HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
לדעת משרד מבקר המדינה, שיטת הרישום של פנקסי הקבלות ארכאית, והמצב שבו מזכירי המחלקות מקבלים לידיהם את התשלום, מפקידים את הכסף ומקיימים בעצמם את הבקרה אינו תקין.
יו"ר הוועדה הממונה בירושלים מסר כי לאחר כניסתו לתפקיד שונו הנהלים באגף הכשרות במועצה הדתית, ומתקיים בה מעקב אחר התשלומים והקבלות.
העדר תעודות הכשר בבתי החולים הממשלתיים 1.
על פי הנחיות משרד הבריאות, "בתי-החולים ובכלל זה בתי -חולים המאשפזים חולים סיעודיים יהודיים, מחויבים להיות תחת השגחת כשרות".
בהנחיות לא מצוין מי הגורם האחראי ל"השגחת הכשרות".
בתי החולים הממשלתיים מעסיקים לשם כך משגיחים ומקצתם - אף רבנים; שכרם משולם על ידי בתי החולים מתקציב 986 דוח שנתי59ב .
שמועבר אליהם ממשרד הבריאות.
מחלקת מוסדות רפואיים ברה"ר מפקחת על כשרות בתי החולים הממשלתיים ומנחה את המשגיחים מבחינה הלכתית.
הביקורת העלתה כי בבתי החולים הממשלתיים אין תעודות הכשר של הרבנות המקומית או לחילופין של הרה"ר.
ראש אגף הכשרות מסר למשרד מבקר המדינה, כי הרה"ר מצדדת במתן תעודות הכשר בידי הרבנות המקומית, אך הדבר תלוי בתקני משגיחים מטעם משרד הבריאות.
לדבריו, הרה"ר תקיים פגישה עם אנשי משרד הבריאות והמשרד לשירותי דת כדי למצוא פתרון לתקני המשגיחים.
מחלקת מוסדות רפואיים ברה"ר לא הכינה נהלים לגבי ההיבטים השונים של הפיקוח על הכשרות בבתי החולים.
גם הרבנות המקומית בכל יישוב שבו שוכן בית חולים לא ראתה עצמה מופקדת על הנחייתם, ולכן התעוררו בעיות רבות.
לדוגמה, יו"ר ארגון רבני בתי החולים הודיע ביוני 2005 למנהל מחלקת מוסדות רפואיים ברה"ר על הבעיות שעלו בכנס רבנים ומשגיחי כשרות בבתי החולים: למשגיחי הכשרות בבתי החולים, העובדים חמישה ימים בשבוע, אין מחליפים בימי שישי או בעת יציאתם לחופשה; במרבית בתי החולים אין תקן למשגיח שבת; במרבית בתי החולים הממשלתיים משגיח הכשרות כפוף מינהלית למנהל המטבח, ולכן יש חשש שהוא לא יוכל למלא את תפקיד הפיקוח כראוי שמא ייפגעו תנאי העסקתו; יש חנויות מזון במתחמי בתי החולים שאינן מעוניינות בתעודות הכשר.
הנהלת בית החולים רמב"ם פנתה ביוני 2005 אל מנהל מחלקת מוסדות רפואיים בשאלות האלה, הנוגעות לשמירת הכשרות בבתי החולים: מי הגוף המפרסם הנחיות בנושא כשרות המזון המסופק על ידי בית חולים ומי מעניק תעודת הכשר לבתי החולים - הרבנות המקומית או הרה"ר או שמא רב בית החולים?
האם לא יהיה נכון להגדיר את מתחם בית החולים כמתחם אקס -טריטוריאלי מבחינת הכשרות כך שיהיה כפוף לרה"ר על מנת ליצור אחידות בנוהלי שמירת הכשרות בבתי החולים; מהו מקור החובה לשמירה על הכשרות של זכיינים הפועלים בתוך בתי החולים.
מהאמור עולה שהיעדר הנחיות ברורות יצר מצב שבו הרבנויות המקומיות אינן אחראיות בפועל לכשרות בבתי החולים הממשלתיים.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הרה"ר ועל המשרד לשירותי דת לפעול בהקדם יחד עם משרד הבריאות לקביעת הגורמים האחראים לשמירה על כשרות ולמתן תעודת הכשר בבתי החולים הממשלתיים ולגיבוש הנחיות מתאימות, לרבות בעניין הגורם האחראי לתשלום אגרות הכשרות.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה השיב מנכ"ל הרה"ר, כי יש לעשות כל מאמץ כדי שיהיו תעודות הכשר בבתי החולים הממשלתיים.
הוא הודיע שהרה"ר תפעל לשכנע את נציגי משרד הבריאות להקצות את התקנים הנדרשים לשם כך ולהבטיח שמירה נאותה על כשרות בבתי החולים.
משרד הבריאות הודיע למשרד מבקר המדינה ביולי 2008 כי שמירת הכשרות היא באחריות הנהלת בתי החולים, ועל משגיח הכשרות וההנהלות לדאוג לכך.
המשרד לשירותי דת 987 .
לדעת משרד מבקר המדינה, הציבור הנזקק לשירותי בתי החולים הממשלתיים זכאי לדעת מה טיב ההשגחה על הכשרות בבתי החולים.
מן הראוי להסדיר את המצב מבחינה נורמטיבית, כולל הצגת האישור מאת הגורמים המשגיחים בבתי החולים על הכשרות שהם מקיימים.
