KBLab/rixvox huggingface dataset:
Stina Bergström (MP):
Tack, Johan Hultberg, för frågan! Det är inte så att regeringen och Miljöpartiet, vi som står bakom budgeten, har några problem med att vi satsar pengar på klimatinvesteringar i andra länder. Problemet, speciellt nu när vi fått ett nytt klimatavtal i Paris, är att avtalet säger att alla länder ska minska sina utsläpp, lämna in nationella åtaganden om hur mycket de tänker minska utsläppen.
Så var det inte tidigare. Med Kyotoavtalet var det en mycket liten del av världens länder som skulle minska sina utsläpp medan många andra länder, utvecklingsländer, inte behövde minska utsläppen. Däremot kunde vi i den utvecklade delen av världen köpa utsläppsminskningar i andra länder. Jag tycker att det är en konstig inställning att man ska kunna köpa utsläppsminskningar någon annanstans.
Däremot ska vi självklart investera pengar och hjälpa andra länder att minska utsläppen. Jag kan hålla med Johan Hultberg om att det arbetet måste fortsätta på något sätt. Men alla projekt är inte bra. Matilda Ernkrans tog upp ett avskräckande exempel, som vi kunde se på tv i höstas, där man planterar skog på fattiga bönders mark. Därmed kan bönderna inte försörja sig.
Sådana projekt ska vi inte investera pengarna i.
Stina Bergström (MP):
Klimatpolitiken måste vara solidarisk. Vi har nu fått ett klimatavtal där vi säger att alla länder ska minska sina utsläpp och göra nationella åtaganden.
Då blir det märkligt om vi från Sveriges sida säger att vi gör investeringar i andra länder om vi får plocka deras lågt hängande frukter och tillgodoräkna oss de utsläppen så att vi inte behöver uppfylla våra utsläppsminskningar här i Sverige utan kan fortsätta köra våra bilar och äta så mycket kött som vi vill etcetera.
Vi måste göra både och, och jag är övertygad om att regeringen jobbar med vilka projekt man kommer att investera i i andra länder för att hjälpa till att minska utsläppen där. Det är, som sagt, inte säkert att alla CDM-projekt har varit jättebra när det gäller hur de har gått till. Det är alltså viktigt att man gör de projekt som länderna vill att man ska göra.
CDM-projekten är ofta styrda från ovan genom olika företag och organisationer. Jag kan tänka mig att man behöver skifta fokus så att man har mer av en diskussion om vilka projekt som de länder som man stöder genom klimatinvesteringar tycker är viktiga. Det kanske inte är att till exempel plantera igen jordbruksmark.
Stina Bergström (MP):
Först och främst vill jag säga att när det gäller huruvida ett hyggesfritt skogsbruk skulle ge en sämre ekonomisk avkastning på sikt finns det forskning som visar på olika siffror. Men jag kan tänka mig att det är någonting som man behöver titta mer på.
När det gäller stöd till hyggesfria skogsbruksmetoder finns det pengar och ett uppdrag till Skogsstyrelsen att i varje distrikt ha en person som är ansvarig för detta och som alltså informerar och har studiedagar för intresserade skogsägare.
Jag har varit ute i en del av distrikten och pratat om det här, och vi ser också att det finns ett behov av mer resurser till detta så att man kan ha mer information, eftersom intresset växer. Jag kan förstå att när man diskuterar avkastning finns det skogsägare som känner att de inte riktigt vågar satsa.
Eftersom en ambition från både tidigare miljömålsberedningar och vår regering har varit att höja andelen kontinuitetsskogsbruk kan ett sätt vara något slags morot - jag vet inte riktigt hur stödet ska utformas - för dem som är intresserade. Det är precis som det tidigare har funnits stöd för mer kalhyggesbruk.
Då har skogsägarna fått stöd till det. När det gäller den rättsliga översynen av skogsvårdslagen har domstolarna i norr givit miljöorganisationer rätt att överklaga ett beslut om avverkning av fjällskog. Jag får nog fortsätta diskussionen i nästa omgång.
Stina Bergström (MP):
Jag tror inte att jag sa att jag ser kontinuitetsskogsbruk som lösningen på allt. Jag sa att det är viktigt att fortsätta att skydda skog. Det är inte så att jag ser kontinuitetsskogsbruk som ett alternativ till att avverka skogar som absolut ska lämnas.
