HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
באוקטובר 2007 הגישו מנהל הרשות (בפועל) והחשכ"ל לשר האוצר, מר רוני בר-און, הצעת החלטה בדבר פירוק מרצון של הבנק (להלן גם: הצעת ההחלטה מאוקטובר 2007 ), וביקשו את אישורו לאמור בה ולהעברתה לאישור ועדת השרים לענייני חברה וכלכלה.
(א) בדברי ההסבר להצעת ההחלטה נאמר, בין היתר, כדלהלן: לצורך יישום החלטת ההפרטה מספטמבר 2005 נבחנה כדאיות מכירתו של תיק האשראי של הבנק לעומת העברתו לידי גוף אחר לשם גביית חובות.
הועלה כי בשל היקפו המצומצם יחסית של תיק האשראי, וכיוון שמרבית ההלוואות עתידות להיפר ע בקרוב, אין טעם במכירת תיק האשראי.
לפיכך הומלץ לפעול בדרך של העברתו לידי גוף אחר לשם גביית חובות.
בדיונים של אגף החשכ"ל והרשות הציע אגף החשכ"ל למנות מפרק לחברה באמצעות אספת הנושים, בהליך פירוק מרצון ללא הצהרת כושר פירעון.
על פי הצעתו, המפרק יבצע את כל הפע ולות הנדרשות לשם העברת תיק האשראי לגוף אחר שיגבה את החובות או לשם גביית החובות שבו, כולם או מקצתם, על ידי המפרק עצמו.
מאחר שההחלטה מספטמבר 2005 בדבר מכירת תיק האשראי של הבנק ו/או פרסום מכרז בעניין העברתו לידי גוף אחר לשם גביית חובות עוד לפני פירוק הבנק אינ ה עומדת עוד על הפרק, ומאחר שעל פי הצעת ההחלטה הנוכחית יפורק הבנק מרצון עוד לפני פרסום המכרז, סבורים הרשות ואגף החשכ"ל כי אין לפרק את הבנק במסגרת הליך הפרטה כמפורט בפרק ח1 לחוק החברות הממשלתיות, אלא במסגרת הליך המותאם לפירוק חברות ממשלתיות על פי סעיף 14 )(אלחוק החברות הממשלתיות.
על פי סעיף זה, רשאית הממשלה להביא לידי פירוק מרצון של חברה ממשלתית אם ראתה שמטרות החברה הושגו או שהשגתן אינה אפשרית כלל או שאי -אפשר להשיגן בחיסכון וביעילות.
בהצעה צוין כי הרשות ואגף החשכ"ל סבורים שאי-אפשר להשיג עוד את מטרות הבנק בחיס כון וביעילות, ולכן יש מקום לפעול לפירוקו, וכי אין לעשות זאת באמצעות הפרטתו אלא בדרך של פירוק מרצון על ידי נושים, שכן רוב החוב של הבנק הוא למדינה.
בהתבסס על ממצאי בדיקת בנק ישראל והדוח הקודם של מבקר המדינה, התגבשה ההערכה כי העברת תיק האשראי של הבנק לידי גופים פיננסיים המתמחים בגביית חובות ו/או גביית החובות, כולם או חלקם, על ידי מפרק עשויה להפחית במידה ניכרת את עלויות התפעול של גביית החובות ולהפיק את מרב התועלת מגביית החובות שבתיק זה.
הודגש גם כי הבנק אינו פועל עוד לשם השגת המטרות שלשמן הוקם, שכן במתכונתו הנוכחית הוא עוסק רק בגביית חובות של המגזר החקלאי ואינו פועל עוד למתן אשראי למגזר זה.
נוסף על כך, במרס 2005 .
נשלל רישיונו הבנקאי על ידי בנק ישראל 220 דוח שנתי59ב .
(ב) להצעת ההחלטה צורפה עמדת שר החקלאות מספטמבר 2007 , התומכת כאמור בפירוק הבנק, וכן עמדת דירקטוריון הבנק בנושא מאותו החודש, כמפורט לעיל.
(ג) בחוות דעת משפטית שצורפה להצעת ההחלטה כנדרש נאמר, בין היתר, כדלהלן: על פי סעיף 14 (א) לחוק החברות הממשלתיות, רשאית הממשלה להביא לידי פירוק מרצון של חברה ממשלתית בהתקיים נסיבות מסוימות [ המפורטות בסעיף.
פירוק מרצון על פי פקודת החברות , ]נוסח חדש התשמ"ג- 1983 , יכול להיעשות באמצעות האספה הכללית של החברה, אם הצהירו הדירקטורים כי החברה מסוגלת לשלם את חובותיה בתוך 12 חודשים ממועד תחילת פירוקה (הצהרת כושר פירעון) ובהיעדר הצהרת כושר פירעון - באמצעות נושי החברה.
אף שפירוק מרצון המתבסס על הצהרת כושר פירעון כרוך בחופש וגמישות של החברה ובעלי המניות בהתוויית הפירוק, הליך הפירוק מרצון לא יבוצע בדרך זו, משום שהדבר כרוך בוויתור המדינה על חובה לשם הפיכתו של הבנק לבעל יכולת פירעון או במתן שיפוי של המדינה לדירקטורים כדי שיוכלו לחתום על ההצהרה הנדרשת.
