HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מלשכת היועץ המשפטי למערכת הביטחון נמסר למשרד מבקר המדינה ביולי 2011 , כי "היציאה למכרז סגור נעשתה בהתאם לתקנה 5()(א10 ) לתקנות חובת המכרזים (התקשרויות מערכת הביטחון), התשנ"ג- 1993 , הקובעת כי לא תהיה חובה על משרד הביטחון לערוך מכרז פומבי, אלא מכרז סגור, לגבי עסקה לביצוע עבודה מקצועית הדורשת ידע, מומחיות או כישורים מיוחדים, כאשר משרד הביטחון מקיים תחרות על המחיר.
לאור הדחיפות שהייתה ביציאה ל מכרז והרצון להפחית את הסיכון של המשרד בקיום המכרז, הוחלט לפנות לחברות שיש להן ניסיון בתחום התעופה ]הביטחון[ .
"האזרחית ובתחום הריסוס החקלאי לוח הזמנים לקיום המכרז היה קצר, והמועד האחרון להגשת ההצעות של החברות המתמודדות נקבע ל - 20.
כפי שעלה, שלוש חברות ה גישו הצעות למכרז והחברה שזכתה בו הייתה "אלביט מערכות" (יחד עם שותפתה למכרז, חברת "כים-ניר") (להלן - החברה).
הסכום שהציעה החברה היה קרוב מאוד לאמדן המוקדם שערך משרד הביטחון כמסמך פנימי.
ההצעות של שתי החברות האחרות שהשתתפו במכרז היו גבוהות משמעותית מההצעה של החברה.
11 בחר מנה"ר את ההצעה הזולה כהצעה הזוכה מבין שלוש ההצעות והודיע לחברה על זכייתה במכרז.
להלן עיקרי החוזה שנחתם בין משרד הביטחון לבין החברה: החוזה כולל כיבוי אווירי באמצעות שבעה מטוסים מסוג "אייר -טרקטור", מתוכם שניים בעלי יכולת "סקופינג"; תקופת החוזה היא לארבע שנים עם אופציה להארכה לשנה נוספת וכן אפשרות לסיום החוזה לפני תום התקופה.
החוזה הוא בשיטת "ליסינג" שבמסגרתו רוכש משרד הביטחון שעות טיסה לכיבוי ולימי כוננות, והחברה רוכשת את מטוסי הכיבוי, מקימה את התשתיות הנדרשות, מבצעת את התחזוקה הנדרשת ומחזיקה צוות טייסים.
עלות חכירת שבעת מטוסי הכיבוי עומדת על סך של כ-78.
4 מיליון ש"ח לתקופת החוזה, וכן נרכשה תוספת להסבת שני מטוסי כיבוי לבעלי יכולת "סקופניג"32 בסך של כ-16 מיליון ש"ח33.
כאמור, במאי 2011 הוקמה בחיל האוויר יחידת הכיבוי האווירי המפעילה את מטוסי הכיבוי האזרחיים: חמישה מטוסי כיבוי פעילים ושניים שהמתינו לסיום הליכי רישוי מיוחדים ולהסבתם ליכולת "סקופינג".
מטוסים ל"סקופינג" כאמור, במכתבו של מזכ"ץ ראה"ם מ - 27.
11 למזכ"ץ שר הביטחון נכתב, בין היתר, כי "ראש הממשלה קובע כי יכולת שאיבת מים מהים היא חלק מהמענה", וכן נכתב, כי "מיותר לציין, שלאורכה של מדינת ישראל קיימת אפשרות לשאיבת מים בזמינות גבוהה מהים התיכון ובצפונה יש את אגם הכינרת וכי מדינות רבות, מנוסות מאיתנו בכיבוי שרפות, מצוידות ביכולת זאת".
במסגרת המכרז נרכשה אפוא תוספת להסבת שני מטוסי כיבוי לבעלי יכולת "סקופינג" בסך של כ -16 מיליון ש"ח, כאמור.
אופציה זו כוללת עלויות של ציוד נלווה, הכשרות טייסים ועוד 33 .
הסכומים כוללים מע"מ 522 דוח ביקורת שנתי63א .
יש לציין, כי עלות מטוס "אייר-טרקטור" בודד ללא ערכת הסבה ל"סקופינג" הינה כ - 2 מיליון דולר, ומכאן שעלות ההסבה ל"סקופינג" היא יקרה יחסית ושוות ערך לעלות רכישת שני מטוסי כיבוי רגילים34.
34 הדברים נכתבו במצגת "מערך כיבוי אש אווירי" מ- 9.
שערך חיל האוויר מערכת הביטחון 523 .
