HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
העברת פריטי ציוד מצה"ל למוזיאון - הוראות משרד הביטחון (להלן - המ"ב) והוראות צה"ל 16 מסדירות את הליכי העברתם מצה"ל ליחידה - עבור המוזיאון - של פריטי ציוד, שהם בבחינת מוצגים מוזיאוניים היכולים לסייע לשחזור דמותו של צה"ל בתקופות השונות.
בביקורת עלה, כי מרבית הפריטים, שהיו בשימוש צה"ל, לא הגיעו למוזיאון.
פעילות היחידה למימוש ייעודה לרכז או לאצור מוצגים הקשורים להתפתחות צה"ל ולהנחלת מורשת הקרב שלו נמצאה - כתוצאה מכך - חלקית ואקראית.
במעקב נמצא, כי תהליך העברת פריטים מצה"ל נשאר ללא שינוי: היחידה אינה פונה לצה"ל ואינה מנחה אותו בכל הנוגע לאיסוף חומר מוזיאוני, כנדרש בהמ"ב, והאיסוף של הפריטים שהיו בשימוש צה"ל ממשיך להיות אקראי.
בפועל, פרט לרשתות הסוואה שמסר צה"ל ליחידה עבור המוזיאון ב- 2007 ולצוללת שמסר צה"ל ליחידה באותה השנה עבור מוזיאון "ההעפלה וחיל הים", מאז סיום הביקורת לא הועברו פריטי ציוד מצה"ל ליחידה.
לדברי מנהל היחידה ומנהלת המוזיאון, הדבר נובע בעיקר מאי -סיומם של הדיונים בנוגע לאפשרות העברתו של המוזיאון לאתר חלופי ומהיעדר מקום לקליטת ציוד נוסף במתקני המוזיאון הקיימים.
משרד מבקר המדינה מעיר שוב, כי כתוצאה ממצב דברים זה, נפגעת מהותית יכולתו של צה"ל לשמר באמצעות המוזיאון את הממצאים ההיסטוריים החיוניים להמחשה ולהנחלה לציבור של המורשת ושל שלבים שונים בהתפתחות צה"ל.
לדעת משרד מבקר המדינה, הגיעה השעה שהמשרד יקבל, ביחד עם הגורמים הרלוונטיים האחרים, החלטות עקרוניות בנוגע לעתידו ולמיקומו של מוזיאון "בתי האוסף" (לתולדות צה"ל) - הן בהיבט הפיזי והן בהיבט המוזיאוני - וינקוט פעולות יסודיות לצורך הפיכתו של מוזיאון זה למוזיאון הראוי למטרה שלשמה הוא קיים - הצגה והנחלה של מורשת צה"ל לתקופותיה.
16 ראו המ"ב מ - 1976 , כפי שתוקנה ב - 2004 ;, שעניינה איסוף מוצגים למוזיאון צה"ל והוראת קבע מטכ"ל-אט"ל מ - 1992 , כפי שעודכנה ב- 2001 , שעניינה מסירת פריטים הדרושים כמוצגים למוזיאון צה"ל.
החלטות ופעילות בכיוון זה חיוניות כדי לאפשר למוזיאון למלא את התפקיד של המוזיאון היחיד המשמר, משחזר, מציג וממחיש את תולדות צה"ל באופן בלתי תלוי בעמותה מייסדת.
החיוניות והדחיפות של נקיטת צעדים בנוגע למוזיאון זה בולטות במיוחד על רקע התפוגגות פרויקט המרכז הלאומי לגבורה ולהנצחה בהר איתן17 .
תכניות העבודה השנתיות של היחידה בביקורת צוין, כי תכניות העבודה השנתיות, שהיחידה מגישה להנהלת המשרד, אינן מתורגמות למונחים של עלויות כספיות, הקצאות תקציביות או לוחות זמנים ריאליים לביצוען.
לפיכך, על היחידה לתקן ליקויים אלה, תוך עיגון תכניות העבודה השנתיות של היחידה - תוכנן, תקצובן ולוחות הזמנים לביצוען - בהמ"ב ארגון ובנוהלי היחידה.
ביוני 2006 מסר המשרד, כי החל משנת העבודה 2007 תפורסם תכנית עבודה שנתית, שתכלול תקצוב המשימות ולוח הזמנים הנדרש לביצוען.
במעקב נמצא, כי ליקויים אלה תוקנו חלקית.
תכניות העבודה לשנים 2007 ו- 2008 לא היו שונות מקודמותיהן.
פירוט לוחות הזמנים והעלויות של ביצוע המשימות במסמכי היחידה הוא חלקי בלבד; ועל פיהם, "מאחר ואין ביחידת המוזיאונים בסיס נתונים רחב שישמש לצורך הערכת שווים הכספי של הפרויקטים השונים, הרי שיתכן וחלקן של המשימות לא יבוצע בסופו של דבר, והן יועברו לשנת התקציב 2008"18 .
בתכנית העבודה לשנת 2009 מצוי אמנם פירוט רחב של המשימות ולוחות הזמנים לביצוען.
ברם, אין אפשרות לשייך את המשימות לתקציב המיועד למימוש התכנית, המחולק לשמונה סעיפים.
מניתוח סעיפי תקציב אלה עולה, כי קיימות משימות שפורטו בתכנית העבודה שלא נכללו בתקציב, ולהיפך: כך, בפירוט המשימות מופיע "שיפוץ אולם הרצאות והקרנה" במוזיאון "ההגנה" ובמוזיאון "בית הגדודים".
