KBLab/rixvox huggingface dataset:
Matilda Ernkrans (S):
Jag ska börja med att säga att efter att jag har lyssnat en stund på en ganska animerad finansminister Anders Borg uppskattar jag Eskil Erlandssons något mer rimliga samtalston i denna debatt.
Två kvällar i rad har vi fått rapporter om att det brinner i delar av vårt land, där unga människor utan framtidshopp i frustration och ilska inte längre beter sig som vi förväntar oss att unga människor ska bete sig i vårt land.
Och jag uppskattar, som sagt, att landsbygdsministern har en något annan ton i debatten än vad jag tidigare hörde från Anders Borg. När det gäller det politiska engagemanget för den offentliga maten, alltså maten i våra skolor, förskolor, äldreboenden och sjukhus, finns det landsbygdsministrar eller jordbruksministrar som även tidigare har engagerat sig.
Det är i ärlighetens namn, Eskil Erlandsson, inget nytt i svensk politik. Det som är nytt är dock den konsultrapport som ministern själv har beställt och som på detta område, som gäller den offentliga måltiden, konstaterar att den nuvarande ministerns och regeringens insatser på detta område varken är anpassade eller dimensionerade för att ge effekt.
Det borde bekymra ministern, inte minst om man kopplar ihop det med det som ministern svarar på min interpellation, att en stor del faktiskt är att se till att denna mat, den offentliga måltiden, alltså maten på våra förskolor och skolor - den mat som våra barn får - är sådant som kommuner och landsting faktiskt har ansvar för.
När det gäller tidigare jordbruksministrars engagemang i den offentliga måltiden är skillnaden nu, som sagt, att det brinner i delar av våra förorter. Det handlar om frustrerade ungdomar som har tappat tron på och hoppet om framtiden. Sverige har massarbetslöshet. Över 400 000 människor går utan arbete, och flera kommuner och landsting kämpar med sin ekonomi.
Vi hörde i den tidigare interpellationsdebatten att hälften av landets kommuner har underskott om man räknar bort det engångsbelopp som de har fått. I denna situation och i denna verklighet ska enskilda kommunalråd samtidigt orka klara av att prioritera den offentliga måltiden - maten till våra barn och gamla och maten på våra sjukhus.
Till det kan vi lägga att den här regeringen och den här ministern inte direkt har höjt mervärdena för det som är den svenska maten - vi pratar om god miljömässighet, gott djurskydd och att man kan lita på den svenska matens kvalitet. Det har inte direkt varit den här matministerns kännetecken.
Då ställer vi oss också frågan hur man ute i kommuner och landsting ska orka att i den här verkligheten prioritera den offentliga måltiden som är så viktig. Jag tycker nämligen verkligen så; jag tycker att barnen på våra förskolor och skolor, de äldre och de som befinner sig på sjukhus har rätt att få mat av den bästa kvaliteten. Det får de inte i dagens Sverige.
Samtidigt har ministern fått en rapport på sitt bord - om det nu inte räcker med att lyssna på mig - som säger att det han har beslutat inte är dimensionerat för att ge effekt. Därför kvarstår min fråga: Vad är ministern beredd att göra för att vi ska se en verklig skillnad när det gäller den offentliga måltiden?
Matilda Ernkrans (S):
Jag betvivlar inte landsbygdsministerns engagemang i de här frågorna.
Där skiljer vi oss kanske lite åt när det gäller hur framgångsrik ministern har varit. Jag betvivlar dock absolut inte ditt engagemang. Min uppfattning är att det är ett engagemang du delar med många landsbygds- och jordbruksministrar, också från tidigare regeringar. Det jag väldigt gärna skulle vilja ha svar på i den här debatten är den fråga jag har ställt.
Du har själv beställt en konsultrapport för att utvärdera ditt eget arbete, och den konsultrapporten är ganska tydlig med att den politik du bedriver när det gäller den offentliga måltiden inte är dimensionerad för att få effekt och att det behövs fler åtgärder för att nå en högre måluppfyllelse.
