HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
)(א בתקנות בחירות רבני עיר, התשל"ה - 1974 (להלן- התקנות), נקבע, כי תעודת כשירות לרב עיר תינתן למי שחתם על תצהיר ובו הוא מתחייב לקיים כל החלטה של מועצת הרה"ר ובכלל זה לא לעבוד עבודה נוספת בשכר או לצאת לחופשה ללא תשלום, אלא אם כן קיבל לכך אישור מהרה"ר.
לפי התקנות, תנאי סף לכהונתו של רב עיר, לאחר שהציג את מועמדותו ונבחר כדין, הוא חתימה על תצהיר כאמור.
רק במהלך שנת 2006 דרש היועץ המשפטי של הרה"ר מכל רבני הערים לחתום על התצהיר בהתאם לתקנות.
המשרד לשירותי דת 997 .
ממסמכי הרה"ר מיוני 2006 עולה, כי בעקבות דרישת היועץ המשפטי של הרה"ר רק כ-60% (80 מ-134 ) מרבני הערי ם חתמו על התצהיר האמור; מועצת הרה"ר לא פעלה לאכוף על יתר רבני הערים את החובה לחתום עליו.
כאמור (לעיל, בפרק על המועצה הדתית ירושלים), בספטמבר 2007 בוטלו התקנות ובמקומן הותקנו חדשות.
התקנות החדשות התייחסו בהרחבה לאיסור עבודה נוספת של רבני ערים.
נקבע כי ברשות מקומית שבה מועצה דתית, הוועדה תאשר את מועמדותו של רב אם חתם על תצהיר אשר לפיו, אם ייבחר לרב עיר, לא יעסוק בכל עסק או עיסוק נוסף, לרבות עריכת חופות, מתן שיעורים ומתן שירותי השגחת כשרות, למעט עיסוק בהתנדבות וללא תמורה.
יצוין כי מי שנבחר לרב עיר ערב פרסומן של התקנות ה חדשות יחולו עליו התקנות הקודמות.
הביקורת העלתה כי על אף כניסתן של התקנות החדשות לתוקף, מועמדים לתפקידי רב עיר לא חתמו על התצהיר בהתאם לתקנות החדשות.
(ב) רבני ההתיישבות31 הם עובדי ציבור אשר חל עליהם תקנון שירות המדינה (להלן - התקשי"ר)32.
על פי התקשי"ר, העובד "חייב להקדיש את כל תשומת לבו למילוי התפקיד שנתמנה לו.
לכן, אין עובד רשאי לעסוק בכל עבודה פרטית מחוץ לתפקידו, אלא אם קיבל היתר לכך".
האיסור הורחב וגם אם העבודה הנוספת אינה בשכר, אין העובד רשאי לעסוק בה "אם יש בכך משום התנגשות אינטרסים עם תפקידו או עם עבודתו בשירות או אם עלול להיווצר מצב כזה".
(ג) רבנים המועסקים על ידי מועצות דתיות (דוגמת מנהלי מחלקות כשרות) ועובדי המועצות הדתיות (דוגמת מפקחי כשרות) הם עובדי ציבור שחלים עליהם כללי חוקת העבודה של העובדים ברשויות המקומיות (להלן: "חוקת העבודה") מכוח הסכם קיבוצי כללי בדבר עובדי המועצות הדתיות שנחתם ביום 4.
1975 )"(להלן: "ההסכם33 .
,חוקת העבודה אוסרת על עובד קבוע במשרה מלאה לבצע עבודות חוץ בשכר נוסף על עבודתו העיקרית, ללא היתר של הרשות המקומית אשר מותנה באלה34 : העבודה הנוספת היא לטובת הכלל; היא אינה עש ויה לפגוע לרעה בעבודתו העיקרית של העובד; אין בה משום תחרות בלתי הוגנת עם מי שאינו עובד רשות; אין בה כדי ליצור התקשרות בין העובד לבין אדם, תאגיד או מוסד שיש להם מגע כספי, מסחרי או ענייני עם הרשות; העובד הצהיר על התמורה שיקבל בעדה.
לפיכך חלה חובה על עובדי המ ועצות הדתיות לבקש מהמועצה הדתית היתר לביצוע עבודה נוספת.
31 רב מושב או רב אזורי.
32 סעיף9 להסכם הקיבוצי- רבנים במועצות הדתיות ובהתיישבות - נוסח משולב מ- 6.
33 בסעיף1 (א) להסכם הסכימו הצדדים כי חוקת העבודה של העובדים ברשויות המקומיות שהונהגה בין מרכז השלטון המקומי לבין הסתדרות הפקידים, תחייב את עובדי המועצות הדתיות כאילו הייתה הסכם קיבוצי בין הצדדים להסכם.
לחוקת העבודה 998 דוח שנתי59ב .
על עובד ציבור אסור להימצא במצב שיש בו חשש לניגוד עניינים.
על עובד הציבור להפעיל את סמכותו לפי שיקולים ענייניים בלבד הואיל ואמון הציבור מחייב שהחלטות עובדי הציבור יהיו ענייניות ויתקבלו ביושר, בהגינות וללא משוא פנים מבלי לחשוש שהם פועלים לקידום אינטרסים אחרים במקום למלא את תפקידיהם על הצד הטוב ביותר ולטובת הציבור.
