KBLab/rixvox huggingface dataset:
Anders Åkesson (C):
Med mitt inlägg, Lillemets, ville jag säga: Varför specifikt peka ut flyget och inte ställa krav på övriga fyra transportslag oavsett miljöpåverkan och krav på samverkan? Låt mig ta ett mycket konkret exempel.
Jag är bosatt och verksam i en del av landet där befolkningstätheten sannolikt inte motiverar en utbyggnad av snabbtåg. Det innebär att vi i sydöstra Sverige under överskådlig tid kommer att ha långt mer än tre timmars resa på järnväg för att nå exempelvis Stockholm.
Den politik Lillemets företräder innebär ett förbud för sydöstra Sverige, nordvästra Sverige och andra delar av Sverige eller reserelationer inom Sverige och till och med reserelationer mellan regionala flygplatser i Sverige och utomlands. Vilken framtid erbjuder Lillemets och Miljöpartiet de delar av Sverige där ekvationen, räknat från en utsiktspunkt på Stockholms central, inte går ihop? Politiken hänger inte ihop, Lillemets!
Varför undanta de ungefär 400 000-500 000 utrikesresor som svenskar gör till Thailand? Självklart ska flyget som trafikslag bära sina kostnader - både samhällskostnader och miljökostnader. Ingen har sagt något annat.
Men att ensidigt peka ut ett trafikslag och att på något vis försvåra ett trafikslags verksamhet med Stockholms central som utsiktspunkt är inte en hållbar politik.
Anders Åkesson (C):
Först av allt: Låt mig understryka att jag delar det engagemang för den manuella glasindustrin och Glasriket som näringsminister Annie Lööf och Carina Adolfsson Elgestam ger uttryck för. Rubriken på interpellationen är Glasrikets framtid , och rubriken antyder - helt riktigt - att Glasriket egentligen är mer än själva glasbruken.
Självklart är det dock tyvärr så att det utan fungerande glasbruk, som ändå är kärnan i själva destinationen Glasriket, på många av de orter Carina Adolfsson Elgestam räknade upp heller inte finns något glasrike kvar utan då möjligtvis ett kulturarv.
Jag tycker, herr talman, att vi fick en tydlig redogörelse av ministern för vad samhället gjort och gör för att både utveckla och stötta näringslivet, däribland Glasriket i Småland. Och det är bra, för i grunden, herr talman, handlar ju detta om själva företagandet.
Alla insatser med EU:s strukturfonder och de regionala utvecklingsmedlen till Kronobergs och Kalmar län syftar till att ge bästa möjliga förutsättningar för företagsamhet och ett beslutsfattande på det regionala och det lokala planet, där ofta den förmåga och vilja till samordning som Carina Adolfsson Elgestam efterlyser finns.
Kärnan i Glasriket ska vara fungerande, lönsamma och uthålliga företag, och då i synnerhet glasbruksföretag med sina väldigt speciella förutsättningar med krav på lång yrkeserfarenhet och så vidare men även företag i kringnäringarna, så att man kan skapa en service och ett välkomnande till dem som besöker attraktionen Glasriket.
Här måste det ju vara ett samspel mellan näring och samhälle för att uthålligt klara ett fortsatt glasrike i Småland. Jag vet att det finns företagare på många av orterna som kämpar oerhört hårt och uthålligt och ofta också är framgångsrika i att klara sitt ansvar. Men vad är Socialdemokraternas och Carina Adolfsson Elgestams syn på detta med företagarens ansvar specifikt i Glasriket?
Anders Åkesson (C):
Det är väl underbart att näringsminister Annie Lööf är välkommen överallt och efterfrågad. Det tycker jag är bra. Det är bra, Carina Adolfsson Elgestam, att du delar min syn att företagens ledning och samhället har ett gemensamt ansvar. Jag tror nog att vi har lika stort engagemang i frågan, Carina Adolfsson Elgestam och jag.
Och jag tror att det är väldigt viktigt att man inte lämnar någon sten ovänd i jakten på lösningar, oavsett om det handlar om Glasriket eller någon annan del av vårt näringsliv. Anledningen till att jag ställde frågan och till att jag tyckte att det var viktigt att få det tydliggjort var att interpellationen ensidigt var inriktad på vad samhället kan göra för Glasrikets fortlevnad. Men det är bra att vi har samsyn i detta.
