KBLab/rixvox huggingface dataset:
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Jag tycker att jag var ganska tydlig inledningsvis med att tala om vad vi har för EU-lagstiftning och att vi faktiskt följer den. Vi går till och med något längre än vad lagen kräver. Dessutom har vi i våra transportpolitiska mål som ett av delmålen, som är en viktig faktor, funktionsmålet.
Det gäller möjligheten, inte minst ur jämställdhetsperspektiv men också för människor med olika typer av funktionshinder, att ha ett hela-resan-perspektiv. Det ska fungera från hemmet och dit man ska. Jag tycker också att det är viktigt att ta med sig, om det finns ett missförstånd, att de regler och lagar som finns och gäller i Sverige ska följas, och då är det inte okej med diskriminering.
Jag tror att när vi kommer längre framåt, när människor har större möjlighet att välja på ett annat sätt, när vi börjar komma i gång med operatörer som ser till människors behov och också möter deras behov på ett annat sätt, så är det en fördel.
Det som är bra, eftersom diskussionen här i dag, fru talman, har handlat om SJ och den otillgänglighet som har pågått under en tid, är att SJ:s operativa ledning och styrelse har jobbat för att öka tillgängligheten. I dag har rullstolsliftarna äntligen kommit på plats. Avsaknaden av rullstolsliftar har varit väldigt begränsande för många människor som vill åka tåg.
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Isak From har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att möta kravet på ökad flygkapacitet, bland annat utbyggnad av Sagadals flygplats, som tillväxt av turismen i södra Lappland förutsätter. Jag håller med Isak From om att en utökad flygkapacitet i regionen skulle kunna bidra till att utveckla turismen där.
Frågan om utbyggd flygplatsinfrastruktur är emellertid i första hand en fråga för flygplatshållaren, i detta fall kommunen, och i andra hand för regionen, i detta fall Region Västerbotten. Det finns vissa möjligheter för regionerna att få statligt bidrag till den här typen av investeringar, men detta förutsätter att regionen i fråga först bestämmer sig för att, i sin länstransportplan, satsa på projektet.
Därefter kan regionen hos Trafikverket ansöka om statlig delfinansiering som maximalt kan uppgå till 50 procent av investeringskostnaden. Mot den bakgrunden vill jag i första hand hänvisa Isak From till de regionalt ansvariga i Västerbotten.
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Isak From valde att se att det kanske fanns något positivt i det jag sade om att det finns en potential. Det här med potentialen är väl lite det som Edward Riedl var inne på, nämligen att det är något som regionen själv i grund och botten måste känna först. Enligt Isak Froms sätt att se det ska staten ta ansvaret för flyget och flygplatserna. Det gör också staten.
Följdfrågan blir dock: Hur många flygplatser anser Isak From att Sverige ska ha? Vi har ett antal flygplatser som ska täcka in. Dessutom tar staten ytterligare ett ansvar i det som tidigare var Rikstrafiken.
Det var dock ur ett annat perspektiv, ett medborgarperspektiv, och handlade om hur människor som bor i olika delar av landet ska kunna ta sig till och från på ett rimligt sätt om man ska uppsöka kultur eller sjukhus. Den som bedriver någon form av turistverksamhet är givetvis beroende av att människor kan komma till verksamheten.
Annars är det svårt att hålla verksamheten i gång. Det måste bygga på att regionen ser att det är på det sättet och att det kommer från botten. Men såvitt jag har sett i den länstransportplan för den aktuella perioden, de kommande tolv åren, som Region Västerbotten antog i november 2009 har detta inte nämnts som någon prioriterat projekt.
Något som jag ville visa på, och som Isak From säkert känner till, är att när det finns en prioritering och regionen och kommunen känner att det är en viktig fråga finns det möjlighet till statlig medfinansiering. Det kanske är vad det handlar om: Ska staten betala allt eller ska vi ha en medfinansiering?
