KBLab/rixvox huggingface dataset:
Eskil Erlandsson (C):
Gunvor G Ericson har frågat mig om jag kommer att vidta åtgärder för att riksdagens begäran tillgodoses snarast och att nationell lag kommer på plats i avvaktan på att EU förbjuder industriellt framställt transfett så som Danmark har gjort.
Regeringen gav i oktober 2011 Livsmedelsverket ett uppdrag att bland annat lämna ett förslag till regler för att begränsa användningen av industriellt framställda transfettsyror. Livsmedelsverkets slutsats var att avvakta med nationell lagstiftning och invänta Europeiska kommissionens rapport som har aviserats till december 2014.
Livsmedelsverkets förslag har remitterats, och de flesta remissinstanser delar Livsmedelsverkets bedömningar. Det är viktigt med nyttiga livsmedel, goda matvanor och en varierad kost. Sedan flera år tillbaka har Livsmedelsverket fört en kontinuerlig dialog med livsmedelsbranschen om att ta bort transfetter i livsmedel.
Livsmedelsverket har genom dialoger med branschorganisationer lyckats få ned andelen industriellt framtagna transfettsyror i livsmedel. Den svenska livsmedelsbranschen har genom egna åtgärder ersatt industriellt framställda transfettsyror med andra fettråvaror. Den så kallade matkorgsstudien som Livsmedelsverket har genomfört visar att maten i dag innehåller endast små mängder transfettsyror.
Den största delen kommer från mejeriprodukter där de ingår som en naturlig del. Intaget av transfettsyror i Sverige är i nivå med och i vissa fall lägre än vad som konsumeras i Danmark, Norge och Finland. Nivån är under den högsta nivå som WHO rekommenderar - 2,5-3 gram per dag för en vuxen person.
Detta ska ställas i relation till intaget av mättat fett som är 3 gånger högre än WHO:s rekommenderad högsta intag. Riskerna med transfettsyror är angelägna att bevaka, och intentionen att minska intaget av transfettsyror bör fortsätta. En i fortsättningen frivillig minskad användning av härdade fetter och delvis härdade fetter i olika produkter är önskvärd.
Regeringen anser att Livsmedelsverkets arbete med att tillhandahålla relevant information och kunskap hittills har haft en bra effekt inte enbart på produkterna utan också på folkhälsan.
Skulle en nationell lagstiftning införas före en eventuell EU-reglering skulle detta innebära merarbete och merkostnader för både myndigheter och företag eftersom lagstiftningen skulle behöva anpassas till nära i tid kommande gemenskapsregler. Regeringen bedömer därför att Europeiska kommissionens rapport bör avvaktas innan några eventuella lagstiftningsåtgärder vidtas.
Jag gör alltså samma bedömning nu som i juni 2011 att det är angeläget att främst eftersträva harmoniserade EU-regler.
Eskil Erlandsson (C):
Efter att riksdagen lämnade sitt tillkännagivande gav regeringen Livsmedelsverket i uppdrag i oktober 2011 att analysera hur ett nationellt regelverk skulle kunna utformas. Livsmedelsverket lämnade en rapport den 29 juni 2012. Denna rapport har därefter remissbehandlats.
Jag tillåter mig att upprepa bedömningen. Den bedömning som Livsmedelsverket har lämnat är att vi bör vänta med en eventuell lagstiftning och avvakta kommissionens rapport som aviserats till december 2014. De flesta remissinstanserna och regeringen stöder denna slutsats. Varför gör vi det?
Jo, vi gör det därför att det om vi först nationellt ska lagstifta och införa förordningar på området och sedan anpassa oss till vad Europeiska gemenskapen kommer fram till kort därefter kan innebära ett stort merarbete för myndigheter och företag i vårt land.
Det skulle dessutom skapa - tror jag - en förvirring hos såväl konsumenter som bland landets företagare om vad som egentligen gäller. Hur är det med vårt intag av transfettsyror i vårt land?
Som jag sade i mitt huvudanförande är intaget i vårt land i paritet med vad andra människor får och i vissa fall lägre. Jag exemplifierade det med att vi har ett lägre intag i vårt land än vad man har i till exempel Danmark, Norge och Finland.
