HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
לדעת משרד מבקר המדינה, על המועצה להגדיר במפורט את תפקידיה של הווטרינרית, לאשר את תכנית העבודה שתגיש ולהנחותה לדווח באופן שוטף על ביקוריה ועל ביקורי הפתע שהיא מקיימת בבתי החיות, וכן לקיים רישום בכתב של הביקורים ושל ממצאיה; בדרך זו עבודת הווטרינרית תהיה יעילה יותר, ותשופר יכולת הפיקוח של המועצה על פעילות המוסדות ובתי החיות שלהם.
משרד הבריאות והמועצה מסרו למשרד מבקר המדינה בתשובתם מדצמבר 2010 כי "קיימת הגדרת תפקיד מ - 2004 באופן ]ה[, יתכן ויש לעדכנה ויש לכתוב אות מפורש ומפורט".
39 ראו בדוח מ- 2004 ', עמ196.
המועצה לניסויים בבעלי חיים 1503 .
הבריאות והמועצה בתשובתם את תפקידיה הרבים של הווטרינרית ומסרו כי התיאור המפורט והרשמי של תפקידה "יגיע לאישור המועצה בקרוב".
משרד הבריאות והמועצה צירפו לתשובתם מינואר 2011 מסמך ובו תיאור של תפקיד הווטרינרית כפי שהוא מובא בנוסח של מכרז למשרת וטרינר המועצה שפרסמה נציבות שירות המדינה בשנת 2002 .
משרד מב קר המדינה מעיר כי תיאור של תפקיד בנוסח של מכרז אינו משמש תחליף להגדרה מפורטת של הסמכויות והאחריות המוטלים בפועל על ממלא התפקיד, וראוי להגדירו, כפי שכתבו משרד הבריאות והמועצה, "באופן מפורש ומפורט".
על פי סעיף 15 " ,לחוקהוטרינר המפקח או עובד ציבור שהוא מ ינה לכך, לאחר שהודיע על כך למועצה, רשאי להיכנס בכל עת לכל מוסד ולכל בית גידול ובלבד שינקוט את הצעדים הדרושים למניעת פגיעה בניסוי, ולעיין בכל מסמך, על מנת לבדוק אם מתקיימות הוראות חוק זה".
בדוח מ- 2004 נמצאו ליקויים הנוגעים לפיקוחה של המועצה באמצעות הווטרינרית וקבלת דיווחים על פעולותיה.
בדוח נכתב, לדוגמה, "מפאת קוצר הזמן ואריכות האפשרות ]ווטרינרית[ בנושאים אחרים לא ניתנה ל ]בישיבות המועצה [ הדיון בצורה מפורטת ובהירה.
בסוף אפריל ]בדיקותיה[ להעלות את תוצאות 2004 מסרה המועצה למשרד מבקר המדינה, כי בעקבות הביקורת היא החליטה לקיים בתחילת ישיבותיה"]הווטרינרית[ את הדיונים בעניין דוחות40 .
בעקבות הביקורת הקודמת גם החלה הווטרינרית לדווח על ביקוריה בתחילת דיוני המועצה.
בתיקי המועצה מתועדים דיווחים של הווטרינרית על ביקוריה בבתי חיות שונים בשנים 2004 -2006 .
בשנת 2004 היא דיווחה על 80 ביקורים, בשנת 2005 על72 ביקורים ובשנת 2006 על62 ביקורים.
בתשובה של משרד הבריאות והמועצה מינואר 2011 נמסר כי בשנת 2009 ביצעה הווטרינרית 184 ביקורים ובשנת 2010 - 180 .
ביקורים הביקורת הנוכחית העלתה כי אף שיש בידי הווטרינרית ריכוז של מועדי הביקורים שקיימה בבתי חיות ובכללם ביקורי הפתע, ממצאי ביקורים אלה אינם מתועדים כראוי; הווטרינרית אינה רושמת את הממצאים שהעלתה בביקוריה בבתי החיות השונים, ולא ברור כיצד היא מקיימת מעקב אחריהם.
עוד הועלה כי הווטרינרית אינה מכינה תכנית עבודה תקופתית שתסייע לה בקיום ביקורים במוסדות באופן מסודר.
הווטרינרית מסרה למשרד מבקר המדינה במאי 2010 כי דיווחיה במליאת המועצה נעשים רק לגבי מקומות בעייתיים שבהם ביקרה, וכי היא מדווחת למועצה על שינויים שנעשו בבתי חיות ולא על ביקוריה השוטפים.
עוד מסרה הווטרינרית כי היא אכן אינה מקיימת רישום של ביקוריה, וכי הדיווחים שלה נמסרים באופן שוטף בעל פה בדיונים פנימיים במועצה.
משרד מבקר המדינה מעיר כי על הווטרינרית לתעד באופן שיטתי את ממצאי ביקוריה בבתי החיות השונים.
40 ראו בדוח מ- 2004 ', עמ186.
בינואר 2011 כתבו משרד הבריאות והמועצה למשרד מבקר המדינה, בין היתר, כי "הרופאה הווטרינרית.
מדווחת באופן רציף לצוות הניהול של המועצה ולמועצה בישיבותיה.
במידה ויש המועצה לניסויים בבעלי חיים 1505 .
