Гордістю кожної оселі була піч, яку майстрував найкращий пічник на селі; піч займала багато місця, але його ніхто не шкодував, бо вона обігрівала, годувала, обсушувала, а як гарно пахло від неї стравами, сушеними яблуками, насінням; ще піч важлива тому, що хліб пече, який пекла мати чи бабуся в середу або п'ятницю, тоді він особливо вдавався, і готові паляниці складали на столі, прикривали рушником.