Andreas Carlgren (C):
Först vill jag säga att jag uppskattar Per Bolunds erkännande av delar av beslutet. Det bekräftar också det som jag i själva verket menar: Det finns större likheter mellan den nuvarande regeringen och riksdagen som helhet än vad det ibland kan låta som under debatten. Sedan kan jag inte låta bli att konstatera att förra gången vi stod här och förde debatt så gällde det industrin. Då målades ut väldiga hot om att vi skulle gynna energisektorn på industrins bekostnad.
Jag dementerade det då. Per Bolund skrev till och med en stor artikel där det gällde att ytterligare varna för industrins läge. Nu visade det sig i själva verket att det var en fullständigt ogrundad oro. Det kan vara bra att ha det i minnet inför nästa steg, när det nu är ny oro och nya förespeglingar om hot som väntar bakom hörnet. Ja, vi vill ha en fossilfri, miljödriven ekonomisk tillväxt.
Det är i själva verket spelregler precis anpassade för det som vi nu bygger upp. Per Bolunds hela argumentation bortser helt från att Sverige inte är i ett ensamt lufttomt rum, utan vi är både en del av samma atmosfär som tar emot klimatutsläppen - oavsett om de sker i Sverige eller i ett grannland - och en del av en integrerad energimarknad.
Det skulle tvärtom vara fel för klimatet och miljön om vi drev ut energiinvesteringar, flyttade utsläpp utomlands som dessutom skulle riskera att öka vid än mer ineffektiva energianläggningar.
När vi pratar om långsiktiga spelregler kan jag inte heller låta bli att påminna om att det som var grunden för Per Bolunds fråga på den här punkten var ett uttalande från Eon. Men det är alldeles uppenbart att besluten om Öresundsverket inte byggde på några besked från alliansregeringen över huvud taget.
Oavsett om det var löften eller inte är det klart att man från Öresundsverkets sida förväntade sig spelregler byggda på de besked som den tidigare majoriteten hade gett. Det är precis så det är. Den tidigare majoriteten hade redan gett de här beskeden. Det som nu Per Bolund är med och angriper är i själva verket en förbättring i förhållande till det som ni i Miljöpartiet själva var med och åstadkom i förra läget.
Det kan bli tråkigt att hålla på och upprepa sådant, men det är inte helt dumt att ändå vara lite medveten om vad man har gjort tidigare. Historien upphävs ju inte helt bara för att man hamnar ännu mer i opposition än tidigare. Till sist kan jag bara konstatera att nästa steg i utvecklingen blir att vi ska ha en förändring av spelreglerna på europeisk nivå 2013 och framåt.
Avgörande för utsläppen är i själva verket inte tilldelningsprinciperna i Sverige, utan det är höjden på taket för utsläpp i Europa som helhet. Där driver Sverige både att den tilldelningen ska sänkas och att den ska vara mycket restriktiv. Vi skulle tycka att det var av värde och intressant med ett gemensamt tak. Det får den mest verksamma effekten på minskade utsläpp. Vi verkar för att vi ska ha så stor auktionering som möjligt i utsläppshandeln som helhet.
Där kommer vi också att vilja att energisektorn i Europa utsätts för hundra procents auktionering. Det kommer i själva verket också att vara det som gör att vi mycket bredare på en energimarknad i Europa skapar de spelregler som ger de förutsättningar som Per Bolund vill ha och som trots allt, jag kan inte låta bli att påminna om det, skulle vara svåra att ordna om inte Sverige också vore medlem i EU.