KBLab/rixvox huggingface dataset:
Matilda Ernkrans (S):
Jag hoppas att du, Cristina Husmark Pehrsson, som är ansvarig minister, nu inte bara ser mig, en ganska arg oppositionspolitiker och socialdemokrat. Jag hoppas att du också ser alla de föräldrar som står vid min sida, som har vänt sig till mig med sin oro och sin ilska.
Jag har träffat dem i Hallsberg, i Kumla, i Örebro, i Askersund, i Nora, i Stockholm, i Huddinge, i Borlänge - i hela Sverige. Det är föräldrar som är bekymrade och upprörda över införandet av ett VAB-intyg och vad det har gjort för deras möjligheter att vara hemma för vård av sjukt barn. Vi socialdemokrater var redan tidigt mycket kritiska till det här VAB-intyget.
Vi tycker att det bara är ett ökat byråkratiskt krångel, och vi tycker att det blir alltmer orimligt ju längre tiden går. Bland annat har Försäkringskassan fått en ökad administrativ börda. Och vi funderar över när föräldrar med snoriga barn blev problemet? Är det verkligen rätt att förskole- och skolpersonal får leka poliser i fråga om föräldraförsäkringen i stället för att lägga den tiden på barnen i barngruppen?
Utöver den kritik som redan är känd och som vi redan har framfört visar det sig nu att VAB-intygens införande faktiskt har inneburit att man har beskurit föräldrars möjlighet att få ersättning vid vård av sjukt barn. I praktiken finns det nämligen ingen som skriver intyg för barnen om barnen blir sjuka under inarbetade semesterdagar och inte heller om intyget lämnas ut för sent.
Jag är fullständigt övertygad om att varje förälder vill det bästa för sina barn. När barnen blir sjuka är man alltid lite orolig, även om det bara är en vanlig förkylning. Möjligheten att med ersättning via tillfällig föräldrapenning vara hemma från sitt arbete för att vara med sina sjuka barn är väldigt viktig för mig. Av den anledningen ställde jag också den här interpellationen.
Svaret jag får är att ministern inte är redo att ta några initiativ för att tillse att föräldrarna faktiskt kan lita på att de får en ekonomisk ersättning med tillfällig föräldrapenning när de vårdar sina sjuka barn. Därför måste jag ställa en fråga. Låt mig ge ett exempel! En familj har tre veckors inarbetad semester. I familjen finns två barn.
Båda barnen blir sjuka i influensa, som smittar ganska lätt. Föräldrarna får ingen ersättning för de dagar då de har sina sjuka barn hemma under sin inarbetade semester eftersom det inte är någon som skriver ett intyg för de här barnen. Detta är hårt arbetande föräldrar som har avstått löneutrymme för att kunna ha en föräldraförsäkring som man kan lita på.
Det handlar om att man ska kunna avstå från sitt arbete för att vara hemma och vårda sjuka barn. Är det rätt att de här föräldrarna inte får några pengar?
Matilda Ernkrans (S):
Det som ministern säger är ju inte sant. Den gamla damen som går till vården behöver inte ha ett intyg från första dagen för att hon ska få ut pengar från en eventuell sjukförsäkring. Det ministern säger är inte sant.
Föräldrar är den enda grupp som måste dubbelintyga från dag ett för att eventuellt få ut pengar från en socialförsäkring som de själva har avstått lön för att finansiera. Självklart ska människor visa att de har rätt till försäkringen. Självklart ska vi ta ansvar för socialförsäkringarna så att människor får rätt ersättning i rätt tid och för att försäkringarna inte missbrukas. Det behöver inte en moderat socialförsäkringsminister tala om för en socialdemokrat.
Vi har varit med och byggt upp de här systemen. Vi har varit med och byggt upp den här modellen. Vi kommer att vara de första att se till att socialförsäkringssystemen fungerar som de ska fungera. Man får ju de svar man frågar efter. Du får väl luta dig mot Försäkringskassans generaldirektör och nöja dig med det du får skrivet på ett papper.
Om man sitter med ansvar, som den här regeringen nu gör, har man skyldighet att själv ställa frågor om det man inte har svar på. Hur kommer det sig till exempel att antalet omprövningar har mer än fördubblats det senaste året när det gäller avslag från Försäkringskassan? Hur kommer det sig att generaldirektören inte ens kan svara på hur många avslag som leder till omprövning?
