Освен това твърдението на датските органи, според което наличието на евентуално предимство трябва да се провери по-скоро на равнището на предприятията, които плащат такса за обем до 25000 m3, отколкото на тези, които притежават разрешително за водовземане за повече от 25000 m3, но плащат такса само върху 25000 m3, не може да се приеме, защото както се вижда ясно от съображение 18, определената от член 24б от кодифицирания закон норма предвижда заплащането от всички на една трета от предвидената в член 24 такса и определянето на таван от 25000 m3 е lex specialis, който фактически представлява дерогация от принципа на плащане на една трета от таксата (защото колкото по-голямо е количеството вода, записано в разрешителното, толкова по-малка като процент ще бъде таксата).
Valja utvrditi postoji li, u scenariju iz članka 24.b Kodificiranog zakona, element državne potpore u gornjoj granici poreza na količinu vode od 25000 m3 te u izuzeću za dozvole koje ne premašuju 6000 m3.