KBLab/rixvox huggingface dataset:
Helene Hellmark Knutsson (S):
Jag tror att två saker är viktiga att slå fast. Den ena är det som Maria Stockhaus säger om att förespråka autonomi. Vi behöver verkligen ha en tillitskultur. Det gäller för professionen i skolan, men det gäller också för professionen på våra högskolor och universitet. Sedan behöver vi föra en kontinuerlig dialog om hur vi uppfyller de mål som är satta att uppfyllas och hur vi möter de behov som finns.
Det ska ske med regeringen, men det ska också ske inom ramen för samverkansuppdraget, bland annat med de här självstyrande kommunerna. Om vi i varje led bara ska ha detaljreglering eller väldigt hårda kontroller är risken att den här tillitskulturen och autonomin för högskolorna urholkas.
Jag vet att det finns flera högskolor med lärarutbildning som nu jobbar med att fylla utbildningen med det innehåll som Maria Stockhaus förespråkar. Det tycker jag är positivt. Jag ser ingen motsättning i att man kan uppfylla det här utan att staten går in och detaljreglerar. Jag har också en syn på att man jobbar mycket med att stärka kvaliteten i just lärarutbildningen.
Jag nämnde en av de sakerna, och det är försöket med övningsskolor som initierades under den förra regeringen. Vi är positiva till det, följer det och ser att det har goda resultat. Vi har också i budgeten lagt till kvalitetssatsningar för att få fler lärarledda timmar, vilket det har blivit för få av.
En sista och inte minst viktig sak är att vi behöver stärka forskningsanknytningen i lärarutbildningen och se till att det finns tillräckligt många lärarutbildare som själva har forskarbakgrund. Det här är någonting som vi får återkomma till i arbetet med forskningspropositionen. Att det här ligger på en vetenskaplig grund är en viktig del så att man utvecklar lärarutbildningen utifrån vetenskap och inte alltid utifrån politik.
En annan del som man ska utveckla detta från är samverkansuppdraget som man ska ha med skolhuvudmännen. Här avser vi att återkomma med nya förslag om hur vi kan stärka samverkan för att lärarutbildningen på det sättet ska utvecklas för att möta de behov som finns.
Den andra saken som jag vill slå fast är att det är oerhört viktigt även för lärare att de kan vidareutvecklas i sitt yrke med kompletterande utbildning eller vidareutbildning. Man är inte klar och kan jobba i 40 år utan ny kunskap eller stimulans när man har gått lärarutbildningen.
Jag vet att det är svårt för många skolhuvudmän att frigöra sina lärare för vidareutveckling och fortbildning, men det är oerhört viktigt och också en viktig del för läraryrkets attraktivitet att du kan växa, utvecklas och fortbilda dig. Därför ser jag Lärarlyftet och andra sådana saker som vi gör för att stärka lärarna under deras karriär som oerhört väl investerade pengar.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Jag delar inte bilden att man är så dåligt rustad. Som jag sa finns det högskolor och lärarutbildare redan i dag som ger utbildning i det här. I de nationella examensmål som finns ingår det just att man ska ha ett språkutvecklande sätt och att man, tillsammans med andra lärarkategorier, ska jobba med att ge eleverna det specialstöd de behöver. Den här regeringen har som yttersta mål att vi ska jobba med tidiga insatser.
Därför har vi också utökat antalet platser på till exempel specialpedagog- och speciallärarutbildningarna. Vi kommer också, som jag sa inledningsvis, att återkomma när det gäller att få fram fler modersmålslärare men också lärare som har svenska som andraspråk, för vi ser också att behovet växer. I dag har ungefär 20 procent av eleverna ett annat modersmål, men andelen kommer att öka kraftigt.
Därför kommer vi att behöva fler lärare med den här kompetensen. Vi kan också behöva vidareutbilda de lärare vi har för att ytterligare klara de mål som redan står i examensbeskrivningarna. Till sist vill jag säga att det som sagt inte finns någon samlad utvärdering, utan det är människors upplevelser och annat som jag tar del av, och vi tar detta på största allvar.
Därför tillför vi också kvalitetspengar och jobbar med hur vi ska stärka kvaliteten i lärarutbildningen. Men att nu börja gå in och detaljstyra och göra ändringar i den lärarutbildning som endast har funnits i några år är att följa den här, som jag tycker, dåliga traditionen av att ständigt göra förändringar i lärarutbildningen. Vi behöver långsiktighet, vi behöver tillit och vi behöver verkligen jobba med att stärka kvaliteten. Det är regeringens prioriteringar.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Carl-Oskar Bohlin har frågat mig om det är min uppfattning att det krävs mycket tunga skäl för att flytta 200-300 akademiska arbetstillfällen från en ort som fått dessa till del som ett led i principen om myndighetsutlokalisering. Vidare har Carl-Oskar Bohlin frågat mig om jag är beredd att i kommande regleringsbrev klargöra att det ytterst är regeringen som äger frågan om huruvida de arbetstillfällen som Högskolan Dalarna skapar i Borlänge ska flyttas eller ej.