מעמדם של משגיחי הכשרות .
המועצות הדתיות בוחרות את משגיחי הכשרות, משבצות אותם לעבודה בבתי העסק ומפקחות על עבודתם.
רוב המשגיחים אינם עובדי המועצה הדתית ומקבלים את שכרם ישירות מבעלי בתי העסק שעליהם הם מפקחים.
המפקחים ומנהלי מחלקות הכשרות ממונים על המשגיחים מבחינה מקצועית -הלכתית והם גם קובעים את מספר שעות ההשגחה לכל בית עסק.
משרד מבקר המדינה בדק בעבר אתהעסקתם ומעמדם של משגיחי הכשרות (ראו דוח שנתי 42 'עמ357 ) והמליץ אז כיהרה"ר ומשרד הדתות יפעלו לפתרון בעיית מעמדם של המשגיחים, תלותם בבעלי בתי העסק וניגוד העניינים שתלות זו יוצרת.
במסגרת הביקורת הנוכחית בחן משרד מבקר המדינה את הצעדים שנקטו הרה"ר והרשות הארצית להסדרת מעמדם של המשגיחים, להכשרתם ולהעסקתם באופן שיצמצם את ניגוד העניינים במילוי תפקידם.
הרה"ר התקשרה בשנת 2000 עם יועץ ארגוני לבחינת חלופות להעסקת משגיחי הכשרות ולמימון העסקתם ללא זיקה ישירה בינם ובין העסק שבהשגחתם.
בדוח שהגיש היועץ בפברואר 2001 הוצגו ארבע חלופות להעסקת המשגיחים והומלץ על שתיים מהן: (א) העסקתם בתקן המועצות הדתיות; (ב) העסקתם באמצעות חברות כוח אדם.
במהלך שנת 2003 גובשה הצעה לרפורמה מטעם האגף לביקורת המדינה במשרד רה"מ, ולפיה יפורסם מכרז לבחירת חברות למתן שירותי כשרות אשר יעסיקו את המשגיחים וישבצו אותם בבתי העסק.
אף הוכנה טיוטת "מכרז ארצי לניהול שירותי השגחת כשרות" על ידי חברה לייעוץ כלכלי.
בשנת 2004 עתרה התנועה להגינות שלטונית לבג"ץ23 וביקשה כי יוציא צו שיורה שמשגיחים לא יקבלו שכר במישרין מהעסקים המפוקחים ושהרבנות תקבע נהלים להעסקת המשגיחים ולהכשרתם.
בעקבות הגשת העתירה בדק משרד המשפטים את טיוטת המכרז והעלה שורה של בעיות משפטיות, והעיקרית - החשש כי בסופו .
23 בג"צ 3336/04 התנועה להגינות שלטונית נ' מועצת הרבנות הראשית לישראל , תקדין.
של ההליך יוכרזו אלפי משגיחי הכשרות עובדי מדינה או שהמדינה תיקבע כמעסיק משותף שלהם יחד עם חברות כוח האדם.
בעקבות הערות משרד המשפטים הופסקו הליכי המכרז.
בתשובה לעתירה הודיעה פרקליטות המדינה באוגוסט 2005 , כי הוחלט להקים צוות בין -משרדי שיבחן מחדש את הרפורמה בדרך העסקת המשגיחים.
בספטמבר 2005 הוקמה "הוועדה לבחינת הרפורמה בנושא הכשרות" (להלן - ועדת הרפורמה).
היא הגישה דוח מסכם בספטמבר 2006 והמליצה, בין היתר, על הפעלת נוהל לאכיפת הנחיות הרה"ר על הרבנים המקומיים ועל תקני כשרות אחידים.
הוועדה הדגישה, בין היתר, את ניגוד העניינים בין מחויבותו של המשגיח להקפדה על הכשרות ובין תלותו הכלכלית בבעל העסק.
להלן עיקרי ממצאיה: (א) אין נוהל קבוע ומסודר וקריטריונים מקצועיים בנוגע לבחירת המשגיחים.
ברוב המקרים הם נבחרים על סמך היכרות אישית עם בעלי תפקידים במועצות הדתיות ולא על פי רמת כישוריהם או ידיעותיהם בתחום (ראו להלן).
(ב) הפיקוח על המשגיחים במקומות מסוימים אינו מחולק באופן שווה מבחינת מספר העסקים, דבר הפוגע באיכותו.
דרישות לדיווח בכתב על פעולות ההשגחה והפיקוח אינן מיושמות במלואן.
(ג) אין הגדרה ברורה להשגחה הנדרשת בהתאם לסוגי העסקים השונים ואופי פעילותם, לשעות ההשגחה הנדרשות, למספר המשגיחים, לתחומי אחריותם וכו'.
(ד) המשגיחים מקופחים לעיתים קרובות בהבטחת זכויותיהם הסוציאליות.
ועדת הרפורמה הגיעה למסקנה, כי מערך הכשרות צריך להמשיך ולהיות מנוהל על ידי המועצות הדתיות ועל ידי הרב המקומי, ואילו את המשגיחים יש להעסיק באמצעות חברות כוח אדם באופן שתימנע היקלעותם לניגוד עניינים.
