Kalle Larsson (V):
Jag måste säga att jag är lite förvånad över det svar som avges, i den mån det är ett svar. Men låt mig återkomma till det och i stället säga något inledningsvis om bakgrunden. Det vi här talar om är alltså två av de mest intensiva pågående väpnade konflikter som just nu finns i världen.
Vi talar om det vi ser på nyheterna, läser om i tidningarna och hör på radio om varje dag - om hur bomber, olika typer av dåd och väpnade angrepp skördar tusentals människoliv i såväl Irak som Afghanistan. När det gäller Irak är konsekvenserna av den amerikanska ockupationen oerhört omfattande. Tidningen The Lancet har talat om 600 000 döda.
Det brittiska opinionsinstitutet ORB talar om kanske det dubbla, över en miljon döda, och de flesta av dessa civila, under den ockupation som USA-alliansen sysselsätter sig med. När det gäller Afghanistan har en rad internationella intressenter där uttalat sig med stor tydlighet.
FN har i juni 2006 visat en karta som beskriver säkerhetssituationen i 25 av de 32 provinserna. Där är det måttligt eller extremt osäkert. Utöver det krig som rasar i landet råder det enligt svenska UD:s egen rapportering nästan total laglöshet med utomrättsliga avrättningar, tortyr, godtyckliga frihetsberövanden och människohandel i Afghanistan.
Internationella rödakorskommittén, som är den instans som enligt Genèvekonventionen har att tolka hur bestämmelserna i konventionen tillämpas, gör den tydliga bedömningen att det i båda dessa länder råder väpnad konflikt. Det är krig i Afghanistan. Det är krig i Irak.
Skälet till att det är väsentligt att få höra utrikesministerns åsikt om detta - vilket vi ännu inte har fått - är förstås att en svensk utrikespolitik fordrar att man känner till och i vissa fall trots allt är beredd att uttala sig något litet om läget i andra länder. Visst handlar det också om många flyktingars liv och överlevnadsmöjligheter.
I Sverige finns i dag 1 400 personer från Irak som har fått beslut om att de tvångsvis ska avvisas. 600-700 personer från Afghanistan står inför samma öde. Självfallet har det betydelse, men inte för att jag kräver tolkning i enskilda fall: Det vore mig främmande, och jag har vistats tillräckligt länge i denna kammare för att veta vad svaret blir om man tar upp enskilda fall. Vi fick ett exempel på det alldeles nyss. Men detta är något annat.
Det handlar om läget i två andra länder i världen, och det bör ändå en utrikesminister ha viss kompetens att uttala sig om. Det svar jag får är för det första att jag har ställt frågor till Tobias Billström. Jag måste säga att det är glädjande att man har så god samordning mellan de olika departementen att man vet att det ställs frågor i likartade ärenden till olika ministrar. Jag får vidare höra att man inte kan uttala sig eftersom domstolarna ska tycka något.
Därefter säger man att man kan säga något om det folkrättsliga begreppet "väpnad konflikt" men att det varierar över tid och mellan olika platser. Det är föga förvånande att man kan göra den tolkningen. Därefter får jag reda på, vilket vi visste, att regeringen i en tidigare proposition ansåg att det vid ett tillfälle pågick - i förfluten tid - en väpnad konflikt i delar av Afghanistan.
Sedan kan man visst prata om Irak också, säger statsrådet, men det har han inte för avsikt att göra. Det här är ett svar som jag ska ge utrikesministern en andra chans att avge, och kanske lite fylligare. Inte ens en tredjedel av talartiden använde han nyss för att resonera om dessa ändå ganska angelägna frågor.
Jag väntar mig kanske inte några specificerade tolkningar i utlänningslagens mening, men visst borde ändå en utrikesminister i Sverige kunna säga om han och regeringen anser att det råder krig i Afghanistan?