העלות לביצוע שיפוצים אלה אינה מצוינת בפירוט התקציבי; או, בפירוט התקציבי בנוגע למוזיאון "בית הפלמ"ח" מצוינת עלות אחזקתה של מערכת המולטימדיה.
משימת אחזקה זו אינה מצוינת בפירוט המשימות לשנת העבודה 2009 .
עוד נמצא במעקב, כי הנושא של תכניות העבודה לא עוגן בהמ"ב .
המבקרים במוזיאונים של המשרד- מספר והתפלגות, והקשר בינם לבין השקעות במוזיאונים אלה בביקורת צוין היעדרו של קשר בין מספר המבקרים במוזיאונים של המשרד והתפלגותם לבין ההשקעות בהם.
לפיכך, העיר משרד מבקר המדינה, כי ראוי, שהנהלת המשרד ומטה היחידה ינתחו את הגורמים המשפיעים על מספר המבקרים במוזיאונים השונים, ויפעלו בהתאם למסקנות העולות מניתוח זה, בין .
בעניין זה ראו בהמשך 18 מסמך מנהל היחידה "תכנית עבודה לשנת 2007 - יחידת המוזיאונים", מ- 22.
היתר, כדי להתאים את המשך השקעות המשרד במוזיאונים למספר המבקרים בהם.
בתגובתו מדצמבר 2006 בעניין המבקרים מסר ה משרד, כי היחידה בחנה את הגורמים המשפיעים על מספר המבקרים ונקטה בהתאם לכך את הפעולות הבאות: א.
הוגדל נתח הפרסום הכללי; ב.
הוגדל נתח הפרסום של מוזיאונים שבהם מספר המבקרים נמוך; ג.
נעשתה פעילות מול גורמי צה"ל, חינוך ותיירות להגברת המודעות על פעילות הי חידה והמוזיאונים שבאחריותה.
במעקב נמצא, כי השינויים שהתחוללו מאז הביקורת באוכלוסיית המבקרים הם כלהלן: א.
בשנים 2006 -2008 ביקרו בכל המוזיאונים של המשרד כ- 325,000 מבקרים בממוצע שנתי - עלייה של כ - 35,000 (כ-12% ) לעומת הממוצע בשנים שנבדקו לעניין זה בביקורת19.
ההכנסה השנתית הממוצעת מדמי כניסה בשנים אלה הייתה כ-1.
8 מיליון ש"ח - עלייה של כ -0.
4 מיליון ש"ח (כ - 28.
5% ) לעומת ממוצע ההכנסות השנתי בשנים שנבדקו לעניין זה בביקורת.
התפלגות אוכלוסיית המבקרים בין המוזיאונים המובילים לבין אלה שבתחתית הרשימה לא השתנתה.
התפלגות אוכלוסיית המבקרים לפי קבוצות אוכלוסייה (נוער, חיילים, מבוגרים ותיירים) השתנתה באופן מזערי.
בנוגע למוזיאונים "השומר" ו"בית הגדודים", שבהם הושקעו עד לסיום המעקב כ-8 .
מיליון ש"ח יצוין, כי "בית השומר" שופץ והפך למוזיאון מודרני עם אודיטוריום פעיל מוזיאון זה נפתח לציבור במחצית השנייה של שנת 2008 ".
אשר ל"בית הגדודים- בנייתו של האגף החדש נמצאת בחצי הדרך.
לפי התכנון תסתיים הבנייה במהלך שנת 2009 .
בהתאם לכך, אין עדיין נתונים בנוגע למידת תרומתם של השיפורים שבוצעו בשני מוזיאונים אלה למספר המבקרים בהם.
יצוין, ש בתקופת הביקורת הם היו בתחתית הסולם בהיבט של מספר המבקרים.
גביית דמי הכניסה למוזיאונים של המשרד בתקופות הביקורת והמעקב כאחד, הכניסה למוזיאונים של המשרד הייתה כרוכה בתשלום דמי כניסה.
כרטיס הכניסה למוזיאונים, פרט למוזיאון "הפלמ "ח", עלה 10 ש"ח למבוגר ו-5 ש"ח לנוער.
הכניסה למוזיאון "הפלמ"ח" עלתה למבוגר25 ש"ח ולנוער - 15 ש"ח.
מפטור מתשלום דמי כניסה למוזיאונים נהנו, בין השאר, חיילים בשירות חובה וקבע, שוטרים, סוהרים, עובדי השירותים הביטחוניים, עובדי המשרד וגמלאיו, נכי צה"ל ומשפחות שכולות.
מכניסה בתשלום מופחת נהנו, בין השאר, סטודנטים וגמלאים.
כאמור לעיל, בשנת 2008 הסתכמו ההכנסות מדמי כניסה בכ-2.
מיליון ש"ח בהיות המשרד, ולפיכך גם היחידה והמוזיאונים המהווים חלק ממנו, בגדר רשות ציבורית-שלטונית, אזי מכוח עיקרון חוקיות המינהל, כדי שיהיה רשאי לגבות .
19 כ- 290,000 בממוצע לשנה בשנים 2003 -2005 .
מהמבקרים במוזיא ונים דמי כניסה, שומה עליו להצביע על מקור בדין המסמיך אותו לעשות כן.