על כן נבחר פירוק מרצון על ידי הנושים בהיעדר הצהרת כושר פירעון לדרך המתאימה לפירוק הבנק.
אמנם המדינה היא הנושה הגדול ביותר של הבנק ולכן יש לה רוב באספת הנושים, אך יש גם נושים אחרים, כגון עובדים, ומוקנה להם כוח לטרפד את הפירוק.
לפיכך התגבש הסדר עם העובדים, הנחשבים לנושים לעניין הפירוק.
אחד משלבי תהליך פירוקו של הבנק הוא זימון אספת נושים לאחר כינוס אספה כללית של בעלי מניות הבנק שבה נדון פירוק הבנק וממונה מפרק.
הצעת הפירוק וזהות המפרק נקבעות על ידי המדינה, שהיא, כאמור, הנושה הגדול ביותר ובעל המניות הגדול ביותר של הבנק.
תפקידי מפרק הבנק הם, בין היתר, גבייה של תיק האשראי - בין שתיעשה בידי המפרק ובין שתועבר על ידי המפרק לגוף אחר, מכירת נכס המקרקעין של הבנק ופדיון מניות אחרות.
מעת שממונה מפרק, דירקטוריון הבנק חדל להתקיים, אלא אם כן האספה הכללית או המפרק החליטו אחרת.
עוד צוין בחוות הדעת המשפטית כי דברי ההסבר להצעת ההחלטה משקפים את דעת הרשות, וכי עמדת דירקטוריון הבנק צורפה לדברי ההסבר.
לפיכך מולאה דרישת חוק החברות הממשלתיות שהצעת החלטה לגבי פירוק חברה ממשלתית תוגש לממשלה לאחר התייעצות עם הרשות ועם דירקטוריון החברה.
אישר שר האוצר את הצעת ההחלטה 4.
בנובמבר 2007 הודיעו הרשות ואגף החשכ"ל ליו"ר דירקטוריון הבנק כי הם ממשיכים לפעול על פי מתווה של קבלת החלטת ממשלה לפרק את הבנק.
באותו החודש ביקש מהם יו"ר הבנק לשקול שוב את החלטתם בנושא זה.
בביקורת עלה כי אף שהבנק הוא "חברה בהפרטה", בנובמבר 2007 הגישה לשכת שר האוצר, על פי בקשת הרשות, את הצעת ההחלטה האמורה לאישור ועדת שרים לענייני חברה וכלכלה במקום לוועדת השרים לענייני הפרטה, כמתחייב על פי חוק החברות הממשלתיות.
בינואר 2008 ביקש שר החקלאות, מר שלום שמחון, משר האוצר, מררוני בר -און, לדחות את הדיון של ועדת השרים לענייני חברה וכלכלה בהצעת ההחלטה לפירוק הבנק עד לדיון שיקיים עמו, וזאת עקב שינויים שחלו לדעתו בנושאים הקשורים בהחלטה זו.
בעקבות זאת דנה ועדת השרים לענייני חברה וכלכלה בהצעת ההחלטה רק בפברואר 2008 , כארבעה חודשים לאח ר הגשתה, ומאחר שהבנק הוא, כאמור, "חברה בהפרטה" היא החליטה להעבירה לאישור ועדת השרים לענייני הפרטה, על פי סעיף 59 .
ב(ו) לחוק החברות הממשלתיות שר החקלאות כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה מפברואר 2009 ,, בין היתר כי ההחלטה בדבר פירוק הבנק הייתה חלק ממדיניות שהובי ל ובכיוונה פעל "בתיאום מלא ובשיתוף פעולה עם החשכ"ל ומנהל רשות החברות.
העיכוב של לבחינה מחודשת של אופן ]דירקטוריון הבנק[ שלושה חודשים נעשה בשל בקשת לפנייתם, תוך תיאום מלא עם רשות החברות והחשכ"ל.
]והשר נענה [ ,הפירוק חל בתקופתי, לאחר ניסיונות ש]הבנק[ פירוקל כ-10 .
"שנים לפרקו שר האוצר כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה מפברואר 2009 , כי "מיד לאחר שהתברר כי הוועדה הנכונה לדיון בהצעת ההחלטה בדבר פירוק בנק החקלאות הינה ועדת השרים לענייני הפרטה ולא ועדת השרים לענייני חברה וכלכלה, כפי שהוצע בטעות על ידי רשות החברות הממ שלתיות, פעלתי על מנת לקבל את החלטת ועדת השרים לענייני הפרטה בדרך המהירה ביותר".
הרשות ציינה בתשובתה למשרד מבקר המדינה כי לאחר שהתברר לה כי העברת "נוסח ההחלטה לוועדת השרים לענייני כלכלה וחברה במקום לוועדת השרים לענייני הפרטה, בטעות יסודה, דאגה הרשות.
לקצר את התהליכים עד לקבלת ".
]על ידי ועדת השרים לענייני הפרטה[ ההחלטה 6.
במרס 2008 החליטה ועדת השרים לענייני הפרטה "כי בנק החקלאות יפורק מרצון בעילה הקבועה בהוראות סעיף 14 ()(א1 ,) לחוק החברות הממשלתיות התשל"ה- 1975 .
עם קבלת החלטה זו תבוטל החלטת ועדת השרים לעניינ י הפרטה.