Vi har också ett intag som är under den högsta nivå som WHO, Världshälsoorganisationen, rekommenderar. Vårt intag är, enligt de bedömningar som är gjorda år 2010, 1,7 gram per dag för en vuxen person. I de nordiska länderna, som jag räknade upp, ligger intaget högre än detta.
1,7 gram är alltså betydligt lägre än vad WHO rekommenderar som högsta dagliga intag, vilket är 2,5-3 gram per dag.
Eskil Erlandsson (C):
Det diskuteras om industriellt framställda transfetter är farligare än naturliga transfetter som finns i vissa mejeri- och köttprodukter. Men utifrån den vetenskapliga studie som finns på detta område verkar det inte vara någon skillnad mellan naturliga transfetter och industriellt transfett som påverkar kroppen.
Livsmedelsverkets syn på transfettsyrors effekt och huruvida det är skillnad på naturligt förekommande och industriellt framställda transfettsyror baseras till största delen dessutom på ett expertutlåtande som kommer från Europa, från Efsa. Det råder inom Europa mycket stor konsensus runt detta påstående som både Livsmedelsverket och jag nu gör.
Kommer vi då som konsumenter att på ett bättre sätt kunna informera oss och på så sätt välja huruvida vi vill äta produkter med dessa syror? Ja, nya regler kommer att ge konsumenterna mer information än vad som är tillgänglig i dag, och detta i närtid.
I dag säger reglerna att man måste ange om fett finns i ett livsmedel och om det är härdat. Men transfetter förekommer också i fetter som är bara delvis härdade.
Med de nya märkningsregler som ska börja gälla den 14 december detta år, om några månader, kommer konsumenterna att få mer information om sammansättningen av fetter i livsmedel. Då ska det anges på förpackningarna om fettet är härdat men också om det är delvis härdat.
Mängden transfett kommer på så sätt att framgå av de märkningsregler som vi kommer att ha efter den 14 december 2013.
Kommissionens förslag till nya regler innebar att man frivilligt ska kunna få ange mängden transfett i innehållsföreteckningarna, och Sverige stödde det förslaget. Men detta förhandlades tyvärr bort i slutförhandlingarna, dock inte beroende på att Sverige inte stödde det.
Eskil Erlandsson (C):
Tack, Gunvor G Ericson, för interpellationen! Detta är viktiga frågor att diskutera. Låt oss vara överens om att sambanden mellan till exempel fetter i mat och risken för hjärt-kärlsjukdomar är komplexa, liksom andra samband.
Förutom att man höjer nivån av så kallat ont kolesterol vet vi emellertid att man med alltför hög andel transfettsyror också sänker nivån av det så kallade goda kolesterolet, och det ökar risken för hjärt-kärlsjukdomar.
När det gäller andra hälsoeffekter som har framhållits i den här debatten har man, såvitt jag känner till, inte klart kunnat belägga att det finns tydliga samband. Den forskning som finns är motstridig, och man kan i dagsläget inte säga om det finns några egentliga och relevanta samband eller inte.
Resultaten av de senaste sammanställningarna av vetenskapliga studier som jag och mina medarbetare har haft möjlighet att ta del av pekar på att sammansättningen av fettet är viktigare än mängden fett och att en del av det mättade fettet i maten bör ersättas med fleromättat fett.
Mot denna bakgrund är det naturligt att vi är medvetna om risken och att livsmedelsindustrin fortsätter att jobba aktivt med att minska sådant som vi vet är skadligt för vår hälsa i de produkter som de framställer åt oss. Så här långt har man till mycket stora delar, tycker jag, tagit sitt ansvar.
Eskil Erlandsson (C):
Marie Nordén har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att bättre ta till vara den resurs som fäbodbruket utgör, till exempel vid prioriteringar i landsbygdsprogrammet. Jan-Olof Larsson har frågat mig om jag tänker vidta några åtgärder för att trygga böndernas verksamhet och den biologiska mångfalden i mosaikbetesmarkerna i Bohuslän och Halland.
Johan Löfstrand har frågat mig hur jag ser på frågan om hur vi skapar ett livskraftigt skärgårdsjordbruk och vad jag avser att göra för att minska skärgårdsböndernas oro och stärka deras möjligheter. Vidare har Marie Nordén också ställt en fråga om på vilket sätt jag avser att stödja bevarandet av fjällkon och andra utrotningshotade husdjur. Jag besvarar interpellationerna i ett sammanhang.
