HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות המים ולמשרד האוצר, כי ההחלטה להעמיד את הסכום הנדרש לרכישת הבקבוקים רק בהתרחש אירוע חירום מונעת היערכות מוקדמת של כל הגורמים הנוגעים בדבר ותרגולם, והדבר עלול לגרום לתקלות בשעת החירום עצמה.
לפיכך על רשות המים ומשרד האוצר לפעול על מנת להבטיח את אספקת המים בבקבוקים בעת חירום ולהיערך מבעוד מועד בכל הקשור לתקצוב הנושא.
הקמת עתודה לאמצעי אספקת מים תרחיש הייחוס של רעידת אדמה הוא תרחיש הייחוס העיקרי של רשות המים.
היחידה לביטחון המים ברשות החליטה ביולי 2010 להיערך לסיוע לרשויות הנתונות במצוקה עקב מחסור באמצעים או בכוח אדם, וכן לאתרים שאליהם יתפנו מי שבתיהם נפגעו.
על פי תרחיש הייחוס נדרשת הרשות לתת מענה לכ- 400,000 אזרחים באמצעות מכלי מים, ברזיות, משאבות מים ותאי שירותים כימיים (להלן - עתודות מרחביות), שעלותם נאמדה בכ-6.
במאי 2012 הודיע מנהל היחידה לביטחון המים במכתב ל חשבת הרשות שהעתקו נשלח למנהל הרשות, כי ליחידתו לא הועבר תקציב למיזמים לשנים 2011 ו- 201220 , "וכתוצאה מכך נפגעת מוכנות משק המים"; הודעתו נתמכה במכתב ראש רח"ל בפועל מאפריל 2012 .
באוקטובר 2012 הודיע מנהל ביטחון המים למשרד מבקר המדינה, כי באותה שנה לא קיבלה יחידתו תקציב לתכניותיה.
מנהל רשות המים הודיע למשרד מבקר המדינה בפברואר 2013 , שהוא "מקיים בימים אלה סדרת דיונים, עוד בטרם אושר תקציב המדינה, בכדי לוודא כי יוקצו המשאבים הנחוצים ליחידה לביטחון המים על מנת להבטיח היערכות משק המים לאירועי חירום".
20 מנהל היחידה הציג תכנית עבודה שנתית שעלות ביצועה כ - 6.
לאחר שזו לא אושרה, הוא ביקש במאי 2012 תקציב מיוחד ל"פרויקטים קריטיים" שיבוצעו בשנת 2012 בעלות של כ -3.
בעקבות בקשת מנהל הרשות, הציג מנהל ה יחידה ביוני 2012 תכנית חירום מצומצמת עוד יותר, שתקציבה 1.
1 מיליון ש"ח, והיא לא כללה תקצוב של העתודות המרחביות.
משרד מבקר המדינהמעיר, כי כתוצאה מאי רכישת הציוד לסיוע בחלוקת המים ברשויות שייפגעו בשעת חירום, נפגעה מוכנותה של רשות המים לאירועי חירום.
משרד מבקר המדינה העיר למנהל רשות המים, כי עליו לבחון אם המשאבים שעומדים לרשות היחידה לביטחון המים בשנת 2013 מאפשרים לה למלא את חובתה, כדי למזער את הפגיעה בהיערכות משק המים למשברי מים.
סיוע צה"ל באמצעות מכליות כביש 1.
בדיון שקיים ראש זירת העורף (להלן - רז"ר העורף או הרז"ר) שבאגף המבצעים שבמטכ"ל (להלן - אמ"ץ) בדצמבר 2008 , עם נציגי רשות המים, רח"ל ואט"ל, צוין שיש מחסור במכליות אזרחיות להובלת מים בעת חירום, וצה"ל התבקש לסייע לרשות המים בהקצאת מכליות מן העתודה המטכ"לית, מחציתן 12 שעות מרגע הקריאה ומחציתן האחרת בתוך 36 שעות.
כמו כן נקבע כי רשות המים היא שתפנה את המכליות לרשויות המקומיות לפי הערכות המצב שלה.
רז"ר העורף סיכם כי הסיוע של צה"ל יתבסס על מצאי המכליות מן העתודה המטכ"לית.
באותו דיון ובדיון שקיים הרז"ר ביולי 2011 עם מנהל מרחב המרכז של רשות המים, הוא הודיע שצה"ל יקצה אמצעים לסיוע בעת משבר מים על בסיס הערכת מצב שתיעשה בזמן אמת ובהתאם ליכולותיו בהתחשב בעיסוקיו האחרים.
בדיון ביולי 2011 סיכם הרז"ר, שבלי להתחייב לגבי מספר מכליות הכביש הכולל שיוקצה לטובת הסיוע, צה"ל יעשה מאמץ להקצות כשש מהן לרשות המים בתוך שש שעות מרגע הקריאה.
עם זאת הנחה הרז"ר את רשות המים למצות קודם פנייתה לצה"ל את יכולותיו של השוק האזרחי לספק מכליות מים.
יצוין כי ממסמך ראש מחלקת (להלן - רמ"ח) לוגיסטיקה באט"ל מדצמבר 2012 ,עולה שמספר המכליות המטכ"ליות קטן מזה שצוין בדיון אצל רז"ר העורף בדצמבר 2008 , וכי לא כולן כשירות.
