HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
רק בספטמבר 2002 , לאחר שהחברה כבר התקשרה עם מתכננים ופנתה למספר קבלנים להציע הצעות להשתתפות בביצוע הפרויקט, קיימה הנהלת החברה דיון בעניין "קביעת עקרונות ל מדיניות החברה בטיפול במכרזים" בהשתתפות יו"ר ועדת המכרזים, יועמ"ש החברה דאז והיועצים המשפטיים שאת שירותיהם שכרה החברה במיוחד לליווי הפרויקט (להלן - היועצים המשפטיים לפרויקט).
מנכ"ל החברה ציין בדיון כי התהליך לבחירת הקבלן הראשי וקבלן החשמל נמצא בשלב מתקדם מאוד (לדבריו, ההצעות השונות נפתחו ונבדקו "לפני הגשתן לוועדת המכרזים לאישור סופי לגבי הזוכה"), וכי מטרת הדיון "לקבוע מדיניות ונוהל שיכוון וינחה את ועדת המכרזים כיצד להמשיך, האם לנהל מו"מ?
מה החוק אומר לגבי מכרזים פומביים, הצעות וכו'?
יו"ר ועדת המכרזים דאז הסביר כי "הכללים לא ברורים דיים מצד אחד אנו לא מקיימים מכרז פומבי ומקבלים 1630 דוח שנתי61ב .
הצעות בהנחה שהחברה לא חייבת במכרזים, ומצד שני לאחר קבלת ההצעות אנו פועלים כאלו זה מכרז פומבי" (ההדגשה אינה במקור) .
יועמ"ש החברה דאז ציין כי "ועדת המכרזים צריכה לקבוע קריטריונים שלפיהם תנהג".
מפרוטוקול הדיון עולה שהיועצים המשפטיים חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1631 .
שהשתתפו בדיון היו חלוקים בדעותיהם באשר לחובתה של החברה לנקוט בכלל הליך של מכרז33 החברה החליטה לקיים]מאחר ש[" , אך הוסכם על דעת כולם כי מכרז היא חייבת לפעול על פי דיני המכרזים".
המשתתפים בדיון הביעו את דעתם באשר לתהליך שיש לנקוט בהמשך, ויו"ר הדירקטוריון שסיכם את הדיון, ביקש להעביר הנחיה לוועדת המכרזים, ולפיה "יש לקבוע כלל מנחה לכל המכרזים שיש לנהל מו"מ עם כל בעלי ההצעות שההפרש בינן לבין ההצעה הזולה ביותר הוא עד 15%.
" ועדת המכרזים, שקיימה דיון מאוחר יותר באותו חודש, התייחסה להנחיה כהמלצה בלבד, לא קיבלה אותה והחליטה כי צוות מיוחד שמינתה יקיים משא ומתן עם בעל ההצעה הזולה ביותר בלבד לשם שיפור הצעתו.
יצוין כי במהלך הדיון העיר חבר בוועדה כי "מהלכים חריגים מסוג זה צריכים להיות מתואמים עם העירייה", וכי יועמ"ש החברה העיר כי " פרוייקט בסדר גודל כזה לא יוצאים למכרז עד שהעירייה תאשר אותו ואף תנחה אותנו כיצד ואיך לנהוג.
לא ברור כיצד אפשר לחתום על חוזים ולאשר את הזוכים במכרז כאשר העירייה טרם אשרה את הפרוייקט ואת התקציב לפרוייקט" (ההדגשה אינה במקור).
בדיון שקיימה ועדת הכספים בדצמבר 2003 הבהיר יועמ"ש החברה כי "כל חברה עירונית רשאית לקבוע כללים, לפי שיקול דעתה ובהתאם לצורכי החברה ובלבד שכללים אלה יעמדו במבחן ניהול ציבורי תקין וכללי יושר וצדק.
במקרים שהיועץ המקצועי מנמק מדוע אנו עושים מכרז סגור כגון: מוצר מונופול, ייחודיות והתמחות המאפיינת קבלנים מסוימים וכו'.
ניתן לקיים מכרזים סגורים ונעמוד בפני המבחן המשפטי".
יו"ר הדירקטוריון ציין: "אנו לוקחים את התקנות של מי שחייב במכרז ומאמצים אותן, אף על פי שאיננו חייבים לצאת למכרזים, על מנת שאנו ננהג עפ"י מנהל ציבורי תקין.
על פי העקרונות של העירייה " (ההדגשות אינן במקור).
 מהאמור לעיל עולה כי ההכנות לפרויקט, ובכלל זה נקיטת צעדים מעשיים לביצוע התקשרויות, החלו עוד לפני שהעירייה אישרה את הפרויקט ובטרם היה בידי החברה נוהל מכרזים מסודר ואף לא כללים מחייבים וברורים שינחו את הגורמים הנוגעים בדבר בתהליך בחירת אנשי המקצוע, הקבלנים וספקי השירותים לביצוע הפרויקט.
לדעת משרד מבקר המדינה, אי -קביעת כללים כאמור לפני תחילת הפרויקט מעידה על היערכות לקויה של החברה לביצוע פרויקט מורכב ונרחב כדוגמת פרויקט השדרוג.