Hur kommer det sig att Försäkringskassans generaldirektör inte ens vet hur många av dem som berör VAB-intygen? Det handlar om ansvar. Det är fantastiskt att ministern redan har lämnat över regeringsmakten till oss. Jag tar tacksamt emot den 2010, men jag tror att vi måste ha ett val först. Ministern beskriver exakt vad vi ska göra med politiken. Ta ansvar för din egen politik och ge svar till föräldrarna.
Är det rätt att de med inarbetad semester inte får några pengar när deras barn är sjuka? Ska deras rätt till föräldraförsäkring beskäras?
Matilda Ernkrans (S):
Ansvarig minister! Jag får tacka för inlägget i denna interpellationsdebatt. Det känns som att vi kanske kan vara överens om en sak, nämligen att förskolan är riktigt bra för våra barn. Det är en viktig del i Sveriges konkurrenskraft att faktiskt se till att vi har en barnomsorg av god kvalitet.
Det gör att föräldrar kan ta det där jobbet de så väl behöver för att försörja sig själva och sin familj, och det gör att Sverige som land kan fortsätta att utvecklas. Sedan går väl våra bilder isär något. Jag uppfattar att du ger ett väldigt tekniskt svar på mina frågor, ministern - du pratar om skollagen, vad som är olika ansvarsområden och så vidare.
Min tolkning är att du känner dig ganska nöjd med sakernas tillstånd även om du ska följa utvecklingen. Där går det isär. Det är inte min uppfattning. Jag är mycket orolig, och jag har också blivit kontaktad av föräldrar som har sina barn i förskolor och som är oroliga för hur kvaliteten försämras i våra förskolor i dag.
De kan faktiskt också se att barngrupperna ökar och personalen minskar. Faktum är att den borgerliga regeringen sedan jobbkrisen slog till hösten 2008 inte har tillfört en enda krona till kommunerna under 2009, trots att många tyckte att det kunde vara en bra idé. I stället valde man att sänka skatter, och nu fortsätter man skattesänkningarna på lånade pengar.
Om vi tar en etta och sätter elva nollor efter den får vi 100 miljarder. Det är 100 miljarder av våra gemensamma pengar som har plockats bort från vår gemensamma välfärd och nu finns i människors privata fickor - mest hos dem som redan hade mest sedan tidigare.
Till detta kommer nu ett förslag från regeringen att man ska tillföra 10 miljarder till kommunerna. Det är bättre än ingenting, men samtidigt går det inte riktigt ihop där ute i verkligheten.
Regeringen är dessutom mycket väl medveten om att det inte går ihop - ni skriver i er egen budgetproposition att det kommer att bli 60 000 färre jobb i välfärden 2010. Faktum är att både förskollärare och lärare redan har sagts upp, för att inte tala om barnskötare.
Jag menar alltså att ministern blir barnen, föräldrarna, barnskötarna och förskollärarna svaret skyldig. Du ger inget besked till dem som oroar sig för att kvaliteten försämras i våra förskolor. Därför får jag lov att upprepa mina frågor: Kan ministern ge några besked till de oroliga föräldrar som faktiskt ser att kvaliteten nu försämras?
Och hur ser ministern på kommuners agerande för att få ihop ekonomin? Det exempel jag lyfter upp i min interpellation är att man börjar räkna om så att de barn som tidigare räknades som hela barn i kommunen, 15-timmarsbarnen, nu räknas som halva barn. På det sättet kan man trycka in fler barn i barngruppen. Jag känner en stor oro för detta. Förskolan är nämligen oerhört viktig för mig.
Den är viktig för varje unge och varje förälder som har behov av den och inte minst för Sverige som land.
Matilda Ernkrans (S):
Inte minst minister Björklund borde veta att det går att vifta med statistik och plocka upp papper och visa i kammaren för att stödja det man vill säga. Jag hade kunnat göra detsamma.
Jag hade kunnat hänvisa till att Skolverket i april i år presenterade siffror som faktiskt visade att personaltätheten minskade och barngruppernas storlek ökade när regeringen slutade att rikta pengar till förskolan. Men jag tänker inte göra det, för det går som sagt att plocka fram siffror och statistik och visa nästan vad man vill.
