KBLab/rixvox huggingface dataset:
Helene Hellmark Knutsson (S):
Tack, Edward Riedl, för en angelägen fråga! Ja, det är regeringens ambition att göra tillskottet av nya utbildningsplatser permanent. Det är en skillnad gentemot de mer tillfälliga platser som man byggde ut med under den förra regeringen. Vi ser att det finns ett behov av att permanent utöka antalet platser på svensk högskola över hela landet.
Vi ser också att det inte bara kan koncentreras till de stora studieorterna, utan det behöver finnas i hela landet. Vi har omfattande regionala obalanser när det gäller tillgången till högre utbildad personal till industrin, det privata näringslivet och den offentliga sektorn. Det behövs om Sverige enligt den svenska modellen ska konkurrera med kunskap och innovation i stället för låga löner. Det är ju regeringens ambition.
De här pengarna är permanenta. Vi tillför dem, vilket innebär en total utbyggnad med 270 platser utöver det som Alliansen föreslog i sin budget. Vi ska ha höga ambitioner för att fler ska kunna komma in på högre utbildning, inte minst nu när befolkningen ökar.
Då ökar efterfrågan på högskoleutbildad personal både i näringslivet och i offentlig sektor. Också efterfrågan bland studenter ökar, och att kunna möta detta är väldigt viktigt. För den nya storregionen finns också ytterligare universitet - Mittuniversitetet och Luleå tekniska universitet - och de tillförs också platser för att motsvara det behov vi ser och även möta den ökade studentefterfrågan.
Sedan tycker jag att det är viktigt att vi också tillför de här kvalitetspengarna. Tyvärr ser jag inte i Moderaternas budget att man vill stärka kvaliteten i de här utbildningarna. Vi ser att det är för lite lärarledd tid. Det är också viktigt att vi nu får höjda anslag till dessa utbildningar, där det har varit alldeles för lite lärarledd tid, vilket har påverkat kvaliteten på utbildningarna.
Inte minst på lärarutbildningen behöver vi stärka kvaliteten. Det är också positivt att det finns en allt starkare samverkan med regionen och kommunerna om hur man ska dimensionera och utforma utbildningarna, så att det blir rätt matchning mot det behov som finns, liksom för tillgången till exempelvis de verksamhetsförlagda delarna av lärarutbildningen och vårdutbildningarna.
Svaret på frågan är alltså: Ja, vi kommer att fortsätta bygga ut permanent, enligt plan. Vi kommer också att följa upp att kvalitetspengarna leder till det de är avsedda för, alltså till mer lärarledd tid.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Vi gör en del riktade satsningar. De utbildningar som vi har prioriterat är barnmorskeutbildningen, förskollärarutbildningen, grundlärarutbildningen, kompletterande pedagogisk utbildning, sjuksköterskeutbildning, speciallärar- och specialpedagogutbildning samt specialistsjuksköterskeutbildning. Eftersom Umeå universitet har samtliga dessa utbildningar får man också riktade platser för de utbildningarna.
Vi tänker fortsätta att bygga ut detta allt eftersom vi ser att det finns både studentefterfrågan och arbetsmarknadsbehov och att vi kan garantera att det exempelvis finns verksamhetsförlagda utbildningsplatser, liksom kvalitet i utbildningen.
Därför är det viktigt att det finns en forskningsanknytning i alla dessa utbildningar, det vill säga att det finns lärare på universitetet som har forskarutbildning. Det är viktigt att universiteten jobbar med att säkerställa det här. Dessutom ger vi fria platser, som universitetet självt dimensionerar.
Det är 270 fria platser som man kan använda till den utbildning där man ser att det finns en efterfrågan från såväl privat näringsliv som offentlig sektor men också en studentefterfrågan. Det sker inom ramen för det utbildningsutbud som man har på universitetet. Men, som sagt, för Umeås del är det väldigt brett. Det här är en skillnad. Det gjordes utbyggnader av bland annat läkar- och tandläkarutbildningarna.
