Međutim, to ne funkcionira dobro ako još ima nacionalnih tijela nadležnih za tržišno natjecanje koja nemaju primjerene instrumente za utvrđivanje činjeničnog stanja.
V uvedenom druhom prípade je správny orgán primárne zodpovedný prinajmenšom za vedenie vyšetrovania, zatiaľ čo súdnemu orgánu je obvykle zverená právomoc prijímať rozhodnutia o uložení pokút, pričom môže mať právomoc prijímať ďalšie rozhodnutia, napríklad o zistení porušenia článkov 101 a 102 ZFEÚ.