מדווחת טלפונית ליו"ר המועצה.
כל הרישומים על ]היא[ דברים חריגים ומיידיים הדיווח למועצה נמצאים בפרוטוקולים של המועצה".
במסגרת פעולות הפיקוח של הווטרינרית היא הורתה על סגירת בתי חיות או הִתְרתה על סגירה עתידית, אך לא תמיד נעשה המשך מעקב ופיקוח.
כך, לדוגמה, בספטמבר 2004 ביקרה הווטרינרית בבית החיות של מוסד אקדמי מסוים בליווי מנהלת בית החיות ומצאה ליקויים בתחזוקת אגף החיות הגדולות.
הווטרינרית דיווחה על כך ליו"ר המועצה, והוא פ נה לנשיא המוסד וביקש ממנו להכין תכנית לשיפוץ האגף ולוח זמנים לעבודת השיפוץ ולהעבירה אליו.
הועלה כי מאותו מועד ועד אפריל 2009 , במשך יותר מארבע שנים, היו חילופי התכתבויות בין המועצה למוסד, ובהן הצביע המשנה לנשיא המוסד על בעיות טכניות בשיפוץ המבנים שבעטיין ל א נפתרה הבעיה.
מההתכתבויות עולה כי למרות הזמן הרב שחלף מפנייתו של יו"ר המועצה, בעיית בית החיות במוסד טרם נפתרה.
בתשובת משרד הבריאות והמועצה מדצמבר 2010 לא]והמוסד[ צוין כי "במידה יופסק האישור לאלתר".
]שיפוץ בית החיות שעליהן דיווח למועצה[ יעמוד בתכניות לדעת משרד מבקר המדינה, ללא קשר לבעיות הטכניות הקיימות במוסד, הימשכות הטיפול של המועצה בנושא במשך יותר מארבע שנים אינה ראויה.
עד מרס 2009 לא נמצא כי המועצה ביררה ובדקה מה מצבו של בית החיות במוסד.
על המועצה לפעול בהקדם לתיקון הנדרש במוסד כפי שעולה מבדיקתה.
הווטרינרית עוסקת גם בבדיקת תלונות שמגיעות למועצה.
הועלה כי היא לא טיפלה כראוי בתלונות אלה.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הווטרינרית של המועצה לדווח לוועדת הביקורת של המועצה על תוצאות בירוריה בעניין תלונות המתקבלות במועצה בצירוף מסמכים מבססים.
ועדת הביקורת צריכ ה לדרוש לקבל דיווח בכתב על תוצאות הבירור.
תפקידי היועץ המדעי של המועצה 1 .
מעמדו המינהלי של היועץ המדעי ותפקידיו : לצורך הפיקוח שמקיימת המועצה על פי חוק הניסויים היא מעסיקה מומחה שהיא מגדירה "יועץ מדעי" (להלן - היועץ המדעי) שמבצע, בין היתר, בדיקה של ההיתרים שניתנו על ידי הוועדות הפנימיות של המוסדות, מתן חוות דעת על ערעורי מוסדות לגבי היקף משרת הווטרינר שנקבעה להם, ביקור במוסדות השונים ופיקוח מדעי על ביצוע הניסויים בבע"ח.
הביקורת העלתה כי אף שהיועץ המדעי של המועצה פועל בשמה ומייצג אותה מול מוסדות המבצעי ם ניסויים בבע"ח, ואף שהמועצה רואה חשיבות רבה בתפקיד זה, היא לא הגדירה את סמכויותיו.
בתשובת משרד הבריאות והמועצה מדצמבר 2010 כתב מנכ"ל משרד הבריאות כי הוא "בוחן את הגדרת סמכויותיו של היועץ המדעי, לא רק על ידי שינוי הגדרת התפקיד שלו (הקיימת) אלא על ידי המועצה לניסויים בבעלי חיים 1507 .
מתן התנאים המינימאליים לפעולתו החשובה".
משרד הבריאות והמועצה צירפו לתשובתם מינואר 2011 מסמך ובו תיאור של תפקיד היועץ המדעי כפי שהוא מופיע בנוסח של מכרז למשרה זו שפרסמה נציבות שירות המדינה בשנת 2009 .
משרד מבקר המדינה מעיר כי תיאור של תפקיד בנוסח של מכרז אינו תחליף להגדרה מפורטת של הסמכויות והאחריות המוטלים בפועל על ממלא התפקיד, וראוי להגדירו, כפי שכתבו משרד הבריאות והמועצה, "באופן מפורש ומפורט".
בשנים 2006 עד 2010 פנו יו"ר המועצה והמדען הראשי של משרד הבריאות שלוש פעמים למנכ"ל משרד הבריאות ולמנהל תחום מינהל ומשאבי אנוש במשרד בעניין משרת היועץ המדעי וביקשו להגדיל את היקף משרתו ואת שכרו.
הם הסבירו כי היועץ המדעי הוא זרוע פיקוח חשובה על ניסויים בבע"ח, וכי ממלא תפקיד זה צריך להיות מדען בכיר, בעל השכלה וידע רב במחקר, כיוון שעליו לעמוד לרשות המועצה ולייעץ לה בכל עניין מדעי בעת פעולותיה לפיקוח ולבקרה על תקינותם של היתרי ניסויים המוענקים לחוקרים ועל התקינות של פעילות הוועדות הפנימיות של המוסדות.