צה"ל הודיע למשרד מבקר המדינה במרץ 2013 , כי הוא אינו מתחייב בעניין מספר המכליות שיעמיד לרשות הרשות ובדבר מועד העמדתן לרשותה, והוא אינו אחראי למתן מענה למשק המים האזרחי בשעת משבר.
מנהל רשות המים הסביר למשרד מבקר המדינה בפברואר 2013 , כי "ההסתמכות של רשות המים על המיכליות של צה"ל היא חיונית, בהיעדר כמות מספיקה וזמינה של מיכליות מתאימות בשוק האזרחי".
הועלה כי עד מועד סיום הביקורת לא גיבשה רשות המים הסכם מחייב עם חברה אזרחית כלשהיא, והיא ממשיכה לסמוך על סיוע צה"ל בכל הנוגע למכליות מים.
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות המים, כי נוכח היעדר מחויבותם של גורמי צה"ל להעמיד לרשותה מספר מספק של מכליות בעת חירום, אין בהמשך הסתמכותה על צה"ל כדי לתת מענה לרשויות מקומיות ולאזרחים במחנות מפונים; ולפיכך עליה לבחון באופן מעמיק את האפשרות להתקשר עם חברות אזרחיות המחזיקות מיכליות מים21 .
העתודה המטכ"לית של מכליות כביש למי שתייה היא באחריות מרכז ההובלה שבאט"ל כדי להבטיח שגורמי אט"ל ומרכז ההוב לה ייערכו להקצאת המכליות לרשות המים בשעת חירום, היה צורך בפקודה צה"לית של אמ"ץ, שתפרט את מספר המכליות שהוקצו לפי לוח .
21 יצוין שבינואר 2012 בחן נציג היחידה לביטחון מים ברשות יכולות של אחת מבין החברות האזרחיות במשק שיש להן מיכליות מים, לצורך הקמת עתודת מים במשבר מים ברגיעה וחירום.
הרשות הממשלתית למיםולביוב 801 .
זמנים וגזרות מוגדרים מראש, את שיטות ההקצאה וההפעלה ואת זהות הגורם שיקצה ויפעיל את המכליות.
ממסמך רמ"ח לוגיסטיקה באט"ל מדצמבר 2012 עולה שחטי בת המבצעים באמ"ץ לא הורתה לאט"ל לקבוע בעניין זה פקודה סדורה, שהיא תוצר של עבודת מטה ונוהל קרב, ולכן לא השלים אט"ל את עבודת המטה עם יתר הגופים בצה"ל כדי שיאפשרו את גיוס צוותי המכליות.
הרמ"ח גם ציין, כי תהליך הקצאת המכליות, גיוס צוותיהן והכנת המכליות למילוי מים, יארך כ -24 שעות- ואילו על פי סיכום הרז"ר מדצמבר 2008 , יש להקצות מחצית מהמכליות בתוך 12 שעות.
עוד עולה ממסמך הרמ"ח, כי במשך השנים הוקצו מכליות מים לרשות זו או אחרת בכמה אירועים, על פי הנחיה של אמ"ץ לאט"ל, אך "היקף ההפעלות היה 'בטל בשישים'".
צה"ל הודיע למשרד מבקר המדינה במרץ 2013 , כי למתן המענה שהוא קבע לתרחיש הייחוס למשבר מים יידרשו לא פחות מ-24 שעות, אך פרק זמן זה הוא סביר ומידתי, וכי המענה אינו מחייב פקודה מטכ"לית.
משרד מבקר המדינה מעיר לצה"ל, כי פרק הזמן שיידרש למתן המענה כאמור בתשובתו אינו תואם את סיכומיו עם רשות המים ( 24 במקום12 שעות).
עוד מעיר משרד מבקר המדינה, כי אי -הוצאת פקודה בעניין הקצאת מכליות מים מנעה מגורמי אט"ל, לדבריהם, להיערך להקצאה זו, וממילא הם לא תרגלו אותה 22 .
לדעת משרד מבקר המדינה, אי-הוצאת פקודה כזו גם בעתיד ואי -תרגולה בהיקף משמעותי ובאופן שוטף עלולים לפגוע בהיערכות משק המים לשעת חירום.
ביקורת הרשות על ספקי המים - תאגידים ורשויות מקומיות .
מטה מל"ח ארצי אישר באפריל 2004 בנוהלי מל"ח, נוהל ביצוע ביקורת ולפיו רשויות ייעודיות ארציות דוגמת רשות המים יבצעו ביקורות במפעלים החיוניים שבתחום אחריותן.
על פי הנוהל, על רשות המים לקיים במפעלים חיוניים מסוג א'23 ביקורת אחת לשנה, ובמפעלים מסוג ב' ובהם הרשויות המקומיות ותאגידי המים (מלבד תאגיד הגיחון, שסיווגו הוא א') - אחת לשנתיים.
רשות המים מבצעת בכל שנה באמצעות היחידה לביטחון המים ביקורת ברשויות המקומיות ובתאגידי המים.
בעקבות כל ביקורת היא מפיצה דוח מפורט על היערכותם של אלה למשבר מים וביוב בכלל התחומים הנדרשים24 .
