Коли на морському узбережжі підіймається вітер, що розганяє хвилі, вкриваючи їх білими гребенями, а небо поступово вкривається важкими сірими хмарами, можна стояти на піщаному березі, вдихаючи терпкий запах солоного бризу, слухаючи, як море неспокійно наспівує свою могутню пісню, що не змінюється віками.