Det gläder mig.
Anders Åkesson (C):
Stina Bergström anför krångel och att det är dyrt och icke förutsägbart. Det är ur ett resenärsperspektiv helt korrekta iakttagelser av det europeiska järnvägssystemet. Jag delar Stina Bergströms syn på att den som vill göra den miljökloka resan möts av krångel, hinder och bekymmer.
Men, Stina Bergström, det är precis detta EU-förslaget avser att rätta till. Det ska skapa harmoni och förutsägbarhet för den som väljer att åka tåg mellan Kil och Italien.
Min fråga till Stina Bergström, herr talman, blir: Hur tror Stina Bergström och Miljöpartiet att internationella höghastighetståg i syfte att transportera passagerare i konkurrens med flyg ska kunna bli möjligt om vi inte sluter internationella överenskommelser?
Anders Åkesson (C):
När det gäller dem som nu sliter sitt hår för att uppnå en effektivare järnvägstrafik över den europeiska kontinentaldelen och upp i Skandinavien är alltså Stina Bergströms och Miljöpartiets svar tågluffarkortet från 70- och 80-talet. Jag trodde, herr talman, att tågluffarkortet handlade om att man valde en månads vistelse i Europa - att vi ur ett skandinaviskt perspektiv tog oss ut i Europa. Herr talman!
Trafikvolymen i persontransport är dock affärsresenärer och familjeresenärer som vill från södra Italien till Kil eller omvänt. Det är deras perspektiv vi måste använda när vi funderar på hur vi effektiviserar och gör det enkelt, möjligt och rimligt att välja det miljövänliga tåget.
Ett tågluffarkort som innebär ett planlöst irrande över Europa medan man åker mellan Kil och Italien tror jag inte är det svar vi förväntar oss på 2020-talet. Syftet med kommissionens förslag är att effektivisera och öka möjligheterna för ett internationellt, gemensamt regelverk.
Avslutningsvis: Enligt Miljöpartiets och Stina Bergströms sätt att se det, vari består rättvisan i att danska, tyska och italienska persontrafikjärnvägsföretag kan starta trafik i Sverige? Jag tror att det skulle kunna vara utmärkt sett ur ett produktutvecklings- och effektivitetsarbete, men en svensk järnvägsoperatör kan med dagens överenskommelser inte starta trafik i Europa.
Vari består rättvisan och rimligheten?
Anders Åkesson (C):
Tack för frågan, Leif Pettersson! Låt mig inledningsvis vara tydlig och säga: Jag, Centerpartiet, Alliansen och som jag uppfattar alla demokratiskt arbetande partier bejakar den svenska modellen med kollektivavtal, fru talman och Leif Pettersson. Låt mig som sagt vara tydlig på den punkten. Jag har inte uppfattat att den holländska modellen innebär att man enbart hänvisar till kollektivavtal mellan företag och förare.
Däremot har jag inte blivit riktigt klok vad det är i den holländska modellen som innebär någonting nytt gentemot nu gällande lagar och avtal i Sverige. Jag hörde mycket tydligt att Sten Bergheden sade: Ja, vi bejakar alla goda idéer som finns runt om i Europa. Själv hänvisar jag till den finska modellen med striktare beställaransvar som ett exempel.
Jag är öppen för att ta in idéer och intryck från flera europeiska länder, fru talman. Men vad är det i den holländska modellen som särskiljer och lyfter fram som är så fantastiskt bra? Det är enbart den holländska modellen, utan att beskriva den djupare, som vänsterpartierna och Sverigedemokraterna hänvisar till i sitt tillkännagivande. Vad innebär den holländska modellen, fru talman och Leif Pettersson, som vi inte redan har i Sverige när vi tillämpar regler, avtal och lagar?
Det är precis det vi säger att vi ska göra för att på så vis särskilja de seriösa från de oseriösa.
Anders Åkesson (C):
F-skattsedel är något vi tillämpar i vårt land i massor av branscher. Det innebär inte avtalslöshet, fru talman och Leif Pettersson. F-skattsedel innebär inte frihet från att betala skatter och avgifter och följa arbetsregler. Det innebär inte att man får bryta mot regelverk.
