Osim uvjeta povezanog s nepostojanjem „snažnog narušavanja tržišnog natjecanja” u članku 4. stavku 5. navodi se: „…u svakom slučaju, subjekti javnog prava smatraju se poreznim obveznicima u pogledu aktivnosti navedenih u Prilogu I. pod uvjetom da opseg tih aktivnosti nije tako malenog opsega da je zanemariv”.
Na jednej strane sa musí činnosť prístavu prijímajúceho pomoc uskutočňovať čisto na miestnej úrovni, napríklad keď prístav dodáva tovary alebo poskytuje služby na obmedzenom území v rámci vnútroštátneho územia a nie je schopný pritiahnuť zákazníkov z iných členských štátov.