הוועדה המליצה כי יתקיים מכרז ארצי וייבחרו מספר חברות כו ח אדם שייתנו שירותי כשרות, וכל מועצה דתית תבחר חברה אשר אתה תתקשר בהסכם להעסקת המשגיחים.
החברה תקיים פיקוח על המשגיחים, והרה"ר תמנה "מפקח על" שיהיה אחראי למערך החדש לניהול שירותי ההשגחה על הכשרות.
הוועדה צידדה בחלופה זו משום שתמנע את הצורך בשינויים מבניים משמעותיים, תשמר את מעמד הרבנים המקומיים ותסדיר את הפיקוח על המשגיחים.
בעקבות דוח ועדת הרפורמה הוגשה הצעת חוק הפיקוח על הכשרות, התשס"ז- 2007 ,, שמטרתה להעלות את רמת הכשרות ואת רמת הפיקוח על המשגיחים לקבוע נוהלי כשרות ארציים אחידים ולהסדיר את הכשרת המשגיחים והעסקתם באמצעות חברות כוח אדם.
הצעת החוק אף מעניקה למפקח הכשרות סמכות להטיל סנקציות כלפי משגיחים שלא ממלאים את תפקידם.
במועד הביקורת עברה הצעת החוק קריאה ראשונה והועברה לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.
במקביל היא נדונה במשרד המשפטים עם נציגי מחלקת הייעוץ המשפטי של המשרד לשירותי דת במטרה להגישה כהצעת חוק ממשלתית.
הביקורת העלתה שבכמה מועצות דתיות המשגיחים בבתי העסק מועסקים באמצעות חברות כוח אדם או במערכת של "משק סגור" 24 .
מועצות דתיות אלה פעלו באופן עצמאי ולא היה פיקוח על דרך הבחירה של חברות כוח האדם ועל ההתקשרות עמן.
24 בעלי העסקים משלמים למועצה הדתית את דמי ההשגחה, והיא מעבירה אותם למשגיחים.
המשרד לשירותי דת 989 .
כאמור, בראשל"צ התקשר הרב האשכנזי ב- 2007 ללא מכרז עם חברת כוח אדם לצורך העסקת מפקחים ומשגיחים, אולם ההתקשרות הופסקה לאחר שהמועצה הדתית קיבלה חוות דעת מהיועץ המשפטי שלה שהיא הייתה צריכה לעמוד בתנאי חוק חובת מכרזים, התשנ"ב- 1992 .
מנכ"ל הרשות הארצית הודיע באוקטובר 2007 למועצה, כי מתגבשת "הצעת חוק ממשלתית שאמורה, בין היתר, להסדיר את סוגית ניגוד העניינים שקיים בין משגיחי הכשרות ובין בתי העסק המושגחים על ידם".
לכן, לדבריו, "יהא זה לא ".
נוסף על ]את ההתקשרות עם חברות כוח אדם[ ראוי ולא סביר, לעת הזו, לקדם כך, הוא הורה לכל ראשי המועצות הדתיות להקפיא כל מהלך ויזמה הקשורים להפעלת מערך הכשרות באמצעות חברות כוח אדם עד לגיבוש הצעת החוק.
שאלת דרך העסקתם של משגיחי הכשרות ומעמדם העסיקה אפוא את הרה"ר ואת הגופים הממשלתיים שהיו אחראים למועצות הדתיות (המשרד לענייני דתות והרשות הארצית) זה שנים רבות אולם עד מועד סיום הביקורת לא חל בה כל שינוי.
לדעת משרד מבקר המדינה, על כל הגורמים המעורבים לפעול לקדם את הטיפול בעניין.
היועץ המשפטי של המשרד לשירותי דת מסר, בין היתר, כי מונתה ועדה מקצועית שתפקידה לבחון אפשרות להקמת גוף כשרו ת ממלכתי ארצי שיעסיק את כל המשגיחים בארץ.
הוא הודיע שהמשרד בוחן באמצעות הוועדה ובשיתוף הרה"ר חוק כשרות חדש אשר יוביל לשדרוג רמת הכשרות בכלל ולהעלאת רמת העובדים העוסקים בכך בפרט.
ראש אגף הכשרות ציין בתשובתו למשרד מבקר המדינה מיוני 2008 , כי הרה"ר ביקשה מהמשרד לשירותי דת אישור להעסיק משגיחים לניסיון באמצעות חברות כוח אדם בעשר מועצות דתיות במשך שנה, ובמהלכה ייבחנו כל ההיבטים הכרוכים בכך.
אם תּוכח יעילותה, יישקל מכרז ארצי בנדון.
בחירת המשגיחים והכשרתם .
בקובץ נוהלי הכשרות של אגף הכשרות נקבע, בין היתר, כי סמוך למועד קבלתו לעבודה של המשגיח יש לבחון אותו בהלכות הכשרות הקשורות לתפקיד שקיבל, ועליו להתמחות בתחומי כשרות שרלוונטיים לעסק אשר בו הוא אמור לעבוד.
על פי חוזר מנכ"ל משרד הדתות 87/225 , על רבני העיר לחוות דעתם בכתב על התאמת המשגיח לתפקיד.
) לחוזר המנכ"ל 990 דוח שנתי59ב .
התברר כי אין נהלים בע ניין הכישורים הנדרשים מהמשגיחים, הליך בחירתם, הסייגים להעסקתם ודרכי פרסום משרות השגחה פנויות.