33 ,"יועמ"ש החברה סבר כי על החברה, בהיותה תאגיד עירוני, חלה "חובת מכרזים ואילו היועמ"ש לפרויקט סבר כי לא חלה עליה חובה כזאת.
קביעת דרך בחירת הקבלנים .
בטיוטת קובץ הנהלים שהכין מבקר החברה לשעבר, שכאמור נדונה לראשונה על ידי ועדת הביקורת בפברואר 2003 , נכלל גם "נוהל מכרזים" (להלן - טיוטת הנוהל או הטיוטה).
הטיוטה מפרטת את סדרי בחירתם של קבלנים וספקים וקובעת אילו התקשרויות יחייבו קיום מכרז פומבי, חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1633 .
אילו התקשרויות יחייבו מכרז סגור ואילו התקשרויות יהיו פטורות ממכרז.
על פי הטיוטה, התקשרות שערכה הכספי הוא יותר מ - 750,000 ש"ח34 תבוצע לאחר קיום מכרז פומבי; התקשרות שערכה הכספי 500,000 -750,000 ש"ח תבוצע לאחר קיום מכרז סגור, ולפני ועדת המכרזים תובא, במידת האפשר, רשימה של שישה ספקים או קבלנים לפחות; התקשרות שערכה הכספי הוא 250,000 - 500,000 ש"ח תבוצע לאחר קיום מכרז סגור, ולפני הוועדה תובא, במידת האפשר, רשימה של ארבעה ספקים או קבלנים לפחות; התקשרות שערכה הכספי אינו עולה על 250,000 ש"ח תהיה פטורה ממכרז, אך תבוצע בדרך של הזמ נה לקבלת הצעות משלושה מציעים לפחות.
מהאמור לעיל עולה כי לפי הטיוטה על החברה היה לבחור את הקבלן הראשי ואת הקבלן לעבודות החשמל בדרך של מכרז פומבי ולא בדרך של מכרז סגור, שכן על פי אומדנים שונים שהיו בידי החברה באותה עת, עלות הפרויקט כולו אמורה הייתה להסתכם ב כ-100 מיליון ש "ח, מהם לפחות כ -30 מיליון ש "ח הם עלות ההתקשרות עם הקבלן הראשי וכ -9 מיליון ש "ח הם עלות ההתקשרות עם קבלן החשמל - עלויות הגבוהות בהרבה מ - 750,000 ש"ח (המחייבות, על פי טיוטת הנוהל, קיום מכרז פומבי; ראו להלן).
בנסיבות אלו ניתן היה לצפות שההחלטה על דרך הבחירה תתקבל לפי העקרונות שבטיוטת הנוהל.
יצוין כי בדצמבר 2003 , כשנה וחצי לאחר הפנייה לקבלנים, אישרה כאמור ועדת הכספים עקרונות לדרכי ההתקשרויות השונות עם קבלנים, ספקים ונותני שירותים השונים אמנם מאלה שנקבעו בטיוטה, אולם גם לפיהם נדרש היה לבחור את הקבלן הראשי וקבלן החשמל בדרך של מכרז פומבי.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה טענה החברה כי היא "אכן הייתה סבורה כי דיני המכרזים מהווים נורמה ראויה לתאגידים עירוניים, יחד עם זאת סברה הנהלת החברה כי ההליך של מכרז סגור הינו המתאים ביותר בנסיבות המקרה".
לא נמצאו בחברה אסמכתאות שמהן ניתן ללמוד על דרך קבלת ההחלטה להתקשר עם הקבלנים האמורים במכרז סגור ולא במכרז פומבי ועל הנסיבות שהצדיקו, לכאורה, קיום מכרז סגור במקרה זה.
לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שמוסכם כי החובה לפעול על פי דיני המכרזים היא נורמה ראויה לתאגידים עירוניים, ומאחר שהעיקרון המרכזי והיסודי של דיני המכרזים, בייחוד כאשר מדובר בהתקשרויות בסכומים גדולים, הוא קיום מכרז פומבי, המעניק הזדמנות שווה לכלל המציעים ומבטיח למפרסם המכרז התקשרות בתנאים מיטביים, ראוי היה שבבחירת הקבלן הראשי וקבלן החשמל תנקוט החברה הליך של מכרז פומבי, שהוא ההליך המתאים על פי דיני המכרזים ועל פי טיוטת נוהל ההתקשרויות שגיבשה החברה באותה עת, נוכח היקף ההתקשרות ואופייה.
34 יצוין כי על פי תקנות חובת המכרזים, התשנ"ג- 1993 , שהיו תקפות בפברואר 2003 , היה צריך לקיים מכרז פומבי לבחירת הזוכה בהתקשרות שערכה הכספי הוא יותר מ- 350,000 .
ש"ח 1634 דוח שנתי61ב .
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1635 .
הליך המיון והבחירה באין דיני מכרזים חקוקים לגבי החברה, ראוי היה כי תפעל כאמור ברוח עקרונות המכרז ועל פי העקרונות שק בעה העירייה, כמפורט בחוות הדעת האמורה של יועמ"ש החברה.
על פי עקרונות אלה, גם במקרים שבהם ניתן לבחור בקבלנים או בנותני שירותים באמצעות מכרז סגור, חלה החובה על החברה לפעול בדרך שתבטיח שמירה מרבית על שוויון הזדמנויות, צדק ושקיפות וכן עמידה בסדרי מינהל תקינים.
