Държавите членки предприемат всички необходими мерки, за да изпълнят принудително решението за връщане, ако не е бил предоставен срок за доброволно напускане съгласно член 7, параграф 4 или ако задължението за връщане не е било изпълнено в рамките на предоставения съгласно член 7 срок за доброволно напускане.
Prednost je tog pristupa u tome što tranzitna država članica ne mora izdati novu odluku o vraćanju i može tražiti od prve države članice da joj nadoknadi sve troškove povezane s udaljavanjem ako nešto krene po zlu i ako povratnika treba udaljiti o trošku države tranzita (u skladu s primjenom Odluke Vijeća 2004/191/EZ [42]).One države članice koje još oklijevaju upotrijebiti tu dobrovoljnu mogućnost (kao država članica pošiljateljica ili primateljica) potiče se da se pridruže i obavijeste Komisiju i druge države članice o svom sudjelovanju.