Det är möjligt att vi har olika uppfattning om det, men det är en potential och något som kanske kan ses som positivt.
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Isak From ställer en visserligen retorisk men ändå fråga: Är det kommunerna som ska ansvara för flygplatserna? Gäller det alla flygplatser eller några få och vilka avses? Om jag tolkar frågan som att det gäller samtliga flygplatser är det naturligtvis inte så. Staten har ett ansvar och kommer att fortsätta att ha det.
Däremot har man kunnat se att inte alla flygplatser bär sig av olika skäl. Det har funnits regioner där kommunerna har känt att det har varit angeläget att på något sätt kunna behålla en flygplats. Därför är det snarast en möjlighet att man numera kan få medlen kopplade till sin länsplan och kan göra den prioritering inom sin region som man tycker känns mest skälig.
Frågan i interpellationen var vilka åtgärder jag har för avsikt att vidta. Initiativet måste komma från regionen. Såvitt jag har kunnat se har detta inte funnits med som en prioriterad fråga.
Jag tror att det är riktigt som Edward Riedl säger att man får göra prioriteringar för vad som sammantaget passar bäst för vägar, järnvägar, sjöfart och flyg. Det bästa vore självklart om man kunde få lite mer av allt, men så är det inte. Vi har ändå avsatt nästan 500 miljarder för de kommande tolv åren.
Man må tycka att det har blivit olika fördelning över landet och att det inte har blivit tillräckligt mycket i en viss del av landet. Den diskussionen kommer vi nog att ha oavsett hur mycket pengar som skjuts till. Jag står kvar vid det jag sade inledningsvis, även om jag förstår intentionen och önskan i det som Isak From tar upp. Det är viktigt att hitta olika sätt att söka tillväxt eftersom det ger arbetstillfällen och annat.
Det måste börja hemma i den egna regionen när det gäller prioriteringar.
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
När det gäller snedvridning eller inte snedvridning har det nog lagts ett stort engagemang och mycket tid på att titta på helheten för Sverige.
Några utmaningar som vi har haft framför oss och där det är riktigt tufft är hur det ser ut kring huvudstadsregionen, hela Göteborgsregionen och Skåneregionen med olika infrastruktursatsningar som påverkar hela Sverige. Ett exempel är den pågående byggnationen av Citybanan. Det är inte ett Stockholmsprojekt.
Det ger förutsättningar för att man över huvud taget ska kunna ta in tåg till Stockholm, men framför allt, som somliga ser det, att åka från Stockholm. Man kan fundera på vad som är prioriterat och vad som är snedvridning. När det gäller diskussionen om att man bör titta på den samhällsekonomiska analysen när man tittar på infrastruktursatsningar blir det alltid frågetecken i fråga om vem som gör analysen.
Det finns nästan inte något infrastrukturprojekt som ibland inte kan motiveras rent samhällsekonomiskt beroende på hur man räknar. Men då är vi tillbaka till början: Var finns behoven och var finns engagemanget? Jag är inte så säker på att Isak From har med sig all kunskap från den egna budgetmotionen om att det ska byggas ett antal nya flygplatser runt om i landet.
Det kanske snarare är en önskan och en vision som finns från regionen. Jag har full respekt för det eftersom det naturligtvis är viktigt. Men jag har inte för avsikt att ta ett initiativ här i dag att ändra några infrastrukturplaner för att bygga en flygplats där. Den första utmaningen ger jag tillbaka till Isak From: Gå hem och fundera i regionen på om det är detta man vill och om det är detta man vill prioritera.
Hittills har vi inte sett det i de underlag som vi har fått för att kunna fatta beslut.
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Lena Olsson har frågat mig om jag avser att verka för att det tillsätts en snöskoterutredning. Sedan tre år tillbaka finns Nationella Snöskoterrådet som arbetar med snöskoterfrågor såsom information, tillsyn, bevakning, övervakning, miljö, trafiksäkerhet och skoterleder.