זאת ועוד, היועץ המדעי מבצע משימות נוספות רבות, ובהן בירורים וקיום קשר עם המוסדות המפוקחים, הכנת חומרים לתהליכי חקיקה, בדיקת א ירועים, קיום ועדות מקצועיות מטעם המועצה, הסדרת פעילות המועצה בתחומים שונים העולים על הפרק, השתתפות בצוות ניהול המועצה, כתיבת חוות דעת למשטרת ישראל, לכנסת ולבתי המשפט ועוד מגוון רב של פעילויות.
לדעת משרד מבקר המדינה, כיוון שהמועצה רואה כאמור חשיבות רבה בפעולות שמבצע היועץ המדעי, עליה לעגן בהקדם את מעמדו המינהלי בכללים שתקבע, ואף מוצע כי תשקול ליזום תיקון לחוק הניסויים שיגדיר את תפקיד היועץ המדעי בדומה להגדרה של תפקיד הווטרינרית.
הוועדות הפנימיות של המוסדות המבצעים ניסויים בבע"ח שולחות את אישורי הניסוי שלהם למועצה לבדיקה, והיועץ המדעי בודק את האישורים.
בביקורת הנוכחית הועלה כי היועץ המדעי בודק את אישורי הניסויים הנזכרים באיחור של כשנה עד שנה וחצי מהתאריך שבו נתנו הוועדות הפנימית את אישורן.
במקרים רבים פונה היועץ המדעי אל המוסד בו נתנו האישורים בבקשה להבהר ות בנוגע אליהם.
במכתביו הוא דורש לקבל תשובה בתוך חודש מיום הפנייה להבהרות.
לעתים עולות שאלות נוספות, וכך נגרם עיכוב ממושך אף יותר.
יצוין כי בדיקת האישור בידי היועץ המדעי מתקיימת לאחר שהחוקרים במוסדות כבר קיבלו כאמור אישור מהוועדה המוסדית שלהם, ולעתים אף לאחר תחילת הניסויים.
בחלק מהמקרים היועץ המדעי דורש לתקן את האישור לניסוי.
הועלו דוגמאות בהן הדרישה לתיקון האישור הייתה כאשר הניסוי היה בעיצומו כבר או לאחר שהניסוי הסתיים.
בעיה נוספת שעולה משיטת פיקוח זו היא שתביעה של היועץ המדעי להעלאת דרגת החומרה41 של ניסוי הופכת לבלתי רלוונטית כאשר הניסוי כבר נמצא בעיצומו או הסתיים.
המשמעות במקרה כזה היא כי לבעלי החיים שבניסוי נגרם סבל בדרגה שלא אושררה בידי המועצה, אולם כבר לא ניתן למנוע זאת.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש ספק בדבר האפקטיביות והיעילות של פיקוח מעין זה של המועצה על פעילות הוועדות הפנימיות של המוסדות, ולכן על המועצה לפעול לקיצור משמעותי בלוח הזמנים לקיום בדיקותיו של היועץ המדעי.
כמו כן על המועצה להנחות את המוסדות להעביר אליה את הבקשות לקיים ניסויים קרוב ככל האפשר למועד שבו ניתן על ידי הוועדות הפנימיות של המוסדות אישור לניסויים אלה כדי שהפיקוח שלה ייעשה גם הוא קרוב למועד האישור שהתקבל.
על המועצה גם לקבל מהיועץ המדעי דיווחים כוללים תקופתיים לגבי כל ועדת היתרים מוסדית, שמהם ניתן להסיק על איכות הבקרה של כל ועדה וועדה.
בתשובת משרד הבריאות והמועצה נכתב כי הם ישקלו לקיים בדיקה מחדש של שיטת הפיקוח של היועץ המדעי לאחר שמנכ"ל המשרד יבחן את שיטת הפיקוח הקיימת.
המערכת הממוחשבת של אישורים לניסויים בדוח מ- 2004 הועלו ליקויים לגבי הדיווחים של המוסדות על הניסויים בבע"ח ולגבי הגשת בקשות לאישורים לביצוע ניסויים.
המועצה הודיעה למשרד מבקר המדינה, בתגובתה על ממצאי הביקורת לדוח הנזכר, כי בכוונתה להתקין מערכת ממוחשבת שבאמצעותה יוכלו המוסדות להעביר לה תוך זמן קצר דיווחים אחידים.
בחינת ההיתרים לניסויים באמצעות המערכת : בביקורת הנוכחית נמצא כי משרד הבריאות הקים מערכת ממוחשבת אשר כאמצעי הקלט שבה משמש טופס אלקטרוני אחיד, ובו על החוקר להזין פרטים שונים על אודות המחקר שלגביו הוא מעוניין באישור לפני הגשתו לוועדת ההיתרים הארצית או לוועדה הפנימית המוסדית.
הועלה כי המערכת הממוחשבת, האמורה לתת כלים למשתמשים בה ובהם היועץ המדעי של המועצה, אינה נוחה לתפעול.
