Države članice smatraju da su društva koja pružaju financijske usluge usporedive s onima koje pružaju banke kao financijske institucije za svrhe provedbe članaka 13., 14. i 24.a.”.
Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na zaistenie a zneškodnenie – napríklad zničením, znefunkčnením alebo znemožnením ich použitia, uskladnením alebo transferom do iného štátu, ako je štát pôvodu alebo štát určenia na účely zneškodnenia – položiek, ktorých dodávka, predaj, transfer alebo vývoz sú zakázané podľa rezolúcií BR OSN č. 1718 (2006), č. 1874 (2009), č. 2087 (2013), č. 2094 (2013), č. 2270 (2016), č. 2321 (2016) alebo č. 2371 (2017), a ktoré sa zistili pri inšpekciách, a to spôsobom, ktorý je v súlade s ich povinnosťami podľa platného medzinárodného práva.“