Države članice moraju utvrditi razdoblje unutar tog okvira, osim ako je zbog posebnih okolnosti pojedinog slučaja opravdano produljenje u skladu s člankom 7. stavkom 2.
Z právneho hľadiska členský štát B uznáva všetky príslušné prvky rozhodnutia o návrate vydaného v členskom štáte A vrátane uznania vyhlásenia o tom, že štátny príslušník tretej krajiny sa zdržiava neoprávnene a má lehotu na dobrovoľný odchod – s účinkom na územie uznávajúceho členského štátu B.