Kraća najdulja razdoblja zadržavanja utvrđena u nacionalnom zakonodavstvu prevladavaju nad rokom od 6/18 mjeseci predviđenim u Direktivi o vraćanju: u konkretnim slučajevima moraju se primjenjivati najdulja razdoblja utvrđenanacionalnim pravom (u skladu s Direktivom o vraćanju), a ne najdulja razdoblja utvrđena u Direktivi o vraćanju.
Dom av den 11 december 2014, Boudjlida, C-249/13, ECLI:EU:C:2014:2431 (rätten att bli hörd innan återvändandebeslut utfärdas – FR).