Poštujući nacionalne prakse, države članice i socijalni partneri trebali bi osigurati odgovarajuće razine minimalne plaće, uzimajući u obzir njihov učinak na konkurentnost, stvaranje radnih mjesta i na siromaštvo unatoč zaposlenju.
Medlemsstaterna bör göra nödvändiga investeringar i både grundläggande utbildning och vidareutbildning (livslångt lärande).