Vid undersökningar av skogsägare har ungefär 40 procent av dem sin skog av andra anledningar än att få ut så mycket pengar som möjligt. Det kan vara för friluftsliv. Jakt blir än viktigare och kan vara en anledning till att de köper skogsskiften. Eller så vill de ha skogen kvar. De vill inte ha kalhyggen.
Då är lösningen att avverka så att man tar ut virke, massaved, och har kvar träd. Jag vill fortsätta att svara på den fråga jag fick tidigare, och jag antar att Anders Forsberg fortfarande är intresserad av Århuskonventionen och rätten att överklaga.
Miljöorganisationer har givits rätt att överklaga beslut som Skogsstyrelsen har fattat om att få avverka fjällnära skogar. Det fanns en rättstvist som pågick i många år och som i slutändan gav miljöorganisationen rätt i att det inte var riktigt att avverka skogen.
Nu ska man titta på om det är i enlighet med Århuskonventionen att miljöorganisationer och allmänhet ska ha rätt att överklaga när Skogsstyrelsen inte fattar beslut. Om du lämnar in avverkningsanmälan och Skogsstyrelsen inte fattar något beslut finns inget beslut att överklaga. Jag ser det som en viktig del att få ordning och reda i.
Stina Bergström (MP):
Tack, Johan Hultberg, för frågorna! Om Johan Hultberg hade lyssnat på det förra replikskiftet hade han hört att Anders Forsberg och jag pratade mycket om hur jag tänker i fråga om stödet. Jag svarade att jag inte precis kan säga hur det ska vara utformat. Vår regering har sagt att man vill se fler skogsbruksmetoder.
Det är både Miljöpartiets och regeringens ambition att det inte ska finnas bara ett sätt att bruka skogen i Sverige, utan det ska finnas fler. Det är helt rätt som Johan Hultberg säger att det finns flera olika former av hyggesfritt skogsbruk. Det är att göra det lite enkelt för sig att bara säga hyggesfritt skogsbruk. Där finns många metoder, och det finns de som är riktigt dåliga och de som är bättre.
Precis som jag sa i det förra replikskiftet finns det ett stöd till Skogsstyrelsen för att bedriva information. Jag tycker att man ska utöka stödet till att också ge stöd till skogsägare som är intresserade. Men hur stödet ska vara utformat i detalj vill jag inte säga. Johan Hultberg sa att han kände sig bekymrad över min beskrivning av verkligheten.
Det är många som är bekymrade över att de ser samma verklighet som jag. Jag vet inte om Johan Hultberg har läst Zarembas bok, men för många blev det nog en väckarklocka när han var ute i Sverige och pratade med dem som lever i den verkligheten mitt i det intensiva skogsbruket. Jag har själv levt på landet i över 30 år, och jag har sett hur skogsbruket har förändrats. Det är något som bekymrar mig mycket.
Stina Bergström (MP):
Jag vet inte om Johan Hultberg har roat sig med att ringa runt till olika skogsentreprenörer och fråga dem vilka sorters skogsbruk de kan erbjuda. Jag har själv gjort det, och de allra flesta säger: Det är klart att du ska avverka dina skogar med trakthyggesbruk. Det är det mest ekonomiska och det bästa och effektivaste sättet. Det är så du ska göra.
Att som skogsägare få information om olika skogsbruksmetoder är alltså inte så himla lätt, och precis som jag sa i mitt anförande är det i dag väldigt få skogsägare som själva brukar sina skogar. När det gäller avverkning och markberedning är det bara 9 procent som gör det själva. Skogsstyrelsen har det här uppdraget.
Det är jättebra att man jobbar med det och har jobbat med det än mer sedan 2012, där jag tog avstamp i mitt anförande. Jag ser inga svårigheter med att vi på något sätt skulle ge ett stöd till det här så som vi har stöd till annat som vi tycker att vi vill främja - och precis så som man tidigare haft stöd till dem som vill ställa om sina skogar från kontinuitetsskogsbruk till trakthyggesbruk.
