Аналогично, в своето решение по делото CLT-UFA, Съдът е постановил, че няма обективна обосновка за третиране на едно дружество по различен начин и по-малко благоприятно по отношение на германския му клон поради факта, че седалището и централното му управление са в Люксембург, отколкото биха били третирани ако то извършваше своята дейност в Германия под правната форма на дружество с ограничена отговорност или публично дружество със седалище и/или централно управление в Германия.
Vjerovnik takvog društva doista bi mogao, kao jamstvo, imati pravo potraživati svu imovinu društva u slučaju njegove insolventnosti, neovisno o tome je li ta imovina raspodijeljena interno ili, za potrebe oporezivanja, na sjedište društva odnosno određenu podružnicu.