HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
התברר שהרשת לא קיימה משא ומתן עם עובדיה - גננות, סייעות, מפקחים, רכזים ועובדי מינהל - להפחתת השכר האמורה, אלא קיצצה את שכרם באופן חד-צדדי.
עוד נמצא שגם במקרה שבו שלחה גננת לרשת מכתב ולפיו היא מתנגדת לקיצוץ האמור, לא נמנעה הרשת מלקצץ את שכרה.
(ג) נמצא כי ממועד מסוים בשנת 2003 הפחיתה הרשת כמה רכיבים מהשכר של חלק מעובדיה: היא הקפיאה גמולי השתלמות, כלומר היא לא שילמה שכר בגין גמולים חדשים, היא הקפיאה דרגות ושללה גמול ניהול מגננות שזכאיות לכך; היא הפחיתה משכרן של סייעות תשלום בעד חצי שעת עבודה ביום .
נמצא שהנהלת הרשת לא פעלה להשיג את הסכמת עובדיה לקיצוץ שכרם.
מהאמור לעיל עולה שהרשת קיצצה את שכר עובדיה באופן חד -צדדי ושרירותי.
אף לאחר שהמשרד דרש ממנה לקבל את הסכמתם האישית של העובדים כתנאי להפחתה משכרם, לא נענתה הרשת לדרישה.
המשרד ידע על כך והנחה את הנהלת הרשת בעניין, אולם לא וידא שהיא פעלה בהתאם להנחיותיו.
תשלום דמי הבראה וקצובת ביגוד בנובמבר 1995 פרסם שר העבודה והרווחה צו הרחבה להסכם קיבוצי בדבר תשלום דמי הבראה לכלל העובדים במשק, והצו עודכן בשנת 2003 .
)(א נמצא כי בשנים 2000 -2007 לא שילמה הרשת לעובדיה דמי הבראה וקצובת ביגוד.
חבר הנהלת הרשת, מר יוסף ביננפלד, הסביר לנציגי משרד מבקר המדינה באוגוסט 2008 כי בשל מצבה הכספי הקשה של הרשת נבצר ממנה לשלם לעובדים דמי הבראה וקצובת ביגוד.
(ב) המשרד הנחה א ת הבעלויות לשלם לעובדיהן בכל שנה דמי הבראה במשכורת חודש יוני וקצובת ביגוד במשכורת חודש יולי.
משום כך, התעריפים שלפיהם מקצה המשרד כספים לבעלויות בעד חודשים יוני ויולי כוללים רכיב שמיועד לתשלום דמי הבראה וקצובת ביגוד, והוא הקצה לבעלויות כספים שמיועדים לתשלום רכיבי שכר אלה.
יוצא אפוא שבמשך כשבע שנים פעלה הנהלת הרשת שלא לפי צו ההרחבה, אף שהמשרד הקצה לה את הכספים הנדרשים לשם תשלום דמי הבראה וקצובת ביגוד.
לדעת משרד מבקר המדינה, מעשיה של הנהלת הרשת הם בגדר הפרה בוטה של זכויות העובדים והתנהגות לא ראויה של מעביד הניזון מכספי ציבור ונותן שירות לציבור.
כמו כן הרשת עשתה שימוש בכספי ציבור שלא על פי הייעוד שנקבע לגבי אותם כספים.
הקטנת מספר שנות ותק של גננות : בשנת 2003 החלה הרשת להעמיד לפני גננות ותיקות - שלהן 25 שנות ותק ויותר- שתי אפשרויות: להמשיך לעבוד ברשת ולקבל שכר לפי 12 שנות ותק בלבד, או שיינקט נגדן הליך פיטורים (בעניין פיטורי עובדים - ראו להלן).
בהתאם לכך הפחיתה הרשת את מספר שנות הוותק של חלק מן הגננות מ-25 ל-12 .
מהאמור לעיל עולה שכדי לקצץ בהוצאותיה ולהקטין את הגירעון, קיצצה הרשת בשכר עובדיה באופן שריר ותי וחד -צדדי, בחלק מהמקרים תוך התעלמות מדיני העבודה ומזכויות העובדים: היא קיצצה את שכרם, הפסיקה לשלם להם דמי הבראה וקצובת ביגוד והתנתה את המשך 730 דוח שנתי59ב .
עבודתן של גננות ותיקות בצמצום ניכר של מספר שנות הוותק שלהן, באופן שרירותי וללא הסכמה.
על מנהליה של הרשת להקפיד לשלם שכר לעובדים על פי דיני העבודה הנהוגים בישראל, ועל המשרד לוודא שהרשת אכן נוהגת כך.
כאמור, מניתוח הסיבות לגירעון של הרשת עולה, שאם תנקוט הרשת צעדי התייעלות, כמו סגירת גנים גירעוניים והפסקת מתן שירותים ללא מקור תקציבי, ייתכן שהיה באפשרותה לצמצם במידה ניכר ת את הפגיעה בתנאי השכר של עובדיה.
תשלום פיצויי פיטורים חוק פיצויי פיטורים, התשכ"ג - 1963 (להלן- חוק פיצויי פיטורים), קובע ש"מי שעבד שנה אחת ברציפות - ובעובד עונתי שתי עונות בשתי שנים רצופות - אצל מעביד אחד או במקום אחד ופוטר, זכאי לקבל ממעבידו שפיטרו פיצויי פיטורים; התפטר מחמת הרעה מוחשית בתנאי העבודה, או מחמת נסיבות אחרות שביחסי עבודה לגבי אותו העובד שבהן אין לדרוש ממנו כי ימשיך בעבודתו, רואים את ההתפטרות לענין חוק זה כפיטורים".