En del pengar tillfördes, men det gjordes också interna omfördelningar inom universitetet för att finansiera dem. Samma sak var det i utbyggnaden av sjuksköterskeutbildningen. Det gjordes interna omfördelningar inom lärosätet för de här så kallade riktade satsningarna. Skillnaden är att vi just tillför nya platser och att det inte kräver en intern omfördelning av universiteten. Det här är utöver det utbud som de redan har.
Här handlar det verkligen om att investera i fler platser för att möta efterfrågan på arbetsmarknaden också hos det privata näringslivet men också för att möta den ökade studentefterfrågan, som finns inte minst tack vare att vi växer, så också i Umeå.
Jag tycker att det är viktigt att vi slår fast att det är universitet och högskolor som ska sköta dimensioneringen och utformningen av utbildningen. Nu ser vi, utifrån den utredning som Lars Haikola har gjort, att man just när det gäller lärarutbildningarna och vårdutbildningarna har svårt att klara dimensioneringen. Därför tillför vi platser specifikt på de områdena, men vi tillför också fria platser.
Det viktiga här är att göra ett politiskt val. Just den här investeringen i högskoleplatser, i högre utbildning, leder till att vi kan få kunskap och innovation som stärker såväl offentlig sektor som privat näringsliv. Detta gör vi i stället för att sänka skatten.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Edward Riedl! Det är som sagt riktade satsningar till Umeå universitet. Det gäller både de utbildningar som vi har sagt att vi behöver mer av och de fria resurserna och fria platserna, som Umeå universitet självt disponerar över. Jag vill ändå säga att det enligt de tabeller som jag har är så här. Under den förra regeringen ökade man anslaget till Umeå universitet.
Men när det gäller just utbildning, grundutbildning och avancerad nivå, blev det under de åtta år som ni satt bara 30 miljoner plus. Det vi har som planerad utbyggnad under den här mandatperioden är 60 miljoner plus. Huvuddelen av de ökade anslagen gick just till forskningen och inte till högre utbildning - det är det som jag tycker är viktigt att vi gör nu. I stället jobbade man med att omfördela resurser inom lärosätet för att göra de här riktade satsningarna.
Några medel tillfördes, men mycket låg på universitetet att finansiera självt när det gällde den högre utbildningen. Skillnaden är att den här regeringen på hälften av tiden tillför dubbelt så mycket pengar för högre utbildning. Vi tvingar dem inte att omfördela medel för att finansiera våra satsningar, utan de är fullt ut finansierade. De är också långsiktiga och permanenta, inte av tillfällig karaktär.
Det här är det viktigaste vi nu kan göra för att möta det behov av högskoleutbildad personal som vi har i offentlig sektor och i det privata näringslivet och för att Sverige, hela Sverige, så också Norrland, ska kunna möta det behov som finns och kunna konkurrera med just kunskap och kompetens i stället för låga löner. Då krävs det investeringar, riktiga investeringar, i stället för skattesänkningar.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Jag tackar både Erik Andersson och Mats Green för inläggen. Jag konstaterar att ni båda för ganska hypotetiska resonemang om hur det hade varit om situationen hade varit den omvända. Jag har inga kommentarer till det. Det är mycket möjligt att det hade varit så som ni beskriver det, men det hade inte ändrat fakta i frågan. Det hade fortfarande varit på det här sättet.
Det görs en extrautdelning utifrån att värdena på fastigheterna skrivs upp. Värdena har gällt i koncernen sedan nästan tio år tillbaka. Nu gör man en justering också i moderbolaget och det möjliggör en extrautdelning som inte har med vinsterna att göra, så därför är det inte heller någon vinstutdelning.
Jag hoppas verkligen att vi är överens om att det inte ska vara någon öronmärkning, oavsett vem som sitter i regering eller i opposition. Man kan inte öronmärka pengar i utdelningar från statliga bolag. Det medger inte den budgetlag som vi har att följa, oavsett regering.
Utdelningen används för att finansiera budgeten, och sedan avsätts satsningarna i samband med den budgetproposition som läggs fram för riksdagen. Där framgår vilka satsningar som görs och finansieringen av dem, men pengarna är inte öronmärkta till specifika satsningar. Det följer av den lag som vi alla har att följa.