המשרד להגנת העורף מקיים אף הוא ביקורות מוכנות לשעת חירום ברשויות המקומיות.
לפי מסמך היחידה לביטחון המים, ביקורות אלה מתמקדות ב"פעילות הרשות המקומית/התאגיד בשיפור ההיערכות למשבר מים וביוב בהשוואה לדו"ח דגש על עיקרי הפערים".
דהיינו, ביקורות ]מתן[ הביקורת האחרון של רשות המים, תוך המשרד להגנת העורף מסתמכות על הביקורות שעושה היחידה לביטחון המים ברשות המים.
22 לרבות הכנת המכליות והתאמתן לציוד לאספקת המים שברשויות המקומיות; ולרבות שיבוץ החירום של נהגיהן ותרגולם בהגעה לנקודות לחלוקת מים.
את סיווגם של המפעלים החיוניים קובע משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה 24 בתחומי ההתארגנות, ההצטיידות, קיום נוהלי הפעלה, תרגול וכשירות תפעולית.
היחידה לביטחון מים מקיימת ומתאמת ביקורות ותרגילים ברשויות ובתאגידי המים .
ביקורות היחידה לביטחון המים התקשרות עם חברה חיצונית רשות המים עושה את הביקורות הייעודיות באמצעות כמה חברות חיצוניות, הבוחנות את כשירות תאגיד המים שהוקם ואת כשירותה של כל רשות שהתאגיד מספק לה מים.
היקף ההתקשרות עם חברות אלה בשנת 2012 היה כ-1.
משרד מבקר המדינה העלה שבשנת 2012 אישרה היחידה לביטחון המים להפצה מספר מצומצם מאוד של דוחות ביקורת שעשתה אחת מהחברות, שכן התברר כי צוותי הביקורת שלה אינם מבצעים את ביקורותיהם בהתאם לתנאי ההתקשרות.
רשות המים הודיעה למשרד מבקר המדינה בפברואר 2013 , כי היא בוחנת את האפשרות לוותר לחלוטין על שירותיה של החברה ולפרסם מכרז לאיתור חברה אחרת.
משרד מבקר המדינה מעיר ליחידה לביטחון המים, כי אי -ביצוען של הביקורות ברשויות ובתאגידים כנדרש ובהתאם לתקני רשות המים, כפי שאירע בשנת 2012 , פגע בבקרה של הרשות על היערכותם של אלו למשברי מים.
עוד מעיר משרד מבקר המדינה, שעל הרשות לבדוק בהקדם אם היו כשלים בהתקשרותה עם החברה החיצונית, ואם כן - מה היו גורמיהם, על מנת להסיק מסקנות לגבי התקשרויות דומות בעתיד.
ביקורות על רשויות מקומיות ותאגידי מים 1.
להלן בטבלה ממצאי משרד מבקר המדינה על מצב הביקורות שביצעה רשות המים ברשויות המקומיות ובתאגידי המים: הרשות הממשלתית למיםולביוב 803 .
הביקורות בשנים 2010 -2012 .
כל הארץ מרחב דרום מרחב מרכז מרחב צפון .
258 46 88 124 סה"כ מספר הרשויות .
השיעור המספר השיעור המספר השיעור המספר השיעור המספר מספר הביקורות ושיעורן .
%19 50 3 %13 6 %9 8 2 %29 36 1 רשויות ותאגידים שרשות .
במשך שנתיים או יותר .
%17 43 6 %15 7 %11 10 5 %21 26 4 רשויות ותאגידים שקיבלו .
ציון נכשל ושלא קוימה .
בהם ביקורת מעקב בשנה .
%14 35 %26 12 %17 15 %7 8 רשויות והתאגידים .
לא בוצעה ביקורת במשך שלוש שנים 2 ב-2 .
לא בוצעה ביקורת במשך שלוש שנים 3 ב-13 .
לא בוצעה ביקורת במשך שלוש שנים 4 ב-4 .
קוימו בשנה העוקבת ביקורות חלקיות בלבד 5 ב-3 .
קוימו בשנה העוקבת ביקורות חלקיות בלבד 6 ב-7 .
קוימו בשנה העוקבת ביקורות חלקיות בלבד .
מנתונים אלו עולה כי רשות המים אינה מבצעת ביקורות כמתחייב מהנהלים בשיעור גדול של תאגידי מים ורשויות מקומיות.
עוד עולה מהנתונים כי חלק מהתאגידים והרשויות נכשלו בביקורת שעשתה רשות המים, והם אינם עומדים בתקנים הנדרשים כדי להבטיח אספקת מים לתושבים בשעת חירום, ואולם הרשות אינה פועלת בעקביות לוודא כי תוקנו ליקויים חמורים שנמצאו בהיערכותם לשעת חירום25 .
לעומת זאת, בתאגידים וברשויות רבים שקיבלו ציונים גבוהים בביקורת, דווקא קיימה רשות המים ביקורות בשנה שלאחר מכן26.
מנהל רשות המים הסביר למשרד מבקר המדינה בפברואר 2013 , ש"למרבה הצער.
בידי רשות המים לא נתונים כלי אכיפה מעשיים לאכוף את מרותה על הרשות המקומית".
