HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
שלושת המבקשים קיבלו, אך לפני מספר שנים לא רב, סכומי כסף גדולים מאוד במסגרת הסכמי הפ רישה שלהם, במיוחד כשמדובר, לפחות בעניינם של גדות וגואטה, באנשים שפרשו מעבודתם בגיל צעיר, ולאחר פרישה זו ממשיכים הם בעבודתם.
ונסיונם של השלושה גם יחד לטעון כי מצבם הכלכלי כיום הוא כזה שאינו מאפשר להם לפרוע את פסק הדין, אינו ראוי בעינינו".
בית הדין ציין גם כי שלושת הבכירים קיבלו במשך שנות עבודתם במפעל שכר גבוה ותנאי עבודה משופרים ביותר, שלא הובאו בחשבון בתביעת המפעל במרס 1998 , וכי גם לאחר מתן פסק הדין בתביעה האמורה נשארו בידם סכומי כסף גדולים שהם לא נדרשו להחזיר.
לראיה ציין בית הדין ששלושת הבכירים אישרו כי ברשותם נכסים רבים שרכשו עבורם ועבור ילדיהם וחסכונות שאפשרו למר גדות להקים חברה חדשה (אקוטק)50.
מהמכתב של נציג היועמ"ש לממשלה מפברואר 2007 עולה כי "הנהלת המפעל" פעלה לקדם הסכם פשרה עם שלושת הבכירים, בין היתר מנימוקים כלכליים והומניים.
משרד מבקר המדינה מעיר כי ההתחשבות בנימוקים אלה לא התיישבה כלל וכלל עם האמירות החד -משמעיות של בית הדין האזורי לעבודה מאפריל 2004 , כמפורט לעיל, בעניין מצבם הכלכלי השפיר של שלושת הבכירים.
המפעל כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי "מפעל הפיס ו/או מי מאנשיו מעולם לא פנה למעורבים במו" מ וביקש 'להתחשב' בג.
ג בגלל מצבם הכלכלי" (ההדגשה במקור).
יו"ר הדירקטוריון ציין בתשובתו מאוקטובר 2010 למשרד מבקר המדינה כי "מאחר וההסכמה להסדר שהתגבש היתה על דעתו של היועמ"ש לממשלה הרי שלפיס לא נותר אלא לתת את הסכמתו להסכם שאושר".
לעניין הפחתת סכומי ההשבה בשל מצבם הכלכלי של הבכירים, מסר יו"ר הדירקטוריון כי לא ידע על טענתם זו, כי הטענה לא הובאה לידיעת המפעל והדירקטוריון, וכי הוא מעולם לא פנה למי מהמעורבים במשא ומתן וביקש מהם להתחשב במצבם הכלכלי של הבכירים.
יו"ר הדירקטוריון הוסיף והבהיר כי מעולם לא היה לו "ק שר אישי לשלושת הבכירים לשעבר".
50 בש"א (תל אביב-יפו) 5778/04 ,גדות ואח' נ' מפעל הפיס ואח' , תק - עב 2004 (2 ,) 308.
משרד מבקר המדינה מעיר כי התשובות שלעיל אינן מתיישבות עם הדברים באשר לאמירות בא כוח המפעל המוזכרים במכתבו של נציג היועמ"ש לממשלה מפברואר 2007 .
ממכתב זה עולה כי הנהלת המפעל תמכה בפשרה עם הבכירים והביעה חשש שביצוע פסק הדין יביא אותם למצב של פשיטת רגל.
זאת ועוד, האמירה כי דבר הפחתת סכומי ההשבה בשל מצבם הכלכלי לא הובא לידיעת המפעל אינה עולה בקנה אחד עם הודעתו דלעיל של המשנה לממונה על השכר ועם דברי המנכ"ל בישיבת ועדת אקוטק מאפריל 2006 ,)(שבה נכח גם יו"ר הדירקטוריון שאמר: "אני יודע מה המצב הכלכלי.
של כמה אנשים מתוך השלישיי ה .
אין להם כסף, אפילו אם ימכרו את כל הבתים שלהם וכל ]גג"ג[ הזאת זה, אין כסף".
משרד מבקר המדינה גם מסתייג מהטענה ולפיה מאחר שההסדר התגבש על דעתו של היועמ"ש לממשלה, לא היה יכול המפעל להביע את עמדתו בנושא.
המפעל לא די ווח כאמור ליועץ המשפטי לממשלה ולנציגו של היועץ על פרטי תביעת אקוטק ולכן אינו יכול להצדיק את התנהלותו בהסכמתו של היועץ לפשרה.
(ד) אשר לכך שדירקטוריון המפעל לא דן בהסכם הפשרה בתביעה נגד גג"ג לפני שנחתם ולא אישר אותו, יצוין שלהסדר זה - שנכללו בו הטבות רבות מבחינת תנאי החזר החוב של שלושת הבכירים למפעל ובכלל זה הפחתה ניכרת בסכום החוב - היו גם היבטים ציבוריים - שהרי מפעל הפיס הוא נאמן לכספי הציבור והוויתור על החוב שהושג בפשרה הוא, מטבע הדברים, על חשבון תקצוב יעדים של המפעל.
הנהלת המפעל אף לא העלתה את עניין עקרו נות הסכם הפשרה לדיון במועצה הציבורית המייעצת, שתפקידה היה לעסוק בין היתר בנושאים בעלי אופי ציבורי.
לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שיו"ר הדירקטוריון הודיע בישיבת הדירקטוריון שהתקיימה בפברואר 2005 כי הסכם הפשרה עם גג"ג יובא לפני חתימתו לאישור הדירקטוריון, היה ע ליו להציג את הדברים לפני הדירקטוריון ולקבל את אישורו להסכם טרם שנחתם.
בשל אי -דיווחם של יו"ר הדירקטוריון ומנכ"ל המפעל לדירקטוריון על עקרונות הסכם הפשרה בתביעה זו לפני חתימתו נבצר מהדירקטוריון לבחון את נאותות ההסכם נוכח ההסכם בתביעת אקוטק שהוא אישר חודשיים ק ודם לכן.
אילו היה הדירקטוריון מקיים בחינה כאמור, אפשר שהיו מתבצעים שינויים מהותיים בהסכם הפשרה , וייתכן שהוא כלל לא היה נחתם.
(ה) משרד מבקר המדינה העלה כאמור כי לפני שנחתם הסכם הפשרה בתביעה נגד גג"ג לא נמסרו לנציגי היועמ"ש לממשלה פרטים על תביעת אקוטק ועל ההסכם שגובש עמה במסגרת הליך גישור.
עוד הועלה כי גם המשנה לממונה על השכר, שקיבל מהפרקליטות עדכון בנוגע להסכם הפשרה בתביעה נגד גג"ג ותמך בכך, לא ידע ששניים משלושת הבכירים והחברה שבבעלותם עומדים לקבל מהמפעל 4.
מיליון דולר יו"ר הדירקטוריון ציין בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי "אין זה מתפקידו של היו"ר ליידע את היועמ"ש על הליכים נוספים שמתנהלים כי אם מתפקידם של גורמים אחרים במפעל אשר אמונים על הטיפול בנושאים מסוימים ובנושאים המשפטיים בפרט כגון המנכ"ל, היחידה המשפטית והמזכיר של המפעל".
היו"ר הוסיף כי מאפריל 2006 עד אוגוסט 2007 שהה לסירוגין בחו"ל ו"מעולם לא נתן הסכמה ספציפית להסכם שהתגבש בפרשת ג.
שכן באותה תקופה שהה [ בחו"ל.
ורק בדצמבר 2007 הובא ההסכם לידיעת הדירקטוריון וזאת אף ] .
בדיעבד המפעל כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי הדירקטוריון "נתן אישור עקרוני להצעת בישיבה מיום ]בעניין תביעת אקוטק [ הגישור 21.
07 , אך המרחק בין אישור עקרוני לבין הסדר גישור דהיינו הגעה להסכם פרטני עדיין היה רב.
במועד שבו הושג הסדר הגישור כבר היה הסכם הפשרה של ג.
ג חתום וסגור וכבר הוגש לבג"צ עוד ביום 22.
07 , חודשיים קודם לכן.
כי בהליך גישור כה מורכב, וכל עוד לא נחתם הסכם הגישור אזי גם לו סבר מאן שהוא כי יש מקום לדווח על תוצאת ההליך, ודאי הוא כי בשלב זה לא היה מה לדווח לפרקליטות המדינה ו/או לכל גורם אחר על הסכמה כלשהי, כאשר הסכמה זו טרם נתגבשה להסכמה מחייבת כלל ועיקר, אלא כ מעט חודשיים לאחר שפרשת ג.
ג כבר נחתמה ונסגרה בין הצדדים".
בא כוחו של מר גדות כתב בתשובתו מאוקטובר 2010 למשרד מבקר המדינה, בין היתר: "אני פעלתי.
בתם לב, להשיג את אשור הפרקליטות, את אשור היועץ מפעל הפיס 1799 .
המשפטי ואת אשור בג"צ להסכם פשרה מיטיב ופריסת החוב המוקטן מ-6 מליון ש"ח ל -1.
2 מליון ש"ח בפריסת רובו לתקופה של 10 שנים ב -120 תשלומים מצב כלכלי קשה של מר גדות".
חודשיים בא כוחו של מר גורן כתב בתשובתו מאוקטובר 2010 למשרד מבקר המדינה כי "המו"מ לפשרה עסק כל כולו בשניים - בסכום ההחזר מחד ובפרישתו לתשלומים לתקופה ארוכה, בשל מצבם הכלכלי הגרוע של גואטה, גדות ואליצור גורן.
על -פי מה שנאמר אז, שלושתם היו באותו זמן 1800 דוח שנתי61ב .
פנסיונרים ובלא מקורות הכנסה.
עיקר המו"מ בין הצדדים עסק בניסיונות השכנוע של הכול להניא את גורן מסירובו להצטרף לפשרה.
גורן לא היה מוכן להצטרף לפשרה משום שסבר שאין גזרה שווה בין ענינו לעניין גואטה וגדות וכי הוא זכאי ליחס שונה.
כל הצדדים האחרים המעורבים בפרשה, שידעו ואישרו את שונותו של גורן וזכותו לטיפול שונה לחלוטין, הבהירו לו שהן מפעל הפיס והן המדינה רואים את כל הצדדים כמקשה אחת וכי אם לא יסכים לפשרה המוצעת הו א מסכן את הכל".
מזכיר המפעל כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאוקטובר 2010 כי "נושא ג.
