Ona Komisiji omogućuje otplatu duga (vraćanje glavnice, kamata i ostalih troškova) po potrebi ako dužnik ne ispunjava svoje obveze.
Toto rozhodnutie bolo základom záručnej zmluvy medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a EIB podpísanej v Bruseli 30. októbra 1978 a v Luxemburgu 10. novembra 1978, ktorou sa ustanovuje súhrnná záruka vo výške 75 % všetkých dostupných finančných prostriedkov pre úverové operácie v týchto krajinách: Malta, Tunisko, Alžírsko, Maroko, Portugalsko (finančný protokol, núdzová pomoc), Turecko, Cyprus, Sýria, Izrael, Jordánsko, Egypt, bývalá Juhoslávia a Libanon.