Hans Linde (V):
Så är det återigen dags för riksdagen att sammanfatta ett år av svensk vapenexport. I vanlig ordning är det inte någon speciellt upplyftande debatt för oss som vill att Sverige ska vara en tydlig och konsekvent röst för mänskliga rättigheter, jämställdhet och nedrustning. År 2014 var ännu ett år då Sverige sålde vapen och beväpnade krigförande stater, länder som bryter mot de mänskliga rättigheterna och diktaturer.
Förra året fortsatte diktaturen Saudiarabien att vara en av de främsta köparna av svenska vapen trots att man under 2014 avrättade minst 90 personer, ett dussintal av dem i offentliga avrättningar. Under 2014 sålde Sverige vapen till diktaturen Bahrain trots att kungen i öriket med våld slår ned alla protester mot hans auktoritära styre.
I Bahrain sitter dessutom just nu en svensk medborgare, Mohammed Habib al-Muqdad, fängslad på politiska grunder. Detta förhindrar uppenbarligen inte svensk vapenexport. Även militärjuntan i Thailand köpte svenska vapen för en halv miljard under 2014.
Att det rapporteras om godtyckliga arresteringar, samvetsfångar och allvarliga inskränkningar i grundläggande mänskliga rättigheter verkar inte vara något hinder för svensk vapenexport. Bland köparna återfinns också Förenade Arabemiraten.
Så här sammanfattar Amnesty International utvecklingen i landet under 2014: Myndigheterna förblev "obevekliga i sina ansträngningar att kuva oliktänkande och krossa alla tecken på opposition mot makthavarna, trygga i förvissningen att deras viktigaste allierade bland de västerländska demokratierna knappast skulle invända". Herr talman!
Jag tror att vi måste se att Sverige inte kommer att kunna vara en trovärdig röst för mänskliga rättigheter, demokrati och jämställdhet någonstans på jordklotet så länge vapenexporten till diktaturer fortsätter. Vårt land står inför ett mycket tydligt vägval: Antingen är man en röst för frihet och mänskliga rättigheter eller så säljer man vapen till diktaturer.
Antingen för man en feministisk utrikespolitik eller så beväpnar man de regimer som kränker kvinnors rättigheter. Antingen är man en kraft och en röst för fred och nedrustning eller så väljer man att sälja vapen till länder som är inblandade i väpnade konflikter. Det går inte att göra både och. Vi har ett tydligt vägval framför oss.
För mig och Vänsterpartiet är uppfattningen mycket klar: Vi vill se ett tydligt och skarpt förbud, utan undantag, mot svensk vapenexport till diktaturer, till krigförande stater och till länder som begår grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna. Herr talman! Nu arbetar en utredning med att se över de svenska regelverken för vapenexport och för att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater.
Det har varit en process som jag inte tror någon kan hävda har stressats fram. Det gick fem år med en borgerlig regering innan man ens öppnade upp för att tillsätta en översyn av regelverket för vapenexporten, och det kunde ske först efter att vi hade lyckats mobilisera ett massivt tryck både i och utanför riksdagen. Därefter tog regeringen mycket god tid på sig att tillsätta en parlamentarisk kommitté som skulle genomföra utredningen.
Vi kan i dag konstatera att det har gått fyra år sedan riksdagen fattade beslut om att man skulle tillsätta en utredning. Det har gått tre år sedan själva utredningen tillsattes, men fortfarande har ingen slutrapport presenterats. Denna utredning har dessutom gång på gång skjutit upp sin slutrapport.
Ärligt talat, ärade ledamöter av Sveriges riksdag: Det finns glaciärer som rör sig snabbare än arbetet med att reglera svensk vapenexport! Nu hoppas vi att det ska komma en utredning i juni. Men vi ska också vara ärliga. En rapport från en utredning ändrar i sig inte några regelverk - inte med ett kommatecken, inte med en millimeter.
Det krävs därefter att den nuvarande regeringen med Socialdemokraterna och Miljöpartiet agerar, att man tar fram en proposition och återkommer till riksdagen. Jag måste erkänna att jag som vänsterpartist känner en väldigt stor oro för att den här regeringen, precis som tidigare regeringar, ska fortsätta dra frågan om svensk vapenexport i långbänk. Det stora problemet är inte Vänsterpartiets.
Det är inte vi som betalar det höga priset för denna glaciärhastighet. Det är kvinnorna i Saudiarabien, demokratiaktivisterna i Thailand och de oppositionella i Bahrain men också Sveriges utrikespolitiska trovärdighet som betalar priset för glaciärhastigheten i arbetet med att se över svensk vapenexport. Vänsterpartiet anser att det är hög tid att vi nu kommer till ett avgörande.
Det är hög tid att riksdagens partier tar ställning och förhåller oss till det vägval vårt land står inför. Vi vill därför att vi vid voteringen senare i dag skickar ett tydligt uppdrag till Sveriges regering att regeringen före årsskiftet återkommer med en proposition till riksdagens bord om hur man vill se över svensk vapenexport. Därför vill jag avsluta med att yrka bifall till reservation 1.