KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ulrica Messing (S):
Det hoppas jag också. Lars Tysklind sade att han kanske var tjatig. Absolut inte. Jag tror inte att det finns så många politiska områden som engagerar människor så mycket som just infrastrukturen, både som enskilda personer och som politiker eller som företagare. Det är därför att vi faktiskt är beroende av den för att kunna utveckla våra egna liv, men också för att kunna skapa förutsättningar för tillväxt och utveckling på de platser där vi bor.
Det är klart att varje väg, varje järnväg och varje flygplats både berör och upprör. Så ska det också vara. Nu händer väldigt mycket runt E 6. Vi gör två byggstarter på delsträckor i år, vi gör två färdigställanden på delsträckor i år och vi har tre tillåtlighetsprövningar av olika delsträckor som ligger på Miljödepartementet.
Vi tar ett gemensamt ansvar för att handläggningstiden av dem ska vara så kort som möjligt och att vi nu fullföljer det tempo i vilket vi också har prioriterat pengar. Jag utesluter inte att vi måste göra ytterligare omprioriteringar i ramarna just därför att delar av den här utbyggnaden blir mycket dyrare än vi visste, beroende på underlaget. Men då är vi också beredda att ta ansvar för det så att färdigställandet verkligen kommer.
Den här delen av E 6:an är en viktig del, och tillsammans med den invigning vi nu har framför oss av Svinesundsbron skapar den nya förutsättningar för handel och för utveckling. Det är naturligtvis en utveckling som vi ska bejaka. Sedan avhåller jag mig från att kommentera Björn Rosengrens löften. Det var ett tag sedan jag jagades av dem. Men jag känner att jag står för mina egna löften, och jag hoppas att vi gemensamt ska se till att de boende inte blir besvikna.
Ulrica Messing (S):
Jag tycker att vi har kommit till skott med många konkreta förslag i den transportpolitiska propositionen. Jag uppfattar det snarare som att alliansen hellre vill diskutera infrastrukturen än transportpolitiken, och man kritiserar att detta inte är en ny infrastrukturplan. Det är det inte, och vi har redan presenterat en sådan plan. Under hösten och vintern ska vi börja revideringen av planerna på vägsidan.
Den transportpolitiska propositionen har som utgångspunkt att hålla ihop transportslagen, att vässa dem och att samordna dem mer så att det blir rätt transporter och rätt transportslag. Jag tycker att vi har en tydlig sådan ambition i propositionen. Att vi inte i propositionen pekar ut till exempel de strategiska hamnar vi ser framför oss beror på att vi vill se ett samarbete mellan näringen, hamnens ägare och staten.
Vi ser framför oss ett delat ansvar för utvecklingen i de strategiska hamnarna. Då måste det bygga på ett samtal, en diskussion, med de parter som berörs. Om riksdagen i dag voterar om propositionen är vi beredda att inom bara någon vecka fatta beslut om den förhandlingsperson som får regeringens uppdrag att påbörja arbetet och komma fram med den viktiga frågan.
Jag tycker själv att arbetet med de strategiska hamnarna och kombiterminalerna är en tung och intressant del i propositionen. För första gången närmar vi oss här ett politikområde där andra ansvarar för infrastrukturen men där regeringen tillsammans med Vänsterpartiet och Miljöpartiet de gröna nu har en ambition.
Ulrica Messing (S):
Jag känner ett stöd för att staten ska gå in och styra mer här. Det är ju det som Elizabeth Nyström efterfrågar. Vi har kanske haft för stor tilltro till att de aktörer på marknaden som kör persontrafik kollektivt själva skulle ha ett intresse och se det som sitt uppdrag att faktiskt samordna sig. Vi har litat på att marknadens aktörer löser detta själva. Men det går inte. Vi är nu beredda att gå in och styra detta mer.
Vi ska sätta kunden och resenären i centrum. Det är hopplöst om vi som resenärer inte kan samordna vår biljettbokning. Nu går vi fram med det.
