Osim toga, sam ministar pravosuđa mogao bi, za svaki slučaj posebno, imenovati osobu zaduženu za stegovni postupak [36].
Uvedené štyri zákony obsahujú niekoľko citlivých ustanovení z hľadiska právneho štátu a oddelenia právomocí, najmä so zreteľom na predčasné ukončenie funkčných období disciplinárnych úradníkov na súdoch [38], právomoci ministra spravodlivosti posudzovať výkonnosť súdov [39], presun sudcov [40], štruktúru národnej školy súdnictva [41], majetkové priznania sudcov [42] a na zamestnancov Národnej súdnej rady a najvyššieho súdu [43].