Vi har, som sagt, lagt fram en budget som innehåller investeringsstöd för nya hyresrätter och också för studentbostäder. Den gäller ju för 2016. Det här året gäller en helt annan budget. Där finns det inga sådana satsningar med. Det är för mig viktigt att vi säkerställer tillgången på studentbostäder.
Därför står jag bakom det uppdrag som har getts till Akademiska Hus, att man ska bygga, äga och förvalta studentbostäder. Som jag sa inledningsvis har man nu planer på 10 000 nya studentbostäder i de orter där det är stor brist, Stockholm, Uppsala, Lund, Göteborg, Umeå och Luleå - detta också för att utveckla attraktiva campusområden. Man använder den mark som man redan äger.
Här i Stockholm har länsstyrelsen, landstinget, Stockholms stad och Akademiska Hus också tagit ett gemensamt initiativ till något som heter Sthlm 6 000 +. Det handlar om just studentbostadsbyggande. Detta är också något som vi helt och fullt står bakom och som vi hoppas ska leda till att man kommer till rätta med den studentbostadsbrist som finns i huvudstadsregionen.
Studentbostadsbristen gör att det är väldigt svårt för studenter från andra delar av Sverige att studera i Stockholm. Det minskar också rörligheten och möjligheten att söka en utbildning utifrån önskemål. Då blir det snarare bostadstillgången som avgör, och så ska vi inte ha det. Det är studenternas egen önskan om vilken utbildning som de vill gå som ska styra och inte tillgången på bostäder.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Det är helt riktigt att det nyligen har gjorts en uppskrivning av fastighetsvärdena i moderbolaget. Det är ett sätt att skapa det fria egna kapitalet. Marknadsvärderingen av fastigheterna har ju gällt under en lång tid inom koncernen som helhet. Det är bara det att man inte har gjort någon justering.
Efter justeringen uppgår fastighetsvärdena till ca 63 procent av de marknadsvärden som finns inom koncernen. Därför bedömer man det som att det inte har funnits någon extra risk, och detta har beretts väldigt noggrant i bolaget. Fastighetsvärdena i moderbolaget ligger fortfarande på en betryggande nivå relativt marknadsvärderingen i koncernen.
Jag delar helt uppfattningen om hur vi ska få ett fungerande byggande som motsvarar de förväntningar och behov som finns. De behoven minskar inte heller över tid. Vi har redan en stor bostadsskuld, inte minst i den här storstadsregionen. Men nu är det ju bostadsbrist i majoriteten av Sveriges kommuner. Ska det här komma till stånd kommer vi att behöva göra många saker samtidigt. Investeringsstödet är en del i det.
En annan är de överväganden och den översyn av regelverket som den förra regeringen gjorde och som nu följs upp av den nuvarande regeringen. Men till syvende och sist är det kommunerna som har planmonopolet. Därför måste man också ha en stark samverkan med dem för att få fram mer planlagd mark.
Vi måste se till att det blir ekonomiskt möjligt för fler att bygga bostäder och vara med på marknader för till exempel studentbostäder. Därför tycker jag att investeringsstödet för den här typen av bostäder är helt riktigt. När det fanns tidigare såg vi att det blev ökat byggande och att det möjliggjorde för fler aktörer. En av aktörerna när det gäller studentbostäder är just nu Akademiska Hus.
Vi ska, som jag sa tidigare, verkligen förtydliga men också tydligare följa upp det uppdrag de har. Är det så att man har kapacitet att bygga ytterligare bostäder och också har tillgång till planlagd mark för det ser jag det bara som positivt.
Jag instämmer helt i att det inte är bostaden som ska avgöra vilken studieort man väljer utan intresset, behörigheten och möjligheten att komma in på den utbildning man önskar.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Jag tackar Erik Andersson så mycket och vill passa på att önska detsamma! Nej, självklart sysslar inte vi i regeringen med att ta risker, utan det är försiktighetsprincipen som gäller, så också i det här fallet. Det vi sysslar med är kapitalstrukturering för en effektiv förvaltning av de statliga bolagen.
