Iako se uključivanjem postupka za povrat bilo kakve prekomjerne naknade u akt o povjeravanju pridonosi objektivnosti i transparentnosti tog postupka, iz Okvira proizlazi da to nije strogo nužno: „[a]ko je država članica EFTA-e unaprijed utvrdila fiksnu razinu naknade kojom se prikladno predviđa i uključuje zarada od povećanja učinkovitosti za koju se može očekivati da će je pružatelj javne usluge ostvariti tijekom razdoblja povjeravanja obavljanja usluge, na temelju ispravne raspodjele troškova i prihoda i na temelju razumnih očekivanja […], kontrola prekomjerne naknade u načelu se svodi na provjeravanje da je razina dobiti na koju pružatelj usluge ima pravo u skladu s aktom o povjeravanju zaista razumna s ex ante gledišta.”
När det gäller den sista punkten, om Hurtigrutens försök att förhandla fram lägre hamnavgifter samtidigt som de norska myndigheterna bibehåller samma ersättningsnivå, måste det betonas att i den här typen av nettoavtal, där operatören bär risken för kostnader och intäkter under hela avtalsperioden, är myndigheten begränsad till att bedöma om det har skett någon överkompensation utöver nivån för en rimlig vinst (se avsnitt 4.2.4.3).