בביקורת נמצא, כי המוזיאונים של המשרד לא הוכרזו כ"מוזיאונים מוכרים" במסגרת חוק המוזיאונים, התשמ"ג- 1983 , ותקנות המוזיאונים, התשמ"ה- 1984 , שהותקנו מכוחו.
על כן, ההוראות הקבועות, בין השאר, בסעיפים 3 לחוק ו-16 ו-17 לתקנות, המסדירות את הנושא של מתן רשות להנהלת מוזיאון לגבות דמי כניסה ולהעניק פטורים והנחות בתשלום דמי כניסה, אינן חלות עליהם.
משרד מבקר המדינה העיר אז, כי הואיל ופעילותה של היחידה והמוזיאונים שבאחריותה אינה מתבססת על החוק האמור ותקנותיו, אזי לא נמצא בסיס חוקי לגביית דמי כניסה, וכי מן הראוי כי ייקבע בהקדם בסיס חוקי הולם לגביית דמי כניסה למוזיאונים של המשרד בין אם באמצעות החלת חוק המוזיאונים ותקנותיו, בשינויים המתחייבים, ובין אם בכל דרך חוקית אחרת.
עוד העיר משרד מבקר המדינה, כי רצוי שהמשרד ינתח את הכדאיות שבגביית דמי כניסה למוזיאונים ואת גובהם הראוי, תוך התייחסות לכך שבמועד סיום הביקורת מעל למחצית אוכלוסיית המבקרים הייתה ממילא פטורה מתשלום דמי הכניסה.
במעקב נמצא, כי על אף שחלפו מעל לשלוש שנים מאז הביקורת, המשרד לא תיקן את הליקויים בעניין זה.
כאמור, הוא ממשיך בגביית דמי הכניסה למוזיאונים בלא שהובהר הבסיס המשפטי לכך, ובלא לבחון את ההצדקה לגבייתם.
בהתייחסות המשרד לממצאי המעקב מסר סמנכ"ל וראש אמ"א, כי בכוונתו לפעול להסדרה משפטית של גביית דמי הכניסה למוזיאונים.
לעניין ההסדר המשפטי של גביית דמי הכניסה מדגיש משרד מבקר המדינה, כי העובדה, שהמחוקק קבע בחוק את התנאים שבהם קמה למדינה ולרשויותיה הסמכות לקבוע את מתכונת המימון של אחזקת המוזיאונים, בין היתר, באמצעות גביית דמי כניסה ממבקרים בהם - כולם או מקצתם - פירושה שאין זה ראוי, כי המדינה ורשויותיה יעשו כן שלא על פי התנאים הקבועים בחוק20 .
משרד מבקר המדינה מעיר, כי המשך גביית דמי כניסה למוזיאונים ללא הסדרת הבסיס המשפטי לדבר, מהווה ליקוי חמור.
על המשרד מוטלת החובה לנקוט ללא דיחוי נוסף אחת משתי אפשרויות: להסדיר מבחינה משפטית את גביית דמי הכניסה או לחדול ממנה.
עדכון המ"ב ארגון בביקורת צוין, שעל המשרד לתקן ולעדכן את המ"ב ארגון.
ואכן, המשרד פרסם בדצמבר 2007 נוסח חדש של הוראה זו.
בין השינויים העיקריים בהוראה מצויים .
20 'ראו תשובת מנהל נציבות תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה, בתיק מס 370099 , תלונת מר יהודה לוי בעניין גביית דמי כניסה לאתר גבעת התחמושת, מ- 10.
אלה שהוכנסו בהגדרות של היחידה, ייעודה, אחריותה, תפקידיה ומעמדם של המוזיאונים; ועדכונים בנוגע למבנה היחידה ולכפיפותה הארגונית.
על ידי כך באו על תיקונם, במלואם או בחלקם, ליקויים שצוינו בביקורת.
יצוין, כי כתוצאה מהשינויים התווספו להגדרת תפקידיה של היחידה מתן המלצות בפני הנהלת המשרד על מדיניות כוללת לביצוע ייעוד היחידה.
תפקיד היחידה כלפי גורמים מחוץ למשרד הוגדר מחדש לאחר התיקון כייזום "פעולות שיווק במערכות החינוך האזרחיות והצבאיות כאחד".
עם זאת, במסגרת השינויים שהוכנסו בהמ"ב ארגון לא תוקנו: הגדרת התפקידים של מנהלי המוזיאונים ומערכת היחסים בינם לבין מטה היחידה.
משרד מבקר המדינה העיר, כי יש לשלב בהמ"ב ארגון תיקונים בנושאים אלה.
בהתייחסותו לממצאי המעקב מסר ראש אמ"א, כי המלצת משרד מבקר המדינה תיושם עד סוף שנת 2009.
המרכז הלאומי לגבורה ולהנצחה בהר איתן21 בהמשך להחלטת הממשלה מ - 1980 , הוחל בהקמת המרכז הלאומי לגבורה ולהנצחה בהר איתן (להלן - המרכז).
בביקורת ציין אז מבקר המדינה, בין היתר, כי משיקולים תקציביים ומשיקולים נוספים נעצרה ב- 1996 .
הפעילות להקמת המרכז התקציבים הייעודיים שנוצלו עד לאותו מועד עמדו על כ-15 מיליון ש"ח (בערכים שוטפים), בעיקר בגין השקעות בתכנון.
