Nacionalna regulatorna tijela trebala bi u koordinaciji s drugim nadležnim tijelima moći pratiti razvoj i razinu maloprodajnih tarifa za usluge koje su obuhvaćene područjem primjene obveza pružanja univerzalne usluge.
V určitých prípadoch však členské štáty nemusia byť schopné zaručiť výber poskytovateľov, napríklad ak v mieste bydliska beneficienta poskytuje služby iba jeden podnik alebo ak by poskytovanie výberu znamenalo nadmerné dodatočné organizačné a finančné zaťaženie členského štátu.