KBLab/rixvox huggingface dataset:
Ilona Szatmari Waldau (V):
Tack, Pia Steensland, för svaret! Jag tror dock inte att jag riktigt fick svar på min fråga. Jag talar om 4 kap. 10 § högskolelagen, som säger att just inom konstnärlig utbildning kan en lärare först anställas på fem år och därefter på fem år och att man först därefter måste göra en fast anställning. Det blir tio års provanställning.
Jag tror att vi i alla riksdagens partier är överens om att vi behöver jobba med att få ned de tillfälliga anställningarna inom akademin, just när det gäller de konstnärliga anställningarna. Det är enkelt. Det är bara att avskaffa en särskild paragraf i högskolelagen. Detta har Vänsterpartiet motionerat om. Fackföreningen Sulf har skrivit en debattartikel i Svenska Dagbladet som jag uppmanar alla partier och ledamöter att läsa.
Det är enkelt för oss i riksdagen att ta bort paragrafen. Det är svårare för lärarna inom de konstnärliga utbildningarna eller, för den delen, för fackföreningen Sulf att ta bort den. Det är bara vi som kan göra det.
När vi röstar om detta i eftermiddag räknar jag inte med att något parti kommer att trycka ja till Vänsterpartiets reservation och se till att paragrafen plockas bort i dag, för det är inte så vi brukar göra. Jag hoppas ändå att jag genom denna debatt kan så ett frö hos både Kristdemokraterna och andra partier i kammaren för att ta bort paragrafen.
Men jag hoppas naturligtvis på bifall till vår reservation redan i dag.
Ilona Szatmari Waldau (V):
Gunilla Svantorp sa att samtliga motioner avslås, inte därför att de är dåliga utan därför att arbete redan pågår. Därför skulle jag vilja fråga ledamoten, tillika ordföranden i utbildningsutskottet, vilket arbete som pågår när det gäller 4 kap.
10 § tredje stycket högskoleförordningen, det vill säga att lärare inom konstnärlig utbildning kan anställas på tillfälliga anställningar i tio år - fem plus fem - utöver de tillfälliga anställningar som finns inom akademin i dess helhet och som naturligtvis finns även på konstnärliga högskolor.
Ilona Szatmari Waldau (V):
Tack, Gunilla Svantorp, för svaret! Då hoppas jag att vi inom kort kommer att få ett förslag om att den här paragrafen i högskoleförordningen stryks. UKÄ har fram till 2024 på sig att komma med en slutrapport, och sedan dröjer det lång tid innan regeringen har utrett färdigt och eventuellt kommer med ett förslag, så jag hoppas att just den här frågan kan få en snabb behandling.
Ilona Szatmari Waldau (V):
Jag tackar Robert Stenkvist för frågan. Nej, vi kommer inte med några direkta egna förslag i vår följdmotion. Det beror naturligtvis på att det handlar om en proposition och att vi möjligtvis kan göra mindre förändringar där. Men själva grunden är kroppsvisitationer, som vi menar är ett alldeles för stort ingrepp i den personliga integriteten.
Vi kan se att de läckor som har förekommit har skett när provpersonal har öppnat provet strax innan det ska göras, skickat över provfrågorna till någon som sitter utanför som tar reda på svaren och sedan skickar svaren till dem som gör provet. Det finns ganska många sätt att stävja detta.
Ett sätt som redan har införts är att provpersonalen inte får tillgång till proven i förväg. Proven är förseglade fram tills det är dags att dela ut dem, eller till och med när de läggs på provdeltagarens bord. Ett annat sätt är att provet inte ser likadant ut på alla högskoleorter, det vill säga att det är samma frågor men att de kommer i olika ordning.
Då kan inte någon sitta med en hörsnäcka och få svar från någon annan som säger att man ska kryssa i här och där därför att man inte vet vilket prov man får. Därmed har man redan hittat sätt att stävja det fusk som man känner till förekommer i dag. Men detta har inte använts särskilt länge.