לפי נתוני הרשת, בתום שנת הלימודים התשס"ז היא פיטרה 267 עובדות - גננות וסייעות.
נמצא שהרשת לא שילמה פיצויי פיטורים לאף אחת מהעובדות האמורות עד ינואר 200920.
,לפי תחשיב שעשתה הרשת באוגוסט 2008 הסתכמו התחייבויות הרשת בגין פיצויי פיטורים ב-16.
בדיון שהתקיים בינואר 2007 בעניין תכנית ההבראה לר שת השתתפו, בין השאר, חשב המשרד דאז, נציגת הלשכה המשפטית של המשרד, ראש תחום תמיכות דאז במשרד המשפטים, נציג משרד האוצר ונציגי הנהלת הרשת.
בדיון סוכם, בין השאר, ש"לגבי פיטורי גננות, משרד החינוך יקצה, בכפוף לחתימה על תכנית ההבראה, 150% פיצויים עבור כל שנת עבוד ה של גננת + 6 חודשי הסתגלות בניכוי הסכום שנצבר לעובד בקופות גמל".
חשב המשרד, רפרנט למשרדים חברתיים באגף החשכ"ל במשרד האוצר וסגן חשב המשרד דאז מסרו לנציגי משרד מבקר המדינה כי הובהר לנציגי הרשת שמימון הפיצויים בידי הממשלה מותנה בחתימה על הסכם הבראה.
ממכתבים שכתב במרס 2008 חבר הנהלת הרשת, מר יוסף ביננפלד, לשרת החינוך, פרופ' יולי תמיר ובאוקטובר 2007 לחשב המשרד עולה שהרשת ראתה בסיכום האמור מעין התחייבות של המשרד לשלם לה פיצויי פיטורים, אף שלא נחתמה תכנית הבראה, משום שסברה שהתכנית עומדת להיחתם.
עו ד עולה מאותם מכתבים שהרשת פיטרה את העובדות האמורות אף על פי ש"קופת הפיצויים" שלה הייתה ריקה לחלוטין, כלומר לא היו לה כספים משלה לתשלום .
20 בהסכם ההבראה שחתמו משרדי החינוך והאוצר עם הרשת בנובמבר 2008 נרשם כי המשרד יתמוך ברשת, וכי התמיכה מכוונת לכיסוי חובות עבר של הרשת בגין פיצויי פיטורין.
הרשת מסרה למשרד מבקר המדינה בינואר 2009 שעדיין לא הוחל בתשלום הפיצויים לעובדים שפוטרו.
הוא הוסיף ש"הרשת עומדת בפני תביעות ענק על הלנת שכר, על הלנת פיצויי פיטורין, וכל הכספים שנחויב בהם בבתי מש פט, עקב אי עמידה בסיכומים".
באפריל 2008 השיבה סגנית היועמ"ש של המשרד לחבר הנהלת הרשת כי במהלך השנים העביר המשרד כספים לרשת, ובכלל זה רכיב לתשלום פיצויים לעובדי הרשת, וכי בעקבות מעשיה של הרשת ומחדליה לא נותרו בידה כספים לתשלום פיצויים כנדרש.
בדצמבר 2007 פנתה קבוצת גננות אל שרת החינוך וביקשה שתעזור להן לקבל מהרשת את כספי הפיצויים שהן זכאיות להם.
וכך הן כתבו לה: "לקראת שנה"ל הנוכחית שוב בשל תכנית ההבראה קיבלנו מכתב פיטורין.
זאת למרות שכמעט אף אחת מאיתנו אינה בגיל של פרישה (בין 20 שנות ותק ל-35 .
)שנים יתרה מכך, עודדו אותנו לפרוש.
נאמר לנו ע"י הנהלת רשת הגנים בשם הוגי תוכנית ההבראה שכל מי שתפרוש כעת בגין תוכנית ההבראה תקבל את כל הטבות של עד ]שישלמו לה [ המגיע לה עפ"י חוק.
פיצויי פרישה בגדר של ודאות ממש.
לצערנו עד היום לא קיבלנו את כספי הפיצויים.
יתירה מכך האי ודאות גדולה ואין מי שיכול לומר מתי כן, וכמה.
נמצא שבשל כך לקינו בכפליים.
נשים שעבדו לפרנסתן ומתוך אידיאל של חינוך ילדי ישראל יוצאות בביזיון בלי לקבל את הפיצויים!
כרגע רובנו ללא מקור הכנסה אחר, כספי הפיצויים שהיו אמורים לשמ ש לנו כעוגן, ממשמשים מלבוא" 21 .
יצוין ששתיים מן הגננות פנו לשרה גם כשלושה חודשים לפני מועד משלוח המכתב הזה אולם לא נענו.
בדיקה בלשכת שרת החינוך העלתה שעד למועד סיום הביקורת לא השיב המשרד לפניות של קבוצת הגננות.
ממסמכי הרשת עולה כי גננת נוספת פנתה לרשת בטענה שהיא הבטיחה לשלם לה פיצויי פיטורים אם תבחר להתפטר בנסיבות האמורות, אולם לא קיימה את הבטחתה.
