Jan Eliasson (S):
Först vill jag uttrycka min glädje över att vara i denna traditionellt kända lokal i Sveriges riksdag och också över att få tala här på det som brukar vara annandag pingst. Jag vet inte hur hög graden av hänryckning fortfarande är men gläder mig ändå över att få se flera av vännerna här i riksdagen i dag. Fru talman!
Carl B Hamilton har bett mig redogöra för några aspekter i regeringens Mellanösternpolitik. Han har också frågat mig om ett viseringsärende och Sveriges inställda medverkan i en flygövning. Göran Hägglund har ställt liknande frågor i en interpellation till statsminister Göran Persson. Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande. Jag besvarar samtliga interpellationer i ett gemensamt svar. Låt mig inleda med att först redogöra för fakta i viseringsfrågan.
EU:s terroristlistning av Hamas innebär att organisationens ekonomiska tillgångar ska frysas och att inga ekonomiska tillgångar eller finansiella tjänster får ställas till dess förfogande, direkt eller indirekt. Förbuden är direkt tillämpliga i alla EU:s medlemsstater. Det finns däremot inget generellt förbud mot att utfärda viseringar till Hamasföreträdare och således inget allmänt reseförbud.
Innan generalkonsulatet i Jerusalem fattade beslut om att utfärda visering till den palestinska flyktingministern och andra palestinier som inbjudits av enskilda svenska organisationer till en konferens i Malmö gjordes en individuell prövning inom ramen för Schengensamarbetet. Det inkom inga invändningar mot att utfärda visering till ministern efter de sedvanliga Schengenkonsultationerna. Dock framfördes reservationer mot andra sökande som skulle delta i samma konferens. Därför nekades dessa visering.
Generalkonsulatet följde regelverket. Schengenkonsultationerna kompletterades med att vår generalkonsul i Jerusalem informerade sina EU-kolleger innan viseringarna utfärdades. Regeringen anser att den individuella viseringsprövningen - en sammanvägd bedömning av det enskilda fallet - är en princip som vi bör försvara. Jag har i samband med flera riksdagsfrågor den senaste månaden redogjort för Sveriges beslut att avstå från deltagande i flygövningen Volcanex/Spring Flag.
Frågan behandlas även i en annan av dagens interpellationer, den om militärt samarbete med Israel. Som jag tidigare sagt grundar sig beslutet på praxis och principer för vårt deltagande i internationell övningsverksamhet. Det är inte ett beslut som är riktat mot Israel. Fru talman! Vår politik i Mellanöstern vägleds av folkrätten, den humanitära rätten och respekten för de mänskliga rättigheterna. Vi vill uppmuntra ansvarstagande och steg i riktning mot fred.
Vi måste vara tydliga och markera när parterna bryter mot internationell rätt och ingångna avtal. Sveriges syn på den israelisk-palestinska konflikten är välkänd. Sverige har alltid försvarat staten Israel och dess rätt att leva i säkerhet inom erkända gränser. Vi har nära och goda relationer med Israel. Den israeliska regeringen har all rätt att skydda sina medborgare mot terrorhandlingar. Självklart ska detta ske inom folkrättens ramar. Sverige stöder upprättandet av en palestinsk stat.
Vi avser inte att acceptera ändringar av 1967 års gränser, som inte har överenskommits i förhandlingar mellan parterna. Målet att bidra till upprättandet av en bärkraftig palestinsk stat, sida vid sida med Israel i fred och säkerhet, ligger fast. Israeler och palestinier måste återuppta fredsprocessen och undvika ensidiga åtgärder som riskerar att föregripa slutstatusförhandlingar. Fru talman! Det senaste halvåret har mycket internationell uppmärksamhet riktats mot den palestinska sidan av konflikten.
Den humanitära situationen är allvarlig och förvärras dagligen. Sverige fortsätter att vara en av de största bilaterala givarna till palestinierna och har beredskap att göra mer. Vi agerar också aktivt inom EU för att upprätta en mekanism så att internationellt stöd kan täcka befolkningens grundläggande behov. Det är en viktig och brådskande uppgift. Sverige står till fullo bakom den så kallade kvartettens krav på den Hamasledda palestinska regeringen.
Den måste avsäga sig våld, erkänna Israels rätt att existera och hålla internationella avtal. Vi har också kommit överens inom EU om att inte ha några kontakter på politisk nivå med den palestinska regeringen. Vi följer den palestinska regeringens agerande noga och noterar inte minst hur den förhåller sig till terroristbrott. Dessa avskyvärda brott mot oskyldiga civila kan aldrig ursäktas. Hamas måste nu axla det ansvar som följer av regeringsinnehavet och söka möta det palestinska folkets högt ställda förväntningar på fred.
Hamas har fått regeringsmakten i fria och demokratiska val. Det skulle vara regionen till gagn om regeringen blir framgångsrik. En grundläggande förutsättning är dock att framgången sker inom ramen för fredsprocessen. Det innebär att Hamas måste uppfylla kvartettens krav och ansluta sig till president Abbas förhandlingslinje. Fru talman! Fokuseringen på palestiniernas situation får inte skymma Israels ansvar.
Jag tänker inte minst på den alltmer kringskurna rörelsefriheten på ockuperat område som så uppenbart försvårar palestiniernas vardag. Levnadsvillkoren och ekonomin blir lidande när människor och varor fastnar vid avspärrningar och kontrollstationer. Bristande rörelsefrihet och frysningen av tull- och momsmedel som tillhör palestinierna är enligt Europeiska kommissionen och Världsbanken de viktigaste orsakerna till den nuvarande svåra humanitära situationen på Västbanken och i Gaza.
Samtidigt fortsätter byggandet av separationsbarriären på ockuperad mark i strid med folkrätten. Särskilt oroande är barriärens planerade sträckning i och kring Jerusalem. Denna oroande utveckling måste vända. På senare tid har uttalanden gjorts i Israel om att framtida gränser skulle kunna dras ensidigt. Jag vill erinra om vikten av att inga fakta på marken skapas som försvårar en förhandlad, och därmed folkrättsenlig, lösning. Vi förväntar oss att även den nya israeliska regeringen nu agerar konstruktivt.
Israel måste snarast finna vägar för att överföra palestiniernas pengar liksom genomföra det avtal om rörelsefrihet och tillträde som parterna kom överens om i november 2005. Israel bär ett ansvar för att undvika den humanitära kris som nu hotar de palestinska områdena. Fru talman! Låt mig till slut konstatera att svensk Mellanösternpolitik ligger fast. Sverige kommer att fortsätta att bedriva en aktiv politik för en fredlig utveckling i regionen i nära samarbete med parterna, med EU och med det internationella samfundet.
Tredje vice talmannen konstaterade att Göran Hägglund, som framställt interpellation 2005/06:425, inte var närvarande i kammaren.