Svensk förskola är mycket bra, men jag upprepar det Meeri förde fram i debatten: Vart är vi på väg? Jag anser att minister Björklund inte svarar på den frågan.
Du svarar inte oroliga föräldrar som i dag ser, oavsett vilken statistik vi viftar med och oavsett vilka siffror vi jämför, att barngruppernas storlek ökar, som ser att förskollärare och barnskötare har sagts upp. De är oroliga för hur förskolan ska utvecklas framöver.
Man kan, som den borgerliga regeringen ofta gör, plocka in den internationella krisen. Det är klart att den slog mot Sverige som mot många andra länder, men för det behöver man inte stå handfallen inför vad krisen gör för vårt land.
Det var inte krisen som införde ett vårdnadsbidrag, som drar resurser från förskolan och som medför lägre kvalitetskrav på förskolan. Det var inte finanskrisen som införde en barnomsorgspeng med lägre kvalitetskrav än vad vi ställer på förskolan.
Det var inte finanskrisen som satte dit den där ettan och de elva nollorna efter, 100 miljarder av våra gemensamma pengar som vi hade kunnat använda till vår välfärd, till våra förskolor och skolor. Det var inte finanskrisen som plockade bort de pengarna ur vår gemensamma välfärd. Det var den borgerliga regeringen, och det är du ansvarig för, minister Björklund.
Frågorna kvarstår. Den svenska förskolan är mycket bra. Jag är mycket stolt och glad över den svenska förskolan. Jag förstår att vi får besök från utländska delegationer, för vi har lyckats mycket väl med en barnomsorg som ger både kvinnor och män möjlighet att arbeta, möjlighet att bidra, möjlighet att fortsätta att utveckla sig själva och det här landet. Vi har dessutom sett till att barnen har det riktigt bra.
De får göra spännande och roliga saker som man kanske inte alltid klarar av i familjen där man inte kan ha alla slags byggklossar, lergubbar och målarfärger. Man kan inte ha dem i varje enskild familj, men de finns på förskolorna. Vart är du på väg? Vart styr du samhället, Björklund? Det är det som oroliga föräldrar vill ha svar på och också vi i oppositionen.
Det var inte den internationella finanskrisen som införde vårdnadsbidrag och barnomsorgspeng, som plockade bort 100 miljarder av våra gemensamma skattepengar, som vi kunde ha använt i välfärden. Om ni hade nöjt er med att sänka skatterna med hälften så mycket hade vi haft pengar till välfärdsjobben. Vi hade haft pengar till barnen i förskolan. Men ni valde annorlunda, och ni fortsätter att välja annorlunda.
Ni säger själva i er egen budgetproposition att det kommer att bli 60 000 färre jobb i välfärden år 2010. Jag upprepar: Ministern blir svaret skyldig.
Matilda Ernkrans (S):
Jag sade inte att statistik och siffror är ointressant, minister Björklund. Det jag sade var att vi kan vifta med siffror, både du och jag, för att stödja det vi vill säga. Det är ingen nyhet och borde inte vara någon nyhet för skolminister Björklund. Jag kan berätta för dig att exempelvis de siffror som Meeri Wasberg nämnde i sitt anförande också kommer från Skolverket.
I Haninge kommun, en borgerligt styrd kommun, har barngrupperna ökat från 5,5 inskrivna barn per personal år 2006 till 6,1 inskrivna barn per personal år 2008. Du verkar nöjd med genomsnittet. Det är inte jag och inte heller Meeri Wasberg.
Vi kan slå varandra i huvudet med vem som kan presentera den bästa och senaste statistiken, och jag säger igen att statistik inte är ointressant. Men det funkar inte att komma dragande med någon sorts genomsnitt när det finns en verklighet därute där föräldrar är oroliga över barngrupper som ökar och personal som minskar.
Det går inte att bortse från. Det är detta som den här interpellationen handlar om. Jag tycker fortfarande att ministern är svaret skyldig. Dessutom säger ministern att det är interpellanten själv som piskar upp en stämning. Det får stå för honom.
De föräldrar, barn, barnskötare och förskollärare som jag har mött förmedlar en seriös oro till mig, och jag förmedlar den vidare här i Sveriges riksdag.