נוסף על כך התברר כי במהלך שימוע שקיימה הרשת בעניינה של גננת נוספת, הבטיחה הרשת לשלם לה פיצויי פיטורים בשיעור של עד 150% , אם תפרוש ביזמתה.
יוצא אפוא שהרשת פיטרה עובדים רבים אף על פי שלא היו לה מקורות כספיים לשלם להם פיצוי פיטורים.
היא הסתמכה על התחייבות של המשרד שהותנתה בחתימה על הסכם הבראה, אף שבמשך שנים נכשלו הניסיונות לחתום על הסכם ולא הייתה כל ודאות שבתוך זמן קצר הוא ייחתם.
וכך אמנם קרה - ההסכם נ חתם רק כעבור כשנה וחצי.
הנהלת הרשת פעלה בעניין זה שלא לפי דרישות חוק פיצויי פיטורים.
לדעת משרד מבקר המדינה, העובדה שמנהלי הרשת מסרו לגננות המפוטרות מידע שהשתמע ממנו כי הן יקבלו פיצויים כחוק מלמדת כי הם פעלו באופן לא הוגן ולא אחראי.
שכן עקב מסירת המידע האמור שוכנעו עובדות להתפטר ומאות עובדות פוטרו מרשת שמפעילה מוסדות חינוך בלי ששילמה להן פיצויי פיטורים, ועקב כך הן נותרו ללא מקור הכנסה.
תכנית ההבראה שנזכרת במכתב זה משמעה טיוטת הסכם ההבראה 732 דוח שנתי59ב .
המשרד מצדו הסתפק במשלוח מכתב לרשת ובו ציין כי הוא רואה בחומרה את מעשיה.
מספטמבר 2007 ועד ספטמבר 2008 , מועד סיום הביקורת, לא פעל המשרד כדי שהרשת תשלם לאלתר פיצויים לעובדות מפוטרות, ואף לא השיב לגננות שפנו אליו.
רק בהסכם ההבראה מנובמבר 2008 נקבע הסדר ולפיו יקצה המשרד כספים לרשת לצורך כיסוי חובותיה בגין פיצויי פיטורים, בתמורה להתחייבויות שונות של הרשת.
שכר סייעות בחודש אוגוסט המשרד משתתף במימון שכרן של סייעות בעד 12 חודשי עבודה בשנה.
הביקורת העלתה שהרשת נוהגת לשלם שכר לסייעות רק בעד 11 חודשים בשנה, ואינה משלמת את שכרן לחודש אוגוסט.
לגבי חודש אוגוסט נמצא שהרשת ציידה את הסייעות במסמך שמיועד למוסד לביטוח לאומי (להלן - הביטוח הלאומי) ובו היא מצהירה כי "בחודשים יולי ואוגוסט, נמצאת העובדת בחופשה, ומקבלת שכר בעד החופשה חודש ימים בלבד בעד חודש יולי" (ההדגשות במקור).
משרד מבקר המדינה בדק כמה מן הסייעות שעבדו ברשת בשנת הלימודים התשס"ז קיבלו דמי אבטלה מן הביטוח הלאומי בעד חודש אוגוסט 2007 אף על פי שעבדו באותה שנה ברשת והמשיכו לעבוד גם לאחר חודש זה.
הבדיקה נעשתה בנוגע לקבוצת סייעות: נבחרו 56 (כ-10% ) מבין 545 הסייעות שעבדו ברשת באותה שנה שהיו בעלות ארבע שנות ותק ויותר ושכרן היה שווה לשכר המינימום או גבוה ממנו.
נתוני קבוצת הסייעות הוצלבו עם הנתונים שבמאגר המידע של הביטוח הלאומי.
התברר כי 52 (93% ) מבין56 הסייעות קיבלו דמי אבטלה באוגוסט 2007 .
אפשר להניח ששיעור הסייעות שקיבלו דמי אבטלה מכלל הסייעות ברשת - דומה.
יצוין שסכום דמי האבטלה שמשלם הביטוח הלאומי הוא 80% או פחות מהשכר שסי יעת הייתה עשויה להשתכר.
הביקורת העלתה כי המשרד ידע, לפחות מינואר 2006 , שהרשת נוהגת שלא לשלם שכר לסייעות בחודש אוגוסט: בדוח רואה חשבון ב' נאמר שיותר מ-90% מכלל הסייעות אינן מקבלות שכר בחודש אוגוסט, אם כי לפי התקן של המשרד השכר אמור להיות משולם בגין 12 חודשי עבודה.
יוצא אפוא שהמשרד הקצה לרשת כספים למימון השתתפותו בשכרן של סייעות לאוגוסט 2007 , אולם היא לא העבירה אותם לסייעות אלא הפנתה אותן אל הביטוח הלאומי לשם קבלת קצבה.
בכך גרמה הרשת להקטנת ההכנסה החודשית של הסייעות.
הרשת לא פעלה בהתאם לנדרש ממי שכספי ציבו ר הופקדו בידיו בנאמנות.
לפיכך שילמה הקופה הציבורית פעמיים - פעם אחת שילם המשרד תשלום חודשי לרשת ופעם שנייה שילם הביטוח הלאומי דמי אבטלה עבור שכר חודש אוגוסט כמעט לכל הסייעות שהרשת העסיקה בשנת הלימודים התשס"ז.
