Konkretno, prakse poboljšane odvodnjavanja široko su primjenjive na većinu ratarskih zemljišta i travnjaka koji nisu organski ili pjeskoviti, dok bi se odvodnjavanje trebalo izbjegavati ili maksimalno smanjiti na tresetnim i močvarnim zemljištima.
zavádzaním systémov povrchového odvodňovania, v ktorých sú zakomponované poloprírodné prvky, ako sú profily s premenlivým prierezom, meandre, žľaby a jazierka, ako aj prirodzená vegetácia, ktorých cieľom je zvýšiť heterogénnosť hĺbky a rýchlosti odvodňovania a zároveň zlepšiť stav prirodzených biotopov,