Att komma dragande med den internationella krisen tycker jag är ett fattigdomsgrepp i den här debatten, när det faktiskt handlar om hur du vill och kan styra förskolan och när ni själva har plockat bort 100 miljarder av våra gemensamma skattepengar från välfärden.
Matilda Ernkrans (S):
Sverigedemokraterna skriver i sitt särskilda yttrande: "Även om det ännu återstår saker att göra här hemma, går det i många fall att göra mycket mer för samma, eller mindre, resurser i andra delar av världen." Samtidigt är det så att det är de rika industriländerna som fortfarande lämnar störst fotavtryck när vi tittar på koldioxidutsläpp.
Om vi plockar in alla växthusgaser blir det ännu större fotavtryck. Det är dessutom vi som har försatt världen i dessa rådande klimatförändringar. Av denna anledning skulle jag vilja ställa en första fråga till Sverigedemokraterna om hur de faktiskt tycker att vi ska hantera koldioxidutsläppen. Hur ska vi få ner dessa utsläpp här i de rika industriländerna?
Dessutom har vi någonting som heter Kyotoprotokollet, och det är ett åtagande för de rikare länderna som länge har släppt ut växthusgaser. Det handlar om deras ansvar att aktivt betala tillbaka, både i utsläppsminskningar och i tekniköverföringar. Jag tycker att det skulle vara spännande att höra vad Sverigedemokraterna anser om Kyotoprotokollet. Jag tror att jag hinner med en sista fråga.
Sverigedemokraterna tar upp att man inte gillar att vi ska efterkonvertera bilar. Då blir en ganska självklar följdfråga om det betyder att det för Sverigedemokraternas del framför allt är människor med tjocka plånböcker som ska kunna göra klimatsmarta val i Sverige.
Matilda Ernkrans (S):
Det finns ett antal saker man kan fortsätta att fundera på, men om vi tar svaret när det gäller efterkonvertering av bilar tolkar jag det som att Sverigedemokraterna tycker att det är tillräckligt att det kommer ut nya miljösmarta bilar på marknaden. De som har cash i plånboken får betala för dem, och de som är lite fattigare får helt enkelt vänta lite. De som har en mindre plånbok ska inte kunna göra klimatsmarta val i ert Sverige.
När det gäller det du säger om att ni vill plocka bort fossila bränslen, Josef Fransson, har jag fortfarande inte riktigt förstått vad som är Sverigedemokraternas konkreta förslag. Man kan recensera den politik som har varit och som har förts i detta land, men vad är era förslag för att få ett fossilfritt Sverige?
Om vi nu pratar om ansvaret är det fortfarande de rika i-länderna som släpper ut mest växthusgaser. Vi har en liten nätt fråga däri, och det är frågan hur Sverigedemokraterna tycker att Sverige ska hantera överskottet av utsläppsrätter.
Det är en sådan fråga som har direkt påverkan på hur mycket värt det har varit att svenskarna faktiskt har ansträngt sig och bytt ut glödlampor till lågenergilampor och så vidare. Det skulle alltså vara intressant att få en diskussion från Sverigedemokraterna om hur man ser på detta. Hur ska Sverige hantera sitt överskott av utsläppsrätter? Du svarade heller inte på frågan om Kyotoprotokollet och vad ni anser om det.
Matilda Ernkrans (S):
Anita Brodén verkar tämligen nöjd med sakernas tillstånd. Jag vill påminna om en del av det jag sade i mitt huvudanförande, nämligen att mycket tyder på att 2010 kommer att bli det varmaste året någonsin globalt sett. Inget beslut som tagits hittills är tillräckligt för att ändra den utvecklingen. Tvärtom. Därför vill jag ställa en fråga till Anita Brodén.
Den handlar om det överskott av utsläppsrätter som Sverige har. Finansminister Borg har sagt att han tycker att de utsläppsrätterna ska säljas. Det skulle innebära att mycket av det miljöarbete som vi har uträttat i Sverige skulle vara förgäves, och klimatet behöver definitivt inte att utsläppsrätterna säljs. Vad är Folkpartiets syn?
Anser ni att överskottet av svenska utsläppsrätter ska säljas?
