Четирите закона съдържат редица други разпоредби, чувствителни от гледна точка на принципите на правовата държава и разделението на властите, по-специално във връзка с преждевременното прекратяване на мандатите на длъжностните лица, отговарящи за дисциплинарни производства в съдилищата [38], правомощията на министъра на правосъдието да оценява работата на съдилищата [39], преместването на съдии [40], структурата на Националната школа за съдии [41], декларирането на имуществото на съдиите [42], и персонала на Националния съдебен съвет и на Висшия съдебен съвет [43].
Komisija ističe i da se bez obzira na odabrani model pravosudnog sustava neovisnost sudstva mora jamčiti u skladu s pravom EU-a.