אף שהמשרד ידע שהרשת אינה משלמת שכר לסייעות בעד חודש אוגוסט הוא לא עשה דבר בעניין.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הרשת לשלם לסייעות שכר עבור אותם חודשי עבודה שבגינם היא מקבלת תשלומים מהמשרד, ועל המשרד לוודא שהיא עושה זאת; יש לראות בחומרה את התעלמותו של המשרד מאי-תשלום השכר לסייעות בעד חודש אוגוסט בכל שנה.
קביעת שכר הגננות לפי מספר הילדים בגן גן ילדים פועל בדרך כלל שישה ימים בשבוע.
היקף משרה של גננת הוא 30 שעות שבועיות, במשך חמישה ימים בשבוע.
ביום השישי לפעילות הגן עובדת בגן גננת אחרת (להלן - גננת משלימה).
ממסמכי הרשת עולה שלעתים היא קבעה את מספר ימי העבודה שעל גננת לעבוד - חמישה או שישה ימים - לפי מספר הילדים בגן, ובהתאם לכך לפי מצבו הכספי.
מגננת בגן שמספר הילדים בו קטן נשללה הזכות לעבוד רק חמישה ימים בשבוע והיא נדרשה לעבוד שישה ימים.
הרשת לא שילמה לגננת תוספת שכר בעבור היום הנוסף.
בפברואר 2008 התקיים בלשכת מנכ"לית המשרד דיון ובו השתתפו, בין השאר, חברי הכנסת יעקב ליצמן ומשה גפני, נציגים של משרדי האוצר והחינוך ונציגים של הרשת.
מסיכום הדיון עולה שסגנית היועמ"ש של המשרד פסלה את האפשרות לקצץ את שכרה של גננת בגן גירעוני, משום שלא ייתכן שה"קנס" יוטל על הגננת, מה גם שהיא אינה הגורם לגירעון של הגן.
בפברואר 2002 כתב המנכ"ל דאז של הרשת ליו"ר הסתדרות אגו"י כי הנהלת הרשת דנה בפנייתו לתת יום חופשי בשבוע גם לגננות בכיתות גן שבהן היו לפחות 22 ילדים, אף שעד אז נהגו לאפשר זאת רק לגננות בכיתות גן שבהן היו25 ילדים לפחות; למרות המצב הכספי הקשה של הרשת, הוסכם להעסיק גננת משלימה (גננת שעובדת בגן יום בשבוע) גם בכיתות גן שבהן 22 ילדים לפחות, מפברואר 2002 עד לסוף שנת הלימודים התשס"ב .
בדיון שקיימו בנובמבר 2006 שלושת חברי הנהלת הרשת, הוחלט שלא תאושר העסקת גננות משלימות בגנים שבהם 23 ילדים או פחות.
באוגוסט 2007 החליטה הנהלת הרשת שאם בגני הרשת יהיו 29 .
ילדים בממוצע, יועסקו בכל הגנים גננות משלימות מהאמור לעיל עולה שהרשת עשתה דין לעצמה: היא פתחה גנים קטנים, גירעוניים; וכדי לממן את הפעלתם דרשה מהגננות לעבוד שעות נוספות ולא שילמה להן בעדן.
המעורבות של משרד החינוך בתנאי ההעסקה של עובדי הרשת המשרד הוא המממן העיקרי של פעילות הרשת.
הוא קובע את התקנים ואת תנאי השכר של העובדים ואמור לפקח על ביצועם.
כבר בספטמבר 2000 פנתה מנהלת האגף לחינוך מוכר שאינו רשמי במשרד אל המנכ"ל דאז של ה רשת בבקשה שיפעל לפי כללי מינהל תקין ויכבד את זכויותיהן של הגננות המועסקות ברשת.
במסמכי המשרד נמצאו פניות של לשכת הממונה על תנאי שירות של עובדי הוראה במשרד (להלן - הממונה) להנהלת הרשת ולמנהלת אגף לחינוך מוכש"ר ולפיהן נפגעו תנאי השכר של עובדי הרשת.
לדוגמה, באוגוסט 2002 פנה הממונה דאז אל הנהלת הרשת והתלונן שהרשת אינה משלמת לעובדיה "דמי הבראה, ביגוד וגמולי השתלמות"; בנובמבר 2002 הוא פנה אל מנהלת אגף מוכש"ר וטען כי נשלחו אליו פניות רבות ובהן טענות על הרשת, וכי על המשרד לבדוק וללבן אותן ואל לו להניח לרשת להמשיך ולפעול באותו האופן; ביוני 2003 כתבה ממלאת מקום הממונה למנהלת אגף מוכש"ר כי לא ייתכן שהמשרד יתעלם מכך שהרשת אינה מכבדת את תקנות חינוך ממלכתי ומכך שאינה משלמת לעובדיה את שכרם לפי הכללים הנהוגים במוסדות חינוך רשמיים.
יצוין שגם סגנית היועמ"ש של המשרד כתבה לחשב המשרד באוקטובר 2007 כי "אכן ניסינו כל הזמן להימנע מלהתערב בקטע שבין הגננות לרשת, והן לא ויתרו ושלחו מכתבים אלי.
ככל שנכין תכנית הבראה, אין מנוס מכניסה לעניין הניהול הפנימי, שכן לא ניתן להם כסף אם אין סיכוי שהם יעלו על דרך המלך ויבריאו את הרשת.