Därför borde vi ge detta en chans och också ge högskolorna en möjlighet att se till att de har råd att genomföra alla de kontroller som finns. Man behöver därför ge detta en chans. Och regeringen behöver helt enkelt återkomma med andra förslag som inte innebär ingrepp i den personliga integriteten.
Ilona Szatmari Waldau (V):
Att det är olika ordning i proven och att proven inte delas ut i förväg är någonting som redan görs i dag. Men man kommer med förslag om nya sätt att stävja fusk när det redan har införts sätt att stävja fusk.
Man slår in öppna dörrar och röstar ja till en proposition om kroppsvisitering med tillägget att man också ska göra det som redan görs i dag. Det anser inte Vänsterpartiet vara lösningen. Det som vi har gjort, till skillnad från Sverigedemokraterna, är att vi i vår budget har lagt en större summa för högskoleprovet för att det ska kunna utföras bättre men också för att kunna minska avgifterna.
Vi ser i dag att lärosätena går med ganska stora förluster på grund av att avgifterna inte täcker allt och att staten inte skjuter till medel. Även myndigheten går med ett stort underskott. Det innebär att inte heller myndigheten kanske har resurser för att jobba på allvar med det mjuka sättet att stävja fusk. Mer resurser till högskoleprovet behövs alltså.
Lärosätena behöver få täckning för sina kostnader, så att de kan stävja fusk där och då. I propositionen föreslås att provavgiften ska höjas för att ge möjlighet till kroppsvisitation, vilket alla andra partier har ställt sig bakom såvitt jag kan begripa, när staten kan skjuta till pengar och verkligen stävja fusk på ett annat sätt.
Jag vidhåller därför det som jag sa i mitt anförande. Avslå propositionen, och se till att stävja fusk ute på provorterna!
Ilona Szatmari Waldau (V):
Förra året lämnade cirka var fjärde elev grundskolan utan godkända betyg i alla ämnen. Det är närmare 28 000 elever.
Över hälften av dem, ungefär 15 700, saknade godkänt betyg i ett eller flera kärnämnen och var därför inte behöriga att börja på ett vanligt gymnasieprogram. Som flera redan har nämnt är det nästan 15 procent av varje årskull de senaste åren som inte har behörighet att börja på gymnasiet. Det är alldeles för många.
Det är ett stort misslyckande för den svenska skolan att så många elever lämnar grundskolan utan godkända betyg. Samhället och skolan har misslyckats med det viktiga kompensatoriska uppdraget. Vänsterpartiet vill se en jämlik och sammanhållen skola. Förskolan och skolan ska lägga grunden för ett liv med möjligheter. De ska inte återskapa och förstärka klasskillnader.
Förskolan och skolan är helt avgörande för vilka möjligheter en människa har i livet. Därför är bristen på likvärdighet i utbildningen en fråga om demokrati och makt. Den svenska skolans grundproblem är just bristen på likvärdighet.
För att skapa en likvärdig skola behöver vi befria skolan från affärsverksamhet och särskiljande skolval samt få en likvärdig ekonomi genom ett statligt ekonomiskt ansvar där resurser fördelas efter behov. Att alla får del av en god utbildning bidrar till att samhället blir bättre för alla. Kunskap är makt.
Mer undervisningstid och utökad lovskola kan vara ett steg på vägen mot en mer jämlik skola, där alla elever får de verktyg de behöver och de betyg de måste ha för att kunna läsa på det gymnasieprogram som de vill. Men i första hand måste eleverna få det stöd de behöver inom ramen för den ordinarie undervisningen.
Elever som har behov av stöd måste få det genom till exempel extra anpassningar eller särskilt stöd under ordinarie lektioner. Extra lovskola borde inte behövas om skolan har resurser för att ge alla barn den undervisning som de behöver för att klara målen. Möjligheten till utökad lovskola får inte innebära att skolan på grund av resursbrist inte ger stöd under ordinarie termin utan i stället inväntar lovskolan.
