U pogledu prvog kriterija, iako je prihvaćeno da države članice mogu procijeniti koje se usluge smatraju obvezama javnih usluga [31], Sud je nedavno podsjetio [32] da, ako postoje specifična pravila prava Unije kojima je uređeno definiranje sadržaja i opsega usluga od općeg gospodarskog interesa, njih su države članice dužne poštovati pri ocjeni, u skladu s točkom 46.
I synnerhet begränsar artikel 3.2 möjligheterna för medlemsstaterna att införa allmännyttiga tjänster inom energisektorn med specifika mål [35]: ”Medlemsstaterna får med beaktande fullt ut av tillämpliga bestämmelser i fördraget [..] för att tillgodose det allmänna ekonomiska intresset ålägga företag som bedriver verksamhet inom elsektorn att tillhandahålla allmännyttiga tjänster, vilka kan avse tillförlitlighet, inbegripet försörjningstrygghet, regelbundenhet i leveranserna, kvalitet och pris samt miljöskydd, inbegripet energieffektivitet, energi från förnybara energikällor och klimatskydd.”