Затворническият режим трябва да се организира по такъв начин, че да позволява на затворниците да упражняват вероизповеданието си и да следват убежденията си, да участват в служби или събрания, ръководени от одобрени представители на съответната религия или убеждения, да имат свиждания насаме с представителите на съответната религия или убеждения, както и да притежават книги или литература, свързани с тяхната религия или убеждения.
Nadalje, ako su priroda i intenzitet manje prisilnih mjera slični ili jednaki lišavanju slobode (na primjer, određivanje neograničene obveze boravka u određenom objektu bez mogućnosti napuštanja tog objekta), to se mora smatrati de facto nastavkom zadržavanja i primjenjuju se rokovi predviđeni u članku 15. stavcima 5. i 6.