Изпитването in vivo за микроядра при бозайници е от особена значимост за оценка на генотоксичността, тъй като, въпреки че могат да варират според животинския вид, факторите за метаболизма in vivo, фармакокинетиката и процесите на поправка на ДНК са активни и допринасят за отклика.
Podaci o negativnim kontrolama trebali bi uključivati pojavnost nezrelih eritrocita s mikronukleusima kod svake životinje.