с определянето на таван се дава възможност за въвеждане на фиксирана сума, която да се плаща от предприятията с разрешителни за повече от 25000 m3, които представляват 61 % от земеделските стопанства, а предимството е действително на нивото на 39-те % от предприятията, които имат разрешителни за водовземане до 25000 m3, които са платили само част от тази еднократна такса, като предимството възлиза максимум на едва 250 EUR годишно или казано с други думи — сума далеч под тавана за помощ de minimis,
gornja granica nije selektivna ni u materijalnom ni u regionalnom smislu jer se primjenjivala na poduzetnike iz svih sektora neovisno o njihovoj veličini ili količini potrošene vode, nije proizlazila ni iz kojeg kriterija (uključujući zemljopisni) koji bi doveo do isključenja bilo kojeg poduzetnika, a nadležna tijela ne posjeduju diskrecijsku ovlast koja bi im omogućila odstupanje od pravila iz izračun poreza (u tom se pogledu pozivaju na odluke Komisije u spisima N 159/2009 i N 480/2007),