Nekoliko je strana tvrdilo da u skladu s člankom 2. točkama (a) i (b) osnovne uredbe samo je vlada ovlaštena dodijeliti subvenciju.
Hur som helst fanns det ingen bevisning i handlingarna som visade om denna försäljning till den närstående handlaren hade gjorts enligt armslängdsprincipen, såsom förklaras närmare i skälen 437–441.