Carl-Oskar Bohlin har också frågat mig om jag delar uppfattningen att den verksamhet Högskolan Dalarna i dag bedriver i Borlänge är viktig för hela Dalarna och att det vore olyckligt för hela regionen om den lades ned. Inledningsvis vill jag betona att det i dag finns universitet och högskolor på många orter i hela Sverige, och det är mycket positivt.
Det ökar möjligheterna att läsa vidare oavsett bakgrund, stärker regional utveckling och möjliggör att stora delar av samhället kan ha nära kontakt med forskningen och rekrytera högt kvalificerad personal. Alla lärosäten är för regeringen av nationellt intresse - oavsett om de är universitet eller högskolor, nya eller gamla. Regeringen ökar nu antalet utbildningsplatser i hela landet och stärker kvaliteten på den högre utbildningen.
Högskolan Dalarna har tilldelats medel till nya utbildningsplatser, ca 4 miljoner kronor 2015. Satsningen beräknas succesivt utökas till 18 miljoner kronor 2018. Regeringen har också i budgetpropositionen beräknat en fördelning av forskningsmedel som särskilt stärker forskningen vid de fyra nya universiteten och högskolorna, inklusive Högskolan Dalarna.
En högskola har en stor grad av självständighet, bland annat när det gäller sin egen strategiska planering, vilken regeringen generellt också värnar om. Hur en högskola väljer att utföra forskning och utbildning, inklusive campuslokalisering och lokaler, ligger därför till stor del inom högskolans eget mandat. Det gäller också förläggningen av utbildningen på campus respektive distans.
Högskolan Dalarnas styrelse har nu beslutat att utreda en eventuell flytt av campus i Borlänge. Det ligger inom högskolans mandat att göra en sådan utredning, och det är viktigt att framhålla att det är just en utredning. Något eventuellt beslut om förändringar i lokaliseringen kommer inte att fattas förrän tidigast i november 2016.
Av styrelsens beslut framgår också att utredningen allsidigt ska belysa förutsättningar för och konsekvenser av en samlokalisering till Falun, bland annat när det gäller regionala effekter. Jag vill avslutningsvis återigen betona att det för regeringen är viktigt med utbildning och forskning i hela landet och att vi noga kommer att följa utvecklingen.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Tack, Carl-Oskar Bohlin, för den uppföljande diskussionen! Ja, jag delar uppfattningen att det finns en otroligt viktig verksamhet i Borlänge som är starkt kopplad till industrin. Det finns också en bra, komplett forsknings- och utbildningsmiljö där i nära samverkan med den industri som är strategiskt viktig - inte bara för Dalarna utan för hela Sverige, vill jag säga.
Det här är en bärande del av vår exportindustri som finansierar mycket av det välstånd vi har, inte bara i Dalarna utan i hela landet. Det är alltså oerhört viktigt. Anledningen till att vi vill ha högre utbildning och forskning i hela landet är just att klara av att kompetensförsörja både samhällsdelar och industrin.
Men man ska också se till att ha nära samverkan för att hålla innovationstrycket uppe i industrin så att den klarar sig på en global, konkurrensutsatt marknad. Det är därför viktigt att betona att det här inte är en färdig plan för en samlokalisering eller flytt. Det är en utredning som ska belysa konsekvenserna av det. Jag tänker som högskoleminister verkligen följa det här noga.
Jag avser också att resa till Högskolan Dalarna för att träffa ledningen och besöka verksamheten men också träffa representanter för näringsliv och samhälle där uppe för att höra hur de ser på det här. Det finns viktiga mål som man som myndighet ska uppfylla. Det måste vi som regering säkerställa att man faktiskt klarar av. Men inom ramen för den målstyrningen har alla myndigheter en ganska stor frihet.
Jag skulle säga att högskolor och universitet efter de reformer som har beslutats av riksdagen har en ännu större autonomi än tidigare. När det gäller riksdagsbeslutet som togs på 70-talet är det så att efter det har ett antal reformer och högskolepropositioner gått igenom i riksdagen.
