Člankom 14. stavkom 3. osnovne uredbe izričito se predviđaju posebne odredbe u pogledu zajedničke definicije pojma podrijetla, što je dobar primjer toga gdje nastaju odstupanja od odredbi carinskog zakonodavstva Unije.
Tieto strany tvrdili, že v súlade s článkom 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 37/2014 z 15. januára 2014, ktorým sa menia určité nariadenia, ktoré sa vzťahujú na spoločnú obchodnú politiku, pokiaľ ide o postupy prijímania určitých opatrení (nazývané aj „nariadenie Omnibus I“) [42], sa nový rozhodovací postup v oblasti spoločnej obchodnej politiky nevzťahuje na súčasnú situáciu, keďže pred nadobudnutím účinnosti nariadenia Omnibus I i) Komisia už prijala akt (predbežné nariadenie); ii) boli začaté a ukončené konzultácie, ktoré sa vyžadovali podľa nariadenia Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva; a iii) Komisia už prijala návrh nariadenia Rady, ktorým sa prijímajú konečné opatrenia.