עוד התברר כי המועצות הדתיות לא מפרסמות בציבור הודעות על משרות משגיחים פנויות.
(א) בבדיקות מדגמיות שמשרד מבקר המדינה עשה במחלקות הכשרות בחיפה, בירושלים ובראשל"צ לא נמצאו ת עודות המעידות על השכלתם התורנית של המשגיחים ו אף לא חוות דעת מרבני העיר 26 המעידות על התאמתם לתפקיד.
לא נמצאו גם אישורים המעידים על כך שהמשגיחים המועסקים עמדו במבחני הרה"ר (ראו להלן) ונמצאו כשירים לשמש כמשגיחים.
יתר על כן, ברוב התיקים אין מסמכים המעידים על ראיונות קבלה של המפקחים, מנהלי מחלקות הכשרות או רבני העיר עם המשגיחים, ואין נימוקים בכתב לקבלתם של האחרונים לעבודה.
על המשרד לשירותי דת להנחות את המועצות הדתיות לפתוח תיקים אישיים למשגיחים ולכלול בהם את פרטיהם.
המועצה הדתית ירושלים השיבה למשרד מבקר המדינה באפריל 2008 כי לאחר שהרה"ר החלה להנהיג קורסים להכשרת משגיחי כשרות, החלה רבנות ירושלים לפעול ליישום ההנחיה והטמעתה במערכת הכשרות, והיא בוחנת את האפשרות לייחד עובד לריכוז המידע על המועמדים להיות משגיחים.
(ב) בביקורת שנעשתה במועצות הדתיות של חיפה וראשל" צ התברר לגבי שבעה מהמשגיחים27 שהם קרובי משפחה מדרגה ראשונה של רבני עיר או של עובדים במועצות הדתיות .
בחיפה אחד מהם הוא חתנו של הרב הספרדי, הרב שלמה שלוש, ושניים הם בנים של ראשי מדורים במחלקת הכשרות, ובמועד הביקורת היו ראשי המדורים ממונים על בניהם.
בראשל"צ משגיח אחד הוא בנו של הרב הספרדי, הרב יוסף עזרן, ואחר הוא חתנו.
משגיח אחר הוא בן של מפקח כשרות ובמועד הביקורת המפקח היה ממונה עליו.
משגיח נוסף הוא אחיינו של מזכיר מחלקת הכשרות.
על פי תשובתו של יו"ר הוועדה הממונה בחיפה, בעקבות הערות משרד מבקר המדינה ראשי המדורים אינם מפקחים עוד על קרוביהם.
הרב שלוש מסר בתשובתו כי על פי יעוץ שקיבל לפני קבלת חתנו לעבודה - אין ניגוד אינטרסים בין תפקידו כרב עיר לבין היות חתנו משגיח, הואיל והמעסיק של חתנו הוא בעל העסק, והממונה הישיר עליו הוא ראש המדור.
עוד הוסיף כי כדי למנוע לזות ש פתיים חתנו עובד במדור שבתחום אחריותו של הרב הראשי האשכנזי.
הרב עזרן הודיע למשרד מבקר המדינה ביולי 2008 שבנו נבחר בזכות כישוריו לאחר שהרה"ר הסמיכה אותו בתקופה שהוא, האב, לא היה ממונה על הכשרות בראשל"צ; מאותו יום שקיבל את האחריות למחלקת הכשרות, הוא ממונה על בנו רק בעקיפין, ומפקח ומנהל המחלקה מפקחים על עבודתו.
גם חתנו של הרב עזרן טען בתשובתו מאוגוסט 2008 שנבחר בזכות כישוריו עוד לפני שהרב עזרן החל לטפל בכשרות, ומי שממונה .
למעט המועצה הדתית ירושלים, בה כאמור אין רבני עיר מכהנים 27 מתוך220 משגיחים בחיפה ו-130 בראשל"צ.
המשרד לשירותי דת 991 .
עליו ישירות הוא מנהל המחלקה.
מתשובתו של מזכיר המועצה בראשל"צ, מר דוד גבאי, למשרד מבקר המדינה מיולי 2008 עולה, כי בעקבות הביקורת החלה המועצה בביצוע שיפורים מינהליים וקבעה הוראות מפורשות באשר לבחירתם והעסקתם של המשגיחים.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הרה"ר לקבוע את הכישורים הנדרשים ממשגיחי כשרות ואת הדרך לבחירתם על פי כללי מינהל תקינים באופן שיגדל היצע הפונים למשרת ההשגחה.
על המשרד לשירותי דת לקבוע כללים ברורים לגבי העסקת קרובי משפחה גם בנוגע למשגיחים, כפי שנהוג בשירות הציבורי.
אחת הבעיות במערך הכשרות היא שמינוי משגיח אינו מחייב הכשרה מקצועית והשתלמויות, על אף נחיצותן למילוי התפקיד.
אומנם, בקובץ נ והלי הכשרות של אגף הכשרות משנת 2005 נקבע שיש להכשיר משגיחים בקורסים מסודרים, בהשתלמויות ובימי עיון, אולם בפועל אין תוכנית מסודרת להשתלמויות והדבר תלוי במועצה הדתית.
(א) מועצת הרה"ר נדרשה אף היא לנושא זה והחליטה בנובמבר 2004 :כדלקמן "משגיחי כשרות ילמדו בתוכנית לימודים מסודרת ובסופה יזכו לתעודת משגיח.