בביקורת לא נמצא, כי קביעת ראש הממשלה בדבר הצורך לבסס את המענה גם על מטוסים בעלי יכולת "סקופינג", כאמור, הסתמכה על עבודת מטה או על המלצה מקצועית של משרד הביטחון וצה"ל, שבדקו את ההיבטים המקצועיים והכספיים הכרוכים בהפעלת מטוסי כיבוי בעלי יכולת "סקופינג".
לפי תנאי המכרז ניתנה למשרד הביטח ון האפשרות להודיע על ביטול הצורך בהסבת שני מטוסים לבעלי יכולת "סקופינג" עד 3.
בביקורת עלה, כי זכות זו לא מומשה, ומשרד הביטחון רכש את ערכת ההסבה ל"סקופינג" עבור שני מטוסי כיבוי.
זאת, למרות העובדה שמשרד הביטחון לא בחן עד אז את סוגיית יכולת ה"סקופינג" וכדאיותה המקצועית והכספית.
כפי שעלה בביקורת, בפועל, רכש שני המטוסים בעלי יכולת ה"סקופינג" נמצאה בעייתית ומנוגדת לחוות הדעת המקצועית שערכו, מאוחר יותר, חיל האוויר ומשרד הביטחון.
11 ערכה מחלקת אמל"ח בחיל האוויר נייר עמדה בנושא "יכולת שאיבה ימית לטובת כיבוי אש מהאוויר", שהופנה, בין היתר, לראש חטיבת התכנון באג"ת35 .
נייר העמדה מצביע על חסרונות וליקויים משמעותיים בשימוש ב"סקופינג", ובהם: יעילות המים נמוכה בכ-30% בכיבוי ישיר מאשר יעילות חומר מעכב בעירה; השימוש ב"סקופינג" מוגבל לגלים בגובה של עד 60 ס"מ שעה שגובה הגלים הממוצע בים התיכון בקיץ מאפשר "סקופינג" בפחות משליש מהימים; בעקבות הוספת ערכת "סקופינג" נפגעים ביצועי המטוס; ביצוע ה"סקופינג" מגדיל את הסיכון הבטיחותי של הטיסה; אחזקת מטוס המבצע "סקופינג" אינטנסיבית ומורכבת יותר.
משכך, עמדת חיל האוויר הייתה, כי "ניתוח ביצועי המטוס, אפקטיביות המערכת והסיכונים הבטיחותיים, מראה כי ערכת ה'סקופינג' פוגעת ביכולות המטוס.
היא כעלות מטוס נוסף אשר נותן דלתא מבצעית משמעותית לכיבוי שרפות מהאוויר.
חיל האוויר ממליץ שלא להצטייד בערכות וביכולת ה'סקופינג' בעיתוי זה ולבחון את הנושא בטווח הארוך בלבד"36 .
11 של סיכום דיון של מפקד חיל האוויר שהתקיים ב - 9.
11 בנושא "הקמת היחידה לכיבוי אש מהאוויר", נרשם, בין היתר, כי "המלצתו המקצועית של חיל האוויר היא לא לממש את יכולת ה'סקופינג' בשלב זה.
במידה שייקבע אחרת יפעל החיל להטמעתה כנדרש".
בסיכום דיון עם סגן הרמטכ"ל בנושא "מערך כיבוי האש האווירי" מ- 9.
11 , שבו השתתף גם ראש מטה חיל האוויר, נרשם כי "סגן הרמטכ"ל מקבל עקרונית עמדת חיל האוויר, לפיו ניתן לוותר על יכולת ה -'סקופינג', בשל עלותה הגבוהה, חוסר יעילותה המבצעית והסיכונים הבטיחותיים.
הגם שכך, לאור הנחיית הדרג המדיני, יש להמשיך ולקדם היכולת בשני המטוסים הראשונים, כפי שסוכם".
על פי הנכתב במסמך של סיכום הדיון הנ"ל, הסיכום הועבר, בין היתר, לסמנכ"ל וראש מנה"ר במשרד הביטחון ולעוזר מנכ"ל משרד הביטחון.
במכתבו של ראש מטה חיל האוויר .
35 ,המכתב הופנה גם לידיעת ראש אג"תמפקד חיל האוויר וראש לשכת סגן הרמטכ"ל.
36 סיבות נוספות נגד ההצטיידות במטוסים בעלי יכולת "סקופינג" היו כלהלן: במדינת ישראל מנחתים רבים, ולכן מכל מנחת אפשר להגיע לכל מוקד שרפה בתוך 7 ,דקות ומשכך מתייתר הצורך במטוסי "סקופינג"; יעילות השימוש במים לכיבוי שרפות נמוכה ב-30% מחומרי כיבוי; והוספה של ערכת ה"סקופינג" מגבילה את כמות המים ל - 2,400 ליטר במקום 3,100 .