Det är ju så det har sett ut i historien. Visst är det så att miljöhänsynen i skogen har ökat från 1993, när vi fick den stora skogsvårdslagen. Men vi har inte nått dit vi hoppades och trodde att vi skulle nå när vi fick den nya lagen. I dag har vi 3,7 procent skog som är skyddad, som har ett långsiktigt skydd, och vi ska komma upp till 17 eller 20 procent enligt riksdagsbeslut.
Vi har alltså en bra bit att gå. Det är samma sak med död ved. Det är bra att död ved i skogen ökar från 2,8 till 3,9 procent, men för hundra år sedan hade vi 20 procent. Det är klart att det påverkar den biologiska mångfalden i skogen väldigt mycket. Vi behöver komma ännu högre.
Stina Bergström (MP):
Jag lyssnade noga på Lars Tysklinds anförande och noterade att Lars Tysklind inte talade om det som hans allianskamrater talade mycket om, nämligen den rättsliga översynen av skogsvårdslagen som nu görs.
Låt mig därför helt kort fråga Lars Tysklind: Vilken av de tre punkterna som hovrättsman Charlotta Riberdahl har fått i uppgift att göra en översyn av tycker Lars Tysklind är den värsta?
Stina Bergström (MP):
Charlotte Riberdahl ska titta på tre saker. För det första handlar det om vem som är ansvarig för en avverkning. Anledningen till det är att vi har rättsfall som visar att det är oklart. Vi har entreprenörer som skyller på skogsägare och skogsägare som skyller på entreprenörer när avverkningar har gått fel. Det är svårt att utse vem som är skyldig eftersom lagen är otydlig.
För det andra är det märkligt att det inte finns någon lagparagraf i skogsvårdslagen som säger att det är straffbart att lämna oriktiga uppgifter. Man kan alltså göra en avverkning och säga att det inte finns några biotoper eller några gamla kultur- eller fornminnen och sedan inte straffas för det. I miljöbalken finns däremot sådana bestämmelser.
Lars Tysklind och jag sitter ju i Miljömålsberedningen, och en tidigare miljömålsberedning tyckte att man skulle se över om inte sådana här bestämmelser skulle föras in i skogsvårdslagen. Det kommer alltså därifrån. För det tredje handlar det om rätten att överklaga en avverkning.
När det gäller Änokdeltat i norra Sverige fick Naturskyddsföreningen rätt av Förvaltningsrätten i Luleå att överklaga den avverkningen. Lägre rättsinstans tyckte inte att man skulle ha det. Här har vi alltså en oklarhet om vad som egentligen gäller i Århuskonventionen.
Det är dessa tre saker vi behöver få ordning och reda i. Jag vill därför fråga: Vad ser Lars Tysklind och Liberalerna för problem med detta? Är det att Naturskyddsföreningen och andra ska ha rätt att överklaga avverkning av gammelskogar och fjällnära skogar? Eller är det att man ska reda ut vem som är ansvarig för en avverkning? Eller är det att man ska kunna lämna oriktiga uppgifter utan att bli straffad?
Vilket är det?
Stina Bergström (MP):
Tack, Jonas Jacobsson Gjörtler, för tre jättespännande frågor! När det gäller lagstiftningen stod jag här i kammaren så sent som förra året och talade om vikten av att få en ursprungsmärkning. Jag talade om det svåra i att läsa det finstilta på grädden för att se var den kommer från och att man ibland inte ens kan se var sakerna kommer från.
Det är jätteroligt att den här märkningen kommer nu, att det kommer att stå på sakerna att de är från Sverige. Men vi behöver se hur mycket av varorna som kommer att märkas. Miljöpartiet vill gärna se ursprungsmärkning också på maten på restauranger. Kommer det att komma nu? Det är lite tidigt att säga att vi inte behöver någon lagstiftning. Men initiativen är jättebra.
Jag hoppas på en fortsättning. När det gäller det här med att tränga undan vet jag inte om jag ser det stora problemet. Mycket av det kommuner och landsting köper upp är till exempel svensk mjölk. Det är en stor del i att det ekologiska har ökat mycket. Mycket av det man köper utifrån, till exempel i skolorna, är bananer. Det växer inte bananer i Sverige.
Då måste man såklart köpa ekologiska bananer utifrån. Jag tror snarare att det uppmuntrar till mer ekologisk produktion i Sverige när kommunerna ställer de här kraven.
