Nadalje, podnositelj zahtjeva dokazao je da nije ni izravno ni neizravno povezan ni s jednim tuniškim proizvođačem izvoznikom na kojeg se primjenjuju proširene mjere u pogledu proizvoda iz postupka revizije, čime je zadovoljen drugi uvjet.
V súlade s uvedeným Komisia skonštatovala, že spoločnosť by sa mala podľa článku 11 ods. 4 základného nariadenia považovať za „nového vývozcu“ a podľa toho by sa mala posúdiť žiadosť o oslobodenie.