2005 " (להלן- החלטת ועדת השרים ממרס 2008.
) מהאמור לעיל עולה, כי ממועד ההחלטה של הצוות על פירוק הבנק על ידי נושים ללא הצהרת כושר פירעון (מאי 2007 ) ועד למועד אישור הצעת ההחלטה בעניין זה בוועדת השרים לענייני הפרטה (במרס 2008 ), חלפו כעשרה חודשים נוספים.
כן עלה, כי עד מאי 2008 לא יידעו הרשות ואגף החשכ"ל את הבנק בעניין החלטתה של ועדת השרים ממרס 2008 .
,ממילא לא דרשו ממנו לנקוט את הצעדים המתחייבים לשם יישומה ובכלל זאת: כינוס דירקטוריון הבנק, כינוס אספה כללית של בעלי מניות הבנק וכינוס אספת נושים לצורך החלטה על פירוק מרצון ומינוי מפרק.
רק באמצע מאי 2008 , בעקבות שאלות משרד מבקר המדינה, דיווח מנהל יחידת ההפרטה ברשות ליו"ר הבנק בכתב על החלטת ועדת השרים האמורה, וביקש כי לקראת כינוס אספה כללית ואספת נושים יכין הבנק "דוח מלא על עסקיה של החברה" וימסור אות ו לרשות עד 1.
מן המסמכים עולה כי סמוך למועד זה העביר הבנק לרשות טיוטת דוח בנושא.
בסוף מאי 2008 כתב שוב משרד מבקר המדינה לחשכ"ל ולמנהל הרשות וציין כי זה זמן הוא מקיים ביקורת מעקב בעניין טיפולם בממצאי דוח מבקר המדינה 222 דוח שנתי59ב .
הקודם לגבי הבנק ויישום המלצותיו.
במכתב פורטו, בין היתר, החלטות ועדת השרים לענייני הפרטה בנוגע לבנק, וצוין בו כי פעולות אגף החשכ"ל והרשות בעניין סיום פעולתו של הבנק מתמשכות לסירוגין כבר כארבע שנים, וכי המשך פעילותו של הבנק במתכונת הקיימת גורם למדינה נזקים כספיים נוספים ומיותרים.
אגף החשכ"ל והרשות התבקשו לפרט בתשובתם את לוח הזמנים לביצוען ולהשלמתן של הפעולות המתחייבות כאמור מהחלטת ועדת השרים ממרס 2008.
ביוני 2008 הודיעו רשות החברות ואגף החשכ"ל למשרד מבקר המדינה כי עד סוף החודש תוגש לבנק בקשה לכינוס הדירקטוריון לצורך כינוס האספה הכללית, וכי עד סוף יולי 2008 יכונסו האספה הכללית ואספת נושים לשם דיון בפירוק הבנק ומינוי מפרק.
הביקורת העלתה, כי ביולי 2008 , בהמשך לבקשת הרשות ואגף החשכ"ל, החליט דירקטוריון הבנק לכנס אספת נושים ואספה כללית מיוחדת של בעלי מניות הבנק לצורך קבלת החלטה בדבר פירוקו של הבנק מרצון ומינוי מפרק.
הועלה, כי האספות האמורות התקיימו רק בסוף ספטמבר 2008 כחמישה חודשים לאחר החלטת ועדת השרים ממרס 2008 .
, והתקבלו בהן ההחלטות האמורות הרשות כתבה בתשובתה למשרד מבקר המדינה כי "גם לאחר קבלת ההחלטה בדבר פירוק הבנק מרצון באסיפת נושים חלף זמן רב עד להחלטה בדבר זהות בנושא זה.
]על ידו[ על ידי אגף החשכ"ל ובשל השתהות בזימון ישיבות]המפרק[ ממועד קבלת החלטת ועדת השרים לענייני הפרטה חלפו למעלה מחודשיים וחצי ".
כן ציינה הרשות כי ]למועמד לשמש מפרק [ עד שהוחלט על פנייה "ממועד ועד לכינוס ]המפרק[ קביעת זהותהאסיפה הכללית ואסיפת הנושים - לא חל כל שיהוי התלוי ברשות החברות.
העיכוב בפניה לבנק בכל הנוגע לזימון אסיפת ]באגף החשכ"ל [ הנושים והאסיפה הכללית נובע מכך שעד לפגישה שהתקיימה ביום 28.
, לא החליטו באגף החשכ"ל את מי ברצונם למנות למפרק הבנק בהיעדר החלטה בדבר זהות המפרק לא ניתן לזמן את האסיפות הנ"ל, ולא ניתן היה לתאם את נוסח ההחלטות באסיפות השונות, לגבי המפרק המיועד.
עם קבלת ההחלטה על זהות המפרקת פעלה הרשות באופן מידי לסיום הכנת המסמכים הנדרשים לפירוק ולזימון דירקטוריון שעל סדר יומו זימון אסיפה כללית ואסיפת נושים" (ההדגשה במקור).
בביקורת עלה, כי בנובמבר 2008 לא הייתה בידי הרשות ואגף החשכ"ל תכנית עם לוח הזמנים להשלמת כל המתחייב מהחלטת ועדת השרים ממרס 2008 ומהחלטות אספת הנושים והאספה הכללית המיוחדת של בעלי המניות בעניין סיום פעילתו של הבנק.