Det vore alltså väldigt bra att åtminstone få höra lite tankar och idéer om hur landsbygdsministern har tänkt ta sig an det här. Jag är själv väldigt övertygad om att det finns en del grundläggande saker som krävs för att man ska lyckas med att få till en riktigt bra offentlig måltid.
Först och främst behövs det, som jag var inne på i mitt tidigare inlägg, en generell välfärdspolitik för jobb, utbildning och minskade klyftor i Sverige. Det är någonting gott och bra också för svensk matproduktion och för mat av god kvalitet på våra förskolor och skolor. Jag menar att det går att kombinera de här sakerna.
Det går nämligen att bedriva en politik som understöder att kommuner och landsting faktiskt har möjlighet att upphandla det som är ekologiskt, närodlat och producerat med bra miljömässighet och goda djurskyddskrav.
Gör kommuner och landsting det kan barnen i skolan få bättre mat av god kvalitet, och vi kan se till att vi skapar jobb inom svensk matproduktion. Det här bygger på att man försvarar och bygger på de mervärden just den svenska maten har, nämligen bra miljömässighet och gott djurskydd.
Det bygger också på att man driver en generell välfärdspolitik för jobb och utbildning som gör att fler faktiskt har råd och möjlighet att efterfråga mat av god kvalitet. På så sätt kan man också driva utvecklingen - om man använder det offentliga kan man bygga marknader, för då får man fler som får avsättning för sina produkter.
I många av de här delarna har den här ministern och den här regeringen snarare satt Sverige i en helt annan riktning. Inte minst OECD presenterade sin rapport för någon vecka sedan, där man konstaterar att de ekonomiska klyftorna växer mest i Sverige. Bara det torde tarva till eftertanke.
Som sagt: Jag betvivlar inte ditt engagemang, landsbygdsminister Eskil Erlandsson, men det jag väldigt gärna skulle vilja är att du ger svar på det din egen rapport har konstaterat - att det behövs fler åtgärder för att vi ska få till en bra offentlig måltid i Sverige.
Matilda Ernkrans (S):
Som jag sade betvivlar jag inte landsbygdsministerns engagemang i frågan. Det vi har olika uppfattningar om är resultatet och effekterna av landsbygdsministerns engagemang. Dialogmöten i all ära, men jag tror att landsbygdsministern skulle behöva ägna sig åt en del dialog inom regeringen och regeringspartierna.
Det finns ganska många motsägelser när vi talar om mat, svensk konkurrenskraft och svenska mål för mat och matproduktion. Här säger landsbygdsminister Eskil Erlandsson att han satt upp mål till 2020 och att det är viktigt att ge sådana besked.
För någon vecka sedan hade vi en liknande diskussion här i riksdagens kammare där regeringsföreträdare hävdade att det var politisk kommunism när Socialdemokraterna tyckte att det är en viktig styrsignal att exempelvis sätta upp mål för ekologisk konsumtion och ekologisk produktion i vårt land.
Det känns som att man behöver ägna sig åt dialog inom regeringen. Detsamma gäller mellan departementen, kan jag tycka. Vi kan å ena sidan lyssna på Landsbygdsdepartementet som höjer till skyarna att man ska göra en satsning på att exportera röding från Vättern.
Samma dag kommer det å andra sidan från Livsmedelsverket och Miljödepartementet uppgifter om att just rödingen från Vättern fortfarande innehåller alldeles för höga halter av giftet dioxin. Det är där någonstans som det här fallerar. Vi har en matminister som har slagits för giftfisk, för farliga ämnen i läsk, mot ursprungsmärkning av fläsk, fågel och processat kött som i lasagne.
Vi har 25 företag som är inblandade i en köttfuskskandal, och samtidigt försöker ministern hävda att det just är svensk mat av god kvalitet som ska ges till våra barn i skolor och förskolor. Jag tycker att det ska vara så, men då måste landsbygdsministern engagera sig i de mervärden som utgör det svenska: bra djurskydd, bra miljömässighet och respekt för konsumenten.
