Anders Åkesson (C):
Kloka regeringar och deras infrastrukturministrar bygger broar och vägar för att underlätta för människor och varor att färdas och mötas i ett alltmer öppet samhälle. Öppenhet skapar tillväxt och välstånd. Det är min och Centerpartiets bestämda uppfattning.
Den vecka vi nu är i, strax före jul och årsskiftet 2015/16, har regeringen Romson-Löfven och dess infrastrukturminister Anna Johansson lagt fram, tagit tillbaka och på nytt lagt fram lagförslag som för oss till det tillstånd som rådde i vårt land strax efter andra världskriget.
Det var id-krav, fast då i form av passkontroller, för alla resande mellan Sverige och dess grannländer.
Statliga SJ och andra tågoperatörer samt andra kollektivoperatörer som transporterar oss över landgränsen mellan Sverige och Danmark, och även till och från andra grannländer, reagerar på detta genom att överväga att upphöra med sin trafik. Det sker år 2015.
Kloka regeringar underlättar för människor och varor att färdas och mötas i ett öppet samhälle. Det är det som ger oss resurser till vårt gemensamma välståndsbygge, till exempel resurser till att bygga viktig transportinfrastruktur. Herr talman! Det är i skuggan av detta vi i dag har att debattera innehållet i statsbudgeten med koppling till transportinfrastruktur.
Centerpartiets vision är att Sverige, ett av världens mest handelsberoende länder, också ska bli ett av världens mest framgångsrika länder ekonomiskt, med möjligheter för alla att arbeta och utvecklas.
Jag och Centerpartiet vill att Sverige ska vara ett föredöme på miljöområdet och genom konkreta styrmedel visa att ekonomisk tillväxt, människors mobilitet, handel med varor, innovation och entreprenörskap går hand i hand med minskade utsläpp av växthusgaser och gifter och med ökande ekologisk balans.
Centerpartiet har därför i sin budgetmotion för i år föreslagit ett alternativ till regeringens budgetproposition. I motionen föreslås stora och viktiga strukturreformer på arbetsmarknaden och på bostadsmarknaden, omläggningar av skatten på arbete och företagens villkor samt en kraftfull grön skatteväxling, där sänkt skatt på arbete finansieras genom att förorenaren betalar för utsläppen.
Målet med vår politik är att frigöra de krafter som finns runt om i vårt land så att nya initiativ och idéer belönas i stället för bestraffas. Riksdagen har i ett första steg av sin budgetprocess emellertid ställt sig bakom regeringen Romson-Löfvens budgetproposition och de utgiftsramar och beräkningar av inkomster som där föreslås.
Eftersom riksdagen har gett budgetpolitiken en helt annan inriktning än den jag och Centerpartiet önskar avstår jag från att delta i beslutet om anslagens fördelning. I stället har jag inom ramen för trafikutskottets arbete i ett särskilt yttrande framfört hur fördelningen av anslagen borde ske inom utgiftsområde 22.
Därtill vill jag i likhet med Jessica Rosencrantz yrka bifall till de två reservationer som allianspartierna har i betänkandet med anledning av detta. Låt mig återgå till transportinfrastrukturen. Det är viktigt att ha ett hela-landet-perspektiv.
Det är en förutsättning för jobbskapande, för att kunna resa mellan bostad och arbete, för näringslivets godstransporter inom och utom vårt lands gränser och för att kunna ta del av arbetsmarknad, kultur och sociala sammanhang. Infrastrukturinvesteringarna i vårt land har under lång tid varit låga i förhållande till behovet.
Efter en mycket långvarig nedgång, som bottnade 2005, har investeringarna vänt uppåt igen som ett resultat av alliansregeringens energiska satsningar. Jag erkänner, herr talman, att vi fortfarande har en stor upparbetad infrastrukturskuld som kräver ytterligare investeringar i hela landet, framför allt i ett nedslitet järnvägssystem.
En utbyggd järnväg och ökade satsningar på drift och underhåll innebär ökade möjligheter för att på ett miljövänligt sätt resa och pendla inom hela landet. Järnvägen är också en grundläggande förutsättning för industrins långväga godstransporter. Alliansregeringen fördubblade satsningarna på järnvägens drift och underhåll jämfört med tidigare socialdemokratiska regeringar.
Vi i Centerpartiet föreslår därför en ytterligare satsning på nästan en halv miljard kronor mer än motsvarande satsning i regeringens förslag för de kommande åren. Satsningar på infrastruktur och kollektivtrafik ska ske i hela landet i stället för att med små medel kompensera lite här och lite där.
Ett sådant exempel, att med alltför små medel kompensera lite här och lite där, lite då och lite nu, är regeringen Romson-Löfvens satsning på kollektivtrafiken på landsbygden. Där föreslår regeringen en ökad satsning med 200 miljoner kronor. 200 miljoner kronor, hur mycket är det egentligen?
Årligen går ca 21 000 miljoner kronor till drift och underhåll på befintliga vägar och järnvägar. Av detta går ca 13 000 miljoner kronor till vägnätet och 8 000 miljoner kronor till järnvägen. Regeringen Romson-Löfvens storsatsning utgör alltså mindre än 1 procent av det totala anslaget.
Vi i Centerpartiet vill genomgående att politiska åtgärder inom infrastruktur, och även på andra politikområden, ska göra konkret skillnad. Annars är det inte stor mening med dem. Det är bra med satsningar på kollektivtrafiken, men 200 miljoner kronor i något slags landsbygdssatsning är inte ett landsbygdsförslag som gör någon som helst skillnad i verkligheten.
Det ska fördelas på 21 län i vårt land, vilket innebär knappt 10 miljoner kronor per län. Det räcker inte långt om man vill göra en kraftfull satsning på kollektivtrafiken på svensk landsbygd.
Det finns skäl, herr talman, att i sammanhanget påminna om att många inte kan förlita sig på kollektivtrafiken och att de, i synnerhet de som bor på landsbygden, kommer att drabbas hårt av den höjda bränsleskatt som samma regering därtill föreslår.