רכבת ישראל בע_מ/תהליכי רכש והצטיידות - חברת רכבת ישראל בע_מ

 ♦ . .מבוא .הרכבת היא גוף מבוקר לפי סעיף 9 (5 ) לחוק מבקר המדינה, התשי"ח- 1958 .]נוסח משולב[ היא הייתה חלק מרשות הנמלים והרכבות (להלן רנ"ר) משנת 1992 ועד אמצע 2003 . ביולי 2003 הפכה לחברה ממשלתית. תקנות חובת המכרזים התשנ"ג- 1993 (להלן- התקנות) חלו עליה כשהייתה חלק מרנ"ר לפי פרק ו' לתקנות העוסקות בהתקשרויות של תאגיד שהוקם בחוק, והן חלות עליה כיום בהיותה חברה ממשלתית, בהתאם לפרק ה' לתקנות, העוסק בהתקשרות של חברה ממשלתית. בחודשים מרס 2005 - מרס 2006 בדק לסירוגין משרד מבקר המדינה את ההליכים ברכבת לרכישת ציוד נייד וחלפים. הביקורת עוסקת ברכש בתקופה שבה כיהנו מספר מנכ"לים ברכבת: מר עמוס עוזני - מאוקטובר 1996 עד אוגוסט 2001 ; מר יוסי שניר- מדצמבר 2001 עד ינואר 2004 ; מר יוסי מור - בנובמבר-דצמבר 2001 (ממלא מקום), מינואר 2004 עד אפריל 2004 )(ממלא מקום וממאי 2004 עד יולי 2005 - .מנכ"ל קבוע התקשרויות בסכומים שאינם גדולים משני מיליון ש"ח מטופלות באמצעות אחת משלוש ועדות מכרזים לפי העניין: ועדה להתקשרויות עם בעל מקצוע מומחה; ועדה להתקשרויות לרכישת טובין ושירותים; ועדה להתקשרויות לביצוע עבודה על ידי קבלנים. התקשרויות בסכומים שגדולים משני מיליון ש"ח, יהא אופי ההתקשרות אשר יהא, מטופלות באמצעות ועדת מכרזים עליונה. .רכישת ציוד נייד .ציוד נייד מוגדר ברכבת כציוד הנע על המסילה: קרונות (נוסעים ומשא) וקטרים. באוגוסט 2005 :הפעילה הרכבת ארבעה סוגים של קרונות להסעת נוסעים1 . קרונות גרורי קטר ישנים של יצרנים שונים; 2 . קרונועים עם מנועים ללא קטר: מערכים של שלושה קרונות עם תא ניהוג בכל קצה שנרכשו משנת 1991 מחברת Adtranz מדנמרק (ראו להלן) ; 3 . קרונות גרורי קטר המתאימים גם לדחיפה וגם למשיכה על ידי קטר, שנרכשו בשנת 1996 818 דוח שנתי57ב .מחברת Alsthom מספרד; 4 ,. קרונות דו קומתיים שמתאימים גם לדחיפה וגם למשיכה אשר נרכשו משנת 1999 מחברת Bombardier1 .הקנדית לפי סעיף 3 (4 ) לתקנות, ניתן להתקשר בפטור ממכרז בהתקשרות נוספת שהיא המשך להתקשרות הראשונה בתנאים האלה: ההתקשרות היא בתנאים זהים להתקשרות הקודמת או בתנאים שמיטיבים עם מקיים המכרז בנסיבות שבהן השמירה על אחידות נדרשת מטעמי חיסכון או יעילות; התקשרות ההמשך היא בתוך שלוש שנים מההתקשרות הראשונה; הסכום המצטבר של כל התקשרויות ההמשך לא יהיה גדול מסכום ההתקשרות הראשונה; אם היה הסכום המצטבר של התקשרויות ההמשך גדול מחמישים אחוז מסכום ההתקשרות הראשונה, הייתה התקשרות ההמשך טעונה אישור מנכ"ל רנ"ר (בזמן שהרכבת הייתה חלק ממנה), וממועד הפיכתה לחברה ממשלתית היא טעונה אישור של מנכ"ל הרכבת. בסעיף 3(4 ) לתקנות ועל-פי האמור בפרקים ה' ו -ו' לתקנות נקבע גם שמנכ"ל רנ"ר (בזמן שהרכבת הייתה חלק ממנה) או מנכ"ל הרכבת (בהיותה חברה ממשלתית) רשאים בנסיבות מיוחדות ומטעמים שיצוינו, לאשר התקשרות המשך אף אם היא נעשית לאחר שלוש שנים ממועד ההתקשרות הראשונה; אף אם היה הסכום המצטבר של התקשרויות ההמשך גדול מסכום ההתקשרות הראשונה או אף אם ההתקשרות הראשונה נעשתה שלא בעקבות מכרז. נמצא כי הרכבת התקשרה בסכומים ניכרים התקשרויות שסווגו כהתקשרויות המשך לרכישת קרונות וקטרים על סמך המכרזים המקוריים אף שלא ניתן לסווגן כהתקשרויות המשך ובניגוד למתחייב מהתקנות. להלן יובאו נתונים על רכישות גדולות של ציוד נייד וציוד תקשורת והשוואה בין החוזה המקורי שכולל אופציה לרכישה נוספת ובין הרכישות. רכישות המשך בשנים 1994 -2004 . ההוצאה .על .רכישות .עד סוף .2004 סך .ההוצאה .על .רכישות .המשך סך .ההוצאה .על .רכישה .ראשונה המספר .הכולל .שנרכש .עד סוף .2004 המספר .בחוזה .ראשון .כולל .אופציה תאריך .ההתקשרות .האחרונה תאריך .ההתקשרות .הראשונה סוג .הציוד .49.7 . מיליון .אירו + .44.7 . מיליון .דולר 28.1 . מיליון .אירו + .26 . מיליון .דולר 21.6 . מיליון .אירו(1) + .18.7 . מיליון .דולר 42 20 19.8.04 27.6.96 קטרים .לרכבות .נוסעים .1,375 . מיליון .כתרים .דניים 1,065 . מיליון .כתרים .דניים 310 . מיליון .כתרים .דניים 41 10 3.7.00 3.2.91 קרונועים .חדשים .198.2 . מיליון .אירו 38.2 . מיליון .אירו 160 . מיליון .אירו 147 (2) 120 1.6.04 12.9.99 קרונות .דו .קומתיים .790 . מיליון691.3 . מיליון98.7 . מיליון שנת .2004 (4) 6.11.97 ציוד .איתות .__________________ .1 במועד מאוחר יותר רכשה חברת Bombardier אתחברת Adtranz . חברת רכבת ישראל בע"מ 819 ש"ח ש"ח ש"ח (כולל אופציות) שליטה ובקרה(3) 1. .מתורגם מפזטות לאירו ע"י שער החליפין שפורסם על ידי בנק ישראל לאותו מועד 2. רק56 קרונות מ-147 , מחירם היה במסגרת החוזהוהאופציה. יתר הפריטים מחירם נקבע במו"מ והיה גבוה יותר מהמחיר שבחוזה. 3. במועד הביקורת עסק המבקר הפנימי של הרכבת בבדיקת רכישת ציוד האיתות ובבדיקת מחירי הרכישה בתוספות לחוזה. 4. בשנת 2004 נחתמו שש תוספות לחוזה המקורי לשישה פרויקטים שונים; כל הסכומים במחירי ינואר 2005. . מהטבלה לעיל עולה כי מספרי וסכומי הפריטים ברכישות ההמשך של ציוד רכבתי (קרונות, קטרים וקרונועים) וציוד תקשורת היו גדולים עד פי שלושה מהמספרים של הפריטים שנרכשו לראשונה. עוד עולה מהטבלה כי יותר משלוש שנים חלפו מהרכישה הראשונית. יצויין כי מחירי רכישת ההמשך לא תמיד היו זהים למחירים הראשוניים, ולכן התנאים בהתקשרויות ההמשך לא היו זהים בכל ההתקשרויות ולא היטיבו עם הרכבת, אלא היו אפילו גבוהים יותר ממחיר הפריטים ברכישה הראשונה (ראו להלן). הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה באוקטובר 2005 בתגובה לממצאי הביקורת כי לצורך הפטור לגבי רכישת המשך שאלת קיומם של תנאים זהים או מיטיבים מחייבת גם את בחינת המוצר עצמו. כמו כן הסבירה הרכבת כי בשנים שעברו, רכש ציוד נייד תוקצב על ידי הממשלה בסכומים קטנים ולא ברציפות, ולכן היה אפשר לרכוש כמויות קטנות של ציוד בלבד, ולא היה אפשר לתכנן לטווח ארוך. יוטעם כי לא נמצאו מסמכים שמהם אפשר ללמוד אם נמסרה לוועדת המכרזים הערכה על השפעת נושאים אלו על המחיר לעומת המחיר המקורי. יודגש כי גם במקרה כזה אין מקום לחרוג מתקנות חובת המכרזים לעניין קיומם של תנאים זהים או מיטיבים. נוכח העובדה שמחירי הפר יטים שנרכשו בהתקשרות הנוספת היו גבוהים מהמחירים המקוריים, לא ניתן היה לסווג התקשרות נוספת זו כהתקשרות המשך, והפריטים נרכשו אפוא שלא בהתאם לתקנות חובת המכרזים. יתרה מזו, לא נמצא כי מנכ"ל רנ"ר אישר את רכישות ההמשך של הקרונועים, כמתחייב מהעובדה שהסכום המצטבר של התקשרויות ההמשך היה גדול ב- 50% מסכום ההתקשרות הראשונה. הביקורת העלתה כי הנהלת הרכבת נוהגת למסור לוועדת המכרזים נימוקים בעניין הצורך באחידות, אך אין היא עושה בדיקה כלכלית שבה מפורט החיסכון שיושג כתוצאה מוויתור על מכרז, לעומת מחיר הציוד שיירכש בתהליך תחרותי. יצוין כי בהתאם לתקנות לא די בנימוק "אחידות" כדי לתת פטור להתקשרות המשך - צריך שהתנאים יהיו דומים לתנאי ההתקשרות המקורית או מיטיבים עם מקיים המכרז. 820 דוח שנתי57ב .רכישת קטרים .ב- 27.6.96 חתמה הרכבת עם חברה מחו"ל על חוזה לרכישת 10 קטרים להובלת רכבות נוסעים ושמונה קטרים לרכבות משא. לרכבת ניתנה אופציה לרכישת קטרים נוספים במשך 36 חודשים, עד 27.6.99 . הרכבת ביקשה להאריך את האופציה עד 27.6.00 , והחברה הסכימה. הרכבת חתמה ב- 13.1.00 על תוספת לחוזה לרכישת10 קטרים נוספים (להובלת רכבות נוסעים). עד יולי 2004 נחתמו עוד שלוש תוספותלחוזה לרכישת עוד 22 קטרים להובלת רכבות נוסעים (להלן - רכישות נוספות), ובסה"כ הוחלט על רכישת 42 .קטרים לרכבות נוסעים הביקורת העלתה כי מחירי 22 הקטרים הנוספים היו גבוהים ממחיריהם שבחוזה הראשון. כך למשל ברכישה האחרונה שחוזה בגינה נחתם באוגוסט 2004 , רכשה הרכבת שישה קטרים במחיר של 1,244,937 דולר ועוד 1,390,000 .אירו ליחידה מחירי המרכיב הדולרי בעסקה זו גבוהים בכ - 48.2% לעומת המרכיב הדולרי ( 840,000 דולר) בחוזה המקורי, ומחירי מרכיב האירו גבוהים בכ- 38.5% לעומת מרכיב האירו ( 1,003,294 .אירו) בחוזה המקורי בסך הכול רכשה אפוא הרכבת 42 קטרים לרכבות נוסעים על סמך חוזה לרכישת 10 קטרים ואופציה ל-10 נוספים. רכישת ההמשך לא הייתה בתנאים זהים לתנאי הרכישה הראשונים או בתנאים שמיטיבים עם הרכבת אלא במחירים גבוהים יותר, בניגוד לתקנות חובת המכרזים. רכישת המשך כזו אינה סבירה גם לאור הזמ ן שחלף והשינוי בתנאים. .רכישה ראשונה של קרונועים מסוג IC3 . בפברואר 1991 ,נחתם בין רנ"ר ובין החברה שייצרה את הקרונועים Adtranz ,מדנמרק הסכם לרכישת שני קרונועים עם אופציה לרכישת שמונה קרונועים נוספים. הרכבת מימשה את האופציה וקיבלה את עשרת הקרונועים בשנים 1992 -1993 . בפברואר 1994 נחתם עם אותו יצרן חוזה לרכישת שבעה קרונועים נוספים. במאי 1997 רכשה הרכבת חמישה קרונועים נוספים, ובמרס 1999 - עוד שני קרונועים. בסה"כ רכשה הרכבת עד אותו מועד24 .קרונועים .רכישת 17 קרונועים נוספים .במהלך 1999 ,התקיימו דיונים ברכבת באשר לצרכיה העתידייםונבחנו בה אפשרויות שונות. היא הייתה מעוניינת ברכישת קרונועים נוספים. ב - 9.9.99 התקבלה ברכבת שלא בעקבות מכרז הצעה של חברת Alsthom , שהציעה לספק במחיר של3.5 עד4 מיליון דולר לקרונוע (בהתאם למפרט) קרונועים שהיו בשימוש נרחב בבריטניה, בבלגיה ובהולנד; מחיר זה היה נמוך לפחות ב-12% ממחיר ההצעה של Adtranz . Alsthom גם הציעה לספק קרונות רגילים בתוך תשעה חודשים במחיר של 700,000 דולר לקרון. בחישוב מחיר הקטר ותשעה קרונות היה המחיר למושב 12,500 דולר, לעומת מחיר של 25,400 .דולר למושב בקרונועים חברת רכבת ישראל בע"מ 821 . לישיבת מועצת רנ"ר מיום 16.9.99 הוגשה רק ההצעה של Adtranz ; באותה ישיבה הוחלט ש"לאור חוות דעת משפטית שהוצגה בפני המועצה, ולאור העובדה שהרכבת מעוניינת לשמור ]מר עמוס עוזני [ על אחידות צי הרכבות שלה, מחליטה המועצה לגבות את מנכ"ל הרכבת לנהל מו"מ עם חברת Adtranz להזמנת המשך ללא מכרז, לרכישת10 מערכי קרונועיIC3 ואופציה לרכישת 10 :"מערכים נוספים, בתנאים שלהלן א. המחיר לקרונוע לא יחרוג מ -4.5 מיליון דולר; ב. זמן האספקה יהיה 12-16 חודש מההסכם; ג. שיעורי הייצור בארץ ורכש הגומלין לא יפחתו מהנדרש בחוק ובתקנות. ד. הרכישה תהא מותנית באישור תקציב ומימון של משרד האוצר; לפני ביצוע העסקה יובא ההסכם לאישור מנכ"ל רנ"ר ולחתימתו. למועצה ולוועדת המכרזים הוגשה אפוא הצעה אחת לרכישת קרונועים מתוצרת .Adtranz , שתואר בה חיסכון בהדרכה, במוסכים ובחלקי חילוף. ואולם למועצה ולוועדת המכרזים לא נמסר כי היו לרכבת הצעות אחרות אשר לא הושוו מבחינה כלכלית להצעת Adtranz ולא דורגו על פי כדאיותן בהתחשב בשוני הטכני בין קרונות מתוצרת החברות השונות. מגבלות הציוד: 1 . הביקורת העלתה, כי למרות שיש ברכבת תכניות לעבור לרכבות חשמליות, לא נדונה לפני הרכישה אי -האפשרות להסב את הקרונועים לשימוש בחשמל. 