Per Olsson Fridh (MP):
Sverige driver på för att EU ska ansluta sig och för att vi ska ratificera detta. När det görs ska EU:s medlemsländer hållas ansvariga för att följa konventionen och leva upp till dess principer.
Sverige har ju konsekvent drivit på för ett villkorande inom EU när det gäller demokrati- och rättighetsfrågor för att ett land ska kunna ta del av de stora stöden i EU:s budget samt drivit på för att man ska sätta stopp för den här formen av övergrepp och denna brutala form av våld, oftast mot småflickor. Det måste ses som grundläggande också inom EU. Sverige kommer såklart att följa detta och fortsätta att ligga på i de forum vi kan och på det sätt som det ges möjlighet till.
Jag vill också påpeka att detta verkligen är ett stort utvecklingshinder i världen. För flickor som blir utsatta för de här övergreppen kommer konsekvenserna att bli sämre möjligheter att ta del av rättigheter, komma vidare i livet, vara en del av en ekonomi, vara en del av en utbildning, vara en del av en familj och ta del i samhället på lika villkor.
Vi ser hur våld mot flickor och kvinnor ökar, hur tillgången till andra sexuella rättigheter och sexuell hälsa minskar, trycks undan och nekas unga flickor och kvinnor. Det är skrämmande att det i en tid med en pandemi som vi lever i just nu är den här typen av tjänster och arbete som trängs undan.
UNFPA, FN:s befolkningsfond, som ju är FN:s främsta verktyg för att jobba just med SRHR-frågor globalt, menar att upp till 2 miljoner fler fall av kvinnlig könsstympning kommer att ske på grund av pandemin - fall som annars hade upptäckts och undanröjts. Men resurserna styrs nu om och utrymmet minskar att det sker.
2 miljoner flickor till kommer att utsättas för dessa fruktansvärda övergrepp, för att vi har en värld som inte klarar av att vara tillräckligt hållbar och säkerställa flickors och kvinnors lika rättigheter. Det är såklart oacceptabelt. Unicef menar också att de resurser som vi satsar på området skulle behöva öka tio gånger om vi ska nå målet i hållbarhetsagendan att vi ska utrota förekomsten av kvinnlig könsstympning till 2030.
Det är ett mål som nu ter sig vara allt längre bort från oss, och så kan vi såklart inte ha det. Det totala svenska stödet i biståndet till SRHR-frågor förra året översteg 3 miljarder. Det är en siffra som är preliminär och som sannolikt kommer att justeras uppåt. Vi beslutade förra året att öka vårt stöd till världens hittills största insats för att utrota könsstympning och motverka könsrelaterat våld. Vi kommer att jobba i 16 afrikanska länder det närmaste årtiondet.
Det är en helt unik satsning som inte har någon motsvarighet när det gäller insatser just mot kvinnlig könsstympning. Det är en bred geografisk verksamhet där man jobbar globalt, regionalt och nationellt med att minska förekomsten av detta. Och vi har sett resultat. Det tydligaste var kanske i samband med att Sudan 2020 fick till en ny lag som förbjuder könsstympning. Det har de inte tidigare haft. Det är nu 15 av 16 länder som ingår i det här programmet som har antagit den här typen av lagstiftning.
Över 200 000 flickor har under 2019 lyckats söka hjälp och undkomma könsstympning. Detta är såklart framgångar. Framgångar handlar också om att ta fram och involvera män mer i det här arbetet. Mot pandemin finns det vaccin, men mot våldet, mot könsstympningen, finns det inget vaccin.
Lösningen är att vi bygger samhällen som inte accepterar det här längre och att vi jobbar med alla delar av samhället för att upptäcka, motarbeta och trycka bort förekomsten av den här formen av övergrepp.