אין בעמדתי זו משום הטלת ביקורת על הרפרנטים ]בא כוח המפעל בתביעה נגד גג"ג[ האחרים שטיפלו בנושא מול- אלא רק בבחינת דיוק בעובדות".
לדעת משרד מבקר המ דינה, גם על יו"ר הדירקטוריון הייתה מוטלת החובה לדאוג שיובא לידיעת היועמ"ש לממשלה והפרקליטות כי הדירקטוריון אישר ביוני 2007 .
את הצעת המגשר בתביעת אקוטק בא כוח המפעל [ מול ]במפעל[ כאמור, לדברי מזכיר המפעל "הרפרנט היו היו"ר והמנכ"ל".
דווקא משו]בתביעה נגד גג"גם שהמפעל נתן משקל רב לדעתם של היועמ"ש לממשלה והפרקליטות בתביעה נגד גג"ג, היה על היו"ר והמנכ"ל, שידעו שמתקיים משא ומתן בתביעה נגד גג"ג וידעו שהדירקטוריון אישר לשלם לשניים מהבכירים סכומים נכבדים במסגרת תביעת אקוטק, למסור את המידע החשוב והמהותי הזה לפרקליטות וליועמ"ש לממשלה.
בעניין טענתו של המזכיר ולפיה התביעה נגד גג"ג לא הייתה בטיפולו, משרד מבקר המדינה חוזר על עמדתו ולפיה היה על המזכיר מתוקף תפקידו לברר את כל הפרטים בעניין תביעת המפעל נגד גג"ג והשפעת תביעת אקוטק עליה ולדווח על ממצאיו לדירקטוריון ולכל יתר הגורמים המעורבים בתביעה נגד גג"ג.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש לראות בחומרה את העובדה שהמפעל ונושאי המשרה שטיפלו מטעמו בתביעה זו או שידעו עליה - יו"ר הדירקטוריון, המנכ"ל והמזכיר - לא דיווחו מבעוד מועד לבא כוחו של המפעל וליועמ"ש לממשלה על התקדמות המשא ומתן שהתקיים עם אקוטק לשם השגת הסכם פשרה בנושא תביעתה; דיווח זה התחייב בוודאי לאחר שדירקטוריון המפעל אישר את הצעת המגשר ואף לפני שנחתם הסכם הגישור בין הצדדים, בין היתר מאחר שמר גדות וגב' גואטה היו מעורבים בשתי התביעות ומאחר שההסדר בתביעת אקוטק הביא לשיפור ניכר במצבם הכלכלי.
אילו היו פרטים אלה מובאים לידיעת בא כוחו של המפעל וליועמ"ש לממשלה או לנציגו, ניתן להניח שהדבר היה משפיע על עמדותיהם בעניין עקרונות הסכם הפשרה עם שלושת הבכירים.
(ו) משרד מבקר המדינה העלה כאמור כי רק בישיבת הדירקטוריון שהתקיימה בדצמבר 2007 , כארבעה חוד שים לאחר שנחתם הסכם הפשרה עם שלושת הבכירים וכחודשיים לאחר שבג"ץ נתן לו תוקף של פסק דין, דווח עליו לדירקטוריון בדיעבד; את הדיווח האמור מסר בא כוח המפעל בעניין תביעה זו.
(ז) בא כוחו של המפעל ציין בישיבת הדירקטוריון שהתקיימה בדצמבר 2007 כי "בג"צ לאחר שקיים ד אמר 'למה לא תלכו לגישור ותנסו ]בעתירה[ ,יון עקרוני לפתור את הבעיה.
יש פה בכל זאת בעיה רגישה של הקונפליקט בין העובדה מפעל הפיס 1801 .
,שהדירקטוריון לאורך שנים.
כל מיני תוספות שכר מעוותות מחד מצד שני בא בית הדין וקבע שזה נוגד את תקנת הציבור, התוצאה הייתה שהלכנו לגישור בפני השופט בדימוס יצחק זמיר ששמע את הצדדים"51 .
51 הגישור האמור לעיל הסתיים ללא הסכמה בין הצדדים כבר במרס 2005 , והפשרה בתביעה גובשה במשא ומתן שהתקיים בין הצדדים במישרין.
בא כוחו של המפעל גם פירט לפני הדירקטוריון את השיקולים שלפיהם היה מקום להגיע לפשרה עם שלושת הבכירים לשעבר: "א) הם נתנו לנו ייפוי כוח לגבות את כל התשלומים שאנחנו כבר ניכינו עבורם במס הכנסה על סכומי העבר.
זה מחזיר לנו חלק ניכר מהסכומים.
ב) הם נתנו לנו שעבודים ראויים להבטחת התחייבויותיהם שלהם, דבר שלא היה לנו קודם.
לגבי העתיד - עצרנו להם את הפנסיה.
לגבי העבר - היינו צריכים לצאת למלחמה.
דהיינו, הוצאה לפועל, עיקולים וכל הדברים האחרים, כאשר כל אחד מהם עשה את כל הסידורים, בקיצור, אני חושב שעשינו מעשה התחשבות ופעלנו תוך הקטנה מינימלית של הסכומים המאוד מאוד גדולים שקיבלנו, והדבר השלישי, יש לנו ביטחון שהסכום הזה ישולם".
