Sanacijska tijela mogu u pojedinačnim slučajevima odlučiti da se sporazumi o netiranju sklopljeni između institucije i druge ugovorne strane ili više njih mogu smatrati sporazumima o netiranju u skladu s člankom 76. stavkom 2. točkom (d) Direktive 2014/59/EU ako se priznaju za potrebe smanjenja rizika u skladu s primjenjivim bonitetnim pravilima te ako je zaštita, prije svega na temelju neodvojivosti, uvjet za to priznavanje.
V prípade syntetických sekuritizácií sa záložné právo považuje za právo, ktoré je súčasťou dohôd o štruktúrovanom financovaní len vtedy, ak je spojené s konkrétnymi a s dostatočne identifikovanými alebo identifikovateľnými aktívami v súlade s podmienkami dohody a uplatniteľným vnútroštátnym právom.