KBLab/rixvox huggingface dataset:
Carin Runeson (S):
Tack för svaret, kulturministern!
Vi har lämnat dem under den allmänna motionstiden. Nu har de väl inte satt något större avtryck i världshistorien. Därför tycker jag att det är viktigt att lyfta upp den frågan igen. Först vill jag säga att det känns bra och är lovvärt att kulturministern poängterar att "en av regeringens viktigaste prioriteringar på kulturområdet är vården av kulturarvet.
I det ligger naturligtvis att skydda och vårda miljöer som är viktiga ur ett kulturhistoriskt perspektiv men också har ett stort värde för turistnäringen." Fru talman! Jag måste ändå säga att jag tycker att det fortsatta svaret och resonemanget i svaret är lite magert. Strömsholms kanal är ett stycke levande kultur- och industrihistoria.
Då frågar jag mig: Är det här enbart ett primärkommunalt ansvar? Nej, jag tycker inte det. Jag tycker att staten ska kunna bidra med mer än bara några hundratusentals kronor per år till byggnaderna. Det är vackert så att man får bidrag till upprustning, men man behöver ett driftsbidrag. Tidigare har det utgått EU-medel under några år.
Det var oerhört positivt dels med tanke på driftsverksamheten, dels med tanke på alla de otroligt fina byggnader som finns efter hela kanalsträckan. I dag är ekonomin ett jättebekymmer för de fyra ägarkommunerna.
Kanalen går från min hemkommun Smedjebacken i södra Dalarna genom Västmanlandskommunerna Fagersta, Surahammar och Hallstahammar. Samtliga kommuner, som är brukskommuner, har tagit ett stort ansvar för kanalen i många år. Men primärkommuner har många uppgifter. Det är många saker som ska finansieras.
Under 2008, och även nu 2009, har man gett större driftsbidrag till kanalen, men det kostar att hålla kanalen i gång, och det kostar att renovera och underhålla. Det är också oerhört viktigt med säkerheten i kanalen om man ska kunna ha den öppen. Det behövs slussvakter under sommarmånaderna.
Därför skulle ett driftsbidrag sitta väldigt fint, för att uttrycka mig lite modernt och slarvigt. Risken är att man inte klarar av att hålla kanalen öppen. Man har ett underskott för 2008 i sin driftsbudget. För 2009 försöker man jaga sponsorer, och det är inte det allra lättaste just nu.
Man ser stora svårigheter när det gäller ekonomin.
Carin Runeson (S):
Även om tiden är knapp här i talarstolen skulle jag vilja ge en liten geografi- och historiebeskrivning. Strömsholms kanal stod klar och togs i bruk 1795. Den följer Kolbäcksåns vattensystem från min hemkommun Smedjebacken i Dalarna, ned genom Västmanland, ut i Mälaren och vidare ut i Östersjön.
Kanalen är 11 mil lång, passerar 14 sjöar och har 12 kilometer byggda kanalsträckor med totalt 26 slussar. Höjdskillnaden är 100 meter. År 1990 förklarades kanalen för byggnadsminne. Det som kostar pengar när det gäller driften är slussvakterna.
28 stycken räknar man med att man behöver under en sommarsäsong, för under ett antal veckor, ett par månader, är det ganska mycket båttrafik. Det är dels de som vill ta sin båt ut i Mälaren och ut i havet från Dalarna och Västmanland, dels båtar som kommer från Mälaren och vill gå upp i kanalen.
Man behöver också några snickare, och man behöver en och annan reparatör, för det kan hända saker och ting även om man sköter det mesta underhållet på annan tid av året. Att man byggde den här kanalen berodde på att man från bruksorterna ville ha ett för den tiden snabbt och billigt sätt att frakta sitt gods och sina produkter till Stockholm. Sedan har det hänt mycket med transportmedlen, och i mitten av 1900-talet upphörde nyttotrafiken.
Sedan dess har kanalen fungerat som en turistkanal. Vi ser att det är ganska många som använder sig av kanalen. Man åker båt. Det är populärt för kanotister. Är det fina somrar är det extremt många båtar som kommer upp även till Smedjebacken.
