Забележки: държавите членки могат да вписват данни и отбелязвания за вътрешна употреба, които се изискват предвид техните национални правни норми относно гражданите на трети страни, включително отбелязвания, свързани с разрешения за работа [6], следвани от две задължителни вписвания:
Država članica koja je izdala ispravu može dodati još jedan službeni jezik institucija Unije u istom retku, ali dopuštena su najviše dva jezika.