KBLab/rixvox huggingface dataset:
Kristina Yngwe (C):
Jag tolkar det som att ministern ser att det i dag finns problem med artskyddsförordningen. Det är i så fall väldigt positivt. Men den oklarhet som ändå finns från regeringens sida skapar en väldigt stor oro bland skogsbrukare. För oss i Centerpartiet är det såklart viktigt att man får den här balansen mellan aktivt skogsbruk och biologisk mångfald. Men då måste man faktiskt också se över förordningen.
Om det nu är så att ministern ser att det finns problem, när kan vi förvänta oss att regeringen ger besked i frågan?
Kristina Yngwe (C):
Jag tackar ministern för att hon är på plats i dag och debatterar med oss. Från riksdagens sida uppskattar vi väldigt mycket möjligheten att ta diskussionen direkt med miljöministern. Jag får kanske säga att det är lite magstarkt att ministern pådyvlar oppositionen och Alliansen dieselproblematiken.
Jag har inte riktigt uppfattat att miljöministern själv är ett under av handlingskraft när det gäller att markera mot det som har hänt med fusk och annat beträffande diesel. Men det är inte det som jag ska fråga om. En viktig del i luftföroreningsproblematiken och framför allt omställningen till en fossiloberoende fordonsflotta är biogasen.
Det finns som tidigare nämnts väldigt många fördelar med biogasen, som fossilfrihet och mindre luftföroreningar. Det är också en del av ett kretslopp som gör att man återanvänder matavfall, grödor eller vad det nu kan vara för någonting och får ett fungerande drivmedel av det.
Som läget är nu är det väldigt många som har gjort investeringar som upplever att det är mycket osäkra förutsättningar, och det är investeringar som stoppas. Biogasbranschen överlag är väldigt orolig för hur de kommande förutsättningarna kommer att vara. Därför är min fråga till ministern: Hur ser regeringen på den här problematiken, och vad har man i pipeline?
Kristina Yngwe (C):
Tack så mycket för svaret, ministern! Det är bra att regeringen ser att det finns en problematik och jobbar med den. Men det är inte direkt någon ny problematik som har uppstått. Läget är ganska akut för många biogasproducenter. I vår budget lägger vi bland annat fram förslag om ett höjt metanreduceringsstöd och en kretsloppspremie just för att man ska underlätta för produktionen.
Precis som ministern säger handlar det också om efterfrågesidan. Det är jättebra ifall man får in biogasen i miljöbilsdefinitionen och bonus-malus-systemet. Men det handlar också om ursprungsmärkning och mål för insamling av matavfall så att vi kan få det att fungera. Det finns också problematik när man ser på den reduktionsplikt som det kommer att fattas beslut om.
Efter 2020 vet vi inte riktigt vad som gäller. Det finns andra frågetecken. Vi minns i förra omgången till 2015 hur många frågetecken det var om skattereduktionerna och hur sent besked man fick där. Nu vet inte branschen vad som fortsatt kommer att hända efter 2020. Det finns ett indikativt mål för bränslebytet till 2030. Men det finns inte någon riktig plan för hur man ska gå framåt.
Jag skulle nog ändå vilja att ministern kanske utvecklar lite tydligare vilka mer konkreta åtgärder regeringen tänker vidta för att underlätta för biogasen.
Kristina Yngwe (C):
Ett stort tack till landsbygdsministern för att han är närvarande i debatten! Vi uppskattar väldigt mycket att vi får möjlighet att debattera budgeten och ställa frågor till ministern. Jag måste dock säga att jag tycker att det är ganska magstarkt av ministern att stå och tala om lönsamheten som har stärkts som om det vore en följd av regeringens arbete.
Tittar man på utvecklingen har lönsamheten stärkts för framför allt gris och nöt, och det har varit en pågående utveckling sedan 2014, då vi hade en debatt om antibiotikaanvändning. Det är kanske inte direkt kopplat till att regeringen har gjort några insatser. Mjölken har också stärkts, och det är inte så konstigt med tanke på hur tuff situationen har varit de senaste åren.