במענה על שאלתו של אחד הדירקטורים, מה היה שיעור ההפחתה של הסכומים שעל שלושת הבכירים להשיב למפע ל, פירט בא כוחו של המפעל את הסכומים להשבה שנקבעו בהסכם הפשרה אולם לא ציין את שיעור ההפחתה של הסכומים שהם היו צריכים לשלם לעומת הסכומים שנקבעו בעקבות פסקי הדין של בתי הדין לעבודה ואם הם תואמים את העקרונות שקבע כאמור היועמ"ש לממשלה בנושא.
מהאמור לעיל עולה ש גם בדיווח בדיעבד שנמסר לדירקטוריון בעניין הסכם הפשרה בתביעה זו לא הובא לידיעתו שיעור ההפחתה בסכומי ההשבה של שלושת הבכירים שנקבעו בהסכם הפשרה, אף שבפועל היה מדובר בשיעור הפחתה ניכר (כ -66% מהסכומים שהם נדרשו להשיב בעקבות פסקי הדין של בתי הדין לעבודה).
נתונים אלה אינם מתיישבים עם הדיווח שמסר כאמור בא כוחו של המפעל לדירקטוריון על "הקטנה מינימאלית של הסכומים המאוד מאוד גדולים שקיבלנו".
עוד מעיר משרד מבקר המדינה כי גם הצגת מתן יפויי הכוח למפעל לגבות ממס הכנסה את התשלומים שנוכו לבכירים בעבר כאחד השיקולים שהנחו את המפעל להגיע לפשרה הייתה מטעה, כיוון שהסכמת המפעל לדאוג לגביית התשלומים מרשויות המס במקום שהבכירים יצטרכו להחזיר לו את סכומי ההשבה ולפנות בעצמם לרשויות המס כדי לקבל החזר על ניכויי העבר הייתה לטובת הבכירים.
(ח) בישיבת הדירקטוריון האמורה (מדצמבר 2007 ) אמר יו "ר הדירקטוריון שאין קשר בין הסכם הפשרה עם שלושת הבכירים ובין תביעת אקוטק, וכי המפעל הסכים לפשרה בתביעה נגד גג"ג רק לאחר שהיועמ"ש לממשלה חשב שהיא ראויה.
משרד מבקר המדינה מעיר כי היו"ר לא דיווח לדירקטוריון כאמור כי יש קשרי גומלין בין שתי התביעות ושהסכם הפשרה בעניין התביעה בבית הדין לעבודה גובש בין היתר נוכח הטענה בדבר מצבם האישי והכלכלי.
היו"ר גם לא דיווח לדירקטוריון שהמפעל לא דיווח ליועמ"ש לממשלה על תביעת אקוטק שניהל המפעל בד בבד עם התביעה נגד גג"ג, וכי הוא עמד לתת סכום ניכר למר גדות ולגב' גואטה במסגרת הסכם הפשרה שגובש אתם.
לנוכח האמור לעיל לא ניתן לראות באישור היועמ"ש לממשלה ובחתימתו על הסכם הפשרה בעניין גג"ג "הכשר" להסכם זה מאחר שהוא לא ידע על השפעותיה של תביעת אקוטק על התביעה נגד גג"ג, וכל שימוש באישור זה בנסיבות אלה היה בו כדי להטעות.
יתרה מזו, הסכמת היועץ להסכם הפשרה אינה יכולה לשמש תחליף לאישור הדירקטוריון להסכם זה.
הפרקליטות והמפעל הסכימו להגיע להסכם פשרה עם שלושת הבכירים לאחר שבית הדין הארצי לעבודה דחה את ערעורם של האחרונים על פסק הדין שנתן בית הדין האזורי לעבודה וכאשר עתירה לבג"ץ תלויה ועומדת.
במסגרת הסכם הפשרה הופחתו בשיעור ניכר הסכומים שעל שלושתם להשיב למפעל, והסכומים המופחתים נפרסו על פני 10 ו-15 שנים.
הועלה כי המפעל לא דיווח ליועמ"ש לממשלה או לנציגו מפרקליטות המדינה ולבא כוחו בתביעה זו כי הדירקטוריון החליט לשלם לשניים מהבכירים ולחברה שבבעלותם (אקוטק) 4.
ההסכם גם לא הובא לדיון ולאישור בדירקטוריון המפעל, ועקב כך לא התאפשר בו דיון ממצה על כל היבטיו.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המוסדות המנהלים של המפעל לדון בהקדם באופן תפקודם של יו"ר הדירקטוריון והמנכ"ל ובאופן קבלת ההחלטות בתביעה זו.
האחריות לכך שההסכם עם שלושת הבכירים לא הובא לדיון ולאישור בדירקטוריון ולכך שהפרקליטות לא עודכנה בפרטי המשא ומתן המקביל בעניין תביעת אקוטק מוטלת בראש וראשונה על יו"ר הדירקטוריון לשעבר, שמעון כצנלסון, על מנכ"ל המפעל, שאול סוטניק, ועל המזכיר, עו"ד רוני כהן, שהיו מעורבים או אמורים להיות מעורים בפרטי שתי התביעות, כל אחד בהתאם להיקף תפקידו וסמכויותיו.