הדבר אמור לגבי כל אחד משלבי הבחירה - קביעת הקבלנים שישתתפו במכרז הסגור, הפנייה אליהם, קבלת ההצעות, בחינתן וקביעת הקבלן הזוכה.
בחירת הקבלן הראשי לביצוע פרויקט זה, ראוי היה שתיעשה ברוח העקרונות האמורים לעיל, תוך הקפדה על מינהל תקין ותוך תיעוד מלא של הליכי המיון והבחירה, ולפי שיקול דעת מקצועי.
הביקורת העלתה כי בבחירת הקבלן הראשי נפלו פגמים רבים, וכי ספק רב אם היא עלתה בקנה אחד עם עקרונות דיני המכרזים ועם סדרי מינהל תקין, כמפורט להלן: הכנת רשימת הקבלנים ממסמכי החברה עולה כי ב- 2.
02 "העביר מפקח הפרויקט למנכל החברה דאז, מר ניר פרצלינה, ולאדריכל הפרויקט דאז, מר אסף לרמן, מכתב שכלל נוסח של טיוטת פנייה לקבלנים, שאליה צורפה רשימה של תשעה "קבלנים ראשיים אשר מומלצים להשתתף במכרז" (להלן - רשימה א').
המפקח ציין: "אם למישהו יש הסתייגות או הוספת קבלן שלדעתו יכול להתאים כקבלן ראשי אשמח לדעת".
בתיקי החברה לא נמצאו תשובות מסודרות על מכתבו של המפקח, אך נמצאו שני עותקים שונים של הרשימה: עותק אחד כלל שלושה שמות נוספים בכתב יד, ובסך הכול - 12 קבלנים (להלן- רשימה ב'); בעותק השני הייתה הערה בכתב יד ולפיה המליץ כותב ההערה "לא להגיש חומר למכרז" לאחד מהקבלנים שנכלל ברשימה המקורית (קבלן א'), מכיוון שהוא הוגדר על ידו "חברה טרומית".
העותק השני כלל גם ארבעה שמות נוספים של קבלנים בכתב יד, אחד מהם הופיע גם ברשימה א', ובסך הכול - 13 קבלנים (להלן- רשימה ג').
בפועל פנתה החברה ב- 15.
02 ל- 15 קבלנים (להלן- רשימה ד').
לא ברור מי הוסיף את שמות הקבלנים על גבי שני העותקים האמורים (רשימה ב' ורשימה ג') ועל סמך מה, מי כתב את ההערה האמורה לעיל, ומי החליט שהחברה תפנה דווקא ל-15 .
הקבלנים שאליהם פנתה עם 15 הקבלנים שאליהם פנתה החברה לא נמנו שני קבלנים שהופיעו ברשימה א' שהכין מפקח הפרויקט, אולם נכללו בה, נוסף על הקבלנים ששמותיהם נוספו בכתב יד ברשימות ב' ו-ג', שני קבלנים שלא הופיעו כלל באותן רשימות וכן נכלל בה קבלן א'.
לא נמצאה כל אסמכתה שמבהירה מדוע החליטה החברה שלא לפנות בסופו של דבר לאחד מהקבלנים שהומלצו על ידי המפקח ברשימה א' ולקבלן נוסף שהומלץ אחר כך על ידו (ראו להלן), ומדוע החליטה לפנות לשני קבלנים שאף גורם מוסמך בחברה לא המליץ עליהם ולקבלן שהומלץ במפורש שלא לפנות אליו.
לא ברור גם מה היו אמות המידה לפנייה לקבלנים ועל סמך איזה מידע נכללו הקבלנים השונים ברשימות השונות.
מנכ"ל החברה הסביר למשרד מבקר המדינה בינואר ובפברואר 2009 כי התהליך לבחירת הקבלן הראשי נעשה בשני שלבים במטרה "להרחיב את מעגל המשתתפים על מנת לקבל הצעות טובות חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1637 .
יותר לביצוע הפרויקט".
לדבריו, ככל הנראה אחד משלושת הקבלנים שנוספו ברשימה ב' ה ומלץ על ידי אחד מעובדיו של מפקח הפרויקט (ואליו לא פנתה החברה), והשניים האחרים הומלצו על ידי אדריכל הפרויקט.
שמותיהם של שלושת הקבלנים שנוספו לרשימה ג' (אחד מהם, קבלן ט"ו, זכה בסופו של דבר במכרז) הועלו בישיבה שהוא שקיים המנכ"ל עם יו"ר הדירקטוריון ועם מפקח הפ רויקט; יוצא אפוא שקבלנים אלה, ובהם כאמור הקבלן שזכה במכרז (לדברי המפקח הקבלן לא עבד עמו בעבר), נוספו, ככל הנראה, לרשימה על ידי מנכ"ל החברה או יו"ר הדירקטוריון דאז.
עוד הסביר המנכ"ל כי שני הקבלנים שנוספו ברשימה ד' הומלצו על ידי אחד ממתכנני הפרויקט ועל ידי היועץ המשפטי לפרויקט.