כאשר היועץ המדעי צריך לרכז נתונים שונים מהטפסים האלקטרוניים, להצליבם ולעבדם, הוא יכול להפיק את הדוחות הדרושים לו בעצמו רק באופן חלקי, ואם הוא מעוניין בדוחות מלאים עליו לבקש הפקה מיוחדת של דוחות ממנתח המערכות של משרד הבריאות.
עוד הועלה כי פעולת המערכת הנוכחית אינה מאפשרת קבלת התרעות אוטומטיות על ניסויים בלתי תקינים בבע"ח.
נוסף על כך גם החוקרים נתקלים בקשיים טכניים שונים בעת מילוי הטפסים במערכת.
41 דרגה המתייחסת לסבל של בעל החיים בניסויים.
מוגדרות חמש דרגות חומרה - דרגה 1 היא הנמוכה ביותר, ודרגה5 .
היא החמורה ביותר המועצה לניסויים בבעלי חיים 1509 .
ביוני 2010 מסר היועץ המדעי למשרד מבקר המדינה כי בימים אלו עובדים במשרד הבריאות על תיקון הטופס האלקטרוני והמערכת הממוחשבת כדי שהטופס יהיה פשוט יותר ונוח לתפעול, כך שהוא יוכל לשלוף מידע לפי צרכיו.
בתשובת משרד הבריאות והמועצה מדצמבר 2010 כתב מנכ"ל המשרד כי הטופס האלקטרוני אינו נוח לתפעול וכי הוא יפעל לשיפור צורכי המחשוב של המועצה.
לדעת משרד מבקר המדינה, על מ שרד הבריאות והמועצה להשלים בהקדם את הטיפול הנדרש כדי שהמערכת הממוחשבת תאפשר למשתמשיה נגישות קלה, דבר שיסייע בקיום פיקוח יעיל ועדכני יותר על המחקרים המתקיימים במוסדות השונים.
מידע על ניסויים דומים בבני אדם ובבע"ח : חוק הניסויים נועד, בין היתר, למנוע ניסוי ים מיותרים בבע"ח, והמועצה והוועדות הפנימיות המוסדיות הן שומרי הסף שאמורים למנוע זאת.
על כן חשוב ביותר כי טופס הבקשה האלקטרוני יכלול את כל המידע הרלוונטי לצורך אישור שימוש בבע"ח לצורך ניסוי.
הביקורת הנוכחית העלתה כי בטופס האלקטרוני נדרשים החוקרים למסור מידע רק על הניסוי שלגביו הם מבקשים את ההיתר, אך אינם נדרשים למסור מידע על ניסויים דומים שבוצעו בעבר על ידי עמיתיהם או על ידם בבע"ח או בבני אדם.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הוועדה הפנימית המאשרת את הניסוי לקבל את החלטתה על סמך בסיס מידע רחב הכולל את כל המידע הרלוונטי, ורק לאחר ששוכנעה כי השימוש בבע"ח בניסוי יוסיף על הידע המדעי או הרפואי הקיים.
לכן יש מקום לבחון את האפשרות לשנות את טופס הבקשה האלקטרוני כך שמבקש ההיתר לניסוי בבע"ח יידרש לפרט ניסויים הדומים שביצע בבני אדם או בבע"ח (אם ביצע), וכן לדווח על ניסויים דומים שביצעו חוקרים אחרים, ככל שידוע לו עליהם.
כתב מנכ"ל משרד הבריאות למשרד מבקר המדינה: "א בכוונתי להורות למועצה לניסויים בבע"ח, לבחון מחדש את טופס הבקשה לעריכת ניסוי בבע"ח.
בטופס החדש אבקש כי, על החוקר מבקש הבקשה יהיה לפרט אילו ניסויים דומים בוצעו בעבר על ידיו או על ידי חוקרים אחרים ולהצהיר כי פירט בטופס את כל המידע הרלוונטי בעניין".
קביעת דרגת הסבל של בע"ח בניסוי : מזעור הסבל של בע"ח הוא מהמטרות העיקריות של חוק הניסויים; קביעת דרגת הסבל של בעלי החיים נועדה לשמש מדד לרמת ההשגחה ולרמת הטיפול הנדרשות בניסוי כדי למזער את הסבל.
בטופס האלקטרוני יש סעיף ובו על החוקר לציין הערכה של דרגת הסבל.
בסולם שבסעיף זה חמש דרגות: דרגה 1 היא דרגת הסבל הנמוכה ביותר; בדרגה זו בעלי החיים אינם מרגישים בכאב ואינם סובלים בניסוי.
עלייה בסולם הדרגות פירושה התגב רות של הכאב והסבל של בעלי החיים; בדרגה 3 מדובר על "ניסויים הגורמים עקה[42] מועטה או כאב קצר מועד", ובדרגה4 מדובר על "ניסויים הגורמים כאב או עקה בינונית עד קשה המטופלים במשככי כאבים".
הוועדה הפנימית של המוסד ואחריה היועץ המדעי של המועצה בוחנים הערכה זו כדי לאשרה או לשנותה לקולה או לחומרה או ממליצים על הליכים המיועדים למזער את רמת הסבל של בעלי החיים בניסוי המבוקש.
הוועדה גם בוחנת נתון זה בהשוואה לתועלת שבניסוי ומחליטה בהתאם.
המועצה לניסויים בבעלי חיים 1511 .
