U pogledu upravnog prava „[s] jedne strane, jednostavni iskazi dani novinaru – kao što su oni koje je dao ministar gospodarstva 12. srpnja 2002. – ne predstavljaju ‚akt koji će biti na štetu’ koji može dovesti do nastanka prava i obveza, a kamoli jamstva koje država dodjeljuje društvu France Télécom.”.
V prvom rade treba pripomenúť zásady, ktoré sa uplatňujú v prípade tejto analýzy tak, ako sa uviedli v rozsudku Bouygues.