Те се основават във възможно най-голяма степен на европейските и международните стандарти и не възпрепятстват държавите членки да приемат допълнителни изисквания, за да се изпълнят целите по параграф 1.
Ako postoje međunarodne norme, države članice potiču europske organizacije za normizaciju da se koriste tim normama, ili njihovim relevantnim dijelovima, kao temeljem za norme koje uspostavljaju, osim u slučajevima kad bi takve norme ili relevantni dijelovi bili neučinkoviti.