KBLab/rixvox huggingface dataset:
Magnus Manhammar (S):
Jag fick frågan varför regeringen inte har gjort något åt definitionen av miljöbilar. Jag kan inte svara exakt på den frågan, men jag säger så här: Om du vill ha något gjort, Rickard Nordin, låt oss göra det! Låt oss göra det nästa vecka eller veckan därefter, så ser vi till att ändra det tillsammans. Vi har ju ett samarbete nu som är ganska nära, med januariavtalet, så låt oss förändra det. Jag har inga problem med det.
Vi har ju till och med ambitionen, förhoppningsvis som land, att fram till 2030 se till att vi inte längre har någon nyförsäljning av bilar som drivs med fossilbränsle. Det finns verkligen anledning att titta på denna fråga, och jag tycker att det är jättebra. Jag hoppas att vi inte behöver raljera med varandra, säga att det är stora och fina ord men inget allvar eller tala om vem som har suttit i regeringsställning och skylla på varandra. Då kan jag skylla på Reinfeldt en massa, och så kan man skylla på Stefan Löfven en massa fram och tillbaka.
Men det leder inte till att vi räddar klimatet. Återigen: Om du kommer med förslag om vi kan ändra definitionen är det jättebra. Låt oss göra den typen av saker så att vi leder klimatpolitiken framåt och verkar för den, inte käbblar om den. Låt oss rädda planeten tillsammans.
Magnus Manhammar (S):
Tack för frågan och kommentaren! Jag skulle kunna stå här och diskutera och säga att det var lågkonjunktur och att det berodde på det och på många andra saker. Det var säkert en del av förklaringen, men återigen är det inte detta som är det viktiga. Det viktiga är hur vi tittar framåt och vilka förslag vi har. Jag välkomnar de förslag som ledamoten nämner. Låt oss börja genomföra en del av dem. Jag tror inte att jag har så mycket mer att säga.
Magnus Manhammar (S):
Tack för frågan, Martin Kinnunen! När det handlar om den gröna skatteväxlingen som ska ske denna mandatperiod och förslaget som ska tas fram görs det via januariavtalet. Det är ju inte färdigt än, så det blir konstigt när Martin Kinnunen står här och räknar upp ett antal olika saker som ännu inte finns. Jag vill gärna att vi diskuterar saker som finns.
I januariavtalet står det så här: "En kraftfull grön skatteväxling ska genomföras med höjda miljöskatter som växlas mot sänkt skatt på jobb och företagande." En tanke bakom det - utifrån det vi redan hört resonemang om från vårt parti men även från C, L och MP - är att det ska vara en grön skatteväxling som gör det möjligt för vanligt folk, för alla i vårt land, att leva klimatsmart och miljömässigt väl så att det inte blir en klassfråga.
Det är precis det detta handlar om: att komma framåt i klimatfrågorna och samtidigt skapa starkare social hållbarhet i vårt land. Det hänger ihop - det ena ger det andra. Det diskuteras också i Parisavtalet. Det hänger ihop även på global nivå. Jag tackar för frågan och för att jag fick möjlighet att säga detta. Jag tänker inte ge mig på Sverigedemokraterna i övrigt, utan jag är tacksam för det.
Magnus Manhammar (S):
Ja, det händer saker med en del av förslagen som vi inte är nöjda med. Att elbilar har sålts till Norge är kanske inte det mest lyckade med elbilspremien. Det håller vi med om, så vi behöver inte diskutera det mer. Vi vet att det är ett problem, och vi vill komma åt det. Det är kanske inte heller det viktigaste att diskutera, men det är givetvis bra att det lyfts fram. Finns det problem ska de lösas och förslagen ändras. Det håller vi helt med om.
När det gäller skatteväxlingen diskuteras många andra förslag i politiken just nu, absolut. Med det är inte de som ingår i de 15 miljarderna i skatteväxling. De 15 miljarderna i skatteväxling handlar om att komma åt just det som Martin Kinnunen nämner. Det handlar inte om att öka klyftorna eller att människor inte ska kunna leva klimatsmart i hela landet utan om att hålla ihop Sverige. Vi håller ihop klimatarbetet så att det är möjligt för alla.
