This applies to laypeople thinking about their own happiness, and it applies to scholars thinking about happiness, because it turns out we're just as messed up as anybody else is.
To je primjenjivo i za laike koji razmišljaju o vlastitoj sreći, ali i za učenjake koji razmišljaju o sreći općenito, jer se ispostavlja kako smo i mi u tome izgubljeni kao i svi ostali.