Karl Sigfrid (M):
Det är konstitutionsutskottets uppgift att granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Det åligger konstitutionsutskottet att minst en gång om året meddela riksdagen vad det har funnit anledning att uppmärksamma. Det betänkande som vi debatterar i dag är en allmän granskning av regeringsarbetet. Betänkandet berör ämnen som regeringens protokoll och ärendeförteckningar.
Det är i det sammanhanget viktigt att regeringsprotokollen är enhetliga och lättillgängliga. Det är också viktigt att lagar kungörs innan de träder i kraft, precis som en kollega tidigare har påpekat. Vi har granskat vissa förvaltningsärenden och ärenden som beslutas av expeditionsministärer. Vi har också granskat Regeringskansliets utveckling och hur antalet anställda har förändrats.
I det sammanhanget kan det nämnas att det är naturligt att Regeringskansliet temporärt växer något när Sverige är ordförandeland i EU. Så skedde förra gången vi hade ordförandeskapet, och så kommer naturligtvis att ske igen. Dock konstaterade vi förra gången att ökningen av antalet anställda, som skulle ha varit temporär, i stället blev en permanent ökning.
Vi förutsätter att det inte upprepas när det nu snart är dags att återigen träda in som ordförandeland i EU. Jag vill särskilt nämna den del av betänkandet som rör avnotifieringar av statsstöd och behovet av väl dokumenterade beslutsprocesser på Regeringskansliet.
Bakgrunden till att vi fördjupar oss i det är att vi våren år 2007 granskade både den förra och den nuvarande regeringens handläggning av presstödet. På grund av att EU-kommissionen i ett meddelande hade förklarat att den ville granska hela det svenska presstödet avnotifierades de planerade förändringarna. Meddelandet kom från EU-kommissionen och förmedlades i ett telefonsamtal.
Det väcker frågor om vilken dokumentation som ska krävas när det kommer till information som är av stor betydelse. För att se eventuella mönster vad gäller avnotifieringar har vi tittar på tidigare fall. Totalt har det handlat om sju fall 1999-2007, och det finns få likheter mellan dem.
Antalet avnotifieringar är dessutom så pass litet att man kanske inte kan tala om att det finns ett normalt sätt att hantera den typen av ärenden. Utskottet har i varje fall gjort bedömningen att befogenheten att avnotifiera ligger hos den minister som har ansvaret för det aktuella sakområdet. Vikten av bra dokumentation har lyfts upp flera gånger tidigare i betänkanden.
Det finns självklart lägen där muntlig kommunikation är mer praktisk än skriftlig kommunikation. Men det måste ändå finnas skriftligt beslutsunderlag som kan granskas i efterhand. Inte minst granskningsorgan som vi själva i konstitutionsutskottet eller för den delen Justitieombudsmannen är beroende av det. I vårgranskningen år 2004 påpekade den dåvarande statsministern att alltmer av samtalen med utländska företrädare sker informellt.
Det innebär att en mindre del av informationen som utbyts dokumenteras i tjänsteanteckningar. Hur man i en framtid som präglas av mer informella kontakter ska kunna dokumentera samtal mellan stats- och regeringschefer var enligt dåvarande statsministern något som vi måste reflektera över. Det finns riktlinjer för muntlig handläggning av ärenden inom Regeringskansliet.
Det finns också riktlinjer för muntlig handläggning av ärenden som rör bidrag till föreningar. Det finns däremot inga särskilda bestämmelser om telefonkontakter med tjänstemän vid EU:s institutioner. I en tidigare granskning bedömde konstitutionsutskottet att det hade varit en fördel om beredningsarbetet och beslutsfattandet hade kunnat grundas på skriftliga meddelanden från kommissionen.
Det är en uppfattning som utskottet upprepar i det betänkande som vi diskuterar nu. Samtidigt inser vi att det ibland kan vara en fördel med en telefonkontakt, givet att det förs noggranna tjänsteanteckningar. En tjänsteanteckning ska alltid föras om kommunikationen innehåller nya sakuppgifter som kan ha betydelse för ett beslut.
Det är inte acceptabelt att kontakter av betydelse förekommer mellan Regeringskansliet och EU-kommissionen utan att dessa kontakter noteras. När Jordbruksdepartementet helt saknar dokumentation från den kommunikation som förts med EU-kommissionen under mer än ett års tid tycker vi att det är ganska anmärkningsvärt. Med det yrkar jag på godkännande av utskottets anmälan i betänkandet.