В точка 87 се обяснява, че „няма категорични доказателства, че процесът на вземане на решения за развитието на нематериални активи обикновено е централизиран, особено предвид факта, че акцентът при определяне на значимите човешки функции, свързани с определянето на икономическата собственост, пада върху активното вземане на решения и управление, а не просто върху това да се каже „да“ или „не“ на дадено предложение.
[1500000 – 2000000]