תוכן הלימודים והמרצים יאושרו בועדת הכשרות.
תוך שנה וחצי יצטרכו כל המשגיחים לעבור את ההשתלמות.
לאחר מועד זה לא יוכלו להעסיק משגיח במערכת הכשרות של הרבנות ללא תעודת משגיח.
משגיח העוסק כבר 10 שנים בכשרות יקבל המלצה ויעבור מבחן פטור".
הרב ]ומראש מחלקת הכשרות במועצה הדתית [ מרב העיר הראשי לישראל, הרב מצגר, תמך בקידום הנושא.
לדבריו, ניתן יהיה למנוע לחצים פוליטיים למנות משגיחים שאינם מתאימים, משום שרק מי שיהיה בעל תעודת משגיח יוכל להיות מועסק.
בעקבות החלטת מועצת הרה"ר ה ודיע עוזרו של הרב הראשי מצגר לכל רבני הערים ומנהלי מחלקות הכשרות, כי על פי החלטת מועצת הרה"ר, עד אפריל 2006 יחויבו כל המשגיחים לעבור קורס שלאחריו ייבחנו בחינות הסמכה ברה"ר ויקבלו תעודות כשירות להשגחה.
באוגוסט 2006 ביקש עוזר הרב מכל הרבנים המקומיים ומנהלי מחלקות הכשרות שלא יקבלו משגיח שאינו בוגר קורס משגיחים ואינו מחזיק בתעודת הסמכה מטעם הרה"ר.
ועדת הרפורמה התייחסה אף היא בהמלצותיה מספטמבר 2006 להכשרת המשגיחים וציינה, כי במהלך שנת 2005 החלה הרה"ר לערוך קורסים למשגיחים תוך הצבת דרישות קבלה מסוימות.
הוועדה הע ירה כי טרם הוסדרו תכניות של השתלמויות שוטפות למשגיחים שכבר מועסקים, ולא נקבעו כללים לבחירת המשגיחים מן המאגר ושיבוצם לעבודה.
היא הוסיפה וציינה כי התמורות בייצור המזון מחייבות ידע טכני והכשרה מתאימה אשר אין למשגיחים.
(ב) הועלה כי בחינות ההסמכה למשגיחים שעברו בהצלחה את קורס ההכשרה החלו לראשונה בחודש דצמבר 2005 .
על פי נתוני הרה"ר, עד דצמבר 2007 נבחנו מבין כ - 5,000 משגיחים כ - 2,000 משגיחים שקיבלו גם תעודת הסמכה מטעם הרה"ר אשר תקפה לשנתיים בלבד.
הביקורת העלתה כי טרם נקבע נוהל לחידוש תעודות ההסמכה שחולקו למשגיחים ביוני 2007 ותוקפן יפוג ביוני 2009.
בתשובתו של מנכ"ל הרה"ר, מר עודד וינר, למשרד מבקר המדינה מיוני 2008 הוא הסביר, כי לאור העובדה שפרויקט הכשרת המשגיחים הוא פרויקט ארצי ראשון מסוגו, הרה"ר החליטה להגביל את תוקף התעודה על מנת לבחון לאחר כשנתיים את הליך ההסמכה ותוצאותיו.
(ג) הנוהל בבדיקת בחינות ברה"ר מחייב שכל בחינה תיבדק פעמיים, בידי שני בודקים.
בספטמבר 2006 ציין סגן החשב הכללי, ארנון איקן, כי הרה"ר מעסיקה יועצים חיצוניים, בניגוד לכללים המחייבים החלפת מועסקים חיצוניים לאחר שלוש שנים, והוסיף כי במשרד החשב הכללי מעוניינים שהיא תקים מאגר יועצים שיתפרסם לציבור ובו ייקבעו הקריטריונים להעסקתם.
הביקורת העלתה, כי חשבות משרד רה"מ העירה במהלך שנת 2006 לרה"ר שיש בעיה בהעסקת רבנים חיצוניים בהכנת בחינות ההסמכה למשגיחים ובבדיקתן מבלי שנבחרו במכרז בהתאם לכללים המחייבים.
לכן הוחלט לבטל את כל הבחינות שבדקו (החל בדצמבר 2005 ) ולבדקן מחדש בידי רבנים שייבחרו בהליך של מכרז.
בסופו של דבר נגרם עיכוב ניכר (של כשנה וחצי) במסירת התוצאות לנבחנים וממילא גם בהענקת תעודות ההסמכה למשגיחים, שחולקו רק ביוני 2007 .
יש לציין שלא שולם כסף לבודקים.
בתשובת אגף הכספים במשרד ראש הממשלה למשרד מבקר המדינה מיולי 2008 .
נאמר שבינתיים נערך מכרז ונבחרו בודקי בחינות בסוף נובמבר 2006 התכנסה ועדת המכרזים ואישרה לרה"ר לפנות לבודקי בחינות באמצעות פרסום בעיתונות לצורך הקמת מאגר הבודקים.
עם הקמת המאגר בשנת 2007 נבדקו הבחינות שבדיקתן עוכבה מהשנים 2005 -2006 ואף החלו בבדיקת הבחינות שנעשו לאחר מכן.
העבודה והשכר של משגיחי הכשרות .
