Karl Sigfrid (M):
Utlåtandet är ett svar på EU-kommissionens ambition att utveckla ett närmare samarbete med medlemsländernas nationella parlament. Som vi sagt tidigare från konstitutionsutskottets sida - vi hade motsvarande ärende för ett år sedan - tar vi gärna emot all information vi kan få om EU:s lagstiftningsarbete, helst i ett så tidigt skede som möjligt.
Vill vi ha inflytande måste vi veta vilka förslag som är på väg från kommissionen och på ett seriöst sätt kunna ta ställning till förslagen innan de kommer. Däremot finns det anledning att vara skeptisk till att låta riksdagen göra uttalanden i frågor där vi enligt vårt nationella regelverk representeras av regeringen.
I frågor där regeringen och EU-kommissionen har olika uppfattningar är det frestande för EU-kommissionen att gå runt regeringen och gå direkt till riksdagen och hoppas på att få ett annat svar här. För oss som nation är det inte önskvärt eftersom det gör det otydligt vad Sveriges ståndpunkt innebär.
Det skulle skapa förvirring om var Sverige egentligen står och därmed försvåra Sveriges möjlighet att påverka. Därför är det viktigt att konsekvent hålla fast vid den ordning som säger att det är regeringen som företräder Sverige utåt.
Med det sagt är det ändå viktigt att vi i våra interna processer ger riksdagen det avgörande inflytandet över EU:s lagstiftning, det vill säga att den regeringslinje som drivs i Bryssel är förankrad hos en riksdagsmajoritet. Utan detta krav på förankring skulle regeringen på egen hand kunna styra lagstiftningsarbetet genom att förhandla fram tvingande EU-regler.
I takt med att en allt större del av lagstiftningen har sitt ursprung i EU-samarbetet blir det också allt viktigare att vi hanterar EU-frågor på ett demokratiskt godtagbart sätt. För några år sedan gjordes en undersökning i Tyskland om just EU:s inflytande över lagstiftningen.
Den kom fram till att 87 procent av alla beslut i det tyska parlamentet på ett eller annat sätt var föranledda av EU:s regelverk. Vi kan anta att ungefär samma förhållande gäller i övriga medlemsländer. En beslutsprocess i EU som inte inkluderar riksdagen vore med andra ord att frånta riksdagen inflytande över många politikområden.
För att undvika denna situation behövs krav på att ministrarna kommer till riksdagen innan de framför en svensk ståndpunkt. Det är också den ordning som gäller sedan det svenska EU-inträdet. Förra mandatperioden fattade vi ett beslut i riksdagen som ytterligare ska öka vårt eget EU-engagemang.
För det första gav vi utskotten i uppgift att granska och yttra sig om EU-kommissionens förslag redan i de allra tidigaste stadierna innan förslagen är färdigarbetade. Det är en värdefull möjlighet. För det andra fick utskotten som en följd av Lissabonfördraget i uppgift att pröva vilka politiska förslag som hör hemma på EU-nivå och vilka som hanteras bättre på nationell eller kanske till och med lokal nivå.
Dessa så kallade subsidiaritetsprövningar har redan debatterats, så jag ska inte ta upp det en gång till. Jag vill bara understryka hur betydelsefullt det är att vi har en vakthund som kontrollerar att EU-kommissionen inte centraliserar politikområden som sköts bättre av oss här hemma i Sverige. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i utlåtandet.