מערכת הנורמות הנוגעת לאיסור היקלעות למצב של חשש לניגוד עניינים נסמכת על מקורות אחדים ובהם: כללי הצדק הטבעי, ההלכה הפסוקה, כללי מינהל תקין, חובת ההגינות ותום הלב, הנחיות היועץ המשפטי לממשלה ונהלים פנים-משרדיים.
לפי ההלכה הפסוקה, ניגוד העניינים אינו צריך להתקיים הלכה למעשה, ודי בכך שהנתונים האובייקטיביים ושיקולים המבוססים על ניסיון החיים והשכל הישר מלמדים שעלול להיווצר מצב של חשש לניגוד עניינים35.
היועץ המשפטי לממשלה פרסם ביוני 2006 ( הנחייה 1.
1555 ) בדבר עריכת הסדרים למניעת ניגוד עניינים בשירות המדינה.
לפיה, המועמד להיות עובד ציבור מצהיר על ענייניו האחרים או על תפקידיו הנוספים שעלולים לגרום לו להיות במצב של חשש לניגוד עניינים במילוי תפקידו הציבורי, ומתחייב לקבל על עצמו מגבלות מסוימות בעבודתו הציבורית או בתחום האישי שימנעו זאת.
הסדר זה אמור להיערך על ידי היועץ המשפטי של המשרד הממשלתי או היחידה הממשלתית הנוגעת בדבר והעובד.
בהנחיה הודגשה העובדה כי יש לבדוק את שאלת ניגוד העניינים גם אצל מי שכבר עובד ציבור והתעורר בעניינו חשש לניגוד עניינים.
הנחיות אלה לא חלות על עובדי מועצות דתיות ולא נמצאו הנחיות אחרות העוסקות בדרך הטיפול של מועצות דתיות במתן היתרי עבודה נוספת ובמניעת ניגוד עניינים אצל רבני הערים, רבני ההתיישבות ועובדי המועצות הדתיות.
כמו כן לא נמצא ו הנחיות בדבר החובה החלה על העובדים ליידע את הממונים עליהם בנוגע לעבודתם הנוספת ולבקש בעבורה היתר מתאים.
היועץ המשפטי של המשרד לשירותי דת, עו"ד ישראל פת, הודיע למשרד מבקר המדינה ביוני 2008 כי בעקבות הערות הביקורת גיבשה הלשכה המשפטית נהלים הנוגעים לרבני עיר, לרבני שכונות ולעובדים אחרים במועצות הדתיות המועסקים גם בידי בד"צים, והטיוטה הועברה למשרד המשפטים להערות.
הטיוטה טרם חזרה ממשרד המשפטים 3.
הרב המקו מי הוא סמכות רוחנית והלכתית בעבור בני קהילתו ונושא בחובות נאמנות מוגברות מתוקף מעמדו ואמון הציבור בו.
בביקורת נמצאו מקרים לא מעטים של רבני ערים או רבני התיישבות שעבדו במקביל לתפקידיהם במועצות הדתיות גם בבד"צים; חלקם עשו זאת אף בתחומה של הרבנות שבה הם מכהנים.
היות שהם לא ביקשו היתר לעבודתם, אי -אפשר לדעת אם הם קיבלו שכר או טובות הנאה כלשהן או אם עבודתם התבצעה בניגוד עניינים.
35 בג"צ 5575/94 מהדרין בע"מ ו -5 ,אח' נ' ממשלת ישראל פ"ד מט( 3)133 ', עמ 144-145 .
המשרד לשירותי דת 999 .
)(א הרב שמחה הכהן קוק, רב העיר רחובות, שמתוקף תפקידו חתם על תעודות ההכשר של רבנות רחובות, חתם גם על תעודות השגחה של "בד"צ מהדרין", חברה פרטית העוסקת במתן שירותי השגחת כשרות בכל רחבי הארץ לרבות ברחובות ואף בחו"ל, יחד עם הרב אברהם רובין (ראו להלן).
הרב קוק כיהן גם כחבר ועדת הכשרות הארצית ברה"ר, שדנה בין היתר בהתמודדות עם הבד"צים.
אף שהיה מצוי לכאורה בניגוד עניינים, הוא בה בעת נטל חלק פעיל בישיבה שהתקיימה בדצמבר 2007 , שבה נקבעו התנ אים שצריכים להתקיים בבית עסק שיש לו תעודת הכשר פרטית.
בחוות דעת שהכינה מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים במארס 2008 בתשובה לתלונת המרכז לפלורליזם יהודי בדבר ניגוד העניינים בפעולתו של הרב קוק נקבע כדלהלן: "רב עיר אמון לתת שירותים דתיים ורוחניים לתושבים, ובכלל זה יעוץ הלכתי.
נראה, כי אין מניעה שבמסגרת תפקידו יעניק הרב שירותי יעוץ הלכתי לגופים עסקיים, הפועלים בתחומו, ובלבד ששירותים אלו, יעשו בלא תמורה, באופן אקראי, ובכפוף לעמידה בעקרונות השויון ביחס לכלל הפונים, ככל שהשירותים שמעניק הרב קוק ל'בד"צ מהדרין' חורג ים מגדר זה, יש להנחותו לחדול מכך.
" חוות הדעת הועברה לידיעת הרב קוק והמועצה הדתית רחובות.