כך לדוגמה, בדוח ביקורת שעשתה רשות המים בביר אל-מכסור באפריל 2010 צוין, ש"לא חל שינוי ושיפור כלשהוא מהביקורת האחרונה.
כלל הישוב אינו מוכן לחלוטין לטיפול במשברי מים ובמצבי חירום ברגיעה ובשעת חירום" (ההדגשה במקור), וציון הביקורת היה 16.
משרד מבקר המדינה העלה, שרשות המים לא עשתה ביקורות ייעודיות חוזרות ביישוב בשנים 2011 ו- 2012.
משרד מבקר המדינה גם העלה שקיימים תאגידי מים ורשויות שרשות המים מצאה בהם ליקויים בהיערכות לשעת חירום, אך אלו לא יישמו את הנחיותיה לתיקון הליקויים ונכשלו גם בביקורות חוזרות של הרשות.
כך לדוגמה, לפי ממצאי הרשות, היערכות עיריית טייבה .
25 לעניין הצורך לוודא תיקון ליקויים שעלו בביקורות מוכנות ראהדו"ח שנתי 58ב, עמ' 48.
26 למשל- עין אפק, בית אל, מודיעין עילית.
להתמודדות עם מצבי חירום ומשבר מים אינה עומדת בתקנים בעניין זה, והעירייה אינה פועלת בשיטתיות למימוש הלקחים וההמלצות הניתנות בכל ביקורת מחדש; גם המועצה האזורית לכיש אינה מטפלת באורח שיטתי במימוש הלקחים וההמלצות שניתנו בכל הביקורות שנעשו בה; המועצה המקומית לקיה טרם תיקנה ליקויים שעלו בביקורת קודמת, והיא עדיין אינה כ שירה להתמודד עם משבר מים; ובמועצה האזורית שומרון התגלו שנה אחר שנה ליקויים חמורים שבעטיים היא אינה כשירה להתמודדות עם משבר מים.
ראש המועצה האזורית שומרון הודיע למשרד מבקר המדינה בפברואר 2013 כי הקים פורום בראשות מנכ"ל המועצה לטיפול בנושא, וכי יפעל לתיקון ה ליקויים שעלו בביקורות רשות המים ולשיפור הציוד ותכניות החירום.
ממצאי הביקורת האחרונה של היחידה לביטחון המים במועצה המקומית ג'סר א -זרקא, שנעשתה באפריל 2011 , העידו על "רמת התייחסות נמוכה וזלזול לגבי המוכנות וההיערכות לטיפול במשבר מים", וניתן למועצה ציון 36.
מדוח שהכין סגן מנהל מרחב צפון ביחידה לביטחון המים בספטמבר אותה שנה עלה, שלמרות קבלת זימון מראש המועצה המקומית, כל בעלי התפקידים ברשות ובכללם ראש המועצה עצמו לא התייצבו לביקורת, למעט קב"ט המועצה, והקב"ט קיבל הדרכה לגבי הכנת תכנית מפורטת לטיפול במשבר מים.
בסיכום הדוח קבע סגן מנהל מרחב הצפון, כי היישוב אינו ערוך לקיים את אספקת המים הנדרשת במצבי החירום השונים.
משרד מבקר המדינה מעיר לתאגידי המים ולרשויות המקומיות כי אי -תיקון הליקויים שנמצאו בביקורת רשות המים, פוגם בהיערכותם לשעת חירום.
משרד מבקר המדינה גם מעיר ליחידה לביטחון המים ברשות המים, כי אי -ביצוע ביקורות בתדירות הנדרשת בכלל התאגידים והרשויות מנוגד לנוהלי מל"ח המחייבים אותה.
לדעת משרד מבקר המדינה אי -ביצוע ביקורות חוזרות בכלל התאגידים שקיבלו ציון נכשל פוגע במימוש אחריותה של רשות המים להבטיח את מוכנותם הבסיסית של רשויות מקומיות ותאגידי מים אלו לשעת חירום.
זאת ועוד, מן הראוי שרשות המים תפעל עם משרד הפנים, כמאסדר לשלטון המקומי, לקידום תיקוני החקיקה הנדרשים כדי להקנות לה סמכויות אכיפה כלפי רשויות מקומיות ותאגידי מים שאינן מתקנות את הליקויים בהערכותן לשעת חירום.
היערכות בתי החולים לשעת חירום .
על פי הנחיות משרד הבריאות , על בתי החולים להחזיק מאגרי מים בנפח של 500 ליטר למאושפז בבתי חולים גריאטריים ופסיכיאטריים, ו - 1,500 ליטר למאושפז בבתי החולים הכלליים.
נוסף על צורכי שתייה, המים מיועדים לצורכי סניטציה וצ רכים רפואיים אחרים.
הועלה כי בכ-25 מכלל62 בתי החולים במדינה אין נאגרים מים בכמות מספקת, וב-6 מהם אין מאגרי מים לשעת חירום כלל, או שהם מחזיקים כמות מזערית של מי שתייה.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הבריאות כי מאחר שהוא אינו מקפיד שבתי החולים יקיימו את הנחיותיו בדבר קיום מאגרי המים, לא ניתן להבטיח את תפקודם התקין של בתי החולים ואת המשך הטיפול ההולם במאושפזים בשעת חירום בכלל ובעת משבר מים בפרט.