En av dem, från 1993, handlar om den ökade autonomin för högskolor och universitet. Det är någonting som vi står bakom och som jag gissar att även Moderaterna står bakom. Därför kan man inte säga att det beslut som fattades 1977 fortfarande är ett bindande beslut. Det är de reformer som har kommit därefter som är de bindande.
I 1993 års reform tydliggjordes högskolornas uppgift och ansvar att dimensionera utbildningen, men det inkluderar stor frihet i fråga om lokalisering av utbildningen. Jag är lite nyfiken på om Moderaterna står bakom den reformen eller vill gå tillbaka till en tidigare, när det var större statlig styrning av högskolor och universitet.
Det är i så fall en ny inriktning för Moderaterna att inte värna autonomin för våra högskolor.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Som sagt: Hade 1977 års högskolereform fortfarande varit den senaste hade det varit precis som riksdagsledamoten säger. Men nu har riksdagen fattat beslut om andra högskolereformer, varav den från 1993 är den som i mångt och mycket är styrande.
Då fick högskolorna och universiteten långtgående autonomi men också ett långtgående ansvar för att dimensionera utbildningen och till viss del fatta beslut om lokalisering och utformning ska ske på campus eller till exempel på distans.
Att följa riksdagens beslut är alltså att inte gå in och detaljstyra utan att ge högskolorna det ansvaret. Däremot har vi som jag sa satt upp andra mål som är oerhört viktiga. Det är bland annat samverkansmålet, det som tidigare kallades tredje uppgiften. Men det är också att man ska klara kompetensförsörjningen i hela landet.
Det här ligger även inom ramen för det som näringsministern nu jobbar med - nyindustrialiseringsstrategin. Det finns alltså många mål som vi som regering har satt upp och som högskolorna har att uppfylla.
Det jag tänker göra när jag reser till Dalarna och för en dialog är att höra hur man tänker uppfylla de här målen, när vi vet att det betyder mycket att man finns på plats och samverkar i närheten av industrin, inte minst för kompetensförsörjningen men också för innovationsförmågan i industrin. Jag utgår från att allt det här kommer att belysas i utredningen innan man fattar ett beslut.
Den autonomi man har, den har man under väldigt stort ansvar att också uppfylla de mål som riksdagen har satt upp för verksamheten. De målen är att vi ska klara dimensioneringen, det vill säga behovet av kvalificerad arbetskraft, men också klara ett tydligt samverkansuppdrag.
Vi i den här regeringen har också satt upp målet att man ska klara en breddad rekrytering, det vill säga klara att rekrytera från grupper som inte kommer från studievana hem och se till att ge fler chansen att komma in på högre utbildning.
I det kommande budgetförslaget ligger också beslut om att vi ska klara både validering och komplettering av de nyanländas utbildningsnivå. Allt det här ska klaras av våra högskolor. För att göra det här har vi också tillfört resurser.
För Högskolan Dalarna har vi som jag sa inledningsvis redan i år tillfört 4 miljoner på utbildningssidan. Det här byggs ut med upp till 18 miljoner till fler utbildningsplatser till 2018. Vi tillför, med det förslag som ligger i budgeten för nästa år, ytterligare 5 miljoner i forskningsmedel.
Det är en ny politik som inte bedrevs under den förra regeringen, då dessa högskolor var rätt svältfödda på både utbildningsmedel och forskningsmedel. Eftersom vi tycker att det är viktigt att det finns högre utbildning och forskning i hela landet för kompetensförsörjning och utveckling tillför vi resurser. Därför kan man inte se det enbart som en resursfråga.
Det finns således ännu större anledning att noga följa utredningen, se hur man lyssnar på intressenterna och vilka konsekvensanalyser som görs för att uppnå de mål som riksdagen fattat beslut om.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Jag är glad att Moderaterna visar det stora engagemanget för de högskolor som under deras regeringstid var ganska svältfödda på såväl forskningspengar som utbildningspengar.
Nu ger vi mer resurser till dem för att de ska klara det viktiga uppdraget, som vi verkar vara överens om, att säkerställa kompetensförsörjningen i hela landet och ha forskning och samverkan, inte minst med industrinäringen, som är en viktig del av Sveriges export och därmed det välstånd vi har i landet.
Som jag sa har det beslut som fattades 1977 följts av andra riksdagsbeslut. Nu följer vi de senare fattade riksdagsbesluten, och där är 1993 års högskolereform fortfarande vägledande. Därför kommer jag att följa det som riksdagen har sagt, att våra högskolor och universitet ska ha en långtgående autonomi och ett långtgående ansvar.
