Директивата задължава държавите членки да издават забрана за влизане в два определени случая: i) когато не е бил предоставен срок за доброволно напускане и ii) когато задължението за връщане не е било изпълнено.
S obzirom na to da su maloljetnici bez pratnje u mnogim slučajevima bili ili jesu tražitelji azila, preporučuje se uporaba definicije iz najnovijih direktiva o azilu, posebno članka 2. točke (e) preinačene Direktive 2013/33/EU o uvjetima prihvata: „maloljetnik koji dolazi na državno područje država članica bez pratnje odrasle osobe koja je za njega odgovorna, bilo prema pravu ili praksi dotične države članice tako dugo dok ta osoba stvarno ne preuzme brigu o njemu; definicija uključuje i maloljetnika koji je ostao bez pratnje nakon što je ušao na državno područje država članica”.