Kada je izloženost potrošača reziduima aktivne tvari u hrani životinjskog podrijetla zanemariva ili vrlo mala u usporedbi s razinom izloženosti do koje dolazi uslijed prisutnosti tog materijala u okolišu ili proizvodima (najčešće prehrambenim proizvodima), tada se može tvrditi da je učinak (u smislu izloženosti potrošača reziduima) predložene upotrebe u veterinarsko-medicinskim proizvodima zanemariv i da nije potrebno utvrditi ADI.
Posúdenie rizika rezíduí sťažujú problémy pri posudzovaní pravdepodobnej reakcie po požití potravín s nízkymi exogénnymi úrovňami, ak sú ľudia sústavne vystavení relatívne vysokým a kolísavým úrovniam endogénne vyprodukovanej látky a kolísavým úrovniam príjmu z potravy.