När det gäller kemikalielagstiftningen får jag be Jonas Jacobsson Gjörtler precisera vilka bekämpningsmedel han tycker att KemI är hårdare med än andra länder. Då kan jag svara bättre på frågan.
Stina Bergström (MP):
Att ställa miljökrav vid upphandlingar är bra. Men att man ställer krav på ekologisk mat handlar inte bara om miljö i Sverige utan också om folkhälsa och om att man vill ha giftfria produkter till barnen i skolor och förskolor, till exempel. Jag förstår att kommunerna ställer de kraven. Man kan inte ställa krav på en viss certifiering eller sådana saker, utan man får tala om vad det är man vill ha.
När det gäller bekämpningsmedlet Stomp och lökodlingen har det medlet inte något produktgodkännande i Sverige. Det beror helt enkelt på att det inte har ansökts om det. Det har haft dispens i många år. Nu är KemI inte beredda att ge dispens ett år till. Det är så det ska gå till. Man har inte undersökt i Sverige hur farligt det här medlet egentligen är.
Anledningen till att man gör så är att den verksamma beståndsdelen i bekämpningsmedlet, som har varit godkänd i EU, är under omprövning det här året. Man tror nämligen att det är cancerogent. Det oroar mig mycket och får mig att tänka på vad Miljöpartiet ska göra. Men det är ett uppdrag som ligger på KemI.
Jag förstår att de är försiktiga med att bevilja dispens ytterligare ett år. Vi behöver andra medel för att kunna odla lök. Ett sätt är att gå över till mer ekologisk odling. Inom ekologisk lökodling har man inte bekämpningsmedel. Det tror jag att många av odlarna kan behöva stöd för på olika sätt. Det skulle man kunna titta på i kommande landsbygdsprogram och sådana saker.
Stina Bergström (MP):
Jag nämnde några saker i mitt anförande. Vi i Sverige måste bli bättre på att förädla våra produkter. Ett problem är till exempel att vi har lagt ut osttillverkningen, som till stor del sker utomlands. Genom att man i stället tillverkar mer ost i Sverige börjar efterfrågan på svensk ost bli allt större. Då får man också ökad lönsamhet i den branschen.
Jag tror också att märkningen som nu är på gång kommer att leda till att det blir lättare att se i affären vilken mjölk som faktiskt är svensk. I dag finns det många mjölkprodukter som inte kommer från Sverige men som man kan tro gör det. Många konsumenter vill köpa mjölk från Sverige.
Det finns mycket som kan göra det mindre lönsamt att vara mjölkbonde i Sverige i dag. Det handlar till stor del om kostnader för att bygga, arbetskraftskostnader och sådant. Det finns kanske inte mycket att göra åt det. Men vi måste vara väldigt rädda om de mervärden som den svenska mjölken har.
Det handlar om vårt starka djurskydd och vår låga antibiotikaanvändning. Det är viktigt att vi marknadsför det utomlands. Det finns ett sug efter sådana produkter även i EU nu. Då är det viktigt att vi går ut och talar om att de svenska produkterna har de värdena.
Stina Bergström (MP):
Det görs ingenting för att hjälpa mjölkbönderna, säger Magnus Oscarsson. Jag har här en hel lista på sådant som regeringen har infört. Jag ska inte läsa upp allihop, men jag kan ju ta upp några exempel. Stöd till mjölkproducenter har införts, varav hälften betalas av EU och hälften av svenska staten.
Totalt uppgår stödet till 152 miljoner. Vi har höjt metangasstödet. Det är bra att ha många ben att stå på när man har gårdar. Metangasstödet gör ju att många bönder kan börja producera metangas som kan uppgraderas till fordonsgas. Vi har avsatt 150 miljoner för utökad klövhälsovård för mjölkkor.
Jag tycker nog ändå att vår landsbygdsminister har gjort en hel del för att möta svackan i mjölkproduktionen. Det finns säkert mer att göra, men vi ser att det går bättre för de mjölkbönder som har ställt om sin produktion till ekologisk. Man får mer betalt för ekologisk mjölk.
Det finns också en ökad lönsamhet för de bönder som har mjölkkor, odlar spannmål och vall. Priserna på spannmål har gått upp. På det sättet finns det fler saker att göra. Det är viktigt att vi hjälper våra bönder att ställa om till ekologiskt jordbruk. Det är det som i framtiden kommer att vara mer lönsamt att syssla med.