עם בחירת משגיח הכשרות לתפקידו הוא מוצב על ידי מנהל מחלקת הכשרות או המפקח בבית עסק.
לאחר בחינת העסק על ידי מנהל המחלקה או המפקח נקבע לו מספר ש עות ההשגחה.
בתי העסק הגדולים כדוגמת מלונות, רשתות שיווק, אטליזים ומפעלים נדרשים בדרך כלל להעסיק משגיח במשרה מלאה, ולעתים אף צריכים יותר ממשגיח אחד.
בתי עסק קטנים נדרשים להעסיק משגיח במשרה חלקית, לפי הצורך.
אי לכך חלק מהמשגיחים המועסקים במשרה חלקית עובדים במקביל בכמה בתי עסק.
הם מקבלים את שכרם ישירות מבעלי בתי העסק שעליהם הם מפקחים.
שכרם אמור להיות משולם לפי שעות; על פי חוזר המנכ"ל (שלא עודכן כאמור משנת 2003 ) התשלום בעבור שעת השגחה הוא37 ש"ח.
המשרד לשירותי דת 993 .
)(א הביקורת העלתה, כי לא נקבעו קריטריונים להיקף שעות ההשגחה לפי סוגי בתי העסק.
לפיכך הדבר נתון לשיקול דעתם של המפקח, מנהל המחלקה ולעתים אף רב העיר.
לכן, למעשה, שעות ההשגחה בעסקים שמאפייניהם דומים אינן זהות, ומידת ההשגחה על העסקים אינה שווה.
הדבר פותח פתח לאי-שוויוניות וללחצים מצד המעסיקים או המשגיחים.
לדעת משרד מבקר המ דינה, על הרה"ר, על המועצות הדתיות ועל הרבנים המקומיים לגבש יחד קריטריונים לשעות השגחה בהתאם לסוג בית העסק ולסוג ההשגחה בו.
(ב) בקובץ נוהלי הכשרות של אגף הכשרות נקבע, כי על המשגיחים להכין דוח יומי על פעילותם בבית העסק ולפרט בו, בין היתר, את שעת הכניסה לבית העסק ואת שעת היציאה ממנו.
נמצא שהמשגיחים לא מגישים דוחות נוכחות למחלקות הכשרות, ובמחלקות אין רישום של שעות עבודת המשגיחים בתיקי בתי העסק, אף שהן משתנות מבית עסק אחד למשנהו.
היעדר נתונים אלה מונע אפשרות לקיים בקרה על נוכחות המשגיחים בבתי העסק.
לדעת משרד מב קר המדינה, על מחלקות הכשרות להקפיד על רישום שעות העבודה שנקבעו לכל משגיח ולקבל מהמשגיחים דוחות נוכחות.
)(א בביקורת במסמכי המועצות הדתיות חיפה וראשל"צ נבדקו מקומות עבודתם של המשגיחים ושעות העבודה שהם נדרשו לעבוד בהם.
נמצא כי משגיחי כשרות רבים שובצו לעבו דה במשרה מלאה בבית עסק כגון אולם אירועים או מפעל, ובמקביל - בכמה בתי עסק נוספים, שאף בהם דרושה השגחה של כמה שעות בכל יום.
להלן כמה דוגמאות: (1 ) משגיח שובץ לעבודה בכמה מקומות בשעות עבודה חופפות: באולם אירועים מסוים - במשרה מלאה מהבוקר עד שעות הצהריים; במ קביל בשני סניפים של קונדיטוריה - בחלק מהשעות שבהן נדרש להשגיח באולם.
(2 ,) משגיח אחר שובץ לעבודה בתשעה בתי עסק קטנים, ביניהם אטליז קונדיטוריה ומסעדה, ומטבע הדברים שובץ בכמה מהם בשעות חופפות.
( 3 ) אחד המשגיחים שובץ בשישה בתי עסק, ביניהם שני מפעלים ושני אטליזים.
למשגיח מסוים נקבעה השגחה בארבעה בתי עסק, ביניהם מפעל ואולם אירועים לדעת משרד מבקר המדינה שיבוץ משגיח בכמה בתי עסק, בייחוד בבתי עסק גדולים דוגמת מלונות, רשתות שיווק, אטליזים ומפעלים שבהם נחוץ בדרך כלל משגיח במשרה מלאה, מעיד על כך שאין מצפים ממנו להיות נוכח באופן מלא בשעות שנקבעו לו.
המועצות הדתיות שמאשרות זאת מודעות לכך שהמשגיחים לא יכולים להיות נוכחים בעת ובעונה אחת בכמה מקומות ומעלימות עין מכך.
מסר זה עלול להשפיע גם על התייחסותם של המשגיחים למחויבותם להיות נוכחים במקומות העבודה בשעות שנקבעו להם, והתוצאה יכולה להיות פגיעה בשמירת הכשרות באותם מקומות.
מתשובתו של רב העיר ראשל"צ, הרב עזרן, עולה, כי לאחר סיום הביקורת הוא הורה למפקחים לאשר למשגיחים לעבוד בארבעה עד שישה בתי עסק אם היקף העבודה בהם קטן והיקף העסקתם המצטבר הוא משרה מלאה - ובתנאי שהם קרובים זה לזה.
(ב) ביקורות שנעשו במועצות הדתיות בחיפה, בירושלים ובראשל"צ מלמדות על היעדרות משגיחים מבתי העסק בשעות שעליהם להיות בהם; להלן הפרטים.
