Pernilla Stålhammar (MP):
I dag diskuterar vi ANDT-strategin. ANDT står för alkohol, narkotika, dopning och tobak. Jag tror att vi egentligen skulle kunna lägga fler bokstäver till denna strategi - vi skulle kunna tala om spelberoende, sexmissbruk och kanske till och med om skärmmissbruk. Här jobbar vi på olika sätt.
Man har börjat uppmärksamma skärmmissbruket - jag tror att vi alla lite då och då känner av hur detta påverkar inte minst våra unga, som inte längre rör på sig lika mycket.
Regeringen tar sig nu an spelberoendet, vilket innefattar all den enormt aggressiva marknadsföring som sker mot dem som är sårbara och de tragedier som detta leder till för spelmissbrukare och deras familjer.
Jag tror att många av oss här - åtminstone jag - minns 90-talet, när man satt och rökte på kaféer och restauranger. Det var dimmigt i hela salen. Man såg knappt varandra, men det var det naturliga. Skräck infann sig när rökning skulle förbjudas.
Man trodde att det skulle bli så fruktansvärt tråkigt och att ingen skulle vilja gå till restauranger eller krogar. Det är ganska märkligt att det faktiskt var så. Nu känns det så skönt att kunna gå dit och andas frisk luft, och astmatiker kan sitta på restauranger. Många av oss - inklusive jag själv - har dessutom faktiskt slutat röka.
Vi har på grund av detta sett en nedgång i antalet personer i Sverige som röker. Apropå detta med att förbjuda rökning överallt finns det ett annat märkligt fenomen inte minst här i Sverige, nämligen att man röker på gatan och slänger fimpen. Man stampar på den och går vidare. Detta är faktiskt ett miljöproblem; det tar 200 år för en fimp att brytas ned i naturen.
Mikroplasterna däri är ett jättestort problem. Det är konstigt - vi slänger inte annat skräp på marken, men vi slänger just fimpar i Sverige. I Sverige har vi en ganska hög alkoholkonsumtion, får man väl ändå säga. Det finns tyvärr barn som tvingas växa upp i missbruksfamiljer där det dricks mycket alkohol.
Vi i Sverige har mycket att arbeta på när det gäller att ta hand om dessa barn och dessa familjer. Vi i Miljöpartiet tycker att det är bra att vi har ett systembolag. Det är bra att vi i den nya regeringskonstellationen med C och L har kommit överens om att Systembolagets monopol ska bevaras. Men det som egentligen, fru talman, drabbar hårdast är narkotikan.
Det handlar inte bara om de personer som använder narkotika utan om hela narkotikaindustrin. Den drabbar inte minst utvecklingsländerna, där narkotika ofta framställs. Kriminella ligor, tung, grov kriminalitet och ond bråd död följer i spåren av narkotikamissbruket. Narkotikan landar sedan till exempel i Sverige.
Även här ser man att det finns en skillnad: Det finns mer kriminalitet ute i våra förorter, där det handlas. Jag träffade narkotikapolisen i förra veckan. Den som tittar på var ungdomar brukar mest ser att det inte är i förorterna. Man har gjort brukarundersökningar och tittat på flickor och pojkar i årskurs 9. Undersökningarna har varit blinda - personerna i undersökningarna är alltså anonyma.
Det visar sig att 22 procent av pojkarna i årskurs 9 på Kungsholmen och Norrmalm här i Stockholm har brukat narkotika. Detta är alltså i nian. I årskurs 2 på gymnasiet har 40 procent - alltså nästan hälften - av flickorna testat narkotika.
Dessa poliser var alarmerade och sa till oss föräldrar att vi verkligen måste vara noggranna med att kolla våra barn. Detta gällde alla föräldrar. De är ute och föreläser om detta på alla skolor, och det är ju väldigt viktigt. Vi ska vara väldigt tydliga med att allt narkotikamissbruk - även missbruk av cannabis - är oerhört skadligt.
Det finns också forskning som visar att det finns människor som får kognitiva nedsättningar och som drabbas av till exempel schizofreni på grund av användande av cannabis. Fru talman! Det är viktigt att vi här i Sveriges riksdag - och detta är vi eniga om - ser beroende som en sjukdom.
Vi såg fallet Sanne, och det finns många Sanne i Sverige. Det finns många som fallit mellan stolar - mellan socialtjänsten och hälso- och sjukvården - och som inte har fått behandling för missbruket och de ofta underliggande psykiska sjukdomarna samtidigt. De har kastats mellan olika stolar och inte alls fått den vård som behövts.
Det är jättebra att vi i utskottet är eniga om att vi nu ska ha en huvudman och att detta inte ska kunna ske utan att man ska kunna få hjälp samtidigt. En annan viktig sak är att inte bara jobba förebyggande utan också med dem som fastnat i ett missbruk.
Det är viktigt att sjuksköterskorna får skriva ut Naloxon, att det kan ske direktförskrivning så att de som behöver Naloxon inte behöver gå till apoteket och hämta ut det utan kan få det i handen. Sprututbytet är också en viktig insats. Det är viktigt att det kommer att finnas tillgängligt i hela Sverige. Så är det inte i dag, utan det är ganska ojämlikt.
En viktig sak som Socialdepartementet och Lena Hallengren nämnde för ett par dagar sedan är att det ska ske en översyn av Sis- och HVB-hemmen, vilket behövs. Det kommer larmrapporter om att det första de som kommer dit med missbruk har mötts av har varit narkotika. Med dessa ord yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på motionerna.