Държавите членки решават кой подход (оттегляне или спиране на изпълнението на решението за връщане) следва да бъде приложен, като вземат предвид естеството и вероятната продължителност на разрешението или правото на престой, което е предоставено, както и необходимостта да се гарантират ефективни процедури за връщане.
Ovom je odredbom predviđeno – kao iznimka i u obliku „klauzule o mirovanju” – mogućnost država članica da vraćaju nezakonite migrante u druge države članice u skladu s bilateralnim sporazumima ili sporazumima koji su postojali 13. siječnja 2009.