Matilda Ernkrans (S):
Också jag vill tacka Lise Nordin för en mycket bra interpellation. Jag vill också tacka energiministern för att hon är här i kammaren och försöker svara på våra frågor. Klimat- och miljöarbetet inom EU menar jag är ett av de bästa exemplen på hur vi gemensamt kan möta hot som inget land kan klara ensamt. Klimatet är ju vår tids ödesfråga.
Vi socialdemokrater vill att Sverige ska vara ett land som aktivt driver EU:s klimatpolitik och inte bromsar den. Jag vill hävda att Sverige har varit ett sådant land. Vi kan bli det igen. Men just nu nås vi av synnerligen dystra besked.
Det är inte bara det vi kunde läsa om i dag - att den nuvarande regeringen inte tänker lägga fram några förslag i form av en proposition för att uppnå den färdplan för 2050 som man själv slog på stora trumman för att man skulle göra.
Det är också den diskussion vi har i den här interpellationsdebatten som handlar om tre bindande mål för EU till 2030 när det gäller utsläpp, förnybar energi och energieffektivisering.
Som vi har hört tidigare i debatten har Miljöpartiet, Vänsterpartiet och Socialdemokraterna varit mycket tydliga med att vi vill se tre bindande, ambitiösa mål med sikte på att EU ska nå den högre nivån av spannet 80-95 procent utsläppsminskningar till 2050.
Jag vill vara mycket tydlig med att en regering ledd av Socialdemokraternas statsministerkandidat Stefan Löfven, en framtidsinriktad regering, hade drivit en sådan politik. Vi har under lång tid varit mycket tydliga med att vi vill ha tre bindande klimatmål för utsläppsminskningar, förnybart och energieffektiviseringar i EU till 2030.
Vi gör det för att vi vet att klimatet behöver det, för att vi tror på en hållbar utveckling och för att satsningar både i Sverige och i EU på förnybart och energieffektiviseringar ger jobb och välfärd. Som jag sade: Sverige har varit ett sådant land som framgångsrikt har drivit EU:s klimatpolitik framför sig och med sig.
Jag skulle vilja hävda att den nuvarande regeringen har ganska mycket kvar att bevisa för att fortfarande kunna hävda det. Det senaste i raden av exempel är brevet som åtta länder i EU har skrivit till kommissionen.
Länder som Tyskland och Danmark finns med bland de länderna, men det är nu helt klarlagt att Sverige inte var med på initiativet att försöka pressa fram ett bra förslag om tre bindande mål från kommissionen. Om det som Anna-Karin Hatt själv har uttryckt stämmer, att Sverige inte ens fick frågan, börjar det bli riktigt pinsamt för den här regeringen.
Om Sverige numera har så dåligt renommé i EU när det gäller arbetet med klimat- och energifrågorna att Tyskland, Frankrike och Danmark inte ens bemödar sig om att ställa frågan om vi vill vara med eller inte, då börjar det bli pinsamt för den svenska regeringen. Då har vi verkligen ställt oss vid sidan av.
Stämmer det, Anna-Karin Hatt, att Sverige inte ens fick frågan om att vara med bland de progressiva länderna som driver EU:s klimatpolitik?
Matilda Ernkrans (S):
Energiministern behöver ge besked i debatten om regeringens ståndpunkt och om hur långt man har kommit i sina analyser. Kommissionen är uppenbarligen beredd att redan i nästa vecka lämna sitt förslag på hur man ser på dessa tre mål. Den här regeringen, med energiministern i spetsen, säger att man fortsatt behöver analysera.
Om man ska vara drivande för att få fram vettiga, politiska förslag är det inte någon bra utgångspunkt att man fortsatt behöver analysera någonting. Energiministern behöver svara på de frågor som ställs.