ליטר ועוד 524 דוח ביקורת שנתי63א .
11 המתייחס לסיכום זה הוא ביקש "לחדד את עמדת חיל האוויר שהוצגה בדיון.
לא לממש יכולת סקופינג עקב חוסר יעילות מבצעית".
יש לציין, כי בביקורת לא נמצא שצה"ל ומשרד הביטחון קיימו דיון משותף בנושא ההצטיידות בערכות הסבה ל"סקופינג" טרם רכישתן והרכבתן על המטוסים, בראשות שר הביטחון או בראשות מנכ"ל משרד הביטחון, שבו העלה צה"ל את הסתייגויותיו המקצועיות והכספיות של חיל האוויר, כאמור, כדי ששר הביטחון או משרד הביטחון ישמיעו את עמדתם בנושא.
עוד עולה, כי שני המטוסים בעלי יכולת ה"סקופינג" לא הופעלו מאחר שלהטסתם נדרשה הכשרה ארוכה ומורכבת.
ממסמכי חיל האוויר עולה, כי העובדה ששני המטוסים בעלי יכולת ה"סקופינג" לא הופעלו, כאמור, פגעה בהיערכות המבצעית ובמענה המבצעי של מערך הכיבוי האווירי לקיץ 2011 :.
להלן הפרטים מפקד יחידת הכיבוי בחיל האוויר, מסר למשרד מבקר המדינה ביוני 2011 בעניין מבצעיות היחידה, כי "זמינות מטוסים לא מספקת (בין 4-5 ) עקב אי -הטסת או ]""סקופינג[ המטוסים הימיים אי-הסבתם למטוס יבשתי".
במסמך "סטטוס היחידה לכיבוי אווירי" מיוני 2011 שערך חיל האוויר, נרשם, בין היתר, כי "2 מטוסים מתוך ה-7 הינם מטוסים בעלי יכולת איסוף מים מהים - נכון להיום אין כשירות מבצעית על המטוסים הללו לאור משך הכשרה ארוך ומורכב.
נדרש להגדיל את הסד"כ המבצעי בהקדם - הסבת מטוס סקופינג (מטוס ימי) לתצורה יבשתית".
בסיכום מיולי 2011 של דיון בנושא "מטוסי כיבוי אש" שנערך ביחידהלניהול הרכש עומדת בזמינות של ]אלביט[ של משרד הביטחון נכתב, בין היתר, כי "החברה 80% הנמוכה מהזמינות שהוגדרה בחוזה וזאת כיוון ששני מטוסי ה-'סקופינג' אינם מבצעיים מסיבות התלויות במשרד.
סגן הרמטכ"ל אישר לפרק את קיט ה-'סקופינג' ממטוס אחד, עלות הפירוק מוערכת בכ - 300-400 אלף ש"ח".
משרד הביטחון המליץ באותו דיון "להפוך לאלתר את שני המטוסים לתצורה יבשתית".
גם נציג חיל האוויר שהשתתף בדיון האמור ציין, כי "נדרש לפרק מיידית את ה'סקופינג' משני המטוסים ולהגדיל בכך את הזמינות".
בתחקיר פעילות חודשי מיולי 2011 שקיימה היחידה לכיבוי אווירי נרשם, בין היתר, כי קיים חוסר משמעותי במטוסים.
מתחקיר מיולי 2011 של הפעלת יחידת הכיבוי האווירי בחיל האוויר שקיים מפקד היחידה, עולה, בין היתר, כי קיים "חוסר משמעותי בסד"כ"; "נדרש לבצע פעולות להגדלת כמות הסד"כ הזמין"; "מטוסי הקרן לכבאות (תלם וכים-ניר) הינם חלק מהסד"כ המשלים לכיבוי אווירי" 37 .
טפסר אמיר לוי מסר למשרד מבקר המדינה ביולי 2011 , כי כגורם המקצועי בכב"ה הוא סבור שיכולת ה"סקופינג" מיותרת בשל עלותה הגבוהה (כאמור, כ-16 מיליון ש"ח), והוא אף אמר זאת בדיון שהתקיים במשרד הביטחון, וציין כי במחיר ה"סקופינג" עדיף לרכוש שירותי כיבוי של מטוסים נוספים.
עוד ציין, שייתכן של"סקופינג" יתרון במקרה של הפגזת מנחתים, אך מימוש יכולת זו היא מוגבלת ותלויה בגובה נמוך של הגלים.