כמו כן הסביר המנכ"ל כי מפקח הפרויקט החליט שלא לפנות לאחד מהקבלנים שנכללו ברשימה א', שכאמור הוכנה על ידו, מאחר שנודע לו כי "קבלן זה היה נתון במועד פרסום ההזמנה בקשיים פיננסיים, והתעורר חשש ליציבותו הכספית".
לגבי קבלן נוסף שאליו לא פנתה החברה (קבלן י'), טען המנכ"ל כי לא הצליח "לשחזר את הסיבות לכך שמשרד הפיקוח לא ביצע פניה לחברה זו".
לגבי הקבלן שהייתה לגביו הסתייגות, טען המנכ"ל כי סביר להניח שהמפקח בחן את הנושא ומצא לנכון לפנות אליו למרות ההסתייגות.
מהסברי המנכ"ל עולה לכאורה כי ההליך שבמ סגרתו גובשה רשימת הקבלנים שאליהם פנתה החברה נעשה בשלבים ובהשתתפות גורמים הנוגעים לפרויקט.
ואולם אף אחד מהשלבים האמורים לא תועד כהלכה, כמתחייב מסדרי מינהל תקין, ולמעשה אין בידי החברה סימוכין בכתב התומכים בהסברי המנכ"ל - אין פרוטוקולים מישיבות שהתקיימו ואין הסברים בכתב להחלטות שהתקבלו ולצעדים שננקטו בעקבותיהן.
מהסברי המנכ"ל אף עולה כי בעלי תפקידים בחברה המליצו על כמה קבלנים, ובהם כאמור הקבלן שזכה בסופו של דבר במכרז, אף שספק אם לבעלי תפקידים אלה היה הידע הנדרש לכך.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה הסבירה החברה כי "גם אם חלק מהקבלנים הוצעו על ידי בעלי תפקידים בחברה שספק אם היה להם את הידע הנדרש לכך, הפרויקט הוא זה שאישר אותם, לאחר שווידא ובדק כי הם אכן ]מפקח[הרי ש עומדים בדרישות המקצועיות".
לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שמדובר בתאגיד עירוני המתפעל נכס ציבורי ונמצא בבעלות מלאה של העירייה, ראוי היה שגיבוש רשימת קבלנים פוטנציאליים לביצוע פרויקט השדרוג יבוצע במסגרת הליך מובנה וסדור המאושר על ידי ועדת הכספים של החברה.
במסגרת הליך כזה צריכה הייתה החברה להקפיד על כך שכל אחד מהשלבים יתועד כהלכה בשל רגישות העניין וחשיבותו, כך שנית ן יהיה לדעת מי מהגורמים ומבעלי התפקידים המליץ על כל אחד מהקבלנים שנכללו ברשימות השונות.
החברה הייתה צריכה להקפיד גם על כך שכל המלצה כאמור וכל החלטה שתתקבל יתבססו על הסברים ברורים ומפורטים.
ראוי היה גם שהמוסדות המנהלים של החברה יהיו שותפים אף הם להליך או למצער שההחלטה הסופית תאושר על ידם, ויש להצר על שהדבר לא בוצע.
לו החברה הייתה נוקטת בעוד מועד הליך כזה, היא לא הייתה צריכה לנסות לשחזר את מה שהיה ולהניח הנחות כדי לתת הסברים להליכים שננקטו.
כאמור, במאי 2002 פנתה החברה ל-15 קבלנים בהצעה להשתתף במכרז.
ביוני 2002 התקיים סיור קבלנים באתר הפרויקט.
מהמסמכים עולה שבמהלך הסיור ובעקבותיו טענו קבלנים, בין היתר, כי במסמכי המכרז חסרים פרטים ונתונים רבים ונדרשות הבהרות והשלמות רבות בקשר להיקף חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1639 .
העבודה ולאפשרות לצמצמה בהתאם למימון; כי לא נמסרו להם תכניות הקונסטרוקציה, דבר שמנע מהם אפשרות לתמחור מסודר, וכי לא נמסרו להם פרטים על קידוחי ניסיון שנעשו במקום.
הקבלנים אף ביקשו פירוט מצב לגבי הערה שנכתבה במסמכי המכרז ולפיה "עדיין אין היתרים לחלקי העבודה השונים".
עוד עולה מהמסמכים כי בטיוטת החוזה שצורפה למסמכי המכר ז שהועברו לקבלנים הודגש כי "ביצוע העבודה מותנה במימון".
יצוין כי במועד הפנייה לקבלנים לא היה בידי החברה ולו הסכם חתום אחד עם הגורמים המממנים (יורוקום, מכבי ת"א והמועצה, שהסכמים עמן נחתמו רק בשנים 2003 ו- 2004 ), וכי אף הגורמים המוסמכים בעירייה לא נתנו את אישורם לביצוע הפרויקט.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה טענה החברה כי "האופן שבו פעלה, קרי - קבלת הצעות מחיר מחייבות מקבלנים, על מנת להעריך באופן מדויק יותר את עלויות הפרויקט, הייתה הכרחית על מנת להביא לגורמי העירייה תכנית מגובשת, יסודית ורצינית.
החברה דאגה להבהיר באופן מפורש למשתתפים במכרז, כי ההתקשרות בפועל תיעשה רק לאחר קבלת האישורים והבטחת המימון לפרויקט.