Utredningen som gjorts ligger väl inom ramen för den självstyrande princip som finns i den proposition som det fattats beslut om i riksdagen. Jag kommer att följa riksdagens beslut, och jag kommer också att följa det utredningsarbete som sker vid Högskolan Dalarna samt noggrant analysera de konsekvenser som de bedömer behöver göras.
Jag kommer vidare att diskutera med de intressenter och företrädare för regionen som Högskolan Dalarna har att samverka med. Vad som sedan kommer att hända återstår att se när resultatet av det arbetet är klart. Vi får säkert anledning att återkomma i den frågan.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Jag önskar också god fortsättning på det nya året, eftersom det är debut även för mig i interpellationsdebatterna det här året.
Hans Rothenberg har frågat gymnasie- och kunskapslyftsminister Aida Hadzialic om statsrådet ser det som önskvärt att examen ska kunna tas på kortare tid än vad studieplanen stipulerar, om statsrådet ser studiemedlen som ett incitament för att stimulera till snabbare studier samt vilka andra incitament som statsrådet ser främst kan bidra till att stimulera till snabbare studier. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.
Inom studiemedelssystemet finns bestämmelser om under hur lång tid en studerande maximalt kan få studiemedel, och det finns också krav på uppnådda studieresultat för att studiemedel ska lämnas. Bestämmelserna syftar till att uppmuntra välplanerade och effektiva studier. Ett tydligare krav på studieprestation vid bedömningen av fortsatt rätt till studiemedel gäller dessutom sedan den 1 juli 2010. Detta har bland annat till syfte att främja en ökad genomströmning i högskolan.
Samtidigt är det viktigt att studiemedelssystemet möjliggör och främjar en bred rekrytering till högskolan. För individen finns ytterligare skäl att bedriva sin utbildning effektivt. En kortare utbildningstid ger minskad skuldsättning och ökad livslön, vilket i sin tur ger en högre pension.
För en student finns alltid möjligheten att förkorta sin studietid genom att öka sin studieinsats, genom att läsa sommarkurser eller genom att läsa extra kurser under terminen. Sommarkurser och distansutbildning är i många fall ett viktigt komplement till det ordinarie utbildningsutbud som erbjuds vid ett lärosäte. Jag tycker att det är viktigt att studenter även under sommaren ges goda förutsättningar att läsa kurser som är relevanta för en kommande examen.
Detta kan ge studenter ökade möjligheter att korta tiden fram till examen. I betänkandet Högre utbildning under tjugo år föreslås åtgärder inom dessa områden. Regeringen bereder just nu remissinstansernas synpunkter.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Jag tackar Hans Rothenberg för frågorna. Våra svar från Regeringskansliet är alltid välberedda, också detta. Jag ser det som önskvärt att man kan klara av sina studier snabbare om man så önskar.
Det viktigaste för mig är att se till att all högre utbildning håller hög kvalitet och att man bedriver heltidsstudier på heltid. Tyvärr finns det vissa indikatorer på att all utbildning inte är heltidsstudier trots att det sägs så. Det är ett minst lika stort problem att få bukt med.
Därför tillför vi, till skillnad från Moderaterna, 250 miljoner kronor i kvalitetspengar för att få fler lärarledda lektioner på de utbildningar där vi ser att det är för lite av detta. Att säkerställa att vi har heltidsstudier och att man bedriver dem effektivt tror jag är nummer ett.
Vi ska också se till att det finns möjlighet att läsa in en examen fortare eller att bredda en examen genom att man till exempel kan läsa relevanta sommarkurser eller ta ytterligare kurser under terminerna.
Det är fullt möjligt att göra detta redan i dag, men enligt den utredning som Lars Haikola har lämnat till oss, Högre utbildning under tjugo år , är en tydlig trend att möjligheten att läsa fristående kurser, sommarkurser och kompletterande kurser har minskat över tid. Utredaren föreslår därför att regeringen bör titta närmare på det.
Som jag sa i svaret har detta varit ute på remiss, och nu behandlar vi remissvaren för att se vad som gör att denna möjlighet har minskat och vad vi kan göra för att öka den. Studiemedlen kan givetvis påverka. Därför är det viktigt att vi har bra studiefinansiering för alla.
Det möjliggör en breddad rekrytering och ett breddat deltagande så att alla som vill kan komma till högre utbildning oavsett föräldrarnas bakgrund. Vi ser att studiemedlen har viss effekt, men det är viktigt att komma ihåg att bara drygt 70 procent av dem som läser har studiemedel.
Det innebär att studiemedlen bara påverkar dem som har studiemedel, inte de andra. Därför är det kanske främst andra incitament som skulle kunna bidra. Inte minst handlar det om att se till att det finns ett bra utbud och bra studieplanering och stöd till studenter så att vi minskar risken för omval och avhopp som förlänger studietiden.
