Grčka tijela tvrdila su da je odluka grčke države kao većinskog dioničara da provede predmetna povećanja kapitala bila u skladu s ponašanjem ulagača u tržišnom gospodarstvu u sličnoj situaciji.
Poskytnutie nehnuteľností spoločnosti ako zábezpeky by podľa gréckych orgánov teda bolo v rozpore s bezpečnostnými zámermi, ktoré plní spoločnosť, a mohlo by zahŕňať zverejnenie utajovaných informácií.