לדבריו, מאחר שמטוסי הכיבוי שמפעילה יחידת הכיבוי של חיל האוויר אינם כוללים את שני המטוסים הימיים ("סקופינג"), נוצר .
37 כאמור, כבר ביוני 2002 החליטה ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת לדרוש מנציבות כב"ה "לזרז מיידית רכישת מטוסי כיבוי ייעודיים בפרק זמן קצר מתוך שסברה, כי לא ייתכן להסתפק ב -10 של חברת "כים [ מטוסים בלבד - כאשר ]"ניר מספר השרפות לא פחת".
526 דוח ביקורת שנתי63א .
חוסר במטוסי כיבוי, שכן יוצא שסד"כ המטוסים כולל בדרך כלל רק 5-4 מטוסים38 , .
ולפיכך נדרש להפעיל גם מטוסי כיבוי של הקרן לכיבוי אש מהאוויר .
אחד מהמטוסים נמצא בדרך כלל בסבב טכני בשל אחזקה או תקלות מערכת הביטחון 527 .
יש לציין בעניין ה"סקופינג", כי מפקד יחידת הכיבוי האווירי מסר למשרד מבקר המדינה ביוני 2011 , כי "בע ה"אייר[ לון של המטוס - רשום שיכולת ]"טרקטור שאין בישראל".
]סוג אגמים['סקופינג' נועדה ל מזכ"ץ ראה"ם מסר למשרד מבקר המדינה באוגוסט 2011 , "שלא נאמר לראש הממשלה שיש בעיה כלשהי עם ה'סקופינג'.
בדיונים עם צה"ל ומשרד הביטחון לא נאמר שיש בעיה לגבי 'סקופינג', ואם יש ב עיה כזו, על משרד הביטחון להעלות אותה בפני ראש הממשלה".
מזכ"ץ ראה"ם מסר עוד, כי "אם יוצג נייר עמדה של משרד הביטחון הקובע שיכולת ה'סקופינג' אינה נדרשת, הרי שראש הממשלה ידון בכך וישקול שוב את החלטתו בעניין הצורך ביכולת ה'סקופינג'".
מפקד יחידת הכיבוי האווירי מסר למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2011 בעניין זה, כי "כיום ישנם חמישה מטוסי כיבוי פעילים.
הייתה פנייה לראה"ם, פעם נוספת, למכור את ערכת ה'סקופינג' ולהסב את מטוסי הכיבוי הללו למטוסי כיבוי רגילים.
גם השר לביטחון הפנים תומך בעמדה זו.
הדבר נובע מכך שחסר סד"כ של מטוסי כיבוי.
המחסור בסד"כ הוא אחד הלקחים המשמעותיים ביותר, והדבר עולה בתחקירים של הפעלת הטייסת.
גם אם כל שבעת מטוסי הכיבוי היו פעילים כיום היה צריך עוד סד"כ.
חיל האוויר מקיים דיונים משותפים עם כב"ה במטרה לשפר את הפעלת מערך הכיבוי המוטס, אך המחסור בסד"כ הוא הגורם העיקרי שמקשה על הפעילות".
ראש מטה חיל האוויר דאז, תא"ל נמרוד שפר, מסר למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2011 ', כי "בנוגע ל'סקופינג- חיל האוויר מסר את מיטב דעתו המקצועית לפיה אין לרכוש את ערכת ה'סקופינג', וגם לאחר סיכום סגן הרמטכ"ל שהחליט לרכוש את ה'סקופינג ', חזר חיל האוויר על דעתו אך קיבל הנחייה לרכוש את הערכה.
לחיל האוויר היה ידוע, כי מטוסים עליהם מורכבת ערכת ה'סקופינג' מוגבלים במתאר הפעולה שלהם בגלל ערכה זו, ומשכך כיום מפרקים את הערכות משני המטוסים עליהם הן הותקנו.
הסבת מטוסי ה'סקופינג' למטוסים רגילים תתבצע בתוך כחודש, וכן יירכש מטוס נוסף ללא צורך בהעמדת תקציב נוסף על זה שניתן לפרויקט.
עמדת חיל האוויר בנוגע ל'סקופינג' הגיעה לסגן הרמטכ"ל ולשר הביטחון ובאופן בלתי רשמי ייתכן שהגיעה גם למזכ"ץ ראה"ם.
עמדת חיל האוויר בנוגע ל'סקופינג' הופיעה במסמכים והייתה ידועה".
ראש המטה אמר, כי אינו יודע מדוע הוחלט לרכוש את ערכות ה"סקופינג", וכי בסופו של דבר הוחלט לקבל את עמדת חיל האוויר.