Jag skulle kunna stå här och recensera Sverigedemokraternas klimatpolitik generellt, men jag tänker faktiskt inte göra det. I stället skulle jag vilja att Sverigedemokraterna kom med många nya förslag om hur vi kan förändra detta, hur vi kan komma framåt i klimatarbetet, och då kanske inte bara de förslag som kommit hittills om att vi ska försöka göra någon typ av avlatsbrev, det vill säga att vi ska betala för att andra, fattiga länder ska jobba med klimatet. Vi ska se till att alla länder gör det. Då är det också vårt ansvar att ha nollutsläpp. Vi har sagt att vi ska ha nollutsläpp 2045.
Jag kan tycka att vi borde spänna bågen högre. Men återigen: Sverigedemokraterna! Kom med fler konkreta förslag på hur vi kan förändra här i Sverige och kanske även globalt!
Magnus Manhammar (S):
Jag trodde att jag hade hört allt här i kammaren, men jag blev förvånad. Plötsligt skyller Sverigedemokraterna den dåliga miljöpolitiken på invandringen. Det är en absurd tanke, och det är hemskt att behöva höra det i den här kammaren, som trots allt är det demokratiska Sveriges mittpunkt. Här skylls allt på invandringen från Sverigedemokraternas sida. Det är kanske inte helt oväntat men väldigt, väldigt sorgligt. Vi diskuterar miljöpolitik i dag.
Vi kan läsa det som Sverigedemokraterna skrev om sin miljöpolitik i sin budgetmotion i höstas. Vi kan fundera lite grann på om det är deras miljöpolitik som är bäst eller inte. De hävdar att den är det. De skyller faktiskt inte på invandringen just här. Det är skönt att det i alla fall inte finns i texten, även om det togs upp i tal. Ska man vara helt ärlig kom det väldigt många flyktingar till Sverige 2015. Det bidrog till en rekordhög tillväxt. Den var på gång redan tidigare, men den stärktes ännu mer.
Det gjorde att vi hade ett reformutrymme som gjorde att vi bland annat kunde satsa rekordmycket på miljön. Bara under förra mandatperioden ökade antalet skyddade områden med 40 procent i Sverige. Det är en enastående politik. Det är någonting som vi allihop i denna kammare ska vara stolta över. Vi kan läsa det som Sverigedemokraterna skriver om detta. Man menar att det är en skenande kostnadsutveckling inom miljöområdet i Sverige.
Det har då ökat från 5,3 miljarder 2015 till 11,8 miljarder 2018. Man menar att det är katastrof. Det är oerhört dåligt, menar Sverigedemokraterna. Man menar att man borde ha varit mycket mer återhållsam i stället för att göra på det här sättet. Vi kan läsa om vad Sverigedemokraterna själva ska satsa här. Man ska inte satsa någonting. Man drar ned med nästan 4 miljarder på klimat- och miljöområdet.
Jag undrar om Staffan Eklöf kan svara på frågan: På vilket sätt blir miljöpolitiken bättre av den slakt av miljöpolitiken som Sverigedemokraterna gör?
Magnus Manhammar (S):
Tack för frågan, som gällde ifall jag tycker att det är viktigt att vi utgår från realiteter. Självklart tycker jag att det är helt avgörande. Det är ju därför vi är här: Vi ska förändra verkligheten och förhoppningsvis göra den betydligt bättre. Realiteten som vi står inför just nu är, som flera av oss har vittnat om här, att vi står inför den sjätte massutrotningen av arter på jorden. Här i Sverige sker det också utrotning av arter.
Även om det inte är lika allvarligt här som på många andra ställen står vi inför en alarmerande utveckling när det handlar om arterna, inte minst på grund av klimatförändringarna men också på grund av den överexploatering som sker i Sverige. I den realiteten behöver vi rekordsatsa på miljöarbetet. Vi behöver rekordsatsa på skydd av värdefull natur. Det är precis det vi behöver göra. Det har den tidigare regeringen gjort, och det hoppas jag att även den nuvarande regeringen kommer att göra.
