Държавите членки следва да вземат всички необходими мерки за избягване на трансгранични и вредни смущения между тях.
U slučaju spora između poduzetnika u istoj državi članici u području obuhvaćenim ovom Direktivom, na primjer u vezi s obvezama pristupa i međupovezivanja ili načinima prenošenja popisa krajnjih korisnika, oštećena stranka koja je pregovarala u dobroj vjeri, ali nije uspjela postići dogovor, trebala bi imati mogućnost pozvati nacionalno regulatorno tijelo da riješi spor.