Ett av de viktigaste verktygen för att främja svenskt jordbruk och även annan verksamhet på landsbygden är landsbygdsprogrammet. Programmet ger EU:s medlemsstater stora möjligheter att inom givna ramar utforma ett program som anpassas till det egna landets behov.
Så är det i dag, och jag kan försäkra att landsbygdsprogrammet även under den kommande programperioden, det vill säga 2014-2020, precis som i dag kommer att vara ett viktigt verktyg för att stötta svenskt jordbruk.
Frågorna som ställs rör områden och brukningsmetoder som i dagens jordbruk inte längre är av så stor omfattning men som i samtliga fall är en viktig påminnelse om gamla tiders jordbruk och en del av vårt kulturarv och som bör ha en plats även i dagens jordbruk.
Landsbygdsprogrammet för åren 2014-2020 får en lägre budget jämfört med dagens program eftersom de medel som kommer från EU kommer att minska. Detta innebär att prioriteringar mellan vilka åtgärder som ska få plats i programmet måste göras. Det ska också sägas att det på EU-nivå fortfarande saknas beslut om vilka regler som ska gälla från 2014.
Det betyder förstås att innehållet i ett svenskt landsbygdsprogram inte heller har kunnat beslutas än. Den gemensamma jordbrukspolitikens första pelare, gårdsstödet, kommer inte heller att införas förrän 2015. Den så kallade förgröningen, som innebär att även gårdsstödet villkoras med miljökrav, får effekter på hur miljöersättningarna kan utformas.
År 2014 kommer därför att bli ett mellanår i landsbygdsprogrammet för att jordbrukspolitikens båda pelare ska komma i fas med varandra. Trots de oklarheter som finns vill jag dock än en gång säga att landsbygdsprogrammet, precis som nu, kommer att vara ett fortsatt starkt stöd för alla delar av svenskt jordbruk.
Eskil Erlandsson (C):
Tack för debatten! Det här är en viktig debatt. Jag väljer att besvara den sista frågan först. Efter jul förutsätter jag att regeringens prioriteringar i det avseendet är kända. Det ska då vara möjligt, Johan Löfstrand, att tala om vad regeringens prioriteringar är.
Till detta ska emellertid läggas att vi ska ned till Bryssel med vårt program, och där kan man ha synpunkter på de prioriteringar vi har gjort. Det slutgiltiga ställningstagandet är ännu inte gjort i och med att regeringen har gjort ett ställningstagande. Jag har också fått en fråga om var riksdagen kommer in i sammanhanget.
Riksdagen kommer in genom att landsbygdsprogrammet kommer att beskrivas i en skrivelse till riksdagen om den så kallade partnerskapsöverenskommelsen. Partnerskapsöverenskommelsen är ett slags kontrakt mellan Sverige och kommissionen som övergripande beskriver dels landsbygdsprogrammets innehåll, dels hur landsbygdsprogrammet ska samverka med Fiskerifonden och strukturfondernas program.
Till detta ska läggas att vi har ett brett utbyte av erfarenheter och inspel från olika håll, bland annat i en referensgrupp som är knuten till departementet i vilken ett tjugotal organisationer är med och lämnar bra, viktiga och nyttiga inspel och funderingar. Vilka är dessa?
Det är bland annat Lantbrukarnas Riksförbund, Naturskyddsföreningen, Skärgårdarnas Riksförbund och länsstyrelserna. Vi håller en bred kontakt med dem. Tack för en viktig och värdefull debatt!
Eskil Erlandsson (C):
Johan Löfstrand har frågat mig om det inte är dags att fundera på bättre sätt att använda pengar än till Sverige - det nya matlandet och om jag har någon annan plan än Matlandet för att vända utvecklingen på landsbygden. Jag är bekymrad över att vi ännu inte lyckats vända den nedåtgående trenden för sysselsättningen inom jordbrukssektorn, och vi jobbar hårt för att minska regelkrånglet och underlätta möjligheterna att öka lönsamheten.