לא נוכל להמשיך לחבוש משקפי עיוורים".
הרשת השיבה למשרד מבקר המדינה כי לדעתה אין היא חייבת לשלם שכר לעובדיה לפי המקובל בחינוך הרשמי.
תשובתה האמורה התבססה על פסיקת בתי דין לעבודה שדחו תביעות להחיל על עובדי הרשת את הזכויות של עובדי הוראה אשר נקבעו בהסכמים קיבוציים.
עוד השיבה הרשת כי היא פטורה מחובת תשלום כאמור, מאחר שהתקציב המוקצה לגני ילדים בחינוך המוכש"ר קטן מזה שמוקצה לגני ילדים בחינוך הרשמי.
לדעת משרד מבקר המדינה, קיומם של פסקי דין שבהם נדחו תביעות להחלה של ההסכם הקיבוצי על עובדי הרשת אין בהם כדי להפחית מחובתה של הרשת לשלם לעובדים לפי המקובל בחינוך הרשמי, כפי שקבע משרד החינוך, כתנאי להשתתפות המדינה.
זאת ועוד, כשבחרה הרשת במסלול החינוך הלא רשמי, היא קיבלה על עצמה את העיקרון שקבעה המדינה ולפיו המדינה משתתפת בהוצאות להפעלת גנים בחינוך המוכש"ר ואינה נושאת במלוא עלות הפעלתם.
תמורת ההשתתפות של המדינה נדרשות הבעלויות לעמוד בכמה תנאים, ובהם תשלום שכר העובדים לפי המקובל בחינוך הרשמי.
מכאן עולה שעל הרשת להקפיד לשלם לעובדיה את שכרם כנדרש.
המשרד הבהיר שוב ושוב את העיקרון הזה, העומד בבסיס המימ ון הממשלתי שניתן לחינוך המוכש"ר.
המשרד גם היה ער למרבית ממצאי הביקורת האמורים בנוגע לפגיעה של הרשת בשכר עובדיה במשך שנים אולם התעלם מכך ולא נקט צעדים ממשיים לטיפול בנושא, אף שהוא מוסמך לעשות כן ואף שהוא מעורב בכל הנוגע לתנאי העסקת הגננות ברשות.
המשרד אינו יוצא ידי חובתו בכך שקבע את העיקרון האמור.
עליו לוודא שהרשת ובעלויות אחרות בחינוך המוכש"ר, מנצלות כראוי את כספים שהוא מקצה להן ומשלמות שכר לעובדיהן על פי דרישותיו.
נוכח האינדיקציות הברורות להפרות זכויות העובדים אין המשרד יכול משרד החינוך 735 .
להסתפק בהצהרה כללית של הבעלויות שהן משלמות שכר כנדרש, אלא לבדוק זאת ביסודיות, כדי למנוע קיפוח של עובדיהן.
ממצאי הביקורת ברשת מעלים שהרשת נדרשה לפעול לצמצום הגירעון הגדול שצברה, אולם נמנעה מלפעול בנחרצות להשגת מטרה זו תוך יישום המלצות, למשל בדבר הגדלת מספר הילדים בגנים כדי לעמוד בתקן ובדבר הפסקת מתן שירותים שאין לה מקור למימונם.
כמו כן היא המשיכה להפעיל גנים גירעוניים, בין היתר, בשל מסר ייעודי רוחני, כפי שציין אחד ממנהליה.
הרשת פעלה להקטנת הוצאותיה בעיקר באמצעות פגיעה בשכר עובדיה ובאמצעות פיטורים, במקום לנקוט פעולות ארגוניות אחרות להבראת הרשת.
פעילות זו נעשתה לא אחת שלא כנדרש על פי משפט העבודה, בלי שהעובדים זכו לייצוג קיבוצי ובלי שזכויותיהם האישיות נשמרו כראוי.
הדבר חמור במיוחד מאחר שרוב עובדי הרשת הן נשים, שהן מפרנסות יחידות של משפחותיהן, ומאחר שאפשרויות התעסוקה העומדות בפני נשים במגז ר החרדי, על קודי ההתנהגות המיוחדים לו, הן מצומצמות.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הרשת, שהיא אחד המעסיקים הגדולים בחברה החרדית ומספקת פרנסה לכ - 1,000 בני אדם, לשלם שכר לעובדיה על פי הדין, להימנע מניצול עובדות חלשות שאינן מיוצגות על ידי ארגון עובדים ולהקפיד על הגינות ותום לב ביחסיה עם העובדים.
נוכח העובדה שהמשרד מממן את רוב תקציב הרשת ובידיו הכלים לפעול כדי למנוע קיפוח של עובדיה, יש לראות בחומרה את אזלת היד שלו, ואת התעלמותו משלילת זכויות שכר בסיסיות של עובדי מוסדות חינוך, אגב ניצול חולשתם של העובדים, מרביתם כאמור נשים.
על המשרד להימנע מהעברת כספים לרשת באותם מקרים שבהם הוא יודע כי הרשת עושה שימוש בכספים אלה לא למטרות שלשמם הם יועדו על ידי המשרד.
עליו לוודא שהרשת נוקטת צעדים להתייעלות ומצמצמת באופן ממשי את הפגיעה בזכויות עובדיה.
