Štoviše, u Uredbi (EU) br. 600/2014 istaknuta je potreba za uspostavom jedinstvenih pravila za sve institucije o određenim zahtjevima te da bi se izbjegla potencijalna regulatorna arbitraža.
V súlade s článkom 28 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 600/2014 môžu byť obchodné miesta tretích krajín uznané za rovnocenné s obchodnými miestami usadenými v Únii, ak spĺňajú právne záväzné požiadavky, ktoré sú rovnocenné s požiadavkami na obchodné miesta, ktoré vyplývajú zo smernice 2014/65/EÚ a nariadenia Euróskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 596/2014 [4] a ktoré podliehajú účinnému dohľadu a presadzovaniu v danej tretej krajine.