Matilda Ernkrans (S):
Det är en sak att använda vackra ord och försöka förstå hur en utveckling ser ut, vad man gör och så vidare. Det måste ändå kännas lite problematiskt för Anita Brodén och den borgerliga regeringen att exempelvis svenska miljöorganisationer inte har förstått hur bra denna regering är på sitt miljöarbete.
Samtidigt blir det ganska speciellt när jag ställer en specifik fråga om något som faktiskt har stor effekt på hur klimatet kommer att påverkas - om man ska sälja det svenska överskottet av utsläppsrätter eller inte. Om man säljer det kommer utsläpp att ske någon annanstans i världen, och det tål inte klimatet.
Det torde därför vara ganska enkelt att svara nej på den frågan, att utsläppsrätterna inte ska säljas utan ska annulleras eller skrivas av. Anita Brodén säger att hon inte riktigt kan svara på det utan att detta är någonting som tål att tänkas på. Jag tycker faktiskt inte att det tål att tänkas på speciellt mycket.
Om man inser att vi går mot det varmaste året någonsin globalt sett och att planeten inte tål en ökad uppvärmning utan tvärtom måste utsläppen minska. Då kan inte Sverige hålla på att sälja sina överskott av utsläppsrätter. Då bidrar man i helt fel riktning. Jag trodde att Folkpartiet hade en linje i dessa frågor. Men uppenbarligen har man inte det.
Anita Brodén har en sista replik för att utveckla hur det kan vara miljömässigt riktigt att sälja ett överskott av utsläppsrätter när världen ser ut som den gör, och hon hävdar att hon har förstått att världen ser ut som den gör.
Matilda Ernkrans (S):
Jag vill passa på att ge Otto von Arnold och Kristdemokraterna en chans, en möjlighet, att lite mer berätta om hur ni ser på detta med om man ska sälja överskottet av utsläppsrätter.
Själv kan jag då få tillfälle att berätta eftersom Folkpartiets Anita Brodén gjorde en liten grej av att man i Alliansen pratar igenom saker och sedan kommer tillbaka med ett besked om hur man ser på de olika sakerna. Jag passar alltså på att berätta att en beredning har skett bland de rödgröna partierna.
Socialdemokraterna, Miljöpartiet och Vänsterpartiet är överens om att utsläppsrätterna ska annulleras eftersom det är enda sättet att se till att utsläppsminskningarna blir bestående - utsläppsminskningar som vårt klimat och vår planet behöver.
Min fråga till Otto von Arnold och Kristdemokraterna är därför: Är ni beredda att offentliggöra er syn på det svenska överskottet av utsläppsrätter, på om dessa ska säljas eller om de ska annulleras?
Matilda Ernkrans (S):
Jag vill börja med att tacka miljöministern för att han också drog över sin talartid lite. Det känns alltid bra när man inte är ensam om att göra det. Jag har sagt, och kommer att fortsätta att säga, att den internationella överenskommelsen om biologisk mångfald som gjordes i Nagoya var mycket bra. Jag såg själv hur hårt miljöministern slet i Cancún.
Jag är också glad över att den överenskommelsen kom på plats och att det inte blev ett nytt misslyckande som i Köpenhamn. Vi borde vara överens om att överenskommelsen i sig verkligen inte är tillräcklig för att klara klimatutmaningarna.
Därför blir det allt viktigare att tänka globalt, fortsätta att agera internationellt och även agera lokalt. Då kan det inte vara speciellt roligt för miljöministern att den globala klimatrörelsens rankning av Sverige gör att Sverige hamnar på plats 24. Förra året låg vi på plats 18 och året innan på plats 10.
När det gäller klimatpolitik, den kategori som den svenska regeringen kan påverka på kort sikt, ligger vi inte längre i toppskiktet. Nu ligger vi tillsammans med andra länder som Grekland, Sydafrika, Thailand och Kazakstan. När det gäller den internationella klimatpolitiken hamnar Sverige på plats 45, och vi låg på plats 19 förra året. Raset är ganska dramatiskt.
Jag tycker att det är viktigt att miljöministern bär med sig detta och har ett svar på det. Man kan inte bara säga att det är oppositionen som inte är tillräckligt nöjd och inte förstår tillräckligt väl hur bra klimatarbete den här regeringen bedriver. Det finns faktiskt andra som rankar Sverige ganska lågt.