הביקורת העלתה כי סולם דרגות הסבל נתון לפרשנותו האישית של מבקש האישור, ובשל כך יכול מבקש האישור להגדיר את דרגת הכאב והסבל של בעלי החיים כנמוכה ממה שהיא בפועל.
כך, למשל, הועלה מקרה משנת 2007 במכללה האקדמית להנדסה ע"ש בראודה (להלן - מכללת בראודה), שבו ציינו מבקשי האישור כי יידרשו להשתמש במשככי כאבים לפני הניסוי, במהלכו ואף אחריו, אך קבעו כי הסבל שייגרם לבעלי החיים הוא בדרגה 3 בלבד.
נמצא שהוועדה הפנימית במכללה לא הסבה את תשומת לבם של החוקרים לחוסר התאמה זה.
בתשובתה מדצמבר 2010 .
כתבה מכללת בראודה, בין היתר, כי "כל הסימנים מראים כי אכן דרגת הכאב של החולדות הייתה 3 בדק]הווטרינר[ .
את החיות ווידא כי אכן מצבן טוב וזהה למצב חיות הבקרה שלא עברו כל טיפול.
למרות זאת, לפנים משורת הדין, החליטה הוועדה.
משרד מבקר המדינה כאילו היינו אמורים לקבוע את ]טענת[ כאבים.
"אינה נכונה ואינה מתקבלת משרד הבריאות כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2010 ,, בין היתר כי "ההחלטה על סיווג רמת החומרה היא של הוועדה ולא של החוקר ואינו נתונה לפרשנותו האישית.
חוסר ההתאמה במקרה המתואר לא נבע מחוסר פרוט המועצה אלא מחוסר תשומת לב הוועדה המוסדית".
המשרד הדגיש כי המועצה קבעה הנחיה מפורטת כיצד לקבוע את דרגת הסבל, ולכן "אין מקום לשנות את הסולם אלא לרענן את הנושא בפני הוועדות המוסדיות".
משרד מבקר המדינה מעיר כי השימוש במשככי כאבים נזכר כאמור רק בהגדרה של דרגת סבל 4 , ועל כן לא ניתן לקבוע דרגת סבל3 במקרה כזה.
לדעת משרד מבקר המד ינה, יש חשיבות מרובה להערכה מדויקת ככל האפשר של רמת הסבל של בע"ח המשמשים לניסויים, וקביעת הדרגה לכך היא הבסיס לוודא שהניסוי מתבצע בהתאם להיתר שניתן.
על המועצה לבחון את הרגישות של הסולם האמור ולבדוק אם יש צורך להוסיף לו דרגות ביניים.
מן הראוי גם לחדד את הנחיותיה בעניין קביעת דרגת הסבל על ידי החוקרים כך שהדבר יהיה נתון פחות לפרשנות האישית של מבקשי ההיתרים לניסוי או של הוועדות הפנימיות המוסדיות.
מכל מקום, על המועצה לבחון אם יש מקום להנחות את הנוגעים בדבר כי בכל מקרה שבו יש התלבטות בקביעת דרגת הסבל, תיקבע הדרגה הגבוהה יותר (כלומר תתקבל החלטה לחומרה).
המתה של בע"ח שנעשו בהם ניסויים בשל סיבות כלכליות .
"(ד) לחוק הניסויים נקבע כי "ניסויים בבעלי חיים ייערכו כאמור בתוספת בסעיף 3 " לתוספת זו נקבע כי נתחייבה[43] המתת בעל חיים לאחר הניסוי , .
על פי החלטת הוועדה המאשרת את הניסוי 1512 דוח שנתי61ב .
תיעשה ההמתה, ככל הניתן, בטרם שובו להכרה.
בעלי חיים הצפויים או החשופים לכאב עז או לסבל ממושך לאחר הניסוי, יומתו גם אם לא הושגו מטרות הניסוי" (ההדגשה אינה במקור).
בסעיף 6 " לכללי הניסויים בבע"ח נקבע כי הועדה ]הפנימית המוסדית [ לא תיתן היתר לניסוי נוסף בבעל חיים שכבר נעשה בו ניסוי אלא אם.
הועדה שוכנעה כי הניסוי שכבר נערך היה כרוך בסבל המועצה לניסויים בבעלי חיים 1513 .
מועט, וכן בעל החיים יורדם בתחילת הניסוי הנוסף ויומת בסופו בלי שיתעורר במהלכו; הוגשה בקשה להתיר ניסוי נוסף בבעל חיים שכבר נערך בו יותר מניסוי אחד, תשקול הועדה אם בהצטברות הניסויים הקודמים שנערכו בבעל החיים אין כדי להצדיק דחיית הבקשה".
בהמשך לכך נקבע בסעיף 7 לכללים כי "הוועדה לא תיתן היתר נוסף לניסוי בבעל חיים בשל כך בלבד ששימוש בבעל חיים נוסף כרוך בהוצאה כספית ניכרת" (ההדגשה אינה במקור).
ניתן להבין מנוסח סעיפים אלה כי השיקול שעל פיו מתקבלת ההחלטה אם לבצע ניסוי נוסף בבע"ח הוא אם בע"ח יכול לעמוד בסבל נוסף ולא שיקול כלכלי.
