Sammenhængen med det private arbejdsmarked (reguleringsordning og lønindeks)
Der er enighed mellem Finansministeriet (som er den statslige arbejdsgiverpart) og fagforeningerne om, at det offentlige arbejdsmarked hverken skal være lønførende eller sakke bagud. Men at lønudviklingen skal være parallel. Dette sikres i praksis af den såkaldte reguleringsordning. Det er en ordning, som aftales som en del af det samlede overenskomstforlig, og som ”ser” på lønudviklingen i hhv. i staten og den private sektor. Løber lønudviklingen i det private fra det statslige, sikrer reguleringsordningen, at der ydes ekstra lønstigninger til de statsansatte oveni de aftalte lønstigninger. Og forholder det sig omvendt, så trækkes der fra i de aftalte lønstigninger. Reguleringsordningen bygger på et lønindeks, som Danmarks Statistik udarbejder. Her har det været vores opfattelse, at det indeks, som man brugte (det såkaldt implicitte indeks), ikke var det mest retvisende. Et mere retvisende indeks er det såkaldte standardberegnede indeks, som er et nyere indeks fra Danmarks Statistik. Der er opnået enighed om, at reguleringsordningen – fra 2025 – baserer sig på det standardberegnede indeks. Det er forventningen, at skiftet – alt andet lige – vil medføre højere udmøntninger fra reguleringsordningen fremadrettet.