Konvencije o provedbi Schengenskog sporazuma od 14. lipnja 1985. između vlada država Gospodarske unije Beneluksa, Savezne Republike Njemačke i Francuske Republike o postupnom ukidanju kontrola na zajedničkim granicama [2] sve države članice schengenskog prostora moraju priznati vize za dugotrajni boravak i boravišne dozvole koje su izdale te države izdale kao važeće za kratkotrajne boravke na njihovim državnim područjima.
I artikel 3 d i avtalet definieras visering som ”ett tillstånd som har utfärdats av en medlemsstat för transitering genom eller en planerad vistelse på högst 90 dagar under en 180-dagarsperiod inom medlemsstaternas territorium”.