Ta je strana tvrdila da Komisija nije uspjela dokazati da referentna vrijednost naknade za obradu odgovara istoj vrsti ugovorâ o kreditnoj liniji kao i one koje se primjenjuju na tu stranu.
Kommissionen var därför tvungen att använda sig av tillgängliga uppgifter enligt artikel 28 i grundförordningen såsom förklarats i skälen 141–155.