Ulrica Messing (S):
Gunnar Andrén gav exempel på hur infrastruktursatsningar verkligen kan skapa regioner. Där är kanske Mälardalen och Stockholm det bästa exemplet vi har. Här har man knutit ihop kommuner som i dag lanserar sig just som nära kommuner till vår huvudstad. De upplevde ofta tidigare att de låg lite grann mot baksidan, som Eskilstuna. Det är klart att vi med hjälp av infrastrukturen kan lyckas med det på en rad andra områden också.
Därför är den fördelning som vi nu ska göra efter jul oerhört viktig just utifrån ett regionalt perspektiv. Det hänger också väl ihop med det som Christer Nylander tog upp. Jag delar Christer Nylanders uppfattning att Öresundsregionen är en spännande region. Det gäller inte minst i den tid vi lever i då medlemskapet i EU ger oss andra förutsättningar att agera på en större hemmaarena.
EU befinner sig i ett spännande skifte när vi nu växer med tio nya medlemsländer. Många av de nya medlemsländerna är grannar till oss. Vi kommer att ha än större möjligheter i framtiden att binda ihop länderna runtomkring Östersjön. Vi ska anstränga oss att lyckas med det också. Öresundsregionen har delvis lyckats med det.
Man kan titta på samarbetet mellan Köpenhamn och Malmö. Det har självklart skett tack vare bron. Det finns fortfarande en rad problem. Christer Nylander pekade på några av dem. Vi driver ett ständigt diskussionsarbete med våra kolleger i Danmark på område efter område.
Det gäller alltifrån de hinder vi kan se på transportpolitikens område till de hinder vi kan se som är väldigt uppenbara för människor som bor på ena sidan sundet och arbetar på den andra. Det kan röra skattefrågor eller försäkringsfrågor. Vi har en sådan lista för vilka frågor vi måste bli överens om för att underlätta och för att öka förutsättningarna för att ännu fler kvinnor och män kan pendla över Öresund.
Infrastrukturen är oerhört viktig. Jag nämnde i mitt interpellationssvar Citytunneln. Det är en självklar fortsättning på den investering vi har gjort med bron. Däremot är jag inte beredd att hitta särlösningar på en rad olika områden, det vill säga särlagstiftningar. Jag var inte riktigt klar över vad Christer Nylander tänkte sig när han frågade om möjligheten till en särlagstiftning för integrationsarbetet.
När vi nu gör ett arbete med de nationella planerna för infrastrukturen tittar vi också på hur vi kan lyfta ur några objekt från Stockholm och Västra Götaland. Genom alternativa finansieringsformer kan vi öka tempot i byggtakten och tidigarelägga en del andra objekt som annars hade riskerat att komma senare i planen.
Man ska i fler kommuner och fler län när vi fattar beslutet om planerna inte bara läsa att det är den största satsning vi har gjort på infrastrukturen någonsin. Man ska också påtagligt känna att vägskraporna kommer ut och att det händer saker. Sedan måste man naturligtvis också göra andra saker. Gunnar Andrén pekade på boendet och utbildningen som viktiga förutsättningar.
Jag hoppas att de tillväxtkonferenser som vi nu ska bjuda in till och de debatter som vi har haft nu ett antal gånger här i kammaren, både jag själv och också Lars-Erik Lövdén, ger oss lite bättre redskap. Ofta när vi möts gör vi det för att diskutera hur vi ska fördela pengar på ett mer rättvist sätt.
Det är viktigt att vi också möts politiker emellan för att diskutera hur vi ska ha något att fördela, det vill säga hur vi skapar förutsättningar för tillväxt. Där upplever jag att det finns ett stort intresse inte minst från storstadsregionerna och från alla aktörer att vara med i ett sådant samtal.