Acko Ankarberg Johansson (KD):
Under en pandemi är det nödvändigt att göra inskränkningar och begränsningar för att hindra smittan. Men när vi gör det får det alltid konsekvenser. Positiva sådana innebär att vi kan stoppa smittan genom hur vi umgås och hur vi arbetar. Men det får också konsekvenser för den som kanske mister hela sin inkomst då man till exempel förlorar alla kunder. Man kanske till och med måste slå igen sin butik eller restaurang. Alla åtgärder vi gör har fördelar och nackdelar.
I den lag som vi i dag diskuterar och som ska förlängas framgår det tydligt, tycker jag, att åtgärderna inte ska vara mer långtgående än nödvändigt, vilket regeringen skriver på flera ställen. Det är en viktig sak att understryka. När vi i dag diskuterar en förlängning av lagen om tillfälliga smittskyddsåtgärder på serveringsställen måste åtgärderna ha en balans. De får inte vara mer långtgående än vad som är nödvändigt.
Vad gäller den lag som trädde i kraft i somras har serveringsställena gjort ett gott arbete. Det har även kommunerna gjort, som väldigt snabbt fick i uppdrag att utföra tillsyn och följa detta. Jag är imponerad över det som både serveringsställen och kommuner har lyckats med under detta halvår. De har hanterat en väldigt svår situation.
Riktlinjerna har inte varit entydiga, utan de har lite grann fått pröva sig fram, vilket jag återkommer till. De har dock hanterat situationen på bästa möjliga sätt utifrån det läge vi befinner oss i. Det är bra att regeringen föreslår att lagen ska förlängas. Man föreslår nu att den ska gälla till och med maj 2021. Det är möjligt att en förlängning kommer att behövas. Kristdemokraterna har valt att skriva en följdmotion och lägga till ytterligare några aspekter.
Jag vill lyfta upp några av dem. Det finns föreskrifter och allmänna råd om hur man ska hantera det här, men de är inte tydliga nog. Vi diskuterade detta inför lagens tillkomst i somras. Under hösten har vi dock kunnat se att det finns behov av förtydliganden. Vi föreslår därför att regeringen ska arbeta med detta och förtydliga vilka allmänna råd och riktlinjer myndigheterna har.
Man borde titta på dem tillsammans med relevanta branschorganisationer. De branschorganisationer som verkar här har medlemmar som under hösten har prövat detta och som vet vad som fungerar och vad som inte fungerar. De vet vilka riktlinjer detta borde innehålla. I samtalet behöver man förstås också ha med kommunerna och deras medarbetare som har arbetat med tillsynen.
Vi tror att det kommande halvåret, eller åtminstone de kommande fem månaderna, skulle kunna bli ännu bättre om man lyder vårt yrkande om att jobba vidare med riktlinjerna på ett mer fördjupat sätt. Dessutom skulle det hela förmodligen bli mer effektivt. Vi vill gärna att det ska finnas möjlighet att göra lokala och regionala anpassningar beroende på hur pandemin och smittläget är för tillfället.
Man får en större tilltro till åtgärderna om de är kopplade till hur det ser ut just nu på ett visst ställe. I dag har vi mötts av rapporten om att smittläget i Helsingborg är väldigt svårt. Där diskuterar de vad de mer behöver göra. Varje gång något liknande händer ska man kunna vidta lite fler åtgärder, vid sidan av de nationella regler som finns.
Och omvänt: Om smittan ger med sig och ett annat läge inträder kan man backa i reglerna och kanske klara av lite mer än vad man har gjort tidigare. Vi tror att det framöver skulle behövas mer av en sådan samverkan mellan regler. Kanske hjälper den kommande pandemilagen oss att hitta rätt former för det.
Vi tror att det är nödvändigt att vi jobbar bättre med restriktioner och rekommendationer, också kopplat till ekonomisk kompensation, så att vi får ett regelverk som ger förtroende och som fungerar för alla som är berörda. Utifrån det förslag som ligger på bordet tycker vi att propositionen är bra, men vi har ändå några yrkanden.
Jag vill lyfta fram dem som finns under punkt 2 till kammarens prövning. Det gäller reservation 1. Det handlar om dessa riktlinjer och att vi behöver en bredare samsyn. Vi behöver fördjupa detta så att vi vet att tillsynen fungerar väl. Jag vill avslutningsvis säga att ärendet visar att både näringsidkare och kommuner ganska snabbt kan ta sig an en väldigt svår situation.
Vi lagstiftare behöver göra vår del för att säkerställa att de kan göra detta på bästa sätt. Jag vill därför yrka bifall till reservation 1.