Växtodlingen har nu ett väldigt tufft läge och faktiskt en ganska svag lönsamhet, så den bild som målas upp är kanske inte helt med verkligheten överensstämmande. Jag tycker också att det kan vara lite magstarkt av ministern att stå här och låta påskina att det faktum att det just nu finns frivilligmärkning är någonting som i stort sett beror på att ministern har fört en diskussion med livsmedelsbranschen.
Redan 2011 började man ju med märkningen av svenskt kött, och frivilligmärkning är någonting som faktiskt har utvecklats sedan dess. Det jag tycker efterfrågas när man pratar om livsmedelsstrategin är dock just åtgärder här och nu - konkurrensstärkande åtgärder här och nu. Isak From gjorde en genomgång här tidigare, och han talade om åtgärder kopplade till mässor och marknadsföring.
Jag tycker att det är bra åtgärder, förvisso, men det är sådant som faktiskt inte kommer att märkas ute på gårdsnivå. Vi har trots allt kommit överens om att vi ska stärka konkurrenskraften. Min fråga är helt enkelt vad regeringen kommer att göra för att faktiskt stärka konkurrenskraften och lönsamheten på gårdsnivå här och nu.
Kristina Yngwe (C):
Jag kan konstatera att vi nog har att se fram emot de kommande förslagen för att stärka lantbrukets konkurrenskraft på gårdsnivå, eftersom ministern inte talar så mycket om vad som kommer framöver. Jag är däremot glad att ministern talar om satsningar på landsbygden, för det var nästa fråga jag var nyfiken på. Ministern har talat om Hela landet-satsningen, som för 2018 handlar om 1,2 miljarder.
För att sätta det lite grann i perspektiv och jämföra det med andra satsningar är det mindre pengar än det avdrag för fackavgiften som regeringen inför under 2018. Det är alltså den landsbygdssatsning vi talar om. Det har dock satsats pengar, som sagt, och ministern talar om den landsbygdsproposition som ska komma. Jag ser väldigt mycket fram emot en landsbygdsproposition.
Det jag önskar är såklart att ministern tar kontakt på andra sidan och att det blir en bred diskussion med oppositionen för att faktiskt förankra. Att det redan pågår ett arbete som utredningens ledamöter inte finns med i hoppas jag att man säkerställer.
Det är alltså en fråga: Kommer ministern att se till att det verkligen blir en bred parlamentarisk diskussion inför den proposition som kommer? Jag är också nyfiken på de satsningar som är kopplade till propositionen. Eftersom propositionen inte är framme än men det görs satsningar är jag lite nyfiken på vad satsningarna kommer att innebära. Det är alltså 197 miljoner för nästa år och sedan 750 miljoner år 2019 och 2020.
Jag undrar om ministern skulle kunna specificera lite mer vad pengarna kommer att gå till, för det skulle vara intressant att veta.
Kristina Yngwe (C):
Tack, Stina Bergström, för frågan! Jag tycker att det är synd att vi hela tiden fastnar i tankegången att skydd av skog och arbete med biologisk mångfald i skogen är lika med att det ska avsättas pengar i en budget. Som jag försökte att lyfta fram i mitt anförande tror jag att det finns stora möjligheter att kunna utveckla hur vi skyddar skogen. Allting måste inte innebära att vi ska avsätta skog för all framtid på ett och samma område.
Monica Haider frågade tidigare vad flexibelt och dynamiskt skogsskydd innebär. För mig och Centerpartiet innebär detta till exempel att det i ett skogsområde kan finnas ett värde under en viss tid av skogens livstid men att det sedan kanske är mer relevant att flytta skyddet någon annanstans, där skogen har ett värde under en annan tid. Det innebär att man kan se att de värden som vi vill bevara i Sverige finns skyddade, men de behöver inte vara på exakt samma plats hela tiden.
Centerpartiet sjösatte under alliansregeringens tid ett arbete med ersättningsmark som omfattade 100 000 hektar. Detta har av bland andra Naturvårdsverket och Skogsstyrelsen lyfts fram som ett betydligt mer effektivt sätt att skydda skog än när man går in och köper eller finansiellt ersätter mark.
