Nadalje, podnositelj zahtjeva objasnio je da način na koji se odredbe prava Unije koje su predmet službene opomene odražavaju u nacionalnom zakonodavstvu nema za posljedicu de jure ograničavanje pristupa tržištima prodaje električne energije i plina na malo.
Komisia analyzovala tieto vysvetlenia s ohľadom na požiadavky smernice 2014/25/EÚ, t. j. s cieľom posúdiť, či ustanovenia vnútroštátneho práva a s nimi súvisiace obavy riešené v rámci postupu v prípade nesplnenia povinnosti mohli viesť k obmedzeniu prístupu na trh de jure v zmysle článku 34 smernice 2014/25/EÚ.