Det stämmer att behovet av arbetskraft inom jordbruket har minskat, och utvecklingen följer en längre trend.
Under till exempel åren 1973-1976 minskade antalet årsverken med 17 000, åren 1982-1988 försvann nästan 24 000 och för perioden 1994-2002 försvann ytterligare nästan 18 000 årsverken inom sektorn enligt samma sätt att mäta.
Denna strukturomvandling har pågått sedan mitten av förra seklet och beror bland annat på förbättrade produktionsmetoder och jordbrukets mekanisering. Men utvecklingen har också drivits på av den inriktning på politiken som tidigare regeringar valt. Naturligtvis får det konsekvenser för hur många personer jordbruket sysselsätter.
För mig är det oerhört viktigt att visionen Sverige - det nya matlandet verkligen ger fler jobb, inte minst på den svenska landsbygden. Genom att satsa på att öka produktionen är tanken att den negativa trenden för jordbruket ska vändas.
En viktig del av strategin är också att skapa förutsättningar för företagare och anställda på landsbygden att bredda möjligheterna till inkomstkällor genom de många möjligheter som finns i de gröna näringarna i vidare mening. En annan viktig del är att utveckla produkter och tjänster med högre förädlingsvärde genom vidareförädling, restaurangverksamhet eller inom turism.
Regeringen har även andra insatser för att nå visionen om Matlandet, som inte redovisas under just den budgetposten. Sänkningen av restaurangmomsen, regelförenklingar och ökade medel till forskning är exempel på sådana åtgärder. Självklart ska våra skattepengar användas på ett klokt sätt.
De ska investeras där varje krona ger så stor utväxling som möjligt för att skapa jobb och tillväxt. Det är viktigt att regeringen och våra myndigheter fortsätter att göra vardagen enklare för svenska matproducenter, genom arbete med lagstiftning och förenkling av företagens villkor. Det jobb vi gör i EU för att förbättra den europeiska jordbruks- och fiskeripolitiken är också en viktig pusselbit.
Det nuvarande landsbygdsprogrammet erbjuder många möjligheter att utveckla både primärproduktionen och förädlingen av livsmedel, likaväl som möjligheter för företagen att diversifiera sina verksamheter. Innovationer är avgörande för vår framtida konkurrenskraft och är därför också i fokus såväl i kommande landsbygdsprogram som i det fortsatta arbetet med Matlandet.
Visionen om Matlandet är min strategi för att skapa jobb och sysselsättning men också för att synliggöra den potential som finns för företagande på landsbygden. Jag är stolt över allt det som åstadkommits inom Matlandet hittills, och jag kommer att fortsätta verka för att fler ska kunna ha sin utkomst från näringar med bas i mat, matproduktion och upplevelser.
Eskil Erlandsson (C):
Låt mig inleda med att tacka för interpellationen. Jag tycker det här är en jätteviktig debatt om hur vi kan skapa förutsättningar för jobb och företagande i alla delar av landet. De gröna näringarnas verksamhet är då en synnerligen viktig del. Jag kan med de siffror som är kända i dag konstatera att Matlandetsatsningen har givit resultat.
Den har givit resultat i form av att vi till exempel har ökat vår livsmedelsexport. Det är oftast förädlade produkter som inrymmer mycket jobb. Detta har varit möjligt i Sverige trots att vi har sett, och är fortfarande inne i, en kolossal global lågkonjunktur.
Antalet livsmedelsföretag i vårt land har ökat under mätperioden med 12 procent, vilket är mycket i sammanhanget apropå att vi redan i dag har många livsmedelsföretag.
Min ambition är att fortsätta att utveckla de gröna verksamheterna, för jag vill ha levande landsbygder i hela vårt land och detta i motsats, påstår jag, till oppositionen med Socialdemokraterna i spetsen, som straffbeskattar den svenska landsbygden genom att till exempel föreslå en kilometerskatt på tunga transporter.
Tunga transporter är en förutsättning för att landsbygdens verksamheter på det stora hela ska kunna finnas kvar. Hur ska till exempel mjölken kunna transporteras med någonting annat än med lastbil från gården till mejeriet, eller timret och massaveden till de industrier som vi har runt om i vårt land? Hur ska de transporteras, Johan Löfstrand, om inte med en lastbil?
