На базата на публикуваната литература, in vitro проучванията на свързване с човешки протеини, използващи паклитаксел в концентрации от 0, 03 до 1, 2 µM показват, че около 87% от паклитаксела е свързан; наличието на ранитидин, дексаметазон или дифенхидрамин не оказва влияние върху свързването на паклитаксел с протеините.
Η παρουσία ρανιτιδίνης, δεξαµεθαζόνης, ή διφενυδραµίνης δεν επηρέασε τη δέσµευση της πακλιταξέλης µε πρωτεΐνη.