הפעלת גנים בחינוך המוכש"ר בירושלים .
מאז 1993 פועלת בעירייה יחידה נפרדת לחינוך חרדי, וכל מוסדות החינוך החרדי מנוהלים בידי האגף לחינוך חרדי.
גני ילדים במגזר החרדי בירושלים הם מוסדות מוכש"ר.
בשנת הלימודים התשס"ח למדו בגני הילדים החרדיים בירושלים 18,067 ,ילדים 10,427 (58% ) מהם בגיל טרום חובה (בני 4-3 שנים) והיתר בגיל חובה (בני6-5 שנים).
כ-44% ( 7,882 ) מכלל הילדים שהיו בגני ילדים חרדיים בירושלים באותה שנה למדו ב- 302 כיתות גן שהעירייה קבעה שהם מוסדות עירוניים.
מוסדות אלה הופעלו בידי שש עמותות, שהן רשתות של גני ילדים בחינוך המוכש"ר במגזר החרדי (להלן - 736 דוח שנתי59ב .
רשתות גנים עירוניים).
יצוין שביתר כיתות הגן במגזר החרדי בחינוך המוכש"ר היו 10,185 ילדים, והן פעלו בגנים שלא הוגדרו מוסדות עירוניים.
יצוין שכאשר העירייה מגדירה כיתת גן מסוימת כעירונית, היא מקנה יתרון ניכר לבעליה, שכן העירייה מממנת את מלוא ההוצאות לת פעול הכיתה, כמו בגנים בחינוך הרשמי הפועלים בתחום שיפוטה.
משרד מבקר המדינה בדק כיצד בחרה העירייה אילו רשתות גנים עירוניים יפעילו גנים בעבורה.
הבדיקה לא עסקה בזכותה של העירייה לקבוע שמוסדות חינוך מסוימים הם מוסדות עירוניים ולא במשאבים ובזכויות שהיא העניק ה לרשתות לשם הפעלת המוסדות.
בין השנים 2002 ו- 2006 התקשרה העירייה עם שש רשתות גנים עירוניים בחוזה לקניית שירות הפעלה של גני ילדים במגזר החרדי.
את מרבית כיתות הגן הפעילה בעבורה בית יעקב - 189 (63% ) כיתות גן בשנת הלימודים התשס"ח; הרשת הפעילה 17 (6% ) מכיתות הג ן.
העירייה הייתה הבעלים של הגנים העירוניים, והרישיונות שנתן להם המשרד היו רשומים על שמה.
העירייה קיבלה תקציב מהמשרד לשם הפעלת הגנים האלה, את הכספים שקיבלה העבירה לעמותה המפעילה והוסיפה לה כספים מתקציב העירייה.
הבחירה ברשתות גנים עירוניים .
חוזר מנכ"ל משרד הפנים מיוני 2008 (להלן- חוזר משרד הפנים) קובע כי כאשר רשות מקומית מעוניינת להקצות למוסדות בחינוך המוכש"ר הפועלים בתחומה, במסגרת השתתפותה בתקציבם, סכומים גדולים מאלה שהיא חייבת להקצות להם לפי חוק חינוך ממלכתי, היא רשאית לעשות זאת על פי קריטריונים שוויוניים שאותם תקבע מועצת הרשות המקומית.
העירייה נוהגת לממן רכיבי עלות מסוימים בהחזקת הגנים של רשתות גנים עירוניים, כמה מהם על פי חוזים שחתמה עם הרשתות, לדוגמה החזר דמי שכירות וכיסוי עלות שכרם של מפקחים, והשאר שלא לפי חוזה.
לפי ספר התקציב של העירייה, תקציבה לש נת 2008 למימון הרכיבים האמורים הסתכם בכ -90 מיליון ש"ח.
כמו כן הקצתה העירייה לרשתות כספים מן התקציב הבלתי רגיל שלה - כ- 1.
97 מיליון ש"ח בשנת 2007.
העירייה השיבה למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2008 כי הגנים שמפעילות רשתות גנים עירוניים הם מוסדות עירונ יים לכל דבר, ולכן האמור בחוזר משרד הפנים אינו נוגע להם.
לדעת משרד מבקר המדינה, על העירייה לפעול על פי הנדרש בחוזר משרד הפנים בנוגע לגנים בחינוך המוכש"ר; אם העירייה מגדירה גנים מסוימים כעירוניים אין בכך כדי לפטור אותה מהחובה לפעול על פי קריטריונים שוויוניי ם, בהתחשב בכל חלקי האוכלוסייה בירושלים.
על מועצת העירייה לקבוע אפוא קריטריונים שוויוניים להקצאת סכומים גדולים מאלה שהיא חייבת להקצות לפי חוק חינוך ממלכתי.
התברר, שעד סוף שנת הלימודים התשס"ח (אוגוסט 2008 ) לא קיימה העירייה מכרז לרכישת שירותי הפעלה של גני ילדים, שלא כנדרש בתקנות העיריות (מכרזים), התשמ"ח - 1982 .
רק ביולי 2008 , לקראת שנת הלימודים התשס"ט, פרסמה העירייה מכרז פומבי להפעלת גני ילדים עירוניים המיועדים לאוכלוסייה החרדית בירושלים.
מעיון במסמכי המכרז עולה שהעירייה ביקשה "לקבל הצעות להפע לתם של גני ילדים עירוניים לאוכלוסייה החרדית בירושלים, אשר ינוהלו באופן מקצועי ברוח היהדות הדתית -חרדית".
