Stefan Tornberg (C):
Jag hade tänkt inleda med att säga att detta är den första granskningsdebatten under mandatperioden. Men det stämmer ju inte. Vi har haft en utifrån det betänkande som vi lade i december om vissa arbetsgivarfrågor och Regeringskansliets handläggning. Men detta är den mest uppmärksammade debatten om KU:s granskning.
Det är viktigt att komma ihåg att även den höstgranskning som KU genomför är mycket viktig. Båda granskningarna fyller ju en roll i att utveckla kvalitet och effektivitet i den offentliga förvaltningen. Som Berit Andnor var inne på är det den första granskningsdebatten för flertalet av deltagarna. Det är ju en speciell utmaning.
Så är det också för min egen del. Den period som nu har varit är, som både Berit Andnor och Per Bill var inne på, en ny period för ett i huvudsak nytt utskott. Vi har självklart mycket att lära av den process som har varit.
Det är viktigt att vi som personer och KU som helhet tittar tillbaka och ser vad vi kan lära av de granskningar som har varit - både höstgranskningen och vårgranskningen. Det har också varit en speciell period med statsråd från två olika regeringar att granska. Det har påverkat processen.
Det ger också en särskild spänst i debatten. Särskilt konstitutionsutskottet måste kunna klara regeringsskiften. Det är mycket viktigt att man klarar det och har samma nivå på ribban i bedömningarna. Vi ska också komma ihåg att KU inte är någon domstol.
KU är satt att granska statsrådens tjänsteutövning från en konstitutionell utgångspunkt. Vi ska bidra till en konstitutionell utveckling som förhoppningsvis ska leda till effektivitet och kvalitet och undvikande av maktmissbruk.
Vår roll är att granska makten. KU har i debatten, både nu och tidigare, blivit kritiserat för partipolitisering. Även där har vi anledning till självkritik. Jag har svårt att tänka mig att det under tidigare granskningsdebatter har förekommit helt eniga betänkanden från konstitutionsutskottet.
Det har alltid förekommit reservationer. Den naturliga spänning som finns mellan opposition och majoritet i konstitutionsutskottet bidrar till en utvecklad granskning.
Den dialog som sker i utskottet där det handlar om att ge och ha synpunkter och om att tänka efter och reflektera bidrar också till att stärka konstitutionsutskottets betänkande och höja kvaliteten i det. Både majoritet och opposition ges tillfälle att reflektera över de skrivningar som finns.
Det är viktigt att det är tydligt att konstitutionsutskottets roll inte är att pröva om politiken är den rätta utan att pröva om agerandet har förberetts och utförts på ett konstitutionellt riktigt sätt. Det måste vi alltid ha med oss. KU har en viktig uppgift.
Uppgiften är inte den partipolitiska granskningen utan den parlamentariska granskningen och att se till att vi utgår från den uppgift vi har av kammaren att granska makten och bidra till den konstitutionella utvecklingen. Det är självklart viktigt att eftersträva samsyn.
De enhälliga betänkanden som kan bidra till en konstitutionell utveckling har en särskild tyngd. Det är en viktig drivkraft, men det kan inte vara ett självändamål. Vi kan diskutera utifrån KU:s roll som massmedial språngbräda.
En hel del av de anmälningar som har lämnats till konstitutionsutskottet kan enkelt avfärdas med att de inte har en konstitutionell grund. Jag tror att det är viktigt att ledamöterna i kammaren funderar över på vilket sätt vi använder anmälningsinstrumentet när det gäller konstitutionsutskottet.
På vilket sätt bidrar det till att stärka såväl kammarens som konstitutionsutskottets roll? Är nyhetsinslaget i nyhetssändningen eller TT-programmet värt det undergrävande av KU:s auktoritet och på sikt kammarens auktoritet som det kan innebära?
Det är viktigt att utvärdera KU:s arbete. Jag välkomnar att vi nu har tillsatt en referensgrupp som ska se över KU:s arbete, utvärdera det och komma tillbaka. Årets granskningar har en bredd i innehållet. I vissa granskningar har vi också gått på djupet.
Det är framför allt två områden som vi kommer att diskutera vidare inom speciella områden. Det gäller statsrådens tjänsteutövning där det handlar om dåvarande utrikesminister Laila Freivalds roll vid stängning av en hemsida. Det gäller förordnande av statsråd och utrikesminister Carl Bildts uppdrag och finansiella intressen. Det gäller också handläggningen av vissa regeringsärenden.
Där är det speciellt spännande att diskutera handläggningen av riksdagens beslut om ändringar i presstödet eftersom vi har att granska statsråd från två olika regeringar. Det finns också anledning att uppmärksamma att man inte får glömma bort de ärenden som inte kommer upp som en särskild debattpunkt.
Jag tänker bland annat på regeringens förhållande till riksdagen. Jag tycker att man kan diskutera formerna för kontakten mellan regering och riksdag och hur regeringen meddelar sig till riksdagen.
När det gäller regeringens styrning av statliga bolag finns det en tydlig skillnad mellan hur man kan styra statliga verk - där det är förbjudet med ett ministerstyre - och de statliga bolagen där det är öppet för en dialog. Vilka komplikationer och indikationer blir det då?
Det viktiga är också de krav på affärsmässighet som vi ställer på de statligt ägda bolagen. Det är också viktigt ställa samma krav på professionalitet, affärsmässighet och ägande, det vill säga på regeringens agerande gentemot de statliga bolagen. Allt som är tillåtet är inte lämpligt. Fru talman!
Jag yrkar på godkännande av utskottets anmälan.