Och det finns väldigt mycket att se längs kanalen - fin bruksmiljö som man har tagit väl om hand. Precis som kulturministern säger har det gjorts mycket, men det var tack vare det EU-bidrag som utgick under ett antal år. De pengarna har verkligen gjort nytta. Nu är det ingen stor budget för det här kanalbolaget, kan man tycka. Det rör sig om ungefär 4 miljoner.
Därför kan man kanske tycka att de kommuner det handlar om kan lägga till mer pengar. Men det är som jag sade tidigare: En kommun har väldigt många åtaganden, och varje hundratals tusen är så att säga intecknat i primärkommunal verksamhet.
Man har skjutit till ytterligare 100 000 inför nästa år, men ändå har man svårt att tro att det ska räcka därför att kostnaderna också ökar. Man får heller inte glömma bort att om man skulle tvingas stänga kanalen finns det ett antal näringsidkare som skulle förlora kunder.
Det finns campingplatser, pensionat, olika servicekiosker, affärer och så vidare som också får besök i samband med att personer, familjer och sällskap färdas på kanalen. Det här är ju ingenting som kanalbolaget i sig får några intäkter från, men det är positivt för de kommuner som det handlar om.
Därför handlar det också i förlängningen om arbetstillfällen. De 28 slussvakterna, som nästan uteslutande är skolungdomar, har också en bra möjlighet till försörjning under sitt sommarlov. Det är ett både intressant, spännande och väldigt ansvarsfullt jobb som de får utföra och trivs med.
Carin Runeson (S):
De pengar som Kanalbolaget ansökt och fått från länsstyrelsen, som en del av de många miljoner som kulturministern pratade om, är naturligtvis bra att ha fått. För att få bidragen krävs emellertid en ekonomisk motprestation från de kommuner som ingår i Kanalbolaget.
Man fick exempelvis 127 000 för två år sedan, vilket kan betraktas som full kostnadstäckning för en byggnad där man förvarar redskap och annat. Närmast i tur står en slussvaktarbostad som är byggd 1780 och väl värd att bevara.
Man räknar med att det kommer att kosta ca 362 000 att få den i bra skick. Då får alltså Kanalbolaget 127 000.
Varje gång man vill göra någonting åt en byggnad och får ett bidrag, som naturligtvis är välkommet, ökar man på underskottet eftersom det krävs ännu mer pengar som motprestation.
Viljan finns att göra mer från de fyra kommunernas sida - Smedjebacken, Fagersta, Surahammar och Hallstahammar - och jag ska inte heller glömma att nämna landstingen i Västmanland och Dalarna, som också bidrar med vissa medel.
Även om det är omöjligt att få driftsbidrag tycker jag att det är viktigt att kulturministern tänker på Strömsholms kanal och ser det oerhörda värde som kanalen har som byggnadsminne. Det handlar om en industri- och kulturhistoria värd att bevara.
Carin Runeson (S):
Jag talade tidigare om Nicaragua. Jag har några frågor om Nicaragua, som i och för sig också kan gälla andra länder. Nicaragua är ett av de länder som Sverige lämnar i samband med landkoncentrationen av utvecklingsbiståndet. När man ser utvecklingen i Nicaragua med ökad mödradödlighet och absolut abortförbud kan man minst sagt bli oroad.
Många tonårsflickor tvingas föda barn och så vidare. Ni har från regeringens sida sagt att det är angeläget att andra länder finns kvar i de länder som Sverige lämnar och att man gör detta för att EU ska samarbeta bättre när det gäller landkoncentrationen.
Hur arbetar ni, Mats Sander, så att inte andra länder gör som Sverige och den borgerliga regeringen och lämnar Nicaragua? Hur säkerställer ni att enskilda organisationer kan fortsätta jobba med de problem som finns för en stor del av befolkningen?
Man ser i dag tydliga bevis på att man från politiskt håll i Nicaragua motarbetar de civila organisationerna. Jag är intresserad, Mats Sander, av att höra hur den borgerliga regeringen jobbar med dessa frågor.
Carin Runeson (S):
Det där låter bra, Mats Sander, men jag har haft kontakt med en del organisationer, bland annat Svalorna, som är mycket oroade över hur de ska kunna fortsätta sitt jobb med att hjälpa kvinnorna, barnen och befolkningen över huvud taget. De får nämligen inte medel i den omfattning de behöver.