בנובמבר 2011 פנה נציב כבאות והצלה, רב-טפסר שחר איילון, למנכ"ל המשרד לביטחון הפנים דאז, מר יעקב גנות, בעניין כמות מטוסי כיבוי אש, וציין, כי בשרפה שפרצה ב- 13.
11 באזור הכרמל פעלו ארבעה מטוסי כיבוי וכי "נאלצנו להזניק מטוסים נוספים של חברת 'תלם' המתואמים באמצעות הקרן לכיבוי אש מהאוויר.
כמות מטוסי הכיבוי האווירי הזמינה, קרי - 4 מטוסים מבצעיים אינה מקובלת עלי ואני יודע שגם אינה מקובלת עליך.
נרכשו 7 מטוסי כיבוי מהאוויר ואינני מבין מדוע לא ניתן להזניק ולהפעיל 7 מטוסים בו זמנית.
בעבר ציינתי שאני זקוק ל -12 .
"מטוסים מבצעיים בביקורת לא נמצא, כי משרד הביטחון או צה"ל ערכו אמדן של ההוצאות והנזקים בגין עלויות רכישת ערכות ה"סקופינג", התקנתן, פירוקן ואי-הפעלת שני המטוסים שעליהם הורכבו הערכות, שמשמעותה אבדן כשירותם של שניים מתוך שבעת מטוסי הכיבוי בקיץ 2011.
משרד ראש הממשלה מסר למשרד מבקר המדינה במרץ 2012 , כי "בפגישה אצל כי לאור הידע שנצבר ]לידיעתו[ השר לביטחון פנים נדון גם נושא הסקופינג והובא במהלך השנה לצורך גיבוש המלצה על סוג המטוס, לדעת כל הגורמים המקצועיים 528 דוח ביקורת שנתי63א .
נכון יותר לפעול ללא יכולת הסקופינג.
עם סיום עבודת המטה המסודרת והמקיפה, יביא השר לביטחון פנים את המלצותיו בפני ראש הממשלה".
עוד מסר משרד ראש הממשלה בעניין זה, כי "בדיונים שנערכו עם צה"ל ומשרד הביטחון לא נאמר שיש בעיה לגבי הסקופינג, ואם יש בעיה כזו, על משרד הביטחון להעלות אותה מערכת הביטחון 529 .
כעובדה לא הגיע כל מידע למזכ"ץ בנוגע לעמדת חיל האוויר לעניין הסקופינג".
משרד הביטחון מסר למשרד מבקר המדינה במרץ 2012 , כי "עם קבלת ההנחיה להסב חזרה את שני מטוסי ה' סקופינג' לתצורה יבשתית (מאחר ולא מילאו את ייעודם) נוהל משא ומתן עם החברה, שבסיומו הוסבו שני המטוסים וכן עובה מערך הכיבוי באמצעות רכש מטוס נוסף (8 .
"במספר) ללא תוספת תקציב רל"ש סגן הרמטכ"ל העביר למשרד מבקר המדינה ביוני 2012 את "סיכומי סגן ממועדים ש [ הרמטכ"ל בנושא ]ונים scooping אשר הועברו לידיעת מנכ"ל שר הביטחון ואף למזכ"ץ ראש הממשלה".
רל"ש סגן הרמטכ"ל ציין, כי "חשוב להבהיר הצבא והאמון על ]ראש מטה[ כי בסמכותו של סגן הרמטכ"ל מתוקף היותו רמ"ט בניין הכוח בצה"ל להחליט החלטות מסוג זה.
הגם שכך, עקב העובדה שראש הממשלה התייחס ליכולת זו באופן אישי הובא הנושא כאמור.
לידיעת מזכ"ץ ראש הממשלה".
כאמור, במכתבו של מזכ"ץ ראה"ם מ - 27.
11 למזכ"ץ שר הביטחון נכתב, כי "ראש הממשלה קובע כי יכולת שאיבת מים מהים היא חלק מהמענה".
הגורמים המקצועיים והפיקודיים בצה"ל ובכב"ה הגיעו למסקנה, בהתבסס על נימוקים מקצועיים וכספיים כבדי משקל, כי יעילות הפתרון של התקנת ערכות "סקופינג" (כיבוי באמצעות דליית מי -ים ואגמים) במטוסי "אייר -טרקטור" העולה מיליונים רבים, מוטלת בספק.
למרות זאת, המשיך משרד הביטחון ברכש שתי ערכות "סקופינג" למערך הכיבוי המוטס.
מבקר המדינה מעיר, כי בביקורת לא נמצא שהמלצתם של צה"ל וכב"ה, ואחר כך גם של היחידה לניהול הרכש של משרד הביטחון, שלא להסב מטוסי כיבוי קיימים למטוסים בעלי יכולת "סקופינג", הוצגה בפני שר הביטחון והשר לביטחון הפנים, ולא נמצא שהנושא עלה לראש הממשלה כדי שישקול מחדש את החלטתו בעניין זה, וזאת טרם הסבת המטוסים לבעלי יכולת "סקופינג".
