Carl Bildt (M):
Jag har inga svårigheter alls att instämma i huvuddelen av all den verklighetsbeskrivning som har getts av Valter Mutt, Torbjörn Björlund och Monica Green om att titta specifikt på situationen i östra Jerusalem. Det enda som möjligtvis skulle läggas till bilden är att vi nyligen såg Hamas skjuta raketer från Gaza in i Israel för första gången på mycket länge. Det tillhör också den bild som vi ska vara medvetna om.
Men situationen är allvarlig och har försämrats, och fredsprocessen har gått i stå. Sedan kan man som Monica Green antyda att det beror på att Carl Bildt är slö eller på att Jan Björklund är mindre slö. Men låt mig då erinra om att problemet har funnits där sedan 1948 och kan inte i sin huvuddel belasta vare sig undertecknad eller Jan Björklund. Jag tror att vi ska lägga inrikespolitiken åt sidan.
Eller rättare sagt har den väl sin roll också, men det kanske inte är där som huvudproblemet ligger. Vi har en kristallklar inställning från svensk sida. Det som har inträffat och som är viktigt är att vi har fått Europeiska unionen att ha samma kristallklara inställning. Det skedde framför allt i december 2009 men har upprepats vid ett antal olika tillfällen.
Senast i maj antog vi slutsatser angående framför allt situationen i område C, som berördes och som vi inte har fokuserat lika tydligt på tidigare, med mycket bestämda krav och mycket hård kritik mot det som sker där från israelisk sida. Jag instämmer helt i den beskrivning som gavs av detta. Vad kan vi göra i övrigt?
Catherine Ashton har lagt ned mycket tid på att försöka få i gång en förhandling, en direktförhandling, mellan palestinierna och Israel, med hjälp av bland andra den jordanske utrikesministern Nasser Judeh. Det skedde en del, men sedan skedde det mindre. Det inträffar ofta i de politiska låsningarna. I dag har vi ingen sådan formell direktförhandling. Vi har rätt mycket direkta kontakter mellan parterna, men de leder inte så långt. Vi tittar på frågan om ursprungsmärkning. Ursprungsmärkningen är frivillig.
Det är därför inte alldeles enkelt att införa den. Det är ingenting som kan beslutas av riksdagen i den delen. Det finns sådant här i världen, för övrigt på goda grunder. Men det är klart att vi ska titta på detta. Britterna har gjort detta. Danskarna har sagt att de ska göra det men har inte gjort det. Irländarna har sagt att de tittar på det. Vi ska också titta på det. Jag lovar att detta ska ske. Situationen i Förenta nationerna har vi redan berört. Denna fråga ligger i säkerhetsrådet. Det sades att USA har blockerat detta. Så är säkert fallet.
Men det är inte bara USA som har gjort det, utan det finns faktiskt ett antal andra länder som också anser att detta var fel väg att gå. Om palestinierna återkommer till generalförsamlingen eller inte vet jag inte. Jag träffade en ledande palestinsk företrädare häromdagen som var mycket osäker på om detta kunde ske och som själv närmast var beredd att säga nej och tyckte att man skulle vänta på säkerhetsrådet. I så fall kommer vi att säga det som vi sade förra året när frågan var aktuell, nämligen att det beror på helheten i den resolution som man ska rösta för.
Det kan vara olika inslag i en resolution. Finns där någonting som till exempel ifrågasätter Israels rätt att existera som stat eller liknande är det klart att det blir betydande svårigheter. Vi angav ett antal "linjer" som är viktiga från Europeiska unionens utgångspunkt när det gäller att ta ställning till detta. Låt mig avslutningsvis bara säga att det funnits tider då jag uttryckt mig mer optimistiskt i frågan.
Vi hade, tycker jag, en period under den så kallade Annapolisprocessen då det fanns en reell möjlighet att få ett förhandlingsgenombrott. Sedan stupade det av olika skäl som vi inte behöver fördjupa oss i. Det skedde politiska förändringar i Israel, och vi ser nu djupgående förändringar i hela den arabiska världen. För närvarande tror jag att vi har en situation som ger anledning till en betydande pessimism.
Oron är den som har beskrivits - att det här bygger upp ett tryck, bygger upp en situation som förr eller senare kommer att bli väldigt svårhanterlig också från israelisk utgångspunkt. Det är kanske inte hotet i dag eller ens i morgon men i övermorgon. En väldigt viktig del av den dialog vi för med Israel är att få också dem att inse att situationen kan komma att bli direkt alarmerande.