Когато дадена държава членка не може да осигури настаняване в специализиран център за задържане и е трябва да прибегне до настаняване в затвор, задържаните граждани на трети страни се отделят от обикновените затворници.
Postojanje posebnog razloga za zadržavanje – i nepostojanje učinkovitih i dostatnih manje prisilnih mjera – mora se pojedinačno procijeniti u svakom slučaju.