2. ב- 1.9.98 ,פנה מנהל אגף מכונאות שבחטיבת הנייד אל מנכ"ל הרכבת, מר עמוס עוזני לשלושה סמנכ"לים ולראש אגף רכש ברכבת, מר צור עציון, והודיעם ש"מתקיימים דיונים אינטנסיביים עם נציגים בכירים של Adtranz במטרה לצאת בתכנית פעולה על מנת להתגבר במהירות על מספר בעיות אקוטיות שגורמות שתק קרונועים בלתי -מתקבל על הדעת". הביקורת העלתה כי בעיות אלה לא הועלו במועצת המנהלים של רנ"ר לפני החלטתה. עמידה בתנאים שקבעה מועצת רנ"ר : ב- 29.1.00 חתמה הרכבת עם יצרנית הקרונועים על חוזה לרכישת 10 קרונועים ועל אופציה לרכישתעוד 10 . המחיר לכל קרונוע היה 33,975,000 כתרים דניים שהיו 4.6 מיליון דולר. החוזה היה מותנה בקבלת האישורים הדרושים. הביקורת העלתה שחלק מהתנאים שקבעה מועצת רנ"ר לאישור הרכישה (זמן אספקה ואישור משרד האוצר למימון) לא קוימו. רכישת ההמשך התבססה על סעיף 3(4 ) לתקנות המאפשר רכישה בפטור ממכרז למרות שעברו למעלה משלוש שנים מהרכישה הראשונה, ובסכום מצטבר של העסקות הגדול מסכום הרכישה הראשונה, כל זאת - בתנאי שמנכ"ל רנ"ר יאשר את הפטור ממכרז. יצוין כי הרכישה לא הובאה לאישור מנכ"ל רנ"ר, כנדרש על פי התקנות, עם פירוט הנסיבות המ יוחדות והטעמים למתן פטור. יתר על כן, סיווג התקשרות זו כהתקשרות המשך אינו תואם את הגדרת המונח "התקשרות המשך" לפי התקנות. משרד האוצר אישר ביוני 2000 מבחינה תקציבית רכישה של שישה קרונועים עם אופציה לרכישת 14 נוספים. ב- 3.7.00 חתמו הרכבת והיצרן על תוספת שנייהלחוזה ולפיה יירכשו שישה מערכים בלבד במחיר 34.4 מליון כתרים דנים ליחידה עם אופציה לרכישת עוד14 מערכים אם הממשלה תאשר זאת; בכך בוטלה ההתקשרות הקודמת מינואר 2000 לרכישת 822 דוח שנתי57ב .10 קרונועים עם אופציה ל -10 נוספים. מ -20 ,הקרונועים שנכללו בחוזה, כולל האופציות רכשה הרכבת בסופו של דבר 17. העדר הוכחת חיסכון : כאמור, סעיף 3 (4 ) לתקנות חובת מכרזים קובע פטור ממכרז כאשר השמירה על אחידות נדרשת מטעמי חיסכון או יעילות. הנהלת הרכבת טענה במועצת רנ"ר שהרכישה היא בשל האחידות שנדרשת מטעמי חיסכון. הנהלת הרכבת התעלמה מכך שההתקשרות אינה בתנאים דומים לתנאי המכרז או בתנאים שמיטיבים עם מקיים המכרז לעומת ההתקשרות המקורית. נוסף על כך, עקב ההיקף הגדול של העסקה היה ראוי שהאחידות והחיסכון ינומקו במסמך מפורט הכולל חוות דעת כלכלית ומשפטית. ממסמך של אגף הכלכלה של הרכבת מ - 27.12.01 עולה שהעלות למושב בקר ונוע גדולה מהעלות למושב בקרונות האחרים שמפעילה הרכבת. כמו כן עולה מהמסמך, שעלות ההפעלה של הקרונועים ברוב המקרים יקרה מעלות ההפעלה של כל סוגי הציוד האחר. הרכבת משתמשת בקרונועים בקווים שבהם נוסעים רבים, ויש צורך לחבר שלושה קרונועים ויותר בכל רכבת. בדפוסי תפע ול אלו עלות מושב נוסעים היא הגבוהה ביותר. יוצא אפוא שהחלטות הרכבת התקבלו ללא בדיקה וביסוס כנדרש. תקלות בקרונועים שנרכשו ביולי 2 0 0 0: ב- 5.6.02 פנה המהנדס מפקח הקרונועים ברכבת שהוא מומחה בתחום קטרים ומנועים ובעל ניסיון של 40 שנה בתחום, והוא מפקח ברכבת ישראל על תכנון חוגונים, 2 למנכ"ל דאז של הרכבת, מר יוסי שניר, וציין כי התגלו פגמים חמורים בתכנון החוגונים הקודמים, ולכן חשוב שהוא ישתתף בדיון בחו"ל על תכנון החוגונים לסדרות הבאות. כמו כן ציין, כי ללא שינויים מהותיים בתכנון חוגונים חדשים שהציע לא ניתן יהיה לתפעל קרונועים חדשים בקו ת"א -ירושלים. הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה כי באשר לטענותיו של המהנדס מפקח על קרונועים מיוני 2002 ., הן נכתבו עקב התמרמרותו על כך שלא שותף בנסיעה לחו"ל משרד מבקר המדינה מעיר, כי הסבר זה אין בו כדי לספק תשובה עניינית. יתר על כן, הרכבת לא שללה בשנת 2002 את טענתו של המהנדס בעניין אי-התאמת החוגונים לקו לירושלים, שהתבררה בסופו של דבר כנכונה, ולא בדקה אותה באופן יסודי. ב- 17.11.03 ביקש מנהל אגף פיתוח והנדסת נייד, מר זאב גורדון, להביא לידיעת המנכ"ל, מר יוסי שניר, את המצב העגום בסדרת הקרונועים האחר ונה שנרכשה ; התגלו בהם תופעות מדאיגות בשלושה תחומים עיקריים: (א) רעידות חזקות מאוד שבהמשך גרמו לשבר של צירי ההנעה של הגנרטורים (צירי קרדן). (ב) תקלות חוזרות ונשנות בשירותים. (ג) תקלות בבוכנה ההידראולית בממסרת ההופכן (הופך כיוון נסיעת הרכבת). אחר כך התגלתה בעיה חמורה נוספת - שבירת בורגי הנשיאה של מוט תגובת הפיתול (ה- Torque Reaction Bar .) .הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה כי היצרנית התייחסה לתקלות ברצינות וטיפלה בהן חברת Bombardier הודיעה למשרד מבקר המדינה בינואר 2006 כי אחת הבעיות הייתה אמורה להיות מטופלת באפריל 2006 ., והשאר טופלו בסמוך להתגלותן ב- 8.3.04 פירט מנהל חטיבת הנייד ברכבת, מר דוד גבאי למנכ"ל דאז של הרכבת, מר יוסי מור, את הבעיות המהותיות שהתגלו בציוד הנייד, ובין היתר, דיווח לו על סדקים ודפורמציות .__________________ .2 מכלולים שאליהם מחוברים גלגלים קפיצים ובלמים שבבסיס הקרון. חברת רכבת ישראל בע"מ 823 .בשלדות חוגונים של סדרות הקרונועים הראשונות. ב- 10.1.05 דיווח מנהל אגף אחזקת נייד למנהל חטיבת אחזקת נייד על השבתת 20% מהקרונועים, חלקם בגלל בעיות בחוגונים. מנהל אגף תנועה ברכבת סבר שבשל המצב ובגלל האיחור באספקת הקרונועים המשומשים (ראו להלן) ספק אם הרכבת תוכל להפעיל את הרכבות (כולל לירושלים) בלוח הזמנים ה חדש באופן סביר. חברת Bombardier הסבירה למשרד מבקר המדינה כי בעיית הסדקים התעוררה ב - 1998 וסיבתה עומס יתר של נוסעים. השבתת הקרונועים נבעה מבעיית קפיצים, והוחלפו כל הקפיצים. הבעיות בקרונועים נמשכו זמן רב; מנהל אגף פיתוח והנדסת נייד ברכבת, מר זאב גורדון, חזר והדגיש במכתב ששלח לנציג חברת Bombardier ב- 16.5.05 את התקלה החמורה ב -17 הקרונועים מהסדרה 25-41 : סדקים במוט תגובת הפיתול. בכיוון נסיעה מסוים עלול שבר במוט להביא לשימוט הרכבת, והתוצאות תהיינה איומות. הסדקים התגלו לפני שהמוט נשבר לגמרי. הוא הוסיף שהרכבת שקלה להשבית את כל הקרונועים הללו, דבר שהיה משבש לגמרי את לוחות הזמנים שלה. ב- 22.5.05 פנה מנהל חטיבת נייד, מר דוד גבאי, למנכ"ל מר יוסי מור בעניין סדקים שהתגלו במוט תגובת הפיתול בחוגונים ב -18 קרונועים משלוש הסדרות הראשונות, בעיקר באלו מהסדרה השנייה ומהסדרה השלישית. הרכבת מסרה כי בעיה זו התגלתה לאחר פתיחת הקו לירושלים; חברת Bombardier הסבירה למשרד מבקר המדינה כי הבעיות נובעות ממצב המסילה לירושלים. במועד סיום הביקורת עניין זה הינו תלוי ועומד בבדיקות בין הרכבת לחברת Bombardier. יצוין כי לפני ההחלטה על הפעלת הקו לירושלים באמצעות קרונועים לא הציגה הרכבת את הבעיות המתמשכות בקרונועים לדירקטוריון. במהלך השימוש בציוד הושבתו הקרונועים יותר ויותר, ואולם הרכבת החליטה לרכוש קרונועים נוספים להפעלת הקו, ובשל מצוקת הזמן רכשה קרונועים משומשים (בעניין זה ראו להלן). הרכבת הסבירה למש רד מבקר המדינה כי התקלות הבלתי -צפויות שהתגלו ב - 2003 שונות מהתקלות שנתגלו במאי 2005 . . . מן האמור לעיל עולה, כי הקרונועים הראשונים נרכשו ב - 1991 ובמשך כעשר שנים רכשה הרכבת רכישות נוספות על סמך הרכישה הראשונה, בניגוד לתקנות חובת המכרזים. ככל שחולף יותר זמן מ הרכישה הראשונה, תנאי השוק, מספר היצרנים, וסוגי הציוד משתנים, ולכן המכרז המקורי אינו רלוונטי עוד. משרד מבקר המדינה רואה בחומרה ביצוע רכישות ללא בדיקה מספקת, בתהליך קבלת החלטות לקוי תוך חריגה מתקנות חובת המכרזים. 824 דוח שנתי57ב .רכבת רוכנת3 .מכרז לרכבות רוכנות 1. בדצמבר 1997 פנה מנכ"ל הרכבת דאז, מר עמוס עוזני, למנכ"ל רנ"ר, בבקשה לאשר ניסוי להפעלת רכבת רוכנת שתובא מגרמניה מחברת Adtranz ; במכתבו ציין כי רכבת רוכנת תתאים לקווים המפותלים לבאר שבע (ב"ש) ולירושלים, שיהיה אפשר לנסוע בהם מהר יותר. בחודשים פברואר -מרס 1998 נעשה ניסוי ברכבת רוכנת בכמה נסיעות בקו לבאר שבע ובנסיעה אחת לירושלים. בביקורת לא נמצאו מסמכים שמעידים על כך שלפני הבאת הרכבת לניסוי או לאחר מכן נערכה בדיקה טכנית -כלכלית של חלופות ציוד רכבתי נייד להסעת נוסעים בקווים לב"ש ולירושלים שבעקבותיה נבחרה הרכבת הרוכנת כחלופה המועדפת בקווים אלו. 2. לאחר מכרז קודם ממאי 1998 שבוטל, הרכבת פרסמה מכרז סגור בדצמבר 1998 , לרכישת ארבעה מערכי4 רכבות רוכנות עם אופציה לרכישת20 מערכים נוספים במשך10 שנים. במכרז נקבע כי הרכישה תמומש בתנאי שיאושר לכך תקציב. האופציה כללה אספקת ארבעה מערכים לאחר 24 חודש מההזמנה הראשונה, וארבעה מערכים - לאחר 36 חודש מההזמנה השנייה. במכרז השתתפו שלוש חברות: Fiat Ferroviaria ,Adtranz (להלן- (Fiat האיטלקית ו- Talgo .הספרדית באפריל 1999 ,בחנה עבור הרכבת חברת ייעוץ שוויצרית Enotrac , את ההצעות שהוגשו במכרז ומצאה עדיפות טכנית בהצעת חברת Fiat ; היא ציינה כי ספק אם ימומשו כל היתרונות של רכבת רוכנת בתוואי לירושלים. באוקטובר 1999 בחנה ועדה מקצועית של הרכבת את שלוש ההצעות והמליצה לקיים מו"מ עם שתי חברות, Fiat ו- Talgo , במטרה לשפר את הצעותיהן. בסיכום הוועדה צוין, כי בעת שקל ול ההצעות ובשיחות עם המומחים מחברת הייעוץ השוויצרית עלתה השאלה בדבר נחיצות מערכי רכבות רוכנות בתנאי המסילה בארץ. למרות זאת לא בחנה הרכבת באותו מועד את הנחיצות וההתאמה של רכבת רוכנת לתנאי המסילה בקווים לבאר שבע ולירושלים והמשיכה בתהליך המכרז. 3. בסוף מרס 2000 ובתחילת אפריל 2000 ,הוכנו שני דוחות, אחד טכנולוגי ואחד כלכלי שבהם ניתנו ציונים לכל הצעה. ועדת המכרזים בראשות מנכ"ל הרכבת, עמוס עוזני, בחרה ב- 11.4.00 בחברתFiat .כזוכה במכרז בהיותה ההצעה בעלת הציון המשוקלל הגבוה ביותר באותו מועד הרכבת הודיעה ל-Fiat על זכייתה במכרז. משא ומתן עם החברה הזוכה 1. בחודשים יוני-אוקטובר 2000 ניהלה הרכבת מו"מ עםFiat לגיבוש התנאים המסחריים והמפרטים הטכניים לצורך ההתקשרות. ביוני 2001 הודיעה חברת Alsthom ,לרכבת בכתב .