Hur ska ni bemöta Miljöpartiets propåer om en höjd bensinskatt, som ju kommer att drabba landsbygdsbefolkningen, som inte har någon tunnelbana, som inte har någon kollektivtrafik värd namnet att ta sig fram med utan är tvingad att använda bilen, som oftast drivs med något fossilt drivmedel?
Till detta ska läggas att vi har infört de stöd som Johan Löfstrand talade sig varm för, nämligen ett metangasreduceringsstöd. Som bekant finns föreslaget i vår budgetproposition. Ett solcellsstöd finns sedan flera år tillbaka därför att vi vill få fram ny energi, och den kommer från den svenska landsbygden.
Därtill kommer att det kommer att gynna arbetstillfällen, inte minst i lite mindre verksamheter på den svenska landsbygden. Sammantaget säger jag - jag kan återkomma i nästa inlägg med fler siffror - att satsningen Matlandet Sverige har varit lyckad. Jag ämnar fortsätta med den, för jag vill den svenska landsbygden väl och jag vill sysselsättningen väl i alla delar av vårt land.
Jag hade hoppats på någonting annat, men jag tvivlar på att ni i oppositionen, med de grundförslag som ni har, vill det på samma sätt som vi vill.
Eskil Erlandsson (C):
Vi ser i dag väldigt positiva siffror för sysselsättningen inom flera av Matlandets fokusområden. Både inom turist- och restaurangnäringen går det starkt framåt. Man bidrar också till att skapa jobb, inte minst för unga människor. Fler och fler livsmedelsföretag startas i vårt land.
Som jag nämnde tidigare ökar exporten stadigt. Sett till hela Matlandet har SCB räknat med en ökning med ungefär 10 000 sysselsatta under åren 2008-2011. Nu vill jag vara ödmjuk och säga att det finns alltid definitioner i all statistik, och de förändras över tiden.
Men jag säger det ändå: Matlandet har påtagligt bidragit till ökad sysselsättning i vårt land. I jordbruksdelen, som är ett av Matlandets fokusområden, pågår det en ständig mekanisering och rationalisering, ofta väldigt pådriven av tidigare socialdemokratiska regeringar.
Jag är inte säker på att vare sig Johan Löfstrand eller jag vill stoppa denna utveckling. Jag tror inte att vi vill gå tillbaka till - för att ta ett kanske lite löjeväckande exempel - handmjölkning. Det är klart att en robot mjölkar fler kor per årsarbetskraft än vad en människa gör. Denna utveckling kommer förmodligen att fortsätta.
Det är därför som jag vill öka produktionen av primärprodukter för att i viss mån motverka den sysselsättningsminskning som finns på det fokusområdet inom Matlandet.
Till detta kommer alltså de positiva siffrorna när det gäller nya förädlingsföretag och livsmedelsföretag som i många fall söker sig ut på en större och global marknad inom turismen. Och vilka är det framför allt som är sysselsatta i dessa företag, vilket jag tycker är speciellt glädjande?
Jo, det är unga människor - unga människor som ni vill försvåra för genom att dubblera arbetsgivaravgiften. Ni motverkar ju förutsättningarna att skapa verksamheter på den svenska landsbygden och i den gröna näringen genom att fördubbla arbetsgivaravgiften för den som är ung och vill in på arbetsmarknaden.
Varför, Johan Löfstrand, lägger ni fram ett sådant förslag i er budget?
Eskil Erlandsson (C):
Jag kan konstatera att många av de mål som vi och jag personligen har satt upp för Matlandet Sverige har nåtts eller är på god väg att nås. Även jag vill göra mer. Och jag hoppas och förutsätter att Socialdemokraterna anstränger sig för att hjälpa till.
Då är förslag som kilometerskatt, höjd bensinskatt och fördubblad arbetsgivaravgift för ungdomar kontraproduktivt om vi vill öka sysselsättningen på svensk landsbygd och inom den gröna näringen.
Eskil Erlandsson (C):
Jag tackar för interpellationen. Jag diskuterar med glädje den här typen av frågeställningar, eftersom de intresserar mig i allra högsta grad. Jag är dessutom stolt, men inte nöjd, över de insatser som gjorts så här långt. Vi har medvetet satt fokus på det som kan skapa nya jobb och tillväxt i alla delar av vårt land.