ממצאי בדיקתן של פעולות המפעל בתביעה נגד גג"ג מלמדים על ליקויים מהותיים בתהליך קבלת ההחלטות, על אי -ביצוען של מלוא הבדיקות והפעולות שהתחייבו, על אי-נקיטת צעדים שהתאפ שרו והתחייבו, ועל אי- הצגת מידע חיוני הקשור בנושא לדירקטוריון.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש לראות בחומרה את תפקודם של המפעל ושל נושאי התפקידים האמורים לעיל.
מתן ביטוי לתביעת אקוטק בדוחות הכספיים של המפעל על פי התקן החשבונאי שהיה מקובל בישראל בשנים 2005 ו- 2006 , אם קיומה של מחויבות אפשרית כלשהי שמקורה באירועי עבר תלוי בהתרחשות של אירוע או אירועים עתידיים לא ודאיים, ואם צפוי - בסבירות שאינה קלושה - תזרים שלילי של משאבים, יש לדווח על כך בדוחות הכספיים.
כלומר יש לתת בדוחות הכספיים ביטוי לחשש מחיוב עת ידי בגין אירועי עבר, שהסיכוי להתממשותו הוא יותר מקלוש.
משרד מבקר המדינה העלה כי על אף התקן החשבונאי האמור, ואף שתביעת אקוטק הוגשה כאמור בינואר 2005 והמפעל החל כבר במאי 2005 בהליכי גישור בעניינה, ואף לפני כן הציע לשלם לחברה4.
2 מיליון דולר עבור זכות השימוש בפטנט, דבר שלימד על נכונותו להגיע לפשרה בנושא, לא דיווח המפעל על התביעה ועל הליכי הגישור בעניינה בדוחותיו הכספיים לשנים 2005 ו- 2006 .
במרס 2008 פנה משרד מבקר המדינה למפעל וביקש ממנו להסביר מדוע לא כלל בדוחותיו הכספיים לשנים האמורות את המידע בעניין התביעה וקיום הליכי גישור.
המפעל העביר את הבקשה לרואה החשבון שלו, לקבלת התייחסותו לנושא.
באפריל 2008 כתב רואה החשבון למפעל כי לתביעת אקוטק לא ניתן ביטוי בדוחות הכספיים מאחר שלהערכת היועצים המשפטיים של 1806 דוח שנתי61ב .
המפעל סיכויי התביעה לזכות היו נמוכים, כשם שצוין במכתביהם למפעל מנובמבר 2005 , מפברואר 2006 וממאי 2007 להתקבל]אקוטק[ : "סיכויי טענות התובעת מוערכות בכ-15% לערך בשאלה האם הופר הפטנט בכל הנוגע למערכות ה-EIL של מפעל הפיס, וב -30% בשאלה האם יוכח בבית המשפט כי הפטנט של התובעת תקף".
רואה החשבון של המפעל כתב בתשובתו מספטמבר 2010 למשרד מבקר המדינה הפסדים שמקורם באירועי עבר, והסיכוי [ ש"נהוג להתייחס להפסדים תלויים שההסתברות שלהם ]להתממשותם תלוי באירוע עתידי לא ודאי 20% או פחות כ'קלושים' אשר אינם מחייבים גילוי בדוחות הכספיים ובודאי שאינם מחייבים הפרשה.
תביעת אקוטק אינה תביעה לפיצ ויים ועל כן בהתייחס לתביעה זו המחויבות הקיימת אינה גורמת למצב שמפעל הפיס יצטרך להשתמש במשאביו הכלכליים כדי לסלק את המחויבות.
כמו כן, על פי חוות דעת יועציה המשפטיים של מפעל הפיס הסבירות כי טענתם תתקבל באשר לשאלה האם הופר הפטנט בכל הנוגע למערכות החיש גד האלק טרוני של מפעל הפיס הינה קלושה (פחות מ - 20% .
") ועל כן לא נדרש המפעל לתת גילוי בביאוריו לדוחות הכספיים לדעת משרד מבקר המדינה, העובדה שאקוטק לא תבעה במפורש פיצויים באותו שלב לא היה בה כדי להעיד על כך שהמפעל לא יצטרך להשתמש במשאביו הכלכליים בעקבות התביעה.
כאמו ר, אקוטק טענה בכתב התביעה כי אינה יכולה באותו שלב לאמוד את שיעור הפיצויים שתהיה זכאית להם בגין הפרת הפטנט, אך היא שומרת על זכותה לתבוע פיצויים לאחר קבלת המידע הנוגע להיקף הפרת זכויותיה.
הסכמתו של המפעל לנהל משא ומתן עם התובעת ולפתוח בהליך גישור לאחר הגשת התביעה נגדו מצביעים על כך שבפועל האפשרות שהוא יעשה שימוש במשאביו הכלכליים לסלק את התביעה הייתה יותר מ"קלושה".
מכאן שהיה על המפעל לתת גילוי לתביעת אקוטק בדוחותיו הכספיים לשנת 2005 .
ואילך, השנה שבה הוגשה כאמור התביעה והחלו הליכי הגישור לחלופין, אם אכן סברה הנהלת המפעל כי הסיכוי שטענת הפרת הפטנט תתקבל הוא קלוש, לא היה כלל מקום להיכנס למשא ומתן ולשלם לחברה ולבעליה 4.
מיליון דולר עבור השימוש בפטנט, כפי שנעשה הועלה כי רק בדוחות הכספיים ביניים של המפעל לתקופה שהסתיימה ב- 31.