I Nationella Snöskoterrådet finns Trafikverket, Naturvårdsverket, Rikspolisstyrelsen, Länsstyrelsen Norrbotten , Kommunförbundet Norrbotten , Sametinget, Sveriges Snöskoterägares Riksorganisation , Sveriges Snöskoteråkares Centralorganisation och Lantbrukarnas riksförbund representerade.
Det som Lena Olsson efterfrågar i sin interpellation behandlas av berörda i just Snöskoterrådet. Mot denna bakgrund anser jag att det inte finns något behov av en snöskoterutredning.
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Även jag är en person som under ett antal dagar tillryggalagt ett antal mil på skoter, inte minst i och kring Pajala. Naturligtvis kan man göra mycket med en skoter - verktygsmässigt, rent arbetsmässigt och inte minst turistmässigt. Samtidigt är det också här som vi stöter på många av våra målkonflikter.
Jag tänker på behovet av att fler kan ha möjlighet att på ett bra och rimligt sätt ta sig fram på en form av terrängfordon. Samtidigt höjs det röster för att se till att marker och skogsplanteringar inte förstörs och att skoteråkningen inte krockar med rennäringen. Det kan också gälla buller, miljö och annat som kommer till.
Som jag förstått det tillsattes Nationella Snöskoterrådet just för att bland annat ur ett näringslivsperspektiv bland samlade aktörer kunna hitta någon form av samsyn. Till viss del var Lena Olsson inne på finansieringen. Tidigare fanns det bidrag. Men 2001, tror jag, upphörde dessa.
Det har också varit andra utredningar. Jag vet att en utredning fortfarande ligger hos Miljödepartementet. Gunnar Sandberg nämnde Andreas Carlgren. Möjligen är det en god idé att interpellera Andreas Carlgren om hur arbetet i den delen går vidare.
När det gäller att ta sig fram är det inte bara snöskotern utan också fyrhjulingar exempelvis som man nu ser fler av. Vi har en lagstiftning för terrängkörning - om var, hur och naturligtvis när man ska åka. Det är väl samma sak där i fråga om att saker och ting tillämpas på rätt sätt. Kanske därför kom detta med förarbevis för snöskoterförare.
Det finns ett antal olika körkortsutbildare. Också de som har gamla körkort eller traktorkort exempelvis får köra. Någon form av bevis behövs för att få framföra ett fordon. Man kan i och för sig också fundera på hur det ser ut med efterlevnaden i det avseendet. Det här hänger ju ihop med kunskap som man ska ha tillskansat sig så att man kan framföra transportmedlet på rätt sätt. Fru talman!
Jag har ju nämnt en rad olika organisationer som funnits med i nämnda råd. När jag helt snabbt gör en reflexion undrar jag om Transportstyrelsen möjligtvis saknas. De jobbar också mycket med regler och lite annat av det ni söker. Min tanke med rådet som jag ser det och anledningen till att jag egentligen mer direkt svarar på frågan om en utredning behövs eller inte är att det borde finnas mycket kunskap samlad i rådet. Frågan är vilken makt och vilka befogenheter ett råd har.
Ja, en sak vore naturligtvis att lyfta fram frågor där man ser att vi gemensamt har kommit fram till att det behövs en ändring. Efter vad förstår har det så här långt inte lyfts fram till departementet eller till berörd myndighet som har makt och befogenheter att göra den här ändringen.
Här har vi samlat - åtminstone jag tänker så - alla berörda instanser med myndigheter som utifrån sina perspektiv kan se och beröra en gemensam fråga och som kan jobba med öppenhet och delaktighet och bjuda in till årliga möten för att fånga upp detta. Då finns möjligheten att där man ser att det finns brister lyfta detta till nästa steg. Så ser åtminstone jag på hur rådet skulle kunna fungera.
