Konkretno, Sud je primijetio da se „u nacionalnom zakonodavstvu o načinu određivanja porezne osnovice ne radi razlika između društava sa sjedištem u drugoj državi članici na temelju toga obavljaju li djelatnosti preko podružnice ili društva kćeri zbog koje bi se mogla opravdati razlika u tretmanu tih dviju kategorija društava” [163].
Ešte pred analýzou oboch hľadísk Komisia konštatuje, že napadnuté záväzné stanoviská boli vydané bez toho, aby spoločnosť Apple pripravila správu o rozdelení zisku alebo transferovom oceňovaní.