Системите за възобновяема топлоенергия обаче зависят от наличието на подходящ местен възобновяем източник на енергия и от топлинните и температурните изисквания на производствените процеси.
Konkretno, najbolja praksa upravljanja okolišem je nadilaženje korištenja obnovljive električne energije i ispunjavanje potražnje za toplinom za procese proizvodnje (nakon provedbe mjera za poboljšanje energetske učinkovitosti i ponovno korištenje otpadne topline, kako je spomenuto u odjeljku 3.1.7.) s toplinom dobivenom iz obnovljivih izvora (tj. iz solarnih toplinskih sustava, biomase ili bioplina) umjesto topline iz neobnovljivih izvora.