Det är också kommunicerat med riksdagen, så jag tror att det här i grunden är någonting som vi står bakom allihop. Vi har tyckt att det soliditetsmål som man har satt upp är precis lagom. Nu är vi i ett lågränteläge, men vi tycker att det är precis den här balansen mellan eget kapital och lånat kapital som våra bolag ska ha för att ha en så effektiv kapitalstruktur som möjligt.
Justeringen leder just till att vi får en bättre balans mellan eget kapital och lånat kapital och därmed en kapitalstruktur som motsvarar riksdagens förväntningar. Detta med de färdiga detaljplanerna är ett tecken på att marknaden inte sköter det här själv. Vi ser det runt om i landet.
SKL har gjort en utvärdering av hur många fall det finns där detaljplaner finns färdiga men byggarna inväntar lägen som är ekonomiskt gynnsammare för att verkligen sätta spaden i jorden och sätta igång att bygga. Allt handlar inte om överklaganden, även om också jag upplever det som ett problem som ibland fördröjer viktiga byggen.
Därför tycker jag att den politik som regeringen nu har lagt fram i sin budgetproposition med investeringsstöd för bland annat studentbostäder men också hyresrätter är en riktig politik för att komma åt detta, så att detaljplanerna kan börja användas och så att det kan börja byggas även billiga hyresrätter.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Fredrik Christensson har frågat mig vad jag och regeringen kommer att vidta för åtgärder med anledning av det som framkommit av Sveriges Radios granskning om studieavgifter och nyttjande av biståndspengar till reklam för svenska universitet och högskolor. Vi lever i en tid när behoven av kunskap och kompetens ständigt ökar på arbetsmarknaden, samtidigt som vi ser en alltmer global och digitaliserad värld.
Klimatutmaningen och antibiotikaresistensen är några exempel på utmaningar som vi måste arbeta tillsammans för att möta. Interna-tionell dialog och erfarenhetsutbyte skapar goda förutsättningar för att möta de gemensamma utmaningar vi står inför. För att öka utbytet av kunskap och idéer blir studenter och forskare som rör sig mellan olika länder nyckelaktörer. Det är oerhört viktigt att studenter vill komma till Sverige för att studera.
Det höjer kvaliteten på svensk utbildning, och i vår globala värld tjänar vi på att ha internationella miljöer på våra universitet och högskolor. År 2011 införde den borgerliga regeringen studieavgifter, trots kritik från bland annat universitet och högskolor. Därefter sjönk antalet utomeuropeiska studenter med 80 procent, och först på senare tid har den negativa utvecklingen börjat vända. Utländska studenter är viktiga för Sverige.
Därför är uppgifterna om brister i det system för studieavgifter som infördes av den borgerliga regeringen särskilt oroande. Regeringens arbete i frågan om internationalisering i högre utbildning påbörjades genom hearingar med representanter för universitet och hög-skolor, studenter, näringslivet och fackliga organisationer. Efter dessa konstruktiva samtal om möjligheter och utmaningar med internationalisering arbetar vi nu aktivt vidare med frågan.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Tack, Fredrik Christensson, för följdfrågorna! Jag kan inte göra så mycket åt att det faktiskt var den förra regeringen som införde systemet, eller snarare avsaknaden av system, när det beslutades att alla utländska studenter, så kallade tredjelandsstudenter, skulle betala avgifter. Det skedde skyndsamt, och därför blev det svårhanterligt för universitet och högskolor - förutom att de var kritiska till grundidén.
En viktig princip för den förra regeringen var att systemet skulle vara helt kostnadsneutralt, det vill säga att man skulle ta ut avgifter som motsvarade samtliga kostnader inklusive marknadsföring. Det ingick i det beslut som den förra regeringen fattade. Det är självklart att marknadsföra att det kan erbjudas kurser till exempel på engelska eftersom det är relativt okänt runt om i världen.
Kostnaderna får inte betalas på annat sätt än genom avgifter. Att det skiljer sig åt, precis som Ekots granskning visade, hur mycket mer man tar ut i avgifter är en av de saker där jag avser att vidta åtgärder. Jag ska ge en av mina myndigheter i uppdrag att kartlägga hur avgifterna tas ut och vad som läggs in i dem.
