Stoga u skladu s tim okvirom države članice mogu tretirati zdravstvenu skrb, temeljnu socijalnu skrb te hitne i sigurnosne službe kao kupce zaštićene mehanizmom solidarnosti, među ostalim i kada te usluge izvršava javna uprava.
Takáto spoločná zodpovednosť si vyžaduje veľmi úzku spoluprácu uvedených strán.