nadzor prisilnog vraćanja trebalo bi shvaćati kao da obuhvaća sve aktivnosti koje države članice poduzimaju u pogledu udaljavanja – od priprema odlaska, do prihvata u zemlji vraćanja ili u slučaju neuspjelog udaljavanja do povratka u mjesto odlaska.
Vzhľadom na povinnosť členských štátov vyplývajúcu z požiadavky náležitého zohľadňovania najlepších záujmov dieťaťa sa odporúča, aby sa aj v prípadoch dobrovoľného odchodu posúdila situácia v rodine a situácia a podmienky prijímania v krajine návratu.