__________________ .3 רכבת רוכנת Tilting) .) היא קרונוע שיכול לנסוע מהר יותר בתוואי מפותל 4 .מערך רכבת רוכנת בנוי ממספר קרונות חברת רכבת ישראל בע"מ 825 . כי היא רכשה את חברת Fiat Ferroviaria והחברה החדשה תקרא Alsthom Fe rroviaria (להלן- (Alsthom. ביולי 2001 הגישה חברת Alsthom הצעה חדשה שכללה מחיר גבוה יותר ושינוי בשיטת ההנעה וביקשה כי הרכבת תרכוש לפחות 10 מערכים (במקום ארבעה בהצעה המקורית). היא ציינה כי ההצעה החדשה נובעת משינוי הבעלות על החברה ומהבקשה של רכבת ישראל לקצר את מועדי האספקה מ-36 חודשים ל-28 .חודשים באוגוסט 2001 , לאחר דיון טכני שקוים עם נציגי חברת Alsthom ,, הודיע מנהל חטיבת נייד מר דוד גבאי, במכתב למנהל אגף רכש והתקשרויות, מר צור עציון, כי מבחינה טכנית ההצעה החדשה מקובלת עליו. לדעתו, בתחומים מסוימים היו להצעה החדשה יתרונות על פני ההצעה המקורית, ויהיה צורך לנהל משא ומתן לשינוי ההצעה הטכנית ולבדיקת פרטיה לעומת המפרט הטכני. יצוין כי בקשת הרכבת לאחר הזכייה במכרז לקיצור מועדי האספקה פתחה פתח לדרישת תשלום נוסף בגינו. בכך יש כדי להעיד על היערכות בלתי -נאותה של הרכבת למכרז ומשום פגיעה בעקרון השוויון. 2. בספטמבר 2001 פנתה הרכבת לחברת Alsthom וביקשה הצעת מחיר מותאמת לקבוצות של ארבעה מערכים לשם השוואה להצעה במכרז שהייתה לארבעה מערכים. ב - 6.11.01 פירטה חברת Alsthom את הצעתה החדשה ל -12 ;מערכים בקבוצות של ארבעה מערכים מחיר כל מערך היה כ-8.8 מיליון אירו (לעומת7.5 .)מליון אירו לפי ההצעה במכרז ב- 20.11.01 הכין היועץ המשפטי החיצוני של הרכבת למר יוסי מור, אז ממלא מקום מנכ"ל הרכבת, חוות דעת משפטית בשאלה אם הרכבת יכולה להתקשר עם חברת Alsthom לאספקת רכבות רוכנות: "...הננו סבורים כי בש ינויים האמורים יש כדי להוות 'שינויים מהותיים או משמעותיים' מהצעתה המקורית של החברה. כיוון שכך, הננו סבורים כי על פי דיני המכרזים, הרכבת אינה יכולה להיענות להצעתה של החברה, שכן באם תעשה כן, תביא היא לפגיעה בעקרון השוויון שהוא עקרון על בדיני המכרזים . הננו סב ורים כי הצעת החברה מיום 6.11.01 מהווה שינוי מהותי או משמעותי של הצעת החברה המקורית [ ומכיוון שכך, הרכבת אינה רשאית, על פי דיני המכרזים, להעתר להההדגשות במקור . ] ככתבה]המקורית[ על הרכבת להחליט האם בכוונתה לדרוש מהחברה לעמוד אחר הצעתה וכלשונה, או שמא בכוונת הרכבת לפרסם מכרז פומבי בינ"ל חדש". 3. ב- 5.12.01 פנה מנהל אגף רכש והתקשרויות, מר צור עציון, לעוזר מנכ"ל הרכבת, מר יריב אגמון, וציין, כי בהתאם להחלטת הנהלת הרכבת ולאור חוות הדעת המשפטית נפגשו הוא וסמנכ"ל כספים, מר דוד חיים, עם נציגי Alshtom באיטליה ב-29 וב-30 לנובמבר 2001 . הוא העיר כי חברת Alsthom ציינה, בין היתר, כי אף אם אין אפשרות משפטית להתקשר עם החברה על בסיס הצעתה המעודכנת, היא מבקשת כי ינוהל משא ומתן עם שתי החברות שהגיעו לשלב הסופי - Fiat ו- Talgo ; מנהל אגף הרכש ביקש להביא את הנושאים שהועלו בפגישה לדיון בהנהלה. משרד מבקר המדינה לא מצא עדות לקיום הדיון בהנהלת הרכבת שמנהל אגף רכש והתקשרויות ביקש לקיימו. יוטעם כי מחד גיסא, הרכבת לא דרשה כפי שהמליץ היועץ המשפטי, לקבל הבהרה כתובה מחברת Alsthom בשאלה אם הצעתה במכרז 826 דוח שנתי57ב .המקורי תקפה ככתבה וכלשונה, ומאידך גיסא, הרכ בת לא החליטה לפרסם מכרז חדש. 4. ב- 21.12.01 הבהירה Alsthom למנכ"ל הרכבת מר יוסי שניר (שנכנס לתפקידו באותה עת) כי השינויים במחיר נובעים מבקשת הרכבת לקיצור מועד האספקה ומעליית מחירי חומרי הגלם. המכתב הנ"ל הועבר לרכבת ב- 30.12.01 על ידי מנכ"ל סוכנויות למכוניותלים התיכון בע"מ, יבואנית Fiat , מר יקי אנוך (להלן מנכ"ל יבואניתFiat ), שביקש להיפגש עם מנכ"ל הרכבת. ב- 31.12.01 פנה מנכ"ל יבואניתFiat אל שר התחבורה דאז ד"ר אפרים סנה, והעביר לו את העתק המכתב של חברת Alsthom מ- 21.12.01 . במכתבו ציין כי הספק נכון לקיים דיון ענייני על מנת לגשר על פערים, אם יש כאלה. הוא ציין כי האפשרות ש- Alsthom תסכים לבקשת הרכבת לבטל את המכרז אינה מעשית. ב- 17.2.02 נפגש המנכ"ל דאז של הרכבת מר יוסי שניר, עם מנכ"ל יבואניתFiat . בפגישה הבהיר מר שניר כי נוכח השינויים במחיר, שאינם תואמים את ההצעה במכרז, הרכבת לומדת מחדש את כל הנושא. נוסף על כך, מנכ"ל הרכבת היה מעוניין בנסיעת ניסיון ברכבת רוכנת. בתשובתו למשרד מבקר המדינה מ - 26.12.05 תיאר המנכ"ל דאז, מר שניר, את הניסיונות להשפיע עליו לרכוש רכבות רוכנות כדלהלן: "שבוע לפני שנכנסתי לתפקידי ביקש מר שמואל אולפינר, נשיא התאחדות הקבלנים, איתו אני בידידות, להפגיש ביני לבין מר יקי אנוך, סמנכ"ל 'פיאט' בישראל. נפגשתי עם שניהם במרתף ביתו של אולפינר ושם הסביר לי מר אנוך כמה חשוב וטוב לכולם שרכבת ישראל תקנה רכבות טילטינג. באותו זמן לא ידעתי על מה הוא מדבר". "בחודש פברואר 2002 באחד הערבים נקראתי לביתו של שר התחבורה, ושם חיכה לי מיכאל לוי - אז יו"ר 'אל על' והיבואן של פיאט בארץ, כדי לשכנע אותי שאעשה הכל על מנת לקנות את הטילטינג". מר מיכאל לוי הסביר למשרד מבקר המדינה באמצעות בא כוחו בינואר 2007 כי את הפגישה בבית השר קבע השר בעצמו, ומטרתה הייתה לממש את הזכייה שזכתה בה חברת Fiat זמן רב לפני כן, בעת כהונת שר אחר. ב- 12.7.06 הסביר שר התחבורה לשעבר ד"ר אפרים סנה למשרד מבקר המדינה כי בשל אינטנסיביות העבודה ומסיבות של נוחות הוא קבע פגישות עבודה גם בבית, והפגישה הנזכרת לעיל הייתה אחת מעשרות. הוא ציין כי השיחה לא הייתה שיחת שיווק, ובשום פנים ואופן לא מילא בה את תפקיד המשכנע צד אחד, וודאי - לא אדם שכפוף לו. לדעת משרד מבקר המדינה, אין זה ראוי ששר התחבורה יקיים בביתו פגישה בין נציגים של חברה פרטית שזכתה במכרז רכש ובין מנכ"ל של גוף ממלכתי שאמור לעסוק בקיום המכרז. 5. בסוף 2001 , כבר לא היה צורך ברכבת רוכנת לבאר שבע, כיוון שבינתיים הוחלט על הכפלת הקו לבאר שבע ועל שדרוגו. בתשובתה לדוח משרד מבקר המדינה5 ציינה הרכבת, כי מלכתחילה יועדו הרכבות הרוכנות הן לקו לירושלים הן לקו לבאר שבע; הכפלת המסילה לבאר שבע ייתרה את הצורך ברכבות רוכנות בקו זה, וכתוצאה מכך תגדל עלות רכישתן, הפעלתן ואחזקתן של רכבות כאלה לשימוש בקו לירושלים בלבד. .__________________ .5 ראו דוח שנתי55 ב עמוד982 בנושא שידרוג מסילת הרכבת בתוואי ת"א-ירושלים. חברת רכבת ישראל בע"מ 827 . ביטול המכרז 1. ב- 22.4.02 ."מינה מר יוסי שניר ועדה מקצועית "לבחינת סוג הנייד בקו לירושלים הוועדה בחנה שני סוגי ציוד נייד: מע רכי קרונועים מסוג IC3 המופעלים כבר ע"י רכבת ישראל ומערכי קרונועים רוכנים מתוצרת Alsthom . לראש הוועדה מונה מנהל חטיבת נייד מר דוד גבאי, והחברים בה היו נציגים בכירים של הנהלת הרכבת. ב- 6.5.02 הגישה הוועדה את המלצותיה. הוועדה בחנה את ההיבטים האלה: התאמה לקו, נ וחות ובטיחות, נתונים טכניים, הוכחת ישימות, זמני אספקה, זמני נסיעה, תחזוקת מסילות, משך תפעול עד להפעלת הקו המהיר לירושלים, תפעול ואחזקה, גמישות בהפעלה ועלויות. ההמלצה של הוועדה הייתה "להפעיל את קו ירושלים המשודרג באמצעות רכבות IC3 ," "לאור ]ההדגשה במקור [ המשמעויות והמסקנות כפי שפורטו לעיל ולאחר שהוועדה שקלה היטב את היתרונות והחסרונות של שני סוגי הנייד בהיבטים שונים (טכניים תפעוליים, כלכליים), למרות ההפרש בזמני הנסיעה של עד 9 דקות לטובת רכבות ה- iltingT ." 2. משמעות ההמלצה הייתה כי אין מקום להמשיך בהליך רכישת ר כבות רוכנות לרכבת. יצוין כי הוועדה לא בחנה ציוד מסוג אחר, אף לא את סוג הציוד שהציעה במכרז חברת Talgo . הבדיקה המקצועית נעשתה לאחר שחלפו ארבע שנים שבהן התקיימו ניסוי, מכרז ומשא ומתן ארוך עם חברותFiat ו- Alsthom. 3. ב- 28.4.02 פנה מנכ"לFiat לשר התחבורה דאז ד"ר אפרים סנה וביקש שתיעשה בדיקה בלתי-תלויה מטעם משרד התחבורה כדי לבדוק את התהליכים ואת הסיבה לשינוי בעמדת הרכבת, שהגיעה למסקנה כי עדיף להשתמש בקו לירושלים ברכבת מסוג IC3 שלא נכללה במכרז המקורי למרות הפסד הנוסעים שנובע מהפעלה רכבת איטית יותר. 4. ב- 30.7.02 פנה שר התחבורה דאז, ד"ר אפרים סנה, ליו"ר מועצת רנ"ר דאז - מר גד יעקובי - בבקשה להקים ועדה מקרב חברי מועצת רנ"ר "ולבדוק את התהליך שנתקיים לבחירת סוג ההצטיידות בקרונות בקו ירושלים - ת"א (המשודרג) ולהמליץ בדבר הבחירה כאמור" (להלן - ועדת רנ"ר). ד"ר אפרים סנה הסביר למשרד מבקר המדינה ב - 11.1.05 , כי אנשי הרכבת חזרו בהם מקביעתם לגבי סוג הקרונות וזמן הנסיעה שדובר עליהם בהתחלה, לאחר שקודם לכן הסבירו לו עד כמה רכבת רוכנת טובה. במהלך דיוני ועדת רנ"ר היא ביקשה חוות דעת משפטית בשאלה הזו: "מה הן המשמעויות המשפטיות העלולות לנבוע מהחלטה עתידית של רכבת ישראל - אם וכאשר תתקבל - לבטל את המכרז שפורסם על ידה בשלהי 1998 לרכישת מערכי טילטינג וכיוצא ממנה שלא להתקשר עם חברת Alsthom Ferroviaria ."לרכישת המערכים כאמור ב- 21.10.02 הגיש היועץ המשפטי החיצוני למנהל אגף רכש והתקשרויות ברכבת, מרצור עציון, חוות דעת משפטית שבה ציין בהמשך לחוות הדעת הקודמת שנתן ב - 20.11.01 , כי הצעת חברת Alsthom מ- 6.11.01 היא שינוי "מהותי ו/או משמעותי" של הצעת החברה המקורית; הוא ציין שבזמנו גרס כי על הרכבת לדרוש מהחברה לעמוד בהצעתה ככתבה וכלשונה או לחילופין לבטל את המ כרז. כמו כן טען כי המכרז הותנה בתקציב, דהיינו היה צריך לממש את תנאיו רק "אם וכאשר יאושר התקציב. לפי מיטב ידיעתנו, נכון למועד חוות דעת זו כארבע שנים לאחר פרסום המכרז שבנדון טרם אושר התקציב לרכישת מערכי ה - .iltingT , לפיכך מאחר שאישור התקציב היווה תנאי לביצוע הרכש על פי המכרז, עובדה אשר הייתה ידועה לחברה כבר עם פרסומו של המכרז, ניתן לבטל את המכרז, גם מפאת הסיבה שהתקציב לביצועו פשוט לא אושר" .]ההדגשה במקור[ 828 דוח שנתי57ב .ועדת רנ"ר הגישה את המלצותיה ב- 23.2.03 למועצת רנ"ר. הוועדה ביקרה את תהליך קבלת ההחלטות שהביא להחלטה לרכוש רכבות רוכנות וציינה ש"באותו מועד לא נבחנה המשמעות ולא נבחנו התוצאות הכלכליות של חלופות אחרות... הבדיקה לפיה התקבלה ההחלטה הראשונה לא הייתה רצינית, לא הייתה מספיקה, לא מקיפה ולא הייתה אמורה להוות בסיס מלא ונכון לקבלת החלטה. ...