Den peng man ersätts med går inte att jämföra med den faktiska kostnaden för en högre utbildning. Eftersom man är fri att disponera denna pengapåse kan kostnaden för en masterstudent överstiga den ersättning man får från staten. Det tas då från andra utbildningspengar. Så är det även för svenska studenter.
Det är dock inte möjligt att göra för så kallade tredjelandsstudenter eftersom det enligt det system som den förra regeringen införde måste vara helt kostnadsneutralt. Man får inte använda skattepengar för tredjelandsstudenter. En av åtgärderna som jag planerar är att ge i myndighetsuppdrag att kartlägga hur man jobbar med detta och varför det skiljer sig åt.
Det är ett viktigt kunskapsunderlag om vi ska gå vidare med att reformera systemet - eller rättare sagt skaffa oss ett system. Jag hoppas att vi är överens om att internationaliseringen är viktig och att det var en förlust för svenska universitet och högskolor att förlora dessa utländska studenter. Vägen framåt är aldrig bakåt, utan vi måste titta på vad vi ska göra utifrån där vi står i dag.
Jag hoppas att Centern står kvar vid sitt kongressbeslut att avskaffa detta eller i alla fall reformera det. Det ger oss en bred möjlighet att diskutera detta konstruktivt i riksdagen.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Jag tackar Fredrik Christensson. Som statsråd kan jag självklart inte kommentera pågående rättsfall. Här väntar vi på ett utfall i detta enskilda ärende. Enligt det regelsystem som den förra regeringen införde kan man bara betala tillbaka om studenten är förhindrad att delta i studier.
Det är det regelverk som finns. Det finns stor anledning att se över nuvarande regelverk eftersom antalet tredjelandsstudenter har minskat för mycket, vilket har påverkat våra universitet och högskolor så att internationaliseringen har minskat. Internationaliseringen är viktig för kvaliteten i den högre utbildningen, men den påverkar också rankningen av våra universitet.
För lite internationalisering är negativt för rankningen, och det är i sin tur negativt för Sverige som kunskapsnation och när det gäller att locka till sig studenter. Därför finns det all anledning att se över detta. Först måste vi dock veta varför det ser så olika ut när det gäller till exempel avgiftens storlek.
Därför kommer jag att ge ett myndighetsuppdrag så skyndsamt som möjligt så att vi får detta kunskapsunderlag. Det är redan klart att vi ska tillsätta en utredning om internationaliseringen av högre utbildning, och det kommer jag att göra under hösten. Inför det behöver vi ett bättre kunskapsunderlag och en bättre uppföljning av varför det ser ut som det gör. Avsaknaden av regelverk känner vi till.
Det som är tydliggjort i de regler som finns är att studieavgiften bara kan betalas tillbaka om studenten av särskilda skäl är förhindrad att delta i utbildningen eller om det har konstaterats att utbildningen är icke avgiftsskyldig.
Jag hoppas som sagt att vi kan föra en konstruktiv dialog utifrån det faktiska och sakliga läget för att på det sättet bidra till att Sverige blir attraktivt för studier även för de studenter som kommer från länder utanför EU och EES-området.
Det är viktigt om vi ska stärka Sverige som kunskapsnation och se till att vårt näringsliv är fortsatt konkurrenskraftigt och har en god internationell bredd att hämta sin framtida kompetens från. Vi har företag som jobbar över hela världsmarknaden, och vi har många samhälleliga utmaningar som är globala.
Dessa måste vi möta tillsammans, och våra studenter är bättre rustade om de har fått möta den internationella miljön redan under sin högre utbildning.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Tack, Fredrik Christensson, för en angelägen debatt! Jag är glad över att det är flera partier här i riksdagen som är engagerade i den här frågan och som ser att det finns brister i det nu gällande systemet som kan rättas till. Vi är överens om att internationalisering är av godo för svenska studenter, för Sverige och för svensk högre utbildning.