Min fråga till Leif Pettersson, som dock inte har möjlighet att svara på den, är: Inom vilka andra branscher skulle man i så fall gå in, reglera och ta bort möjligheten att ha ett avtalsförhållande mellan utförare och köpare av en tjänst? I vilka ytterligare branscher vill Socialdemokraterna med hjälp av Sverigedemokraterna, Vänsterpartiet och Miljöpartiet ta bort möjligheten till F-skattsedel? Det här börjar bli rätt intressant näringspolitiskt, fru talman och riksdagen.
Vilka fler branscher vill man förhindra företagsamhet i? Nu kan inte Leif Pettersson svara, men jag hävdar som svar att F-skattsedel som modell för förhållandet mellan någon som utför en tjänst och någon som säljer en tjänst inte innebär frihet från att betala skatt, avgift, göra rätt för sig, vara seriös och så vidare.
Anders Åkesson (C):
I denna debatt som handlar om lastbilstrafik, godstransport, yrkesmässig transport och taxitrafik fick ledamoten Holma även in några meningar om tågtrafik.
Jag noterade att Siv Holma anklagade regeringen för att ha utsett en tåglobbyist till tågutredare och att det var något av det värsta regeringen kunde ta sig för. Fru talman! Gunnar Alexandersson är utsedd av regeringen att utreda organisationen av svensk järnväg.
Han är ekonomie doktor från Handelshögskolan i Stockholm, har lång erfarenhet av forskning och utredning av transportfrågor och har doktorerat på järnvägstrafik. Han var tidigare vd för Tågoperatörerna som är en branschorganisation för samtliga operatörer. Fritzon på SJ är ordförande i Tågoperatörerna.
På vilket sätt anser Siv Holma att det är ett bekymmer att regeringen utser en av landets främsta kunskapare på tågtrafik, tåglogistik och transportlogistik att utreda den framtida organisationen av järnvägstrafiken?
Står hela den majoritet som består av socialdemokrater, miljöpartister, vänsterpartister och sverigedemokrater bakom kritiken av denne utredare?
Anders Åkesson (C):
Tack för möjligheten att få ställa frågan! Låt oss börja med att konstatera att utredningen kom till genom ett tillkännagivande från riksdagen, och en lyhörd regering lyssnar självklart på sin riksdag. Så fungerar en demokrati. Regeringen väljer att ge direktiv i syfte att utreda det svenska järnvägssystemet.
Man tillsätter en av de mest kunniga människor vi har i landet när det gäller svensk logistik, svenska järnvägssystem.
Han råkar ha varit verkställande direktör för något som heter Tågoperatörerna, som inom sig företräder alltifrån de gamla monopolföretagen SJ och Green Cargo till de nya företag som uppstått efter att vi avreglerat monopolet inom det svenska järnvägsväsendet. Vederbörande har doktorerat på järnvägstrafik.
Vad är bekymret, Siv Holma, med att regeringen utser en mycket kunnig människa att utreda någonting som riksdagen är överens om ska utredas? Finns det en rädsla för att en duktig utredare ska komma fram till saker som är obekväma för dem som vill återreglera och monopolisera?
Anders Åkesson (C):
Jag tror att Stina Bergström och jag är överens om grundprincipen att varje transportslag ska stå för sin kostnad. Jag kommer inte ihåg den exakta ordalydelsen, men jag är rätt säker på att det finns hyggligt väl uttryckt i den infrastrukturproposition som riksdagen beslutade om strax innan jul. Det kan vara ett bra utgångsläge: Varje transportslag ska bära sin kostnad inklusive självklart den miljöpåverkan det åsamkar. Herr talman!
Stina Bergströms påstående stämmer dock inte. Vi fick tillåtelse att behålla den längd på lastbilar som vi redan hade i vårt land när vi blev medlemmar i EU. Sedan dess har andelen gods på järnväg i vårt land ständigt ökat, och vi är en av de EU-medlemmar som har högst andel gods som rullar på järnväg.
Sambandet mellan långa lastbilar och att vi per något slags automatik skulle ha mindre gods på järnväg stämmer inte. Det är fullständigt obegripligt, herr talman, varför Miljöpartiet genom Stina Bergström uttrycker denna fundamentala misstro mot järnvägens förmåga att hävda sig.