(1) הביקורת של הרה"ר בראשל"צ בנובמבר 2007 (ראו לעיל בפרק על המועצה הדתית ראשל"צ) העלתה ליקויים רבים ביחס לנוכחות משגיחים במקום עבודתם.
על פי הדוח, ממצאי הביקורת בבתי העסק, שנבחרו באופן אקראי, מצביעים "על רפיון משווע בפיקוח הכשרות בעיר".
יש בתי עסק שבהם אין פיקוח או השגחה רצופים, ובעסקים שנמצאו בהם ליקויי כשרות, המשגיח לא נמצא רוב הזמן או שאינו יודע כלל מה המטלות שעליו לבצע.
מסקנת הדוח היא שמספר בתי האוכל בעיר הדורשים השגחה על הכשרות גדול ביחס למספר המשגיחים והמפקחים מטעם הרבנות המקומית.
לדברי מחברי הדוח, גם בשנים התשנ"ז -התשנ"ח ( 1997 -1998 .
) ערכה הרה"ר ביקורת על הכשרות בעיר והמסקנות היו זהות (2) ביקורות שערך אגף הכשר ות בשנת 2003 בחיפה וביקורת מטעם המועצה הדתית חיפה בחול המועד פסח בשנים 2005 ו- 2006 העלו ליקויים רבים בעניין אי- נוכחות משגיחים במקום עבודתם.
(3) משרד מבקר המדינה בדק בביקורי פתע במאי וביוני 2007 את נוכחותם של המשגיחים בבתי עסק שנבחרו באקראי בירושלים ובחיפה, בשעות הבוקר והצהריים, שעות שבהן היה צריך להיות נוכח בבית העסק משגיח.
להלן הממצאים: בירושלים בוקרו 54 בתי עסק בשכונות גבעת שאול ותלפיות (בתי מלון, מסעדות, סטקיות, מאפיות ורשת מזון); במרביתם נעשתה הביקורת בין השעות 8:00 עד 12:00 .
רק בשישה מהם נמצא משגיח כשרות בעת הביקורת.
באחדים מהם נעשתה הביקורת בין השעות 12:00 עד 16:00, ובאלה לא נכח שום משגיח.
בחיפה בוקרו57 בתי עסק ברחבי העיר (מפעלים, בתי מלון, בתי אוכל קטנים, אולמות אירועים, מאפיות ואטליזים); ב-34 מהם (כ-60% ) לא היו משגיחים בעת הבדיקה.
הביקורות בבתי העסק מלמדות שקיימת בעיה רצינית בכל הנוגע לנוכחות משגיחים בבתי עסק ולפיקוח המועצות הדתיות עליהם.
על המועצות להגביר את הפיקוח מטעמן על המשגיחים בין היתר על ידי תגבור הביקורות בשטח והסדרת מערך הדיווח של המשגיחים על נוכחותם בעבודה.
עליהן להעביר לכל בית עסק את ההנחיות בדבר חובותיו של המשגיח לרבות שעות עבודתו והתפקידים שעליו למלא בבית העסק.
אם המשרד לשירותי דת 995 .
משגיחים אינם ממלאים אחר ההוראות, על המועצות הדתיות להחליפם לאלתר.
הקפדה מצד המועצות הדתיות על עבודת המשגיחים תגרום לכך שגם הם עצמם יקפידו עליה כראוי משום שיחששו לאבד את משרותיהם.
נותני הכשרים פרטיים - בד"צים .
בשנים האחרונות צצו במקביל למערך הכשרות הממלכתי עשרות גופים פרטיים המכונים "בד"צים" (בתי דין צדק), המעניקים לבתי עסק תעודות השגחה 28 שנושאות את התואר "למהדרין".
יצוין כי יש גם בד"צים המעניקים תעודות כשרות למהדרין.
הבד"צים מפעילים משגיחי כשרות וגובים תשלום מבעלי עסקים למימון ההשגחה.
השגחת המהדרין מאופיינת, על פי רוב, בשעות השגחה רבות יותר בבית העסק, בשימוש במוצרי גלם מתוצרת שאף היא בדרך כלל מוגדרת כשרה למהדרין ובהנהגת דרישות כשרות קפדניות.
הבד"צים קמו כתוצאה מדרישות לשמירת כשרות קפדנית יותר של זרמים שונים בציבור הדתי ובעיקר החרדי, הואיל ורוב הציבור החרדי סבור שרמת הכשרות הממלכתית אינה מספקת מבחינה הלכתית, ולכן אינו מכיר בתעודות הכשר מטעם הרה"ר29.
,חוק איסור הונאה בכשרות לא מגדיר הכשר למהדרין ולא קובע מי מוסמך להעניקו אולם החוק אוסר על בעל עסק להציג את העסק ככשר אלא אם כן ניתנה לו תעודה על פי החוק, שחתומה בידי הרב המקומי.
לכן בית עסק המציג עצמו ככשר ומחזיק רק בתעודת כשרות של בד"ץ בלא תעודת הכשר מהרבנות המקומית עובר על הוראות החוק30 .
ממכתבים של רבנויות מקומיות לאגף הכשרותבמהלך השנים 2005 ו- 2006 עולה, כי במקרים רבים בד"צים נתנו תעודות הכשר לבתי עסק שאין להם תעודה מטעם הרבנות המקומית; ויש שהבד"צים המשיכו לתת תעודות הכשר לאחר שמבית העסק נשללה תעודת ההכשר של הרבנות המקומית.
