Najbolja praksa upravljanja okolišem je procjena učinka na okoliš proizvoda i postupaka upotrebom alata za procjenu vijeka trajanja (LCA) [11] kako bi se utvrdila prioritetna područja djelovanja ili „kritične točke” i strategija za smanjenje učinaka na okoliš.
Pri vykonávaní posúdenia environmentálnej udržateľnosti sa výrobcovia potravín a nápojov môžu stretnúť s viacerými problémami, medzi ktoré patrí zložitosť výrobku a dostupnosť informácií, ďalej to, že posudzovanie životného cyklu môže byť drahé a časovo náročné a že určité vplyvy na životné prostredie môžu byť mimo kontroly výrobcu, a teda sa dajú len ťažko ovplyvniť, dokonca aj keď sú vyčísliteľné.