Međutim, potreba za plaćanje takvih komplementarnih naknada trebala bi biti detaljno dokazana u konkretnom slučaju u kojem je potrebna zaštita ugleda te bi trebalo dokazati i da su takva plaćanja utvrđena praksa među privatnim trgovačkim društvima u sličnim okolnostima (sami primjeri nisu dovoljni).
Pozri odôvodnenie Súdneho dvora v súvislosti so selektívnosťou v rozsudku Súdneho dvora z 3. marca 2005, Heiser, C-172/03, ECLI:EU:C:2005:130, bod 40 a nasl.