בסעיף 5 לכללי הניסויים בבע"ח נקבע כי כללי NRC של המועצה הלאומית למחקר של ארה"ב יחולו, בין היתר, על " המתת חסד של בעלי חיים" (ההדגשה אינה במקור).
בחוברת כללי NRC44 מופיעה הסיבה של "מניעת ס בל מבעל החיים" כסיבה היחידה להמתת חסד.
מהאמור לעיל עולה כי על פי החוק והכללים העילה היחידה להמתת בע"ח היא לשם "המתת חסד", כלומר הפסקת סבל שלא ניתן להפסיקו או למנעו באמצעים אחרים.
הביקורת העלתה כי לעתים נעשים ניסויים בבע"ח אשר אינם מסבים להם סבל או גורמים ל הם חוסר נוחות מועט, כגון ניסויים שבהם מתפתחים נוגדנים בדמם של בעלי החיים 45 , והמחקר שנעשה בהמשך הוא על הנוגדנים שבדם שנלקח מבעלי החיים; ניסויים שנעשו על ולדות של בע"ח ולא על בעלי החיים ששימשו להולדה שלהם וכו'.
לאחר הניסויים האלה בעלי החיים מצויים במצב רפואי תקין ויכולים להמשיך לחיות כרגיל, או שניתן לרפאם מהתהליך הניסויי שהופעל עליהם ולהביא לכך שהמשך חייהם יהיה ללא סבל.
מלבד זה, לעתים, בסיומם של ניסויים, נותרים בע"ח עודפים (שלא נעשו בהם ניסויים) 46 ,.
אכסון בע"ח אלה הטיפול בהם והדאגה לרווחתם כרוכים, מן הסתם, בהוצ אות כלכליות למבצעי הניסויים ולמוסדות המחקר.
מהאסמכתאות עולה כי במקרים כאלה מקצת מבעלי החיים נמסרים לפינות חי וכדומה, אך מרביתם מומתים47 .
יצוין כי בע"ח המשמשים לניסויים המוחזקים בתנאי שביה חיים בדרך כלל זמן רב יותר ממשך חייהם הממוצע בטבע.
כך, למשל, חולדה המ וחזקת בתנאי שביה עשויה לחיות כשלוש שנים, בעוד שאורך חייה הממוצע בטבע הוא כשלושה חודשים.
המבקשים להמשיך לטפל בבע"ח קטנים שנותרו בחיים לאחר ניסויים ניצבים לפני בעיה כלכלית הנובעת ממספרם הרב של בעלי החיים ומתוחלת חייהם הארוכה, שהם תוצאת הטיפול בהם.
לדוגמה, בש נת 2008 נעשו ניסויים ביותר מ- 300,000 .
44 National Research Council.
Guide for Care and Use of Laboratory Animals.
45 לגופם של בעלי החיים מוזרק חומר כלשהו שבגינו מתפתחים נוגדנים בדמם.
יצוין כי בדוגמה זו אין מדובר על ניסויים הגורמים להתפתחות גידולים בבע"ח וכד'.
46 קיימים מקרים שנעשו ניסויים רק בחלק מבעלי החיים שנקבעו לניסוי.
לטענת מבצעי הניסויים, מדובר במספר מועט של המקרים.
47 בתום ניסוי בקופים מוסדות המחקר נוהגים להעביר מקצת מאלה שניתן לשקמם לחוות גידול שהוקמה באופן וולונטרי בידי חובבת חיות.
נראה שהמוסדות תורמים כספים לחווה זו.
בתשובת משרד הבריאות והמועצה נכתב כי "עולה כאן שאלת המידתיות ואיפה החברה רואה את גבולות הסביר.
יתכן בהחלט שישנם מיני בע"ח שיש לראות האפשרות הראויה לסיום השתתפותם במחקר, ]את[ באפשרות של המתת החסד וישנם מיני בע"ח אחרים שראוי לשקול את גורלם לאחר תום הניסויים.
לעניין זה, מזה מספר שנים שהמועצה מאפשרת: א) החזרתם לעדר של חיות המועצה לניסויים בבעלי חיים 1515 .
)משק, ב) אימוצם של כלבים וחתולים, ג) החזרתם לטבע של חיות בר, ד שיקומם של קופים.
באשר לבעלי חיים אחרים יש לשקול את הגבולות הראויים של כך ודרושה זהירות ואחריות רבה בנושא".
משרד מבקר המדינה מעיר כי בחלק מהמקרים השיקולים שעומדים לנגד עיניהם של המועצה והממונים על הנושא במוסדות שנבדקו אינם ראויים, שכן מדובר בשיקולים כלכליים הנעשים עקב קשיים של החוקרים והמוסדות לממן את הטיפול בבעלי החיים האמורים תוך התעלמות מרווחתם, בניגוד לחוק הניסויים.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המועצה והוועדות המוסדיות לבדוק את הדרך שבה נעשית הערכת החוקרים לגבי מספר בעלי החיים הדרושים לצורך הניסויים ולפתח דרכים לקביעת מספר מדויק יותר של בע"ח הדרושים לכל מחקר, כך שת ופחת ככל הניתן תופעת בעלי החיים ה"עודפים".