Utifrån vad som står att läsa i januariavtalet vet jag att det kommer att komma ganska mycket. Sverigedemokraterna går däremot till val på, och till och med driver efter valet, att man ska försämra miljöpolitiken. Man ska dra ned 4 miljarder. Den slakt av miljöpolitiken som Sverigedemokraterna vill göra är lika stor som den slakt Donald Trump gjorde i USA och som blev utbuad av världen. Jag tror till och med att den slakt som Sverigedemokraterna försökte göra här i Sverige är större.
Konsekvensen av det som hände i höstas och den budget som gick igenom var just att stödet för skydd av värdefull natur minskade oerhört. Det minskade med 52 procent, om man läser det som Naturskyddsföreningen säger. Dessa 52 procent har fått ganska stora konsekvenser för miljön. Länsstyrelserna säger själva att man på grund av nedskärningarna inte kan ha en aktiv tillsyn för tillfället. Det får konkreta konsekvenser i realiteten, och det är det jag tycker att vi ska diskutera här.
Jag tycker att det är väldigt tråkigt att Sverigedemokraterna har en oseriös politik när det handlar om miljön.
Magnus Manhammar (S):
Tack för frågan, Magnus Oscarsson! Lönsamheten är såklart viktig. Jag tror att det är viktigt för lönsamheten i svenskt jordbruk att vi har så god kvalitet som möjligt på våra produkter och så god djurvälfärd som möjligt. Det är på det sättet vi kan konkurrera. Det kommer nog också att vara stor efterfrågan på det i världen, inte minst efter den kris vi ser nu.
Det är viktigt med goda livsmedel som inte bidrar till sämre djurskydd eller för den delen sämre hälsa, för vare sig djur eller människor. Jag vill gärna återgå till det som den här debatten handlar om. Det är inte lönsamhet utan just djurskydd. Den kristdemokratiske ledamoten nämnde knappt djurskydd i sitt anförande och inte heller i frågan till mig nu. I stället handlar det om lönsamhet. Det är kanske ganska talande för hur Kristdemokraterna ser på frågan.
Men lönsamhet handlar också om god djurvälfärd. Frågan som jag ställde och som jag vill få svar på från Kristdemokraterna handlade om beteskravet för nötkreatur, våra mjölkkor, för att de ska få gå ute på somrarna, precis som vi ser i reklamen om Bregottfabriken. Vi hoppas att det ska kunna fortsätta vara verklighet och inte förbjudas, vilket Kristdemokraterna vill. Det finns en del undersökningar.
Inte minst har en professor och veterinär som heter Ingvar Ekesbo, som är en av de kunnigaste på området, gått igenom all relevant forskning på området och skrivit en rapport om hur det ser ut med beteskravet: Är det bra för lönsamheten? Är det bra för djuren? Jag kan återkomma till vad han har sagt i nästa replik. Jag har en del av hans rapport i min padda.
Det finns egentligen ingenting som talar för att det skulle bli bättre av att ta bort beteskravet och göra det sämre för våra nötkreatur och mjölkkor. Allting talar för att beteskravet gör det bättre för dem. Mitt enkla svar är att lönsamheten blir bättre genom att vi har bättre djurvälfärd och jobbar på med goda villkor.
Magnus Manhammar (S):
Jag tackar för svaret från den kristdemokratiske ledamoten. Jag är givetvis ute och besöker mjölkgårdar och andra lantbruk och har gjort det även i närtid. Jag har alltså ganska bra koll på det, utifrån min egen uppväxt och hur det ser ut nu för tiden. Jag har för den delen även flera vänner som är lantbrukare.
Om vi nu ska se till lönsamhet, vad som är viktigt för djuren och om de mår bra eller inte av att vara ute är det viktigare att vi lyssnar till dem som verkligen vet än att någon ledamot är ute och tittar. Är det kanske Sveriges veterinärer som vet? Är det den allmänna forskningen? Eller är det SLU?
Som jag nämnde tidigare har Ingvar Ekesbo, som är både veterinär och professor i djurvälfärd, gått igenom all väsentlig litteratur och forskning som finns om inte minst beteskravet. Jag tänker läsa ett citat där han beskriver att just att komma ut på bete är bättre för djurens välbefinnande och inte sämre, vilket den kristdemokratiske ledamoten sa.
