Komisija je, međutim, navela da se standardi „povjeravanja” i „usmjeravanja” međusobno ne isključuju jer se u oba slučaja vlada koristi privatnim tijelom kao zamjenskim putem za izvršenje financijskog doprinosa.
Počas obdobia prešetrovania každý z nich využíval iný typ úveru, pričom rozdiely sa týkali napr. splatnosti, kolaterálu, záruk a iných súvisiacich podmienok.