Kanske är det också de elever som av skoltrötthet inte riktigt har orkat med skolarbetet under terminen som är i störst behov av ledighet under loven. En skola som har utökade möjligheter för alla elever att få stöd att kunna göra sina läxor och annat skolarbete i skolan skulle vara en bättre hjälp för just de här eleverna.
Propositionens förslag om lovskola och minst två timmar extra tid i veckan är bra, men för den omotiverade och skoltrötta eleven är det i första hand stöd under ordinarie skoltid som behövs. Då behövs mer resurser till skolan och ett nej till marknadsskolan. Fru talman! Med detta sagt vill jag ändå yrka bifall till propositionen men också till reservation 7.
Ilona Szatmari Waldau (V):
I den förra debatten tog jag upp skolans resursbrist och marknadsskolan. Jag tänker inte upprepa det, men jag konstaterar att det vi återigen diskuterar är särlösningar för de elever som inte klarar den ordinarie skolan. Det är ett misslyckande att vi inte lyckas med en skola för alla utan särlösningar för vissa elever.
Möjligheten för fristående grundskolor att begränsa sitt mottagande och skapa resursskolor infördes i 2010 års skollag. För kommuner har det inte funnits motsvarande reglering. Det har till och med prövats i domstol om kommuner kan begränsa mottagandet i sina skolor på detta sätt och i praktiken införa resursskolor. Behovet av att tydliggöra vad som närmare bör gälla för kommunala resursskolor har funnits länge.
Därför är det välkommet att resursskolor nu regleras i skollagen och att termen resursskola införs. Men det är viktigt att understryka att resursskolor är till för elever som behöver en särskilt anpassad lärmiljö och att de flesta elever kan och ska få den ledning och stimulans och det stöd de behöver i sitt lärande och sin utveckling inom den vanliga skolan.
Det är skolans ansvar att anpassa miljöerna för att kunna möta elevernas olika behov och förutsättningar. Utgångspunkten för elever som är i behov av särskilt stöd är att stödinsatserna ska ges i den skola där eleven går. Resursskolan är en organisatorisk särlösning för ett mindre antal elever med stödbehov som det är svårt att tillgodose på annat sätt.
Resursbrist i skolan får aldrig vara ett skäl för att placera ett barn i en resursskola eller för föräldrar att söka sig dit. Det måste vara elevens behov som styr, för självklart ska de elever som behöver en mer anpassad lärmiljö kunna få det. Alla elever har rätt till de verktyg som de behöver för att klara skolan och få de kunskaper som de behöver i livet. Fru talman!
Det finns problem med finansieringen av resursskolorna och tilläggsbeloppen för elever med omfattande stödbehov, och kommunerna gör olika. Det är motiverat med åtgärder som kan stärka likvärdigheten och rättssäkerheten i systemet med tilläggsbelopp för att utveckla en hållbar finansiering.
I propositionen pekar regeringen på att den avser att ge Skolverket bemyndigande att ta fram bindande föreskrifter i syfte att skapa en mer likvärdig och rättvis tillämpning. Ett tillkännagivande om ytterligare utredning är därför onödigt. Jag yrkar bifall till reservation 1.
Anna af Sillén (M):
Min fråga går till justitieministern. Brottsligheten har i allt större utsträckning kommit att påverka svensk företagsamhet. Det gäller hela landet, och mitt hemlän Södermanland är tyvärr inget undantag. Jag får rapporter från företagare på landsbygden som drabbas av utländska stöldligor, handlare som utsätts för snatterier, åkerier som får dieseln stulen med mera.
Kriminaliteten slår brett, och den drabbar inte minst våra småföretag. Trygga företagare är en förutsättning för välfärden, jobben och ett konkurrenskraftigt Sverige. Regeringen har aviserat ett omfattande och mycket välkommet grepp om trygghets- och säkerhetspolitiken. Min fråga till justitieministern är: Hur kommer regeringen att jobba för att särskilt stärka tryggheten för våra företagare?