Peter Pedersen (V):
Jag vill återigen betona att jag inte har valt att ställa interpellationen på det sättet att vi ska diskutera Bromma flygplats i sak. Jag kan säga att jag i allt väsentligt delar den kritik i sakfrågan som har framförts av mina kamrater här i Miljöpartiet och Socialdemokraterna. Men jag uppehåller mig ändå vid formalia, vilket kan verka trist. Men jag tycker fortfarande att det är en något märklig hantering.
Har jag rätt uppfattning, som jag framför i min interpellation, att den här uppsägningsklausulen, § 7, endast möjliggör för staten att säga upp avtalet? Det vi säger är att vi vill att Stockholms stad ska ha samma möjlighet. Jag har fortfarande inte fått ett konkret besked. Har vi fel när vi säger att det bara är staten som har rätt att via Luftfartsverket säga upp avtalet, eller har Stockholms stad samma rätt? Vi menar att Stockholms stad bör ha samma rätt för att man inte ska låsa in sig under 30 års tid.
Den andra frågan, som jag fortfarande inte tycker att vi har fått svar på, är: Varför kan man inte behandla Bromma flygplats i den infrastrukturplanering som man ska ta beslut om under våren? Kunde man då inte ha skrivit in ett undantag i framför allt Flygplatsutredningen och sagt att utredningen inte behövde värdera Bromma flygplats för att det är självklart att den ska finnas kvar? Det hänvisas bara till att man i utredningen tycker att Bromma flygplats ska vara kvar. Ja, men den är ju ute på remiss. Vi vet inte vad remissinstanserna har sagt.
Vi vet inte hur den politiska majoriteten kommer att se ut här i riksdagen, även om man kan befara det värsta. Vad är det för vits att i det fallet säga att vi redan har ett beslutsunderlag? Jag konstaterar - där vill jag ha ett väldigt konkret svar - att Eva Olofsson från Vänstern har skrivit en fråga till statsrådet Åsa Torstensson rörande Landvetter flygplats. Den 17 oktober fick hon svar. Det svaret var precis det omvända, nämligen att man inte kunde få något svar.
Åsa Torstensson skrev så här: "Min ambition är att Flygplatsutredningens förslag och bedömningar, inklusive frågan om Landvetter flygplats, ska behandlas inom ramen för kommande proposition på infrastrukturområdet. Jag avser därför att återkomma i dessa frågor." Då är min fråga: Varför ska statsrådet återkomma vad gäller Landvetter flygplats men inte vad gäller Bromma?
Där anser man att man har rätt att bara fatta beslut den 15 november, ungefär två veckor innan vi ska ha den här interpellationsdebatten, långt innan remissinstanserna är klara och långt innan infrastrukturpropositionen kommer i vår. Varför denna särbehandling av Bromma? Varför den här gräddfilen? Jag tycker fortfarande inte att jag har fått något riktigt svar. Jag förväntar mig nu ett väldigt tydligt svar.
Jag har fått ett svar, att regeringen har fattat beslut. Jag kritiserar att det går till på det sättet, i den tidsordningen. Men vi har ändå fått ett konkret svar på den frågan. Det accepterar jag, även om jag inte gillar svaret. Men det gäller de två andra frågorna. Kan infrastrukturminister Åsa Torstensson nu tala om för mig var i svaret man kan utläsa svar på frågan om Stockholms stad, Stockholms kommun, har samma rätt som staten att säga upp avtalet i förtid. Det är en väldigt luddig formulering.
Om man inte kommer överens kan man diskutera. Men är det så som vi hävdar, att det bara är staten som formellt sett har rätt att säga upp avtalet? Eller har vi fel? I så fall är det väldigt bra. Då får vi det som vi vill, nämligen att Stockholm ska ha samma möjlighet. Den andra frågan är: Varför ska Bromma ha en gräddfil vad gäller planeringsfrågor medan man när det gäller Landvetter säger att man inte kan svara nu utan att man ska vänta med det tills vi fattar beslut i vår? Vad är den principiella skillnaden mellan Bromma flygplats och Landvetter flygplats?
Jag vill hävda att den också har en viss betydelse för flygtrafiken i Sverige.