gjorde tilstrømningen af sølv til porcelæn ændre livet for bønder
Ming dynasti -- I de sidste år af Wanli æraen og de af hans to efterfølgere, en økonomisk krise udviklet, der var centreret om en pludselig udbredt mangel på imperiets vigtigste medium af udveksling: sølv. Den portugisiske første etablerede handel med Kina i 1516, handel japanske sølv for kinesisk silke, og efter nogle indledende fjendtligheder fik samtykke fra Ming retten i 1557 til at bosætte Macau som deres permanente handelsbase i Kina. Deres rolle i at levere sølv blev gradvist overgået af spanierne, mens selv hollænderne udfordrede dem til at kontrollere denne handel. Philip IV af Spanien (reigneret 1621--1665) begyndte at slå ned på ulovlig smugling af sølv fra New Spain og Peru over Stillehavet gennem Filippinerne mod Kina, til fordel for skibsfart amerikansk-minet sølv gennem spanske havne. I 1639 lukkede det nye Tokugawa-regime i Japan størstedelen af sin udenrigshandel med europæiske magter og afskar en anden kilde til sølv til Kina. Disse begivenheder sker på nogenlunde samme tid forårsagede en dramatisk stigning i værdien af sølv og gjort betalende skatter næsten umuligt for de fleste provinser. Folk begyndte at hamstre kostbart sølv, da der var gradvist mindre af det, tvinger forholdet mellem værdien af kobber til sølv i en stejl nedgang. I 1630'erne en streng på tusind kobbermønter svarende til en ounce af sølv; med 1640 dette beløb kunne hente en halv ounce; og med 1643 kun en tredjedel af en ounce. For bønder betød dette økonomisk katastrofe, da de betalte skat i sølv, mens de udførte lokal handel og salg af afgrøder i kobber.