Повторното задържане на едно и също лице на по-късен етап може да бъде законно само при наличие на важна промяна на съответното обстоятелство (напр. издаване на необходимите документи от трета страна или подобряване на положението в страната на произход, което позволява безопасно завръщане), ако тази промяна води до „разумна възможност за извеждане“ в съответствие с член 15, параграф 4 от Директивата за връщането и ако са изпълнени всички други условия за налагане на задържане съгласно член 15 от тази директива.
Obveza država članica da primijene zadržavanje postoji stoga samo u situacijama u kojima je jasno da je uporaba zadržavanja jedini način kojim se može osigurati priprema postupka vraćanja i obavljanje postupka udaljavanja (nužnost zadržavanja).