Det blir också svårare att planera på lite längre sikt. Ska man uppnå ett bra resultat och kunna genomföra ett målmedvetet arbete måste man kunna planera. Fru talman! Mats Sander sade tidigare att man agerar genom Europeiska unionen. Hur detaljerade är ni i diskussionerna och samarbetet?
Hur diskuterar ni när det gäller Nicaragua? Vad kommer biståndsministern med för budskap till EU när det gäller enskilda länder?
Carin Runeson (S):
Först och främst vill jag säga att jag håller med Else-Marie Lindgren om att det är viktigt att vi stärker de mänskliga rättigheterna i Sverige. Därför tycker jag att det är riktigt bra att Sverige just nu granskas av FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter. Jag återgår till betänkandet.
Jag återkommer än en gång till Nicaragua, eftersom det är ett av de länder som behandlas i detta betänkande.
I betänkandet står det att läsa: "Det övergripande målet för Sveriges utvecklingssamarbete med Nicaragua under perioden 2008-2011 är förbättrade levnadsvillkor för kvinnor, män, flickor och pojkar som lever i fattigdom, genom förbättrad demokratisk samhällsstyrning, stärkta rättigheter vad gäller säkerhet, rättvisa och hälsa .
Det svenska utvecklingssamarbetet ska koncentreras till tre sektorer: demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter, landsbygdsutveckling/jordbruk respektive hälsa. Inom dessa sektorer är organisationer i det civila samhället viktiga samarbetspartner."
Min fråga, herr talman, till Else-Marie Lindgren är: Vilka organisationer är det som ni tycker är viktiga och som ni åsyftar? När det gäller Nicaragua, och också för all del övriga länder i Latinamerika, har vi diskuterat aborter och så vidare. Anser Else-Marie Lindgren att abort är en mänsklig rättighet?
Carin Runeson (S):
Det var med ganska stor förvåning jag läste texten i Julia Kronlids och Sverigedemokraternas reservation, och jag blir inte mindre förvånad av att höra Julia Kronlids anförande här. Till viss del tycker jag, fru talman, att Julia Kronlid pratar emot sig själv.
När det gäller abortfrågan, som är en stor och ofta diskuterad fråga när vi pratar om SRHR och kvinnors rättigheter, tycker jag och vi socialdemokrater att det viktigaste i sammanhanget är att kvinnan har rätt till sin egen kropp.
Jag läser i reservationen att vi ska ha större ödmjukhet och visa mer respekt för de kulturella skillnader som finns i synen på frågor inom SRHR-området och att vi är enkelriktade.
Jag skulle vilja, fru talman, att Julia Kronlid lite mer utförligt förklarar vad denna ödmjukhet och respekt som saknas innebär. Visserligen står det att det gäller regeringens arbete, och jag ska väl inte företräda regeringen.
Men det går inte att komma ifrån att vi i övriga partier i stort sett och i allt väsentligt har samma uppfattning i dessa frågor. Jag vill att Julia Kronlid utvecklar det hela lite mer.
Carin Runeson (S):
Julia Kronlid sade i sitt anförande att många barn runt om i världen saknar möjlighet till god omvårdnad. Det håller jag med om. Om man sätter det i relation till kvinnor som tvingas föda många barn mot sin vilja, kvinnor som inte klarar av att ta hand om sina barn och kvinnor som kanske avlider på grund av alltför många graviditeter förbättrar man inte tillvaron för de barn som föds till världen.
Dessutom, fru talman, lever vi i skilda världar. Om vi tittar på exempelvis Latinamerika är det inte ovanligt att det är barn som blir gravida. Det är unga flickor, ned till nio års ålder - för övrigt precis som i Etiopien, som jag nämnde i mitt anförande - som tvingas föda barn.
Då tycker jag att det är horribelt att prata om någonting annat än att det är abort som gäller. Barn ska inte föda barn. Kvinnor som redan har fött många barn och inte orkar mer måste ha rätt att bestämma att de vill göra abort. Det är samma sak när det gäller de många våldsövergrepp som begås runt om i världen. Jag vill ställa en fråga, fru talman.