דבר זה היה מונע את ההשקעה הכספית המיותרת, נוכח העובדה שלבסוף הוחלט לפרק את ערכת ה"סקופינג" מהמטוסים.
להקמת מערך כיבוי אווירי בישראל כמענה קבוע לשעת רגיעה ולשעת חירום נדרשת בחינה מקצועית של המשמעויות הנובעות מנושאים רבים, וביניהם: תמהיל כלי הטיס הדרושים, פעילות בשעות היום והלילה, כיבוי באמצעות דליית מי-ים ואגמים ("סקופינג"), כיבוי בשטח עירוני, שיתוף פעולה בסיוע מחו"ל, הפעלת חוזי אווירי ויכולות הנדרשות לסיוע, לחילוץ ולהצלה.
12 , כפי שצוין בתגובת משרד ראש המ משלה לדוח הביקורת, הטיל ראש הממשלה משימה זו על השר לביטחון הפנים.
530 דוח ביקורת שנתי63א .
חשוב שכל הגופים ומשרדי הממשלה הנוגעים בסוגיה זו ישותפו בעבודת המטה להקמת מערך כיבוי אווירי כמענה קבוע.
במקרים של חילוקי דעות בעניינים מהותיים שאינם באים לכדי פתרון בין הגופים הקשורים בהקמת מערך הכיבוי המוטס, כמו בעניין הפעלת מסוקי כיבוי, ראוי שיועלו להכרעת הדרג המדיני העוסק בכך - שר הביטחון והשר לביטחון הפנים - ועל פי הצורך יועלו על ידי השרים גם להכרעת ראש הממשלה.
מאחר שהקמת טייסת כיבוי בחיל האוויר, שתוכל לתת מענה מסייע לצרכים המבצעיים של כב"ה לפי תרחישי השרפות החזויים בעתות חירום ושגרה, היא פרויקט הכרוך בהשקעה כספית של מאות מיליוני ש"ח, עולה ספק אם בהיעדר תרחיש ייחוס ענפי באותה עת, ושאותו היה על כב"ה לפרסם, ניתן היה לקבוע במבוסס ובאופן מיטבי את הדרישה המבצעית לבניין הכוח, כפי שהציגה כב"ה.
עתה, משכב"ה הודיע למשרד מבקר המדינה (באפריל 2012 ) כי "נבנה ותוקף תרחיש הייחוס של כב"ה בשגרה ובחירום", כולל איום הייחוס של הכיבוי האווירי, ראוי אפוא, שכב"ה והמשרד לביטחון הפנים, שהאחריות לכב"ה הועברה אליו, יגבשו, בסיוע חיל האוויר, כגורם המקצועי בתחום התעופה, דרישה מבצעית אשר תשקף נכונה את הצרכים מבחינת המבנה של מערך הכיבוי האווירי שיש להקים, הסד"כ והתמהיל של כלי הטיס הדרושים.
קניין רוחני מוגדר כ"זכות הקניין שיש לאדם על יצירי רוחו" 4 .
יוצריהם של ידע ויצירות אמנותיות ואינטלקטואליות מסוגים שונים זכאים לקבל, מכוח חוקים מסוימים, זכות בעלות הכוללת את הרשות הבלעדית להשתמש בנכסים אלה ולהפיק מ הם רווח כלכלי, לתקופה מוגבלת.
זכות זו נועדה, בין היתר, לשמש תמריץ להשקעה בפיתוח ידע ומוצרים חדשניים לתועלת החברה כולה.
זכויות קניין רוחני כוללות פטנטים, זכויות יוצרים, מדגמים, סימני מסחר, סודות מסחריים וכד'.
מוסדות להשכלה גבוהה העוסקים במחקר, ובראשם האוני ברסיטאות, הם מקור ראשון במעלה ליצירת ידע חדש, תגליות מדעיות, תרופות מצילות חיים, טכנולוגיות מתקדמות ויצירות .
4 'על פי מילון אבן שושן, כרך חמישי (התשס"ד), עמ 1,683.
המוסדות להשכלה גבוהה 197 .
אינטלקטואליות מקוריות 5 .
העברת ידע יישומי מהאקדמיה לתעשייה הוא אחד ממנועי הצמיחה הכלכלית החשובים ביותר במשק המודרני: האקדמיה מספקת את בסיס הידע החד שני, והתעשייה "מתרגמת" אותו לייצור של מוצרים מתקדמים באמצעות הקמת מפעלים והעסקת עובדים.
