Osim korespondentnog centralnobankarskog modela, druge ugovorne strane mogu upotrebljavati prihvatljive veze za prekogranični prijenos utržive imovine.
Bez toho, aby bolo potrebné prijatie osobitného rozhodnutia, národné centrálne banky zabezpečia prostredníctvom svojich zmluvných alebo regulačných opatrení automatické obmedzenie prístupu voči príslušnej zmluvnej strane tak, aby bolo toto obmedzenie prístupu účinné v deň nasledujúci po dni, kedy príslušné orgány usúdia, že príslušná zmluvná strana ‚zlyháva alebo pravdepodobne zlyhá‘.