Tycker Julia Kronlid att det är rimligt att så unga kvinnor - flickor som fortfarande är tonåringar och ibland inte ens har hunnit bli det - ska tvingas föda barn?
Carin Runeson (S):
Tack, justitieministern för svaret, framför allt för att jag fick ett mycket snabbt svar! Justitieministern säger i svaret att det inte finns något förslag att ta ställning till, att Domstolsverkets egen process inte är slutförd. Så är det tydligen.
Men jag anser att det ändå finns all anledning att diskutera Domstolsverkets förslag, som jag tycker är dåligt och bör avvisas. Jag tycker att det är fel att lägga ned ytterligare tingsrätter, i det här fallet tingsrätten i Mora. Det har redan gjorts omfattande centraliseringar när det gäller rättsväsendet, även i Dalarna. Jag tycker att det räcker som det är.
Vi har två tingsrätter, i Mora och Falun, och Dalarna är ett stort län geografiskt. För ett par år sedan var utgångspunkten att de förändringar som gjordes skulle vara långsiktigt hållbara.
Därför hade jag inte förväntat mig det förslag som Domstolsverket nu har fört fram och som skulle få mycket kännbara negativa följder för norra och västra Dalarna. Anledningarna till att jag och vi socialdemokrater är oerhört bestämda i vår uppfattning att Mora tingsrätt ska finnas kvar är flera. Först och främst blir det en väsentligt försämrad service för invånarna i det berörda området.
Det blir också en försämrad rättssäkerhet. Inte minst viktigt är att det skulle det bli en enorm ökning av resandet om tingsrätten i Mora skulle försvinna. Det är stora avstånd i Dalarna, och det är inte alltid enkelt att ta sig fram och tillbaka till Falun med kollektivtrafik, snabbt över dagen, om man inte har tillgång till egen bil.
Från Mora till Falun är det drygt 8 mil. Det kan man väl tycka är acceptabelt. Men tittar vi längre norrut ser vi att det exempelvis från Idre ned till Falun är 23-24 mil. Från Grövelsjön längst upp, ett trevligt område med många turister, är det 27-28 mil att åka. Ska man då åka över dagen går det åt väldigt mycket tid.
Det medför i sin tur att risken för inställda mål ökar, eftersom människor av olika orsaker har svårt att ta sig till Falun. Den befintliga domstolsbyggnaden i Falun är ombyggd helt nyligen. Men den har ingen plats för Mora tingsrätts verksamhet, utan då skulle man tvingas till en ny, kostnadskrävande om- och tillbyggnad.
Det tycker jag är väldigt dålig hushållning med pengarna. Mora tingsrätt är också betydelsefull för Mora och de kommuner som finns runt omkring av många andra orsaker.
Det är en arbetsplats med kvalificerat folk, vilket i sin tur innebär att andra medflyttande också kan få jobb och man får en bra arbetsmarknad i området.
Dels för området i sig, dels också ur rättssäkerhetssynpunkt och med tanke på vikten av att inte behöva resa långa sträckor som det kan tyckas i onödan är det väldigt viktigt att Mora tingsrätt får finnas kvar.
Carin Runeson (S):
Jag tycker att det är bra att vi är en bra bit därifrån, som justitieministern säger, alltså en bit ifrån beslut. Desto viktigare är det då att vi får möjlighet att framföra våra synpunkter, och jag är glad åt den här diskussionen och debatten här i kammaren. Ja, det är självklart många aspekter att ta hänsyn till.
Och invånarna i norra och västra Dalarna ska naturligtvis ha rätt till samma rättssäkerhet som alla andra. Jag vet också att det har varit vissa bekymmer med att rekrytera kompetent personal.
Dess värre är det väl inte bara i Dalarna och Moraområdet som man har det problemet, utan det finns också på andra håll och inom många andra verksamhetsområden. Och det kommer säkert inte att bli enklare när alla 40-talister och 50-talister ska pensionera sig så småningom.
Men det här är en viktig fråga för den som har arbetsgivaransvaret, att man är ute i tid, att man funderar över hur man gör olika typer av tjänster attraktiva och vad man kan erbjuda för rekryteringsmöjligheter. Hur ser möjligheterna ut om man vill göra karriär och så vidare?
