett annat land. Det är viktigt att man från regeringens sida tar ställning för att vi i Sverige inte ska utnyttja människor på arbetsplatser. Här ska det vara samma villkor, oavsett om man är född i Sverige eller inte.
När det gäller smileys fanns det en likartad utredning i Sverige som dessvärre drogs tillbaka av regeringen. Det gällde livsmedel. Efter kontroll av miljönämnd eller Livsmedelsverket skulle man få en smiley och därmed på restauranger och ställen där man hanterar livsmedel kunna visa upp att man fått godkänt. Det finns alltså en utredning med samma idé, nämligen att visa att detta är ett bra ställe att gå till.
Hade man inte blivit godkänd skulle man naturligtvis ha fått en negativ märkning. Jag tror att det kan vara värt att göra det. Problemet blir då de arbetsplatser där det inte finns skyddsombud och kollektivavtal. Vem ska kolla dessa ställen? Det tycker jag är ganska svårt. Från den borgerliga regeringen har det lagts krav på att arbetslösa, men även människor med jobb, ska göra vissa saker.
Men man har dragit tillbaka kraven på arbetsgivarna. Finns det krav på arbetsgivarorganisationerna i de branscher där vi nu ser att många fler utländska företag etablerar sig? I fallet i Karlskoga var det faktiskt ett svenskt företag och en ökänd företagare som låg bakom bygget.
Finns det en möjlighet att ställa krav på arbetsgivarorganisationerna i Sverige att de opinionsbildar bland sina egna företagare men också bland utländska arbetsgivarorganisationer så att man kan tala om vad det är som gäller i Sverige och hur man beter sig för att vara en god arbetsgivare? Har regeringen några sådana planer?
Eva-Lena Jansson (S):
När man såg Svenskt Näringslivs reaktion på EG-domen kan man fundera på hur mycket de kommer att agera för att se till att underlätta för att teckna kollektivavtal. Svenskt Näringsliv har dessutom genomfört någon typ av opinionsbildning när det gäller att öka människors möjlighet att handla under julen.
Finns det någon möjlighet att ministern kan tänkas kalla till sig parterna, framför allt Svenskt Näringsliv, Företagarna och Företagarförbundet, för att diskutera hur de kan medverka i opinionsbildning i dessa frågor och tala om att de står för kollektivavtal och den svenska modellen? Jag tycker inte att det är solklart att Svenskt Näringsliv står upp för den modellen.
Tänker arbetsmarknadsministern ta initiativet att bjuda in Svenskt Näringsliv och Företagarna för att diskutera denna fråga?
Eva-Lena Jansson (S):
Min fråga om statsrådets inställning till satsningar på mindre infrastrukturprojekt handlar bland annat om hur det ser ut i mindre kommuner. Degerfors kommun har endast en huvudgata där väldigt tung trafik passerar. Det är både ett trafiksäkerhetsproblem och ett miljöproblem. Planer på att kunna utveckla ett attraktivt centrum stoppas på grund av genomfartstrafiken.
Jag har ställt frågan om Åsa Torstensson är beredd att vidta åtgärder för att även mindre infrastrukturprojekt, exempelvis alternativ genomfart i Degerfors kommun, kan få del av statens infrastruktursatsningar. Jag uppfattade inte att jag fick något svar mer än att statsrådet konstaterar att ansvaret för prioriteringar ligger på länsplanet hos regionförbundet.
Jag vill påminna infrastrukturministern om att det var länsstyrelsen som antog den förra länsplanen och att regionförbundet har fått ansvaret först 2007. Trots att man nu tycker att infrastruktur är en fråga för staten kommer ändå flera kommuner att vara med och finansiera bland annat Citybanan. Det är därför viktigt att poängtera att staten har ett stort ansvar, framför allt när det gäller de små kommunerna.
Jag vill därför upprepa frågan om exempelvis genomfart i Degerfors kommun kan få del av statens infrastruktursatsningar. Företaget Outokumpu i Degerfors har beslutat sig för att investera. Det har varit mycket diskussion kring detta järnverk i många år. Man har haft rationaliseringar, men nu har man bestämt sig för att investera ganska mycket pengar i Degerfors.
Det handlar om miljarder, och det är klart att denna tillväxt behöver mötas med en rejäl infrastruktur i kommunen. Bara tanken på vad som kan hända med den tunga genomfartstrafiken är bekymmersam. Det kommer ju inte att bli mindre trafik med den här satsningen.