לנוכח האמור לעיל, בהתנהלותו היה יכול רב העיר רחובות להיקלע לניגוד עניינים.
בתשובתו של הממונה על המועצה הדתית ברחובות למשרד מבקר המדינה מיוני 2008 נאמר, כי הרב קוק נתן לגוף זה ייעוץ הלכתי בענייני כשרות ללא תמורה.
באשר לחתימתו על תעודות ההכשר נאמר, כי הרב קוק הודיע להנהלת "בד"ץ מהדרין" "שהוא מפסיק לחתום על תעודות כשרות פרטניות של בתי עסק או תעשיה כל שהיא לחלוטין, והדבר מבוצע כבר למעשה.
" בעקבות הערות משרד מבקר המדינה הודי ע הרב קוק בספטמבר 2008 על פרישתו מכל תפקידיו בבד"צ מהדרין וכי "מכאן והלאה" יהיה אחראי רק למקומות שעליהם הוא משגיח במסגרת "הרבנות הראשית - רחובות".
(ב) הרב שניאור זלמן רווח, הרב המקומי של מושב בית עוזיאל ורב אזורי במועצה האזורית גזר, עבד במקביל כראש "המכון למצוות התלויות בארץ".
המכון עוסק בנושאים הקשורים למצוות הארץ ובהם שמיטה ומקיים מערכת של אוצר בית דין36.
, בדיקת עלים מפוקחים ומתן הכשרים (ג) הרב ב"ש סלומון, רב העיר פתח -תקווה, עמד בראש בד"ץ "בהידור הכשרות" שעל יד לשכת הרב הראשי וראב"ד פתח-תקווה.
(ד) הרב מ שה אלחרר, רב העיר שלומי, נתן תעודות של "כשרות למהדרין" במסגרת "בד"צ משפטי עוזיאל".
(ה) הרב חיים בוקובזה - הרב של המועצה האזורית מרחבים, ניהל גוף כשרות פרטי בשם "בד"צ מצמיח ישועות".
36 אוצר בית דין הוא גוף המרכז איסוף יבולי שדה המופקרים בשנת שמיטה על ידי החקלאים, מחלק אותם לציבור ומעביר לחקל אים תשלום ללא רווח אלא רק עבור עבודתם.
(ו) הרב אברהם צוריאל, רבה האשכנזי של העיר נס ציונה, כיהן גם כרב רשת שיווק למוצרי מזון.
הרב קיבל אישור לכך מהמועצה הדתית בספטמבר 2002 חרף חוות הדעת של מועצת הרה"ר שניתנה בעניין זה במאי 2002 על ניגוד עניינים בין תפקידו כרב עיר, שבמסגרתו הוא מופקד על ענייני הכשרות בעירו, לבין תפקיד רב של רשת השיווק, שעליה הוא אמור לפקח.
מועצת הרה"ר החליטה אז כי רב עיר לא יוכל להיות יועץ כשרות או רב של רשת שיווק.
מהאישור גם עולה שהרב מקבל תשלומים מרשת השיווק.
בתשובתו של הרב צוריאל מיוני 2008 למשרד מבקר המדינה נאמר, כי הוא "נמצא בענייני דת וכשרות".
לטענתו, הוא מעניק הכשר רק ]הרשת[ בקשר עם הנהלת בסניף של הרשת בנס ציונה יחד עם רב העיר הספרדי של העיר, ואילו ביתר הסניפים ביישובים השונים ההכשר מוענק על ידי הרבנים המקומיים.
"בחוק שירותי הדת נאמר: "רב עיר יהיה נתון לשיפוטו של בית דין משמעתי החוק אף קובע את ההליך לפתיחת קובלנה כדלקמן: " שר הדתות רשאי לה גיש לבית הדין המשמעתי קובלנה על רב עיר על יסוד אחד מאלה: (1) הרב נהג שלא כהלכה במילוי תפקידו; (2 ) הרב התנהג באופן שאינו הולם את מעמדו של רב בישראל; (3) הרב הורשע בעבירה שבנסיבות הענין יש בה משום קלון".
אם נמצא כי רב העיר אינו ראוי להמשיך בתפקידו, יובאו מסקנות בית הדין המשמעתי לנשיא מועצת הרה"ר והוא אשר יעביר את רב העיר מכהונתו.
התברר כי לרה"ר יש סמכות להעביר רב עיר מתפקידו, אך היא נועדה רק למקרים יוצאי דופן בחומרתם, ולפיכך לא הוגשו קובלנות משמעתיות נגד רבני ערים בשל פעולה שלהם במסגרת פרטית בניגוד עניינים לתפקידם הממלכתי.
רבנים מקומיים אלה עלולים להימצא בניגוד עניינים חמור.
מחד גיסא, הם הסמכות ההלכתית ביישוביהם, והם אף חותמים על תעודות ההכשר מטעם הרבנות המקומית; מאידך גיסא, קיים חשש שהם יקדמו אינטרסים של הבד"צים.
משרד מבקר המדינה רואה בחומרה את עיסוקם הנוסף של רבנים מקומיים במסגרות אלה, גם אם הוא נעשה ללא תמורה והדבר אמור לגבי כל תפקיד שהם ממלאים בהן.
לדעת משרד מבקר המדינה, על מנת שלא להיקלע לניגוד עניינים על הרבנים המקומיים להפסיק לאלתר כל עיסוק פרטי במסגרת הבד"צים.