מן העדויות שנתקבלו והבדיקות הכלכליות שהוצגו כמו גם מן העמדות הסותרות שהוצגו בפני הוועדה בדבר הציוד הנדרש לא ניתן להערכת הועדה לקבוע בוודאות מהו סוג הנייד המועדף להפעלה בקו זה. זאת, גם לאור השינויים שנעשו בינתיים בתשתיות הקו לירושלים כמו גם נושאים כלכליים, תפעוליים ואירגוניים שלא נבחנו עד תומם ושלא ניתן להם מענה בעדויות בפני הוועדה והמסמכים שהוגשו לה"6. הוועדה המליצה למועצה לקבל את חוות הדעת המשפטית שהוצגה לה שלפיה יש לבטל את המכרז ולהודיע על כך למשתתפים. היא המליצה לחדש את תהליך בחינת הציוד המועדף לקו לירושלים ולבחון ביסודיות לפני מכרז, את סוג הציוד ואת סוג הפעילות בכל אחד מהתוואים המוצעים. המלצות ועדת רנ"ר לא נדונו במועצת רנ"ר. באותה תקופה נעשו פעולות להפרדת הרכבת מרשות הנמלים ולהפיכתה לחברה ממשלתית. במרס 2003 .החל לפעול דירקטוריון החברה ביולי 2003 הועברה כל פעילות הרכבת ל"חברת רכבת ישראל בע"מ". 5. ב- 19.8.03 כתב היועץ המשפטי החיצוני לרכבת ליו"ר הדירקטוריון דאז, מר משה ליאון ש"לפי מיטב ידיעתנו, מאז ועד היום הועלה הנושא כמה פעמים במסגרת דיונים ברנ"ר ובפני מועצת הרשות", אך לא נתקבלה החלטה בעניין ועד אותו יום, למיטב ידיעתו, "טרם הוחלט סופית מה דינו של המכרז שבנדון". הוא קבע ש"בנסיבות העניין אין מנוס מביטול המכרז". לדבריו, הגוף המתאים לדון בהליכי המכרז ולקבל החלטה בנוגע לביטולו או אי - ביטולו הוא ועדת המכרזים העליונה של הרכבת, אשר קיבלה את כל ההחלטות בעניין זה "החל ממועד פרסום המכרז, והיא זו אשר על פי דין הינה הסמכות בענייני מכרזי רכבת ישראל". בעקבות חוות דעת זו ובהתאם לבקשת מנהל אגף רכש והתקשרויות מ - 25.8.03 התכנסה ועדת המכרזים העליונה של הרכבת ב- 1.9.03 . הוועדה ציינה את פנייתו של מנהל אגף כלכלה מ- 25.3.03 לפיה על אף בקשות הרכבת לא תוקצב במהלך השנים 2000 -2002 ואף בשנת 2003 כל סכום לרכש ציוד נייד מכל סוג שהוא להפעלת הקו המשודרג. כמו כן הוועדה ציינה את חוות הדעת המשפטיות מ- 21.10.02 ומ- 19.8.03 .אשר לפיהן אין מנוס מביטול המכרז הוועדה החליטה "כי בנסיבות הענין, לאור היעדר תקציב לרכישת מערכי טילטינג (ממועד הזכיה במכרז ועד היום) והיות המכרז מותנה בתקציב כאמור, וכן מפאת העובדה שלא ניתן היום לקבל את הצעתה של חברת פיאט, כפי שהוגשה לפני למעלה מ-4 שנים, בשל השינויים שחלו ממועד הגשתה ועד היום, על ביטול החלטתה מיום 11.4.00 בדבר זכייתה של חברת .iatF במכרז שבנדון. כמו כן, מחליטה הועדה על ביטולו של המכרז שבנדון. הודעה מתאימה תוצא לחברת פיאט" . ב ]ההדגשה במקור[- 11.9.03 הודיעה הרכבת ל - lsthomA על ביטול המכרז לרכבות רוכנות. אגף התקציבים במשרד האוצר הסביר בתשובתו למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2005 כי תקצוב ציוד הנייד לקו המשודרג לירושלים היה תלוי בקבלת המלצות סופיות לגבי סוג הנייד מרנ"ר ומהרכבת. לאחר קבלת המלצה סופית תוקצב רכש ציוד הנייד לקו לירושלים במסגרת תכנית הפיתוח הרב-שנתית. בפועל הליכי רכש .__________________ .6 ראודוח שנתי 55 ב של מבקר המדינה עמוד 982. חברת רכבת ישראל בע"מ 829 . הרכבות הרוכנות ארכו חמש שנים, מהמכרז במאי 1998 עד ביטולו בספטמבר 2003 , והיו לקויים וארוכים ובעטיים נגרם מחסור בציוד נייד (ראו להלן). .רכישת קרונועים משומשים .קבלת ההצעה ובחינתה 1. ועדה משותפת של ועדה לענייני רכבת וועדת הפיתוח של מועצת רנ"ר אישרה ב- 1.8.02 את תקציב הפיתוח של הרכבת. בישיבה ציין המנכ"ל דאז יוסי שניר, כי "אין היגיון לרכוש היום ציוד שלא ניתן יהיה לחשמל אותו בעתיד. הגורמים המומחים ברכבת יצטרכו להמליץ על סוג הציוד שיירכש בעתיד. יירכש רק ציוד שניתן יהיה לחשמלו בעתיד". ב- 9.7.03 דן דירקטוריון הרכבת, בין השאר, ברכישת ציוד נייד לשנים 2004 -2005 ו- 2007 -2008 . באותה ישיבה הזכיר מנהל אגף תנו עה ברכבת מר הראל אבן את החלטת הרכבת לא לקנות קרונועים נוספים כפי שהזכיר קודם המנכ"ל, מתוך הנחה "שאנו הולכים לחישמול, ואת הקרונועים אי-אפשר להסב לחישמול". באותה ישיבה לא התקבלה החלטה על רכישת ציוד נייד לשנים הנ"ל. שני חברי דירקטוריון הציעו לשכור יועץ חיצוני שיחווה את דעתו על תכנית ההצטיידות, ויו"ר הדירקטוריון הצטרף להמלצה. הדירקטוריון החליט שלאחר התייעצות יביאו שני חברים (שאול צמח וצ'רלי סלומון) הצעה לישיבה שלאחר מכן לשכור חברת ייעוץ מחו"ל שתייעץ באשר להצטיידות העתידית של הרכבת. יש לציין כי הדירקטוריון דאז, לא נדרש למשמעות ההחלטה כי שכירת יועץ, תגרום לכך שבמועד פתיחת הקו לירושלים בדצמבר 2004 לא תוכל הרכבת להצטייד בציוד נייד חדש לקו לירושלים משום שהזמן המינימלי לאספקת קרונות חדשים כמו קרונות דו-קומתיים וקטרים על פי החוזים הוא 18 .חודשים 2. ב- 30.6.03 הציעה חברת הרכבת השוודית (להלן - רכבת שוודיה) לרכבת ישראל לרכוש 15 מערכי קרונועים מסוגIC3 משומשים. ההצעה הועברה למנכ"ל דאז של הרכבת מר יוסי שניר ב- 13.7.03 באמצעות מר ריצ'רד צרפתי מחברת( LTD. ) K.G.M, חברה בבעלות מר משה קורניק, שתיווכה בין שתי חברות הרכבת. בהצעה צוי ן כי רכבת שוודיה מתכוונת להפעיל רכבות חשמליות, ואת הקרונועים האלה לא ניתן להפעיל באמצעות חשמל. רכבת שוודיה הציעה תשעה קרונועים משנות הייצור 1991 -1993 במחיר2.6 מיליון דולר ליחידה, ושישה קרונועים משנות הייצור 1996 -1998 במחיר3.8 .מיליון דולר ליחידה ב- 13.7.0 3 מינה מנכ"ל הרכבת מר יוסי שניר צוות מקצועי לבדיקת ההצעה לאספקת קרונועי .IC3 משומשים לרכבת ישראל. חבריו היו מנהל אגף רכש והתקשרויות, מנהל אגף פיתוח והנדסת נייד ומנהל אגף אחזקת נייד. בכתב המינוי ציין המנכ"ל כי ההצעה מעניינת ומאפשרת למלא את החסר מהר עד הפעלת לוח הזמנים של 2005. ואולם דירקטוריון הרכבת לא קיבל החלטה על רכישת ציוד משומש או ציוד אחר כלשהו. הנהלת הרכבת לא קיימה מכרז ולא פנתה בבקשה לקבל הצעות לרכישות ציוד נייד משומש. יתר על כן, כבר באוגוסט 2002 התקבלה בה החלטה לא לרכוש 830 דוח שנתי57ב .יותר קרונועים מסוג IC3 , שהייתה מקובלת על מר שניר ואוזכרה בישיבת הדירקטוריון מ- 9.7.03 . לדעת משרד מבקר המדינה, מינוי הצוות אינו עולה בקנה אחד עם דברי המנכ"ל מאוגוסט 2002 , ועמדתו שהוצגה בישיבת הדירקטוריון מ- 9.7.03 ומהחובה לקיים מכרז או לקבל כמה הצעות מחברות אחדות. לכן תמוהה החלטתו לטפל בהצעה לרכישת קרונועים משומשים ולהקים צוות לבדיקתה. יצויין כי עמדתו הקודמת של מנכ"ל הרכבת מר שניר היתה כאמור לעיל, כי אין הגיון לרכוש ציוד שלא ניתן לחשמל אותו בעתיד. יוצא אפוא כי מר שניר שינה באופן קיצוני את דעתו תוך שבוע. בתשובת מר יוסי שניר שניתנה למשרד מבקר המדינה באמצעות בא כוחו מיום 7.9.06 ,צוין כי העלה את ההצעה כראויה להיבדק "רק כאשר נקלע למצב שבו לא היה באפשרותו לספק את מינימום הציוד הנייד הנדרש לרכבת בדחיפות על מנת שתוכל לעמוד בצרכים המיידים פתיחת הקו המשודרג לירושלים" בשל דחיית תכניתו להצטיידות ב ]ב[וציוד אחר על ידי הדירקטוריון. נוכח העובדה שבישיבה מ - 9.7.03 דווח לדירקטוריון כי הוחלט ברכבת שלא לרכוש יותר קרונועים, מן הראוי היה לדווח לדירקטוריון על ניהול המשא ומתן. 3. ב- 26.8.03 פנה מר יוסי שניר לשני חברי הדירקטוריון הנ"ל וציין כי הדירקטוריון החליט לפנות ליועץ חיצוני שיכין חוות דעת שנייה שהכנתה תארך חודשים ארוכים. הוא קבע שנוכח זמני האספקה הארוכים, 18-30 חודשים, מבקשת הרכבת להזמין באופן מיידי וללא תלות בהתקדמות עבודת היועץ, ציוד נייד בסכום קטן מתקציב רכש הנייד לחומש: 57 קרונות פרברים דו -קומתיים; תשעה קטרי ם שמונעים בדיזל ובחשמל; 10 .קרונועים משומשים במכתבו נאמר כי מתנהל משא ומתן ראשוני לרכישת 10 קרונועיIC3 .משומשים 4. ב- 7.9.03 התקיימה ישיבת דירקטוריון שבה דנו בין היתר ב"רכישת ציוד נייד- מנה ראשונה דחופה". המנכ"ל ציין כי יש לרכוש באופן דחוף 57 קרונות דו -קומתיים הזקוקים לקטרים. הוא דיווח כי רכבת שוודיה מציעה לרכבת 10 מערכיIC3 .""במחיר הזדמנותי למעשה עסקת הקרונועים המשומשים הייתה מורכבת משני חלקים: רכישת קרונועים מרכבת שוודיה ושיפוץ הקרונועים בחברת Bombardier . אחד מחברי הדירקטוריון ביקש לדעת מי מייצג את החברות ואם יש להם משרדים בארץ. המנכ"ל השיב כי חברת Bombardier הקימה את חברת Bombardier .ישראל כיוון שהחליטה לא לעבוד עם סוכנים יוצא אפוא כי המנכ"ל לא הזכיר בישיבת הדירקטוריון את חברת K.G.M בבעלות מר קורניק, שייצגה את רכבת שוודיה, זאת למרות שנשאל על כך. כמו כן לא דיווח על היותו מקורב למר קורניק. יצוין כי בנו של המנכ"ל הועסק בחברת K.G.M . .כחודש לאחר מועד הישיבה מבלי שהמנכ"ל דיווח על כך לחברה יתר על כן, לעניין ניהול משא ומתן עם רכבת שוודיה, אין זה תקין לנהל מו"מ עם מציע מסוים מבלי שנוהל לפני כן הליך תחרותי, מבלי שניתנה הזדמנות שווה למציעים אחרים ובטרם שניתן פטור ממכרז בגין הרכישה המיועדת. הליך כזה אינו עולה בקנה אחד עם תקנות חובת המכרזים. בתשובתו של מר שניר למשרד מבקר המדינה ציין כי עובדת היותו של מר קורניק נציג חברת רכבת שוודיה הייתה ידועה לרבים. משרד מבקר המדינה מעיר כי משנשאל המנכ"ל על כך בישיבת הדיריקטוריון היה עליו להשיב לשאלה ישירות חברת רכבת ישראל בע"מ 831 . ובאופן מלא, במיוחד על רקע היותו של מר קורניק מקורב למנכ"ל. עובדות אלו מצביעות על התנהלות בלתי תקינה ביותר של המנכ"ל. 5. בישיבה ב- 7.9.03 התקיים דיון על רכישת הקרונועים המשומשים. חברי הדירקטוריון העלו ספקות באשר לכדאיות העסקה בגלל מחירה הגבוה ואי-האפשרות לחשמל את הרכבות האלו. בסוף הדיון הוחלט כדלקמן: לקיים מכרז ליועץ שבתוך שלושה חודשים ייתן חוות דעת בעניין רכישת ציוד נייד לרכבת; אגף רכש יקיים משא ומתן עם הרכבת השוודית על רכישת קרונועי IC3 המשומשים כדי לשפר את הצעתה; אגף רכש יבקש לקבל מידע על ציוד נייד מ"יד שנייה". על הנהלת הרכבת היה לחזור לדיון בדירקטוריון עם תוצאות הבקשה למידע. 6. באותו מועד הודיע מנהל אגף פיתוח והנדסת נייד ברכבת, מר זאב גורדון, חבר הצוות שהקים המנכ"ל ב - 13.7.03 , למנכ "ל ולחברי הצוות האחרים כי צוות מטעם הרכבת בדק במהלך ביקור בשוודיה את האפשרות לרכוש קרונועי IC3 השוודיים ולהתאימם לשימוש בארץ. הוא קבע כי אם הנושא הכספי יוסדר ההצעה אטרקטיבית משום שהקרונועים משוודיה יוכלו להיטמע בצי הכללי של הקרונועים ללא בעיות מיוחדות לאחר ש- Bombardier תסב אותם בדנמרק לצורכי רכבת ישראל. מחיר ההסבה שהוצג לצוות היה כ -1.4 מיליון דולר לקרונוע. ב- 14.9.03 פנה מנהל אגף רכש והתקשרויות מר צור עציון, חבר נוסף בצוות, למנכ"ל הרכבת מר יוסי שניר וציין כי באותו שלב בהעדר הצעת מחיר מעודכנת מחברת Bombardie r ."