Anders Åkesson (C):
Låt mig inledningsvis yrka bifall till reservation nr 2 av Centerpartiet och övriga allianspartier. Trafikutskottet har under vintern ägnat en betydande del av sitt arbete åt att följa upp sjöfartsnäringens konkurrenskraft.
Den uppföljningsrapport som blev resultatet av det arbetet visar på att det finns utrymme för en rad förbättringar för att stärka sjöfartens konkurrenskraft. Vi ser det som angeläget att de genomförs inom en mycket snar framtid.
Uppföljningen visar konkret att den ökade utflaggningstakten under senare år främst beror på hur vi utformar svenska bemanningsregler och frånvaron av ett svenskt tonnageskattesystem. Det är något som har berörts av tidigare talare i dag.
Av uppföljningen som har gjorts, och som ett enigt utskott ställer sig bakom, framgår också tydligt hur viktigt det är att det finns en nationell sjöfartsstrategi, likaså målet för denna, att den svenska handelsflottan ska tillförsäkras rimliga konkurrensvillkor.
Att det inte finns en nationell sjöfartsstrategi måste åtgärdas snarast.
En majoritet av utskottets ledamöter, de rödgröna partierna med stöd av Sverigedemokraterna, sätter sitt hopp till att samarbetsregeringen Löfven-Romson ska bedriva ett aktivt och skyndsamt arbete för att förbättra de områden som har uppmärksammats i utredningen.
Vi andra, Centerpartiet och övriga allianspartierna, har inte så stort hopp om att samarbetsregeringen Löfven-Romson ska leverera i vare sig denna eller andra frågor eller visa den handlingskraft som fordras. Vi ser det som mycket angeläget att tonnagebeskattning för svenska rederier införs.
Självklart måste investeringsbeslut i svenska rederier fattas utifrån marknadsmässiga överväganden och inte skattemässiga hänsynstaganden. Herr talman! Det är väldigt många, inklusive hela sjöfartsklustret, som just nu svävar i ovisshet om vilken inriktning och ambitionsnivå som samarbetsregeringen med ansvarig minister Anna Johansson har för svensk sjöfart.
Vi allianspartier, som reserverat oss till förmån för ett eget yttrande, anser att regeringen inte på något sätt redogjort för vilket arbete regeringen bedriver för att förbättra de områden som uppmärksammas i uppföljningen, alltså tonnageskatten och bemanningsreglerna. Det här är områden som är väldigt viktiga om vi ska tillförsäkra stark konkurrenskraft för svensk sjöfart.
Med anledning av detta hade vi önskat att ett enigt utskott ställt sig bakom vårt förslag till utskottsinitiativ till regeringen med innebörden att regeringen mycket skyndsamt skulle återkomma till riksdagen med en redogörelse för hur den arbetar. Vi hade önskat att ett enigt utskott kunnat ställa sig bakom allianspartiernas ambition på det området. Så blev det inte.
En sådan redogörelse skulle självklart fokusera på arbetet med ett tonnageskattesystem och bemanningsregler. Vidare borde såväl internationell sjöfart som inlandssjöfart belysas.
I redogörelsen borde man även närmare beskriva hur systemet med sanktionsavgifter avseende de skärpta svavelreglerna tillämpas i praktiken så att svensk sjöfart hanteras korrekt och rättvist visavi övrig sjöfart.
Men, herr talman, mot bakgrund av att den rödgröna majoriteten med stöd av Sverigedemokraterna inte gav oss det stödet i utskottet och inte har anslutit sig till det önskemålet väljer vi i stället att lyfta fram vår åsikt i ett särskilt yttrande. Ett annat perspektiv på sjöfart är givetvis miljöperspektivet.
För att uppnå de klimatmål vi som nation föresatt oss måste vi minska utsläppen av klimatpåverkande växthusgaser radikalt. Just transportsystemets bidrag till utsläppen är helt avgörande om vi ska lyckas, och sjöfart är ju en del av transportsystemet. Sjötransport av i första hand gods på våra sjöar och kanaler skulle kunna vara ett bra alternativ.
Sverige har goda möjligheter att utveckla sjöfarten såväl inrikes som i vårt närområde. Att föra över gods från väg till vatten ligger helt i linje med vårt förutsättningslösa arbetssätt med en transportslagsövergripande analys för att i alla lägen ta fram det mest effektiva transportsättet i varje enskilt fall.
Den kapacitetsutredning som alliansregeringen tog initiativ till och genomförde inför framtagandet av den senaste infrastrukturpropositionen 2012 lyfte fram just inlandssjöfart som en stor outnyttjad resurs och problemlösare för att få bort trängsel och överbelastning inom övriga transportslag i vårt land.
Samma analys som i Kapacitetsutredningen ligger såvitt jag förstår till grund för den av samarbetsregeringen aviserade infrastrukturpropositionen 2016. Vad handlar inlandssjöfart om, rent konkret?
Jo, det handlar till exempel om ett Vänernfartyg som via Göta älv upp i Vänern tar med sig en last motsvarande 100 långtradare eller 75 järnvägsvagnar. Fyra fartyg på Göta älv varje arbetsdygn motsvarar med andra ord 400 långtradare eller 15 långa tåg i en del av landet, där både vägsystemet och järnvägssystemet i dag är hårt ansträngt.
Sverige har därutöver ett femtiotal hamnar längs sin långa kust och därmed stora möjligheter att utveckla och öka sjöfarten både inrikes och i vårt närområde. Detta är åtgärder som borde kunna genomföras förhållandevis snabbt.
Alliansregeringen och den förra infrastrukturministern meddelade redan 2012 att man hade för avsikt att införliva EU:s regelverk om inre vattenvägar, detta för att skapa ett med Europa gemensamt regelverk för inlandssjöfart. Det är bra att ett antal beslut i detta syfte redan har fattats.
För att vi ska få till ett förverkligande är det samtidigt viktigt att vi inte fyller ett svenskt genomförande med svenska särregler, för vi vet att då skulle genomförandet inte bli av. Vi kan alltså konstatera, herr talman, att mycket av infrastrukturen för sjöfart redan finns på plats.
Från allianspartiernas sida anser vi dock att inre vattenvägar som Göta älv, Trollhätte kanal, Vänern och Mälaren måste säkras i samband med införlivandet av regelverket om inre vattenvägar. Därför måste vi nu planera för ytterligare investeringar i just de inre vattenvägarna, till exempel reinvesteringar i Trollhätte kanal.
Just dessa resonemang om att utveckla den svenska inlands- och kustsjöfarten i syfte att minska belastningen på väg- och järnvägsnät samt snabbare uppfylla våra klimatmål ligger bakom den alliansgemensamma reservation 2 till vilken jag tidigare yrkade bifall.