העירייה קבעה תנאי סף להשתתפות במכרז, ובהם: "המציע הינו עמותה רשומה או תאגיד בעל ניסיון מוכח של שנה לפחות, החל משנה"ל התשס"ה, בהפעלת גני ילדים עבור רשות מקומית (הבעלות הרשומה ברישיון ההפעלה של הגנים הינה הרשות המקומית)".
מהאמור לעיל עולה שהעירייה מנעה למעשה מעמותות שלא הפעילו גני ילדים עבור רשות מקומית לגשת למכרז הפומבי.
ואכן נמצא כי למכרז הגישו הצעות רק שש רשתות הגנים העירוניים, אשר הפעילו גנים עירוניים ב חינוך המוכש"ר גם קודם למכרז, וכי בסוף יולי 2008 הן זכו במכרז.
בספטמבר 2008 חתמה העירייה על חוזים עם שש הרשתות, והם תקפים עד סוף אוגוסט 2011.
העירייה השיבה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2008 כי, בין השאר, "נדרש סנכרון מערכות שיכול להיעשות ביתר קלות כאשר מדובר ב רשת בעלת ניסיון עבודה עם רשות מקומית.
הכספים המשמשים למימון הפעילות השוטפת מועברים לרשת על ידי העירייה ומשרד החינוך במועדים הקבועים במכרז, על הרשת להיות מסוגלת לממן 'מימון ביניים' עד לקבלת כספי העירייה ומשרד החינוך".
יש לציין כי תשובת העירייה בעניין יכולתה של רשת לממן "מימון ביניים" אינה מתיישבת עם העובדות, משום שהיא התקשרה עם הרשת שצברה כאמור גירעון גדול מאוד במשך שנים והתקשתה לעמוד בהתחייבויותיה הכספיות.
לדעת משרד מבקר המדינה, די היה בכך שהעירייה תדרוש מהעמותות ניסיון בהפעלת גן ברישיון של המשרד ולא היה צורך שהיא תדרוש מהן ניסיון בהפעלת גן בשביל רשות מקומית.
מתעורר חשש כי הדרישה נועדה להבטיח שאותן שש רשתות ימשיכו להפעיל את הגנים העירוניים ולמנוע מגופים אחרים להתמודד במכרז, וכי בכך הפלתה העירייה לטובה את שש רשתות הגנים העירוניים לעומת שאר הבעלויות על גנים בחינוך המוכש"ר בירושלים ומנעה מגופים חרדיים אחרים להשתתף במכרז.
ענייני תקציב ושכר בגני ילדים ומעונות יום 'בית יעקב' ירושלים .
בית יעקב היא עמותה רשומה שנוסדה בשנת 1984 , ומטרותיה, בין היתר, הן לייסד, להחזיק ולנהל מוסדות חינוך וכן לטפל בילדים בירושלים וסביבתה.
עיקר 738 דוח שנתי59ב .
הכנסותיה של בית יעקב הן ממשרדי ממשלה ומרשויות מקומיות.
בשנת 2006 הסתכמו הכנסותיה ב -81 מיליון ש"ח: מהם 23 מיליוןש"ח ( 28% ) ממשרדי ממשלה, 46.
7 ( מיליון ש"ח 58% ,) מרשויות מקומיות 10.
5 ( מיליון ש"ח 13%) מתשלומי הורים, ו-0.
8 ( מיליון ש"ח1%) ממקורות שונים.
בשנת הלימודים התשס"ח הפעילה בית יעקב 235 ,כיתות גן 189 (80% ) מהן בבעלות עיריית ירושלים (גנים עירוניים) והשאר בבעלותה.
בסך הכול התחנכו בגנים שמפעילה בית יעקב 7,128 ,ילדים74% ( 5,276 .
תקנות מוסדות מוכרים קובעות כאמור שמוסד חינוך לא יוכרז מוסד מוכר אלא אם כן עמד בתנאים אחדים, בהם "משכורות המורים והעובדים במוסד הוא לפי השיעורים והכללים הנהוגים במוסדות חינוך רשמיים".
כאמור, המשרד משתתף בחלק ניכר מהוצאות להפעלת גני ילדים בחינוך המוכש"ר, המיועד לתשלום שכר לגננות וסייעות.
לעומת זאת, שאר הוצאות החזקת הגן מוטלות בעיקר על הרשות המקומית או על הבעלות.
בית יעקב מקבלת מימון להפעלת הגנים בשיעור גדול מהמקובל לגבי גנים בחינוך המוכש"ר.
הדבר עלה גם מתשובתה של העירייה למשרד מבקר המדינה.
נמצא שהמשרד והעירייה מממנים את הפעלתם של רוב גני בית יעקב באופן דומה למימונם של גנים בחינוך הרשמי; שיעור השתתפותו של המשרד במימון שכר העובדים של בית יעקב דומה לשיעור השתתפותו במימון שכר העובדים של גן בחינוך הרשמי המוקצה לרשות מקומית; בגין הגנים העירוניים שמנהלת בית יעקב בירושלים, שהם 80% מהגנים שהיא מנהלת, היא קיבלה מהעירייה כספים למימון שאר ההוצאות הנדרשות להפעלת גן, כמקובל לגבי גן בחינוך הרשמי.
