er afsnit 13 i den forfatningsmæssige retsakt
Retsakten af 1789 -- En klausul, der giver Højesteret beføjelse til at udstede skrifter af mandamus under dens oprindelige jurisdiktion blev erklæret forfatningsstridig af Marbury mod Madison (1803) (5 U.S. 137), en af de skelsættende sager i amerikansk ret. Højesteret fandt, at § 13 i retsloven var forfatningsstridigt, fordi den hævdede at udvide Højesterets oprindelige kompetence ud over den, der var tilladt i henhold til forfatningen. I Marbury fastslog højesteret, at Kongressen ikke kan vedtage love, der er i strid med forfatningen, og at det er retssystemets rolle at fortolke, hvad forfatningen tillader. Retsloven af 1789 var således den første lov fra Kongressen, der delvis blev ugyldiggjort af Højesteret.