הרשות הממשלתית למיםולביוב 805 .
היערכות מקורות לשעת חירום .
לפי הנוהל, חברת מקורות משמשת ספקית המים המרכזית במשק ומוליכה את המים ממקורות המים שבאחריותה ועד לראש השטח27 .
באירועי חירום הקשורים להפסקה באספקת המים או לפגיעה באיכותם, מקורות מחויבת להמשיך ולספק מים ממקורות חלופיים לרשויות המקומיות ולתאגידי המים שהיא משמשת ספק המים שלהם.
כאמור, באוגוסט 2010 אישרה רח"ל את תרחיש הייחוס הענפי למים שהכינה רשות המים.
בפברואר 2011 ביקש מנהל היחידה לביטחון המים מחברת מקורות להגיש לו לאישור את תרחיש הייחוס המפעלי שלה.
במאי 2012 הוא ציין שהתרחיש שהגישה לו מקורות אינו עומד בדרישות הרשות וביקש לתקנו ולכלול בו את פירוט האיומים והנזקים הצפויים, ניתוח של הפערים ותכנית ההיערכות למענה הנדרש.
בנובמבר 2012 הודיע מנהל היחידה לביטחון המים של הרשות למשרד מבקר המדינה, כי הוא טרם אישר את תרחיש הייחוס המפעלי של מקורות, כיוון שתרחיש זה "מחייב עדכון".
מקורות הודיעה למשרד מבקר המדינה בפברואר 2013 , כי לקראת סוף שנת 2012 היא הקימה עם רשות המים צוות משותף האמור לטפל במחלוקות בנושא וכי היא פנתה לרשות המים כדי לזרז את העבודה.
משרד מבקר המדינה מעיר למקורות כי עליה לפעול בהקדם לקבלת אישור לתרחיש הייחוס המפעלי שלה, שלפיו היא אמורה לפעול בשעת חירום, ולהבטיח את היערכותה כזרוע הביצוע של משק המים לשעת חירום, בהתאם להנחיות רשות המים.
שילוב מקורות בהיערכות משק המים לשעת חירום .
על פי הנוהל, על חברת מקורות להעביר לרשויות המקומיות ולתאגידים מידע על תכניותיה לאספקת המים בשעת חירום ומשבר מים, כדי שאלו יתארגנו לחלוקת מים.
מנגד, על הרשויות והתאגידים להע ביר למקורות את תכניותיהם ונתוניהם בדבר מערכות אספקת המים בשעת חירום, כדי שזו תסייע באספקת מים חלופיים ובחלוקתם.
מתשובת מקורות למשרד מבקר המדינה מפברואר 2013 עולה, שטרם עוגן בנוהל תפקידה לסייע לספקי המים המקומיים בעת משבר מים, הגם שבפועל היא ממלאת תפקיד זה.
במאי 2011 דיווח סמנכ"ל טכנולוגיה והנדסה במקורות מר רפי איפרגן( להלן- הסמנכ"ל), ששימש באותה עת גם ממלא מקום מנכ"ל מקורות, לראש מטה שר האנרגיה והמים ולמנהל רשות המים, כי נוכח העברת הסמכות והאחריות בתחום ההיערכות לשעת חירום ממקורות לרשות המים, הרשות אינה משתפת את מקורות מאז שנת 2008 בתרגילים, ומקורות אינה מכירה כראוי את מערכות המים של הרשויות המקומיות, והיא תתקשה לסייע להן בשעת חירום.
27 חיבורי הצרכן שבכניסה ליישובים או החיבורים למתקניה לאספקת מים שבתוך היישוב.
ביולי 2012 סיכם מנהל רשות המים בדיון שבו השתתפו מנהל הביטחון של משרד האנרגיה והמים (להלן - המנב"ט) ומנכ"ל מקורות מר שמעון בן -חמו (להלן - המנכ"ל), כי מקורות תשתתף בבקרה על מערכות מים מקומיות שהיא מספקת להן מים כדי לוודא שהן מתאימות לתכניות החירום, תוזמן לתרגילים של ספקי המים ותשתף פעולה עם רשות המים בשלב ההיערכות ובעת אירועי מים.
עוד סיכם מנהל הרשות, כי מקורות תפעיל עתודות מרחביות שיתוקצבו, לסיוע בעת חירום לספקי מים מקומיים - על מנת לבצע את הפעילויות המרחביות הנדרשות בעת אירועי חירום.
מנהל הרשות גם סיכם, בהתבססו על הסכמות בין הרשות למקורות, שחברת מקורות תפעיל מכליות לאספקת מי שתייה אם יתרחש משבר מים עקב פגיעה במערכות שלה - וחלוקת המים לתושבים תהיה באחריות הספק המקומי (התאגיד) והרשות המקומית.
מקורות הודיעה למשרד מבקר המדינה בפברואר 2013 , כי היא החלה ביישום ההסכמות עם רשות המים מיולי 2102 , ובחלק מהנושאים מתגבש פתרון המוסכם על הצדדים, בין היתר בדיון שהיא קיימה עם רשות המים באוקטובר 2012.