משרד מבקר המדינה העיר על כך לגורמים האמורים.
(א) אגף החשכ"ל ציין בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי בסוף אוקטובר 2008 ,התקיימה ישיבה של ועדת הביקורת שמונתה על ידי אספת הנושים ובה הוחלט בין היתר, שהמפרק יכין "תוכנית עבודה מפורטת, שתכלול לוחות זמנים, עלויות ומשמעויות נוספות.
08 תוכנית עבודה מפורטת ]הגיש המפרק [ משרד האוצר 223 .
לפתור על מנת ]המפרק[ לוועדת הביקורת, המגדירה את סוגיות הליבה, שעל להביא לחיסול של עסקי הבנק".
(ב) הרשות ציינה בתשובתה למשרד מבקר המדינה, כי "האחריות על פעולות המפרק כמו גם המעקב והתווית דרך פעולתו נתונות לוועדת הביקורת המורכבת מנציגי החשכ"ל בלבד.
לכן לא יכולה להיות ולא צריכה להיות בידי הרשות תוכנית לוח הזמנים להשלמת כל המתחייב מהחלטת ועדת השרים.
; בהתאם להסדר הקבוע בסעיף [326 מינתה אסיפת הנושים ועדת ביקורת ]לפקודת החברות המורכבת מנציגי החשב הכללי בלבד.
החשב ה הנושה העיקרי של ]הוא גם[ כללי לדווח לרשות החברות באופן שוטף על ההתקדמות בהליך ]ולכן עליו [ החברה הפירוק על מנת שתוכל למלא את תפקידה כקבוע בסעיף 54(7 ) לחוק החברות [הממשלתיות22.
"] לדעת משרד מבקר המדינה, אין באמור בתשובת הרשות כדי לפטור אותה מאחריותה הכוללת על פי חוק החברות הממשלתיות בעניין הפרטה של חברות כאלה 23 ; מטעם זה וגם נוכח תפקידה של הרשות לפי סעיף 54(7 ) האמור, על הרשות היה לדרוש מאגף החשכ"ל לגבש לוח זמנים להשלמת כל המתחייב מהחלטת ועדת השרים ממרס 2008.
להלן תמצית תגובות משרד החקלאות, הרשות ואגף החשכ"ל, בעניין פעולותיהם לסיום פעולתו של הבנק בעקבות ממצאי הדוח הקודם והביקורת הנוכחית: (א) משרד החקלאות ציין בתשובתו מדצמבר 2008 למשרד מבקר המדינה, כי כבר בשנת 2000 הוא הגיע למסקנה כי בנק החקלאות "בנסיבות הקיימות הגיע לסוף דרכו ויש להביא להפסקת פעילותו", וכי שר החקלאות דאז הודיע לחשכ"ל ולרשות החברות 'על הסכמתו להביא להפסקת פעולתו של הבנק במתכונת שתיקבע על ידי רשות החברות הממשלתיות'".
עוד ציין המשרד כי "למעשה החל משנת 2000 תמכו כל שרי החקלאות בהפסקת פעילותו של הבנק בדרך ובמתכונת שתקבע על ידי רשות החברות הממ שלתיות.
כל העיכובים ביישום ההחלטה והוצאתה הלכה למעשה מקורם בקשיים משפטיים בהם ניתקלה רשות החברות בדרך ליישום הפירוק.
בעניין זה אין למשרד החקלאות דרך לקדם ולסייע בתהליך לבד ממתן הסכמה ותמיכה לפעולות החשכ"ל ורשות החברות הממשלתיות".
(ב) רשות החברות ציינה בתשובתה למשרד מבקר המדינה, בין היתר, כדלהלן: (1) "האחריות והסמכות בכל הקשור לתהליך הפרטת הבנק הם של אגף החשכ"ל.
המועדים שנקבעו לישיבות, ההתנהלות מול הבנק, הפגישות עם הנהלת .
לפי סעיף זה, אחד מתפקידי הרשות הוא לטפל ולסייע "בהקמה ובביצוע של פירוק של חברות ממשלתיות".
23 'בעניין זה, ראו גם להלן עמ222.
הבנק בכל הנוגע לסיום פעילותו, ההתנהלות מול היועץ ששרותיו נשכרו לעניין זה, העיכוב בלוח ה זמנים - כל הנושאים הללו היו באחריותו ובסמכותו של אגף החשכ"ל שמונה להוביל את התהליך.
לבקשת החשכ"ל נעתר בינואר 2005 , מנהל הרשות, באופן מיוחד וחריג כי סגנו.
'יהיה יו"ר ועדת המכרזים, למכירה/העברה של הפיקדון ותיק האשראי בבנק החקלאות'.
דהיינו, יוביל את התהליך.
החל ממועד זה, אגף החשכ"ל הוא זה שהוביל את התהליך בכל שלב ועליו מוטלת האחריות המלאה על תהליך זה ואופן התנהלותו.
אף שרשות החברות מצידה סייעה ככל שנדרש על מנת לקדם את התהליך, יוזמות ופעולות של הרשות לקידום הליך ההפרטה נתקלו בהתנגדות של אגף החשכ"ל, אשר ביקש לשמור לעצמו את הובלת התהליך" (ההדגשות בקטע זה ובקטעים הבאים המובאים מתשובת הרשות הן במקור).