07 ושנחתמו בספטמבר 2007 צוין בביאורים לדוחות כי "בשנת 2005 הוגשה נגד תביעה אזרחית בבית המשפט המחוזי בתל ]המפעל[- אביב, המבקש מבית להפר פטנט הנמצא בבעלות ]המפעל[ המשפט להוציא צו מניעה קבוע האוסר על לתת לתובעים מידע בדבר מערכות המופעלות על ]המפעל[ התובעים וכן לחייב את ומבצעות את הפטנט]המפעל[ ידי, בהתבסס על חוות ]המפעל[ .
להערכת הנהלת דעת יועציה המשפטיים, סיכויי התובעים לזכות בתביעה נמוכים ולפיכך לא הופרשו ]המפעל[ סכומים כלשהם לכיסוי תביעה זו.
יחד עם זאת ולשם הזהירות, נמצא במגעים עם התובעים על מנת להגיע לפשרה באשר לתביעה.
עיקר הפשרה עניינה רכישת הקנין הרוחני (הפטנט).
ההליך כולו נערך במסגרת גישור אותו מוביל פרופ' קיבל את ]המפעל[ יצחק זמיר (שופט בית המשפט העליון בדימוס).
דירקטוריון צפוי כי תושג ]המפעל[ המלצת המגשר לרכישת הקנין הרוחני.
להערכת הנהלת פשרה כאמור לעיל.
התוצאות הכספיות של הפשרה תבואנה לידי ביטוי לאחר גיבושה הסופי".
בדוחות הכספיים של המפעל לשנת 2007 שנחתמו ביוני 2008 (כאמור הסכם הגישור עם אקוטק נחתם באוקטובר 2007 ,), דיווח המפעל בסעיף "רכוש אחר מפעל הפיס 1807 .
נטו" ובביאורים לדוחות על רכישת הפטנט בסך כ-20 מיליון ש"ח.
בביאורים הובא מידע על תביעת אקוטק נגד המפע ל, על ההסכם שנחתם בין המפעל לאקוטק בנושא רכישת הבעלות על הפטנט והבקשה לפטנט, על סילוק התביעה נגד המפעל ועל ההסדר עם הספק בדבר השתתפותו בתשלום של המפעל לאקוטק לפי שכר את שירותיו של מעריך שווי על ]המפעל[" הסכם הגישור.
עוד נכתב בביאור כי מנת לבחון את ערכם 1808 דוח שנתי61ב .
הכלכלי של זכויות השימוש בפטנטים.
ביום 12 בדצמבר 2007 ]המפעל[ , קיבל חוות דעת ממעריך השווי, על פיה, בהסתמך על מכלול השיקולים והנתונים אשר הוצגו ונותחו, הוא בדעה כי ערכם הכלכלי של זכויות השימוש בפטנטים אינם נופלים מהסכומים אשר שולמו עבורם ואף עולים עליהם.
בהסתמך על חוות דעת זו, נרשמו זכויות השימוש בפטנטים האמורים כרכוש אחר החל ממועד העברת ".
]המפעל[ הזכויות לבעלות משרד מבקר המדינה העלה כי המפעל לא פעל לקבלת הערכת שווי של הפטנט לפני שקיבל את ההחלטות בנושא, וכי חוות הדעת האמורה של מעריך השווי מדצמבר 2007 , שצוינהבביאורים לדוחות הכספיים, ניתנה רק לאחר שדירקטוריון המפעל כבר אישר את הסכם הגישור עם אקוטק (ביוני 2007 ) ולאחר שנחתם ההסכם בין הצדדים (באוקטובר 2007 .
 האחריות הכוללת לאישור הדוחות הכספיים של המפעל מוטלת לפתחה של הנהלת המפעל, שכעולה מממצאי ביקורת זו, לא נקטה את הצעדים הדרושים למתן ביטוי הולם לתביעת אקוטק בדוחות הכספיים לשנים 2005 ו- 2006 .
ראוי שמוסדות המפעל יבדקו את הטיפול בנושא זה פעולות משרד המשפטים לאחר שנודע לו על תביעת אקוטק באוקטובר ונובמבר 2007 , לאחר שבג"ץ אישר את הסכם הפשרה, פנה בא כוחו של מר גור ן לפרקליטות המדינה והתריע כי הסכם הגישור שהמפעל חתם עם סימני ]מעורר[ ,חברת אקוטק בעניין תביעתה "שנשמרה בסוד גמור מפני מרשנו שאלה כבדים ביחס לצדדים המעורבים ובין היתר גם באשר להתנהלות מפעל הפיס.
בא כוחו של גורן דרש בשם מרשו לקיים עם המפעל ועם היועץ המשפטי לממשלה "ברור דחוף" בנושא.
במכתב ששלח בדואר אלקטרוני באוקטובר 2007 ,נציג היועמ"ש לממשלה למשנה ליועמ"ש וללשכת היועמ"ש, לאחר פנייתו האמורה של בא כוחו של מר גורן של אליצור גורן לבאי ]עורכת דינו[ הוא ציין, בין היתר, כדלהלן: ראו "מכתבה של כוחם של גדות ושל גואטה.
שהעתקו נשלח לי ולב"כ מפעל הפיס.
שדיווחה שמפעל הפיס הסכים לשלם לגדות וגואטה סך העולה על 4 מיליון דולר על פי הסכם פשרה.
