Državljanin treće zemlje posjeduje konačnu odluku u prvoj državi članici kojom se odbija njegov zahtjev za azil: može se birati između primjene Dublinske uredbe ili Direktive o vraćanju.
Ak však k takému prípadu predsa dôjde, štátny príslušník tretej krajiny by nemal byť neprimerane potrestaný.