מן הראוי שהמועצה תנחה את מוסדות המחקר כי בתקצוב הוצאות המחקרים הם יביאו בחשבון את העלויות הכרוכות בהמשך גידולם של בעלי החיים ה"עודפים" שהחוק אינו מתיר את המתתם.
כמו כן יש לתת את הדעת על פתרונות לבעיית בעלי החיים ה קטנים, שמספרם גדול והטיפול בהם כרוך כאמור בבעיה כלכלית, וכן לשיקומם של בעלי החיים הגדולים.
על המועצה להוציא הנחיות, כללים וקריטריונים מפורטים בעניין המקרים שבהם נדרשת המתת בע"ח הנותרים במצב רפואי תקין לאחר השימוש בהם בניסויים.
על פי סעיף 4(5 ) לחוק הניסויים, המועצה רשאית כאמור, באישור השר וועדת הכספים של הכנסת, לקבוע "אגרות לבקשות ולהיתרים" הניתנים על פי חוק זה.
עוד נאמר כי כספי האגרות ישמשו לפעולות המועצה ולפעולות אחרות לפי חוק זה, ויוצאו לפי החלטת המועצה.
נושא גביית האגרות נזכר בדוח מ- 2004 , ושם צוין כי "נציגי ארגוני ההגנה על בעלי החיים החברים במועצה הציעו לא פעם לגבות מהחוקרים אגרה לצורך מימון הקידום של השימוש בחלופות לניסויים בבע"ח48 אך המועצה לא קיבלה החלטות בעניין זה"49.
בביקורת הנוכחית הועלה כי במהלך השנים 2005 -2010 טיפלה המועצה בכ-40 פניות שהגיעו אליה מגורמים שונים.
הטיפול בפניות היה כרוך בבירורים ובהשקעת זמן עבודה של הווטרינרית והיועץ המדעי של המועצה והוא בא על חשבון הזמן שהיה עליהם להקצות לעבודתם השוטפת.
גביית אגרות עשויה גם לתרום לתוספת אמצעים לבירור בנושא פניות ותלונות כאלה.
49 ראו בדוח מ- 2004 ', עמ193.
הועלה כי אף שהמועצה חוזרת ובוחנת משנת 2004 את האפשרות לגבות אגרה כפי שיתואר להלן, עד אוגוסט 2010 היא טרם התחילה בגביית האגרה.
להלן הפרטים: המועצה לניסויים בבעלי חיים 1517 .
במאי 2004 דנה המועצה באפשרות של גביית אגרה ממגישי הבקשות לאישור ניסויים בבע"ח, ובעקבות זאת בוצעה פנייה ללשכה המשפטית במשר ד הבריאות, כדי שיבדקו נושא זה ויבררו אם לפי הוראות החוק יופנו הכספים שייגבו למימון פעילות המועצה.
בתשובה לפנייה של יו"ר המועצה באוגוסט 2005 , השיבה לו סמנכ"לית תקצוב, תכנון ותמחור במשרד הבריאות (להלן - הסמנכ"לית לתקצוב): "אנו תומכים באופן עקרוני בהסדרת ההפעלה של מערך ושיפור הפיקוח בדרך של מימוש האפשרות החוקית לגביית אגרות.
אנו פועלים בימים אלו מול משרד האוצר במטרה לברר את ישימות הרעיון בהיבט של העסקת כ"א, כנגד אגרות נגבות ובהיבט של אישור אגרה כזו בוועדות הכנסת הרלוונטיות".
בשנת 2006 שב ופנה יו"ר המועצה למנכ"ל משרד הבריאות דאז בנושא גביית האגרות.
ובאותה שנה עשה גם מנכ"ל משרד הבריאות בירורים בנושא.
בספטמבר 2006 פנתה הסמנכ"לית לתקצוב למנכ"ל משרד הבריאות דאז בעניין האמור וציינה: "האפשרות להטיל אגרות קיימת בחוק המסדיר את פעילות המועצה (סע' 4 לחוק צער בעלי החיים, התשנ"ד).
לצערנו, על פי חוק יסודות התשמ"ה[ התקציב- 1985 ' (סע]5 (ד)): 'אגרה המשולמת לאוצר המדינה, שהוטלה על פי חיקוק שנחקק אחרי תחילת שנת הכספים 1992 , לא תשמש למימון הוצאה מותנית בהכנסה'.
נוכח זאת, הביע אגף התקציבים באוצר אי נכונות לתקצב הכנסות שיתקבלו מאגרות אלו לפעילות המועצה.
אשר על כן, איננו מוצאים מקום לפעול בערוץ זה".
בדצמבר 2006 כתב יו"ר המועצה למנכ"ל משרד הבריאות דאז כי "חבר שגויה ]הסמנכ"לית לתקצוב [ המועצה מטעם ארגון 'נח'.
סבור שמסקנתה של וניתן לגבות אגרה יעודית שתוכל לעזור לתקצוב פעולת הפיקוח של המועצה על ניסויים בבע"ח.
פנייתי אליך האם יש מקום לדון מחדש בנושא הטלת אגרות, והייתי הסמנכ"לית [ עם]חבר המועצה מטעם ארגון נח[ שמח אם ניתן היה להפגיש את , על מנת שיוכלו להסביר זה לזו את הבדלי הגישות ביניהם ולקבל החלטה ]לתקצוב סופית בנושא".
