U određenim okolnostima kada vraćanje/udaljavanje u treću zemlju nije moguće i „prepuštanje” osobe drugoj državi članici može se smatrati „povoljnijom mjerom” (vidjeti odjeljak 3.), država članica B može izvršiti „prepuštanje” osobe državi članici A; postupci povezani s „prepuštanjem” državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom drugoj državi članici uređeni su nacionalnim pravom.
V tomto ustanovení sa stanovuje – ako výnimka a vo forme „doložky o povinnosti zdržať sa konania“ – možnosť pre členské štáty vrátiť späť neregulárnych migrantov do druhého členského štátu na základe dvojstranných dohôd alebo dojednaní platných k 13. januáru 2009.