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Det är riktigt att jag står här och problematiserar. Det finns nämligen väldigt många frågor. Jag kan förstå att alla frågor inte har ett svar, men som jag har tolkat det var det just därför man 2007 träffade en överenskommelse kring snöskoterfrågor med alla de aktörer jag tidigare läste upp.
I denna överenskommelse ingick bland annat att man skulle titta på frågor kring information, tillsyn, bevakning, övervakning, regler för fordon, trafik och miljö, trafiksäkerhet, skoterleder, infrastruktur samt organisation, ansvar och delaktighet. Detta skulle man ha fram till den sista december 2012. Till detta - och det är möjligt att ni har haft uppe sådant på skoterriksdagen - hör också en speciell handlingsplan som årligen ska revideras.
För att styra och följa upp detta finns bland annat Nationella Snöskoterrådet. När man tittar på vad som var visionen och vad som var syftet, framför allt när det gäller att utveckla en hållbar snöskotertrafik, ser man att det finns några saker Snöskoterrådet skulle koncentrera sig på. Det var bland annat arbetet kring informationen, tillsynen, bevakningen och övervakningen men även regler för fordon och trafik.
Det var dessutom miljö och trafiksäkerhet, skoterleder och infrastruktur. Därutöver var det organisation med ansvar och delaktighet. Detta arbete ska alltså pågå fram till 2012. Det är möjligt att jag kan ha missat någonting, fru talman, men vad jag vet har jag inte sett vad som har kommit fram i form av önskemål där man skulle vilja se en förändring.
När man gör den årliga revideringen och har dessa träffar utifrån perspektivet att hitta en möjlighet att idka snöskotertrafik utan att människor, djur, miljö och egendom skadas eller störs har vi där en del av det som jag upplever att ni efterfrågar när det gäller att ha en enmansutredning. Det är därför jag har svarat att jag i detta läge inte tycker att det behövs någon mer utredning, utan detta arbete måste få fortskrida.
Man måste få komma fram med det som var tänkt att vara syftet med själva överenskommelsen från början. Det här ska vara fram till den 31 december 2012. Låt oss se vad det leder fram till. Däremot när det gäller finansiering finns det redan i dag leder som finansieras med statliga medel.
Jag kan se de problem som Isak From tar upp och som uppstår när lederna går över kommungränser. En del leder som ligger utanför det statliga huvudmannaskapet finns mera på frivillig bas eller får ledbidrag från olika skoterföreningar. Andra har leder med någon form av avgifter för att kunna förvalta och underhålla dem.
Jag ser att en del av de frågor som ni har och som jag lyfter fram är precis det som man nu jobbar med. Jag vill inte gå före det arbetet, utan låt oss hoppas att det kommer ut någonting av det och redovisas när man är färdig med arbetet - för att se vad man har kommit fram till, om inte annat.
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Det som Lena Olsson nämner om hänsyn till säkerheten och fjällräddningen är ett av skälen till att det finns en del statliga leder där Naturvårdsverket är huvudman just i syfte, förutom att främja friluftsliv, att öka säkerheten för dem som färdas i fjällen.
Lena Olsson ställde en berättigad fråga, som uppenbarligen Jan Lindgren från Snöskoterrådet också har tagit upp: Vad händer efter 2012? När man gör en årlig revidering måste man redan nu kunna se i det arbete som varit: Vad är det som möjligtvis saknas eller som brister?
Vet man om att tiden går ut den 31 december 2012 har man möjlighet att lyfta fram sådant som man känner att man själv inte klarar av. Gör man det i god tid har man mycket lättare att förutse vad som ska hända efter den 31 december 2012. Skam den som ger sig, Lena Olsson! Du kan återkomma vid flera tillfällen, men i dagsläget känns det inte som att vi behöver ha en utredning. Jag tackar för interpellationen.
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Peter Hultqvist nämner den store man som var så framsynt, herr Gripenstedt. Hans satsning var så fantastisk, vilket den var, att Socialdemokraterna uppenbarligen har levt på den satsningen under i stort sett hela den moderna tiden, så pass att man glömde bort att både underhålla och bygga nytt. Här står vi i dag på grund av detta.