Skulle hela riksdagen omfattas av samma misstro skulle vi stifta lagar i riktning mot häst och vagn, bort från Scania och Volvo, i syfte att gynna järnväg. Nu gör vi inte det som väl är, utan vi tror på båda transportslagens förmåga att hävda sig och på intermodalt samarbete.
Fyrstegsprincipen, herr talman, innebär ju att vi gör investeringarna nationellt där de gör störst nytta för att få en god funktion i det transportsystem vi har. Att nyttja transportsystemet, oavsett om det handlar om hamnar, flygfält, järnväg eller väg, är ett mycket begåvat sätt att använda pengarna.
Det har vi använt hela förmiddagen i dag åt att resonera om i ett seminarium med Riksrevisionen.
Anders Åkesson (C):
Så lätt ska inte Miljöpartiets Stina Bergström slinka ur lastbilsfrågan. I förra veckan var trafikutskottet på en gemensam föredragning arrangerad av Transportgruppen. Där var företrädare för olika transportslag i vårt land och resonerade. Det var väldigt intressanta inspel vi fick. Ett av dem stod Sandahls åkeri från Värnamo för.
Vd:n där berättade med mycket stor inlevelse hur intermodaliteten fungerar, det vill säga hur man lyckats förena gummihjul och järnhjul på ett begåvat, smart, lönsamt och för miljön mycket bra sätt i det företaget tack vare att man var entreprenöriell. Jag tycker att vi ska dra lärdom av den historien och andra historier, herr talman, när vi utvecklar framtidens transportsystem.
Att tro att vi kan lyfta järnvägen genom att straffa andra transportslag är att backa in i framtiden. Det har aldrig varit en bra metod, herr talman. Dubbdäcken, Hamilton och Ankersjö - jag tror på det kommunala självstyret, för det är en primärkommunal angelägenhet att ha en luftkvalitet i sina tätorter så att invånarna inte dör. Därför ska man också ge primärkommunerna de verktyg som behövs för att de ska kunna styra luftmiljön.
Skulle det innebära lokala beslut om dubbdäcksavgifter får vi ta ställning till det. Men det är klart att primärkommunen som har ansvar för människors hälsa och dessutom har ansvar för att betala böterna som uppstår när EU påpekar detta måste ges verktyg.
Anders Åkesson (C):
Jag beklagar om jag har gått upp i varv. Det var inte min avsikt att hetsa upp mig eller ledamoten Holma. Men det är en engagerande fråga. Jag och Centerpartiet tycker, herr talman, att kilometerskatt på lastbilar är en utomordentligt dålig idé, därför att det skulle innebära en skatt på avstånd i ett land som är glest befolkat och med mycket långa avstånd.
Det skulle innebära att vi skulle slå ihjäl oss själva och den produktionsförmåga som skogen, malmen och bruken har i det här landet. Självklart, herr talman, ska fordonstrafik på gummihjul och lastbil bära sina kostnader, men att straffbeskatta för avstånd där det inte ens finns järnväg att tillgå som alternativ är inte någon bra idé.
Ja, jag och Centerpartiet har bejakat höjning av spåravgifterna i vårt land för att nyttja järnväg från att ha legat på Europas lägsta spåravgifter till att de i dag ligger ungefär i medianen av spåravgifter. Det är rimligt, herr talman, att också järnvägsanvändarna betalar sin del av samhällskostnaden i den transportinfrastruktur vi bygger upp i landet.
Anders Åkesson (C):
Nu vet jag inte riktigt vem som hetsade upp sig. Jag vill nog påstå, herr talman, att man inte får bli religiös i förhållande till hjul, beroende på om de är gjorda av järn eller av gummi. Det intressanta, herr talman, är ju vilka utsläpp och effekter det blir av att vi använder de här transportslagen. Är de över huvud taget nödvändiga? Nyttjar vi den gjorda transportinfrastrukturen på ett smart och begåvat sätt?
Har vi modeller som gör att vi växlar mellan gummihjul och järnhjul på ett rationellt sätt, eller är vi religiösa i vårt förhållningssätt så att transporten baske mig är fel och ska stoppas om den inte går på järnhjul? Det är inte ett begåvat sätt att se på det. Jag driver och hävdar principen, herr talman, att respektive transportslag ska stå för sina kostnader. Jag hävdar att gummihjulstrafiken visst står för sina kostnader.
