Unatoč različitim kvotama koje su dodijeljene društvima i različitim razdobljima dodjele, na sve korisnike u pokrajinama primjenjivale su se samo dvije cijene, a razlika među njima iznosila je manje od 1 %.
Enligt artikel 10 i bestämmelsen om tilldelning av markanvändningsrättigheter till statsägd byggnadsmark genom budgivning, auktion och offert är det de lokala myndigheterna som fastställer markpriserna i enlighet med systemet för urban markvärdering (vilket endast uppdateras vart tredje år) och med den statliga industripolitiken.