С предвидената в член 28 от Регламент (ЕС) № 600/2014 процедура по признаване на местата на търговия, установени в трети държави, се цели на финансовите контрагенти и на определени нефинансови контрагенти, установени в Съюза, да се даде възможност да сключват сделки с деривати, подлежащи на задължението за търговия, на места на търговия, намиращи се в трети държави, които са признати за еквивалентни.
Relevantna treća zemlja trebala bi osigurati učinkovit istovrijedan sustav za priznavanje mjesta trgovanja kojima je odobrenje za rad izdano na temelju Direktive 2014/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća [3].