Vi har regeringsvisioner som döpts till visionen om Matlandet Sverige och visionen om Skogsriket Sverige. Det är saker som kan utvecklas och som enligt min uppfattning bör fortsätta att utvecklas i alla delar av landet.
På båda dessa områden, inom jordbruket och inom skogen, har det emellertid under många decennier skett en enorm mekanisering, vilket jag vet att Carina Adolfsson Elgestam väl känner till. I dag hugger man inte träd med hjälp av såg och yxa.
De många människorna behövs inte för att hugga ned den skog som vårt land i princip får större delen av våra exportinkomster från. Detsamma gäller på jordbrukssidan. I dag mjölkas inte kon längre för hand. I dag mjölkas många kor med hjälp av en robot.
Det är klart att antalet mantimmar då minskar. Det jag vill åstadkomma med de här visionerna är att stärka sysselsättningen, till exempel i förädlingsledet.
Jag kan nu med hjälp av de siffror som SCB hjälpt oss att ta fram säga till Carina Adolfsson Elgestam att 7 000 jobb tillkom mellan åren 2008 och 2011 inom de fokusområden som vi har i Matlandet Sverige. Det är 7 000 jobb som är viktiga, speciellt för Sveriges landsbygdsområden.
Vi har en målsättning att de ska vara 20 000 år 2020. Jag är övertygad om att vi kommer att nå dit. Till exempel inföll mätperioden före vår sänkning av restaurangmomsen.
Må någon förbjuda att det blir så, men vad händer om ert regeringsalternativ kommer till makten, Carina Adolfsson Elgestam? Jo, då kommer ni att ge svensk landsbygd en skattechock.
Förmodligen inför ni en kilometerskatt på alla de transporter som är nödvändiga för att skogens och jordbrukets produkter ska komma till konsumenterna. Ni kommer förmodligen att höja bensinskatten. Bilen är en nödvändighet på den svenska landsbygden. Om ni följer de motioner som ni lagt fram i flera år kommer ni även att återinföra den handelsgödselskatt som alliansregeringen har avskaffat.
Det var några exempel. På transportområdet vill jag nämna att vi i det län som interpellanten och jag kommer från under den senaste tiden har fått ett antal nya stationer där tågen stannar och möjliggör pendling, utveckling och tillgång till kultur och fritid som inte finns på dessa orter.
Det handlar om Diö, Moheda, Vislanda och Markaryd, för att nämna några orter. Det är inga metropoler. Jag kallar de här områdena för landsbygd. Detta har våra ekonomiska satsningar på infrastrukturområdet bidragit till, Carina Adolfsson Elgestam.
Eskil Erlandsson (C):
Livsmedelsverket har precis som flera andra myndigheter som är under regeringen i uppgift att verka för att generationsmålet för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som riksdagen har fastställt uppnås.
Jag vill påstå, Carina Adolfsson Elgestam, att om regeringen inte hade givit de myndigheterna, och däribland Livsmedelsverket, den uppgiften tror jag att jag hade fått svara på interpellationer om varför vi inte hade givit våra myndigheter i uppdrag och uppgift att fullfölja de målsättningar som riksdagen har slagit fast.
Det är detta som de har gjort. Livsmedelsverket sysslar med vad ordet säger, nämligen livsmedel, och inte med flygtransporter till Thailand. Det får någon annan myndighet ta sig an. Låt oss återgå till den viktiga frågan hur vi skapar tillväxt och sysselsättning i hela landet.
De visioner som regeringen har i form av Matlandet Sverige och Skogsriket är jag övertygad om, tillsammans med inte minst målsättningen att ytterligare öka vårt fossiloberoende i vårt land, bidrar till sysselsättning och jobb i alla delar av landet.
Det är grunden för att kommersiell likväl som offentlig service ska finnas och utvecklas i alla delar av landet.
Detta kompletterades i går med ett uppdrag från regeringen att titta på hur vi ytterligare kan understödja den viktiga kommersiella och offentliga servicen i de områden där marknaden inte kan bära de saker som är nödvändiga för människor och människors vardag.