לא ניתן יהיה להמליץ על רכישת המערכים "אלא אם ישתנו מועדי האספקה ויוזל המחיר יוטעם כי הצוות לא פרסם דוח חתום בידי כל חבריו עם נימוקים והמלצות מגובשות, כפי שסדרי מינהל תקינים מחייבים. 7. ב- 29.10.03 פרסמה הרכבת פנייה בין-לאומית לקבלת מידע לרכישת קרונות מ שומשים מסוגים שונים. ב- 25.12.03 התקבלו12 הצעות, שנבדקו על ידי מנהל אגף פיתוח והנדסת נייד. ב- 22.1.04 הוא קבע בדוח סיכום ש"מן הראוי להמשיך ולהתעמק מבחינה טכנית" בארבע הצעות בלבד, משום שכל היתר אינן רלוונטיות. דוח הסיכום כלל את ההצעות המפורטות, הנתונים הטכניים, המחירים, מועדי האספקה וחוות דעת מקצועית לגבי כל הצעה. ב- 15.2.04 ,פנה מנהל אגף פיתוח והנדסת נייד, מר זאב גורדון, אל המנכ"ל דאז של הרכבת מר יוסי מור, בעניין בקשת מידע לקרונות משומשים. הוא חזר על הנתונים שבמכתבו הקודם וקבע שיש להקים ועדה שתורכב מגורמים טכניים מסחריים ומגורמי תפעול אשר תיפגש עם המציעים. מנהל האגף הדגיש את הקשיים הכרוכים בהתאמת ציוד משומש לצורכי הרכבת וקבע כי לאור האמור במכתבו, אין "היגיון טכני" בהמשך התהליך אלא מומלץ להפסיקו. הדירקטוריון לא חזר ודן בנושא ולא קיבל החלטה בעניין אף כי הוא זה שביקש מהרכבת לפרסם בקשה לקבלת מידע על ציוד משומש והוא אשר היה צריך להחליט על הטיפול בכך. הרכבת הסבירה ב - 20.7.06 למשרד מבקר המדינה כי בפברואר 2005 התקבלו תוצאות הבקשה לקבלת מידע, ולדעת הגורמים המקצועיים הן חייבו בדיקות מעמיקות נוספות. ואולם לדעת משרד מבקר המדינה, על הרכבת היה לקיים את בקשת הדירקטוריון ולהעלות בו לדיון את תוצאות בקשתה למידע . 832 דוח שנתי57ב .8. בתחילת 2004 הרכבת המשיכה לנהל משא ומתן עם רכבת שוודיה והצליחה להפחית את מחיר הקרונוע המשומש בכ -16% . במקביל עלה מחיר שיפוץ הקרונועים בכ -64% עקב דרישות נוספות של הרכבת. ב- 20.4.04 , לאחר שניתן לעסקה פטור ממכרז, נחתמו חוזים עם רכבת שוודיה לאספקת הקרונועים, ועם Bombardier- לשיפוצם. בסה"כ היה מחיר קרונוע משופץ כ-4.1 מיליון אירו (כ-5 .)מיליון דולר לפי חוות דעת של יועץ חיצוני מחו"ל מפברואר 2004 , עלות קרונוע חדש שהוצע לרכבת במאי 2002 במחירי 2004 הייתה כ-5.1 מיליון אירו עד כ-5.6 ( מיליון אירו6.2 מיליון דולר עד 6.9 מיליון דולר). עוד ציין היועץ כי "רכבת ישראל קיבלה לאחרונה מידע מהיצרן כי העלות ליחידה (מערך קרונועים) יכולה להגיע אף ל-6.2 ( "מיליון אירו7.6 ;)מיליון דולר הוא ציין כי נתון העלות הגבוהה, 5.6 מליון אירו, סביר יותר מנתוני העלות הנמוכה והעלות הבינונית. יצוין כי על פי נתוני היצרן, שלד קרונוע חדש יכול לתפקד 25 שנה. בקרונוע יש מערכות שצפויות לתפקד פחות שנים לפי הנסועה (הקילומטרז') שלו: חוגונים - 20 שנה; החלק האלקטרוני של מערכת הבלמים - 15 שנה. מהמסמכים עולה כי שנות החיים של הקרונועים הוערכו בין 43% ל-63% משנות החיים של ציוד חדש, על פי נסועתו. יוצא אפוא כי הרכבת רכשה קרונועים משומשים בני כ-11 שנים בממוצע, ששנות חייהם כ-50% משנות חיי קרונוע חדש, במחיר של כ-80% ממחיר קרונוע חדש, לפי העלות הנמוכה ( 5.1 מיליון אירו), או כ-73% ממחירו, לפי העלות הגבוהה (5.6 .)אירו לדעת משרד מבקר המדינה, לפני רכישת הקרונועים המשומשים היה על הרכבת לדאוג לקבלת הערכת שווי שלהם משמאי מקצועי בלתי -תלוי, דבר שהיה נותן בידי מקבלי ההחלטות מידע חשוב לצורך קבלת ההחלטה. הבדיקות הכלכליות בפברואר 2004 בדק אגף הכלכלה בחטיבת המסחר, הכספים והכלכלה של הרכבת את כדאיות רכישת הקרונועים המשומשים שהציעה רכבת שוודיה ואת שיפוצם על ידי חברת .Bombardier ., לעומת רכישת קרונועים חדשים מאותו סוג ומאותו יצרן הרכבת בדקה את הכדאיות של רכישת קרונועים משומשים על פי ההצעה של רכבת שוודיה ואת הצעת השיפוץ של הקרונועים במוסכי היצרן ( Bombardier ). לפיהן, היה אפשר לקבל את הקרונועים המשופצים במועד מוקדם יותר ממועד הקבלה של קרונועים חדשים. הבדיקה התבססה בעיקר על חישוב אובדן ההכנסות עקב הפסד נוסעים שהיה נגרם בקווים אחרים של הרכבת, אילו העבירה קרונות לטובת הקו לירושלים בפער הזמן בין קבלת הציוד המשומש לקבלת הציוד החדש, לּו החליטה לקנות ציוד חדש. בתיקי הרכבת היו שלוש בדיקות של כדאיות כלכלית. הבדיקות עסקו בארבעה תרחישים; כל תרחיש לוקח בחשבון את יתרת חיי הציוד ואת הפסד ההכנסה המשוער של הרכבת מאובדן נוסעים עקב ההמתנה לציוד החדש. מאחת הבדיקות עולה כי הרכישה לא הייתה כדאית בכל ארבעת התרחישים, מהבדיקה השנייה עולה שבאחד מהם הכדאיות גבולית, ומן הבדיקה השלישית עולה שבתרחיש אחד הייתה כדאיות כלכלית ובאחר - כדאיות מסוימת. בדיקה כלכלית ראשונה : את הבדיקה עשה ב - 17.2.04 מנהל אגף כלכלה והכלכלן הראשי, מר אלי דליצקי (להלן - הכלכלן הראשי). בבדיקה צוין כי התבססה על חברת רכבת ישראל בע"מ 833 . תכנית תפעולית מעודכנת להסטת ציוד נייד מקווים קיימים שהוכנה על ידי אגף התנועה באותו יום ועל ספירת נוסעים שנעשתה בינואר 2004 . לפי בדיקה זו, כאמור, הרכישה לא הייתה כדאית בשום תרחיש. בדיקה כלכלית שנייה : לאחר הבדיקה הראשונה עשה הכלכלן הראשי בדיקה שנייה על סמך תחזית נוסעים7 , בניגוד לבדיקה הראשונה שהתבססה על נתוני אמת. הרכבת הסבירה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2005 , כי הבדיקה השנייה עודכנה לאחר דיון פנימי. הכלכלן הראשי הסביר למשרד מבקר המדינה בינואר 2006 , כי לאחר שמסר את הבדיקה הראשונה התקיים דיון בהשתתפות ממלא מקום המנכ"ל, מר יוסי מור, יו"ר הדירקטוריון, מר משה ליאון, מנהל אגף התקשרויות, מר צור עציון, ומנהל חטיבת נייד, מר דוד גבאי. יצוין כי בדיון לא שותף סמנכ"ל הכספים של הרכבת שאחראי מבחינה מקצועית וארגונית לאגף הכלכלה ונושא באחריות לחוות הדעת של האגף. למשרד מבקר המדינה לא נמסר תיעוד המעיד על פגישה זו. מר משה ליאון היו"ר לשעבר של דירקטוריון הרכבת, ציין בתשובתו מ- 16.7.06 למשרד מבקר המדינה כי למיטב זיכרונו מעולם לא השתתף בפגישה שצוינה לעיל, וככל הידוע לו לא התקיימה פגישה כזו; וזו הסיבה בגינה לא נמצא פרוטוקול או כל מסמך אחר המתעד את קיומה של הפגישה כאמור. בדיקה מקבילה לבדיקה השנייה : ב- 19.2.04 הגיש יועץ מחו"ל, לפי בקשת אגף תנועה, דוח בעניין ההצעה לרכוש עשרה קרונועים משומשים. מסקנות היועץ היו כדלהלן: היעילות הכלכלית של רכישה וחידוש של מערכי קרונועים משומשים קטנה מאוד, ובהיעדר אילוץ זמן סביר להניח שהיה עדיף לרכוש ציוד חדש; אך לשם כך יידרש פרק זמן שלא יחרוג מ-24 חודשים. עםזאת עדיף שיהיה זמין ציוד נוסף, אפילו משומש, מהעדר כל ציוד נוסף באותו זמן; אובדן התנועה והירידה בהכנסות אינם ברורים; עם זאת הפגיעה תהיה הרבה יותר גדולה אם לא יירכש ציוד נייד נוסף במהלך 24 "החודשים הקרובים"; אם מתחשבים בהיבט המסחרי גוברת הכדאיות לרכוש ציוד מ שומש כפתרון ביניים להקטנת הפגיעה המסחרית. לדעת משרד מבקר המדינה, גם המסרים של חוות דעת זו דו-משמעיים, וקשה לראות בה בסיס מתאים לקבלת החלטות על הוצאות של מאות מיליוני שקלים. ב- 22.2.04 התקיים דיון בוועדת הכספים של הדירקטוריון. אחד הנושאים היה רכש קרונועים משומשים. ממלא מקום המנכ"ל, מר יוסי מור, ציין כי מחיר הקרונוע המשומש הוא 76% ממחיר קרונוע חדש. בישיבה הוצגו העבודה של היועץ מחו"ל והבדיקה השנייה. הוועדה החליטה לאשר את רכישת הקרונועים המשומשים מחברת רכבת שוודיה ואת התאמתם לרכבת ישראל בחברה Bombardier . כמו כןאושר לצוות בראשות מ"מ המנכ"ל למצות את המשא ומתן, לנסות להפחית את המחיר ולהחיש את האספקה; את התוצאות הסופיות של המשא ומתן היה צורך להביא לאישור הדירקטוריון ובכפוף לכך לקבל פטור ממכרז מוועדת המכרזים. ב- 26.2.04 ;נסע ממלא מקום מנכ"ל הרכבת לחו"ל עם צוות מהרכבתהם ניהלו משא ומתן עם רכבת שוודיה ועם חברת Bombardier . רכבת שוודיה הסכימה להוריד את המחיר ב - 4.3% , וחברת Bombardier הסכימה להקטין את מחיר השיפוץ ב-3% . כמו כן, רכבת שוודיה הסכימה להקדים את מועד המסירה של הקרונועים לשיפוץ. הבדיקה הכלכלית השלישית : ב- 29.2.04 חישב הכלכלן הראשי את כדאיות הרכישה בהנחה שמסירת הקרונועים תוקדם והמחיר יהיה 40.7 מיליון אירו (במקום42.3 .__________________ .7 הכלכלן הראשי הסביר כי תחזית הנוסעים התבססה על פונקציית הצמיחה ששימשה גם בהנחת העבודה לצורך הכנת תקציב רב-שנתי. 834 דוח שנתי57ב .מיליון אירו, הפחתה של 3.8% ). לפי בדיקה זו שנעשתה בארבעה תרחישים, הרכישה הייתה לא כדאית בשני תרחישים, כדאית בתרחיש אחד, וכדאית במידה מסוימת בתרחיש אחד. בחינת שלוש הבדיקות הכלכליות 8 :מעלה ליקויים כדלהלן 1. מנהל אגף כלכלה העביר את תוצאות הבדיקות הכלכליות ישירות לממלא מקום המנכ"ל; הוא לא שיתף את הסמנכ"ל למסחר, כספים וכלכלה דאז, מר דרור יעקובסון, בבדיקות, אלא רק הביא אותן לידיעתו. מר יעקובסון הסביר למשרד מבקר המדינה בפברואר 2006 , כי הדוחות הכלכליים הוכנו במגעים ישירים בין ראש אגף כלכלה, יו"ר הדירקטוריון והמנכ"ל ונדונו ביניהם. הכלכלן הראשי הסביר כי לפי שיטת העבודה שהייתה נהוגה ברכבת, הוא קיבל בקשות למתן חוות דעת כלכליות מיחידות שונות, והוא הכין אותן ומסר אותן ישירות בלי לערב בהן את הסמנכ"ל. לדעת משרד מבקר המדינה, על פי סדרי בקרה פנימיים נאותים, על הרכבת היה להגיש את הבדיקה הכלכלית לרכישת ציוד בסכום של עשרות מיליוני דולרים למנכ"ל וליו"ר הדירקטוריון רק לאחר בדיקתו ואישורו של הסמנכ"ל לכספים, כלכלה ומסחר. 2. הבדיקות לא כללו חישוב של הסתברות הפסד הנוסעים בכל אחד מן התרחישים, דהיינו כאשר התוצאה הייתה שהרכישה כדאית בתרחיש אחד שבו צפוי אובדן נוסעים מרבי (עד הגעת הרכבות), לא נקבעה ההסתברות לתרחיש. למשל, אילו חושבה כדאיות הרכישה בהנחה שהפסד הנוסעים יהיה מינימלי, כל הבדיקות היו מלמדות על אי -כדאיות. 3. .בבדיקה הכלכלית, ערך הגרט של הציוד המשומש נגזר ממחיר של ציוד חדש מאחר שייצור קרונועים אלה פסק, אגף הכלכלה השתמש במחיר קרונוע שננקב על ידי נציג היצרן, 6.2 ,מיליון אירו, בציון העובדה שזה המחיר לפני מו"מ. כאמור המחיר המרבי לקרונוע שחושב על ידי יועץ לרכבת ומנהל אגף רכש והתקשרויות על סמך מחירי העבר מעודכנים על פי המדד היה 5.6 מיליון אירו. מנהל אגף כלכלה ציין בניתוח הכדאיות שלו שירידה במחיר הקרונוע החדש תפחית את הכדאיות של רכישת הקרונועים המשומשים, אך לא פירט בכמה ולא קבע באיזה מחיר הרכישה לא תהיה כדאית מבחינה כלכלית. לפי חישובי משרד מבקר המדינה, חישוב הכדאיות לפי מחיר של 5.6 מיליון אירו לקרונוע, המחיר לפי הערכת היועץ מחו"ל, היה הופך את רכישת הקרונועים המשומשים בכל התרחישים בלתי - כדאית. 