Men jag, fru talman, kommer inte att vara bitter eller skylla på någon annan utan snarare titta framåt. Det är vad som behövs. Ja, det handlar om tidstjuvar. Pia Nilsson har helt rätt i det. Bylunds utredning - som jag antar Pia Nilsson syftar på, som dessutom var politiskt enig - innehåller en hel del som är riktigt bra. Den utredningen finns i avvaktan på Nils Gunnar Billingers utredning om medfinansiering.
Det finns delar som länkar samman, men avsikten är att utredningen ska läggas fram senast till våren 2012, före ett datum i mars för att hinna fatta beslut innan sommaruppehållet i riksdagen. Jag hade förhoppningar om att lyfta ut utredningen för sig, men det visade sig inte vara riktigt görligt med tanke på vad som behöver kompletteras.
När det gäller järnvägen får jag hela tiden höra om Anders Borgs citat. Ta det med i ett perspektiv när det behövde byggas vägar, inte minst satsningar i Göteborgsområdet och i Stockholmsområdet. Min uppfattning, som regeringen delar i sin helhet, är att vi måste ha trafik och transportslag som når målet om framkomlighet, tillförlitlighet och robusthet.
Det behövs oavsett om man använder sig av väg eller järnväg. Just nu jobbar jag mer aktivt, tillsammans med regeringen, för att se till att järnvägen klarar att uppnå målet.
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Anders Åkesson har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att säkra genomförandet av den ambitiösa planen. Till att börja med håller jag med Anders Åkesson om att det är av yttersta vikt att regeringens historiska infrastruktursatsning på närmare 500 miljarder kronor fram till år 2021 kan genomföras på bästa möjliga sätt.
Jag är glad över att kunna konstatera att vi med den beslutade planen, kanske till skillnad från tidigare planer, har en plan som är finansierad. Att planen är finansierad är den enskilt viktigaste förutsättningen för genomförandet av de åtgärder som regeringen har beslutat.
Trafikverket, den nya myndigheten, har en nyckelroll i genomförandet av planen genom sitt uppdrag att ansvara för planering, byggande, drift och underhåll av statliga vägar och järnvägar. Just genom själva bildandet av Trafikverket har förutsättningar nu skapats för en ökad effektivisering.
Till exempel kan Trafikverket i kraft av sin storlek spela en viktig roll för att genom sina upphandlingar driva på produktivitetsutvecklingen inom anläggningsbranschen. Metoder håller nu på att tas fram för att bättre följa upp att anläggningsbranschen blir mer effektiv.
Till exempel har Statskontoret i början av förra månaden redovisat sitt regeringsuppdrag om olika metoder för att mäta produktivitet och innovationsgrad i anläggningsbranschen.
Vidare har regeringen tillsatt en kommitté - Produktivitetskommittén - som löpande ska följa upp Trafikverkets åtgärder med avseende på att förbättra produktivitet och innovationsgrad inom anläggningsbranschen.
De effektiviseringsvinster som successivt uppstår innebär att tillgängliga medel kan räcka till fler angelägna åtgärder inom Trafikverkets verksamhetsområde.
Vad gäller drift och underhåll, fru talman, har regeringen för avsikt att under 2010 inleda en större samlad genomlysning av underhållet av vägar och järnvägar, med utgångspunkt i Riksrevisionens nyligen gjorda granskningar. Det är betydelsefullt att det finns en dialog med kommuner, regioner och näringsliv.
Det sker satsningar både på det finmaskiga transportsystemet och på de stora transportstråken. Det är en viktig del av regeringens infrastrukturpolitik att hela landets behov av transportmöjligheter uppmärksammas, något som är väldigt tydligt i den här infrastruktursatsningen.
