Според Италия въпросната законодателна разпоредба просто прилага общ принцип на правото, който дава възможност за статут на заемите като подлежащи на предварително приспадане, ако това е необходимо за запазване на стойността на дадено предприятие и управлението на неговите активи.
Zakona o nesolventnosti („Legge Fallimentare”, Regio decreto br. 267 od 16. ožujka 1942.), koje je prisutno i u drugim njegovim odredbama kao što su članci 182.c i 182.d, i prema kojemu redovni suci određenim zajmovima mogu dodijeliti najviši prioritet naplate tijekom stječajnog postupka, posebno ako su ti zajmovi neophodni za nastavak aktivnosti društva i ako je to u boljem interesu vjerovnikâ.