Det verkar som att det har gått ledamoten Holma förbi att lastbilar betalar fordonsskatt. Så länge vi är med i EU - jag vet att Siv Holma är tveksam till vårt EU-medlemskap, men det är en annan diskussion - måste vi som land välja vilket sätt vi ska beskatta gummihjulen på. Antingen använder vi fordonsskatt - det gör vi i vårt land, och det är dryga pengar ett normalåkeri får betala in - eller också har vi en kilometerskatt.
Man kan inte kombinera de två skattslagen; det är dubbelbeskattning. Ja, vi har gått från lägst i Europa till att ligga på medianen vad gäller spåravgifter.
Så driver vi landet framåt.
Anders Åkesson (C):
Apropå säkerhet, varifrån försvarsmateriel kommer och Siv Holmas replik om att det ju var svenska företag, Saab, Hägglunds etcetera, finns det skäl att påpeka att den senast införskaffade försvarshelikoptern är amerikansk. Men det var en parentes.
Och regeringen skulle medverka till att omfördela statliga stödpengar till flygplatser från norra Sverige till södra Sverige. Det uppfattade jag, fru talman, att Siv Holma sade från talarstolen i sitt huvudanförande. Då måste jag fråga Siv Holma: Var det rätt? Har jag uppfattat Siv Holma rätt?
Anders Åkesson (C):
För någon timme sedan blev jag ordinerad av en annan ledamot att lugna ned mig lite. Jag får nästan kvittera den ordinationen nu. Vad gäller det statliga stödet, fru talman, är det precis tvärtom. För några år sedan, 2007-2008, omfördelades rätt rejäla medel från södra Sveriges flygplatser till norra Sveriges flygplatser.
Jag blev personligen uppringd av väldigt upprörda flygplatsledningar i Växjö, Kalmar med flera som var jättearga över att den borgerliga regeringen omfördelade. Jag tror att det var Åsa Torstensson dessutom. Jag var, fru talman, personligen på plats i Arvidsjaur i våras och har tagit reda på precis det som nu lätt kan riskera att hända därför att Trafikverket tittar på ett nytt fördelningssystem. Det är inte beslutat, fru talman, men det är på gång.
Det är bra att Arvidsjaur också uppvaktar ledamoten Holma. Hon kanske till och med skulle åka till Arvidsjaur, besöka dem och sätta sig in i riktigt vad det innebär.
Självklart, fru talman, hotas Arvidsjaur, Vilhelmina, Kalmar, Växjö, Ängelholm och 30 lokala mindre flygplatser till om vi genom ett monopolistiskt beslut i Sveriges riksdag återreglerar trafikledningen för flygplatser och reducerar marknaden att agera på, det vill säga den marknad där du kan utöva konkurrens på en ytterst liten bråkdel av den totala flygmarknaden.
Självklart påverkar det förutsättningarna i Arvidsjaur, Vilhelmina med flera ställen att orka driva sina flygplatser. Självklart påverkas de av detta.
Anders Åkesson (C):
Interpellationsdebatten är föranledd av en fråga av Christer Engelhardt. Han frågar på vilket sätt infrastrukturministern avser att förbättra eller vidmakthålla goda villkor för trafiken till och från Gotland, mellan Gotland och fastlandet.
Det, herr talman, är vi fullständigt överens om. Det är också vad statsrådet ger uttryck för avslutningsvis i sitt svar till interpellanten: "Regeringen anser att det är av stor betydelse att färjetrafiken till och från Gotland även fortsättningsvis ger god tillgänglighet som tillfredsställer behoven hos medborgare och näringsliv i regionen."
Därtill står det: "Det är därför viktigt att Trafikverket ingår ett avtal om trafik som är långsiktigt, stabilt och miljömässigt hållbart och som bidrar till att skapa tillväxt, livskvalitet och välfärd." Herr talman! För mig framstår det givetvis som logiskt att statsrådet följer den egna propositionen och ett enhälligt riksdagsbeslut.
