Pravila Ujedinjenih naroda za zaštitu maloljetnika lišenih slobode donesenih Rezolucijom Opće skupštine 45/113 od 14. prosinca 1990. koja se primjenjuju na svako lišavanje slobode koje se tumači kao „bilo koji oblik zadržavanja ili zatvaranja ili smještanja osobe u javni ili privatni zatvorski smještaj, iz kojeg osoba ne smije otići svojom voljom, na temelju naloga sudskog, upravnog ili nekog drugog javnog tijela.” (stavak 11. (b).
Domstolen bekräftade uttryckligen detta i sin dom i målet Filev och Osmani, C-297/12, punkterna 27 och 34: ”Domstolen konstaterar att det tydligt framgår av passusen '[i]nreseförbudets varaktighet ska fastställas' att det finns en skyldighet för medlemsstaterna att tidsbegränsa, i princip högst fem år, verkningarna av alla inreseförbud, och detta oberoende av om den berörda tredjelandsmedborgaren lämnat in en begäran härom. […] Artikel 11.2 i direktiv 2008/115/EG ska tolkas så, att den utgör hinder mot en sådan nationell bestämmelse […] som såsom villkor för en begränsning av inreseförbudets varaktighet kräver att den berörda tredjelandsmedborgaren lämnar in en begäran härom”.