(2) כלקח מהפעולות להפרטת הבנק סבורה הרשות כי "ההחלטה על הפקדת האחריות על הפרטת החברה בידי גוף שאינו אמון על כך, בטעות יסודה.
נראה כי בשונה מרשות החברות, שמתוקף אחריותה על החברות הממשלתיות, ההפרטה נמצאת בליבת פעילותה והיא אמונה על נושא ההפרטה ועוסקת בו באינטנסיביות, אגף החשכ"ל אינו ערוך לעסוק בנושא סיום פעילות הבנק, אשר הינו רק אחד מבין הנושאים הרבים שבאחריותו.
בנוסף, לרשות החברות יש את הניסיון, ההתמקצעות, והידע הנצבר אשר רכשה בביצוע תהליכי הפרטה רבים ומגוונים.
אין חולק כי הרשות היא הגוף הבלעדי לו יש את הכלים, החוקיים והאחרים להובלת תהליכי הפרטה.
לדעת הרשות יש להקפיד כי בתהליכי הפרטה של חברות ממשלתיות יהיו בידי הרשות מלוא הסמכויות להוביל את התהליכים הנדרשים מול גורמים אחרים.
על רשות החברות להסתייע בכל שותף - ממשלתי, מקצועי ואחר - להצלחת התהליך, אך תוך הקפדה על כך שמעמדו יהיה כשל שותף בלבד ולא כגורם המוביל את התהליך או מתווה את ביצועו.
לפיכך, בכוונת הרשות לשמור על סמכויותיה המוקנות לה על פי החוק ולהוביל את הליכי ההפרטה הבאים".
(3) עוד טענה הרשות כי הביקורת על אופן תהליך ההפרטה וההשתהות בביצועו, צריכה להיות מופנית לאגף החשכ"ל בלבד כמי שהיה אחראי על ביצוע ההפרטה ואשר "זימן את הישיבות, ממועד קבלת החלטת ההפרטה ועד לישיבה בה סוכם על האופן המעשי ליישום החלטת הפרטה ועל פנייה לווע דה למכירת מניות המדינה, בתדירות נמוכה ביותר.
ממועד קבלת החלטת ההפרטה חלפו כתשעה חודשים עד המועד בו הוחלט על האופן בו יש ליישם את החלטת ההפרטה.
יודגש כי אופן יישום ההחלטה הינו עניין טכני במהותו אשר בו בחר אגף החשכ"ל להתמקד, כאשר עד ליוני 2006 , טרם נדונו ל גופו של עניין החלופות האפשריות ביחס לתיק האשראי של הבנק.
סקירה של מועדי הישיבות, שזימונן כאמור נעשה בלעדית על ידי ראש הצוות, האחראי על נושא זה, מעלה כי הישיבות קוימו בתדירות של ישיבה אחת לשלושים ושבעה ימים בממוצע.
ברור כי לא ניתן לפעול לסיום פעילותו של הבנק ביעילות ויסודיות כאשר מתקיימת ישיבה בנושא זה אחת לחודש ושבוע!
כאמור האחריות לקביעת הישיבות כמו גם לניהולן, קביעת הנושאים לדיון וכדומה מוטלת באופן בלעדי על אגף החשכ"ל".
"גם לאחר הפניה לוועדה למכירת מניות המדינה, אגף החשכ"ל, שלו האחריות והסמכות לקבוע את אופן התקדמות ההליך, בהתאם להחלטת הוועדה למכירת מניות המדינה, הוא שהוביל את תהליך ההפרטה של הבנק באופן בלעדי, לרבות יישום ההחלטה בדבר מינוי מפרק מול דירקטוריון הבנק, שלא צלח, כשגם בתקופה זו, אגף החשכ"ל הוא שנקט בכל הפעולות הנוגעות להתקדמות התהליך, באופן משרד האוצר 225 .
שממועד החלטת הוועדה למכירת מניות המדינה ועד למועד בו הוחלט על שינוי דרך ההפרטה מפירוק עם הצהרת כושר פירעון לפירוק ללא הצהרת כושר פירעון, חלפה כשנה.
במהלך תקופת זמן זו לא הצליח אגף החשכ"ל לקדם את ישום ההחלטה מול הנהלת הבנק ועיכובים שונים, בין היתר, בפניה להנהלת הבנק, עם יו"ר הבנק ]אגף החשכ"ל [ במענה של הבנק לחשכ"ל, בקיום הישיבות של ובגיבוש המענה לתגובת הדירקטוריון, הביאו ל'משיכת זמן' יקר.
גם בנושא זה, האחריות לקביעת הישיבות להתכתבויות ולפגישות עם הנהלת הבנק, קביעת הנושאים לדיון וכדו' מוטלת על אגף החשכ"ל".
משרד מבקר המדינה מעיר, כי בלא להפחית מאחריותו של אגף החשכ"ל לממצאי הביקורת, כמוביל תהליך הפרטת הבנק, הסכמת הרשות כי אגף החשכ"ל יוביל את התהליך לא פטרה אותה מאחריותה הכוללת בעניין זה על פי חוק החברות הממשלתיות; מה גם שלפי החלטת השרים מספטמבר 2005 , הרשות ואגף החשכ"ל הוסמכו לבצע יחד, מטעם הממשלה, את פעולות ההפרטה.
