Когато това не е възможно (например органът, отговорен за отказа за подновяване на разрешение за пребиваване, не е оправомощен да издава решения за връщане), държавите членки следва да въведат бързи и ефективни процедури с участието на компетентните органи, за да осигурят бързия обмен на информация и незабавното издаване на решения за връщане след решението за прекратяване на законен престой — без да се засяга правото на предоставяне на разрешение или на престой в съответствие с член 6, параграф 4 от Директивата за връщането.
Države članice pritom ne bi trebale razlikovati između zabrana ulaska koje su izdala njihova vlastita nadležna tijela i onih koje su izdala nadležna tijela drugih država članica jer bi se time ugrozio usklađeni pojam zabrane ulaska u cijelom EU-u utvrđen u Direktivi o vraćanju.