בבדיקה שנעשתה ברה"ר ובכמה מועצות דתיות התברר שנוסף על הרבנים המקומיים, גם עובדי מועצות דתיות לא מעטים עובדים במקביל בבד"צים; מקצתם עושים זאת בתחומה של המועצה הדתית, אחדים פועלים אף במסגרות המעניקות הכשרים ארציים.
להלן כמה דוגמאות: (א) הרב אברהם רובין, מנהל מחלקת הכשרות ברבנות רחובות עד 2008 , הקים חברה פרטית למתן הכשרים, "בד"צ מהדרין", הנושא את שמו; הכשריה הם בחתימתו ובחתימתו של רב העיר.
בד"ץ זה ידוע כאחד הגדולים בארץ, והוא אף נותן הכשרים למוצרים המיובאים מחו"ל.
אי לכך הרב נדרש לנסוע ימים רבים בשנה לחו"ל.
המועצה הדתית אישרה לו עוד בשנת 1985 לעבוד בעבודה נוספת בהיקף של שליש משרה, אולם מאז לא חודש ההיתר.
מתשובת הממונה על המועצה הדתית רחובות עולה שהחלטת המועצה הדתית אושרה בזמנה בידי משרד הדתות.
המשרד לשירותי דת נכנס לעובי הקורה בעניין מתן ההכשרים המשרד לשירותי דת 1001 .
הפרטיים בידי הרב רובין ובעניין ניגוד העניינים שנקלע לו בשל כך; בעקבות זאת פרש הרב רובין לגמלאות מהמועצה הדתית ביולי 2008.
)(ב הרב נחשוני היה מנהל מחלקת הכשרות בראשל"צ עד פברואר 2008 .
בביקורת שערך בראשל"צ אגף הכשרות הארצי בנובמבר 2007 , התברר כי הרב נחשוני עבד באופן פרטי כמפקח בכמה מקומות מחוץ לראשל" צ: ( 1 ) חברת הסעדה המספקת מזון לנמל התעופה בן-גוריון - הרב עבד בה בחצי משרה החל מיוני 1996 .
המועצה הדתית אישרה לו לעבוד בעבודה נוספת בינואר 1999 למשך שלושה חודשים, וההיתר לא חודש מאז.
(2 ) בד"ץ פרטי- הרב היה יו"ר מערכת הכשרות שלו בשנים 2003 ו- 2004 .
) שני מלונות בארץ4 ) בתי מלון בחו"ל - הרב עבד בהם בעניין כשרות בפסח.
בעקבות אותה ביקורת המליצה ועדת הכשרות ברה"ר בפברואר 2008 .
)להעבירו מתפקידו (ראו לעיל בתשובתו של הרב נחשוני למשרד מבקר המדינה מיוני 2008 הוא אישר את עבודתו בחברת הסעדה; לדבריו, הוא משמש בה כנציג הרה"ר.
הוא גם אישר שהוא מייעץ לכמה בתי מלון בארץ בענייני כשרות למהדרין אולם ללא שכר.
באשר למתן הכשרים בחו"ל - במהלך תשע השנים האחרונות הוא נסע שש פעמים "לייעוץ ולפסיקת הלכה גם בענייני כשרות" על חשבון חופשתו השנתית.
(ג) הרב יוסף אפרתי עבד במ חלקה למצוות הארץ במועצה הדתית בירושלים בתפקידים שונים - היה מנהל המחלקה ורב פוסק שלה החל משנת 1989 ועד להפסקת עבודתו בשנת 2005 .
ביוני 2004 התמנה גם לתפקיד "רב פוסק ויועץ הרבנות הראשית למצוות התלויות בארץ".
נוסף על כך, לרב אפרתי זיקה לבד"ץ המספק הכשרים בארץ אשר חותמתו נושאת את שמו והוא מזוהה בציבור צרכני המזון הכשר עם הרב אפרתי.
משרד מבקר המדינה העלה, כי בה בעת שהרב אפרתי עבד במחלקת הכשרות במועצה הדתית הוא חתם על אישורי הכשרות של הבד"צ.
עוד התברר כי באותה עת פיקח הבד"ץ על כשרות של בתי אריזה עבור המועצה הדתית , ומפקחים של המועצה הפנו בעלי עסקים לקבל ממנו שירותי כשרות תמורת תשלום, אף שהם היו רשאים לקבל את השירותים מהמועצה הדתית.
יתר על כן, המועצה הדתית גם התנתה את הסכמתה שמשווקים מחוץ לירושלים ישווקו את תוצרתם החקלאית לחנויות בירושלים בפיקוח עליהם מטעם בד"ץ זה.
על פי תשובתו של הרב אפרתי למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2007 , עבודתו בבד"ץ קדמה לעבודתו במועצה הדתית והייתה ידועה לרבנים הראשיים לירושלים ולראשי המועצה הדתית, נעשתה לאורך שנים בברכתם המלאה, ולמרות זאת הם ביקשו ממנו לקבל את תפקיד מנהל המחלקה למצוות התלויות בארץ.
עוד הוסיף כי הבד"ץ סיפק את שירותי הכשרות בבתי העסק ששיווקו את סחורתם בירושלים לבקשתה של המועצה הדתית בירושלים.