הועלה כי עד מועד סיום הביקורת השתתפה מקורות בשני תרגילים שהתקיימו בשתי רשויות בלבד, ביולי ובספטמבר 2012 , אך לא השתתפה בביקורות בעניין התאמת מערכות המים המקומיות לתכנית החירום.
מקורות הודיעה למשרד מבקר המדינה בפברואר 2013 , כי בעבר היא לא רק השתתפה בביקורת הכוננות ברשויות ובתאגידים אלא ביצעה אותן בעצמה, אך היא לא שותפה בביקורות מאז החלה הרשות לבצע את הביקורות בעצמה.
הסמנכ"ל הודיע למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2012 , כי טרם נחתם ההסדר שלפיו תסייע מקורות בהפעלת עתודות מרחביות, ובכלל זה לא סוכם מי יתקצב את צוותי כוח האדם במקצועות השונים (אספקת מים, הבטחת איכות המים, הנדסה), את הקמתם והפעלתם של מחסנים ואת הרכישה והתחזוקה של ציוד לשעת חירום.
עוד ציין הסמנכ"ל, כי בהתרחש אירוע שיגרום פגיעה נרחבת בתשתיות מקורות (דוגמת רעידת אדמה), צפוי כי צוותיה יגויסו לטיפול בנזקי מערכות המים שבאחריותה, בעיקר הארציות, וספק אם יהיה ביכולתה לסייע לרשויות מקומיות שנפגעו.
מקורות הודיעה למשרד מבקר המדינה בפברואר 2013 , כי בסוף שנת 2012 טרם הסתיימה עבודת המטה להגדרת העתודה המרחבית, בכלל זה המבנה המוצע שלה ועקרונות הפעלתה.
הסמנכ"ל גם הודיע בנובמבר 2012 למשרד מבקר המדינה, שכוונת ההסכמות שעליהן התבסס מנהל רשות המים בסיכומו לגבי מכליות המים הייתה, שחברת מקורות לא תספק את המכליות בעצמה, אלא רק תיערך ותכין מראש בתיאום עם תאגידי המים את נקודות המילוי של המכליות.
מנהל רשות המים ומנכ"ל מקורות הסבירו למשרד מבקר המדינה בפברואר 2013 , שאחריות מקורות היא אכן רק לספק מקור מים חלופי כאשר יש בעיה במקורותיה ובתשתיותיה, ולדברי מנהל הרשות לא מקורות אחראית לחלוקת המים אלא ספק המים (התאגיד) והרשות המקומית.
הרשות הממשלתית למיםולביוב 807 .
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות ולמקורות שעליהן לממש ללא דיחוי את כל הסיכומים ביניהן מיולי ומאוקטובר 2012 , לשם הבטחת היערכותו של משק המים לשעת חירום.
במסגרת זו על הרשות ומקורות לקבוע באופן חד-משמעי את היקף אחריותה של מקורות לאספקת המים במקרה של כשל במערכות הספקת המים שלה, את סוגי התרגילים והביקורות שהיא תוזמ ן להשתתף בהם ואת הדרך להבטיח שמקורות תכיר את מערכות המים של הרשויות והתאגידים - כדי שתוכל לסייע להם באופן המיטבי בעת משבר מים.
עוד מעיר משרד מבקר המדינה, כי הצורך לעגן בכללי המים את תפקידיה ואחריותה של מקורות בעת משבר מים28 , מגביר את הדחיפות שבסיום כתיבתם של כללי המים כאמור לעיל.
משבר מים עלול לגרום לפגיעה קשה באוכלוסייה, והוא מחייב את הגורמים האחראים לאספקת מים, ובהם רשות המים, מקורות, הרשויות המקומיות ותאגידי המים, להיערך למזעור הפגיעה.
נוכח רמת ההיערכות הירודה של חלק מתאגידי המים והרשויות המקומיות , המתעלמים פעם אחר פעם מהוראות רשות המים ורח"ל לשיפור היערכותם, עולה החשש כי בעת משבר מים קשה, הם לא יוכלו לספק לתושבים מים בכמות הנדרשת לסיפוק הצרכים הבסיסיים ביותר.
חילוקי דעות שעיקרם תקציביים מונעים מרשות המים כמפקחת וממקורות כזרוע הביצועית שלה להיערך לסיוע לרשויות ולתאגידים בעת חירום.
על רשות המים, משרד האוצר, מקורות, צה"ל, תאגידי המים והרשויות המקומיות, כל אחד בתחומו ובהתאם לסמכותו ולאחריותו, לתקן בהקדם את הליקויים העולים מדוח זה.
כמו כן, על רשות המים לפעול לקידום תיקוני החקיקה הנדרשים כדי להקנות לה סמכויות אכיפה כלפי רשויות מקומיות ותאגידי מים.
כל זאת, על מנת להבטיח שבעת התרחשותו של משבר מים קשה לא יעמדו אזרחי המדינה בפני שוקת שבורה.
הכוונה לכללים בעניין ההכרזה על אירוע פגיעה במים ובעניין הטיפול בו
בנובמבר 2002 נחתם הסכם בין משרד הביטחון (להלן - משהב"ט או המשרד) לחברה א' לפיתוח, להצטיידות ולתמיכה לוגיסטית במערכת שתאפשר את הגברת האפקטיביות המבצעית של העוצבות (להלן - הפרויקט או המערכת).