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Att det finns oerhörda förväntningar i hela vårt land råder det nog ingen som helst tvekan om. Jag tror att man kan träffa på vilken person som helst som känner ett behov av att hans eller hennes vägstump eller spår på något sätt behöver moderniseras eller till och med byggas nytt eller byggas till.
I samma andetag som vi kan känna oss stolta och nöjda över att vi gör den här historiska infrastruktursatsningen på närmare 500 miljarder ska vi nog också vara lite medvetna om att allt inte kommer att finnas på plats heller i morgon. Vi pratar om investeringar och upprustningar som behöver ske under hela perioden fram till år 2021.
Det som Anders Åkesson var lite grann inne på, Trafikverkets nya arbete för att kunna jobba mycket mer effektivt - det ligger ju i linje med varför myndigheten kom till - tror jag är på riktigt god väg. Nu jobbar man mer trafikslagsövergripande och försöker hitta sådant som man på vägsidan har varit duktig på för att föra in det på spårsidan och vice versa.
Min grundtanke är naturligtvis att infrastruktur och kommunikationer ska få vara den livsnerv som verkligen är betydelsefull för människor, oavsett i landet man bor, och att vi verkligen månar om människors tid. Det är självklart att tåg och bussar inte bara ska avgå i tid, de ska också ha möjlighet att komma fram i tid, därför att det påverkar vår vardagssituation rätt in i själen.
Men det handlar också om hela näringslivets tillväxt. Vi hade en interpellationsdebatt för inte så länge sedan, fru talman, som gällde de norra delarna av landet och godstransport som oftast sker på spår. Här finns det också flera mycket viktiga infrastrukturprojekt som kommer till.
Det som jag tänkte runda av med i den här delen är på vilket sätt vi månar om skattebetalarnas pengar, för det är otroligt mycket pengar. Det vill till att jag som ansvarig minister dessutom ser efter att Trafikverket håller tidsplanerna och att pengarna används på rätt sätt.
Därför är det bra att man tittar igenom produktivitet och effektivitet, och genomlysningen är oerhört viktig för att veta hur det står till med underhållet på våra vägar och spår. Ni har säkert hört en och annan som har sagt att det inte alls står bra till, och så är det på många håll och kanter. I infrastrukturpaketet finns det med pengar för såväl nya investeringar som drift och underhåll.
Jag hoppas att kunna få resultatet av genomlysningen innan året är slut. Det är ett arbete som pågår just nu. Jag har inte fått något besked i dagsläget om exakt när det kan komma, men det skulle vara användbart att ha det, för ju snabbare vi kommer i gång och kan sätta press, desto större är sannolikheten att vi när vi kommer fram till år 2021 har kunnat genomföra det som var ambitionen.
Det är det som är kråksången eller balansgången, som man säger på svenska, mellan det korta behovet och den långa sikten.
Catharina Elmsäter-Svärd (M):
Precis det sista som Anders Åkesson tar upp känner jag att jag har ett ansvar att vidare förvalta, därför att jag vet att det samarbete och framför allt den rundresa som min företrädare gjorde inför beslutet är oerhört viktigt att följa upp vartefter, inte minst med kommuner och regioner. Många av dem är också stora medfinansiärer, och vi ska inte glömma bort det trovärdighetsperspektiv som finns där.
Vad jag tycker är spännande är att riktigt stora projekt liksom små projekt genom bättre kunnande, bättre insikt, bättre upphandlingar och genom att göra mer rätt från början nu börjar visa sig bli färdiga före tidsplan och då oftast till en lägre kostnad. Vi har ett strålande sådant exempel på gång som ska invigas den 4 december, och det är Citytunneln i Malmö.
Där ser man att stora projekt går att genomföra på ett bra sätt, och tack vare det frigörs ännu mer pengar. Jag tror att vi har en gemensam uppfattning i frågan. Mitt ansvar är att driva på och se till att det blir av och framför allt upprätthålla den goda kontakt som har skapats i hela landet mellan kommuner och regioner.