לדברי הרב אפרתי, פעילותו בתחום הכשרות הייתה בלתי-רווחית, והוא פעל לסייע למועצה הדתית.
לדעת משרד מבקר המדינה, כהונת הרב אפרתי כראש המחלקה למצוות הארץ בשעה שעבד בבד"ץ שסיפק הכשרים פרטיים הייתה בעייתית הן משום ניגוד העניינים שבו היה שרוי והן משום שהיה בכך כדי ליצור בלבול 1002 דוח שנתי59ב .
אצל מקבלי ההכשרים הפרטיים שאולי לא תמיד יכלו לעשות את ההבחנה בעצמם.
(ד) הרב שמואל בורנשטיין עובד שנים רבות במועצה הדתית ירושלים במחלקת הכשרות והשחיטה כמפקח ראשי על בתי המלון וכממלא מקום מנהל המחלקה.
הרב בורנשטיין עובד גם כמשגיח כשרות בבית מלון שעליו הוא גם מפקח מטעם המועצה הדתית וכמעניק הכשר פרטי הנושא את שמו בבתי מלון שונים ברחבי הארץ.
הוא קיבל אישור לעבוד כמשגיח בבית המלון שלא בשעות עבודתו במועצה, בתנאי שימונה מפקח אחר תחתיו בבית המלון.
מתן אישור כזה מנוגד לחוקת העבודה כיוון שבית המלון קשור למועצה הדתית (מקבל תעודת הכשר ומפוקח על ידה), אך גם התנאי שצוין בו לא מולא כיוון שבשנים האחרונות הרב בורנשטיין הוא המפקח על בית המלון שמעסיק א ותו גם כמשגיח.
לא נמצא שאושרה עבודתו בגוף המעניק הכשר פרטי הנושא את שמו.
בתשובתו של הרב בורנשטיין למשרד מבקר המדינה מאפריל 2008 נאמר: ".
עם חילופי הגברי בהנהלות המועצה הדתית ומחוסר תשומת לב לא מונה מפקח אחר.
בקשתי מההנהלה למנות מפקח לבית המלון כך שלא יווצר ניגוד עניינים וברצוני לציין שישנם עוד שני משגיחי כשרות נוספים בבית המלון".
באשר להענקת הכשר פרטי, הרב הסביר שהוא מייעץ טלפונית למשגיחים המבקשים ליהנות מניסיונו הרב בכשרות למהדרין של בתי מלון, ועיסוקו זה אינו פוגע בעבודתו הקבועה במועצה הדתית.
מהאמור עולה שהנהלות המועצות הדתיות שנתנו אישורים לא תקינים לעבודה נוספת פעלו בניגוד לחוקת העבודה.
חמורה יותר התעלמותם מעבודתם הנוספת של העובדים בשעה שהיו בניגוד עניינים - אף שעובדה זו הייתה נהירה להם.
,הביקורת העלתה, כי בעלי תפקידים במחלקות הכשרות בירושלים בחיפה ובראשל"צ עבדו עבודות נוספות על חשבון זמן עבודתם במועצה הדתית.
התברר כי רוב העובדים לא ביקשו את אישור המועצה הדתית לעבודה הנוספת, גם כשעבודתם זו נעשתה בניגוד עניינים לנוכח תפקידם העיקרי במועצה הדתית.
להלן מפורטים הממצאים.
(א) שני ראשי מדורים (תפקיד רא ש מדור מקביל לתפקיד מפקח) במועצה הדתית חיפה נעדרו מעבודתם יותר מ -40 .
יום בכל שנה בשל עבודה פרטית למשרד מבקר המדינה נמסר כי המועצה הדתית החליטה החל מ - 2004 לנכות מידי חודש שכר שני ימי עבודה משכרם של העובדים בגלל ימי החופשה החסרים להם.
(ב) שלושה מעובדי המועצה הדתית בירושלים עבדו עבודה נוספת ללא אישור המועצה, כמפורט: המשרד לשירותי דת 1003 .
(1) מפקח כשרות ראשי עובד עבודה נוספת עבור ועדת רבנים חיצונית המייעצת לעיתון חרדי.
לא אחת סוקר העיתון את עניין הכשרות במועצות הדתיות, ובין היתר בירושלים.
המפקח לא הציג היתר בכתב המתיר לו לעבוד עבוד ה נוספת.
בתשובתו טען כי סגן יו"ר המועצה הדתית בירושלים אישר לו את הדבר, ועבודתו הנוספת נעשית שלא בשעות העבודה.
(2) מפקח כשרות מופיע בפרסומיו של מכון פרטי בירושלים כעומד בראש מחלקת הדרכה להכשרת משגיחי כשרות.
בתשובתו טען כי המועצה הדתית ידעה זאת ואישרה לו לעבוד עבודה נוספת שהוא עובד בה לאחר סיום שעות עבודתו במועצה הדתית.
המפקח הציג למשרד מבקר המדינה אישור שעליו הסתמך, ואולם האישור אינו אישור המתיר לו לעבוד בעבודה נוספת אלא מתאר את תפקידיו במועצה הדתית.
(3) מר שאול נפתלין מועסק כמפקח כשרות במועצה הדתית.
במהלך תקופת עבודתו סיים את לימודי המשפטים וההתמחות והוסמך כעורך דין.