הואיל ובחלק מההוצאות המנהליות השוטפות הכרו כות בפעילות עמותת "הר איתן - המרכז הלאומי לגבורה ולהנצחה"22 השתתף המשרד מתקציבו, הוא נשא מתקציבו מדי שנה בשנה מראשית שנות השמונים בתשלומים לעמותה.
סך כל השקעותיו של המשרד בפעילות העמותה, בעיקר במשכורות, הגיעו בדצמבר 2005 לכ-11.
5 מיליון ש"ח (בערכים שוטפים)23.
משרד מבקר המדינה המליץ אז בפני משרד הביטחון לבחון את ההצדקה שבהמשך תשלומים אלה.
בתגובתו מדצמבר 2006 ציין המשרד: "א.
מאחר ועמותת 'הר איתן' לא עמדה בתכניות גיוס התרומות להקמתו של הפרויקט, הוחלט על קידום הקמתו של פרויקט ההנצחה בלבד.
מתכונת ההקמה בהיקף של9 מליון דולר.
עלויות ההקמה תתחלקנה באופן שווה בין העמותה (גיוס תרומות) לבין המדינה עפ"י החלטת ממשלה שתתקבל בנושא.
כיום הנושא בטיפול העמותה והמשרד מול מינהל מקרקעי ישראל ומשרד האוצר".
במסגרת המעקב מסר אמ"א, כי הפרויקט למעשה התפוגג מאליו, בעיקר משום שהניסיון לגייס תרומות לא צלח.
עוד הוסיף, כי יו"ר העמותה ומנכ"ל העמותה .
21 ראו גם מבקר המדינה , דוח שנתי 47 ( 1997 ), בפרק על "המרכז הלאומי לגבורה ולהנצחה בהר איתן", עמ' 868.
22 שמה שונה ב- 1984 ל"הר איתן- המרכז הלאומי למערכות ישראל".
23 מעבר להשקעות המשרד, קיבלה העמותה הקצבות ממשרד האוצר ומהקרן לעידוד הקמתו של מוזיאון מערכות ישראל.
08 מתפקידם בהנהלתה ובכך חדלה העמותה מלפעול.
אין מסמך בדבר החלטה להפסיק את הפרויקט.
בשנת 1980 החליטה הממשלה על הקמתו של מרכז לאומי לגבורה ולהנצחה בה ר איתן שליד ירושלים, בין היתר, למטרות המחשת גבורת עם ישראל, שחרורו הלאומי, שחזור קרבות והנצחת הנופלים, לרבות מהתקופה שלפני הקמת המדינה.
התפוגגותו של פרויקט לאומי זה וירידתם לטמיון של עשרות מיליוני ש"ח, שהושקעו בו מאז ההחלטה על הקמתו, התחוללו בלא שהגורמים הממלכתיים, שהיו מעורבים בו, הביאו את העניין להחלטה.
משרד מבקר המדינה מעיר, כי לנוכח כך, שההחלטה על הקמתו של מרכז מוזיאוני והנצחתי לאומי התקבלה על ידי הממשלה, אזי על כל שינוי בהחלטה זו להתקבל אף הוא על ידי הממשלה בתהליך סדור.
הדבר מקבל משנה תוקף לנוכח ההשלכות של ההחלטה על עתידו של המרכז בהר איתן על המדיניות הכוללת של מערכת הביטחון בנושא ההנחלה וההנצחה של מורשת צה"ל בכלל ועל עתידו של מוזיאון "בתי האוסף" (לתולדות צה"ל), בפרט.
כוח אדם צבאי במוזיאונים הצבאיים מכוח שיתוף פעולה הדוק בין יחידות שונות בצה"ל לבין עמותות המורשת שלהן, הוקמו כ-30 מוזיאונים צבאיים, הדומים במאפיינים רבים לאלה של המשרד, דוגמת מוזיאון "זרוע האוויר" בחצרים ואתר "יד לשריון" בלטרון.
הסיוע הכספי, על חשבון תקציב המדינה, בעיקר תקציב הביטחון, למוזיאונים אלה כולל, בין השאר, הקצאות של כוח אדם צבאי.
בביקורת נמצא, בין השאר, שהצבת כוח אדם צבאי - בעיקר חיילים וחיילות בשירות חובה - נעשית ללא כללים ושיטה כלל -צה"ליים מוגדרים ומחייבים ושלא על בסיס תקינה מוסדרת.
בתגובת צה"ל שצורפה לתגובת המשרד מדצמבר 2006 , הסכים צה"ל, כי הצבתם של חיילים חייבת להיעשות על פי ההוראות והכללים הנוגעים לתקינה מסודרת של אותם תפקידים, וכי " במהלך שנת העבודה 2007 , יסדיר צה"ל את תקני כלל יחידות המוזיאון במערך ויתאימם לצרכים המשתנים " (ההדגשות במקור).
במעקב נמצא, כי גם בסוף המחצית הראשונה של שנת 2009 צה"ל עדיין לא השלים את התחייבותו להסדיר את תקינת כוח האדם הצבאי המשרת במוזיאונים הצבאיים.
מממצאי המעקב עולה, כי הנהלת משרד הביטחון טרם החליטה וטרם ביצעה צעדים חיוניים הנדרשים בתחום המוזיאונים שבאחריות המשרד, בין השאר בהיבטים הבאים: 1.
