Iako se poreznim upravama mora dati određeno diskrecijsko pravo kako bi se uzele u obzir razlike između poreznih obveznika pri primjeni njihovi nacionalnih poreznih odredaba, ako porezna uprava ima široko diskrecijsko pravo određivanja korisnika ili uvjeta u kojima se zakonodavstvo primjenjuje na temelju kriterija koji nisu povezani s poreznim sustavom, mora se smatrati da se provedbom tog diskrecijskog prava određenog poduzetnika ili proizvodnju određene robe stavlja u povoljniji položaj u odnosu na druge koji su u usporedivom činjeničnom i pravnom položaju s obzirom na cilj koji se nastoji ostvariti [319].
Ani v jednom zo záväzných stanovísk sa neuvádza vysvetlenie, ktoré by mohlo odôvodniť rozličné úrovne odmeňovania, a to nezávisle od toho, či metódy rozdelenia zisku schválené v týchto záväzných stanoviskách zabezpečujú spoľahlivú aproximáciu výsledku v trhových podmienkach v súlade s princípom nezávislého vzťahu.