4. הביקורת העלתה גם שחישוב הכדאיות בגלל מניעת הפסד נוסעים היה לקוי. החיסכון במניעת אובדן נוסעים לפי חישובי משרד מבקר המדינה 9 היה1.38 מיליון אירו, לעומת חישוב שעשה אגף כלכלה ברכבת אשר לפיו החיסכון הוא8.4 מיליון אירו. אילו נלקח בחישוב כדאיות העסקה הערך הנכון של ההפסד בשל אובדן נוסעים, דהיינו 1.38 מיליון אירו, הייתה הכדאיות הכלכלית לרכישה הופכת מרווח של 2.28 מיליון אירו להפסד של4.75 .מיליון אירו .__________________ .8 .מבלי להתייחס לכל היבטי הבדיקות הכלכליות מבחינה מתודולוגית 9 הבדיקה מבוססת על הנחה של כניסות ציוד חדש לאחר שנה וחצי ממועד ההפעלה המתוכנן. חברת רכבת ישראל בע"מ 835 .5. הביקורת העלתה כי לא נבחנו חלופות נוספות כמו דחיית מועד הפעלת הרכבת לירושלים10 , במיוחד נוכח העובדה שהכדאיות הכלכלית של הקו מוטלת בספק. כמו כן לא נבחנה החלופה של שימוש זמני בציוד ישן שנועד לגריטה אך עדיין משמש את הרכבת. אישור הרכישה בוועדת המכרזים ב- 2.3.04 התקיים דיון של ועדת המכרזים העליונה על רכישת10 קרונועים משומשים. מנהל חטיבת נייד מר דוד גבאי ביקש מהוועדה לאשר פטור ממכרז להתקשרות עם רכבת שוודיה לרכישת 10 קרונועים משומשים ולהתקשרות עם חברת Bombardier לשיפוץ ולהתאמה של מערכי IC3 .. הוועדה אישרה את הבקשה והתנתה אותה באישור דירקטוריון הרכבת הדירקטוריון אישר את ההתקשרות ב- 28.3.04 . ועדת המכרזים העליונה אישרה ב- 13.4.04 את ההתקשרות בפטור ממכרז לפי תקנה3(29 ) בשילוב עם תקנה 33 לתקנות חובת המכרזים עוד לפני שתשלום המע"מ נדון בדירקטוריון. ב- 20.4.04 נחתמו ההסכמים עם רכבת שוודיה וחברת Bombardier . ,בנוגע להחלטת ועדת המכרזים העליונה לאשר את עסקת הקרונועים המשומשים מן הראוי להעיר כי לא נבדקו חלופות אחרות להפעלת הקו לירושלים , פרט לרכישת קרונועים משומשים. למשל, באותו מועד היו לרכבת 40 קרונועים שאפשר היה להשתמש בהם בקו לירושלים, והיא יכלה לרכוש לקווים האחרים ציוד נייד מסוג אחר כמו קרונות גרורי קטר. בהקשר זה יצוין כי לפי נתונים שהכין מנהל אגף תנועה מר הראל אבן ב - 26.1.04 , יועדו ח לק מהקרונועים של הרכבת לקו לירושלים, ואילו לקווים האחרים היו חסרים קרונות גרורי קטר וקטרים. לא הוצגה בנתונים החלופה של עשיית שימוש במערכי קרונות ישנים שעדיין הופעלו והיו יכולים לשמש את הרכבת עד להגעת ציוד נוסף. שיפוץ הקרונועים המשומשים והתאמתם לצורכי רכבת ישראל 1. ( הביקורת העלתה כי לפני החתימה על רכישת הקרונועים המשומשים 20.4.04 ) לא נבדק מצבם בבדיקה מעמיקה. הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2005 כי ציוד משומש נרכש כמות שהוא (" AS IS )". לדעת משרד מבקר המדינה, הואיל ומדובר בעסקה של מאות מיליוני שקלים היה ראוי לבדוק את מצב הקרונועים בדיקה מעמיקה ולא להסתפק ברכישה בשיטה זו. רק ביוני 2004 ,, כחודש וחצי לאחר חתימת החוזים לרכישה ולשינויים והתאמה בחנו עובדי הרכבת בחינה מפורטת שבעה מהקרונועים. 2. ב- 4.1.05 ביקש מנהל אגף פיתוח והנדסת נייד, מר זאב גורדון, הנחיות מאגף רכש והתקשרויות בעניין דיווח לוועדת מכרזים עליונה. הוא טען שהתגלו פערים ניכרים בין דברי השוודים בעניין תחזוקת הקרונועים ובין מצבם האמתי. בקרונועים שהועברו לשיפוץ .__________________ .10 ראו הערת שוליים6 . 836 דוח שנתי57ב .ל- Bombardier .לא נעשו פעולות תחזוקה שרכבת שוודיה הייתה צריכה לעשות באופן שוטף הוא פירט את דרישת תוספת תשלום מצד חברת Bombardier ,עקב כך. מנהלת רכש חו"ל ביקשה מהוועדה ב- 6.1.05 לאשר לחברת Bombardier את ביצוע פעולות התחזוקה אשר לא נכללו במסגרת ההסכם עמה. הסכום לתשלום הסתכם ב - 5,753,124 כתרים דניים (כ -4.2 מיליון ש"ח) עבור חמשת הקרונועים הראשונים בלבד. כמו כן המליצה מנהלת הרכש להמשיך בתביעה מרכבת שוודיה לתשלום בגין עלויות פעולות התחזוקה שדרשה חברת Bombardier בכפוף לביצוע בדיקה בכל הקרונועים. אישור הוועדה לכך ניתן ב- 10.1.05. רכבת שוודיה הודיעה למשרד מבקר המדינה בינואר 2006 כי הרכבות נמכרו כמות שהן כפי שנקבע בחוזה והן נמסרו לרכבת בהתאם לכך; לכן היא רואה את עצמה כמי שמילאה את התחייבויותיה החוזיות. 3. יש לציין כי רכבת ישראל לא דאגה לעגן בהסכמים את הבטחותיה של רכבת שוודיה ל - Bombardier באשר לפעולות התחזוקה השוטפת שהייתה אמורה לעשות לפני מסירת הקרונועים. רכבת ישראל נשאה אפוא בנטל שרכבת שוודיה הייתה אמורה לשאת. הרכבת הודיעה למשרד מבקר המדינה באוקטובר 2005 כי "לאחרונה" פיצתה אותה רכבת שוודיה בשל הליקויים בפעולות התחזוקה שלה בחלפים בשווי של 5-7 מיליון כתרים שוודים (שהיו3-4 מיליון ש"ח במחירי 10/05 ) ובהפחתת המחיר של כל אחד מהקרונועים האחרונים ב-1.2 מיליון כתרים שוודים (שהם0.7 מיליון ש"ח). הרכבת לא חישבה אם הסכום מפצה אותה על הנזקים שנגרמו לה. ממסמכיה עולה כי לא לכל החלפים יהיה שימוש. הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה כי טרם נקבע סכום הנזקים שנגרמו לרכבת מכיוון שהמשא ומתן עם Bombardier .טרם הסתיים 4. מתשובת חברת Bombardier מינואר 2006 למשרד מבקר המדינה עולה, כי לחברה ישנן דרישות כספיות נוספות מהרכבת בגין שיפוץ הקרונועים בסך 48.7 מיליון כתרים דניים (שהם כ-35 מיליון ש"ח) עקב הגעתם אליה ברמת תחזוקה לקויה ובגלל העובדה שהגיעו תשעה במקום עשרה. קבלת הציוד הרכבת אמורה לקבל רק תשעה מעשרת הקרונועים שרכשה. קרונוע אחד נפגע בתאונה בשוודיה, והרכבת ויתרה עליו. שלושת הקרונועים הראשונים התקבלו בישראל עד אפריל 2005 , אך לא נבדקו לפני הפעלת הקו לירושלים באפריל 2005. ב- 26.4.05 הודיע מנהל אגף פיתוח והנדסה נייד, מר זאב גורדון, לחברת Bombardier שאי-אפשר להפעיל את שלושת הקרונועים בגלל בעיות בחוגונים ובשל עניינים בטיחותיים. במועד סיום הביקורת, מרס 2006 , לא הוכנסו הקרונועים לשרות בקו לירושלים בשל אי -התאמתם לתוואי, ואולם הם שימשו את הרכבת בקווים אחרים. חברת Bombardier הודיעה למשרד מבקר המדינה כי המליצה לא להשתמש ברכבות המשופצות בקו לירושלים בשל תנאי המסילה והחשש ליצירת בעיות נוספות במרכבים גם ברכבות אלו. חברת רכבת ישראל בע"מ 837 .הרכבת הודיעה ב - 27.11.05 למשרד מבקר המדינה באשר לדחיית מועדי המסירה, כי לא ויתרה על זכויותיה, ויש תביעות תלויות ועומדות בין הצדדים בעניין זה. יוצא אפוא שלמרות ההתבססות על האפשרות לקבל את הקרונועים המשומשים בזמן יותר קצר מזמן ההמתנה להגעת קרונועים חדשים, הייתה דחייה של שלושה חודשים במסירתם. .רכישת חלקי חילוף לרכבות .הרכבת רוכשת חלקי חילוף מספקים בחו"ל. נבדקו רכישות שבוצעו בשנת 2004 שהסתכמו בכ-59 מיליוני שקלים. רוב החלקים נרכשים מספקים שהוגדרו כספקים יחידים, שהם לרוב ספקי הציוד (קטרים, קרונות, קרונועים), ומהיצרנים המקוריים של החלקים שמורכבים ברכבות. הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה כי ככלל, ההתקשרויות לרכישת חלקי חילוף הן התקשרויות עם ספקי חלקי חילוף מקוריים, והן תנאי הכרחי לתחילת האחריות למתן השירות ולשמירה על בטיחות הנסיעה. הואיל ורכישה של חלפים מקוריים יש לה מחיר משום שאין בחירה בין אלטרנטיבות, על דירקטוריון החברה לדון בנושא ולקבוע מדיניות המתבססת על בדיקה של עלות לעומת תועלת. הרכבת הודיעה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2005 .כי הנושא יידון בדירקטוריון את החלפים רוכשת המחלקה לרכש חו"ל שבחטיבת הנייד של הרכבת ; היא מטפלת גם ברכישות בחו"ל עבור חטיבת התשתיות. בעת רכישת הציוד מוסר הספק רשימה מפורטת של כל המכלול ים והחלקים שלו. הוא מציין את שמות היצרנים המקוריים של חלק מהחלפים. הרכבת יכולה לרכוש את החלפים גם מספק הציוד וגם מהיצרן המקורי. לעתים מגביל ספק הציוד את יצרני החלפים ואוסר עליהם למכור אותם ישירות לרכבת ישראל. במצב זה נוצרת תלות של הרכבת בספק הציוד, והיא מאפשרת לספק היחיד לנצל לרעה את מעמדו. לדעת משרד מבקר המדינה, על הרכבת לקבוע במכרזים ובחוזים עם הספקים תנאים שיאפשרו לה לרכוש חלפים גם מיצרני החלפים. הרכבת הודיעה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2005 כי "כיום משלבת הרכבת בחוזי הרכש החדשים לרכישת ציוד נייד סעיפים לפ יהם ספק הציוד הנייד לא יוכל למנוע רכש חלפים ומכלולים מקוריים ישירות מהיצרנים". הרכבת הסבירה כי היא עושה מאמץ לאתר את יצרני החלפים המקוריים כדי לא לפגוע באחריות ובבטיחות התפעול עקב שימוש בחלפים בלתי-מקוריים. .רכישה מספקים יחידים .בכל שנה פונה חטיבת נייד אל ועדת המכרזים באמצעות אגף רכש והתקשרויות בבקשה לקבל פטור ממכרז לחלפים ומכלולים. ב- 10.8.04 הגיש מנהל חטיבת נייד לועדת מכרזים בקשה 838 דוח שנתי57ב .לאישור ספקים יחידים; בבקשה ציין כי לרשימת הספקים היחידים נוספו ספקים אחדים שהם יצרנים מקוריים של ציוד, ומנגד הוסרו ממנה 32 ספקים שהיו ברשימה שאושרה בשנת 2003 . ברשימה רשומים 155 ספקים מחו"ל ועוד 43 ספקים ישראלים; ליד כל ספק יש תיאור של הטובין שבגינו הוגדר ספק יחיד. ב- 23.8.04 אישרה ועדת המכרזים העליונה לרכבת להתקשר עם הספקים ששמותיהם היו נקובים ברשימה בפטור מחובת מכרז בהתאם להוראות תקנה 3 (29 ) ותקנה 14 ביחד עם תקנה 33 ותקנה 39 (6 .) לתקנות חובת המכרזים ב- 31.1.05 ביקש מנהל אחזקת נייד ברכבת, מר סאמי כהן, מאגף רכש והתקשרויות לאשר רשימה של ספקי ציוד עיקריים של הנייד הרכבתי וספקי משנה שלהם. בבקשה ציין כי הספקים ששמותיהם נקובים ברשימה הם ספקים "מקוריים ויחידים" לציוד מסוים; כן ציין כי איתור של חלפים "כרוך בתהליכים ארוכים וממושכים", ו"רכבת ישראל אינה ערוכה לתת מענה לפעילות זו". הרשימה שצורפה לבקשה כללה 26 )ספקי ציוד עיקריים (לקרונועים, לקרונות ולקטרים וספקי משנה. ברשימה צוינה מגבלה כספית לה זמנה מכל ספק. ועדת המכרזים אישרה ב - 31.1.05 .