Magnus Manhammar (S):
Jag vill börja med yrka bifall till reservation 1 och i övrigt yrka bifall till förslaget i betänkandet, precis som Patrik Björck just gjorde. Vi har en god stund på oss att fundera på vad detta innebär. Jag tycker att vi har haft en bra diskussion i dag. Det har varit en bra debatt. Jag tycker också, herr talman, att den har varit väldigt klarläggande för exakt vad detta handlar om.
Jag skulle dock vilja förtydliga det hela ytterligare, framför allt ur en historisk aspekt. För mig handlar detta i grunden om vilket Sverige vi ska leva i. Ska vi ha ett Sverige där vi på den globala marknaden konkurrerar med låga löner och lönedumpning, eller ska vi ha ett Sverige som konkurrerar med kvalitet, kunskap och yrkeskunnande?
Den senare vägen är den som Sverige har valt sedan andra världskriget och framåt, då folkhemmet byggdes. Vi byggde Sverige på kvalitet, kunskap, yrkeskunnande och jämlikhet. Jag vill särskilt rikta mig till Sverigedemokraterna när jag nu ska tala om det här. Oscar Sjöstedt och Dennis Dioukarev, som sitter här i salen, får gärna lyssna på detta.
Historiskt sett är folkhemmet någonting som många i Sverige är stolta över. Sverigedemokraterna talar ofta om folkhemmet, vilket jag tycker är skamligt - det har ingenting att göra med dem över huvud taget. Men de talar om 50-talet och det folkhem som byggdes upp. Om Sverige på den tiden hade konkurrerat med låga löner och lönedumpning hade Sverige inte sett ut som det gör i dag.
Då hade Sverige varit ett nyliberalt USA eller Storbritannien som inte hade kunnat bygga upp den välfärd och jämlikhet som vi i Sverige i dag är stolta över. Jag tycker att det är viktigt att fundera över detta och att även, som Sverigedemokraterna, tala om det. Nu bidrar Sverigedemokraterna till att skapa det där låglönelandet - ett land där vi ska konkurrera med varandra om låga löner. Det handlar inte om yrkeskunnande eller hur duktiga vi är, utan just om låga löner.
Detta är någonting som näringslivet och LO kom överens om redan 1938, i Saltsjöbadsavtalet. Denna överenskommelse har tjänat Sverige väldigt väl och bidragit till att skapa den jämlikhet som också har varit en viktig framgångsfaktor för oss. Jag skulle vilja säga att frågan om offentlig upphandling och huruvida vi ska ha sjysta villkor här är helt grundläggande för vilket Sverige vi ska ha.
Vi har hört nämnas i debatten i dag att omvärlden talar om Sverige, och Norden, som en förebild. Den nordiska supermodellen är det som IMF och Världsbanken talar om. Till och med The Economist skriver om att vi är modellen. Den modell som finns i Sverige är en modell med jämvikt mellan arbetsgivare och arbetstagare. Kollektivavtalet är garanten för att detta ska fungera. Det är garanten för att vi inte ska dumpa lönerna utan ha bra löner och goda arbetsvillkor.
I det förslag som vi diskuterar i dag ställer man inte ens krav på kollektivavtal. Det är ett bra förslag, men facket kritiserar det eftersom det inte är tillräckligt starkt. Det är så urholkat att vi säger att vi ska ställa krav på semester, arbetstid och lön enligt kollektivavtal, men man måste inte ha kollektivavtal.
Ändå säger Sverigedemokraterna och de borgerliga partierna att de ska rösta emot förslaget. Detta är beklämmande. Jag skulle kunna tala väldigt länge om det här. Jag är verkligen orolig för Sveriges framtid, och jag är glad för att Oscar Sjöstedt och Dennis Dioukarev lyssnar på det här. Jag ska läsa ur en partimotion som Sverigedemokraterna har lagt fram här i riksdagen.