בעידן של תחרות גלובלית וטכנולוגיה המתחדשת בקצב מואץ, נעשה הידע החדשני לבסיס שעליו מושתת קיומה של התעשייה המתקדמת6 .
בה בעת, עשויים הידע והטכנולוגיה שמפתחים בתעשייה לצרכ ים שימושיים להשביח ולקדם את המחקר וההוראה באוניברסיטאות.
קיימות דרכים רבות ומגוונות להעברת ידע הדדית בין האקדמיה לתעשייה, המזינות זו את זו, ובהן: הוראה והכשרה של בוגרים המשתלבים בתעשייה, פרסום תוצאות של מחקרים, מימון מחקרים באקדמיה על ידי התעשייה וייזום של מחקרים משותפים, ייעוץ של חברי סגל לתעשייה, פארקים מדעיים וחממות טכנולוגיות.
בעשורים האחרונים נוספה דרך להעברת הידע - מסחור קניין רוחני.
בשנות השמונים של המאה העשרים בוצעו בארה"ב שינויי חקיקה7 שהעבירו את הזכות לרישום זכויות על הקניין הרוחני שנוצר במוסדות להשכלה גבוהה באמצעות מימון ציבורי מהמדינה למוסדות עצמם ועודדו את העברתו לציבור באמצעות מסחורו.
בעקבות ארה"ב הלכו מדינות מתועשות נוספות ועודדו העברת ידע ממוסדות להשכלה גבוהה לתעשייה שהתבססה על רישום הזכויות ומסחורן לחברות תעשייתיות באמצעות יחידות בתוך המוסד או חברות שבבעלותו8.
בשונה מהדין בארה"ב, לפני שינויי החקיקה האמורים, לא הגביל החוק הישראלי את זכותם של המוסדות להשכלה גבוהה לרשום זכויות קניין רוחני על המצאות של עובדיהם9 , גם כאשר המצאות אלה פותחו בעקבות מחקרים שמומנו מכספי המדינה.
לפיכך, מעולם לא הייתה למוסדות בישראל מניעה חוקית למסחר קניין רוחני.
5 ,יצוין כי דוח זה מתמקד בקניין רוחני מסוג המצאות ותגליות בעלות פוטנציאל יישומי הניתנות להגנה על פי רוב באמצעות רישום פטנטים.
הדוח אינו מתייחס לקניין רוחני המוגן באמצעות זכויות יוצרים, כדוגמת פרסומים אקדמיים וספרי לימוד, שהוא בעל מאפיינים שונים וייחודיים.
6 על היחס שבין מדע לטכנולוגיה: "המדע מתאפיין בחקר הקיים ובשאיפה לגלות תופעות בטבע ולהבין ולהסביר תהליכים ומנגנונים של תופעות קיימות.
הטכנולוגיה, לעומת זאת, מתאפיינת במניפולציה על הטבע, בהמצאה וביצירה של מוצרים לתועלת האדם ולתועלת הסביבה, על בסיס חוקי הטבע".
חגית מסר -ירון, "הקפיטליזם של הידע", הוצאת משרד הביטחון ( 2008 ) (להלן- הקפיטליזם של הידע), עמ' 72.
7 החוק העיקרי בנושא זה ידוע בשם Bayh -Dole Act (להלן- חוק ביי-דול): Patent and Trademark Law Amedments Act, 35 U.
C section 200 -211(1980) ; חוק נוסף עיגן את כוונת הממשל האמריקני לקדם את ניצולן של המצאות שנוצרו באוניברסיטאות למען הכלכלה והחברה בכלל והתעשייה המקומית ועסקים קטנים בפרט: The Stevenson - Wylder Technology Innovation Act, 15 U.
C 3701 -3714 (1980) Sec.
2 8 בארה"ב שינויי החוק כאמור גרמו לעלייה חדה במספר הפטנטים שנרשמו על שמם של מוסדות להשכלה גבוהה, על פי נתוני איגוד מנהלי הטכנולוגיות בארה"ב (AUTM - The Association of University Technology Managers ).
על פי הערכות שונות כתוצאה מהעלייה במסחור אותם פטנטים זכתה הכלכלה האמריקנית בהכנסות של עשרות מיליארדי דולרים.
9 עד שנת 1967 הוסדרו זכויותיהם של ממציאים בישראל במסגרת פקודת הפטנטים והמדגמים.
חוק ה פטנטים, התשכ"ז - 1967 (להלן- חוק הפטנטים), שנכנס לתוקף באפריל 1968 החליף את הפקודה.
