Prema tome, Komisija to ne može uzeti u obzir pri ocjenjivanju sustava.
Pokiaľ ide o služby ponúkané prístavmi výmenou za platenie prístavných poplatkov (prístup k prístavnej infraštruktúre vo všeobecnosti a prípadne akékoľvek osobitné služby), Komisia poznamenáva, že rozhodnutie belgického ústavného súdu z 19. novembra 2015 (č. 162/2015), v ktorom sa uznáva, že prístavné poplatky predstavujú „čistú odmenu“ od tretích osôb v rámci zasahovania prístavných orgánov, ako aj odkazy na flámsky dekrét o prístavoch z 2. marca 1999, v ktorom sa stanovuje, že prístavné poplatky musia byť stanovené v „primeranom pomere“ k hodnote protistrany, sú dôkazom toho, že prístavy ponúkajú služby na trhu za odmenu.