יוצא אפוא שבית יעקב מקבלת מהמשרד ומהעירייה תשלומים למימון ההוצאות של 80% .
מגניה, בדומה לגן בחינוך הרשמי .
תשלום שכר לגננות ולסייעות בבית יעקב .
משרד מבקר המדינה בדק את שכרן של גננות בבית יעקב.
בשנת 2007 עבדו בבית יעקב 215 ,גננות45 (21% ) מהן נבחרו באופן אקראי ונבדקו נתוני השכר שלהן.
לכל גננת חושב שיעור השכר ברוטו שהיא קיבלה במאי 2008 ביחס לשכר הנדרש לפי טבלאות השכר של המשרד לעובדי הוראה, בהתאם לנתוניה האישיים.
אלה תוצאות הבדיקה: גננת אחת השתכרה 75% מן השכר הנדרש; תשע מהגננות שנתוניהן נבדקו השתכרו 82%-85% ;מן השכר הנדרש 17 השתכרו 86%-90% ;מן השכר הנדרש17 השתכרו 91%-95% מן השכר הנדרש; וגננת אחת השתכרה 98% .
מן השכר הנדרש משרד החינוך 739 .
משרד מבקר המדינה ביקשלדעת כיצד נקבע שיעור התשלום לגננות ומדוע השכר נמוך מן הנדרש.
לדוגמה, לפי תנאי השכר שמפרסמת הלשכה לתנאי שירות של עובדי הוראה במשרד, יחידת עבודה של גננת נחלקת ל-27 שעות הוראה בפועל ולשלוש שעות חינוך.
שכר בעד שעות חינוך ניתן לגננת בעד פעולות שנעשות לאחר שעות ההוראה בגן, כמו כינוס אספות הורים, ביקור בבתי הילדים ושיחות עם הוריהם.
בית יעקב הסבירה שהיא אינה משלמת שכר בעד שעות חינוך לגננות מסוימות, למשל גננות חדשות בעלות ותק של ארבע שנים או פחות, משום שיש להעניק להן שעות הדרכה, השתלמויות ופיקוח רבות יותר; לגננות שגרות רחוק ממקום עבודתן ולכן מקבלות תשלום גבוה יותר בגין דמי נסיעה בתחבורה ציבורית; ולגננות בגנים קטנים.
ההסבר של בית יעקב אינו עולה בקנה אחד עם הנתונים על שכר הגננות, שכן נמצא שכמה גננות חדשות קיבלו תשלום בשיעור גדול לעומת זה שקיבלו גננות ותיקות מהן.
מתשובתה של בית יעקב למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2008 עולה כי כל אחד מהגנים שלה מיועד לפלח אוכלוסייה מסוים בציבור החרדי, וכי נהוגה בהם הפרדה בין בנות ובין בנים.
משום כך חלק מהגנים פועלים בתקן חסר, ולכן הסכומים שמקצה המשרד למימון הפעלתם קטנים מהוצאות הפעלתם.
לדעת משרד מבקר המדינה, אם בית יעקב מעוניינת לפתוח גני ילדים עבור קבוצות שונות בציבור החרדי, וכפועל יוצא היא מפעילה גנים גירעוניים, עליה לממן את הפעלתם מכספים שתגייס ממקורות אחרים.
כאמור, המשרד משתתף במימון שכרן של סייעות ל -12 .
חודשים בשנה מנתוני בית יעקב עולה שהיא נוהגת לשלם שכר לסייעות בחודשים יולי ואוגוסט באופן חלקי בלבד, כלהלן: סייעת שיש לה שנת ותק אחת מקבלת ביולי שכר בעבור שבועיים בלבד; סייעת שיש לה שתי שנות ותק - שכר בגין 21 יום בלבד; סייעת שיש לה שלוש שנות ותק ויותר - שכר חודשי מלא.
בית יעקב אינה משלמת שכר לסייעות לחודש אוגוסט.
משרד מבקר המדינה בדק מה מספר הסייעות שעבדו בבית יעקב בשנת הלימודים התשס"ז וקיבלו תשלום דמי אבטלה מן הביטוח הלאומי בעד החודשים יולי ואוגוסט 2007 (לאחר שנת הלימודים התשס"ז) וכן בעד יולי ואוגוסט 2008 , אף על פי שבאותן שנים הן עבדו בבית יעקב והיו אמורות לקבל ממנה שכר גם בעבור החודשים האמורים.
מבין 149 סייעות שעבדו בבית יעקב בשנת התשס"ז נבדקו נתוניהן של 42 סייעות (כ-28% ) שעמדו באמות המידה האלה: ארבע שנות ותק ויותר; שכר של 40,000 לשנה לפחות למשרה מלאה (סכום קרוב לשכר המינימום השנתי במשק, על פי היקף משרת סייעת); ו-300 ,ימי עבודה בשנה ויותר.
כאמור דמי האבטלה שמשלם הביטוח הלאומי הם בשיעור של 80% או פחות מן השכר שהאדם השתכר, ואם מדובר בחודש האבטלה הראשון שלו - השיעור אף קטן יותר.
נתוני קבוצת הסייעות הוצלבו עם הנתונים שבמאגר המידע של הביטוח הלאומי: נמצא כי 18 (43% ) מהסייעות קיבלו דמי אבטלה בעד אחד לפחות מארבעת החודשים האמורים.