פטור ממכרז להתקשרות עם הספקים המופיעים ברשימה הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה כי בינואר 2005 אושרה רשימה מצומצמת של ספקים יחידים וזאת לאחר הוצאתם של ספקים רבים מרשימת הספקים היחידים. יצוין כי ברשימה שאושרה על ידי ועדת המכרזים לא צוינו הפריטים או המכלולים שאפשר להזמין מהספקים העיקריים אלא רק מגבלת הסכום; כך נעשה גם לגבי ספקי משנה של מכלולים שונים. במצב דברים זה, כשברשימה של הספקים אין פירוט של החלפים שניתן לרכוש מהם כספקים יחידים, ניתן להזמין חלפים שונים מספקים יחידים, למרות שיש אפשרות לרכוש אותם פריטים מספקים אחרים. באשר לקביעה של מנהל אגף אחזקת נייד כי הרכבת לא ערוכה לאיתור חלפים אשר יחליפו את המקוריים, משרד מבקר המדינה מעיר כי יש להכין רשימה של חלפים שלגביהם כדאי להשקיע מאמץ בכתיבת מפרטים ובחיפוש אחר יצרנים נוספים. יצוין כי לפי תקנה 14 לתקנות, רשאית ועדת המכרזים לפטור מחובת מכרז התקשרות עם תושב מדינת חוץ לאחר בדיקת מספר הצעות שבאו בחשבון, אך דבר זה לא נעשה. לדעת משרד מבקר המדינה, על הרכבת לעשות מאמץ לאתר ספקי חלפים נוספים, דבר שעשוי להביא לחסכון בלתי-מבוטל ברכישתם . אף שוועדת המכרזים אישרה ספקים של חלפים מסוימים כספקים יחידים בשתי הרשימות דלעיל, לרכבת היה מידע על ספקים נוספים של אותם חלפים. להלן דוגמאות: 1. רכישת חלקים לבלמים : הרכבת רוכשת רפידי בלם וגשישי בלם לקרונות, לקרונועים ולקטרים מהיצרן המקורי של חלקי הבלם שסיפק את החלקים לספק הציוד. ספקי רפידות בלם וגשישי בלם הוגדרו כספקים יחידים. הביקורת העלתה שלפחות לחלקים מסוימים מאלה יש בקטלוגים של הרכבת ציון של ספק נוסף. הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה באוקטובר 2005 כי רשימת הספקים במחשב כוללת ספקים היסטוריים שאינם בהכרח פעילים. לדעת משרד מבקר המדינה, על הרכבת לוודא שרשימת הספקים מעודכנת ואפשר לרכוש מהם חלפים. חברת רכבת ישראל בע"מ 839 .רפידות בלמים לקרונועים : הרכבת רכשה במשך השנים רפידות בלם לקרונועים מחברה א' מחו"ל שהוגדרה כספק יחיד. ועדת המכרזים אישרה לרכוש ממנה חלקים בסכום שלא יחרוג ממיליון ש"ח ללא אישור הוועדה. נמצא שבקטלוג של הרכבת מופיע ספק נוסף - חברה ב' מחו"ל. הרכבת לא ביקשה מהחברה הצעת מחיר לרפידות אלה. נוסף על כך, היא החלה בספטמבר 2004 לרכוש רפידות מחברה נוספת לכל הקרונועים שבשימושה. הביקורת העלתה גם שהרכבת קיבלה רשימה נוספת של יצרנים לרפ ידות בלם שמתאימות לקרונועים. דוגמה זו מחזקת את הצורך בבדיקות שוק לאיתור ספקים נוספים על אלה שהוגדרו "ספקים יחידים". 2. רכישת בדי ריפוד לקרונועים : ב- 6.9.04 'הזמינה הרכבת מחברה ג מחו"ל 800 מ"ר בד ריפוד לקרונועים במחיר 216.45 כתרים דנים למ"ר, ובסה"כ שילמה כ- 173,160 כתרים דניים (כ- 131,000 ש"ח). חברה ג' אושרה כספק יחיד ברשימה שאושרה בוועדת המכרזים באוגוסט 2004 . הביקורת העלתה שבקטלוג החלפים של הרכבת מופיע ספק נוסף לאותו סוג בד, חברה ד'. לא נמצאה אסמכתה לפנייה של הרכבת לחברה זו בבקשה להצעת מחיר. הרכבת טענה כי פנתה לחברה זו, והיא לא הייתה מוכנה לספק את בד הריפוד. לדעת משרד מבקר המדינה, סדרי מינהל תקינים מחייבים כי פניות כאלו יהיו בכתב. 3. רכישת בד ריפוד לקרונות דו -קומתיים ואחרים : כאשר הרכבת רכשה קרונות דו -קומתיים, הם כללו בד ריפוד שסיפקה חברה ה' ליצרן הקרונות. באוגוסט 2004 הוחלט ברכבת להחליף את בד הריפוד בקרונות גרורי קטר לבד הריפוד שבקרונות הדו -קומתיים. היה צריך להחליף כ - 5,200 מ"ר. ב - 9.11.04 פנה מנהל חטיבת הנייד, מר דוד גבאי, למנהל אגף רכש והתקשרויות ברכבת, מר צור עציון, בבקשה לכלול ברשימה של ספקים בארץ ובחו"ל הפטור ים מחובת מכרז את שמו של יצרן בד הריפוד המקורי של המושבים ברכבות הדו-קומתיות, חברה ה', שהושמט מהרשימה בעת הכנתה. ועדת המכרזים אישרה ב- 10.11.04 את הכללת הספק ברשימת הספקים היחידים ואישרה לרכוש ממנו, על פי בקשת החטיבה, 1000 מ"ר בד במחיר 9,000 ( ליש"ט 73,890 "שח). משרד מבקר המדינה העיר לרכבת כי אין זה סביר שבד ריפוד יירכש מספק יחיד, כאשר יש לו ספקים נוספים. הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה ב- 11.10.05 כי היא בדקה שלוש הצעות מחיר והצעת חברה ה' הייתה הזולה ביותר. לא נמצאה לכך אסמכתה. 4. רכישת חלפים לקטרים מחברה ו' : ברשימת הספקים היחידים שחטיבת הנייד הייתה רשאית לרכוש מהם חלפים לשנת 2004 בלי לפנות לוועדה נכללה חברה ו', המשווקת חלפים מטעם יצרן הקטרים G.M ; ועדת המכרזים הגבילה את סכום הרכישה מהחברה לחמישה מיליון ש"ח. (א) נמצא שבשנת 2004 רכשה הרכבת מחברה ו' חלפים בסכום כולל של 11.8 מיליון ש"ח, כלומר בסכום הגדול כמעט פי 2.4 מזה שאושר. הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה כי המערכת הלוגיסטית לא הגבילה את היקף ההזמנות מהספקים היחידים. בעקבות נוהל חדש שגיבשה הרכבת לא ניתן יהיה להזמין חלפים במספר שיחרוג מזה שנקבע. (ב) הביקורת העלתה שבמסגרת הרכישה מספק יחיד רכשה הרכבת מחברה ו' פריטים מסוימים אף כי יכלה לרכוש אותם מספקים נוספים. 840 דוח שנתי57ב .הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה ב- 11.10.05 שהספקים שאת שמותיהם ציין המשרד מייצרים חלפים בלתי -מקוריים, החברה שמייצרת את המנוע איננה מוכנה להיות אחראית להם, ומכל מקום אין הרכבת עושה שימוש ברשימת הספקים. הרכבת לא הבהירה מדוע אם כן נכללו ספקים אלו ברשימת ספקיה. (ג) מהמסמכים עולה כי הרכבת מודעת לכך שלצד היתרונות הלוגיסטיים שיש לה ברכישת חלפים מרוכזת מחברה ו' היא משלמת בעבורם מחירים גבוהים יותר וחשופה לניצול לרעה של תלותה ברכישה מספקי חלפים מקוריים. ביוני 2001 ,העביר מנהל אגף רכש והתקשרויות, מר צור עציון, למנהל רכש בחטיבת הנייד מר ברוך לבב, טבלה שבה מושווים מחירי חברה ו' למחירים של חברה ז' וביקש לבדוק אם כדאי לקיים מכרז לגבי קבוצת פריטים שיש בהם הבדל מחיר משמעותי. ב- 27.6.01 העביר מנהל הרכש בחטיבת הנייד, מר ברוך לבב, למנהל אגף ורכש והתקשרויות את קובץ הפריטים בצירוף נתוני ההפרשים באחוזים וסיכום כספי. ב- 28.6.01 פנה מנהל אגף רכש והתקשרויות ברכבת למנהל מחלקת הרכש בחטיבת הנייד וביקש לקבץ את כל הפריטים שבהם הפער ניכר ולפרסם מכרז פומבי לאותם פריטים עם המספר הקטלוגי המקורי של הציוד ועם דרישה לציוד מקורי. הוא הוסיף שאת הפריטים שחברה ו' מוכרת ביוקר תוכל הרכבת לרכוש מהמציע הזול ביותר שייבחר במכרז; הוא הציע לעשות הסכם מסגרת שלפיו ייבחר יותר ממציע אחד, ומכל אחד יוזמנו הפריטים הזולים ביותר. משרד מבקר המדינה השווה את מחיריהם של חמישה פריטים בחברה ו' ובחברה ז'. מחירי חברה ו' היו גבוהים ב-28% עד 125% . הרכבת טענה שבעבר הושוו מחירי שתי החברות הנ"ל: בחלק מן החלפים היה המחיר בחברה ו' זול יותר, ובחלק - יקר יותר. הרכבת טענה גם שההשוואה בוצעה ל לא בדיקה של עניינים נוספים כגון תנאי אשראי, ריכוז הרכש, מניעת הביורוקרטיה, תנאי סחר וכו'. (ד) פחמים לקטרים : ב- 20.9.04 אישרה ועדת המכרזים של הרכבת רכישה של 3,800 יחידות פחמים לקטרים מחברה ח' במחיר של 13.76 דולר ליחידה, ובסה"כ - ב- 52,288 דולר. נמצא שב- 14.3.05 הזמינה הרכבת 4000 יחידות של אותם הפחמים, הפעם מחברה ו', במחיר 17.45 דולר ליחידה, ובסה"כ בכ- 69,800 דולר, לא כולל הנחה נוספת של 5% שהיא אמורה לקבל מחברה ו' בגין רכישות ביותר מ-1.5 מיליון דולר. בתיקי הרכבת לא נמצאה בקשה להצעת מחיר מחברה ח', היצרן המקורי של הפחמים. ההפרש במחיר היה 3.69 דולר ליחידה ובסה"כ- 14,760 דולר עבור 4,000 .היחידות שנרכשו מהמתואר לעיל עולה כי הרכבת רכשה חלפים מחברה ו' למרות שידעה שאפשר לרכוש אותם מספקים אחרים במחיר זול יותר, מה שמצביע על ניצול כוחו של הספק ה"יחיד". הרכבת לא מצאה לנכון לבדוק ספקים חלופיים שמחיריהם זולים יותר ובדרך זו להקטין את הוצאותיה. דרך פעולה זאת נוגדת את חוק חובת המכרזים. לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח ההיקף הניכר של הרכישות מחברה ו' .ונוכח האפשרות לרכוש במחירים אלה יותר חלפים מחברות אחרות, על הרכבת לעשות בדיקה מחודשת בעניין כדי להשיג את המחיר הזול ביותר. 5. רכישת מצבריות : ב- 28.4.03 דנה ועדת מכרזים עליונה בבקשה לאשר פטור ממכרז לספקים בארץ ובחו"ל. לאחר שעיינה ברשימת הספקים שהומלצו על ידי הגורמים המקצועיים ברכבת כספקים יחידים החליטה הוועדה לסווג את ההתקשרות עם ספקים אלה כפטורה מחובת מכרז. לפרוטוקול צורפו שתי רשימות: רשימה של ספקים יחידים בארץ חברת רכבת ישראל בע"מ 841 . 'ורשימה של ספקים יחידים בחו"ל. ברשימת הספקים היחידים בארץ מופיעה חברה ט שאושרה כספק יחיד למערכות מצברים נייחות לאיתות. אגף תקשורת ביקש במרס 2004 ממנהל מחלקת רכש פנים ארצי לרכוש מצבריה מסוימת. למרות שחברה ט' נקבעה כספק יחיד, מנהל אגף רכש פנים פנה ב- 31.3.04 לשלושה מציעים וקיבל מהם הצעות ; ההצעה הזולה הייתה של חברה מסוימת שהציעה אותה במחיר של כ - 35,460 ש"ח, לעומת ההצעה של חברה ט' שסכומה היה 38,250 .ש"ח לדעת משרד מבקר המדינה, מקרה זה ממחיש את העובדה כי לוועדת המכרזים מוגשות רשימות של ספקים יחידים בלי שהאגפים המקצועיים ברכבת מקדישים מאמץ מרבי לאיתור ספקים נוספים לפני הגשת הבקשה לקבל פטור ממכרז. הרכבת, לעומת זאת, טענה שמקרה זה ממחיש דווקא את העובדה כי למרות סיווגו של ספק כספק יחיד היא עושה מאמצים כדי לאתר ספקים נוספים. לדעת משרד מבקר המדינה איתור ספקים נוספים אינו צריך להיות תוצאה של יוזמה מקרית של עובד כזה או אחר אלא יש לאתרם באופן שיטתי על פי תכנית מסודרת. .6. רכישת גלגלים לקרונות : ב- 30.11.04 פנה מנהל מחלקת רכש בחטיבת נייד, מר ברוך לבב, אל י ו"ר ועדת רכישות, מר צור עציון, בבקשה לאשר רכישת 150 גלגלים עבור קרונות דו -קומתיים מחברת י', היצרן המקורי של הגלגלים שסופקו יחד עם הקרונות הדו-קומתיים. הוא ציין כי האגף הטכני דרש לספק את 150 הגלגלים עד סוף ינואר 2005 . ועדת המכרזים דנה באותו יום בבקשה וציינה את הדברים האלה: לאור שינויים בתכנית העבודה השנתית הוחלט להקדים את ביצוע הבדיקה לקרונות דו-קומתיים ; יידרשו כ- 200 גלגלים בתחילת שנת 2005 ; פורסם מכרז בינלאומי לרכישת גלגלים אך הוא יסתיים לאחר הבדיקות; יש 48 יחידות במלאי ולכן יש לרכוש150 גלגלים מהיצרן המקורי במחיר של 92,000 .אירו ב- 30.11.04 החליטה הוועדה לאשר את הרכישה מחברה י' כספק יחיד בסך 92,000 ,אירו במחיר של 613 .