Det är mer effektivt, och för skogsägarna upplever man det dessutom som mer positivt att få fortsätta att äga och bruka skogen och att kunna vara aktiva i skogsbruket. Detta är någonting som vi också ser att vi skulle kunna arbeta med framöver. Jag tycker att det är synd om man fastnar i siffror och pengar.
Jag tror nämligen att det finns otroligt mycket mer att göra för att utveckla skogsskyddet om vi kan ha en konstruktiv debatt om naturvården framöver.
Kristina Yngwe (C):
Ni är så väldigt fast i att det ska vara i en viss form - i legal form. Det som inte är i legal form är frivillig avsättning, och då räknas det inte riktigt på samma sätt. Jag kan känna att det är väldigt synd att vi fastnar i denna diskussion. Vi måste titta på vad vi vill göra. Vi vill öka den biologiska mångfalden i landet.
Jag förutsätter att Miljöpartiet tycker att det är viktigt med den omställning som vi ska göra med att gå över till ett fossilfritt Sverige. Skogen är en otroligt viktig del i detta, och vi måste kunna öka uttaget i skogen för att kunna få till denna omställning. Vi måste dock även kunna balansera det med ett hållbart skydd och en hållbar vård av skogen.
Där finns det jättemycket att utveckla, men jag tror inte att allt måste ske via formella skydd där staten går in och tar mark. Detta kommer också att behövas, men då måste vi ha en diskussion på nationell nivå om vad det är som vi vill vårda långsiktigt, vilka värden vi ska ha och var dessa ska finnas.
Jag hade önskat att det nationella skogsprogrammet hade kunnat komma i mål, för där har man haft diskussioner kring hur vi vill att skogen ska se ut långsiktigt och hur vi löser de knutar som finns inom skogsskyddet och skogsarbetet. Tyvärr kan jag bara konstatera att där har man inte kommit i hamn. Men det gör att det finns mer för oss i alliansregeringen att ta tag i efter valet.
Kristina Yngwe (C):
Man måste inte ta all mark i besittning för all framtid. Det finns till viss del i dag naturvårdsavtal. Men jag tror att det finns betydligt mer att utveckla i naturvårdsavtalet. Under en viss tid får man ett arrende för att det här skyddet eller de här värdena finns.
Om jag ska jämföra med jordbruket får man där ersättning för olika åtgärder som höjer den biologiska mångfalden i kombination med produktion. Den möjligheten ser vi inte riktigt finns i skogen i dag. När det gäller nyckelbiotoper kanske det finns jättemöjligheter att använda hästar för att avverka skog på ett skonsamt sätt så att inte värdena som finns där försvinner.
Det jag menar med flexibelt och dynamiskt skydd är att vi måste se att naturen är föränderlig, och då kan vi inte komma med ett statiskt skydd av värden på vissa områden för all framtid. För viss skogsmark kommer det att behöva vara så, men jag tror att det finns ett helt annat sätt att tänka när det gäller annan skogsmark och andra värden.
Jag skulle verkligen önska att vi i den politiska diskussionen kunde lyfta upp det här i stället för att gräva ned oss i procentsatser, hektar och hur mycket pengar den ena och den andra lägger. Det tror jag inte att svensk naturvård och svensk skog vinner på i längden.
Kristina Yngwe (C):
Min fråga går till landsbygdsminister Bucht. Svensk livsmedelsproduktion ska öka. Den ska bli mer konkurrenskraftig, än mer hållbar och mindre sårbar. Detta fattade riksdagen beslut om i juni när livsstrategins mål till 2030 klubbades igenom. Många företagare inom livsmedelskedjan upplever dock i dag att myndighetskontakter snarare är hämmande än bidrar till företagens utveckling. Kontakter med myndigheter ska inte vara något som man som företagare räds inför.
Det är viktigt att myndigheter inte bara har i uppgift att kontrollera utan också stödja och bidra till utveckling. För att fler människor ska vilja starta och driva företag i livsmedelssektorn är det viktigt att krånglet, otryggheten och administrationen minskar. Processerna behöver anpassas till företagens verklighet, inte till myndigheterna. Det behövs ett mer dialogbaserat agerande.