Du behöver också svara på den fråga som vi har ställt om ifall Sverige har fått frågan eller inte om att delta i det arbete som åtta andra länder drivit. Det handlar om länder som är progressiva i olika utsträckning när det gäller klimat och energi. Tyskland och Danmark får väl i alla fall räknas till de progressiva länderna.
Fick Sverige över huvud taget frågan om att vara med i arbetet med att driva fram en ambitiös klimat- och energipolitik? Det vore väldigt intressant att höra. Det är också intressant att energiministern gör ett stort nummer av att oppositionspartierna tidigt skulle ha tagit ställning för tre bindande mål.
Om jag inte minns fel har Centerpartiet också tagit ställning för det, men här driver energiministern en helt annan linje. Kan det vara därför att Moderaterna i regeringen har tagit ställning mot ett förnybarhetsmål? Är det vad knuten gäller?
Matilda Ernkrans (S):
Jag menar att Sverige har något riktigt bra att bygga på. Det är bra matråvaror som produceras med god miljömässighet och gott djurskydd och medvetna konsumenter som intresserar sig alltmer för mat och matens kvalitet. Det borde borga för jobb inom svensk matproduktion och för mat som vi kan lita på. Jag vill ha just det: Mat som vi kan lita på och fler jobb.
Jag hävdar att ett gemensamt engagemang och rätt prioriteringar skulle kunna ge oss bättre mat inte minst till barnen i skolan, de äldre inom äldreomsorgen och varför inte patienterna på våra sjukhus. Det är en del av vår välfärd och våra jobb. Med offentlig upphandling, det vill säga den mat som kommuner och landsting köper in, kan vi göra skillnad. Vi kan stärka jobben och matproduktionen i Sverige.
Regeringen har med Matlandet Sverige utlovat 20 000 nya jobb. Det är en god ambition. Men i dag efter sju år kan vi konstatera att någonting har gått snett. I stället för 20 000 nya jobb har det blivit minus 15 000 helårsjobb. Det är 15 000 jobb som har försvunnit från jordbruket.
En granskning som Sveriges Television har genomfört visar statistik för hur kommuner och landsting upphandlar svensk mat. Av morötterna är 16 procent odlade i Sverige, 96 av 100 äpplen är importerade, och endast var fjärde kycklingfilé har svenskt ursprung. Svensk mat kämpar för sin överlevnad. Arbetslösheten har bitit sig fast på höga nivåer. Allt fler kommuner och landsting sliter med ekonomin och tvingas prioritera.
Det gör att trots att de vill ge exempelvis bättre mat till barnen i skolan räcker inte pengarna eller kunskapen för att göra rätt. I det läget väljer regeringen att lägga ned Miljöstyrningsrådet.
Det är det begränsade men mycket uppskattade och avgörande stöd som finns för kommuner och landsting och andra offentliga aktörer för att ge handfasta råd, vägledning och riktlinjer för att upphandla livsmedel närodlat och ekonomiskt, ekologiskt och socialt hållbart. Med all respekt, minister Attefall: Du blir svaret skyldig.
Varför lägger regeringen ned Miljöstyrningsrådet och dess verksamhet? Hur kommer det sig att ni i detta läge drar undan det enda stöd som har haft påvisbar effekt för kommuners och landstings hållbara livsmedelsupphandling? Varför inte vidareutveckla dess roll och uppgift?
På vilket sätt garanterar regeringen att stödet för just hållbar livsmedelsupphandling för offentliga aktörer, kommuner och landsting bibehålls och utvecklas? Du är fortfarande svaret skyldig, minister Attefall.
Matilda Ernkrans (S):
Det är just regeringens bedömningar och beslut som vi debatterar här. Många vittnar om hur Miljöstyrningsrådets arbete för en hållbar livsmedelsupphandling är handgripligt och viktigt för den hållbara upphandling som ändå har kunnat göras. Det kan handla om konkreta muntliga tips om hur man ska formulera en upphandling för att få precis det man vill ha.
