По отношение на първото твърдение EBB заяви, че изтъкнатото от Апелативния орган в параграф 6.55, а именно, че „… преценката на органите на ЕС, че цените на вътрешния пазар на соевите зърна в Аржентина са били по-ниски от тези на международния пазар поради действащата в Аржентина система за налагане на експортни такси, сама по себе си не е достатъчно основание, за да се приеме, че счетоводните отчети на производителите не отразяват по приемлив начин разходите за соеви зърна, свързани с производството и продажбата на биодизел, или за да не се зачетат тези разходи при конструирането на нормалната стойност на биодизела“ не е правна оценка от Апелативния орган, както се е твърдяло от Комисията, а на практика това е цитат на собственото заключение на Комисията в регламента за налагане на окончателните мерки.
Prema mišljenju EBB-a učinak sustava različitog oporezivanja izvoza sličan je transakcijama po netržišnim uvjetima i/ili je istovjetan drugoj praksi koja može utjecati na „pouzdanost prijavljenih troškova” [10].