"Jag har dammsugit den internationella litteraturen för att hitta beräkningar på dels sjukdomsfrekvenser på stall och bete, dels ekonomiska beräkningar för kostnader för olika sjukdomar. Det handlar om att kor som går på bete till exempel får färre inflammationer i sina juver, färre skadade spenar och att det är färre som dör i förtid. Dessutom blir kor på bete mer fertila. Och friska kor är en lönsam affär.
Bonden tjänar åtminstone 3000 kronor per ko och år genom att ha dem på bete. Resultatet går stick i stäv med Jordbruksverkets rapport som kom förra året. Där har man räknat fram att betet kostar bonden 1000 kronor per år men har i de beräkningarna inte alls tagit hänsyn till kornas hälsa." Korna mår alltså bättre av att vara ute på bete, inte av att stängas in i ett stall året runt.
Magnus Manhammar (S):
Jag tänkte lyfta klimatbiståndet och biståndet. Biståndet var en fråga som gjorde mig politiskt engagerad, och jag tror att den är väldigt viktig för många. Det är en fråga om rätt och fel och om rättvisa. När det handlar om klimatet har västvärlden, inte minst Europa, en historisk skuld. Vi har byggt upp vår rikedom genom att använda fossila bränslen sedan mitten på 1800-talet.
Detta är en viktig fråga som också diskuteras tydligt i Parisavtalet. Där finns också, som tur är, överenskommelser om att vi ska komma åt denna historiska ojämlika klyfta. Det ska ske genom klimatbistånd, där vi i Sverige redan är en förebild, och det handlar också om FN:s gröna klimatfond. Jag skulle gärna vilja höra biståndsministern berätta om Sveriges arbete för tillfället med klimatfonden och klimatbiståndet och om hur vi kan utveckla det framöver.
Magnus Manhammar (S):
Tack för svaret, statsrådet! Jag tycker att det är otroligt viktigt att vi lyfter den här frågan; den är en av de viktigaste frågorna vi har i vår närtid och även på sikt. Jag skulle gärna också vilja ha svar på hur vi kan växla upp detta ytterligare framöver. Kan en större del av biståndsbudgeten gå just till klimatbistånd? Vi ser nu hur vi har rekordtemperaturer runt om i världen, och vi kanske behöver accelerera ännu mer än vad vi har gjort hittills.
Magnus Manhammar (S):
Min fråga går till statsrådet Anders Ygeman. Den senaste veckan kan man nog lätt påstå att det har varit en typ av falsk alarmism i energidebatten i Sverige. Det har framför allt varit två partier som verkligen tagit i ordentligt: Kristdemokraterna och Moderaterna. De menar att det råder energibrist och delvis elkapacitetsbrist eller elöverföringsbrist. Det här framstår som lustigt om man ser till fakta.
Sverige exporterar varje år 15-20 terawattimmar el till omvärlden. 51 av 52 veckor är det nettoexport av el från Sverige. Det behövs sans och balans i diskussionen och debatten. Mina frågor till statsrådet är: Hur ser statsrådet på den debatt som varit? Vilka möjligheter finns det nu att bygga ut ytterligare? Det vill vi gärna höra svart på vitt, så att vi slipper få den här falska debatten som förts.
Vad gör Svenska kraftnät, och vilka grejer finns i plan?
Magnus Manhammar (S):
Jag tackar statsrådet för svaret. Jag är glad att höra statsrådet säga att den här debatten är viktig, för det är den. Men det är också viktigt att det är sans och balans och att vi får fakta, exempelvis sådana som statsrådet precis har gett oss. Jag är själv från södra Sverige, från Blekinge. Vi har ett viktigt vindkraftsprojekt som heter Taggen. Det finns många andra projekt i södra Sverige som är viktiga att bygga ut när det handlar om förnybar energi. Hur ser statsrådet på utbyggnaden av förnybar energi i södra Sverige?
Vi har ju lite för lite kapacitet och lite för lite produktion där för tillfället.
Magnus Manhammar (S):
Min fråga går till statsrådet Peter Eriksson. Vi har under dagens frågestund diskuterat det som händer i Turkiet och det som händer i Idlib i Syrien. Det händer också saker i Grekland. Det är väldigt många människor på flykt som nu har fastnat såväl vid gränsen till Turkiet som vid gränsen till Grekland och på de grekiska öarna. Även i Idlib är det många som är fast.
Min fråga till statsrådet är: Vad mer kan Sverige göra för att hjälpa de människor som är fast där? Dessa människor är på något sätt i livets sköraste stund och behöver vår och omvärldens hjälp. Jag var själv på Lesbos ganska nyligen och upplevde situationen där. Jag gjorde vad jag kunde för att hjälpa människor. Det är väldigt många, ungefär 27 000 människor, som är fast där. Oerhört många av dem lider av ohälsa, och många av dem är barn.
I går kom det första coronafallet på Lesbos, och många är väldigt oroliga för vad som händer. Vad kan Sverige göra, och vad gör vi redan nu?
Magnus Manhammar (S):
Min fråga är till statsrådet Farmanbar och gäller vindkraftsutbyggnaden i södra Sverige. Vi har redan diskuterat den lite grann här under frågestunden. Jag bor i Blekinge och representerar Blekinge här i riksdagen, och det vi som bor där ser är höga elpriser i elprisområde 4. Detta är ett problem både för klimatet och för utvecklingen i vår del av landet. Det är ett samhällsproblem som blir allt större. Men vi ser också den stora potentialen i vindkraftsutbyggnaden.
Vi ser en potential att kunna bidra till att rädda klimatet på global nivå, men vi ser också en chans att sänka elpriserna genom en fortsatt utbyggnad. Min fråga är egentligen: Vad gör regeringen just nu för att öka utbyggnaden i södra Sverige av gärna havsbaserad vindkraft men också vindkraft på land? Vad har man för åtgärder för tillfället, och vad kan man göra ytterligare för att stärka den här utvecklingen?
Helene Hellmark Knutsson (S):
Jag meddelade i måndags i ett pressmeddelande att de svenska Medelhavsinstituten även fortsatt kommer att få direkta verksamhetsbidrag och att aviseringen om minskat verksamhetsbidrag för 2016 och 2017 inte längre är aktuell efter att vi har granskat institutens finansieringsmöjligheter. Medelhavsinstituten har utöver de direkta verksamhetsbidragen även externfinansiering av verksamheten från till exempel Vetenskapsrådet.
Instituten har dock kostnader för drift och underhåll av fastigheterna, och de direkta verksamhetsbidragen från staten behövs därför bland annat för att bidra till att täcka de driftskostnaderna. Som jag även framförde i en radiointervju är det självklart att en ny regering behöver ta ett helhetsgrepp i en budgetprocess och se över alla anslag i syfte att finansiera viktiga reformer.
Vi har sedan budgetpropositionen presenterades haft kontakter med Medelhavsinstituten och naturligtvis tagit del av de synpunkter i frågan som har inkommit från både enskilda individer och olika typer av organisationer. Jag har tagit till mig av de farhågor som har väckts kring institutens möjligheter till alternativ finansiering. Därför väljer vi nu att fortsätta vårt direkta verksamhetsbidrag till instituten.
Jag vill avsluta med att besvara Per Bills tredje och sista fråga om vilken signal jag tror att detta sänder om humaniora som vetenskap vid de svenska universiteten. Humaniora och samhällsvetenskap har varit mindre prioriterade av de borgerliga partiernas forskningspolitik. De två senaste forsknings- och innovationspropositionerna har innehållit få eller inga som helst satsningar på de forskningsområdena.
Regeringen har därför valt att öka stödet till just humaniora och samhällsvetenskap och föreslår i budgetpropositionen en satsning om 125 miljoner kronor för ökad kvalitet i utbildningar inom humaniora och samhällsvetenskap samt stöd till lärar- och förskollärarutbildningar. För 2016 beräknar regeringen att stödet ska öka ytterligare till 250 miljoner kronor för ökad kvalitet.
Jag har fått god möjlighet att på allvar sätta mig in i Medelhavsinstitutens verksamhet, som spänner över många fält och berör både forskning och utbildning på olika nivåer inom humaniora och samhällsvetenskap, liksom fältarkeologisk verksamhet men också främjande av en bredd av olika kulturverksamheter. Medelhavsinstituten är ett slags forskningens infrastruktur för humaniora och samhällsvetenskap, och instituten är viktiga noder i ett större nätverk av internationella forskningsinstitut.
