var kviksølv anvendt som kur mod syfilis
History of syfilis - Merkur var en almindelig, langvarig behandling for syfilis, og dens anvendelse som sådan er blevet foreslået at datere tilbage til The Canon of Medicine (1025) af den persiske læge Ibn Sina (Avicenna); selv om dette kun er muligt, hvis syfilis eksisterede i den gamle verden før Columbus (se § Oprindelse). En af de første tilhængere af kviksølvbehandling var Paracelsus, fordi det havde positive virkninger på den arabiske behandling af spedalskhed, som menes at være en sygdom relateret til syfilis. Giorgio Sommariva af Verona er registreret at have brugt kviksølv til behandling af syfilis i 1496, og er ofte anerkendt som den første læge til at have gjort det, selv om han måske ikke har været en læge. I løbet af det sekstende århundrede blev kviksølv givet til syfilitiske patienter på forskellige måder, herunder ved at gnide det på huden, ved at påføre et plaster og munden. Der blev også anvendt en "fumigation" - metode til at administrere kviksølv, hvor kviksølv blev fordampet over en brand, og patienterne blev udsat for dampen, enten ved at blive anbragt på et bundløst sæde over de varme kul, eller ved at have hele deres krop med undtagelse af hovedet i en æske (kaldet " tabernaklet "), der fik dampen. Formålet med kviksølvbehandling var at få patienten til at spytte ud, hvilket man mente var at fjerne sygdommen. Ubehagelige bivirkninger ved kviksølvbehandling omfattede mavesår og løse tænder. Kviksølv fortsatte med at blive brugt i syfilis behandling i århundreder; en 1869 artikel af TJ Walker diskuterede indgift af kviksølv ved injektion til dette formål.