Karin Svensson Smith (MP):
Ministern har en svettig förmiddag. Jag har följt debatten från tv:n i mitt rum. Men icke desto mindre vill jag passa på att försöka ha en diskussion om trafik och jämställdhet. Den 13 december 2001 hade vi en diskussion om transportsystemet i den här kammaren. Det var en väldigt lång diskussion. Den ledde till att riksdagen dagen därpå inrättade ett nytt delmål om jämställdhet för transportpolitiken. Vad berodde det på?
Jo, det berodde på att vi såg att detta politikområde, efter försvaret, var det mest ojämställda politikområdet. Det finns inget område mer än det där andelen män är så stor när det gäller beslutsfattare, när det gäller de som skriver under remissvar och när det gäller de som bestämmer i trafiken. Sättet att förflytta sig är annorlunda.
Män står för 75 procent av allt bilkörande i Sverige, medan kvinnor dominerar inom kollektivtrafiken. Vi har väldigt många bilar i Sverige. Men bakom det faktum att det finns många bilar finns det också ett antal hushåll - inte så få - som är helt billösa. Det beror på att en del hushåll har två eller fler bilar. Två tredjedelar av de billösa är kvinnor. Därför är kollektivtrafiken viktig.
Det som skiljer sig åt mellan kvinnor och män är att kvinnor är mer benägna att prioritera miljöanpassning av transporter, såväl när det gäller investeringar som när det gäller skatter på trafiken. Nu kommer jag till projektet Förbifart Stockholm. Anledningen till att jag återkommer så ofta till det är att det upptar en sådan stor andel av investeringsanslaget. Minst 25 miljarder är det tänkt att kosta.
Det är också viktigt om man försöker hitta en brytpunkt för att trenden av ökande växthusgaser från trafiken ska kunna vändas till en minskning. Projektet Förbifart Stockholm är granskat ur jämställdhetssynpunkt av konsultbyrån WSP. De har bedömt den samhällsekonomiska nyttan.
Män har tre gånger större nytta av Förbifart Stockholm när det gäller arbetsresor än vad kvinnor har. Skillnaden beror bland annat på att det framför allt är män som åker bil och således får störst nytta av en sexfilig motorväg. Någon liknande analys av Kombinationsalternativet eller Diagonal Ulvsunda har inte gjorts. Sannolikt är en satsning på kollektivtrafik, cykel och gång det som skulle innebära att kvinnor får större nytta av investeringarna.
Målet är formulerat så att man ska ta hänsyn till kvinnornas behov och kvinnors värderingar när det gäller transporter. Vidare framgår det av WSP att det finns en mer generell analys av vilken nytta kvinnor respektive män erhåller av olika typer av vägar i Stockholms län. Ser vi till vägtypen motorväg är kvinnor i minoritet.
De utgör enbart 21 procent av andelen bilförare medan männen utgör 79 procent. Det beror delvis på att motorvägar omfattar fler långväga resor och att män i genomsnitt reser längre än kvinnor. Statsrådet hävdar att detta är en satsning på kollektivtrafik därför att kollektivtrafiken också behöver vägar.
Jag vet att det har varit intensivt de senaste dygnen, men har ministern haft någon möjlighet att ta del av det som kommit fram på den mässa som för närvarande pågår i Göteborg? Det är Turmässan där den svenska bussbranschen presenterar sina förslag och synpunkter på hur man ska öka kollektivtrafiken.
Har Åsa Torstensson haft tillfälle att lyssna på vad Bussbranschen anser vara angeläget att göra för att kollektivtrafikandelen ska öka eftersom det är rätt väsentligt ur jämställdhetssynpunkt?