Освен това в член 14 от Директивата за санкциите срещу работодатели се предвижда, че държавите членки гарантират, че на тяхна територия се извършват ефективни и подходящи проверки за контролиране на наемането на работа на незаконно пребиващи граждани на трети страни.
Nadležna nacionalna tijela trebala bi moći provoditi odluke o vraćanju bez potrebe za ponovnim pokretanjem postupka nakon određenog vremena (na primjer, jedne godine), pod uvjetom da se pojedinačna situacija konkretnog državljanina treće zemlje nije znatno činjenično ni pravno promijenila (na primjer, promjena pravnog statusa, opasnost od prisilnog udaljenja ili vraćanja) i ne dovodeći u pitanje pravo na saslušanje i učinkovit pravni lijek.