Nu tycker väldigt många att Dalarna är ett attraktivt område att leva och bo i, inte minst med tanke på de fritidsmöjligheter som vi har. Det är ett rikt kulturliv. Det finns många positiva saker att lyfta fram.
Med lite god vilja och lite ansträngning tror jag alldeles säkert att man kan rekrytera behörig personal på ett bra sätt till Mora. Om man ska lyfta fram något som är specifikt för Mora tingsrätt är det att det här geografiskt stora upptagningsområdet har en enorm tillströmning av turister både på sommaren och, framför allt, på vintern.
På ett år besöker ungefär sju miljoner människor det här området. Vare sig vi tycker om tanken eller inte innebär det att fler brott begås än vad som kanske kan förväntas i ett område som norra och västra Dalarna. Mora tingsrätt är en av de tingsrätter som har den största ökningen av antalet brottmål. Det här gör att det ligger en väldig tyngd på tingsrätten.
Det innebär också att det är många målsäganden och många vittnen som skulle få resa väldigt långt, ned till Falun, för att kunna genomföra de här målen. Jag tycker att det här också är en viktig fråga att ta med när man funderar över saker och ting. Vi planerar i Dalarna ytterligare utbyggnad av både Idreområdet och Sälenområdet med ett antal bäddar.
Det kommer ännu fler människor till det här området. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi värnar tingsrätten i Mora, även övriga som finns med i Domstolsverkets förslag, det man funderar över just nu. Det är viktigt att människor känner trygghet och att man kan behålla ett starkt medborgerligt förtroende för rättsväsendet.
Det tycker jag inte att man gör om man går vidare i sin centralisering.
Carin Runeson (S):
Nu vill jag säga att jag i grunden är en positiv person. Jag gör positiva tolkningar av det som justitieministern säger, och jag tycker faktiskt att det är väldigt viktigt att en regering tar ansvar för att hela rättskedjan fungerar. Sedan 2006 har antalet anmälda brott ökat med över 10 procent, såvitt jag kan förstå. Polisen har visserligen fått stora tillskott, men för resten av rättskedjans myndigheter väntar nedskärningar.
Det har varit nedskärningar, och det ser alltså bekymmersamt ut för landets domstolar. Jag har sett en prognos som visar att domstolarna har ett underskott på drygt 700 miljoner kronor fram till 2015 och att man redan i år har ett underskott på 90 miljoner kronor. Det är klart att så kan det bli i ett land där skattesänkningar går före offentlig service. Det tycker inte jag är bra.
Jag tror att det kan vara en del av dessa sparkrav som ligger bakom förslaget att lägga ned de domstolar som nu är omnämnda och där Mora finns med, även om man hävdar att det finns andra motiv. Justitieministern talar om att vi inte ska se Sverige som någonting fyrkantigt. Nej - så är det inte.
Ibland känns det som om landet och våra län är väldigt avlånga. Avstånden är viktiga, arbetsgivaransvaret är viktigt och att behålla ett starkt medborgerligt förtroende för rättsväsendet är viktigt. Jag tror inte att vi kan bibehålla det med ytterligare nedläggningar. Fru talman!
Jag förlitar mig på att justitieministern tänker klokt och avvisar Domstolsverkets förslag om och när det kommer.
Carin Runeson (S):
Först och främst vill jag försäkra dig, Julia Kronlid, om att vi känner all respekt när det gäller abortfrågan. Det finns ingen som har minsta tanke på att det ska förekomma aborter, eller vad vi nu ska kalla det, under hela graviditeten. Något sådant har vi aldrig sagt. Jag tycker att Julia Kronlid och Sverigedemokraterna säger emot sig själva.
Jag tänker då på skrivningen i reservation 3 angående Colombia och det särskilda yttrandet om Nicaragua. Sverigedemokraterna säger att det är en mänsklig rättighet att få akut vård enligt FN:s artikel 25 och att det är skäligt att kritisera Nicaraguas abortlagstiftning för att den hindrar kvinnor att få akut vård i fall där kvinnans liv är i fara.
Julia Kronlid och Sverigedemokraterna säger också att kvinnor inte ska hindras att få vård för att behandla komplikationer av osäkra aborter. Det tycker jag också, men jag skulle vilja ställa frågan till Julia Kronlid: Vore det då inte bättre att ge kvinnan möjlighet till säkra aborter - en möjlighet att slippa komplikationer och hot om att hamna i fängelse?