החברה התחייבה כלפי המשרד לבצע את כל עבודות הפיתוח, ההנדסה, הייצור, הוכחת הכושר, ההתאמה, הניסויים הקרקעיים והתרגילים להוכחת עמידה בביצועים בהתאם להסכם.
על פי מסמך משימת הפרויקט מפברואר 2000 , הייתה המערכת אמורה להשיג יכולת מבצעית סופית ברבעון השלישי של שנת 2005 .
כקבלן המשנה לפרויקט בחרה חברה א' חברה זרה.
על פי הנתונים שהציגה זרוע היבשה בצה"ל (להלן - ז"י) לסגן הרמטכ"ל בספטמבר 2012 , תקציב הפרויקט הוא27.
9 מיליון דולר סיוע ו- 212.
מהתקציב האמור נוצלו עד אותו מועד 8.
7 ( מיליון דולר סיוע31% ) ו-59.
יתרת התקציב לניצול היא 19.
2 ( מיליון דולר סיוע69%) ו- 153 ( מיליון ש"ח72% .
) בחודשים יוני-נובמבר 2012 בדק משרד מבקר המדינה את הפרויקט.
נבדקו בעיקר: פעולות לניהול הפרויקט; העמידה בלוח הזמנים ובתוצרים שהוגדרו.
הביקורת נעשתה בצה"ל בז"י, ובאגף התכנון (להלן - אג"ת) וכן במשהב"ט - במינהל למחקר, פיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית (להלן - מפא"ת).
שם הדוח: שם הדוח: פרויקט לפיתוח מערכת מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64א שנת פרסום: התשע"ג- 2013 .
הגורמים המעורבים בפרויקט .
מפא"ת משמש כגוף משותף למשהב"ט ולצה"ל, האחראי למחקר ולפיתוח של אמל"ח במערכת הביטחון, והוא מעורב בפרויקט באמצעות מטה תכנית.
מטה תכנית אחראי, על פי הוראת משרד הביטחון "מטה תוכנית, מינהלת תוכנית - תפקידים והפעלה", לפיתוח או לייצור או להתקשרות לצורך הצטיידות באמצעי ייחודי או בקבוצת אמצעי לחימה, אשר יישומם מחייב שיתוף פעולה בין גופים רבים במשהב"ט ובצה"ל.
כאשר התכנית כוללת מרכיב מהותי של פיתוח, מוקם מטה התכנית במסגרת מפא"ת.
עוד נקבע בהוראה, כי מטה התכנית אחראי, בין היתר, לבחון ולעדכן, במידת הצורך, את המסמכים הדרושים לפיתוח, כגון מסמך אפיון המערכת ומסמך ניתוח הסיכונים; לפרסם פנייה לקבלת הצעות מהספקים, לבודקן, לנהל משא ומתן עם הספקים ולשלב את תוצאותיו בחוזה הפיתוח; לאתר ולהתריע במהלך ביצוע הפרויקט על חריגות המשפיעות על הביצועים, לוח הזמנים והעלויות, וזאת בהקדם האפשרי; לנתח דרכי פעולה אפשריות ולהפנות את תשומת לבם של הדרגים הבכירים במשרד לצורך בקבלת החלטות; לעק וב אחר ביצוע התכנית מהבחינה הטכנית, התקציבית ולוח זמנים; לדווח לממונים עליו בהתאם לאמור בהוראות המשרד; לקיים בקרה על ביצוע הפרויקט ועל מימוש החלטות מטה התכנית על ידי הגוף הדורש1 והספק.
ההתקשרות של הפרויקט מנוהלת משנת 2008 במסגרת מטה תכנית במפא"ת.
מחלקת אמל "ח בז "י היא הגוף האמל"חי - הגוף הנושא, על פי הוראת אג"ת 2 באחריות הכוללת לפרויקט כמפורט בהוראה.
במסגרת זאת אמורה המחלקה להביא את הדרישה המבצעית לפני הגורם המאשר, כדי שיקבע אם יש בה צורך, ליזום הכנתו של מסמך בדיקת המערכת ולהחליט אם לאשרו, לפרסם את מסמך משימת הפרויקט ועוד.
מחלקת מערכות ביחידת הפיתוח היא הגוף הטכנולוגיסטי, כהגדרתו בהוראת אג"ת, והיא נושאת באחריות לביצוע הפרויקט עבור הגוף האמל"חי.
ז"י מייצגת את ה"משתמש" כהגדרתו בהוראת אג"ת, כלומר הגוף האמור להשתמש באמצעים המפותחים או המיוצרים, והנושא באחריות לליו וי הפרויקט בכל שלביו, ובכלל זה נושא באחריות להובלת שלב הקליטה וההטמעה המבצעית כמפורט בהוראה.
ענף אמל"ח ופרויקטים בחטיבת התכנון באג"ת מופקד, בין היתר, על בחינת פרויקטים עיקריים לפיתוח אמל"ח ולהצטיידות בו ולגיבוש המלצה למטה הכללי בנוגע למימוש או לאי- מימוש של פרויקט אמל"ח מסוים.