Självklart bidrar det också till en utveckling av kunskapen runt om i hela världen. Vi ska, som sagt, vara ett attraktivt land att studera i för flera. Vi ska titta på det här. Det är för tidigt att säga exakt vilka uppdrag som vi ska ge till vår utredare.
När det gäller myndighetsuppdraget handlar det mer om ett kartläggningsarbete för att se hur det fungerar i dag och hur universitet och högskolor jobbar med dessa frågor - detta för att vi ska kunna få en viss analys av och kunskapsunderlag till varför det skiljer sig så mycket åt och varför man gör så olika bedömningar av kostnader för olika utbildningar.
Kvaliteten i högre utbildning ska säkerställas genom det kvalitetssäkringssystem som riksdagen har fattat beslut om. Men det ska också säkerställas genom aktiv studentmedverkan. Studenterna ska vara aktiva och jobba tillsammans med lärare och forskare för att varje dag säkerställa en hög kvalitet på den högre utbildningen.
Vi ska också säkerställa att internationella studenter är med i det viktiga kvalitetsarbetet.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Mathias Sundin har frågat mig om vilka åtgärder jag tänker vidta för att stärka rymdindustrin i Sverige. Rymdforskning och rymdverksamhet är av strategisk betydelse för samhället. Samhället är beroende av rymdtekniken för till exempel navigation, logistik, exakt tid, väderprognoser, telekommunikation och miljö- och klimatövervakning.
Regeringens insatser för rymdindustrin sker i första hand via expertmyndigheten Rymdstyrelsen, som har till uppgift att bland annat främja svensk rymdrelaterad industri och dess innovations- och konkurrenskraft, stödja innovativ och högteknologisk förmåga hos företag inom den rymdrelaterade industrin och fördela statligt stöd till rymdtekniskt utvecklingsarbete. Det sker såväl nationellt som via den europeiska rymdorganisationen Esas olika program.
Svenska rymdföretag är framgångsrika internationellt. Som exempel kan nämnas att 58 procent av omsättningen för 2015 års samlade verksamhet kommer från konkurrensutsatta kommersiella affärer, vilket kan jämföras med den senast redovisade motsvarande siffran i Europa, som var 41 procent. Rymdstyrelsen har i samband med de två senaste forskningspolitiska propositionerna fått permanenta anslagsökningar för rymdforskning och rymdverksamhet på totalt 120 miljoner kronor.
Dessa ligger fast. Sverige har tillsammans med övriga medlemsstater inom EU gjort stora investeringar under många år i uppbyggnaden av satellitnavigationsprogrammet Galileo och jordobservationssystemet Copernicus. Marknadspotentialen för applikationer, nya tillämpningar, innovativa tjänster och produkter från företag, och därmed för samhällsnytta och ekonomisk tillväxt, bedöms som stor också i Sverige.
Svenska företag har levererat teknik till satelliterna i både Copernicus- och Galileoprogrammen och till vår samlade förmåga att skjuta upp dessa i omloppsbana. Statliga Svenska rymdaktiebolaget bedriver en framgångsrik verksamhet på raketbasen Esrange med bland annat världens största civila markstation för att ta ned kommersiella satellitdata. Till detta finns starka rymdkluster, särskilt i Västsverige och Uppsala-Stockholm-regionen.
I december förra året invigde jag tillsammans med bland andra Esas generaldirektör en särskild svensk innovationsinkubator för rymdområdet, initierad i samverkan mellan Rymdstyrelsen, tre regionala innovationsinkubatorer och Esa. För närvarande genomför också Utbildningsdepartementet en kunskapsinhämtning om förutsättningarna för att utveckla raketbasen Esrange till att kunna skjuta upp små satelliter i omloppsbana.
Det är viktigt att Sverige värnar de gjorda investeringarna i kompetens, kunskap och infrastruktur, att vi stöder långsiktighetens särskilda betydelse för rymdverksamheten och maximalt utnyttjar de resurser som rymdverksamheten redan omfattar eller som är på väg att utvecklas.
Jag är förvissad om att vi ger ett gott stöd till svensk rymdindustri genom de insatser som görs såväl nationellt som i internationellt samarbete.