אירו ליחידה. נקבע שהגלגלים יסופקו חודשיים שלושה לאחר ההזמנה התברר כי לוועדת המכרזים נמסרה טבלה שבה הושוו מחיריהם של שלושה מציעים; צוין בה שהצעת המחיר של חברה י"א הייתה 605.5 אירו ליחידה. ואולם מבדיקת הצעת החברה עולה כי המחיר שהציעה לא היה 605.5 אירו ליחידה אלא 605.5 דולר ליחידה, שהם 469 אירו. הרכבת הסבירה למשרד מבקר המדינה כי ציון שם המטבע נעשה בשוגג. נוסף על כך, העלתה הביקורת כי בהצעה של חברה י"א צוין אומנם כי מועד המסירה הוא ארבעה חודשים מיום הרכישה אך הובהר גם שהנושא פתוח למשא ומתן. יתר על כן, במכתב ששלחה החברה ב- 30.11.04 היא הודיעה שהיא מוכנה לספק 50-100 מהגלגלים עד סוף פברואר, וניתן לדון באספקתם בינואר 2005 . במכתבה הדגישה החברה שהמחיר נקוב בד ולרים. יוצא אפוא שלמעשה גם חברה זו הייתה יכולה לעמוד במועד האספקה שלכאורה היה דרוש לחטיבת הנייד. בסופו של דבר הוזמנו 150 הגלגלים ב- 1.12.04 מחברה י', ומועד אספקתם נקבע ל- 31.3.05 , דהיינו ארבעה חודשים ממועד ההזמנה ולא חודשיים -שלושה כפי שנטען בוועדה. ואכן, הג לגלים הגיעו לארץ ב - 26.3.05 . יוצא אפוא כי הרכבת שילמה 21,600 אירו יותר בעקבות רכישה זו. ההזמנה שתוארה לעיל מצביעה על אי סדרים וחריגה ממינהל תקין, בכך שנמסר מידע לא מלא לוועדת המכרזים. 842 דוח שנתי57ב . .עליות תלולות במחירי החלפים .1. ב- 23.5.05 הזמינה הרכבת מסנני אוויר במחירשל 2400 כתרים דניים מהחברה הדנית .Bombardier , יצרנית הקרונועים שהיא הספק היחיד לחלפים אלה. על פי מסמכים שנמצאו בתיק הרכישה, פריט זה נקנה קודם לכן ב- 10.6.01 ב- 1,650 כתרים דניים, דהיינו בין 2001 ל- 2005 עלה המחיר ב-45% . הרכבת מסרה למשרד מבקר המדינה כי עליית המחיר מקורה בעלייה דרסטית במחיר חומרי הגלם; ואולם יש לציין כי הרכבת לא בדקה בעצמה את השפעת עליית חומרי הגלם על מחיר החלק. 2. גומי חזית משמש להגנה על החלק הקדמי של הקרונוע. חברת Bombardie r היא גם הספק היחידי של ציוד זה. ב- 1999 היה מחיר החלק 97,804 כתרים דניים ( 56,642 .)ש"ח באוקטובר 2004 רכשה הרכבת גומי חזית במחיר 183,000 ( כתרים דניים ליחידה 136,664 ש"ח). מחיר החלק הזה עלה אפוא בין שנת 1999 לאוקטובר 2004 ב-87% , אף שמדד יוקר המחיה בדנמרק עלה באותה תקופה ב-11% בלבד. הרכבת רכשה באותה תקופה50 יחידות במחיר כולל של 6.7 מיליון כתרים דנים (כ-5 .)מיליון ש"ח יצוין כי הרכבת פנתה בנובמבר 2001 ל- Woodville , יצרן הגומי המספק אותו ל - .Bombardier , וביקשה לקבל ממנו הצעת מחיר; בתגובה ציין כי הוא מנוע מלספק לה את הגומי ישירות עקב הסכם מסחרי שכרת עם יצרן הקרונועים. מקרה זה ממחיש את הצורך שהרכבת תעגן בהסכמים עם הספקים את האפשרות לרכוש חלפים ישירות מהיצרנים המקוריים. הביקורת העלתה שהרכבת לא ביקשה מ- Bombardier ניתוח מחיר מפורט שיסביר את עליית המחירים, אלא הסתפקה בקבלת הסברים כוללניים. הרכבת והספק לא קבעו מנגנון יעיל והוגן לקביעת מחירי החלפים במהלך שנות החיים של הציוד בהתחשב בעובדה שלספק מונופול כלפי הרכבת. .רכישות מפלגים .מחלקת הרכש באגף הנייד רוכשת ציוד גם עבור חטיבת התשתיות ברכבת. בעקבות מכרז בשנת 2002 .חתמה הרכבת על חוזה עם חברה מחו"ל לרכישת מפלגים במהלך שנת 2004 הזמינה הרכבת מהחברהמפלגים שלא נכללו בחוזה המקורי בסכום של 1,092,400 אירו (כ- 6,068,675 .)ש"ח ב- 11.10.04 הודיעה מנהלת רכש חו"ל באגף הרכש וההתקשרויות, לחטיבת הנייד שבהתאם להחלטת ועדת המכרזים העליונה, הרכבת רשאית להזמין סוגי מפלגים נוספים אשר אינם נכללים ברשימה המצורפת להסכם עם חברה מסוימת בכפוף לאישור סמנכ"ל תשתיות ולקבלת את האישור התקציבי הנדרש. כמו כן נקבע שיש להעביר דיווח לוועדת המכרזים על מפלגים שנרכשו שלא לפי הרשימה שבהסכם. הביקורת העלתה שאמנם הבקשה נחתמה על ידי הסמנכ"ל לתשתיות, אך לא נכללו בה כל המפלגים שנדרשו; היא פוצלה והוגשה לגבי כל קבוצת מפלגים בנפרד על סמך אישור אחד. זאת ועוד: הביקורת לא מצאה מסמכים שמעידים על פנייה לוועדת המכרזים בעניין זה. משרד חברת רכבת ישראל בע"מ 843 . מבקר המדינה העיר לרכבת, כי לנוכח מספר המפלגים ומחירם, היא הייתה צריכה לנהל מו"מ על כל הרכישה ולא לפצל את ההזמנה. הרכבת הסבי רה למשרד מבקר המדינה כי ההזמנה פוצלה מאחר שמדובר באותו סוג מפלג שיועד לשלושה פרויקטים שונים, ולכן נדרש בעבור רכישתם אישור אחד. לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח הסכום הגדול, שישה מיליון ש"ח, היה צריך לציין בבקשה לסמנכ"ל כי מדובר בשלוש הזמנות שונות ולא לבקש אישור אחד, כדי לאפשר לו לבדוק את הנתונים לפי הצורך. .רכישת חצץ .הרכבת חתמה על שני חוזים לאספקת חצץ עם שתי חברות שזכו במכרז: חברת מחצבות י"ב וחברת מחצבות י"ג. החוזים נחתמו במאי 1999 . לשני הספקים נקבעו מחירים שונים בשל המרחק בין המחצבות שלהם לאתרים שבהם ייעשה ש ימוש בחצץ. החוזים עם הספקים הוארכו ביוני 2002 . במחצית הראשונה של 2004 הזמינה הרכבת משני הספקים חצץ לאותם אתרים עצמם, כאשר לאחד הספקים היא שילמה מחיר גבוה יותר. במקרה זה הרכבת פעלה בדרך לא תקינה, לא יעילה ולא חסכונית. מן הראוי היה להזמין חצץ לכל אזור מהספ ק הזול יותר באותו אזור. על הרכבת לבדוק את התנהלות ההזמנות של החצץ ולהסיק את המסקנות הראויות. . נמצא, כי הרכבת חרגה ממינהל תקין ומתקנות חובת המכרזים כאשר רכשה אותו ציוד ברכישות המשך שנים רבות לאחר המכרז המקורי במאות מיליוני שקלים. הביקורת העלתה כי, מנכ"ל הרכבת, מר עמוס עוזני, היה אחראי להליך מכרזי בדבר רכישה של רכבות רוכנות בלא שנעשתה לפני כן בדיקה טכנו כלכלית יסודית של חלופות שונות להצטיידות בציוד רכבתי לקווים לירושלים ולבאר שבע; ואף שחברת ייעוץ שוויצרית קבעה כי ספק אם אפשר למצות את כל היתרונות של רכבות רוכנות בתוואים הללו. בדיקה כזו נעשתה רק ארבע שנים לאחר מכן, ובסופו של דבר המכרז בוטל. הליכי המכרז שבוטל נמשכו חמש שנים, ממאי 1998 ועד ספטמבר 2003 ., דבר שגרם לרכבת מחסור בציוד נייד ורכישת ציוד משומש את ההצעה לרכישת קרונועים משומשים הגישה למנכ"ל הרכבת מר יוסי שניר, חברה בבעלות אדם שהיה מקורב לו באותה עת, אך המנכ"ל לא דיווח לדירקטוריון על קשריו עם אותו אדם. יצוין כי בנו של המנכ"ל הועסק על ידי אותה חברה לאחר כחודש מישיבת הדירקטוריון. יתר על כן לפני הבאת ההצעה לדירקטוריון לא נוהל הליך תחרותי ולא ניתנה הזדמנות שו וה למציעים אחרים. עובדות אלו מצביעות על התנהלות בלתי תקינה ביותר של המנכ"ל. 844 דוח שנתי57ב .הרכבת רכשה את הקרונועים המשומשים במחיר של 73% עד 80% ממחיר ציוד חדש דומה בלא שקיימה לשם כך מכרז ולא פנתה בבקשה לקבלת הצעות לרכישת ציוד משומש. גם כשפנתה לחברות שונות בבקשה לקבל מיד ע לרכישת קרונות משומשים היא לא מיצתה את בדיקת ההצעות הרלוונטיות. לא נמצא כי היא עשתה את המאמצים הדרושים למצוא ספקים נוספים כדי לרכוש חלפים בהליך תחרותי במטרה לחסוך בהוצאותיה. בפועל הרכבת נהגה לרכוש חלפים מספקים שהוגדרו ספקים יחידים, אף על פי שהיו ספקים נו ספים שיכלו לספק לה אותם. משרד מבקר המדינה הצביע על מקרים של התנהלות בלתי תקינה של הרכבת בתחום הרכש, ועל חריגות מהוראות חוק חובת המכרזים התשנ"ב- 1992 .ותקנותיו הרכבת לא הקפידה לבדוק חלופות לרכש, ובתחום חלקי חילוף והעדיפה להגדיר ספקים שונים כספקים יחידים. התנהלות זאת מצביעה על חוסר יעילות וחסכון .

תקציר:
 815 .חברת רכבת ישראל בע"מ . .פעולות הביקורת .בחברת רכבת ישראל בע"מ, במשרד התחבורה ובמשרד האוצר נבדקו היבטים שונים של רכישת ציוד נייד וחלפים. נבדקו רכישות המשך של ציוד רכבתי, מכרז לרכישת רכבות רוכנות, רכישת קרונועים משומשים ורכישת חלקי חילוף. . .תהליכי רכש והצטיידות .תקציר .חברת רכבת ישראל בע"מ (להלן - הרכבת) הינה חברה ממשלתית החל משנת 2003 . לפני כן הייתה חלק מרשות הנמלים והרכבות (להלן - רנ"ר). הרכבת מבצעת מדי שנה בשנה עסקות רכש במאות מיליוני שקלים. .רכישות המשך .הביקורת העלתה, כי הרכבת קיימה מכרזים לציוד רכבתי (קרונות, קטרים, קרונועים וציוד תקשורת) בשנים 1991 -1999 , ועל סמך אלה רכשה פריטי ציוד ברכישות המשך במספרים ובסכומים שהיו גדולים עד פי שלושה ויותר מהמספרים ומהסכומים של פריטי הרכישה המקורית. הזמן שחלף מן הרכישה הראשונה היה ארוך, אפילו תשע שנים (עד 2004 ). הפר יטים ברכישות ההמשך נרכשו שלא בהתאם לתקנות חובת המכרזים, התשנ"ג- 1993. המחירים שהרכבת שילמה בעבור הפריטים שנרכשו ברכישות ההמשך לא היו זהים למחירי הפריטים שנרכשו ברכישות הראשונות ולא היטיבו עמה, כפי שנדרש בתקנות חובת המכרזים, אלא היו גבוהים יותר. לכן, אין אלה "התקשרויות המשך" כהגדרת מונח זה בתקנות. בכל פעם הנהלת הרכבת פנתה לוועדת המכרזים בבקשה לפטור ממכרז. בבקשות אלו היא ציינה את הצורך ברכישות המשך בגלל האחידות 816 דוח שנתי57ב .בציוד, אך לא הכינה מסמך בדיקה כלכלי שבו מפורט החיסכון שיושג כתוצאה מוויתור על מכרז לעומת חלופות אחרות. .מכרז לרכבות רוכנות .הרכבת קיימה מכרז לרכישת רכבות רוכנות במאי 1998 (רכבות היכולות לנסוע בעיקולים יותר מהר מרכבות אחרות) לקו לירושלים בלא שבדקה את עדיפותן לעומת חלופות אחרות. הרכבת המשיכה בהליכי המכרז למרות הערכת מומחים מחו"ל כי קיים ספק אם יש יתרון בהפעלתן בקו לירושלים. רכבת ישראל והחברה שזכתה במכרז הרכבות הרוכנות ביקשו לשנות את תנאיו. הרכבת לא מיצתה את האפשרויות שהיו בידיה, לא ביקשה מהחברה הזוכה לעמוד בתנאי המכרז ואף לא ביטלה אותו באופן מיידי. התהליך נמשך חמש שנים, התנהל בצורה לא תקינה, ולבסוף בוטל וגרם למחסור בציוד לפתיחת הקו לירושלים ; לפיכך נאלצה הרכבת לרכוש ציוד משומש. .רכישת קרונועים משומשים .דירקטוריון הרכבת החליט בספטמבר 2003 לנהל משא ומתן לרכישת קרונועים משומשים ולבקש מידע לצורך רכישת ציוד ישן מסוגים שונים לקראת פתיחת הקו לירושלים. לאחר קבלת המידע מ-12 מציעים הרכבת לא המשיכה בתהליך, והדירקטוריון לא עקב אחר המשך פעולת הנהלתה. להפעלה בקו לירושלים רכשה הרכבת ושיפצה החל באפריל 2004 קרונועים משומשים בני כ -11 שנים בממוצע בעלות של 73%-80% ממחיר ציוד חדש דומה. הרכבת לא בדקה ביסודיות את האפשרות לרכוש ציוד אח ר משומש או חדש בתנאים כלכליים עדיפים. ועדת המכרזים נתנה לעסקה פטור ממכרז בנימוק של ספק יחיד. היא לא ביקשה משמאי מוסמך בלתי-תלוי הערכת מחיר לקרונועים המשומשים לפני רכישתם. הרכבת עשתה שלוש בדיקות כלכליות כדי להצדיק את עסקת רכישת הקרונועים המשומשים. הביקורת העלתה ליקויים רבים בניהול רכש הקרונועים ובבדיקה הכלכלית השלישית שהצביעה על כדאיות כלכלית באחד מארבעה תרחישים. חברת רכבת ישראל בע"מ 817 .רכישת חלקי חילוף .הרכבת רוכשת חלקי חילוף וחומרים מספקים שהוגדרו ספקים יחידים בלי שמתקיימת תחרות על מחיריהם, למרות שלא בכל מקרה הם היחידים שיכולים לספק את החלפים. הרכבת לא עשתה די מאמצים להגדיל את מספר ספקיה לשם הבטחת תקינות הליך הרכש ומיצוי היתרונות שבקיום תחרות. .