מצד אחד פעלה החברה לקדם תהליכים, למנוע עיכובים ולקבל אומדן אמיתי וריאלי ככל האפשר בדבר עלויות הפרויקט המוצע, ומאידך גיסא, לא נכנסה לכל התחייבות אופרטיבית עד אשר אושר הפרויקט על ידי כל הגורמים הרלוונטיים ונמצאו לו מקורות מימון ראויים".
משרד מבקר המדינה מעיר לחברה כי מהאמור לעיל עולה שלא מדובר בניסיון לקבל אומדן תקציב ראלי בלבד, שכן בפועל היא המשיכה בהליך בחירת הקבלנים גם לאחר קבלת ההצעות ובסופו של דבר אף התקשרה עם אחד מהם, קבלן ט"ו, טרם סוכמו סוגיות המימון וטרם התקבל כאמור אישור העירייה לפרויקט (ראו גם להלן).
כמו כן, הממצאים שהועלו בנוגע למסמכי המכרז מצביעים על הכנה לקויה של המכרז.
יש לתת את הדעת על עניין זה, ובעיקר בכל הנוגע להוצאת המכרז ללא תכניות קונסטרוקציה ולפנייה לקבלנים קודם שסוכמו הסדרי המימון של הפרויקט.
02 וסיכם את סיור הקבלנים עולה כי החברה הבהירה לקבלנים, בין היתר, כי "בפרוייקט זה ישנה חשיבות רבה לאיכות הקבלן ואיכות קבלני המשנה שייקח בעיקר לעבודות גמר, אינסטלציה, מסגרות חרש ועו בביקורת תמידית על כן ]אנו נהיה[ד.
הפרויקט יהיה תחת זרקורי התקשורת ו צוות ההקמה בנוסף לקבלנים שיבחרו נדרשים לתת ולהשקיע כל מאמץ נדרש למניעת כשלים בלו"ז ובביצוע ובאיכות".
לגבי הקבלן הראשי צוין כי החברה רואה בו "אחראי ומוביל את כל הקבלנים אשר יעבדו באתר ולא רק את קבלני המשנה שלו".
בתיקי החברה לא נמצא כל מסמך המעיד כי נעשתה בדיקה כלשהי בעניין איכות עבודתם של הקבלנים על סמך פרויקטים שהם ביצעו בעבר, לרבות עמידה בלוחות זמנים, ומיותר לציין כי לא הוגש דיווח בעניין זה לוועדת המכרזים של החברה.
בינואר 2009 הסבירה ה חברה למשרד מבקר המדינה כי "בדיקת האיכות וטיב .
אשר היווה את הגוף המקצועי לבחינת ]מפקח הפרויקט[ הקבלנים בוצעה על ידי הנושא, וההצעות שאושרו על ידו הובאו לדיון בוועדת המכרזים, על בסיס המחיר שהוצע".
החברה לא מסרה למשרד מבקר המדינה מסמכים המעידים על ביצוע בדיקת איכות על ידי המפקח.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1641 .
משרד מבקר המדינה מעיר כי מאחר שהחברה החליטה לנקוט הליך של מכרז סגור, ומאחר שמדובר בפרויקט שבו לאיכות הקבלן הראשי ולטיב עבודתו, לרבות עמידתו בלוחות זמנים, יש חשיבות רבה במיוחד, היה על החברה לעמוד על כך שדיווח מפורט בעניין בדיקות הא יכות יימסר להנהלת החברה או לוועדת המכרזים, בצירוף כל המסמכים הרלוונטיים.
בהיעדר מסמכים כאמור, לא ניתן לדעת אילו בדיקות נעשו והאם הן נעשו לפני גיבוש רשימת הקבלנים כנדרש או רק לאחר הפנייה אליהם.
יצוין כי ממסמכי החברה עולה כי לאחר שקבלן ט"ו נבחר לקבלן הראשי היו לה השגות לא מעטות באשר לאיכות עבודתו ועמידתו בלוח הזמנים.
לאחר שהתקיים סיור הקבלנים ולאחר שניתנו לקבלנים תשובות על שאלותיהם, הגישו תשעה קבלנים את הצעותיהם לחברה.
הסכומים שהוצעו על ידי הקבלנים נרשמו בטבלה, והועברו עם יתר מסמכי הקבלנים למפקח הפרויקט לשם בדיקת הנתונים והגשת דוח מסכם.
הביקורת העלתה כי בעוד שיו"ר ועדת המכרזים ומנכ"ל החברה אישרו בחתימתם על גבי הטבלה את מסמכי ההגשה של הקבלנים בישיבת ועדת המכרזים שהתקיימה ב- 31.
02 , לא הקפידה הוועדה שגם יועמ"ש החברה דאז יאשר בחתימתו את המ סמכים, אף שהוא נכח בישיבת הוועדה (לפי הפרוטוקול).
בתשובתו מאוגוסט 2010 למשרד מבקר המדינה כתב יועמ"ש החברה שאי -חתימתו על המסמך האמור מקורה "בטעות בלבד".
02 הגיש המפקח לחברה את הדוח המסכם ובו הובאו הצעות הקבלנים.
שתי ההצעות שהיו זולות משמעותית מיתר ההצעות היו הצעותיהם של קבלן ט"ו, שכאמור זכה בסופו של דבר במכרז - כ-32.
6 'מיליון ש"ח, ושל קבלן ב- כ-32.