Ulrica Messing (S):
Jag var oerhört tydligt i min inledning i debatten. Jag sade att vi nu föreslår att vi följer de marknadsöppningar som EU:s transportministrar fattat gemensamt beslut om när det gäller chartertrafiken och nattågstrafiken. Men där sätter vi också stopp. Jag ser ingen anledning till att Sverige, som Peter Pedersen uttryckte det, ofta ska vara bäst i klassen och dessutom först att genomföra olika förslag. Vi har varit väldigt tidiga och snabba att genomföra många stora avregleringar.
En del av dem har varit väldigt lyckosamma. Andra har varit lite svårare. All avregleringen kräver också tydliga spelregler. Vi har i efterhand fått gå in och styrt upp just de spelreglerna. Vi kommer inte att genomföra fler avregleringar i Sverige förrän det också sker gemensamt inom de andra medlemsländerna inom EU.
Sedan gäller det frågan om stickspår till industrispår, som Sven Bergström också nämnde tidigare i en frågestund. Banverket har nu remitterat ut ett nytt förslag till kostnadsfördelning till alla dem som har en överenskommelse eller ett avtal med Banverket att använda just stickspår och industrispår. Det har alla företag nu en chans att tycka till om till Banverket.
När Banverket har fått in de synpunkterna kommer det att presentera sin slutliga bedömning för mig och för departementet hur det vill att kostnadsfördelningen ska se ut. Jag har inte tagit del av det material som har gått ut på remiss. Men jag kommer att få ta ansvar för det som sedan ska bli ett beslut. Där kommer jag att vara noga med att vi inte inför avgifter och kostnader som på något sätt försvårar att få över mer av gods på järnväg. Jag vill se en fortsatt positiv utveckling när det gäller gods på järnväg.
Vi ligger ganska bra till i dag i den frågan om man jämför med andra EU-länder, men det är inte tillräckligt bra.
Ulrica Messing (S):
Vi har aldrig haft så mycket avreglering på järnvägstrafik som vi har just nu. Vi har genomfört det med måtta och förnuft. Jag har ingen övertro att det skulle bli mycket lättare att åka i järnvägstrafiken om vi hade hundra som konkurrerade om samma spår än vad vi har i dag. Jag har stor respekt för det största problemet när tågen till exempel inte går i tid i dag. Det beror inte alltid på operatören som kör utan på det faktum att det är trångt på spåren. Jag hade en bra genomgång i går med Banverket och SJ. Jag kan ta ett exempel.
När man byggde järnvägen genom Stockholm på 1870-talet var det byggt och dimensionerat för åtta tåg per dag. I dag på samma räls och med samma kapacitet går det 497 tåg per dag. Detta är den stora utmaningen. Vi har inte byggt ut spåren i den takt som vi har sett ökningen på framför allt persontrafiken. Det måste vi bygga i kapp. Trafiken på Svealandsbanan har ökat med 600 % de senaste tio åren. Jag vill bejaka den utvecklingen.
Men då måste man också investera i infrastrukturen. Det tror jag är den allra viktigaste satsningen för att öka tilltron och få fler att resa ännu mer. I propositionen pekar vi på många viktiga åtgärder för att underlätta att få rätt gods på rätt transportslag. En sådan viktig åtgärd är naturligtvis arbetet med kombiterminaler.
Det handlar om att knyta ihop godsstråken och att arbeta mycket mer med logistik. I dag finns det inget annat transportslag som kan konkurrera med vägen när det handlar om just-in-time . Vi vet att alla slåss om marginaler, och tidsaspekten är oerhört viktig. Jag vill att man också ska kunna lita på just-in-time när man kör gods på järnvägen och på sjöfarten. Vi vill hjälpas åt för att knyta ihop den ambitionen.