Hur arbetar regeringen för att säkerställa att myndigheterna bidrar till att de långsiktiga målen till 2030 uppfylls och att svensk livsmedelsproduktion kan öka?
Kristina Yngwe (C):
Tack, ministern, för svaret! Det jag efterfrågar är tydliga direktiv från regeringen gentemot myndigheternas agerande. Det finns till exempel redan i dag främjandeuppdrag för Jordbruksverket om att bidra till utveckling för näringen. I samband med beslutet i juni fattade dessutom riksdagen beslut om att regeringen ska ge ett främjandeuppdrag till de myndigheter som har koppling till livsmedelsproducerande verksamheter. Är detta med främjandeuppdrag något som regeringen kommer att göra nu när regleringsbreven skrivs?
Kristina Yngwe (C):
Min fråga går till miljöminister Karolina Skog. Nyligen presenterades en rapport från Högskolan i Kristianstad som visade att det årligen släpps ut 600 kilo läkemedel i de skånska vattendragen, haven och sjöarna. Undersökningen gällde bara 21 av flera hundra läkemedelssubstanser som används för behandling av sjukdomar. Mörkertalet är stort. Med stor sannolikhet läcker flera ton läkemedel ut årligen i åar, sjöar och hav i hela Sverige.
De här läkemedelsresterna påverkar ekosystemet. De bidrar till infertila och till och med tvåkönade fiskar och kan bidra till uppbyggnad av antibiotikaresistens. Men läkemedlens påverkan är inte bara ett problem inom Sveriges gränser. Ca 70 procent av de läkemedel som används i Sverige tillverkas i indiska Hyderabad. Utsläpp till vattendragen av läkemedelsrester från produktion är en starkt bidragande orsak till antibiotikaresistens i Indien. Regeringen har fortsatt den satsning på avancerad reningsteknik som alliansregeringen påbörjade, vilket är positivt.
Men jag undrar vilka andra åtgärder regeringen har vidtagit för att minska miljöpåverkan från våra läkemedel.
Kristina Yngwe (C):
Jag tackar ministern för svaret. Att satsa pengar är bra. Det gör även vi. Ökad kunskap genom ett center är också bra. Men det behövs faktiskt åtgärder här och nu. Det är också någonting som har lyfts fram starkt. Man önskar att Sverige tar ett ledarskap i den här frågan genom konkreta åtgärder. Det handlar om att kanske titta på krav och inte bara stöd, om att i högre grad väga in miljöaspekter när läkemedel upphandlas och om att titta mer på miljöhänsyn vid bedömning av nya läkemedel.
Det finns en hel del som måste göras. Vad tänker ni göra framöver?
Kristina Yngwe (C):
Min fråga går till landsbygdsministern. I våras riktade riksdagen ett tillkännagivande till regeringen om att införa licensjakt på säl. Jag tror att många med mig blev positivt överraskade när regeringen under sommaren gick ut med att man kommer att uppdra åt Naturvårdsverket att gå vidare med licensjakt på gråsäl.
Men faktum är att det inte bara är gråsäl som är ett problem, utan även knubbsäl på framför allt västkusten och vikare i Bottenviken skapar stora problem för fiskebestånden och, inte minst, för de för Sverige så viktiga kustnära fiskarna - yrkesfiskarna.
Därför undrar jag när vi kan förvänta oss att ett beslut om licensjakt kommer, men framför allt undrar jag om regeringen har för avsikt att inkludera även knubbsäl och vikare i licensjakten.
Kristina Yngwe (C):
Tack, ministern! Jag tycker att det är bra att regeringen vill basera sig på forskningen när det gäller gråsäl och att regeringen ser att den är ett stort problem. Vi ser dock att även knubbsälen utgör ett stort problem för torskbeståndet på västsidan och att till exempel siklöjan är väldigt utsatt när det gäller vikare, så det skulle vara sorgligt ifall regeringen väljer att inte lyssna på forskningen i dessa fall.
