Emma Hult (MP):
Bostadsbristen är ett allvarligt problem, inte bara för den som i dag står utan bostad utan för hela samhället. Det leder till att personer måste nej till jobberbjudanden, att unga ofrivilligt tvingas bo kvar hemma och att studenter måste tacka nej till sin utbildningsplats. Det innebär att arbetsgivare har svårt att anställa personer med rätt kompetens och att universiteten kan gå miste om framtida Nobelpristagare.
Jag tror att vi alla ser problemet. Jag tror att vi alla är överens om att det behöver byggas fler bostäder. Men hur det ska ske är vi nog lite oense om. Alla vill inte och kan inte äga sin bostad. Antalet bostadsrätter som produceras räcker inte heller till. När utbudet är litet stiger priserna kraftigt. Det gör att de som har råd med dessa bostäder är en begränsad skara.
Vi behöver främja byggandet av hyresrätter, bostäder som behövs för såväl unga som gamla. Jag och regeringen ser behovet av hyresrätter. Vi ser de unga som längtar efter sitt första boende. Vi ser den frånskilda mamman som tvingas köpa en alltför liten lägenhet till sig och sina barn, för pengar hon inte har. Och vi ser den nyutexaminerade studenten, utan sparkapital, som fått sitt drömjobb men inte kan ta det.
Sverige behöver fler som väljer att vidareutbilda sig, och trycket på utbildningsplatser har aldrig tidigare varit så stort. Våra studenter, de som vill vara med och forma vårt framtida Sverige, tvingas tacka nej till sin utbildningsplats för att det inte finns någon bostad på orten där utbildningen bedrivs. Enligt Sveriges förenade studentkårers bostadsrapport 2014 är det bara tre högskoleorter i Sverige som klarar av att uppfylla det som SFS kallar bostadsgaranti.
Endast tre orter kan erbjuda ett studentboende inom en månad. Då rapporten släpptes var det 17 orter som sa sig kunna erbjuda ett studentboende någon gång under höstterminen, men det skrämmande är att hela elva orter sa att de inte hade något boende till dem som valde att studera på de orterna.
Dit hör, vilket kanske inte är förvånande, stora studentorter som Stockholm, Göteborg, Lund, Malmö och Uppsala, men också städer som Gävle, Karlskrona, Luleå och Växjö återfinns på listan över dem som inte kan erbjuda boende för dem som valde att studera där hösten 2014. Jag vill dröja kvar vid studenterna och passa på att klargöra en sak. Tala aldrig om studenter som en homogen grupp!
Det finns bara en sak som är gemensam för studenter, och det är att de studerar. Studenter kan vara unga och friska, men studenter kan också bli sjuka. Studenter kan vara gifta, studenter kan ha barn och till och med husdjur. Studenter är precis som du och jag, väldigt olika. Dra därför inte alla studenter över en kam. Studenter behöver ett bra boende precis som alla andra.
Miljöpartiet vill verka för att ett hållbart samhälle växer fram där människor får förutsättningar att bo, leva och vara, och där vi i alla skeden tar hänsyn till miljön och klimatet. Det är sorgligt att se hur varken Alliansen eller SD vill ta ansvar för våra barns skolmiljö. När regeringens budgetram föll försvann stödet till upprustning av skollokalerna. Skolmiljön, som är så viktig och där våra barn tillbringar den största delen av sin uppväxt, är eftersatt och behöver stöd.
Vi behöver se helheten. Det handlar inte bara om att bygga fler bostäder, utan det handlar om att bygga ett samhälle. Vi behöver se till att infrastrukturen fungerar, och vi behöver bygga för framtiden. I dag minskar antalet unga som tar körkort. Om vi ska bygga för framtidens behov behöver dessa tillgodoses, och då behöver vi ta hänsyn till dem som ska bo i de framtida bostäderna.
Att då bygga dyra parkeringsplatser i stället för att möjliggöra för en bilpool, att då bygga bostadsrätter där unga inte har råd med insatsen, att då bygga för det som gällde i går och inte för det som gäller i framtiden håller inte. Vi måste ha med ungdomarna i en tidig dialog, våga fråga dem vad de vill ha och se till deras behov. Det må vara att kasta om vår världsbild, men det är lika bra att göra sig beredd, för det är de som styr i framtiden. Fru talman!
Vi behöver en aktiv markpolitik, en markpolitik där fler mindre aktörer släpps in och där aktörer som sitter på mark också bebygger den. Vi behöver mer demokratiska planprocesser. Vi behöver se över varför så många detaljplaner överklagas och varför det hela drar ut på tiden. Vi behöver ta ansvar för det befintliga bostadsbeståndet, det bostadsbestånd som i dag är i stort behov av upprustning.
Därför valde regeringen att i budgeten avsätta pengar och visa på vikten av att det i samband med de nödvändiga upprustningarna även måste göras klimatinvesteringar. Det är investeringar för framtiden, viktiga för fastighetsägarnas ekonomi, för klimatet och för den jord vi vill lämna över till kommande generationer. Välkommen hit, välkommen hem! Så lyder Uppsala kommuns slogan. Det borde vara en slogan för alla kommuner i Sverige och för hela Sverige som land.
Dessvärre ökar antalet som inte har ett hem att komma till. Tak över huvudet är en mänsklig rättighet. Vi måste ta ansvar för bostadsbristen. Vi måste se till att det blir en av de absolut viktigaste frågorna, för det är det för såväl individen som samhället i stort. Låt oss bygga framtidens samhälle där alla människor är välkomna.