Ingemar Vänerlöv (KD):
Eftersom jag inte är advokat kan jag ha lite synpunkter på det här betänkandet. I regeringens proposition som ligger till grund för det här betänkandet föreslås att rätten att överklaga beslut som fattas av domstolar och andra myndigheter angående bland annat ersättning av allmänna medel till rättsliga biträden, den så kallade talerätten, flyttas från Domstolsverket till Justitiekanslern.
Kristdemokraterna är emot det, och vi är inte ensamma. Flera tunga remissinstanser har ifrågasatt detta, till exempel Riksdagens ombudsmän, Regeringsrätten och Sveriges Domareförbund - för att nämna några. Även Lagrådet har starkt ifrågasatt överföringen av kontrollfunktionen till Justitiekanslern. Kristdemokraterna anser att Justitiekanslern genom regeringens förslag kan komma att i vissa fall få dubbla roller som företrädare för staten.
Mot förslaget kan även anföras, vilket Lagrådet har gjort, att uppgiften som granskare av ersättningar inte är förenlig med Justitiekanslerns exklusiva tillsynsroll och dess kvalificerade uppgifter. Mot den bakgrunden är regeringens förslag inte tillfyllest. Kristdemokraterna anser därför att i förslaget bör avslås i denna del.
Skälen som Domstolsverket åberopar för att inta en mer passiv hållning i fråga om talerätten framstår som konstruerade. Man säger sig inte vilja försämra verkets relation till domstolarna. Herr talman! Man frestas nästan att utbrista: Skulle detta vara något slags eftertankens kranka blekhet som plötsligt gör sig gällande hos Domstolsverket?
Jag har under de senaste åren besökt och varit i kontakt med många tingsrätter i Västra Götaland inför alla organisationsförändringarna där. Inte har Domstolsverket då haft några betänkligheter över sin relation till domstolarna. Verkets så kallade idéskisser över hur förändringar skulle kunna genomföras har inte varit annat än förklädda påbud.
Riksdagen har uttalat att Domstolsverket ska tillhandahålla kvalificerad service åt domstolarna i administrativa frågor . Domstolsverket har dragit på sig åtskillig kritik för brister i denna serviceskyldighet. Till exempel har verket, trots upprepade påpekanden, underlåtit att verka för att en väl fungerande organisation av vikarier för domarna kommit till stånd.
Hade den frågan varit löst hade de små tingsrätterna haft en bättre ställning. Det hade varit mer naturligt att regeringen hade skapat bättre förutsättningar för Domstolsverket att fullgöra sina granskningsuppgifter än att låta Justitiekanslern ta hand om dem. Herr talman! Man blir betänksam när man ser hur utskottsmajoriteten krumbuktar sig för att dels tycka som vi kristdemokrater, dels lyda regeringen.
Majoriteten håller med oss om att Justitiekanslern kan komma att få dubbla roller som företrädare för staten i vissa fall, men man tycker tydligen inte att det gör något. Herr talman! Det förfaringssättet skulle jag vilja kalla för en judiciell förtunning - en förtunning av de begrepp som vi tidigare ansåg orubbliga, till exempel att förhindra system som kan skapa dubbla roller.
Att med öppna ögon gå in i denna typ av förflackning kan på sikt leda vart som helst. Utskottsmajoriteten skriver i betänkandet: "Det torde vara uteslutet att Justitiekanslern inte skulle kunna hantera en intressekonflikt på ett korrekt sätt." Det enda som här borde vara uteslutet är att Justitiekanslern över huvud taget hamnar i intressekonflikter där han sitter på två stolar. Herr talman!
Slutligen yrkar jag bifall till reservation nr 1.