Det handlar om omfattande e-postkorrespondens med mera. I Miljödepartementets konsekvensbeskrivning framgår klart och tydligt att en myndighet, som ju Konkurrensverket är, inte kan ge enskilda konkreta råd på det sätt som Miljöstyrningsrådet hittills har gjort. Ansvarig minister!
Finns det inte en poäng med att vi har ett system där någon ger råd och någon annan sedan utövar tillsyn? Ytterst blir det domstolarna som prövar om råden håller. Ponera, ministern, att Konkurrensverket ger en kommun råd om en formulering i en upphandling och detta sedan blir överklagat och rivs upp av en domstol. Då får vi en märklig situation.
Miljödepartementets egen konsekvensanalys visar att råden från myndigheten måste notifieras i EU, alltså godkännas av 27 länder. När till exempel Sala kommun ringer till Konkurrensverket om en fråga får de vänta på svar från handläggaren, som har skickat ut frågan på notifiering till EU. Är det så? Både ministern och jag vet att det inte kommer att bli så.
Handläggaren kommer inte att ge något konkret råd, utan i stället citera lagen och berätta hur domstolar har dömt. Det blir stor skillnad mot i dag, när Miljöstyrningsrådet ger kommunen förslag på konkreta formuleringar som faktiskt fungerar. Detta kommer att leda till mer importerad mat i skolan och på äldreboenden och mer mat som har besprutats med gifter som vi inte tillåter i EU.
Det kommer att leda till fortsatt hög arbetslöshet i Sverige och sämre med jobb inom svensk matproduktion. Jag minns plötsligt regeringens stolta paroller i det ni kallar Matlandet Sverige. Här finns rikt illustrerade broschyrer och tal på galor och tillställningar som hålls i projektets namn. Här finns stora ord om hur svensk mat ska ligga på allt fler tallrikar, så också i kommunerna. Men verkligheten talar ett helt annat språk.
I och med regeringens beslut att lägga ned Miljöstyrningsrådet och inlemma det i Konkurrensverket utan att kunna garantera någon effektiv fortsättning för en hållbar livsmedelsupphandling blir allt luft. Det blir en uppblåst ballong som spricker, och en av dem som effektivt pyser ballongen är statsrådet Stefan Attefall. Med all respekt, minister Attefall - du är svaret skyldig.
Varför sänker denna regering den hållbara livsmedelsupphandlingen?
Matilda Ernkrans (S):
Det blir alltmer uppenbart att det alltid är och förblir viktigare för regeringen med ytterligare ogenomtänkta och ineffektiva skattesänkningar eller andra förändringar än att satsa på riktigt bra mat. Jag menar att det är en felprioritering. Det går att vända utvecklingen. Det är dags att vända en politik som lägger uppgiften att lösa otaliga problem i varje enskilds knä - person eller kommun - till en politik där vi antar gemensamma utmaningar tillsammans.
Vi socialdemokrater har lanserat fem initiativ för mat som du kan lita på och för fler jobb. Vi vill ha en långsiktig livsmedelsstrategi som ska stärka konkurrenskraften för svensk mat och jobb. Vi vill ha en nysatsning på svensk mat - ett bolag som gemensamt ägs av staten, branschen och intresseorganisationer i samverkan. Det ska vara byggt på våra mervärden om god miljömässighet och gott djurskydd. Vi vill stärka konsumenters rätt med tydliga innehållsförteckningar och märkningar.
Vi vill vidareutveckla Miljöstyrningsrådet och en aktiv, genomtänkt offentlig upphandling. Vi vill minska gifterna i maten, och vi gör det genom att stödja ekologisk produktion med 371 miljoner kronor. Vi vill lyfta fram de goda exemplen, som Guldhedsskolan i Göteborg som lagar 85 procent av maten från grunden och har 50 procent ekologiskt.
Eller varför inte mitt hemlän, Örebro läns landsting, som har högst andel ekologiskt, över 36 procent, och nu siktar på 45 procent? Det är dags att ta klivet till mat som du kan lita på - gärna ekologisk och gärna svensk. På så sätt får vi fler jobb och bättre mat.