Carin Runeson (S):
Det som statsrådet säger i talarstolen låter väldigt bra och positivt, men det är ett stort steg att gå från ord till handling. Det är handlingen som i slutändan räknas, det som blir resultat av det man säger. Som jag sade tidigare är det bråttom.
Om det nu är statsrådets bestämda uppfattning att man ska kunna se en tydlig och bra satsning på infrastrukturen i Västerbergslagen och möjligheter att frakta ut gods, exportprodukter, därifrån tror jag att det är oerhört viktigt att statsrådet ger en signal om att saker och ting är på gång, att problemen ska kunna lösas, och lösas i tid.
Det tror jag är viktigt för de gruvbolag som är villiga att investera just nu, så att de ser att det inte stöter på patrull någonstans. Jag tror också att det är en viktig signal med tanke på övriga stora industrier i Dalarna. Vi har ju SSAB i Borlänge, och vi har stora Enso. Det är också stora exportföretag som är väldigt viktiga, inte bara för Dalarna utan för hela Sverige.
Jag tror att alla som umgås med planer på eventuella investeringar, som vill satsa mer, göra nytt eller utöka verksamhet på något sätt säkert mår väldigt gott av att höra att regeringen har planer på att underlätta transporten, för som det är i dag är det problematiskt att få plats på järnvägen.
Carin Runeson (S):
Det är väl nu man ska säga att det blir lång dags färd mot natt, kan jag tänka mig. Vi ska väl försöka klara av den här interpellationsdebatten också. Som framgick har Roza Güclü Hedin förhinder. Därför tar jag emot svaret. Och, fru talman, jag vill börja med att tacka näringsministern för det svar som har givits.
Med kloka och välgenomtänkta satsningar och investeringar inom näringspolitiken, då inte bara i storstadsregionerna utan också i glesbygd och skogslän, kan människor få jobb, kan vi få hela Sverige att leva och om möjligt kan också storstäderna andas lite grann och blir inte alltför överbefolkade.
Eftersom interpellanten Roza Güclü Hedin och jag bor i Dalarna handlar interpellationen om Dalarna. Jag var här i kammaren redan när Raimo Pärssinen hade sin interpellationsdebatt med ministern, och det är liknande förhållanden i Gävleborg och Dalarna, så den interpellationen kunde nästan också ha stått för våra åsikter.
Carina Adolfsson Elgestam talade om hur bra hennes län är. Det är samma sak med Dalarna. Det är ett fantastiskt län att bo och verka i. Där är inte bara midsommarfirande och spelmansmusik och inte heller bara skidåkning i Sälen och Idre, vilket kanske är känt för de flesta.
Vad som inte är lika välkänt, tror jag, är att Dalarna är Sveriges fjärde exportlän, och det är bra. Vi sysselsätter väldigt många inom turism och kultur, men vi måste också ha en basindustri. Många måste arbeta där också. Vi har många företag, både stora och små.
Det är bra med regelförenklingar som gör att exempelvis generationsskiften kan genomföras, för det kan vara problematiskt. Men det är också viktigt med de stora tunga industrierna som ger många jobb och stora skatteintäkter till kommuner och till statskassan.
Vad som är A och O för att ett företag ska kunna växa är att det finns välutbildad arbetskraft, vettiga regelverk, god tillgång till riskkapital, tillgänglighet - allt detta i samverkan. Egentligen är detta en interpellation som flera ministrar skulle svara på samtidigt, men jag tror att Annie Lööf som näringsminister har ett stort och övergripande ansvar för många av dessa frågor.
Jag tror också att förutsättningarna för små och medelstora företag i viss mån skiljer sig åt. Vad som är gemensamt för alla är att man har ett stort behov av välutbildad arbetskraft, att man behöver kapital och att man måste kunna leverera sina produkter, sitt gods, till kunden utan att det blir för kostsamt - ibland på väg och ofta på järnväg.
När det gäller den stora tunga exportindustrin måste man ut till hamn, vilket inte alltid är enkelt i ett inlandslän som Dalarna. Därför måste vi satsa extra mycket på infrastrukturen.