במסגרת תפקיד זה מנהל הענף את תהליך האישור של פרויקטים עיקריים על ידי המטה הכללי, ואחראי לגיבוש תכנית העבודה הצה"לית השנתית בנושא.
הענף אחראי גם לבקרה על סטטוס הפיתוח, הרכש, ההצטיידו ת וההגעה לכשירות המבצעית במערכות אמל"ח.
יישום הפרויקט: לוח זמנים ותוצרים .
לוח זמנים למימוש הפרויקט - לוח הזמנים המקורי לפיתוח המערכת כפי שפורסם במסמך משימת הפרויקט היה: פרסום פנייה לקבלת הצעות ברבעון השני של שנת 2000 ; חתימת חוזה .
הגוף שיוזם פיתוח או רכש של מוצר או שירות 2 ,תהליך ייזוםפיתוח, הצטיידות וקליטה של אמצעים ומערכות בצה"ל מוסדר בהוראת קבע אג"ת.
ברבעון הראשון של שנת 2001 ; הקפאת תצורה 3 ברבעון הראשון של שנת 2002 ; אישור דגם4 ברבעון הרביעי של שנת 2003 ; השגת יכולת מבצעית ראשונית; והשגת יכולת מבצעית סופית ברבעון השלישי של שנת 2005.
ביטול ההסכם עם החברה הזרה והשפעותיו - בין חברה א' לבין החברה הזרה שאתה התקשרה, התפתחה מחלוקת לגבי המחויבויות הטכניות שהחברה הזרה נתנה לחברה א' עוד במהלך המכרז, והתקציב הנדרש לשילובן במסגרת הפרויקט.
חברה א', בגיבוי מפא"ת, ניסתה להגיע להסכם מחודש עם החברה הזרה תוך שינוי התכולות הטכניות, אולם עקב ההחלטה של החברה הזרה לצאת מהתחום, הגיע המשא ומתן למבוי סתום, ובשנת 2005 הוחלט לבטל את ההסכם אתה.
בסיכום דיון שקיים עוזר ראש אג"ת לתכנון במאי 2005 בנושא סטטוס הפרויקט נאמר, כי בעקבות יציאת החברה הזרה מהפרויקט, נדחה ביצועו של הפרויקט, ולפי הערכת לוח זמנים שהציגו ז"י ומפא"ת באותו דיון, ברור כי העיכובים בפרויקט יביאו לדחיית ההפעלה המבצעית של העוצבה הראשונה, שהייתה מתוכנ נת לאפריל 2008 .
יוער, כי בסופו של דבר הוחל בהסבת העוצבה הראשונה במחצית 2008 על בסיס פתרון חלופי המוגבל ביכולותיו לעומת הנדרש מהמערכת.
הארגון מחדש של הפרויקט - באוקטובר 2005 סיכמו מפא"ת וז"י, שהמשך הפיתוח ישולב עם פרויקט אחר, שאותו מקדמת חברה ב', כאשר חברה א' תהיה הקבלן הראשי בפרויקט פיתוח המערכת.
לוח הזמנים לפיתוח המערכת עודכן בדצמבר 2005 , ונקבע, כי אבני הדרך העיקריות לפיתוח יהיו: מועד קבלת ההזמנה - בדצמבר 2005 , סיום פיתוח - ברבעון השני של שנת 2007 ; תחילת הספקה- בינואר 2009 ; ההצטיידות במנה הראשונה תסתיים ברבעון הראשון של שנת 2010 ; וההצטיידות במנה השנייה תסתיים בסוף 2010.
לוח הזמנים המעודכן שנקבע בשנת 2005 משקף אפוא דחייה של יותר מחמש שנים במועד השגת היעד של הקניית יכולת מבצעית סופית למערכת.
הפרויקט לא עמד גם בלוח הזמנים המעודכן, שכן במועד סיום הביקורת, נובמבר 2012 , טרם הסתיים פיתוח המערכת.
אישור מערכת בוועדת ביטחון מערכות מחשבים (להלן - ועדת במ"ם) - בכתב מינוי לוועדת במ"ם למערכות ז"י, שפרסם ביולי 2005 ראש אגף התקשוב, נאמר כי פגיעה במידע הנמצא במערכות התקשוב הצה"ליות ובתפקודן, עלולה לפגוע משמעותית ביכולת ההיערכות והתגובה של צה"ל.
נוכח זאת, הותוותה בצה"ל מדיניות הגנת מערכות מידע.
ייעוד ועדת הבמ"ם על פי כתב המינוי הוא פיקוח על מימוש היבטי מדיניות הגנת מערכות בז"י, ואישור נושאים ופעילויות מבחינת הגנת מערכות מידע.
לוועדה מוקנית, בין היתר, הסמכות להמליץ לראש אגף התקשוב וליו"ר ועדת הבמ"ם המטכ"לית בדבר אישור פרויקטי תקשוב קיימים ומתוכננים בזרוע היבשה בהתאם למידת עמידתם במדיניות הגנת המערכות .
3 שלב שבו עבר דגם האמל"ח בהצלחה ניסויים טכניים ומבצעיים שלאחריהם מוכרז כי לא יחולו שינויים בתכונותיו.