משרד מבקר ה מדינה העלה כי מדצמבר 2006 ועד יוני 2009 לא פעלו משרד הבריאות והמועצה למיצוי בירור נושא זה ולא פנתה ליועץ המשפטי לממשלה על מנת שיכריע בסתירה לכאורה בין לשון חוק הניסויים ובין הוראת חוק יסודות התקציב.
ביולי 2009 פנו המדען הראשי של משרד הבריאות, פרופ' בנימין שרדני, ויו"ר המועצה, למנכ"ל המשרד דאז, ובין היתר כתבו כי "על מנת לייעל את פיקוח המועצה על הוועדות המוסדיות בכלל וועדות המוסדות התעשייתיות בפרט אנחנו מעוניינים להפעיל את אפשרות גבית האגרות הייעודיות לפעולת המועצה.
פנינו בעבר בבקשה לבחון את הפעלתו של מסלו ל גביה שכזה והוברר לנו שכספי האגרות לא יוחזרו לשימוש המועצה, ולכן אין טעם בגביה כזו.
אנחנו מחדשים את הבקשה לגבית האגרה ורק בתנאי שנוכל לקבל את כספי האגרה (כפי שמנוסח בחוק)" (ההדגשה במקור).
בסוף יולי 2009 ביקש מנכ"ל משרד הבריאות מהסמנכ"ל לתקצוב במשרד לטפל בפנייתו האמורה של המדען הראשי של משרד הבריאות בנושא השימוש באגרות.
בדצמבר 2009 התקיים כאמור דיון בוועדה לענייני ביקורת המדינה בממצאי הדוח הקודם, והיא קבעה כי "על המועצה לניסויים בבעלי חיים להתחיל ולפעול 1518 דוח שנתי61ב .
גביית אגרות באופן מיידי החל משנת ]ל[ 2010 .
הועדה לענ ייני ביקורת המדינה, תוודא ותפנה ותפעל מול האוצר כדי לוודא שאותן אגרות כפי שמקובל במקומות אחרים, יופנו למטרות של הגברת הפיקוח וייעול עבודת המועצה לניסויים בבעלי חיים".
המועצה לניסויים בבעלי חיים 1519 .
בפברואר 2010 , בעקבות קביעתה זו של הוועדה, כתב יו"ר המועצה ליו"ר הוועדה לענייני ביקורת המדינה, ח"כ יואל חסון, כי "המועצה מקבלת בברכה את הצעתו של ח"כ חסון לפעול מול משרד האוצר לקדם את האפשרות המעשית לגביית אגרות ייעודיות לשימוש המועצה, ותחליט על גבייתן בהתאם לצרכיה ובהתאם לאפשרות שכספי האגרות יגיעו ישירות למועצה".
בתשובת מנכ"ל משרד הבריאות מדצמ בר 2010 נכתב כי ".
הגביה חייבת את אישור ועדת הכספים שאינה בשליטת משרד הבריאות.
החלטתי לפעול לגביית האגרה לאלתר - נמתין לראות כיצד יקודם הנושא כעת בכנסת".
בינואר 2011 כתב משרד האוצר, במענה על פניית משרד מבקר המדינה שקיבל[ בנדון, כי "המועצה לא השתמשה בסמכות ]ה על פי חוק הניסויים ולא פנתה לאגף האגרות באגף הכנסות המדינה לקביעת אגרה זאת (ומן הסתם גם לא באשר לקביעת אגרה ייעודית).
במידה ותוגש פניה בנושא, בהתאם לחוק, תדון בכך בהתאם ועדת האגרות במשרד האוצר".
לדעת משרד מבקר המדינה, האופן שבו טופל נושא גביית האגרות על ידי המועצה ומשרד הבריאות והתמשכותו על פני שנים לא היו ראויים; מהממצאים המפורטים בדוח הביקורת הנוכחי עולה כי היעדר משאבים מגביל את יכולת הפעולה של המועצה.
על כלל הגורמים הנוגעים בנושא, ובכללם המועצה, משרד הבריאות ומשרד האוצר, לבחון את הנושא לעומקו ולברר ע ד תום את האפשרות להסדיר את גביית האגרות במתכונת שתאפשר את העברת הכספים לרשות המועצה.
על משרד הבריאות והמועצה לפעול על פי האמור בתשובת משרד האוצר.
חלופות לניסויים בבע"ח .
סעיף 9 לחוק הניסויים קובע כי "לא יינתן היתר לעריכת ניסויים בבעל חיים אם ניתן להשיג את מטרת הניסוי בדרכים חלופיות סבירות".
בטופס הבקשה לאישור ניסוי בבע"ח שהחוקרים ממלאים עליהם להצהיר כי אין דרך חלופית להשיג את מטרות הניסוי.
הועלה כי הוועדה המוסדית מסתפקת בהצהרה זו, וכך גם היועץ המדעי של המועצה.
המועצה מציגה באתר שלה באינטרנט רשימת אתרים שבהם מפורטות חלופות שונות לביצוע ניסויים ללא שימוש בבע"ח.
בדוח מ- 2004 צוין כי "במשך שמונה שנות כהונתה של המועצה היא לא הצליחה שימוש בחלופות".