Države članice trebale bi osigurati dostupnost postupaka utvrđivanja statusa za one maloljetnike bez pratnje koji nisu vraćeni.
Žiadny z týchto faktorov sa však nemôže považovať za faktor, ktorý by automaticky a sám osebe predstavoval hrozbu pre verejný poriadok: členské štáty musia vždy vykonať individuálne preskúmanie všetkých relevantných okolností a rešpektovať zásadu primeranosti.