Den handlar om just detta med kollektivavtal vid upphandling och har rubriken "Inför vita-jobb-modellen". Jag läser innantill: " Sverigedemokraterna vill införa den så kallade vita-jobb-modellen. Det är en upphandlingsmodell som kan appliceras på all offentlig upphandling och som ställer ett antal krav på det anbudsgivande företaget."
Det talas också om kollektivavtalsenliga villkor, huvudentreprenörsansvar och ökad insyn, som borgar för ordning och reda och motverkar osunda arbetsvillkor och lönedumpning. Det förslag som står i denna partimotion från Sverigedemokraterna är mer långtgående än det förslag som ligger på bordet i dag. Jag skulle ställa mig bakom detta förslag, som jag tycker är ännu bättre än det som vi diskuterar i dag. Sverigedemokraterna lade fram det här under denna mandatperiod, här i riksdagen.
Det är undertecknat av gruppledaren för Sverigedemokraterna, Mattias Karlsson. Det är även undertecknat av sverigedemokraterna Sven-Olof Sällström, Magnus Persson och Paula Bieler, som också - liksom jag själv - sitter i arbetsmarknadsutskottet. Jag undrar var Magnus Persson, Paula Bieler, Sven-Olof Sällström och Mattias Karlsson är i dag. De har inte varit här i kammaren. Detta är uppenbarligen en fråga som är intressant för dem, eftersom deras namn står under denna partimotion.
Det är dessa fyra personers namn som står under den, och bland dem finns Sverigedemokraternas gruppledare. Ingen av dem är här för att förklara för väljarna varför man helt har vänt på klacken. Det är oansvarigt. Jag skulle vilja ha svar från Oscar Sjöstedt och Dennis Dioukarev på varför det är så här och varför man har vänt på klacken. Är det så att man kan byta åsikt från den ena dagen till den andra? Finns det ingen grundideologi i Sverigedemokraterna? Är det bara ren och skär populism? Jag skulle gärna vilja att de tog replik här så att vi kunde ha en debatt och diskussion om detta.
Jag vill ha ett svar. Jag har funderat väldigt mycket på detta sedan Sverigedemokraterna ändrade inställning. Det finns olika funderingar om varför de gjorde det, men en sak blir ganska tydlig om man läser det Sverigedemokraterna skriver i sitt eget program om dessa frågor. Jag tänker återigen läsa innantill, eftersom jag tror att det är viktigt för oss alla att veta detta.
Det är nämligen Sverigedemokraterna som kommer att fälla avgörandet i dag, som kommer att förstöra den svenska arbetsmarknaden och som kommer att se till att vi inte kan få ordning och reda på den svenska arbetsmarknaden. I de arbetsmarknadspolitiska riktlinjer som Sverigedemokraterna hade under, åtminstone, 2010 och fram till 2011 - då många av de sverigedemokrater som sitter i riksdagen var aktiva i partiet - står det så här vad gäller arbetsmarknadspolitiken: "Målsättningen är att kunna tillvarata nationens samlade intressen.
Avsaknaden av ideologiska bindningar och bevakande av särintressen på området gör att partiets politiska inriktning kan komma att skifta beroende på underliggande förutsättningar, politiska förändringar och konjunkturläge." Jag tar det en gång till: Partiets politiska inriktning kan alltså komma att skifta beroende på underliggande förutsättningar, politiska förändringar och konjunkturläge. Detta är det mest populistiska jag har läst i hela mitt liv.
Man kan tycka vad som helst, när som helst. Jag kan hålla med om att detta, på sätt och vis, är komiskt, men det är också otroligt allvarligt, eftersom det bidrar till att förstöra Sverige och Sveriges framtid. Någon måste ta ansvar för det här. Om Sverigedemokraterna står för detta ska de också ta ansvar för det. Att vända kappan efter vinden från den ena dagen till den andra är inte värdigt Sveriges riksdag.