Ulrica Messing (S):
Jag vill börja med den sista frågan som Johnny Gylling ställer, frågan om eftersupning. Vi har under Justitiedepartementet haft en utredning som tittat på de förslagen. Den landade i att inte föreslå en lagskärpning just i frågan om eftersupning. Man landade i det efter att ha talat med rättsliga instanser och polisen själv som menade att det är ett oerhört litet problem.
För de 1-2 % av alla som åker fast för rattfylleri som hänvisar till eftersupning kan man med modern teknik motbevisa och se om man har gjort rätt eller fel. Jag är inte rätt person att bedöma om de påståendena är rätta. Men just förslagen om eftersupning är nu ute på remiss. Vi kommer på Näringsdepartementet att följa det arbetet noga. Jag tycker att det är en viktig fråga.
Som politisk signal är det ingen tvekan om att en sådan förändring i lagstiftningen skulle vara en stark signal. Jag är i dag inte beredd att ta ställning till det. Jag kommer att läsa vad remissinstanserna pekar på. Jag är däremot väldigt positiv till det försök vi arbetar med nu att erbjuda kvinnor och män som åker fast för rattonykterhet försök med alkolås och vård och behandling. Man får i stället behålla körkortet under en tid.
Men det bygger på att man också har vård och behandling. Jag tror inte att alkolås i sig hjälper någon som har missbruksproblem med alkohol eller med andra droger. Men det gäller just kombinationen alkolås, vård och behandling. Nu har vi vidgat det försöket från tre län till hela landet. Vi kommer att fortsätta att arbeta med de frågorna i en kombination. Det pågår också en översyn när det gäller straffskalan.
Som Johnny Gylling vet tycker jag själv att vi har varit defensiva och i praktiken underminerat skalans värde eftersom vi inte har ändrat till exempel böter och avgifter i den takt som jag skulle ha önskat. Nu kunde vi höja en del av bötesbeloppen i den trafiksäkerhetspolitiska propositionen. Men det är inte möjligt för oss att göra en ny bedömning av straffsatserna bara kopplat till trafikbrott.
De ska ses i ett sammanhang där man begår andra typer av brott i samhället, till exempel grova våldtäkter, mord eller rån. Straffskalan håller ihop i Sverige.
Ulrica Messing (S):
Eftersom trafiken ska vara kommersiellt lönsam kan det bli så ibland. Jag ska först kommentera det som Runar Patriksson frågar om alternativ finansiering. Regeringen har redan i dag flera typer av alternativ finansiering. Det som har varit utgångspunkten när vi ska finansiera en väg, en järnväg eller en bro är alltid att fundera över hur det blir billigast. Vi bygger vår infrastruktur med skattepengar, och jag vill använda varenda skattekrona så effektivt som möjligt.
Om vi vill bygga snabbare än via statsbudgeten finns det i dag inget billigare sätt än att låna via Riksgälden. Det är ett sätt att ha alternativ finansiering. Ett annat sätt är till exempel Svinesundsbron eller Öresundsbron, där man betalar infrastruktur via avgifter. Vi har alltså redan i dag alternativa finansieringsformer. Jag är positiv till dem.
När det gäller kommunala förskotteringar är det oerhört viktigt att säga att det inte finns någon kommun, något län eller någon region som via förskottering köper sig före i kön. Det råder ibland en oro för det runtom i landet. Det är bara de kommuner, de län eller de regioner som har sitt infrastrukturobjekt näst i tur som har en chans att förskottera och därmed börja bygga lite tidigare.
Det kan ibland vara tre månader, ibland ett halvår eller ibland till och med ett år. Men man kan inte köpa sig förbi de andra infrastrukturobjekten i kön. Jag tycker att varje kommunal företrädare själv måste bestämma om man tycker att det är värt pengarna att låna ut dem under den tiden till Vägverket. Jag är medveten om att pengarna i en kommun ska räcka till mycket. Vi kommer inte att försämra förutsättningarna för bilen. Det gläder mig att Runar Patriksson är mån om det.