מיליון ש"ח בישיבה שקיימה ועדת המכרזים בספטמבר 2002 היא החליטה כאמור למנות צוות שיבדוק וימיין את הצעות הקבלנים שהשתתפו במכרז ויביא לפניה את התוצאות לאחר משא ומתן עם בעל ההצעה הזולה ביותר כדי לשפרה.
בביקורת לא נמצאה כל עדות לפעילותו של הצוות האמור.
בינואר 2009 הסבירה החברה למשרד מבקר המדינה כי על אף ההחלטה האמורה בדבר מינוי הצוות, מי שביצע בפועל את הבדיקה מול המציעים וקיים משא ומתן עם הקבלן שהציע את ההצעה הזולה ביותר היה המפקח, וכי הדבר נעשה לבקשת המנכ"ל.
משרד מבקר המדינה מעיר כי לא היה זה ראוי לפעול בניגוד להחלטת ועדת המכרזים ולהטיל את הליך הבדיקה וניהול המשא ומתן על המפקח בלבד.
לדעת משרד מבקר המדינה, כדי להבטיח את נאותות ההליך ואת הבקרה עליו, בכל אחד משלבי ההתקשרות צריכים להיות מעורבים כמה בעלי תפקידים ויועצים, ולא בעל מקצוע אחד בלבד, מקצועי ככל שיהיה.
כאמור, בישיבת ועדת המכרזים שהתקיימה בספטמבר 2002 התריע יועמ"ש החברה על כך שהחברה החלה בהליכים לבחירת קבלנים לפני שהעירייה אישרה את הפרויקט ואת תקציבו.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1643 .
הביקורת העלתה כי למרות האמור לעיל ואף שלא היה בידה באותה עת אישור מהעירייה לבצע את הפרויקט (שכן אישור כזה ניתן רק שנה אחר כך, בספטמבר 2003 ), המשיכה החברה בהליך ההתקשרות ובמסגרתו אף אישרה ועדת המכרזים באפריל 2003 (כחצי שנה לפני שהעירייה אישרה את הפרויקט) את הזוכה במכרז.
משרד מבקר המדינה מעיר לחברה כי החלטתה להתחיל בהליכים להתקשרות עם קבלנים לפני שקיבלה את אישור העירייה לפרויקט והחלטתה להמשיך בהליך על אף הערתו של יועמ"ש החברה לשעבר אינן עולות בקנה אחד עם הזהירות והאחריות שיש לנקוט במצב מעין זה, שבו ייתכן שהפרויקט לא יאושר בסופו של דבר, ועם סדרי מינהל תקין.
ההלכה לפי הפסיקה 35 היא: "במקום שבעל המכרז קבע מפורשות בכללי המכרז - מראש - כי אפשר ינוהל משא ומתן עם המציעים השונים, וכך דין אף בדיעבד, לאמור: רשאי בעל מכרז לנהל משא ומתן גם לאחר המכרז, ובלבד שהדבר ייעשה על דעתם של כל המציעים במכרז, ומהלכו בשיוויון, ביושר, ובהגינות.
נטל ההוכחה שהמשא ומתן מתנהל ביושר ובהגינות, על הרשות המקומית המנהלת אותו ועליה לדאוג שכל התנאים יהיו גלויים, ידועים מראש ומתועדים, כשלכל המשתתפים ניתנת הזדמנות שווה".
בישיבת ועדת המכרזים שהתקיימה בספטמבר 2002 הועלו כמה רעיונות באשר לדרך שעל החברה לנקוט לשם מיון ההצעות השונות ובחירת הקבלן הזוכה.
בין היתר הוחלט כי הצוות שמונה ינהל משא ומתן רק עם המציע שנמצא כי הצעתו הייתה הזולה ביותר וינסה לשפר אותה, למרות הפער הקטן בין הצעה זו להצעה שדורגה במקום השני (כ - 293,000 ש"ח- 0.
9% בלבד מההצעה הזולה).
כתוצאה מכך לא נוהל משא ומתן עם כל המציעים שהצעתם נמצאה ראויה, אלא כאמור רק עם מציע אחד.
הביקורת העלתה כי החברה החליטה על קיום המשא ומתן אף שלא קבעה זאת, כנדרש, מראש במסמך שהעבירה לקבלנים השונים וב ו הזמינה אותם להשתתף במכרז.
כאמור, בפועל את המשא ומתן לא ניהל הצוות, כפי שקבעה ועדת המכרזים, אלא מפקח הפרויקט לבדו, וכי הדיונים שבהם נוהל משא ומתן לא תועדו באופן מסודר ומפורט.
מפקח הפרויקט ניהל משא ומתן עם קבלן ט"ו, שעל פי הטבלה שהגיש המפקח לוועדת המכרזים הצעתו הייתה הזולה ביותר, ובמרס 2003 דיווח לוועדת המכרזים כי הקבלן הסכים לתת הנחה בשיעור של 2% ולהעמיד את הצעתו על סך של כ - 31.
936 מיליון ש "ח (בעניין העלות הסופית של ההתקשרות עם קבלן ט"ו ראו להלן).
באפריל 2003 החליטה ועדת המכרזים לבחור בקבלן ט"ו לקבלן הראשי לפרויקט (להלן - הקבלן הראשי או הקבלן).
