Svaka stranka određuje nadležna nacionalna tijela kojima se dostavljaju podaci iz članaka 20., 21. i 24. te o tome obavješćuju stranke putem Tajništva Konvencije.
Strany považujú tieto informácie za dôverne a poskytnuté výlučne pre vlastné použitie, pokiaľ prevádzajúca strana neuvedie inak.