Procjena rizika za te vrste tvari u pravilu se temelji na utvrđivanju nepostojanja oralne bioraspoloživosti u odgovarajućim modelima ili, gdje je prikladno, pronalasku dokaza o razgradnji i/ili inaktivaciji u želucu (vjerojatno je da će se utvrditi u in vitro modelima).
Det ska lämnas information om kvaliteten på de satser av testsubstansen som använts i restsubstansstudierna.