היא ביקשה פרטים על ההסכם ועל התביעה ועל וגם שאלה אם היועמ"ש היה מעורב ]בנושא[ הליך הגישורבהליך.
המכתב הזה יוצר אצלי חוסר נוחות.
איני יודע פרטים על הסכסוך שבמסגרתו הושגה פשרה, למעט הדבר הבא: באחת מישיבות הגישור אצל זמיר הוא הזכיר שגדות וגואטה הקימו חברה ושהם טוענים שמפעל הפיס הפר פטנט ששייך לחברה.
לי זה נשמע חשוד אך הנחתי לזה.
ודאי לא ידעתי שזמ יר מגשר בסכסוך הזה.
מצד אחד, אין לי כל דרך לקבוע שאין כל ממש בטענות של גדות וגואטה להפרת פטנט נ.
מפעל הפיס ושמדובר בקנוניה של גדות עם הנהלת מפעל הפיס שמטרתה להוציא כספים מקופת מפעל הפיס לכיסם של גדות וגואטה בין היתר על מנת שלא יצטרכו לממן את ההשבה בתיק שלנ ו, אך מצד שני מפעל הפיס 1809 .
עדיין נשאלת השאלה אם הסכם זה לא דורש בחינתו בעין הציבורית שבחנה את הסדרי ההעסקה והפרישה של ג.
אשמח להתייעץ איתך בנושא".
במכתב אלקטרוני נוסף ששלח נציג היועמ"ש לממשלה בינואר 2008 ללשכת היועמ"ש ולמשנה ליועמ"ש לאחר פגישתו עם בא כוחו של גורן הוא ציין: "אין לנו בסיס לקבוע שמדובר בתביעה לא אמיתית שמטרתה להוציא כספים ממפעל הפיס לטובת גדות וגואטה.
אני יכול לומר שגם לי יש ספקות בעניין - מדוע לא סיפרו לנו , מדוע חיכו עד לחתימת הפשרה שלנו לחתימת ]תביעת אקוטק [ על התביעה הפשרה בתיק השני - ונראה לי ששל בא כוחו של מר [ אם תוצג דרישה שלו למבקר המדינה לבדוק את העיסקה, אנו צריכים לתמוך, ואולי אפילו ]גורן לדרוש בדיקה כלשהי ביוזמתנו.
לגבי היכולת [ אמנם לא עשינו חקירת יכולת , אבל נראה לי שנכון שלו היינו יודעים ]הכלכלית של מר גדות, גב' גואטה ומר גורן שיומיים א חרי חתימת ההסכם שלנו יחתמו ישלם ]מפעל הפיס [ על הסכם לפיו לחברה שלהם 4.
אולי גם לא היינו מוותרים על ריבית.
לסיכום צריך להחליט אם אנחנו בעצמנו לא נבקש שהפשרה הזו תיבדק.
למשל - ע"י מבקר המדינה, או שאנחנו 'נתמוך' בדרישתו של גורן לקיום בדיקה כזו".
יצוין כי במאי 2009 , במסגרת הבדיקה המיוחדת שעשה כאמור מבקר הפנים של המפעל בעניין תביעת אקוטק והתביעה נגד גג"ג הוא שלח מכתב למנהלת המחלקה לסכסוכי עבודה שבפרקליטות המדינה וביקש, בין היתר, את התייחסותה לשאלה שלהלן: "האם הובא ליד יעתם של גורמים במשרד היועץ המשפטי לממשלה ומקבלי ההחלטות בפרשה, נושא פרשת אקוטק המקבילה".
מבדיקת משרד מבקר המדינה עולה כי ביוני 2010 עדיין לא השיבה מנהלת המחלקה לסכסוכי עבודה בפרקליטות על פנייה זו.
מנהלת המחלקה הסבירה למשרד מבקר המדינה באותו חודש כי אי-מתן התשובה מקורו בתקלה.
הועלה כי על אף סימני השאלה המהותיים שבאו לידי ביטוי במכתבים האמורים של נציג היועמ"ש לממשלה, לא יזמו הפרקליטות או היועמ"ש לממשלה כל בדיקה בעניין תפקודו של המפעל בנושא.
משרד המשפטים כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי היועמ"ש לממשלה קיבל את המלצת נציגו בתביעה נגד גג"ג ולפיה "אין מקום ובסיס, בשלב זה, להובלת מהלך על ידינו, ועל ב"כ גורן להעלות את טענותיו בפני הגורמים הרלבנטיים, לרבות פניה מצידו למבקר המדינה.
ככל שתיעשה פניה כאמור (המבוססת כאמור על מידע שבידיו ולא בידינו), נשקול הצטרפות ותמיכה בפניה לברור העניין".
לדעת משרד מבקר המדינה, היה על הגורמים הנוגעים בדבר במשרד המשפטים, ובראשם היועמ"ש לממשלה, לאחר שהתעוררו אצלם ספקות משמעותיים בנושא, לנקוט ביזמתם צעדים נמרצים לבדיקת העניין ולא לכרוך זאת בפעולותיו או ביזמתו של גורם אחר.
חשש לניגוד עניינים של מנכ"ל המפעל 1.
עובד ציבור עלול להימצא במצב שיש בו חשש לניגוד עניינים כאשר עניין שהוא מופקד עליו בתוקף תפקידו הציבורי עלול להתנגש עם עניין אחר שיש לו או מפעל הפיס 1811 .
