Kako bi se odredio najveći mogući broj najuobičajenijih usluga u Uniji i istodobno osigurala usklađenost terminologije za te usluge na razini koja je dovoljna da potrošačima omogući razumijevanje i uspoređivanje naknada za račun za plaćanje i ponuda na prekograničnoj osnovi, trebalo bi uzeti u obzir središnje elemente usluga.
Enligt direktiv 2014/92/EU bör termer och definitioner fastställas separat för varje medlemsstat.