גיבוש מסמך מדיניות מוזיאונית כוללת, שממנ ה ייגזרו אמות מידה וסדרי עדיפויות משימתיים ותקציביים ברורים ושקופים.
הסדרת חוקיות הגבייה של דמי הכניסה למוזיאונים שבאחריותו בעניין מוזיאון "בתי האוסף" (לתולדות צה"ל) מעיר משרד מבקר המדינה, כי על הנהלת המשרד לנקוט את הצעדים הדרושים כדי לוודא, שמוזיאון זה - שמטיבו ומטבעו ועל פי התייחסות צה"ל והמשרד אליו, הוא המתאים ביותר מבין כל המוזיאונים של היחידה להציג באופן ממלכתי את תולדות צה"ל לתקופותיה - ימלא תפקיד זה, באופן שיכבד את צה"ל ואת מורשתו.
לנקיטת הצעדים בעניין מוזיאון זה יש השלכות עקרוניות, בין היתר, ל נוכח התפוגגותו של פרויקט המרכז הלאומי בהר איתן, שהיה אמור להיות מרכז לאומי לגבורה ולהנצחה.
משרד מבקר המדינה מעיר, שיש לראות בחומרה את העובדה שבנוגע לחלק מהליקויים שהועלו בביקורת נטלו המשרד וצה"ל על עצמם התחייבות כלפי משרד מבקר המדינה, משרד ראש הממשלה והכנ סת לתקנם במהלך שנת 2007 , אך הם לא עשו זאת.
על כן, על המשרד ועל צה"ל לפעול לתיקונם ללא דיחוי נוסף.
כדי לגייס כלי רכב מהמשק האזרחי לצה"ל לשעת חירום, רשאי שר הביטחון, על פי חוק רישום ציוד וגיוסו לצבא הגנה לישראל, התשמ"ז - 1987 (להלן- החוק), אם הוא שוכנע שביטחון המדינה מחייב זאת, ובכפוף לאישור הכנסת, להכריז בצו על הצורך בגיוס ציוד 7 , כולו או מקצתו.
עוד קובע החוק, כי שר הביטחון רשאי אם שוכנע, בין היתר, שביטחון המדינה או הספקת שירותים חיוניים לציבור מחייבים זאת, להורות בצו, כי ציוד מסוים יועמד לרשותה של הרשות שימנה השר הממונה כדי לשרת את צורכי האוכלוסייה האזרחית (להלן - ציוד עודף).
בתוקף סמכותו על פי החוק, מינה שר הביטחון פוקדים בצה"ל, וביניהם את ראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה בצה"ל (להלן - אט"ל), שבסמכותם לרשום ציוד ולהציבו ליחידות צה"ל השונות.
המרכז לגיוס אמצעים וריתוק משקי (להלן - מרכז לאו"ם) שבאט"ל, אחראי להיערכות ולגיוס כלי רכב וציוד מכני הנדסי (להלן - צמ"ה) עבור צה"ל בשעת חירום.
מפקד מרכז לאו"ם עומד בראש ועדה עליונה מייעצת המורכבת, בין היתר, מנציגים של שישה משרדי ממשלה, הדנה בבקשות שמגישות לה רשויות ייעודיות8 במשק, באמצעות משרד התחבורה, לשחרור כלי רכב מחובת גיוס .
6 ,מבקר המדינה דוח שנתי 51 א( 2000 ), פרק "הרשות הארצית לתובלה יבשתית בשעת חירום", עמ' 100-107 .
"ציוד" מוגדר בחוק בין היתר, ככלי תחבורה, ציוד הנדסי ומתקנים 8 עלפי החלטת ממשלה מיולי 1986 , "כל משרד ממשלתי ורשות ייעודית יהיו מוסמכים ואחראים בתחום שהם מופקדים עליו לנקוט אמצעים בעוד מועד ככל הדרוש להבטחת הכנתו של המשק החיוני".
מכאן, שרשות ייעודית היא גוף שמשרד ממשלתי, בתחום אחריותו, הועיד אותה, באישור ועדת מל"ח עליונה, לביצוע פעולות המתחייבות בנושא שהוא מופקד עליו.
לצה"ל, וממליצה בפני ראש אט"ל או קצין בדרגת תת-אלוף שהוא הסמיך לכך, על דחייתן או אישורן.
על פי החוק, שר התחבורה הוא השר הממונה לעניין ציוד עודף של כלי תחבורה, ולו כל הסמכויות שיש לשר הביטחון לפי החוק הנוגעות לציוד זה.
הרשות הארצית לתובלה יבשתית בשעת חירום שבמשרד התחבורה (להלן - הרשות לתובלה) היא אחת מרשויות המשק לשעת חירום (להלן - מל"ח) והיא אחראית במשרד התחבורה, לארגון, לתכנון ולהכנת מערך התובלה למתן שירותי תובלה יבשתית למשק האזרחי בשעת חירום.
בראש הרשות מכהן המפקח על התעבורה, ופעולותיה נעשות באמצעות המחלקה לשעת חירום שבאגף המפקח על התעבורה.
הרשות לתובלה פועלת עם מרכז לאו"ם לשחרור מחובת גיוס של כלי רכב הדרושים לצורך הבטחת צורכי התובלה של המשק האזרחי וריתוקם 9 למפעלים חיוניים10 ברשויות ייעודיות במערך מל"ח.
