Директивата за връщането също така не засяга „разпоредбите, които могат да са по-благоприятни за граждани на трети страни и които са предвидени в достиженията на правото на Общността в областта на имиграцията и предоставянето на убежище“ (член 4, параграф 2), както и „правото на държавите членки да приемат или да продължат да прилагат разпоредби, които са по-благоприятни за лицата, по отношение на които тя се прилага, при условие че подобни разпоредби са съвместими с настоящата директива“ (член 4, параграф 3).
Europske konvencije o ljudskim pravima (EKLJP)) apsolutno je i ne smije biti ograničeno ni u kojem slučaju, čak i ako stranci predstavljaju prijetnju javnom redu ili su počinili posebno teško kazneno djelo.