Komisija je smatrala da se, usprkos općenitom tekstu izmijenjenog zakona, u tom trenutku mjera primjenjivala samo na društvo Ilva i stoga je de facto bila selektivna.
Samtidigt konstaterade kommissionen att statens begränsade garanti för miljöskador, som fastställdes då företaget var statsägt och innan Ilva privatiserades och såldes till familjen Riva, i princip motsvarade marknadspraxis och därför inte kunde kritiseras