Такъв е случаят, в частност, когато деривативен финансов инструмент, използван за хеджиране на експозиция към конкретна позиция, не съществува като специален вид дериват, а по-скоро като позиция, включена наред с други позиции в индекс, който е базовият инструмент на деривативния финансов инструмент.
To je pogotovo slučaj kada izvedeni financijski instrument kojim se izloženost specifičnoj stavci štiti od rizika nije dostupan kao vrsta namjenske izvedenice nego prije kao stavka među drugim stavkama uključenima u indeks koji je temeljna imovina izvedenog financijskog instrumenta.