Vi behöver en gemensam förvaltning med Finland, som faktiskt har licensjakt. Vad tänker regeringen göra?
Kristina Yngwe (C):
En tillfällig konsult, tillika uttalad jaktmotståndare med förtroendeuppdrag i Svenska rovdjursföreningen, fick i maj 2018 tillträde till Naturvårdsverkets databas Rovbase för att städa ut gamla noteringar gällande bland annat döda björnar. Uppdraget skulle gälla 2018 ut. I mars 2019 upptäckte dock länsstyrelsen i Jämtland att någon utan behörighet gjort ändringar i databasen.
Konsulten hade alltså efter avslutat uppdrag möjlighet att göra slagningar i ett sekretessbelagt register över svenska jägare som varit involverade i rovdjursjakt. En anmälan till Datainspektionen gällande misstänkt dataintrång är nu inlämnad. Naturvårdsverkets undermåliga hantering av sekretessbelagda uppgifter är allvarlig på flera sätt, inte minst med Transportstyrelsen i färskt minne.
Hotbilden mot redan utsatta personer riskerar att förvärras, men hanteringen riskerar också att leda till att medborgarnas förtroende för svenska myndigheter minskar. Hur tänker regeringen säkerställa att ett liknande säkerhetshaveri inte upprepas inom svenska myndigheter?
Kristina Yngwe (C):
Runt omkring i vårt land börjar nu vårbruket dra igång. I alla fall i de södra delarna av landet kan vi se hur plogar, harvar och såmaskiner börjar röra sig över fälten. Men det våras inte bara i lantbruket, utan det våras även för stöldligorna. Efter en coronarelaterad dipp förra våren har stölderna tagit fart igen.
Det har redan kommit ett antal rapporter om gps-stölder från traktorer, och vi kan vänta oss att stölderna av diesel, växtskyddsmedel och andra insatsvaror kommer att öka under växtsäsongen. Vi i Centerpartiet har länge drivit på i den här frågan och bland annat lyft fram behovet av straffskärpningar för systematiska stölder.
Det är nu på plats, men eftersom vi ser att stöldligornas framfart nu ökar igen vill jag fråga justitieminister Morgan Johansson vilka ytterligare åtgärder regeringen tänker vidta framöver för att stärka tryggheten på landsbygden och hejda stöldligornas framfart bland lantbruken.
Kristina Yngwe (C):
Tack, ministern, för svaret! Vi har absolut sett en minskning, men i fjol var det som sagt mycket kopplat till corona att de utländska ligorna inte for fram på samma sätt som annars. Det är bra att det vidtas åtgärder, men vi ser också att det behövs en utarbetad strategi som gör att brotten aldrig sker. En viktig del är det brottsförebyggande arbetet. Vi ser tyvärr hur landsbygden hittills helt har glömts bort i detta arbete.
I går biföll riksdagen Centerpartiets motion om att ett särskilt lands och glesbygdsspecifikt brottsförebyggande arbete ska utvecklas. Jag vill fråga hur regeringen tänker ta det arbetet vidare.
Kristina Yngwe (C):
Tack, Staffan Eklöf, för ditt anförande och för positiva ord om Centerpartiets jordbrukspolitik! Det uppskattas. Det är positivt att vi båda är väldigt engagerade för de här frågorna.
Jag uppskattar Staffan Eklöfs engagemang, men jag delar inte direkt den bild som han lägger fram av att Centerpartiets frågor inte har fått genomslag under den gångna perioden. Vi har tack vare januariavtalet och förhandlingar inom det säkerställt att den livsmedelsstrategi som riksdagen har fattat beslut om har fått en ny inriktning.
Man har nu mer fokus på regelverk, konkurrenskraft, lönsamhet och innovation. Vi har säkerställt att medfinansiering till landsbygdsprogrammet är högre än någonsin tidigare. När man på EU-nivå har dragit ned nivåerna har vi sett till att man har kompenserat på nationell nivå.