Därför har de en viktig funktion som kontaktytor för möten av olika slag mellan människor men också mellan kulturer. Regeringen har redan visat sin avsikt att stödja humaniora och samhällsvetenskap och prioriterar även framgent den mångfasetterade verksamhet som bedrivs vid Svenska forskningsinstitutet i Istanbul, vid Svenska institutet i Aten, vid Svenska institutet i Rom och vid Stiftelsen San Michele på Capri.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Jag vill tacka Per Bill för ytterligare frågor. Som jag har sagt tidigare har en ny regering väldigt kort tid på sig att bereda en budget. Och det är inte enskilda ministrar som föreslår en budget, utan det är en samlad regering. Vi är en tvåpartiregering. De två partierna ska förhandla.
Men vi ska också förhandla med ytterligare partier här i riksdagen eftersom vi är en minoritetsregering. Allt gjordes under en kort period, precis som 2006 när den borgerliga regeringen tillträdde. Då beslutade man att lägga ned Arbetslivsinstitutet på ungefär lika många veckor. Men det var ett skarpt förslag som började gälla från halvårsskiftet 2007.
Jag vet inte exakt hur mycket underlag man hade för beslutet och hur mycket kontakter man hade hunnit ha vid den tidpunkten. Men det är som sagt väldigt kort tid. När det här aviserades upplevde vi däremot att vi, eftersom det var en avisering och inte ett skarpt beslut för 2015, kunde ta den tiden till att titta på finansieringsmöjligheter för instituten och om det skulle gå att hitta andra.
Instituten är duktiga på att få andra anslag och har många övriga anslag från både privata givare och från Vetenskapsrådet. Det var alltså det vi tänkte göra. Nu blev det sådan stor oro för detta och för institutens framtid att vi bestämde oss för att göra det betydligt snabbare.
Efter det hade vi självklart mycket kontakt med de berörda och tog in deras sakkunskap. Då fick vi även klart för oss att det inte går att dra in basstödet eftersom det i huvudsak går till fastigheterna och till skötsel och drift av fastigheterna. Det kan kännas som en hög kostnad för ett antal fastigheter, men det är fastigheter med stora kulturvärden och ofta äldre fastigheter.
Då blir driften ganska dyr. Och det är väldigt svårt att hitta externa anslag eller andra anslag för just fastighetsdrift. Därför väljer regeringen nu att stå fast vid det extra, fasta anslaget direkt från regeringen för just fastighetsunderhåll och skötsel.
Regeringen har aldrig velat hota institutens existens.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Det var som sagt inte ett förslag om att lägga ned eller ett nedläggningsbeslut. Det var en avisering för 2016-2017 om att det direkta stöd som betalas ut från regeringen skulle upphöra. Som jag sade i ett tidigare inlägg var det inte för att hota verksamheten eller institutens existens utan för att undersöka om det fanns alternativ finansiering.
Det hade vi ett helt år, 2015, på oss att titta på och just diskutera med de berörda. Precis som Per Bill säger blev det en väldig diskussion om detta, och vi tog då kontakt med de berörda för att snabbutreda om det över huvud taget var möjligt att hitta alternativ finansiering.
När vi hade haft de samtalen och fått sakunderlagen stod det klart att nästan hela direktanslaget går till fastighetsskötsel och att det är svårt att hitta andra anslag för den typen av verksamhet. Därför fanns det ingen alternativ finansiering. Det var absolut inget ifrågasättande av verksamheten.
Vi tycker att den är väldigt viktig, både för forskningen och för utbildningen. Det handlar också om kulturutbyte. Per Bill tar själv upp institutet i Istanbul. Där handlar det om samhällsvetenskap och att just ta del av och ha utbildningar om hur det turkiska samhället utvecklas och den typen av utbyte.
San Michele har en annan profil. Där handlar det kanske mer om kulturverksamhet och författarverksamhet. Men allt det här är viktigt på många stora områden. Regeringens förslag var alltså aldrig att vare sig lägga ned instituten eller hota deras existens. Vi ville titta på alternativ finansiering, och det hade vi ett helt år på oss att göra.
Vi valde att göra det betydligt snabbare och kan därför lämna beskedet redan nu.