Stina Bergström (MP):
En grundprincip för Miljöpartiet är att vi ska ha en grön skatteväxling som gör att det blir dyrare att göra det som är dåligt för kli-matet och miljön och billigare att göra det som är bra för miljön och klimatet. Så är det. Precis som Rickard Nordin tycker jag att det är ett problem med den utveckling som vi nu ser. Det blir dyrare att tanka förnybart än att tanka bensin eller diesel. Det har ju fler anledningar.
En stor anledning är det sjunkande oljepriset, som gör att skillnaden blir stor. Där skulle man kunna tänka sig att höja koldioxidskatten, och det har också den här regeringen gjort. Vi har genomfört en höjning av koldioxidskatten, men den behöver kanske höjas ännu mer för att den skillnaden inte ska bli så stor.
Det är också EU-bestämmelser som gör att man inte får gynna det förnybara på bekostnad av det fossila, vilket är en väldigt märklig inställning. Jag vet ju att din regering, Rickard Nordin, brottades med detta. Man funderade på olika förslag som man skickade till EU och sedan fick bakläxa på och inte fick genomföra.
Nu funderar min regering på hur man ska lösa det här med en kvotplikt som kommer att accepteras i EU. Det är viktigt att vi tänker rätt här så att vi inte ytterligare en gång hamnar i den sitsen att branschen tror att det ska införas ett långsiktigt system och att vi i sista minuten får nej till det. Då står branschen där igen utan långsiktiga spelregler.
Stina Bergström (MP):
Jag tycker att det är bra att regeringen nu sänker priset på etanol. Man kan ha olika teorier om huruvida man verkligen behövde höja det eller inte. Regeringen gjorde bedömningen att vi skulle få bakläxa av EU om vi inte höjde. Du talar om skatteväxling, Rickard Nordin.
När ni satt i regering funderade vi i Miljöpartiet på vart Centerpartiets gröna skatteväxling tog vägen. Vi kunde bara se att ni fick igenom stora skattesänkningar på arbete. Det infördes inga skatter på det som är miljö- och klimatskadligt. Jag kan ha respekt för detta. Miljöpartiet har inga problem med att till exempel sänka skatter på arbete.
Det gör vi också nu vad gäller en del saker. Till exempel blir vissa reparationer billigare. Det kommer att skapa en del jobb. Men vi ser också att det i dagens läge inte finns några stora möjligheter att sänka skatter på arbete ytterligare, med tanke på vad vi i dagens Sverige måste se till att vi har pengar till.
Miljöpartiet är för en grön skatteväxling, men vi måste också uppnå klimat- och miljömålen. Därför ska vi se till att det blir billigare att göra det som är bra för miljön och klimatet och dyrare att göra det som inte är bra. Klimat- och energi-målen - Kontroll-station 2015 m.m.
Stina Bergström (MP):
Jag kan börja med att säga att om Johan Hultberg hade lyssnat lite mer noga på mitt anförande hade han hört att jag citerade vad turister från Centraleuropa och studenter från Borneo tycker om det svenska skogsbruket. Det tar jag mig rätten att göra, även om jag företräder ett regeringsparti.
När det gäller Johan Hultbergs fråga om jag inte är bekymrad över att vi har börjat få en större vargstam i Sverige och att det skulle göra att ängs- och hagmarker växer igen mer är jag inte bekymrad över det. Om vi ser på utvecklingen av hur många får vi har i Sverige - det handlar mycket om får och vargproblematiken - ökar de. Det beror på att vi svenskar har börjat äta mer lammkött. Det är väldigt positivt.
Jag tycker att det är en bra form av kött. Ett annat problem - om vi nu talar om djur, att hålla marker öppna och att också få en mångfald i skogen - är betestrycket i våra skogar. Det gäller inte minst i Småland där man inte har så mycket vargar.
Det är ett stort problem att man inte kan sätta tallplantor utan att det bara blir granplantor som klarar sig i våra skogar. Där tror jag att vi skulle behöva en större vargstam som håller efter älgarna. Då kanske vi får en älgstam som är så stor som den i Finland, där man inte alls har det här problemet.