הרשות לתובלה אמורה לתת מענה לצורכי הובלה לפי המתאר הכולל של הביקושים בענפים השונים, הנגזר מתרחיש הייחוס11 הענפי, שכל רשות ייעודית צריכה להיערך אליו.
על פי נתונים מספטמבר 820012 משק רכב המשא העומד בשעת חירום לצורכי הרשות לתובלה ולצורכי ההובלה של הרשויות הייעודיות השונות כולל אלפי משאיות ותומכים 13 ועשרות רבות של מכליות דלק.
בחודשים מרס 2008 עד ינואר 2009 ערך משרד מבקר המדינה, לסירוגין, ביקורת ברשות לתובלה שבמשרד התחבורה ובמטה מל"ח ארצי לבדיקת הארגון, התכנון וההכנה של מערך התובלה האזרחי למתן שירותי תובלה יבשתית למשק בשעת חירום.
במרכז לאו"ם שבאט"ל נבדקו מספר סוגיות הקשורות להיערכותו להעמיד לרשות יחידות צה"ל את כלי הרכב הדרושים להן בשעת חירום.
כמו כן, נבדק ההליך לשחרור כלי רכב מחו בת גיוס לטובת המשק האזרחי.
בדיקות השלמה נערכו במשרד הביטחון (להלן - המשרד): ברשות העליונה לשעת חירום (להלן - הרעל"ח) שבאגף ארגון בקרה ומינהל (להלן - אגף אב"ם), במינהל ההרכשה והייצור (להלן - מנה"ר) ובאגף למחשוב ומערכות מידע; ברשות העליונה לדלק שבמשרד התשתיות הלאומיות; במינהל כוח אדם לשעת חירום ומל"ח שבמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה (להלן - משרד התמ"ת); ובאגף התקציבים שבמשרד האוצר.
בירורי השלמה נערכו עד מאי 2009.
9 לפי חוברת התארגנות המפעל החיוני בשעת חירום, שפרסם מטה מל"ח ארצי בשנת 2002 , רכב מרותק הוא רכב אורגני שבבעלותו או בשכירותו של מפעל חיוני, ששוחרר מחובת גיוס לצה"ל ורותק למפעל חיוני.
10 ,מפעל או חלק ממנו הפועל או שאפשר להפעילו לצורכי הגנת המדינה או ביטחון הציבור או לקיום הספקה או שירותים חיוניים כמוגדר בחוק שירות עבודה בשעת חירום, התשכ"ז- 1967 .
מפעלים משולבים הם מפעלים חיוניים שירותקו למרכז לאו"ם לעיבוי המערך הלוגיסטי הצבאי, בהתקיים נסיבות מיוחדות שנקבעו באותו חוק.
11 מטה מל"ח ארצי, שהינו גוף מטה הפועל ליד ועדת מל"ח עליונה ובכפיפות ליו"ר ועדת מל"ח עליונה ועל פי הנחיותיו, פרסם בדצמבר 2007 ,את תרחיש הייחוס למל"ח שהוגדר "כמכלול אפשרי של אירועים והתפתחויות במשק, בחברה ובסביבה, העשויים לשבש את יכולתו של המשק האזרחי לספק מוצרים ושירותים חיוניים בשעת חירום, ושלקראתו מתכונן מערך המל"ח באמצעות תכנית היערכות מתאימה".
את תרחיש הייחוס מכין מטה מל"ח ארצי על בסיס מסמך של אגף התכנון בצה"ל הקובע, בין היתר, מה הם האיומים על העורף בטווח הקצר והבינוני.
12 אלה הנתונים המעודכניםביותר למועד תחילת ביקורת זו.
13 תומך- רכב גורר, שיש לו גרור שחלקו הקדמי מונח על התומך.
ארגון שירותי התובלה האזרחיים בשעת חירום .
מערך מל"ח הוקם בשנת 1955 , ומאז 6.
86 הוא פועל מכוח החלטת ממשלה מס' 1716 , לשם הבטחת הפעלת המשק החיוני והספקת המוצרים והשירותים החיוניים לאוכלוסייה ולצה"ל במצבי חירום שונים ולשם מניעת נזק לתשתית הכלכלית והמשקית של המדינה.
מערך מל"ח פועל באמצעות ועדת מל"ח עליונה (להלן - ומ"ע), שבראשה עומד שר הביטחון ושבה חברים, בין היתר, המ נהלים הכללים של כל משרדי הממשלה.
שר הביטחון אצל את סמכויותיו לממלא מקומו הקבוע (להלן - מ"מ קבוע ליו"ר ומ"ע), ששימש עד אוגוסט 2009 גם כראש מטה מל"ח ארצי (ראו גם בהמשך).
מתפקידי ומ"ע, בין היתר, "לבחון בתיאום עם משרדי הממשלה, להמליץ ולהחליט, על דרכים ותוכניות להפעלת המשק החיוני בשעת חירום, מתוך מגמה להבטיח את האספקה של מוצרים ושירותים שנקבעו כחיוניים", וכן "לתאם ולהנחות את הרשויות האזרחיות ואת רשויות צה"ל בהכנות לשעת חירום וכן בשעת חירום כדי להבטיח את הפעלת מערך מל"ח".
החלטת ממשלה מס' 1577 מיום 15.
