U tom kontekstu Komisija nije imala drugog izbora nego se osloniti na cijene koje su stvarno plaćene ili naplative u Uniji kao osnovu utvrđivanja uobičajene vrijednosti.
Kommissionen undersökte därefter huruvida varje utvald unionstillverkares inhemska försäljning kunde anses ha skett vid normal handel, dvs. huruvida det genomsnittliga försäljningspriset för varje utvald unionstillverkare var lika med eller högre än den genomsnittliga produktionskostnaden och således var lönsamt.