Runar Patrikssons eget parti står ju bakom de förslag som alliansen har skrivit under. De innebär att man ska föra över kostnader från sjukskadeförsäkringen och den allmänna sjukförsäkringen till en privat trafikförsäkring om det händer dig eller mig något i trafiken. Det om något kommer att kosta oerhört mycket pengar för privatbilister.
Ulrica Messing (S):
Nu är vi inne på det fjärde året av en tolvårsperiod. Visst ska vi investera i både vägar och järnvägar! Under de här tolv åren har vi avsatt 17 miljarder kronor riktat just till tjälsäkring och bärighet. För första gången någonsin har vi också sagt, erkänt och konstaterat att det inte bara är i norra Sverige som man har tjälsäkringsproblem. Vi viker också pengar till delar av västra Götaland, det vill säga Dalsland, som har stora problem med detta.
Så visst finns det mer pengar till tjälsäkring, och därmed också bärighet, i de planer som vi nu har än vad det har funnits tidigare. Sedan tycker jag att det är bra att Runar Patriksson diskuterar villkoren för bilägare. Nu lovade jag att verka för att inte förändra och försämra villkoren för de enskilda. Jag vill se hur transportslagen kan komplettera varandra. Jag vet att man är beroende av bilen i delar av vårt land.
Det innebär inte att jag inte också vill satsa på kollektivtrafiken. Jag vill att de ska komplettera varandra. Men jag tycker att Runar Patriksson hade haft ett utmärkt tillfälle att också lova bilägarna att ta avstånd från det förslag som alliansen har lagt fram om att man ska flytta kostnaderna från den allmänna sjukförsäkringen till en privat. Det betyder flera tusen kronor för enskilda bilägare om det skulle bli verklighet. Det är ett dråpslag mot bilismen.
Ulrica Messing (S):
Jag vill börja med att instämma i Nina Lundströms beskrivning av förhållandet mellan infrastruktur och möjligheten att bygga nya bostäder. De hänger naturligtvis tätt ihop. I större städer följs de åt ännu tätare.
Därför är det ingen tillfällighet att vi i planerna för infrastrukturprojekten under de kommande åren har varit oerhört tydliga med att säga att vi ska prioritera infrastruktursatsningar som också kan generera möjligheter till att städer och stadsdelar kan utvecklas och att nya bostäder kan byggas. Sedan följer det tyvärr alltid i stora infrastrukturprojekt mycket av oro och många debatter.
Jag lever med detta varje dag och kommenterar vägsträckor i hela vårt land där det finns en oro för att man har hört någon som har sagt att det kanske inte blir aktuellt. Det speglar ju också hur viktig infrastrukturen är. Vi är beroende av att de planer som har slagits fast håller och att vi kan lita på att infrastrukturen fungerar så att vi alla kan förverkliga våra drömmar. Med det vill jag också säga att jag inte utesluter att regeringen får göra nya svåra prioriteringar, eftersom pengarna ändå är begränsade.
Vi har gjort det tidigare, till exempel i beslutet om Trollhättan där vi omdisponerade pengar från hela landet för att kunna kraftsamla ytterligare på infrastruktur runtomkring Trollhättan. Jag vill säga det därför att det finns några projekt i de beslut som regeringen har fattat som har lyfts fram som särskilt angelägna och där regeringen har pekat ut de byggnationerna på både väg- och järnvägssidan.
Just den här sträckan mellan Hjulsta och Ulriksdal för att man ska möjliggöra en stadsdel i Stora Ursvik i Sundbyberg är en sådan prioriterad sträcka. När jag då har sagt det betyder det att vi också naturligtvis kommer att bidra till att det finns full finansiering för den sträckan. I det tidigare beslutet som regeringen fattade skrev vi att byggstarten ska ske någon gång mellan 2006 och 2009.
Det är väldigt vanligt att man har det intervallet i ett beslut eftersom det i början av ett projekt är svårt att vara helt säker på hur lång tid alla prövningar och utredningar ska ta. I dag har vi ett betydligt bättre underlag om hur det arbetet har gått. Därför kommer vi också i regleringsbrevet att förtydliga uppdraget till Vägverket.