Forskningspropositionen har tidigare i stort sett inte alls handlat om livsmedelsförsörjning och livsmedelskedjan men har dels fått stora medel för att kunna satsa på livsmedelsforskning, dels fått spela en tydlig roll.
Vi har även tydliggjort i regleringsbrev och annat till berörda myndigheter att man ska arbeta med regelförenklingar och säkerställa att primärproduktionen har goda förutsättningar. Jag ställer mig däremot lite frågande till att Staffan Eklöf hänvisar till de tre konservativa partiernas budgetar och att de har satsat mer pengar.
I den budget som de har fått igenom i riksdagen finns det de facto inte mer pengar för lantbruket. Varför ska lantbrukarna tro på det Staffan Eklöf säger här när man inte tidigare har visat detta i praktisk handling?
Kristina Yngwe (C):
Det är intressant att Staffan Eklöf talar om prioriteringar. Man kan stå i talarstolen och prata hur mycket som helst om vilka satsningar man vill göra. Man kan lägga fram budgetmotioner med texter och pengar för saker man vill göra, men det som de facto gör skillnad är när man får möjligheten att påverka och sitter vid förhandlingsbordet och förhandlar fram pengar.
Det är detta prioriteringarna handlar om. Vare sig det har handlat om regleringsbrev, budget eller något annat är det där som Centerpartiet vid varje givet tillfälle har satsat på och prioriterat landsbygden. Inför den budget som kom i höstas, det vill säga den budget som gäller nu, hade vi tre partier - Moderaterna, Kristdemokraterna och Sverigedemokraterna - som alla i sina egna budgetar hade lagt mer pengar på lantbruket än vad regeringen hade gjort. De låg på samma nivå som Centerpartiet.
Men när de tre förhandlade tillsammans lyckades de inte ens komma överens om den högre nivå som de alla egentligen stod bakom utan lämnade det på den nivå som regeringen hade lagt fram. Dessa tre partier säger att de vill förenkla strandskyddet. I går framkom det tydligt att de säger nej till förenkling av strandskyddet när det kom konkreta förslag på riksdagens bord.
Ni kan stå och prata hur mycket som helst, men om ni inte prioriterar och levererar och gör verklighet av det ni säger kan ni sluta prata.
Kristina Yngwe (C):
Välkommen, Carl-Oskar Bohlin, till miljö- och jordbruksutskottets debatt och tack för ett intressant anförande! Jag skulle nästan behöva ytterligare åtta minuter för att bemöta mycket av det som Carl-Oskar Bohlin pratade om i sitt anförande.
Det jag egentligen plockade upp som jag tyckte var tydligt i anförandet var att ledamoten pratade mycket om bildsättning, och ett uttryck som återkom väldigt mycket var "på totalen". På totalen är det en försämring, anser Moderaterna. Jag har respekt för att man kan tycka att alla delar och förslag i en proposition inte är bra. Jag har full respekt för det.
Men man ska vara medveten om att det i den proposition som ligger på bordet är separata delar. Det handlar om att ta bort strandskyddet kring våtmarker, till exempel, det handlar om att minska strandskyddet kring små sjöar och vattendrag och det handlar om strandnära utvecklingsområden.
När det gäller den bedömning som Moderaterna ger uttryck för, att det inte finns stöd för den här propositionen i alla dess delar, står det ganska tydligt i de särskilda yttrandena att det faktiskt finns stöd för vissa delar men att man har gjort en bedömning på totalen. Det handlar om att man, för att värna städernas möjligheter att utvecklas, offrar landsbygden.
När Carl-Oskar Bohlin och andra företrädare för Moderaterna pratar om den här reformen pratar man om att det blir skärpningar där det bor mycket folk men lättnader där ingen vill bo. Så pratar man om landsbygden, och man pratar om gölar och pölar.
Man uttrycker sig alltså med väldigt liten respekt för de människor på landsbygden som faktiskt drabbas, och så hänvisar man till att man vill stoppa en reform för att det på totalen sker skärpningar i staden trots att det finns separata förslag som hade kunnat genomföras ändå. Varför offrar man landsbygden för staden?