Директивата за връщането не следва този подход и в нея всеки гражданин на трета страна, който физически пребивава на територията на държава членка, се счита за обхванат от нейното приложно поле.
Odluka države članice da iskoristi odstupanje i da ne primjenjuje Direktivu na „granične slučajeve” ili „kaznenopravne slučajeve” mora biti unaprijed jasno navedena u nacionalnom provedbenom zakonodavstvu [16] jer u protivnom ne može imati pravne učinke.