I regleringsbrevet till Vägverket skriver vi in att byggstarten skall ske under 2007.
Ulrica Messing (S):
Jörgen Johansson har frågat försvarsministern vad hon avser att göra för att uppfylla de löften staten gett Arboga för att återskapa de arbetstillfällen som försvunnit i försvarsanknuten verksamhet. Interpellationen har lämnats över till mig. Arboga berördes inte direkt av riksdagens beslut i december 2004 om den försvarspolitiska inriktningen för åren 2005-2007. I Arboga finns Försvarsmaktens logistiks teknikdivisions stab, FM Log, och bland annat delar av ledningssystemenheten.
FM Log har 200 anställda i Arboga. Under innevarande år avses verksamheten utökas med ca 40 personer. Utöver detta har Försvarets materielverk, FMV, verksamhet i Arboga. Där finns bland annat huvuddelen av kompetensenheten för teknisk information. FMV i Arboga har ca 100 anställda. Enligt vad jag erfarit är det inte aktuellt att lokalisera någon ny militär verksamhet till Arboga.
I november förra året redovisade utredningen om lednings- och myndighetsorganisationen inom det militära försvaret, Försvarsförvaltningsutredningen, sitt betänkande. Utredningen skulle se över lednings- och organisationsfrågor, men också materielförsörjningen för att minska kostnaderna för försvaret. Betänkandet har just remissbehandlats, och under våren kommer regeringen att återkomma till riksdagen bland annat avseende framtida utformning av materielförsörjningen.
Jag är medveten om att andelen arbetslösa och personer i konjunkturprogram är relativt hög i Arboga kommun men också att Arboga ingår i den expansiva Stockholm-Mälarregionen som är Sveriges största arbetsmarknadsregion med en hög tillväxt och dynamik. Närheten till andra kommuner och därmed en större arbetsmarknad är oerhört viktig. En viktig faktor för att kunna ta till vara på de möjligheter som regionen har tillgång till är goda kommunikationer.
Satsningarna på Mälarbanan, Svealandsbanan och den nya motorvägen mellan Köping och Örebro har förbättrat pendlingsmöjligheterna avsevärt. Arboga har även etablerat sig som en attraktiv boendekommun. Riskkapitalbolaget Arbustum Invest AB bildades 1997 genom ett avtal mellan Stiftelsen Industrifonden och Volvo Aero AB.
Parterna förband sig att tillföra 60 respektive 40 miljoner kronor i riskkapitalbolaget, och aktierna skulle ägas i samma proportioner. Endast en mindre del av de projekt som sökt finansiering hos Arbustum har kommit från Arbogaregionen. Trots det har Arbustum prioriterat företag från Arbogaregionen.
Jag är övertygad om att det är genom att olika aktörer, offentliga och privata, kraftsamlar kring åtgärder i syfte att stärka konkurrenskraften på lokal och regional nivå som de bästa förutsättningarna för en utveckling av näringslivet i Arboga skapas. Ett viktigt verktyg för en långsiktig hållbar regional utveckling är också de regionala tillväxtprogrammen.
Ulrica Messing (S):
Nej, inga direkta satsningar i form av stöd eller paket med riktade åtgärder till Arboga. Vi planerar att fortsätta att följa och leverera den del av löftena som regeringen har utställt när det gäller Arboga, precis som till alla andra kommuner som har fått löften av regeringen om riktade åtgärder. Det finns skäl att titta på Arboga just utifrån det jag nämnde kort i mitt svar, den relativt höga arbetslösheten.
Jag vet att arbetsmarknadsminister Hans Karlsson arbetar mycket med att se till att arbetsmarknadspolitiken och de pengar som är avsatta för alla de åtgärder som finns också kommer till de kommuner som har den allra högsta arbetslösheten. Så där pågår ett medvetet arbete mot bland annat Arboga men också många andra kommuner som kanske sticker ut och inom sitt län har betydligt högre arbetslöshet än en del andra kommuner.