07 מפרטת את האחריות הכוללת של שר הביטחון לטיפול בעורף במצבי חירום, בלי שהיא גורעת מאחריותם של משרדי הממשלה הייעודיים לנושאים שבתחום סמכותם בשעת חירום.
בעקבות החלטת ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי בישיבתה מיום 19.
07 /(החלטה מס' ב43 ) על הקמתה של רשות החירום הלאומית (להלן - רח"ל), נקבע, כי רח"ל פועלת כיחידה במשרד ומשמשת גוף מטה מתאם ליד שר הביטחון לצורך מימוש אחריות-העל שלו לטיפול בעורף בכל מצבי החירום.
באותה החלטה נקבע, שבראש רח"ל יעמוד מנהל שיהיה כפוף לשר הביטחון ויפעל על פי הנחיותיו, וכי שר הביטחון רשאי להטיל על סגן שר הביטחון לרכז מטעמו את פעילות רח"ל.
הממשלה בישיבתה מ- 23.
09 '(החלטה מס706 ) החליטה, כי החל מ- 1.
מנהל רח"ל ישמש גם כמ"מ קבוע ליו"ר ומ"ע בנוהל בין-משרדי מס' 143 מיולי 1999 (להלן- נוהל 143 ), שפרסם מטה מל"ח ארצי, שמטרתו להגדיר את תחומי האחריות, יחסי הגומלין והסיוע ההדדי בין צה"ל לבין מערך מל"ח בשעת רגיעה ובעת שמופעל מצב מל"ח, צוין הצורך בשיתוף פעולה בין מערך מל"ח לבין צה"ל.
כך למשל, נקבע שם, שמתפקידו של אט"ל לקבוע מדיניות בנושא שחרור כלי רכב וכלי צמ"ה מחובת גיוס.
בשנת 2001 התקשר המשרד, עבור מטה מל"ח ארצי, עם חברה אזרחית (להלן - החברה), כדי שזו תכין לרשות לתובלה הצעה לתכנית היערכות שתאפשר 12 דוח שנתי60א .
לעמוד ברמות השירות 14 שהוגדרו לה.
באפריל וביוני 2002 הגישה החברה את המלצותיה (להלן - דוח החברה או הדוח).
הדוח כלל את הנושאים הבאים: א) ניתוח הפערים בין כושר ההובלה הדרוש להספקת הביקושים החזויים בשעת חירום, לפי רמות השירות שהוגדרו לשעת חירום, לבין כושר ההובלה הקיים; ב) תכנית שעל הרשות לתובלה לנקוט על מנת לעמוד ביעדי רמות השירות; ג) אפיון של מטה השליטה והבקרה של הרשות לתובלה, שיבטיח את יכולתה לשלוט ולבקר את הובלת הפריטים לסוגיהם.
הדוח כלל המלצות לשורה של צעדים שעל הרשות לתובלה לנקוט כדי לשפר את היערכותה לשעת חירום.
לפי הדוח, על הרשות לתובלה להוביל כשני שלישים מהיקף ההובלות הנחוצות למשק, ואת השליש הנותר יובילו בעצמם המפעלים החיוניים של הרשויות הייעודיות האחרות, באמצעות כלי רכב ששוחררו מחובת גיוס לצה"ל ורותקו אליהם.
בדוח החברה נקבע, בין היתר, כי יש לכנס חלק ניכר ממשאבי התובלה במשק במשרדי הובלה גדולים, שיוגדרו כמפעלים חיוניים של הרשות לתובלה.
יצוין, כי כבר לפני פרסומו של דוח החברה כינסה הרשות לתובלה כ -60 משרדי הו בלה בפריסה ארצית, שאושרו כמפעלים חיוניים של הרשות לתובלה, ואותם היא אמורה להפעיל בשעת חירום לפי השיטה המסחרית15 הנהוגה במשרדי ההובלה במשק בעת רגיעה.
על פי הנתונים בדוח החברה, מצאי המשאיות שהיה קיים לא יכול היה לספק כ-50% מרמת השירות הנדרשת לאספקה על ידי הרשות לתובלה בחירום.
אף שבהתייחסותו מאוגוסט 2009 לממצאי הביקורת ציין משרד התחבורה, כי המשנה למנכ"ל אישר את דוח החברה, וכי תכנית ההיערכות שהציעה החברה אומצה, לא עלה בידי משרד התחבורה להמציא כל סימוכין לכך.
גם בהיערכות הרשות לתובלה, כפי שנמצאה בעת הביקורת, אין ביטוי לאימוץ המלצות הדוח.
בפועל, הרשות לתובלה השתמשה בדוח זה רק ככלי לצורך הערכות שונות ובעיקר להערכת הביקושים החזויים שיעמדו בפניה בשעת חירום.
זאת, על אף שחלפו כשבע שנים מאז שהחברה הגישה את המלצותיה ומאז חלו שינויים בנתונים שונים המשפיעים על הביקוש לשירותי תובלה, כגון: גידול באוכלוסייה (בשיעור של כ-%13)16 , גידול במספר הסוגים של כלי הרכב במשק וגידול במצאי כלי הרכב.
על כן מעיר משרד מבקר המדינה, כי אין למעשה בידי הרשות לתובלה תמונת מצב עדכנית של נתוני הביקושים לשעת חירום, והבסיס להיערכותה לוקה בחסר.
