Države članice mogu također:
Zohľadnenie lehôt zaistenia na účel odsunu strávených v (inom) členskom štáte A, po ktorých bezodkladne nasleduje zaistenie pred odsunom v členskom štáte B (táto situácia môže nastať napríklad v súvislosti s transferom štátneho príslušníka tretej krajiny z členského štátu A do členského štátu B na základe dvojstrannej dohody o readmisii uvedenej v článku 6 ods. 3 smernice o návrate): Komisia sa domnieva, že z hľadiska potreby rešpektovania potrebného účinku maximálnej lehoty stanovenej v článku 15 ods. 6 smernice o návrate by sa nemala prekročiť absolútna 18-mesačná horná hranica neprerušovaného zaistenia pred odsunom.