Методът на водния баланс се състои от три основни стъпки: i. преценка на наличната вода (НВ) в кореновата зона, като се изхожда от текстурата на почвата и дълбочината на корените, ii. избиране на допустимия недостиг на вода (ДНВ) в зависимост от вида на културата, етапа на растеж, влагозадържащия капацитет на почвата и помпажните възможности на напоителната система, и iii. преценка на евапотранспирацията (ET) на съответната култура.
Potonje je najjednostavnija metoda koja se može provesti jer su prirodni neprijatelji već prilagođeni staništu i ciljanim štetnim organizmima.