במהלך הביקורת טענו נציגי הרשות לתובלה, כי הוחל בהכנה להתקשרות עם חברה לצורך עדכון תרחיש הייחוס הענפי, נתוני הביקושים וההיערכות המתבקשת בהתאם.
עד למועד סיום הביקורת לא חלה כל התקדמות בנושא עדכון הנתונים.
בהתייחסותו מאוגוסט 2009 לממצאי הביקורת .
14 על פי דוח החברה, רמות שירות מבטאות את תפיסת היסוד של מטה מל"ח ארצי בנוגע לאיכות השירותים שאותם רוצים להבטיח למשק בנסיבות קשות המאופיינות למל"ח על ידי תרחיש הייחוס.
15 עיקרון הפעלת השיטה המסחרית בנוי על מעבר מהיר, ככל שניתן, מדפוסי עבודה רגילים בעת רגיעה לפעילות בשעת חירום, בשינויים המזעריים המתחייבים.
16 שיעור גידול האוכלוסייה עומד על כ -2% בממוצע לשנה, על פי נתוני השנתון הסטטיסטי לישראל 2008, אוכלוסייה לפי קבוצות אוכלוסייה, עמ' 86.
,חזר משרד התחבורה על כך כי הוחל בהכנה להתקשרות לעדכון הנתונים, וכי "אושר תקציב מיוחד לנושא ויחל בביצועו בזמן קרוב".
כאמור, החוק מעניק לצה"ל קדימות בגיוס כלי רכב, ורק ציוד עודף משוחרר מחובת גיוס לטובת המשק האזרחי.
במצב זה, הקצאת משאבי התובלה במשק בין צורכי צה"ל לבין צורכי המ שק האזרחי נעשית ללא ראייה מתכללת, המביאה בחשבון את כל השיקולים והמאזנת בין שתי מערכות אלה.
למעשה, מערך מל"ח ניזון באופן תוצאתי מאמצעים שצה"ל יכול לוותר עליהם.
נוכח התגברות האיומים על העורף האזרחי בשנים האחרונות, שיש בהם אף כדי להעצים את הדרישות להספקת שירו תי תובלה למשק האזרחי, המשך מצב זה מעמיד בספק את ההספקה הנאותה של שירותי התובלה הנדרשים למשק האזרחי בשעת חירום.
כבר בדוח שנתי 51א17 המליץ מבקר המדינה, כי "ראוי שייבחנו מחדש הצרכים של צה"ל והמדיניות לגיוס אמצעי התובלה בשעת חירום, לעומת הצרכים של המשק האזרחי ואמצעי התובלה הדרושים לו לריתוק בשעת חירום, ויוחלט אם אין מקום לשינויים בסדר העדיפויות, הקיים זה שנים רבות, בחלוקת המשאבים בין צה"ל לבין המשק האזרחי".
מהמסמכים עלה, כי בעקבות דוח מבקר המדינה דלעיל ודוח החברה, פנה באוקטובר 2002 ראש מל"ח דאז, מר ארנון בן עמי , לראש אט"ל דאז, אלוף אודי אדם, במכתב שהעתק ממנו נשלח גם לשר הביטחון ולסגנו ולרמטכ"ל ולסגנו, ובו הוא הלין, בין היתר, על חלוקת כלי רכב בין צה"ל והמשק האזרחי שלא בראייה אחידה ואינטגרטיבית, ועל התמשכות מצב שבו לא ניתנים פתרונות לתובלה יבשתית במשק האזרחי, דבר ה"מעמיד בספק את מוכנות המערכת האזרחית למלא את משימותיה".
בביקורת עלה, כי אף שחלפו כשבע שנים מאז המכתב האמור, לא חלו שינויים מהותיים בסדרי חלוקת אמצעי התובלה בין צה"ל לבין המשק האזרחי ולא צומצמו החוסרים, שעליהם הצביע דוח החברה.
יתרה מזו, שעה שצה"ל נערך להקצאה ולפריסה מרחבית של כלי רכב וכלי הצמ"ה הדרושים לו (בכלל זה משאיות, לפי מלוא התקנים של יחידותיו בשעת חירום), ובמאגר כלי הרכב של צה"ל מצאי משאיות אף מעבר לצרכיו (בסוגיה זו ראו בהמשך), לא נמצא שמטה מל"ח ארצי והרשות לתובלה פעלו מול הדרגים הגבוהים בצה"ל ומול שר הביטחון כדי להביא לשינוי יסודי במצב.
בהתייחסות צה"ל מאוגוסט 2009 לממצאי הביקורת צוין, בין היתר, כי אמנם החוק מקנה עדיפות לצה"ל בקביעת הציוד הדרוש לו, אך בעקבות תיקון לחוק 18 , ,שהסדיר את מעמדה של הוועדה לשחרור ציוד, וקבע, כי הוועדה תורכב, בין היתר מנציגים של שישה משרדי ממשלה, מושג איזון ראוי בין הצרכים השונים, והפעילות .
17 ,מבקר המדינהדוח שנתי 51 א( 2000 ), הפרק "הרשות הארצית לתובלה יבשתית בשעת חירום", עמ' 100-107 .
18 'תיקון מס4 , התשס"ח- 2008.
השוטפת לחלוקת המשאבים בין צה"ל למל"ח נעשית תוך שקיפות והבנה הדדית.
עוד צוין, כי לאורך השנים קיימת מגמת ירידה בהיקף הכלים המגויסים לצה"ל.