Stina Bergström (MP):
Tack, Johan Hultberg, för den frågan! Jag kan inte mer än att hålla med om att det är väldigt viktigt att vi har fungerande processer. Det är väldigt viktigt att vi kan bedriva en effektiv skyddsjakt på vargar som är där de inte ska vara i närheten av tamboskap eller kanske till och med i fårhagar. Därför är det också olyckligt att vi har haft det system som den borgerliga regeringen införde i strid med Århuskonventionen.
Den här situationen hade vi kunnat lösa för några år sedan med ett fungerande inventeringssystem och ett fungerande system där man beslutar hur många vargar som det ska bedrivas skyddsjakt på etcetera. Därefter får man en överklagandeprocess som gör att den är färdig innan det är för sent att till exempel jaga vargarna. Det är särskilt viktigt när det gäller skyddsjakt på varg.
Där har vi inte heller samma överklagandeprocess i dag. Det är viktigt att man kan skjuta vargar innan de gör skada om de är för nära tamboskapen. Detta är någonting som regeringen arbetar med. Jag känner mig trygg med att man kommer att lösa det på ett bra sätt. Jag känner mig också trygg med att regeringen kommer fram med ett förslag på en livsmedelsstrategi.
Man har sagt att man tänker lägga fram det i vår enligt de beslut som man har fattat. Där hoppas jag att vi kan få en samsyn kring grunddragen i den livsmedelsstrategin. Det är viktigt att vi har en sådan i Sverige av flera anledningar.
Stina Bergström (MP):
Jag uppfattade inte riktigt frågan, men Lars Tysklind bad mig att verifiera att det fanns olika synpunkter vid det här seminariet, och så var det absolut. Vi diskuterade också vikten av miljöhänsyn i olika typer av skogsbruk.
Vad jag pratade om i mitt anförande var inte att vi ska styra till olika sorters skogsbruk men att man måste ge stöd till hyggesfritt skogsbruk om det ska komma igång ordentligt.
Jag vet att till exempel mina svärföräldrar fick plantstöd när de skulle plantera igen sina åkrar på 70- och 80-talet, och när man ville att bönder och skogsägare skulle gå över till kalhyggesbruk så fick de stöd till sådana saker. Därför tror jag att vi även i dag behöver stöd för att få igång en ny och annan form av hyggesfritt skogsbruk.
Vi behöver också forskning på det området och sådana saker. Jag ser att vi kommer att ha olika sorters skogsbruk, och jag tror säkert även att vi till stor del kommer att ha det konventionella skogsbruket. Det är dock lättare att kombinera ett hyggesfritt skogsbruk med ekoturism, friluftsliv och sociala hänsyn när det gäller de skogar som finns i närheten av där vi bor och sådant.
Jag tror att jag har svarat på Lars Tysklinds frågor.
Stina Bergström (MP):
Vi har haft EU:s ögon på oss länge när vi har bedrivit eller godkänt licensjakt. Det tycker jag har varit oroande av flera skäl, inte minst därför att en reaktion från EU med ett nej till vargjakt över huvud taget skulle kunna leda till att vi inte kan bedriva en bra skyddsjakt på varg.
Det tycker jag skulle vara väldigt olyckligt, och jag hoppas att vi inte hamnar i den situationen. Jag måste återigen säga att det beslut som nu kom från Högsta förvaltningsdomstolen var väntat. Man måste kunna överklaga sådana här beslut till en rättsinstans.
Miljöpartiet har länge trott att det är så vi måste ha det, och då är det klart att man måste utgå från det när man gör processerna och tar beslut om skyddsjakt och, eventuellt i framtiden, en licensjakt när vi har en vargstam som är så livskraftig så att vi kan bedriva en licensjakt. Detta hoppas även jag på någon gång i framtiden, men där är vi inte ännu.
Det stora problemet som vi måste lösa är hur vi får en fungerande invandring. Förra året tror jag att det var tre vargar som hade invandrat till Sverige, och två har blivit skjutna. Det finns alltså bara en kvar som har chans att fortplanta sig och få valpar, vilket är jätteviktigt om vi ska få en livskraftig vargstam i Sverige. Det hoppas jag alltså på.
Sedan är det mycket som jag skulle vilja säga om skogen, men som sagt, i nästa vecka har vi en skogsdebatt, och jag ser fram emot att få debattera fler skogsfrågor då.