че независимо от използваните техники за обобщаване на разпределенията на загубите по честота и същественост, включително симулации „Монте Карло“, методи, свързани с преобразуването на Фурие, алгоритъм на Panjer и апроксимации за единна загуба; институцията приема критерии, които ограничават грешките, свързани с извадката и цифровите стойности, и осигурява измерител на величината на тези грешки;
da proces odabira distribucija gubitka dovodi do dosljednih i jasnih odabira institucije, da pravilno prepoznaje profil rizika u repu i uključuje najmanje sljedeće elemente: