Поради това определението за електронни съобщителни услуги следва да обхваща три вида услуги, които може отчасти да се припокриват, например услуги за достъп до интернет както са определени в член 2, точка 2 от Регламент (ЕС) 2015/2120 на Европейския парламент и на Съвета, междуличностни съобщителни услуги, както са определени в настоящата директива, и услуги, състоящи се изцяло или предимно от преноса на сигнали.
Krajnji korisnici tradicionalnu glasovnu telefoniju, tekstualne poruke (SMS) i usluge elektroničke pošte sve više zamjenjuju funkcionalno jednakovrijednim internetskim uslugama kao što su internetska telefonija (VoIP), usluge slanja poruka i usluge elektroničke pošte na internetu.