התברר כי עסק בעבודה פרטית בשעות העבודה המקובלות ללא היתר: במהלך שנת 2007 הוא ייצג צד כעורך-דין בהליך משפטי בבית המשפט המחוזי בחיפה.
08 למשרד מבקר המדינה הוא הכחיש שעבד כעורך דין וטען שרק סייע מעת לעת ללא שכר ולא על חשבון עבודתו במועצה הדתית לרעייתו, שהיא בעלת משרד עורכי דין.
עוד הוסיף בתשובתו מ- 1.
08 , כי בהליך המשפטי בחיפה היה מעורב לקוח של רעייתו, והוא רק התלווה אליה לדיון שהתקיים בבית המשפט.
לדבריו, היא נהגה לרשום את שמו כעורך דין נוסף בתיק, אך בפועל הוא לא ייצג את הלקוח ושמו שורבב בטעות למסמכי בית המשפט.
משרד מבקר המדינה פנה בחודש ספטמבר 2008 אל מזכיר בית המשפט המחוזי בחיפה וביקש לקבל את מסמכי בית הדין ואת הפרוטוקולים של ההליך המשפטי שהתנהל בחיפה.
בבדיקתם נמצא כי על מסמכי בית הדין מתנוססת חתימתו של עו"ד שאול נפתלין, והוא עצמו התייצב לדיון בבית המשפט באוקטובר 2007 וחתם על הסכם פשרה שהושג בתיק.
מפרוטוקול הדיון לא עולה שרעייתו התייצבה בבית המשפט באותו דיון כך שטענתו כי רק התלווה אליה אינה נסמכת על הכתוב בפרוטוקול.
משרד מבקר המדי נה רואה בחומרה יתרה את התנהלותו של מפקח הכשרות שאול נפתלין: לא זו בלבד שעבד בעבודה פרטית ללא היתר, הוא מסר למבקר המדינה מידע שאינו נכון ועל ידי כך ניסה לשבש את הביקורת.
התנהלות זו היא בגדר פגיעה בטוהר המידות, ועל המועצה הדתית לנקוט נגד עובד ציבור זה את כל הצעדים המתחייבים מהתנהגותו לרבות צעדים משמעתיים.
(ג) עובדים במועצות הדתיות, מרביתם עובדי מחלקת הכשרות, עובדים גם בהשגחה בבתי עסק כעבודה נוספת על עבודתם במועצה הדתית ומקבלים את משכורותיהם מבעלי העסקים.
חלק מהמפקחים במועצות הדתיות משמשים גם כמשגיחים בבתי עסק שהם עצמם מפקחים עליהם.
במצב זה אין למעשה פיקוח מטעם המועצה הדתית על המשגיח, והמפקח נמצא בניגוד עניינים.
(1) שמונה עובדים של המועצה הדתית חיפה עובדים עבודה נוספת, ורק אחד מהם קיבל היתר לכך.
אחד מהם - מפקח - משגיח גם בחמישה בתי עסק שעליהם הוא מפקח כך שלמעשה הוא מפקח על עצמו.
מפקח אחר הפסיק בשנת 2006 את עבודתו כמשגיח באותם עסקים שעליהם הוא מפקח.
(2) במועצה הדתית ראשל"צ נמצאו שבעה מפקחים (מתשעה) שעובדים גם בהשגחה בכ -40 בתי עסק.
אף לא עובד אחד ביקש היתר מהמועצה הדתית לעבודתו הנוספת.
שישה מהם משמשים גם כמשגיחים בבתי עסק שהם עצמם מפקחים עליהם; בכ-20 בתי עסק המפקח הוא גם משגיח.
עוד נמצא כי רב שכונה עובד גם כמשגיח במפעל מזון.
אף הוא לא ביקש היתר לעבודתו הנוספת.
הרב עזרן הודיע למשרד מבקר המדינה שממאי 2008 הוא דרש מהמפקחים להקפיד שכל מפקח לא יהיה משגיח במקומות שהוא מפקח עליהם ואסר עליהם להשגיח ביותר משלושה מקומות.
עוד מסר שדרש מהם דוח מפורט על המקומות המפוקחים על ידיהם, כולל סוג הפעילות ושעותיה.
מתברר כי אין במחלקות הכשרות מידע על שעות עבודת המשגיחים בכלל ועל שעות עבודת המפקחים המשמשים כמשגיחים בפרט.
לכן אין להן כלים לוודא שהמפקחים אינם עובדים כמשגיחים בשעות החופפות לשעות עבודתם במועצות הדתיות.
תפקיד המפקח מחייב נוכחות בבתי העסק ואי-תלות בהם.
משרד מבקר המדינה רואה בחומרה יתרה את עבודתם של מפקחים כמשגיחים בבתי עסק שעליהם הם מפקחים.
מפקחים שעובדים בשני התפקידים באותם בתי עסק נמצאים בניגוד עניינים חמור; לפחות בחלק מהמקרים שבהם מפקחים עסקו גם בהשגחה, השגחה זו באה על חשבון זמן הפיקוח.
מצב זה עלול לפגוע ברמת הכשרות של בתי העסק שבהם הם מועסקים.
השגחת כשרות דורשת רמת נאמנות גבוהה של המשגיח.
רמת מוסר עבודה ירודה של משגיחים יכולה להקרין על איכות ההשגחה ועל האמון שהציבור רוחש למשגיחים.
