Марката на ЕС следва да бъда разглеждана като обект на собственост, която съществува независимо от предприятията, чиито стоки или услуги тя обозначава.
Kako bi se osigurala pravna sigurnost i sačuvala zakonito stečena prava u pogledu žiga, primjereno je i nužno utvrditi da, ne dovodeći u pitanje načelo prema kojemu se prava iz kasnijeg žiga ne mogu ostvarivati protiv ranijeg žiga, nositelji žiga EU-a ne bi trebali imati pravo protiviti se uporabi kasnijeg žiga ako je kasniji žig stečen u vrijeme kada se prava iz ranijeg žiga nisu mogla ostvarivati protiv kasnijeg žiga.