בדיון שקיימה הנהלת החברה ב- 2.
02 הדגיש יו"ר דירקטוריון החברה דאז את החשיבות בבדיקת "יציבותן הכלכלית והפיננסית" של החברות שהשתתפו במכרז.
גם בישיבת ועדת המכרזים שהתקיימה באותו החודש הועלה הצורך לבדוק, במסגרת הליך המיון ובחירת הזוכה במכרז, גם את האיתנות הפיננסית שלו.
ר מרכז גביה ממוחשבת בע"מ נ' עיריית נשר ואח' (תקדין).
הועלה כי לא נקבע מי אמור לבצע את הבדיקה ובאיזה שלב של ההליך עליו לבצע אותה - לפני סיום המיון וקביעת הזוכה במכרז או אחרי קביעת הזוכה.
מפרוטוקול ישיבת ועדת המכרזים שהתקיימה באפריל 2003 עולה כי במהלך ניה ול המשא ומתן עם הקבלן הראשי בדק יו"ר יו"ר הדירקטוריון (המתמצא בנושא מתוקף עיסוקיו האישיים) את איתנותו הפיננסית של קבלן זה בלבד חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1645 .
ואישר אותה על סמך ניתוח של נתוני הקבלן לשנת 2001 שהקבלן העביר36 .
ואולם יו"ר הדירקטוריון לא מסר לוועדה דוח מסודר ומפורט המסכם את תוצאות בדיקתו ואת המלצתו, למרות הנחייתו המפורשת של יועמ"ש החברה, ואף בתיקי החברה לא נמצא דוח כזה.
יתר על כן, בתיקי החברה לא נמצאה אסמכתה לכך כי היו"ר אכן אישר את איתנותו הפיננסית של הקבלן.
לדעת משרד מבקר המדינה, היות והחברה בחרה בהליך של בחירת הקבלן באמצעו ת מכרז סגור, ומכיוון שמדובר בהתקשרות בסכום ניכר, ראוי היה לבדוק כמה קבלנים שהצעותיהם היו הזולות ביותר וכן לבדוק את איכות עבודתם, ובכלל זה עמידתם בלוחות הזמנים כחלק מהליך מיון המציעים, ואף לשקול אם אין מקום לתת לנושאים אלה משקל ראוי כחלק מאמות המידה למיון המציעים ולבחירת הזוכה במכרז, אם לא כתנאי סף.
כמו כן החברה הייתה צריכה לעמוד על כך שהבדיקה תתועד ותוגש למקבלי ההחלטות בצורה מסודרת, כנדרש על פי סדרי מינהל תקין.
03 דיווח מנכ"ל החברה לוועדת המכרזים כי "כיוון שלא נוכל לעמוד בלו"ז המתוכנן ללא עבודת הכ נה מצד הקבלן הראשי נפגשנו עם הקבלן הזול ביותר.
ובדקנו אם הוא מוכן להתחיל בהכנות לעבודה לפני שנכריז עליו כזוכה.
הקבלן הביע נכונות לעשות את כל ההכנות הנדרשות מבלי שנהיה מחויבים לו בכלום".
באותו יום העביר הקבלן לחברה מכתב שנוסח על ידה, ובו התחייב להתחיל "בעבודות הכנה והתארגנות לקראת ביצוע העבודות.
מיד לאחר חתימת החוזה המקורי.
על אף העובדה שצו תחילת העבודה.
לא הוצא צו תחילת עבודה עד 15.
החוזה המקורי יהיה בטל ומבוטל ללא כל טענות עבודות הכ]ב[ ותביעות מצידנו, לרבות החזר הוצאות הקשורותנה וארגון".
הביקורת העלתה כי רק 11 ימים אחר כך, ב - 13.
03 , דווח עניין זה לדירקטוריון החברה.
נמצא כי אף שמדובר בנושא מהותי ורגיש לא התקיים בו דיון בדירקטוריון, ולמותר לציין כי הוא לא התבקש לאשר את המהלך החריג שנקטה החברה.
מהאמור לעיל עולה כי הקבלן הראשי הת בקש להתחיל בעבודות הכנה לאחר חתימה על החוזה, אף לפני הוצאת צו תחילת העבודה; ואולם בפועל, החוזה עם הקבלן נחתם בפברואר 2004 בעוד שלפי מסמכי החברה היא ידעה שהקבלן התחיל בעבודות הכנה והתארגנות על חשבונו עוד קודם לכן.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאוגוסט 2010 ציין הקבלן כי כאשר ניתנה לו לא ניתן ]ו[ במכרז, שלא בוטלה, כאשר מסיבות שאינן תלויות ב]ו["הודעה על זכיית להיות ערוך ]עליו[ צו תחילת עבודות במועדו, אולם היתה ההסכמה בין הצדדים, כי .
36 מדובר בניתוח מפורט שעשתה חברה המתמחה בבדיקת נתוניהן הכספיים של חברות וניתוחם.
משרד מבקר המדינה מעיר כי דרך התקשרות זו, שבה נושא הקבלן בעלויות על חשבונו קודם שמובטח קיומו של הפרויקט בכלל וקודם שנחתם עמו חוזה בפרט, אינה תקינה ועלולה לפתוח פתח, ולו באופן תאורטי, לחילוקי דעות, אי-הבנות ואף תביעות מצדו.