Herr talman! Interpellationssvaret och denna debatt kan inte på något vis ge en annan bild än att ministern, regeringen och Näringsdepartementet avser att från och med 2017 få till en för Gotland och fastlandet så bra lösning som möjligt. Jag gör ingen annan tolkning av interpellationssvaret och det enhälliga ställningstagandet till infrastrukturpropositionen.
Jag tycker att det engagemang för trafiken som finns på Gotland är fullständigt begripligt, den oro som finns inför varje upphandling. Det är begripligt och ska tas på största allvar.
Men jag ser ingen grund för att påstå annat än att regeringen med stöd i ett riksdagsbeslut strax före jul 2012 kommer att ge Region Gotland och fastlandet bästa möjliga förutsättningar för en fortsatt fungerande trafik mellan Gotland och fastlandet.
Anders Åkesson (C):
Engelhardt uppmanar mig att ringa Gotland. Det behövs inte, för Gotland ringer för fullt och har gjort så länge - så länge att det också var en väldigt tydlig känsla man hade med sig när arbetet med infrastrukturpropositionen blev ett beslut i Sveriges riksdag i december 2012.
Det är helt riktigt, Krister Örnfjäder, att det fanns ett par reservationer, men i detta mycket tunga och viktiga dokument ställde sig en majoritet av kammaren bakom hur 522 000 miljoner kronor under elva år ska fördelas.
Man pekade särskilt ut Gotland och skrev: "Regeringen anser att det är av stor betydelse att färjetrafiken till och från Gotland även fortsättningsvis ger god tillgänglighet som tillfredsställer behoven hos medborgare och näringsliv i regionen."
Det är, herr talman, precis detta som eftersträvas och efterfrågas i denna interpellationsdebatt: ett riksdagsbeslut och en regeringslinje i att lösa färjetrafiken till och från Gotland. Med det känner jag tillfredsställelse. Vi har inget högre beslutande organ i vårt land än Sveriges riksdag, som i både ord och gärning samt med kronor sätter linjen för politiken för Gotlandstrafiken.
Nu ska detta handlas upp, och till skillnad från en del andra inlägg, herr talman, tror jag på en fungerande marknadsekonomi såtillvida att jag är rätt säker på att vi med rätt agerande från Trafikverket kommer att få in offerter, anbud och åtaganden som innebär en trafik till och från Gotland i linje med det beslut riksdagsmajoriteten fattade i december 2012.
Anders Åkesson (C):
Det finns inledningsvis skäl att upprepa vad statsrådet sade, nämligen att hela Sverige ska ha bra telefoni, bra mobiltelefoni och bra bredband. De tre sakerna är en förutsättning för tillväxt och utveckling och för att det ska vara möjligt att leva och bo i hela landet.
Det är precis vad talespersoner för både opposition och majoritet ställer sig bakom. Det är ett slags gemensam grundförutsättning. Fru talman! Det går inte att tala om det ena mot det andra utan utbyggnad, tillgänglighet och användbarhet hänger ihop.
Det finns skäl, fru talman, att notera att den här regeringen, som interpellanten menar inte har gjort någonting, faktiskt har öronmärkt mycket utrymme i etern, säkrat mycket radiofrekvens i etern, just för att kunna bygga ut mobiltelefonin.
Den här regeringen, till skillnad från hur det framställs av interpellanten, sätter av pengar för att ett grundläggande bredband ska rulla ut. Den här regeringen, till skillnad från hur interpellanten framställer det, stärker mobilkonsumenternas makt och möjlighet att få tydlig information.
Den här regeringen, till skillnad från hur interpellanten framställer det, har också genom Post- och telestyrelsen agerat gentemot operatörerna i syfte att komma bort från bekymret med förskönande täckningskartor. Fru talman! Jag vill avsluta med att fråga interpellanten Monica Green var de konkreta förslagen finns i interpellationen.
Det är en vällovlig och viktig interpellation. Vi delar alla, tror jag, bekymmersbeskrivningen, problemformuleringen. Men var finns det konkreta förslaget? Interpellationen är ju kemiskt ren på förslag på hur man ska lösa det. Är det min bänkgranne Juholts idé om statligt krav på hundra procent täckning som ska väckas till liv?
Var har i så fall den politiska oppositionen reserverat de resurser som det visar sig kosta? Ingenting görs ju gratis eller av sig självt.