Jedan proizvođač izvoznik tvrdio je da ne postoji uzročno-posljedična veza između kineskog uvoza i štete prouzročene industriji Unije jer je kineski uvoz uglavnom prisutan u 3. razini tržišta dok većina proizvođača iz Unije prodaje proizvode iz 1. i 2. razine.
Pokiaľ ide o množstvá, ich podiely na trhu zostali stabilné (objem klesol v prípade Južnej Kórey o 50000 kusov, zostal stabilný v prípade Japonska a v prípade Turecka stúpol o 170000 kusov) a predstavovali približne polovicu objemu dovozu s pôvodom v ČĽR.