Arboga har ändå med sitt geografiska läge möjligheter att verkligen använda kommunikationer och knyta sig närmare andra kommuner. Det är klart att det bådar gott, för näringslivsutveckling och för regeringens kamp mot den höga arbetslösheten. Här finns positiva saker att knyta an till.
Jag tror att man kan hitta flera spännande samverkansprojekt i offentlig och privat regi, där vi kan se att i ett strategiskt arbete runt inte minst ökade krav på säkerhetsfrågor och säkerhetsfrågor i vid mening, att säkra oss mot naturkatastrofer eller händelser vi inte kan förutse, kan vi samarbeta betydligt mer mellan myndigheter och privata organisationer än vad vi har gjort tidigare.
Jag föreslår att Jörgen Johansson återkommer till försvarsministern med sina idéer om det. Jag ska också själv prata med försvarsministern.
Ulrica Messing (S):
Sverker Thorén har frågat mig vilka initiativ jag har tagit efter att Kustbevakningen och Sjöfartsverket den 24 februari 2005 lämnat sin rapport angående behovet av förändringar i fråga om mottagandet av fartyg i nöd. Vidare har Sverker Thorén frågat vilka initiativ jag avser att vidta för att Sverige ska kunna leva upp till kraven i EG-direktivet om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen.
Jag vill inleda med att framhålla att Sverige redan har genomfört det direktiv Sverker Thorén syftar på, det så kallade sjötrafikövervakningsdirektivet. Enligt direktivet är medlemsländerna skyldiga att upprätta planer på hur ett fartyg i nöd ska kunna tas emot. Frågan om hur dessa planer ska se ut i praktiken har varit föremål för en hel del diskussioner mellan å ena sidan en rad medlemsstater och å andra sidan EG-kommissionen.
Kommissionen anser att medlemsstaterna bör peka ut ett antal namngivna platser längs sina kuster. Sverige och flera andra länder är av uppfattningen att man inte bör namnge skyddade platser. Valet av en skyddad plats bör i stället göras i varje enskilt fall efter det att man har tagit hänsyn till rådande omständigheter som fartygets storlek, last och väderförhållanden som råder.
Den 13 januari 2006 erhöll rådet EG-kommissionens slutliga version av förslaget om ändring av trafikövervakningsdirektivet. Förslaget ingår i det så kallade tredje sjösäkerhetspaketet. Förslaget, som bland annat berör skyddade platser, har remitterats till berörda myndigheter och intresseorganisationer. Kommissionen föreslår bland annat att medlemsstaterna ska ta fram förteckningar över möjliga skyddade platser.
Dessa förteckningar ska skickas till kommissionen och grannmedlemsstater. Det är oklart när rådet och Europaparlamentet kommer att besluta om ändringar av sjötrafikövervakningsdirektivet, men det lär inte ske under innevarande halvår. Kustbevakningen och Sjöfartsverket inkom i februari 2005 med en gemensam redovisning av regeringens uppdrag att utreda hur möjligheterna att handla effektivt i samband med mottagande av fartyg i nöd kunde förbättras.
Myndigheternas konsekvensanalys av de föreslagna ändringarna behövde enligt Näringsdepartementet dock kompletteras. Därför anmodade Näringsdepartementet de båda myndigheterna att komplettera sin redovisning. Myndigheternas komplettering har nu kommit in till Näringsdepartementet och bereds för närvarande i Regeringskansliet. Min uppfattning är att vi har ett fullt fungerande system i Sverige för att anvisa ett fartyg i nöd till en skyddad plats.
Detta skedde senast i samband med Stena Nautica-olyckan. Vi måste givetvis driva arbetet vidare och utveckla såväl vårt nationella system som IMO:s och EU:s regelverk för skyddade platser.