Att ha bra arbetslivsanknytning, studierådgivning och möjlighet att göra genomtänkta val till högskolan är minst lika viktigt.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Jag vågar inte gissa när Hans Rothenberg var 20 år. Det är alltid vanskligt att gissa människors ålder. Men det är riktigt att Sverige har en hög examensålder när det gäller högskoleutbildning jämfört med andra OECD-länder. Det beror på flera saker.
Dels börjar svenska elever grundskolan senare, dels väntar svenska ungdomar ofta med att påbörja sina eftergymnasiala studier. Det finns även andra saker som påverkar detta. Som jag var inne på tidigare är en effektiv och väl fungerande studievägledning avgörande för att minska avhopp och omval.
Du var inne på genomströmningen i den högre utbildningen, Hans Rothenberg. Det är en viktig fråga som regeringen lägger stor kraft på nu och även fortsättningsvis. Vi måste analysera vad den bristande genomströmningen beror på. Det var intressanta siffror som du lade fram, och de motsvarar det vi redan har sett.
När det gäller till exempel ingenjörsutbildningar har vi samtal med de lärosäten som driver dem, och de säger att de har problem med genomströmningen. Det kan handla om vilket stöd man får under studietiden men också om vilka förberedelser man gör för att klara studierna. Det kan vara kopplat till antagningssystem och hur man kommer in i den högre utbildningen.
Att öka genomströmningen på till exempel ingenjörsutbildningen är viktigt, och jag tror att det handlar mycket om den högre utbildningens kvalitet och att det finns bra lärarresurser. Det gör att vi behöver stärka kvaliteten inom all högre utbildning, inte minst inom grundutbildningen. Som jag tidigare sa gäller det också humsamutbildningar, alltså humanistiska och samhällsvetenskapliga utbildningar, där till exempel juristutbildningen finns.
Vi vet att det ibland är för få lärarledda timmar, vilket gör det svårt för en student att få en bra relation till sin lärare. Detta påverkar också genomströmningen och goda studieresultat. Att stärka kvaliteten är det absolut viktigaste vi kan göra för att öka genomströmningen och att se till att man studerar på heltid.
Sedan ska vi öka möjligheten för fler att kunna läsa sommarkurser och extrakurser om de vill genomföra sin examen betydligt tidigare än normalt. Det finns ingen anledning att dra ut på det mer än nödvändigt. Vi vill se till att så många som möjligt har rätt förutsättningar för att genomföra sina högre studier.
Jag vill också peka på de personliga incitamenten, för de är viktiga. Att vänta länge med sitt arbetsmarknadsinträde spelar roll för livslönen, och det spelar till slut roll för pensionen. Det ökar som sagt också den skuldsättning man har med sig. Förutom den samhälleliga påverkan blir det alltså också en personlig påverkan.
Här tror jag att det är viktigt att vi stöttar studenterna i såväl studievägledning som i att få en ännu bättre arbetslivsanknytning i all högre utbildning.
Helene Hellmark Knutsson (S):
Jag tackar Hans Rothenberg för en bra diskussion om en väldigt angelägen fråga. Det är nog sant att vi ser på det lite olika utifrån om vi tillhör det röda eller det blå laget. Vi ser att det handlar om en investering i att satsa på kvalitet i den högre utbildningen. Att bygga ut fler högskoleplatser är också en investering. Det handlar om att möta samhällsutmaningar men också näringslivets behov. Det är detta vi försöker möta.
Det handlar om att använda skatteresurser effektivt och investera dem där de gör mest nytta. Det är självklart att jag som minister för högre utbildning och forskning tycker att de gör allra störst nytta där. Jag är därför glad över att vi gör dessa kvalitetssatsningar. Jag är också glad över att vi bygger ut den högre utbildningen. Vi behöver dock göra mer, för jag delar uppfattningen att det ska kunna gå att läsa in sin examen fortare.
Vi behöver absolut inte dra ut på det, utan vi ska se till att heltidsstudier verkligen är heltidsstudier och att alla har god kvalitet i sin utbildning. När det gäller studiestödet är det, som jag har sagt tidigare, viktigt på en generell nivå att det är gott, för att ge alla möjlighet att läsa vidare oavsett socioekonomisk bakgrund. Det verkar vi vara överens om.
Men det finns begränsade effekter av att göra enskilda lösningar. För mig är det viktigare att säkerställa kvaliteten på den högre utbildningen och öka möjligheterna för studenterna att göra bra val.