Matilda Ernkrans (S):
Hur det gick för partierna i valrörelsen är nog något som också Centerpartiet får fundera på. När det gäller rankningen har Andreas Carlgren rätt om man tittar på totalrankningen. Där har man tittat på utsläppsnivåer och prognoser för utsläpp, men när det gäller rankningen av klimatpolitiken ser det helt annorlunda ut.
Jag vet inte om Andreas Carlgren hört de inlägg som jag hittills haft i den här debatten. Jag har till exempel försökt få besked om hur man ser på överskottet av utsläppsrätter.
Jag skulle tycka att det var en mycket god sak om kammaren kunde vara överens om att överskottet på utsläppsrätter, alltså det svenska, ska annulleras eftersom det är enda sättet att få en bestående minskning av utsläppen och ge kredd till alla de ansträngningar som har gjorts i Sverige för att minska utsläppen.
Det vore jättespännande om vi kunde komma överens i kammaren och visa att det finns en riksdag som är överens om att utsläppsrätterna ska annulleras. Andreas Carlgren talar om internationell solidaritet.
Det skulle vara intressant att höra dina tankar om att EU lägger drygt 7 miljarder euro på att hantera effekterna av klimatet och 85 miljarder på att rädda bankerna på Irland.
Tror inte Andreas Carlgren att det är lite relevant att alla länder i världen känner till dessa siffror, speciellt de länder som utan egen förskyllan drabbas hårt av klimatförändringarna, och att det är någonting som man behöver tänka på inför kommande klimatförhandlingar?
Matilda Ernkrans (S):
Jag vill upprepa frågan från mitt anförande: Var är ledartröjan, solidariteten och ansvaret? Efter att ha hört anförandet av Moderaternas företrädare och replikskiftet med Jens Holm är det uppenbart att mantrat att vi ska anpassa oss efter EU-systemet är fullt förhärskande.
I sitt anförande stoltserade ledamoten med att parakvat förbjöds i Sverige 1983 och att Sverige 2004 tog strid för att behålla förbudet. Jag vill påminna ledamoten om att det var en socialdemokratisk regering som tog den striden, och 2007 gav EU Sverige rätt.
Om den moderata företrädaren är så stolt över det vi gjorde med parakvat och att det var ett bra beslut som vi rödgröna lyckades få med hela utskottet på, hur kommer det sig då att ni inte tagit striden när det gäller deka-BDE? Det är nämligen troligt att Sverige hade vunnit också denna strid mot EU.
Ni valde i stället en passiv och inaktiv väg, nämligen att ta bort förbudet mot deka-BDE. Varför? Vad var det som låg bakom det beslutet? All forskning visade ju att det var ett felaktigt beslut.
Det vore spännande att få höra en diskussion om det och också hur det är med ledartröjan när det gäller en giftfri vardag.
Matilda Ernkrans (S):
Att Linda Andersson tycker att det var bra att den socialdemokratiska regeringen tog ledartröjan och förbjöd parakvat och tog strid för det svarar inte på frågan varför den borgerliga moderatledda regeringen inte tog strid när det gällde deka-BDE utan i stället valde att upphäva förbudet.
Det är viktigt att driva dessa frågor internationellt och på EU-nivå, men det är en helt annan sak att göra som den moderatledda regeringen och anpassa sig till EU-nivå. Menar Linda Andersson att barn i Sverige ska få vänta på att EU har kommit lika långt som vi kan komma i Sverige?
Vi har möjligheten att gå före, vilket skulle göra barn i Sverige och EU friska snabbare eftersom vi tar ledartröjan och visar att det är möjligt. Låt oss ta exemplet med bisfenol A. Den moderatledda regeringen gjorde inte något innan EU kom fram till att bisfenol A skulle förbjudas i nappflaskor. Då först sade den svenska borgerliga regeringen att det var dags att förbjuda bisfenol A i nappflaskor.
Vi säger: Ta ett steg till och förbjud bisfenol A i allt som barn kommer i kontakt med och i alla livsmedel som barn äter! Det är tydligt att ni tar för lite ansvar i dessa frågor, och det är ett fattigdomsbevis.
Det bygger Sverige svagare och utsätter barn i Sverige för onödiga risker.