Margaret Mead, the great anthropologist, said, before she died, that her greatest fear was that as we drifted towards this blandly amorphous generic world view not only would we see the entire range of the human imagination reduced to a more narrow modality of thought, but that we would wake from a dream one day having forgotten there were even other possibilities.
Margaret Mead, čuvena antropologinja, rekla je, prije no što je umrla, da je njen najveći strah da ćemo kretajući se prema ovom apatičnom bezobličnom generičkom svjetonazoru ne samo vidjeti kako se čitav spektar ljudske mašte svodi na jednoličan način mišljenja, već da ćemo se jednog dana probuditi iz sna i zaboraviti da su nekada postojale druge mogućnosti.