Kao četvrto, Tijelo smatra da, suprotno argumentu norveških tijela iz prethodne uvodne izjave 90., za promidžbu Norveške kao turističkog odredišta nije potrebno pružanje usluga web-infrastrukture i povezanih usluga.
Súdny dvor uviedol, že „z toho vyplýva, že štátna pomoc je objektívnym pojmom a kritériom je, či štátne opatrenie priznáva alebo nepriznáva jednému alebo niektorým podnikom výhodu“ [72].