Prema podnositelju pritužbe, ISB i Arion stekli su ugovorima o kreditu jasnu prednost u obliku dugoročnog financiranja s povoljnim kamatnim stopama nižima od tržišnih stopa koja nije bila dostupna drugim sudionicima na tržištu.
Sťažovateľ na odôvodnenie svojho tvrdenia, že úrokové sadzby boli v danom čase nižšie ako trhové sadzby, predložil rozpätia pre swapy na kreditné zlyhanie („CDS“) islandskej vlády v roku 2009 a úrokové sadzby v roku 2009 týkajúce sa dlhopisov HFF150224 a HFF150434 emitovaných islandským fondom na financovanie bývania („HFF“).