לדעת משרד מבקר המדינה, המועצות הדתיות שמתירות עבודה נוספת למפקחים צריכות להקפיד על כך שהעבודה הנוספת לא תיעשה במקומות שבהם הם מפקחים ולא באותן שעות שבהן עליהם לפקח.
הביקורת של משרד מבקר המדינה התמקדה בשלוש ערים.
ריבוי המקרים שהובאו כדוגמאות לעיסוקם הנוסף של רבני ערים, רבני יישובים ועובדי מחלקות הכשרות במועצות הדתיות מעיד, לדעת משרד מבקר המדינה, על כך שמדובר בתופעה ולא במקרים בודדים.
יש חשש להתרחבותה אם הרה"ר והמשרד לשירותי דת לא יפעלו נגדה נחרצו ֹת.
על הרה"ר ועל המשרד לשירותי דת ליזום אפוא בדיקה מטעמם כדי לוודא שאין עוד מקרים כאלה, ואם יימצאו, לעקור את התופעה מן השורש.
המשרד לשירותי דת 1005 .
לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד לשירותי דת לפרסם בהקדם הנחיות למתן היתרי עבודה נוספת ולמניעת ניגוד עניינים לרבני ערים ולעובדי המועצות הדתיות.
כל עוד לא פורסמו הנחיות כאלה, על המשרד לשירותי דת לשקול לאמץ הנחיות דוגמת הנחיית היועץ המשפטי לממשלה בדבר עריכת הסדרים למניעת ניגוד עניינים בשירות המדינה.
נוסף לכך על הרה"ר לשקול את הדרכים להתמודדות עם רבנים מקומיים שלא פועלים בהתאם להוראותיה.
תרומות של בתי עסק לעמותה .
רבני עיר חברים לעתים בהנהלתן של עמותות שמטרותיהן ציבוריות.
הרב הספרדי הראשי בחיפה, הרב שלמה שלוש, שימש עד נובמבר 2008 .
כיו"ר עמותה העמותה מקבלת תמיכה ממשרד החינוך לפי תקנה תקציבית של תמיכה בישיבות גבוהות.
בעזרת תמיכות וגם תרומות מגורמים פרטיים העמותה מקיימת כוללים ומחלקת מלגות לתלמידים.
בביקורת של החשב הכללי במשרד האוצר (להלן - החשכ"ל) נמצא כי בין התורמים שתרמו לעמותה בשנים 2005 עד 2007 סכומים הגבוהים מ - 1,000 ש"ח היו11 בתי עסק שקיבלו תעודת הכשר בחתימתושל הרב שלוש.
להלן פירוט התרומות של בתי העסק לשנים 2005 -2007 וסכומיהן וסכום התרומות הכולל מהתורמים שתרומתם גדולה מ- 1,000 :ש"ח .
סה"כ 2007 2006 2005 תורם .
156,300 22,200 60,000 74,100 'א .
75,000 15,000 30,000 30,000 'ב .
82,400 32,000 36,000 14,400 'ג .
30,000 6,000 12,000 12,000 'ה .
23,000 7,000 8,000 8,000 'ז .
396,700 95,200 162,00 139,50 סה"כ מבתי עסק 1006 דוח שנתי59ב .
0 סכום התרומות הכולל .
מהטבלה עולה שבשנת 2005 התרומות של בתי העסק היו 58 אחוזים מסכום התרומות הכולל שמעל 1,000 ש"ח; בשנת 2006 - 31 ,אחוזים ובשנת 2007 - 34 .
שיעורים אלה בולטים הסכומים הגדולים ביותר ניתנו מבית עסק א' שבעליו אינו מזוהה עם המגזר הדתי.
מתעורר איפה החשש שיש קשר בין מתן התרומות לבין תעודת ההכשר.
יש טעם לפגם בכך שהרב שלוש חתם על תעודות הכשר לבתי העסק שתרמו לעמותה שהוא היה היו"ר שלה סכומים ניכרים.
מן האמור לעיל עולה חשש חמור לניגוד עניינים.
במהלך מתן תעודות הכשר מוצבות, נוסף על דרישות הלכתי ות "טהורות", גם דרישות שנובעות מנהלים כמו מספר המשגיחים ושעות עבודתם, שלהן משמעויות כלכליות לבתי העסק שמשלמים את שכר המשגיח.
קיים חשש שבית עסק התורם לעמותה סכומים ניכרים מצפה שיָקֵלו בדרישות ממנו לעומת הדרישות מבתי עסק שאינם תורמים לעמותה, ותיווצר תחושה כי בתי העסק תורמים לעמותה בגלל תפקידו של הרב במתן תעודות ההכשר והשפעתו על כך.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאוגוסט 2008 ציין הרב שלוש כי "תפקיד הרב הראשי הוא עליון" ו"מתרכז אך ורק בענייני הלכה", והמערכת בנויה כך שכפופים לו ראש מחלקת הכשרות, ראש המדור והמשגיח.
בהמשך לדבריו הוסיף כי את פסיקתו ההלכתית הוא מקבל אך ורק על פי שיקולים הלכתיים ועל פי ידיעותיו ההלכתיות וכי "אין, לא היתה ולא תהיה לעולם השפעה כלשהי על פסיקתי ההלכתית בענייני כשרות של מקום זה או אחר, גם אם אותו אדם או אותו מוסד יתרום תרומה גדולה ככל שתהיה ל ישיבה ו/או למוסד אחר אשר אני קשור אליו במישרין או בעקיפין".