לפיכך על הרשות הייתה מוטלת החובה לוודא, באופן שוטף, כי הפעולות בנושא מתבצעות כנדרש ולשביעות רצונה, ואם הדבר אינו כך, לבחון אם יש מקום ליטול בחזרה את סמכויות הובלת התהליך ולבצעו על פי מדיניותה ובלוח הזמנים הדרוש לכך.
(ג) אגף החשכ"ל כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי התערבותו "בנושא פירוק הבנק היא שהביאה להתקדמות הליך הפירוק, שהרי למרות שהגורמים הממשלתיים שהיו אחראיים על פעילות הבנק ידעו על מצבו של הבנק כבר מתחילת שנות התשעים, רק בשנים האחרונות, עם התערבותו של אגף החשב בימים אלו לסגירת ]פועל[ אשר]מפרק[ הכללי, חלה התקדמות בטיפול עד למינוי פעילות הבנק במלואה וזאת למרות הלחצים, ההתנגדויות ואי שיתוף הפעולה של גורמים בממשלה ומחוצה לה".
עוד כתב אגף החשכ"ל בתשובתו כי "לעניין פגישות שלא נערכו כסדרן ובמועדים רחוקים זה מזה יש לציין כי נערכו ישיבות צוות רבות ושיחות ועידה של כל הגורמים המקצועיים בהן לא הוצא סיכום דיון ועל כן לחלקן אין תיעוד.
אגף החשכ"ל ניסה לקדם את הליך הפירוק אך נתקל בקשיים בעבודתו הן מול רשות החברות והן מול דירקטוריון הבנק".
אגף החשכ"ל גם ציין בתשוב טיפול מקצועי ]חייב[ תו כי מסיבות שונות "פירוק סופי של עסקי הבנק אינטנסיבי ורגיש, הכולל מתן פתרונות בלתי שגרתיים למערכות הליבה הרבה יותר מהדרוש בפירוק חברות ממשלתיות אחרות" (ההדגשה במקור).
משרד מבקר המדינה מעיר, כי כבר בדוח הקודם הועלו ליקויים בקשר לתפקוד אגף החשכ"ל בעניין הבנק, וכי הפרטת הבנק אינה הפרטה מורכבת במיוחד.
לדעת משרד מבקר המדינה, בלא להפחית מאחריות הרשות לממצאי הביקורת, משנתקל אגף החשכ"ל בקשיים בעבודתו מול הרשות והבנק, דבר שהשפיע לטענתו על קידום תהליך הפרטת הבנק, היה עליו לבחון אם יש מקום להחזיר לרשות את סמכויות הובלת התהליך.
מהממצאים דלעיל עולה, כי רשות החברות ואגף החשכ"ל, שחזרו לעסוק בהפסקת פעולתו של הבנק בעקבות ממצאי הדוח הקודם, השתהו יתר על המידה בכל הנוגע לטיפול בנושא.
לפיכך הפעולות לסיום פעילותו של הבנק, שהחלו כאמור כבר בספטמבר 2004 , בעת הביקורת הקודמת, לא הושלמו במשך כארבע שנים עד נובמבר 2008 .
התמשכות הפעולות האמורות נבעה, בין היתר, מעיכובים בטיפול בנושא מצד אגף החשכ"ל שהוביל את התהליך, ובכלל זה קביעת פגישות וישיבות במועדים רחוקים זה מזה, וכן העובדה שהאגף והרשות שינו כמה פעמים את החלטותיהם בדבר דרכי הפעולה להפסקת פעילות הבנק.
הרשות ואגף החשכ"ל, שהן יחידות מרכזיות וחשובות באותו משרד ממשלתי - משרד האוצר - לא השכילו לעבוד בשיתוף פעולה מלא כדי לממש ביעילות ובמהירות את ההחלטות בעניין הבנק.
העיכובים שנגרמו הביאו לידי הפסד כספי ניכר לקופת המדינה.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש לראות בחומרה את אופן תפקודם, כעולה מהממצאים שהובאו לעיל, של רשות החברות ואגף החשכ"ל.
הסדרת זכויותיהם של עובדי הבנק כאמור, בהחלטת ועדת השרים מספטמבר 2005 הוסמכו הרשות ואגף החשכ"ל לבצע מטעם הממשלה את הפעולות להפרטת הבנק, ובכלל זה לבחון את מכלול הסוגיות הנוגעות לעובדי הבנק ולזכויותיהם.
לשם גיבוש הסכם בנוגע לזכויות העובדים בהליך הפרטת הבנק (להלן - הסכם פרישה), התקיימו בשנים 2005 ו- 2006 פגישות בין נציגי עובדי הבנק לנציגי הרשות, ובראשית שנת 2006 .
נכתבו טיוטות ראשונות של הסכם כאמור, ביוני 2006 המליץ הצוות המשותף לאגף החשכ"ל ולרשות להגיע לידי הסכמה עם עובדי הבנק בעניין הסכם פרישה.
לפי המלצות הצוות, הסכם זה ימומן באמצעות התמורה שתתקבל ממכירת הבניין שבבעלות הבנק, ואם סכום זה לא יספיק, ימומן ההפרש מההכנסות ממכירת הלוואות הבנק.