När det gäller dialogen hänvisar infrastrukturministern till regionalt inflytande. Avses då även de mindre kommunerna utifrån de specifika problem som just småkommunerna har? Det regionala perspektivet gäller ofta regionen som helhet, medan de små kommunernas problem kan vara svåra att lyfta fram.
Jag vill därför fråga infrastrukturministern: Kan du se att småkommuner med ovanstående problem kan lyftas fram i dialogen med Vägverket?
Eva-Lena Jansson (S):
Även om det gäller en kommunal fråga ska jag försöka hålla mig på riksplanet så att vi inte hamnar i den kommunalpolitiska debatten. Det är lätt hänt. Den tunga trafiken passar illa ihop med det lilla centrumets behov av hög trafiksäkerhet för gång- och cykeltrafik. För dem som inte varit i Degerfors kan jag berätta att man först kommer igenom ett antal rondeller och därefter nedför en backe. Den backen är mycket brant.
Jag kan konstatera att den tunga trafik som ska stanna vid det trafikljus som finns där utgör en trafikfara. Det är inte bara en bil som åkt in i affärer, och då talar vi om personbilar. Efter trafikljuset finns ett antal övergångsställen med vägbulor. De är numera så nedslitna att de skapar vibrationer och högt buller i en stadstrafik där det inte är lämpligt.
När man nu ser att industrin på orten satsar miljarder vore det naturligtvis intressant att få veta om även staten har ett intresse av att satsa i stället för att bara satsa när företagen flyttar ut från kommunerna. Det är viktigt att staten också i ett läge när det händer något positivt kan ta ett ansvar.
Det är rätt att det inte finns med i länsplanen, men jag vill påpeka att man på regionplanet faktiskt tar frågan i beaktande. Då tycker jag att det är viktigt att, precis som Peter Pedersen påpekade, inte vänta till 2015 och säga att det nu är för sent. Det fungerar inte riktigt så eftersom människor måste leva och bo med den tunga trafiken i Degerfors.
Jag förväntar mig att man från politiskt håll, från ministerns och regeringens sida, funderar på prioriteringarna. Det här är ju fråga om ett litet projekt. Det är inte Citybanan 2 vi pratar om utan om ett ganska litet projekt. Även om statens budget inte är hur stor som helst vet vi att statens kassa faktiskt är större än någonsin.
Då kan det finnas skäl att överväga om man kan lösa uppenbara problem, sådana som någon behöver ta itu med. Min fråga till statsrådet, herr talman, är därför: Finns det möjligheter att under den kommande mandatperioden åtminstone se över just den här typen av specifika problem? Jag pratar inte om Citybanan 2 utan om mindre projekt.
Eva-Lena Jansson (S):
Jag förstod svaret om länsplanen, men jag försökte faktiskt fråga om det finns några som helst faktiska omständigheter utanför denna lokal och utanför regeringssammanträdena som kan påverka regeringen till att omvärdera frågan. Det är klart att det kommer att hända saker hela tiden.
Frågan är om jag nu ska tolka infrastrukturministern så att ingenting går att förändra, att allt är hugget i sten, att inte ett kommatecken kommer att kunna ändras i de nuvarande länsplanerna vad gäller infrastrukturen, att inte ett enda ord kommer att kunna ändras fram till 2015.
I så fall vill jag att Åsa Torstensson här och nu klart och tydligt säger att det inte kommer att ske en enda förändring i det som prioriterats i länsplanerna. Jag vill att det ska framgå tydligt. Det Åsa Torstensson nu säger är att det inte stod i länsplanen. Nej, det var för att man trodde att Degerfors järnverk var på väg att läggas ned. Det fanns diskussioner om att flytta all verksamhet till England.
IF Metall och Degerfors kommunledning har slagits för att kunna behålla ett av världens mest lönsamma järnverk på orten, för att industrin ska bli kvar. Nu har de lyckats, och industrin investerar. Därför frågar vi om staten är beredd att hjälpa till i en svår situation och bidra till ett mindre infrastrukturprojekt.
Då svarar infrastrukturministern nej, för det fanns inte med på kartan, och det kommer inte att finnas med på kartan eftersom det inte var något som de var förberedda på. Okej, då vill jag veta att det gäller så med alla projekt. Det kommer inte heller att förekomma någonting innan 2015 som har stått i någon annan länsplan.