מאחר שהחוק מטיל את האחריות על בית העסק אין לרה"ר סמכות לאכוף את החוק על הבד"צים.
ראש אגף הכשרות הארצי, הרב סבג, טען בינואר 2001 במכתב אל חברי ועדת הכשרות, כי יש בד"צים המעניקים תעודות הכשר בניגוד לנוהלי הכשרות של הרה"ר ובניגוד לדרישות חוק איסור הונאה בכשרות.
בעקבות המכתב התקיימה .
28 על פי חוק איסור הונאה בכשרות, רק תעודה הניתנת על ידי מועצת הרה"ר, רב שהיא הסמיכה לכך, רב מקומי בתחומי כהונתו או הרב הראשי לצה"ל תיקרא "תעודת הכשר".
על מנת שלא לעבור על החוק תעודות הניתנות על ידי גופים פרטיים נקראות "תעודות השגחה".
29 על פי סקר "דפוסי קניית מזון במגזר החרדי בישראל - יולי 2006 ", שנעשה עבור איגוד תעשיות המזון בהתאחדות התעשיינים בישראל על ידי מכון המחקר "גאוקרטוגרפיה", 4% בלבד מהציבור החרדי מקבלים את הכשר הרה"ר על מוצרי מזון שאינם בשר ועוף, ואילו 3% בלבד מקבלים את הכשר הרה"ר על מוצרי בשר ועוף מעובדים.
30 כאמור, אם התעודה של הבד"ץ נקראת "תעודת השגחה" ולא "תעודת הכשר" אזי בית העסק לא עובר על החוק.
באותו חודש ישיבה בעניין זה בהשתתפות הרב הראשי לישראל דאז, הרב בקשי דורון, ונציגיהם של עשרה בד"צים המוכרים בציבור החרדי ופועלים בהיקף ארצי.
לדברי הרב בקשי דורון, חלק מהבד"צים הוקמו רק למטרות רווח ומבלי שקיימת מאחוריהם קהילה בעלת אפיון דתי, והיו מקרים שהרבנות המקומית שללה תעודה מבית עסק, ולאחר מכן ניתנה לו אחרת - בידי גוף פרטי.
מועצת הרה"ר דנה ביוני 2001 בצורך להסדיר את פעילותם של הבד"צים והחליטה שכל בד"ץ המבקש לתת הכשר, נוסף על תעודת ההכשר הרגילה, יצטרך לקבל קודם את הסכמת הרב המקומי או מנהל מחלקת הכשרות המקומי.
החלטה זאת הועברה לידי עת רבני הערים וראשי מחלקות הכשרות.
בפברואר ובמאי 2004 החליטה המועצה כי ועדת הכשרות תציע קריטריונים אחידים להכרה במעניקי ההכשרים הפרטיים ותגבש עקרונות כלליים שיובאו לדיון במועצת הרה"ר.
אחד הקריטריונים המרכזיים שייבחנו על ידי מועצת הרה"ר יהיה ייצוג קהילה מוכרת בידי הבד"ץ.
גם ועדת הכשרות הארצית דנה בנושא בעקבות דיוני מועצת הרה"ר, ובישיבתה מדצמבר 2007 החליטה כדלקמן: "א.
רק ע"פ שיקול דעתה והסכמתה של הרבנות המקומית ניתן להוסיף מהדרין ובד"צ בנוסף לתעודת הכשרות הרגילה.
במידה ובעל העסק תולה תעודת כשרות של בד"צ כ ל שהוא ללא אישור של הרבנות המקומית רשאית הרבנות המקומית ולאחר התראה לבעל העסק, לשלול ממנו תעודת הכשרות בגין הטעיית הציבור וחוסר נאמנות.
רב מקומי לא יהא רשאי לאשר כשרות למהדרין מגוף כשרות שאינו מוכר ע"י הרה"ר וזאת לאחר שיקבעו קריטריונים למהדרין".
כאמור, למועצת הרה"ר אין סמכות חוקית לאכוף את החלטותיה על הבד"צים ומידת יישום החלטותיה תלויה בשיתוף הפעולה של הבד"צים עמה.
לדעת משרד מבקר המדינה, מחד גיסא, על הרה"ר להגביר את הפיקוח על בתי העסק שלהם תעודת הכשר של הרבנות המקומית ועל אלה שמציגים עצמם ככשרים, בניגוד לחוק איסור הונאה בכשרות, ומאידך גיסא - לבחון דרכים יעילות להגברת שיתוף הפעולה עם הבד"צים, לרבות ייזום תיקוני חקיקה שיעגנו בחוק את החלטות מועצת הרה"ר וועדת הכשרות הארצית מדצמבר 2007.
עבודה נוספת של רבנים ועובדי מועצות דתיות .
רבני ערים, רבני ההתיישבות או רב נים ועובדי מועצות דתיות, המבקשים לעבוד בעבודה נוספת, עלולים להימצא במצב של ניגוד עניינים, כאשר עניינים שעליהם הם מופקדים בתוקף תפקידם הציבורי עלולים להתנגש עם עניין פרטי שיש להם, או עם תפקיד אחר שהם ממלאים במקביל לזה הציבורי.