ביולי 2006 גיבשו נציגי עובדי הבנק ונציגי הרשות הסכם פרישה, העוסק, בין היתר, ברכישת זכויות הפנסיה של העובדים.
בספטמבר 2006 דרשו העובדים מהרשות ומאגף החשכ"ל שהמדינה תישא בכל עלויות המס הכרוכות ברכישת הזכויות האמורות, אך דרישתם נדחתה.
בעקבות זאת נפגשו נציגי העובדים עם נציגי רשויות המס והסדירו את הנושא.
בסוף ינואר 2007 אישרה רשות המסים את תנאי המיסוי של הסכם הפרישה.
במאי 2007 אישר דירקטוריון הבנק את ההסכם והנחה את הנהלת הבנק לסיים את הטיפול בו.
בשנת 2007 עבדו בבנק25 עובדים (ב-24 משרות מלאות).
עלות השכר של ששת נושאי המשרה הבכירים בלבד הסתכמה בשנת 2007 בכ-1.
מיליון ש"ח ממסמכי הרשות עולה, כי במהלך שנת 2007 החלה הרשות לפעול להפחתת עלויות התפעול של הבנק.
במסגרת פעולות אלה בחנו נציגי הרשות עם נציגי הבנק במאי 2007 , בין היתר, את האפשרות "לקדם מהלך של התייעלות בבנק בכ ל הנוגע לצמצום מספר העובדים בבנק".
סוכם כי הבנק יכין ויגיש בתוך כשבועיים תכנית לתהליך התייעלות ויפורטו בה, בין היתר, רשימת התפקידים ומספר משרד האוצר 227 .
העובדים הנחוצים לו והמבנה הארגוני הנדרש כדי שיוכל להמשיך בפעילותו בלי שייפגעו יכולת הגבייה ויכולת הסדרת החובות; התשלום לעובדים שהעסקתם תופסק ודרך שמירת זכויותיהם של העובדים האחרים (להלן - תכנית ההתייעלות)24.
בהמשך אותו החודש הודיעה הרשות לאגף החשכ"ל כי יש לפעול מיד לצמצום ניכר של עלויות הגבייה של הבנק, וכי הושגה הסכמה בעניין זה עם עובדי הבנק ועם הנהלתו.
הרשות ציינה במכתבה , בין היתר, כי לנוכח עיכוב ביצועה של החלטת ההפרטה ומעקבו של משרד מבקר המדינה אחר הפעולות להפסקת פעילות הבנק, בכוונתה לאשר את הסכם הפרישה של העובדים ולאפשר להנהלת הבנק לנקוט את הצעדים הנדרשים לשם כך לאחר שתקבל ממנו תכנית התייעלות לצמצום מצבת כוח האדם והעתקת מקום פעילותו.
הרשות הדגישה כי היא "אינה יכולה לקחת על אחריותה עיכוב נוסף בצמצום הוצאות הגבייה של הבנק".
בתשובת אגף החשכ"ל ממאי 2007 לרשות צוין בעניין הצורך בצמצום מידי של נבע ברובו מעמדת רשות ]בעניין זה[ הוצאות הגבייה, כי "העיכוב בשנה האחרונה החברות לעניין פירוק הבנק וזאת למרות שעלויות הוצאות הגבייה של הבנק היו ידועות זה מכבר.
יתירה מזו, במידה והרשות מעוניינת בפיטורי העובדים ויש בידיה את התקציב הדרוש לביצוע מהלך זה אנו לא נתנגד לכך, ואולם שימוש בכספי הבנק טרם החלת פתרון סופי וכולל אינו מקובל עלינו".
הגיש הבנק לרשות את תכנית ההתייעלות באותו החודש כתבה הרשות לאגף החשכ"ל כי פעלה לקידום מהלך של "צמצומים והתייעלות בבנק על מנת לחסוך את הוצאות התפעול הגבוהות של הבנק המוצאות ללא צורך".
כן ציינה הרשות כי את הסכם הפרישה ואת פיצויי הפיטורין של עובדי הבנק י ש לממן באמצעות המקורות הכספיים של הבנק, כמו בתהליכי הפרטה רבים אחרים.
הביקורת העלתה, כי רק בספטמבר 2007 נחתם הסכם קיבוצי מיוחד בין הבנק להסתדרות העובדים החדשה, העוסק בתנאי הפרישה של כל עובדי הבנק.
בדצמבר 2007 נחתמה תוספת להסכם, הכוללת עדכון של כמה סעיפים בו.
בעקבות גיבושו ואישורו של ההסכם פרשו מהבנק, רק במהלך 2008 ,13 .
)עובדים (כמחצית מעובדי הבנק הרשות ציינה בתשובתה למשרד מבקר המדינה, כי "גיבוש ההסכם עם העובדים הינו תהליך ארוך ומורכב הקשור בטבורו באופן סיום פעילות הבנק ויישום החלטת ההפרטה.
לא ניתן להתקדם בהסכם.
ללא שישנה התקדמות בתהליך ההפרטה.
מכיוון שתהליך ההפרטה לא התקדם לא ניתן היה לקדם את חתימת ההסכם.
עם התקדמות התהליך וההבנה כי התהליך מתארך מעבר לצפוי, פעלה הרשות לבדה לחתימת ההסכם ולקידום צמצום מצבת העובדים בבנק ללא קשר למועד בו יוחלט על פירוק הבנק.