Matilda Ernkrans (S):
Tillgången på rent och friskt vatten är viktig för alla människor. Jag väljer att gå in i den här debatten om Vättern och dess dricksvatten av två skäl. Jag gör det naturligtvis för att jag är en miljöengagerad socialdemokrat med ansvar för detta på nationell nivå men också för att jag är socialdemokrat från Örebro län.
Örebro län har tillsammans med flera län runt Vättern och ett antal kommuner inom de länen engagerat sig mycket hårt och länge för att få till stånd ett bättre skydd av Vätterns dricksvatten. Det är inte så konstigt. Det är redan i dag många människor som får sitt dricksvatten från Vättern.
Dessutom är det alldeles uppenbart att det är fler som skulle behöva ha Vättern som sin dricksvattentäkt. Det handlar bland annat om ett antal kommuner i Örebro län som skulle behöva få sitt vatten från Vättern i framtiden: Askersund, Laxå, Lekeberg, Hallsberg, Kumla, Örebro, Nora och Lindesberg.
De är alla djupt engagerade i att vi tar ett ansvar för att säkra den goda vattenkvalitet som finns i Vättern i dag. Vättern är unik när det gäller vattenkvalitet. Det är ett väldigt fint vatten som inte kräver speciellt mycket insatser för att det ska gå att dricka.
Man har till och med jämfört Vättern med en fjällsjö, fast den ligger i södra delen av Sverige. Det är alldeles riktigt att miljöbalken alltid ska vara tillämplig när vi hanterar saker som har att göra med miljöhänsyn. Men det finns också andra sätt att se till att man får ett bättre skydd.
Vi har bland annat föreslagit att vi borde pröva möjligheten att riksintresseklassa viktiga ytvattentäkter. Det skulle vara ett sätt att balansera olika intressen när det gäller Vättern, och det skulle förhoppningsvis vara till fördel för det som många runt Vättern har engagerat sig för: ett bättre skydd för Vätterns dricksvatten.
Som jag sade har inte minst socialdemokrater i mitt hemlän Örebro engagerat sig hårt för detta. Vi har till och med fattat ett beslut om att vi inte vill se fler utökade skjutövningar från försvaret över Vätterns vatten, just av den anledningen att vi vet att detta är en vattenkvalitet och en viktig vattentäkt som vi behöver vara rädda om inför framtiden.
Min fråga till miljöministern i denna debatt är: Kan det vara möjligt för miljöministern att åtminstone fundera på att pröva möjligheten att riksintresseklassa Vättern och dess dricksvatten?
Matilda Ernkrans (S):
Redan i dag tas det varje år 28 miljoner kubikmeter dricksvatten ur Vättern. Jag nämnde ett antal kommuner från Örebro län som har tittat på möjligheten att ha Vättern som en gemensam råvattentäkt för framtiden.
Det är Askersund, Laxå, Lekeberg, Hallsberg, Kumla, Örebro, Nora och Lindesberg. Det är en mycket stor del av Örebro län, och då pratar vi bara om Örebro län - det finns ju flera län runt Vättern som också ställer sitt hopp om framtida gott dricksvatten till just Vättern.
Jag är överens med miljöministern om att vi generellt behöver se över riksintressena - det är mycket bra - och titta på vilka som fortfarande är aktuella i dag och vilka som kanske inte är riktigt lika aktuella.
Men när man utreder saker är det viktigt att visa en politisk vilja om vad man har tänkt sig, vilken inriktning man har tänkt sig för det samhälle som man är satt att ansvara för. Den regering som nu ansvarar för Sveriges väl och ve och vatten har gjort det under åtta år. Nu har man tillsatt en utredning om detta med riksintressen.
Jag skulle vilja att miljöministern och Alliansen uttalade ett stöd för att Vättern på grund av dess vikt för dricksvattenförsörjningen ska riksintresseklassas.