Съдът потвърждава този аргумент, като посочва, че „Общият съд е имал основание да разчита на факта, че разликата между двете суми в абсолютно изражение, които е трябвало да се изплащат обратно на гръцката държава, отговаря на един и същ процент от различните суми, които са получавали двете категории казина“.
Naposljetku, podnositelj pritužbe tvrdi da iz sustava naplaćivanja ulaznica za kasina u Grčkoj proizlazi veća privlačnost javnih kasina za posjetitelje zbog niže zakonske cijene ulaznice i većih ukupnih prihoda (tj. stvaranje drugih izvora prihoda, kao što su usluge igara na sreću, smještaja, bara i restorana) koji nastaju na temelju većeg broja posjetitelja koje je privukla niža cijena ulaznica.