עמדה זו של הרשות נתקלה בהתנגדות קשה של אגף החשכ"ל, פעלה הרשות בנחרצות לצמצום ]זאת[ כמפורט במסמכים השונים.
ואולם, על אף מצבת העובדים של הבנק.
כתוצאה מכך, החלה הרשות במחצית השנייה של שנת 2007 ]וכל הקשור בו [ להשלים את כל הדרוש לשם חתימת הסכם הקיבוצי שנחתמו בסוף שנת 2007 ".
עוד ציינה הרשות כי בהמשך לפעילותה בנושא .
24 'בעניין תכנית זו ראו גם להלן עמ225.
צומצמה במהלך שנת 2008 מצבת כוח האדם בבנק בכ-50% , וכפועל יוצא מכך הייתה הפחתה בהוצאות הגבייה השוטפות.
אגף החשכ"ל ציין בתשובתו למשרד מבקר המדינה, כי "נושא הסדרת זכויות עובדי הבנק היה באחריות רשות החברות כאשר החשב הכללי הודיע כי יסייע בכל דרך אפשרית.
; בעידכונים שהעבירה רשות החברות במסגרת הצוות המשותף, עדכנה הרשות כי עלות ההסדר עם העובדים נאמדת בכ-25 מיליון ש"ח.
למרות ידיעתה כי הסכום גדל משמעותית לכ -43 מיליון ש"ח לא דיווחה על כך הרשות לחברי הצוות".
מהאמור לעיל עולה, כי הליך גיבוש הסכם הפרישה של עובדי הבנק נמשך יותר משנתיים ועד מועד סיום הביקורת טרם פרשו כל העובדים.
עוד עולה, כי במהלך שנת 2007 , נוכח העיכוב בהליך הפרטת הבנק ולשם הפחתת עלויות הגבייה של הבנק, אמנם החלה הרשות לקדם תהליך של צמצום מצבת העובדים, אולם מהלך זה נתקל בהתנגדות אגף החשכ"ל, בין היתר, בעניין המקורות הכספיים למימון הסכם הפרישה והמועד למימושו, דבר שגרם לעיכוב נוסף של חודשים מספר בהשלמת הפעולות בנושא.
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח חשיבותו של גיבוש הסכם הפרישה של עובדי הבנק להשלמת הליך הפ סקת פעילותו של הבנק וצמצום הנזקים הכספיים הנגרמים מהמשך פעילותו, היה על הגורמים הנוגעים בדבר - הבנק, אגף החשכ"ל והרשות - לנקוט את כל הצעדים הדרושים כדי להשלימו בזמן קצר יותר, וכך היה מתאפשר מוקדם יותר גם חיסכון בעלויות התפעול של הבנק.
נכסי המקרקעין של הבנק בהחלטת ועדת השרים מספטמבר 2005 הוסמכה הרשות לטפל גם במכירה או בהעברה של זכויות הבנק במקרקעין.
המקרקעין והבניין שבו ממוקם הבנק (להלן גם: הנכס) הם בבעלות הבנק והם נמצאים במקום מרכזי בתל אביב.
חלק מהבניין משמש למשרדי הבנק, ואת רובו משכיר הבנק לגורמים פרטיי ם.
כדי להגדיל את התשואה מנכס זה פעל הבנק בעבר לקבלת אישור להקמת מבנה מגורים רב -קומתי בשטח שבו נמצא מבנה הבנק.
במאזן הבנק לשנת 2007 רשום שוויו של הנכס- 132,000 .
ש"ח לפי הערכה כלכלית שקיבל הבנק במרס 200525, שווי הקרקע הוא כ-10.
8 מיליון ש"ח, ולאחר שתיועד למגורים יהיה שווייה כ -14.
)מיליון ש"ח (לפני מס 1.
במאי 2007 בחנו נציגי הרשות ונציגי הבנק את האפשרות "לקדם מהלך של בנוגע להעתקת מקום הפעילות של הבנק מהמבנה ]בין היתר [ התייעלות בבנק הנוכחי", כדי להפחית את עלויות התפעול שלו.
בדיון סוכם, כי הבנק יכין ויגיש בתוך שבועיים תכנית התייעלות ויפורטו בה, בין היתר, מתווה להעברת פעילותו .
בדוח שהזמין הבנק, המציג הערכה כלכלית של חלופות שונות לשימוש בנכס משרד האוצר 229 .
של הבנק למקום חלופי ומסירת הבניין למדינה כתשלום חלק מחובו.
הגיש הבנק לרשות את התכנית האמורה בביקורת עלה, כי למרות התמשכות הפעולות להפסקת פעילות הבנק, לא בחנו הרשות ואגף החשכ"ל א ת התכנית כראוי ולא נקטו צעדים בעניין העברת פעילותו של הבנק למקום אחר כדי לחסוך בהוצאותיו ולאפשר את ביצוע ההחלטה האמורה של ועדת השרים.
הביקורת העלתה עוד כי לאחר שהתקבלה החלטת ועדת השרים מספטמבר 2005 , הפסיק הבנק את פעולותיו לקבלת אישור לשינוי התב"ע (תכנית בנין ערים) של הקרקע למבנה מגורים רב -קומות, והטיפול בנושא הועבר לרשות החברות.