Nadalje, kao i sva druga imovina treće zemlje, ta imovina trebala bi se priznavati samo ako se smatra likvidnom imovinom na temelju nacionalnog prava predmetne treće zemlje.
Rovnako ako v prípade akýchkoľvek iných aktív z tretích krajín by sa aktíva mali okrem toho uznať len vtedy, ak sa považujú za likvidné aktíva podľa vnútroštátneho práva dotknutej tretej krajiny.