Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije iz Direktive 2014/59/EU.
Zaisťovacie dohody sa kvalifikujú ako zaisťovacie dohody podľa článku 76 ods. 2 písm. a) smernice 2014/59/EÚ iba vtedy, ak sú práva alebo aktíva, na ktoré sa vzťahuje záložné právo alebo by sa na ne vzťahovalo po vymáhacej udalosti, dostatočne identifikované alebo identifikovateľné v súlade s podmienkami dohody a uplatniteľnými vnútroštátnymi predpismi.