עם תפקיד אחר שהוא ממלא.
על פי פסיקת בית המשפט העליון52 , הכלל האוסר על עובד ציבור להימצא במצב של ניגוד עניינים מטרתו .
52 בג"צ 531/79 סיעת "הליכוד" בעיריית פתח-תקווה נ' מועצת עיריית פתח -תקווה ואח', תקדין , פ"ד לד(2 )566 ,569 ,572.
למנוע את האפשרות שבעת מילוי תפקידו הציבורי הוא יושפע מאינטרסים זרים שלו או של גורם הקשור אליו, המנוגדים לאינטרסים שהוא מופקד על שמירתם במסגרת תפקידו הציבורי.
הפרת הכלל תיתכן גם כאשר בפועל העובד הנמצא במצב של ניגוד עניינים ממלא את תפקידו בתום לב ואינו מושפע מהאינטרס הזר.
על המפעל ועל עובדיו חלות, כאמור, נורמות התנהגות ציבוריות ובכללן הנורמות האוסרות על פעילות בניגוד עניינים או תוך חשש לניגוד עניינים53.
מנכ"ל המפעל, מר שאול סוטניק, החל כאמור לעבוד במפעל הפיס בשנת 1990 וכיהן בו בתפקידיםשונים, וממאי 2002 הוא מכהן כמנכ"ל המפעל.
בשנים 1990 -1996 כיהן מר גדות כיו"ר המפעל.
ממידע שנמסר למשרד מבקר המדינה עולה כי למר סוטניק היכרות רבת שנים עם מר גדות, וכי מר גדות הוא שהביא לקבלתו של מר סוטניק לעבודה במפעל.
משרד מבקר המדינה העלה כי המנכ"ל לא דיווח למוסדות המפעל מבעוד מועד על מהות היכרותו האישית עם מר גדות ולא ביקש את הנחייתם בנושא, אף שהיכרות זו הייתה עלולה להשפיע על מעורבותו במשא ומתן עם אקוטק - שמר גדות נמנה כאמור עם בעליה - ועל מעורבותו בתביעה נגד גג"ג, כמפורט להלן: (א) בנובמבר 2004 החליט כאמור דירקטוריון המפעל על הקמת ועדה שתנהל משא ומתן עם אקוטק ובה ישתתפו שלושה דירקטורים, מנכ"ל המפעל והמזכיר (ועדת אקוטק).
למרכז עבודת הוועדה מונה המנכ"ל.
בישיבה שקיימה הוועדה באותו חודש הוחלט, בין היתר, שהמנכ"ל והמזכיר יקיימו משא ומתן עם בעלי אקוטק בעניין הפטנ ט.
ממסמכים שונים עולה שהמנכ"ל השתתף באופן שוטף בישיבות של ועדת אקוטק ובישיבות שקיימה הוועדה עם נציגי החברה, וכי גם בישיבות אלה הוא לא מסר גילוי נאות בדבר היכרותו האישית עם מר גדות.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המנכ"ל היה למסור לדירקטוריון, מיד לאחר הודעת אקוטק למפעל על הפטנט שברשותה ולמצער בדיון שקיים בנובמבר 2004 , דיווח מפורט בדבר זיקתו למר גדות, וכן בדבר זיקתו למר גורן ולגב' גואטה - אם הייתה לו זיקה אליהם.
ממסמכי המפעל עולה כי רק בישיבת ועדת אקוטק באפריל 2006 - שבה נכחו יו"ר הדירקטוריון, מר כצנלסון, וחבר הדירקטוריון (מר עדי אלדר) - ציין המנכ"ל לראשונה, בין היתר: "כולם יודעים שאני מכיר את שלושתם , אף פעם לא הסתרתי את זה, ואני יודע ]מר גדות, מר גורן וגב' גואטה[ מה המצב הכלכלי והבריאותי של כמה אנשים מתוך השלישייה הזאת.
אפילו אם ימכרו את כל הבתים שלהם וכל זה, אין כסף".
מפרוטוקול הישיבה לא עולה כי בעקבות הדיווח האמור דרשה הוועדה מהמנכ"ל להסביר מדוע רק במועד מאוחר זה (אפריל 2006 ), חודשים רבים לאחר שהחל המפעל לטפל בתביעת אקוטק, דיווח המנכ"ל לראשונה על היכרותו האישית עם מר גדות.
עוד הועלה כי גם לאחר הודעתו האמורה של המנכ"ל לא קיימו הוועדה או הדירקטוריון דיון במתחייב מכך, ובכך אפשרו למנכ"ל להמשיך במעורבותו בתביעה עד לחתימת הסכם הגישור עם אקוטק.
53 ,ראו מבקר המדינהדוח שנתי 57 ב( 2007 ,"), הפרק "היבטים בפעולות מפעל הפיס עמ' 292 .
)(ב משרד מבקר המדינה העלה כי המנכ"ל, מתוקף תפקידו, עמד בקשר עם בא כוח המפעל בתביעה נגד גג"ג בנוגע לפעולותיו בנושא והיה בין הגורמים במפעל שאישרו את חידוש המשא ומתן הישיר עם גג"ג לגיבוש הסכם הפשרה.
ממסמכי המפעל לא עולה כי באחד משלבי פרשה זו דיווח המנכ"ל למוסדות המפעל או ליועציו המשפטיים על היכרותו האישית עם מר גדות.