Sara Karlsson (S):
Tack, miljöministern, för svaret. Som konstaterades i den tidigare debatten har de senaste årens forskningsrön om klimatförändringarna varit minst sagt dystra. Läget verkar vara allvarligare än vi trodde för bara något år sedan. Den rapport som kom från Världsbanken förra veckan var bara det senaste exemplet.
Att vi rör oss mot en situation där tvågraderstaket sprängs kommer inte direkt som någon nyhet, även om det slår en med full kraft varje gång. Att läget förvärras på det här sättet borde få vem som helst att känna ödmjukhet inför allvaret och inse att klimatarbetet måste skärpas. Det gäller i synnerhet en regering som vill betrakta sig som en föregångare, en förebild som går före och visar vägen.
Miljöministern konstaterar också att det blir alltmer bråttom. De insatser som vi gör på kort sikt spelar allt större roll. Det hade varit bra att klargöra den svenska regeringens inställning till att skärpa EU:s mål till 2020 till -30 procent. Miljöministern säger att det är svårt. Det vet jag.
Miljöministern säger också att det finns flera länder som inte är för en sådan skärpning. Det vi vill veta är om Sverige är ett av de länderna. Det är inte klargjort vad den svenska regeringens inställning är. Det som står i svaret, att regeringen verkar för att öka förutsättningarna för att EU ska kunna göra det, är inte ett tillräckligt tydligt svar.
Vi behöver ett tydligt svar från miljöministern när det gäller regeringens inställning, särskilt mot bakgrund av de uttalanden som har gjorts av Lena Ek de senaste dagarna, där det är oklart vad som är regeringens linje och vad som är Centerpartiets linje. Jag önskar ett klargörande där. Fru talman! Jag ska gå vidare till det som interpellationen framför allt handlar om. Lena Ek svarar att regeringen ska analysera konsekvenserna av kommissionens förslag.
Därför lämnar hon inget besked i dag. Så kan det ju vara, men jag tycker ändå att ministern borde kunna ge en fingervisning om var den svenska regeringen står. Bakgrunden är att det europeiska systemet för utsläppshandel, EU ETS, håller på att undergrävas av det stora överskottet på marknaden. Systemet brukar lyftas fram som det viktigaste klimatpolitiska styrmedlet inom EU. Att värna det borde därför vara av största vikt för regeringen.
Priset på utsläppsrätter har sjunkit dramatiskt, och ligger nu konstant under 10 euro. Det är långt under de ca 40 euro som kommissionen tidigare uppskattade skulle bli priset. Det beror på att tilldelningen har varit för slapp, men också på det ekonomiska läge som EU befinner sig i och har befunnit sig i under flera år. Det innebär att det som är meningen med systemet, nämligen att det ska stimulera fram investeringar i bättre teknik och på det sättet få ned utsläppen, mer eller mindre uteblir.
Utsläppen måste bli dyrare för att systemet ska få verkan. Därför har kommissionen föreslagit att ett antal utsläppsrätter ska lyftas ut från marknaden för att återföras senare. Det beräknas åtminstone kortsiktigt kunna höja priserna och driva på utsläppsminskningarna. Detta ställer sig alltså regeringen tveksam till. I ett svar på en skriftlig fråga från mig nyligen antydde Lena Ek åtminstone att regeringen gör bedömningen att kommissionens förslag är alltför svagt.
Samtidigt har vi fått andra signaler från representanter för regeringspartierna. Det vore intressant att få något slags svar från miljöministern. Tycker regeringen att kommissionens förslag är för försiktigt eller för långtgående? Vad är det som gör att man ställer sig tveksam till förslaget?