To znači da država članica koja je na nacionalnoj razini utvrdila najdulji rok, na primjer, od 60 dana za povratnike koji ne surađuju ne može te osobe zadržati nakon 60 dana, iako je u članku 15. stavku 6.
Podľa článku 20 ods. 1 tohto dohovoru „[d]ieťa dočasne alebo trvale zbavené rodinného prostredia alebo dieťa, ktorému vzhľadom na jeho najlepšie záujmy nemôže byť umožnené zostať v tomto prostredí, musí mať právo na osobitnú ochranu a pomoc poskytovanú štátom.“