משרד מבקר המדינה העיר לרב שלוש כי עליו לדרוש מבתי העסק מקבלי תעודת ההכשר להפסיק את מתן התרומות לעמותה שהוא עומד בראשה בכדי לא להיקלע לניגוד עניינים.
מובן שאין מניעה שבתי עסק אלה ימשיכו לתרום למוסדות תורה אחרים שאין לרב שלוש זיקה כלפיהם.
לחילופין, על הרב שלוש לוותר על תפקידו כיו"ר העמותה.
בעקבות הערות הביקורת הודיע הרב שלוש כי הוא התפטר מתפקידו כיו"ר וחבר בעמותה.
המשרד לשירותי דת 1007 .
לתעודת ההכשר יש ערך כלכלי רב עבור בתי העסק, ועל כן ההוצאה על תרומות כדאית להם.
לעומת זאת, רבני העיר הם שליחיו של הציבור אשר נותן בהם אמון וסומך על אישורי הכשרות שהם מעניקים לבתי עסק.
לכן יש לצפות שימלאו את תפקידם בהקפדה על החוק וללא העדפות.
לדעת משרד מבקר המדינה ראוי שרבני עיר, שלהם סמכויות באשר למתן תעודות הכשר לגופים עסקיים, לא ישמש ו בתפקידים שעיסוקם כרוך בקבלת תרומות מאותם גופים, כדי למנוע חשש, ולו למראית עין, שיש קשר בין התרומה לבין מתן ההכשר.
מתן הכשר מחוץ לתחומי העיר .
חוק איסור הונאה בכשרות מסמיך את הרב המקומי להעניק תעודת הכשר לבתי עסק בתחום העיר שבה הוא מכהן כרב; כך יקוים הפי קוח ההלכתי על הכשרות בידי הגורמים המקומיים ויהיה הדוק יותר.
כאמור, חוק הרה"ר אינו מכפיף אליה את הרבנים המקומיים.
כתוצאה מכך יש רבנים שלא פועלים על פי הוראותיה.
התברר כי בשל העובדה ששֹוררים הבדלים בין הרבנים המקומיים בדרישות הכשרות, יש רבנים שאינם סומכים על תעודת הכשר של רבנות מקומית אחרת.
ועדת הרפורמה בהמלצותיה מספטמבר 2006 ,נדרשה אף היא לנושא זה ומצאה כי רבנים מקומיים פועלים שלא על פי קובץ נוהלי הכשרות שהוצא על ידי הרה"ר אלא משיקולים הלכתיים עצמאיים בבואם להעניק תעודת הכשר, בהתאם למסורות פסיקה הלכתיות שונ ות.
התנהגות זו פוגעת באחידות רמת ההשגחה.
לדברי הוועדה, הצרכן אינו יודע מהן הנורמות ההלכתיות השונות שהן נר לרגלי הגורמים המעניקים תעודות הכשר ובמה הנורמות נבדלות זו מזו.
רבנויות מקומיות מסוימות אינן מכירות בתעודות הכשר של אחרות ופוסלות מוצרים ובתי עסק המשתמשים בהן.
בתשובת מנכ"ל הרה"ר למשרד מבקר המדינה מיוני 2008 נאמר, כי נושא זה דורש פתרון חקיקתי מוסדר שיַקנה לרה"ר סמכויות אכיפה משמעותיות.
בביקורת במועצה הדתית בירושלים נמצא, כי המחלקה למצוות הארץ נתנה תעודות הכשר לעסקים מחוץ לתחומי העיר, בניגוד להוראות חוק איסור הונאה בכשרות ולהנחיות שניתנו לה מטעם היועץ המשפטי לרה"ר, כמפורט להלן.
היא נימקה זאת בכך שלא סמכה על רמת הכשרות שקובעות רבנויות אחרות.
התברר כי המועצה הדתית הרחיבה במהלך השנים, בידיעת הרה"ר, את מתן שירותי הכשרות שלה מחוץ לתחומי העיר ואף גבתה בעבורם אגרות.
משרד מבקר המדינה בדק את טיפולה של הרה"ר בנושא זה.
להלן הממצאים: 1008 דוח שנתי59ב .
בשנת 1993 הנחה רב העיר ירושלים את המחלקה למצוות הארץ במועצה הדתית ירושלים לפקח על כשרות של פֵּרות וירקות המשווקים בירושלים ומגיעים מחוץ לעיר, עוד בטרם הגיעם אליה.
(א) ממסמכים של הרה "ר מהשנים 2003 ו- 2004 עולה שהמחלקה למצוות הארץ במועצה הדתית בירושלים "קיבלה על עצמה את עול נתינת הכשרות" בשוק הסיטונאי ברחובות ואף חילקה חותמות של כשרות למהדרין לספקים שרצו לשווק את סחורתם בירושלים דרך השוק הסיטונאי ברחובות.
בתשובתו של רב העיר רחובות הרב קוק ממאי 2008 למשרד מבקר המדינה הוא הסביר, כי המחלקה למצוות הארץ סייעה במתן שירותי פיקוח על הכשרות למועצה הדתית ברחובות עקב מצבה הכלכלי הקשה של המועצה ברחובות.