לדרך התקשרות זו אין מקום כאשר מדובר במזמין עבודה שהוא תאגיד עיר וני ובפרויקט לשדרוג מבנה ציבורי.
מן הראוי היה להתחיל בצעדים מעשיים, ובכללם הכנה והתארגנות, רק לאחר שיוסדרו בחוזה חתום כל תנאי ההתקשרות בין הצדדים.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1647 .
ההתקשרות עם הקבלן הראשי ערבות בנקאית בפברואר 2004 , כשנה ותשעה חודשים מאז יצאה החברה במכרז, נחתם חוזה בין החברה לבין הקבלן הראשי, ולפיו התחייבה החברה לשלם לו 31.
על פי החוזה היה על הקבלן הראשי להמציא לחברה שתי ערבויות בנקאיות: "ערבות ביצוע" בסך 2.
5 מיליון ש"ח ו"ערבות עמידה בלוח זמנים" בסך2.
מיליון ש"ח הביקורת העלתה כי במאי 2004 , שלושה חודשים בלבד לאחר חתימת החוזה, דן דירקטוריון החברה בבקשת הקבלן לבטל את הדרישה להמציא את הערבויות האמורות.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאוגוסט 2010 הסביר הקבלן כי הבקשה הוגשה מכיוון שהחברה שינתה "את תקופת ביצוע העבודה בהסכם, ונקבע שהיא אינה מוגבלת, אלא שאורכה ייקבע על פי לוח הזמנים שיתואם בין ".
הדירקטוריון דן בבקשה והחליט לוותר על הערבות לעמידה ]לחברה[ הקבלן בלוח הזמנים בלבד בנימוק שלוח הזמנים אינו תלוי בקבלן (בעניין אי-עמידה בלוח הזמנים, ראו להלן).
משרד מבקר המדינה מעיר כי אי -עמידה בלוח זמנים (וההפסד הכספי הכרוך בכך הן ל חברה והן לקבלן) יכולה אמנם להיות תלויה לעתים בגורמים שאינם נוגעים לקבלן, כגון החברה, כפי שאכן טען הקבלן (ראו להלן), אולם אין בכך לבטל את האפשרות שגם הקבלן בעצמו יהיה אחראי לאי-עמידה בלוח הזמנים.
פיצוי בגין עליית מחירים בחוזה נקבע כי התשלומים שיקבל הקבלן מ החברה יהיו צמודים למדד תשומות הבנייה למגורים של חודש מאי 2002 , ובכך הובטח לקבלן הפיצוי המקובל בשוק בגין עליית מחירי תשומות הבנייה על רכיביהן השונים.
הביקורת העלתה כי בישיבה שהתקיימה בספטמבר 2002 דווח לדירקטוריון כי הקבלן ביקש "תוספת בגלל התייקרות גבוהה של הברזל".
הדירקטוריון החליט להיענות לבקשה, ו"כפיצוי על ההתייקרות, לבטל את ההנחה" שנתן הקבלן לחברה, כך שסכום החוזה יעמוד על 32.
מיליון ש"ח בתשובתה למשרד מבקר המדינה ציינה החברה כי "קבלת הבקשה בעניין מחירי הברזל, כמו גם לעניין הערבות הבנקאית נעשו לאחר בחינה מדוקדקת של הדברים ".
]הקבלן[ של]ו[ולאחר שאכן נמצא בסיס מוצק לטענת משרד מבקר המדינה מעיר כי המנגנון לפיצוי בגין עליית מחירים שעוגן בחוזה הוא מנגנון מקובל במשק בתחום הבנייה והפיתוח, והיה צריך לעגן את האפשרות לקבוע, במידת הצורך, גם מנגנון אחר, שבו יינתן למעשה משקל רב יותר לאחת מתשומות הבנייה השונות, דוגמת הברזל, עוד לפני הפנייה לקבלנים, וודאי שלפני החתימה על החוזה עם הקבלן.
בקשות הקבלן למתן פיצוי בגין התייקרות הברזל ולוויתור החברה על קבלת הערבות הבנקאית, גם אם נראו מוצדקות לחברה, מהוות שינוי משמעותי הן בתנא י החוזה והן בתנאי המכרז ויש בהן כדי לפגוע בעקרון השוויון שבין ההצעות השונות, בייחוד לנוכח הפער הקטן מאוד בין הצעת הקבלן הראשי לבין הצעת קבלן ב'.
לוח זמנים אחד המדדים לבחינת הצלחתו של פרויקט בכלל ולהתקשרות עם קבלנים בפרט הוא עמידה בלוח זמנים.
לעמידה בלוח זמנים בפרויקט השדרוג הייתה חשיבות מיוחדת, שכן מדובר בפרויקט שמכורח הנסיבות בוצע במקביל לקיום פעילויות שונות בהיכל, ושהתכנית העסקית למימונו התבססה במידה רבה על הגידול בהכנסות הצפוי לחברה עם השלמתו.
לשם כך היה על החברה לבסס את הליך קבלת ההחלטות בפרויקט על תכנון ראלי, לקבוע לוח זמנים מפורט בהסכמים עם הקבלנים ולהפעיל מנגנון פיקוח שיבטיח עמידה בלוח זמנים זה.