Ta tehnika obuhvaća primarnu zonu izgaranja sa substehiometrijskim izgaranjem (tj. s nedostatkom zraka) i drugu zonu ponovnog izgorijevanja (rad s viškom zraka) za poboljšanje izgaranja.
Detta både sänker temperaturen och begränsar tillgången till syre för kväveoxidation, vilket leder till minskad uppkomst av NOX.