סעיף132 לחוק מסדיר את נושא הבעלות על המצאות של עובד עקב שירותו ובמהלכו וקובע כי הקניין הרוחני בהן שייך למעביד בהיעדר הסכם אחר בין הצדדים.
198 דוח ביקורת שנתי63א .
ואמנם, אוניברסיטאות המחקר בישראל 10 (להלן- האוניברסיטאות) היו בין החלוצות בעולם במסחור קניין רוחני שפותח באקדמיה, ומאז סוף שנות החמישים של המאה העשרים הקימו חברות ליישום הידע (להלן - חברות היישום)11 .
תהליך מסחור הקניין הרוחני על שלביו השונים מוסדר בתקנון שקבעה כל אוניברסיטה לעצמה, ובו מפורטים, בין היתר, זכויותיהם וחובותיהם של הממציאים ותפקידיהן של חברות היישום.
לרוב כולל תהליך המסחור את השלבים האלה: (א) הודעה של הממציא 12 לחברת היישום על המצאתו; (ב) החלטת חברת היישום אם להגיש בקשה לרישום פטנט על ההמצאה או להחזירה לממציא, והוא יהיה רשאי לעשות בה כרצונו; (ג) ביצוע כל הפעולות הדרושות על ידי חברת היישום לצורך הרישום במדינות שבהן תחליט לרשום את הפטנט; (ד) חיפוש אחר אפשרויות למסחר את הידע לתעשייה; (ה) התקשרות של חברת היישום עם גורם המעוניין למסחר את ההמצאה, לרוב על ידי מתן רישיון שימוש בפטנט תמורת תשלום של אחוז מוסכם מהכנסותיו ממכירת המוצר המבוסס על הפטנט (תמלוגים מהמכירות); (ו) חלוקת התמלוגים המתקבלים בחברת היישום, בניכוי הוצאותיה בגין מסחור ההמצאה, בין הממציא, חברת היישום והאוניברסיטה לפי יחס שנקבע בתקנון של כל אוניברסיטה.
בשנים האחרונות חלה עלייה מתמדת במספר ההמצאות עליהן דיווחו ממציאים לחברות היישום, במספר הפטנטים שרושמות החברות, במספר עסקאות המסחור שהן מבצעות ובסכומי הכנסותיהן ממסחור.
בתרשים שלהלן מובאת השוואה בין מספר הפטנטים שנרשמו בממוצע בכל שנה בשנים 1999 -2001 בארבע אוניברסיטאות (העברית, תל-אביב, בן -גוריון והטכניון), על פי דוח של פרופ' דניאל שפר וד"ר אמנון פרנקל13 , ובין מספר הפטנטים שנרשמו בכל שנה בשנים- 2008 2010 , לפי נתונים שמסרו האוניברסיטאות למשרד מבקר המדינה: .
10 האוניברסיטה העברית בירושלים (לה לן - האוניברסיטה העברית או העברית), אוניברסיטת תל-אביב (להלן גם - תל-אביב), אוניברסיטת בר -אילן (להלן גם - בר- אילן), אוניברסיטת חיפה (להלן גם - חיפה), אוניברסיטת בן -גוריון בנגב (להלן - אוניברסיטת בן-גוריון או בן -גוריון), הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל (להלן - הטכניון) ומכון ויצמן למדע (להלן - מכון ויצמן או ויצמן או המכון).
11 יצוין כי משנת 2006 מתבצעת פעילות מסחור הטכנולוגיות של הטכניון במסגרת יחידה עסקית בתוך חברה בת שלו - "מוסד הטכניון למחקר ופיתוח בע"מ" (להלן - מוסד הטכניון).
עד אז טיפלה בנושא חברה בת של מוסד הטכניון.
12 הממציא שעליו חלות הוראות התקנון מוגדר בתקנוני האוניברסיטאות ולרוב כולל את עובדי האוניברסיטה וכן את כל המועסקים בה במחקר עם עובדיה או משתמשים במשאביה כמו סטודנטים, חברי סגל בגמלאות וחוקרים ממוס דות אחרים (להלן - חברי סגל אקדמי או חברי סגל).
13 ,פרופ' דניאל שפר, ד"ר אמנון פרנקל ניתוח וגיבוש מדיניות להעברת טכנולוגיות מהאוניברסיטה לתעשייה דוח סופי, מוסד שמואל נאמן למחקר מתקדם במדע וטכנולוגיה, הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל ( 2003 ) (להלן- דוח שפר ופרנקל), עמ' 93.
המוסדות להשכלה גבוהה 199 מהתרשים עולה כי בשלוש מארבע האוניברסיטאות שנבדקו חל גידול של עשרות אחוזים במספר הממוצע של הפטנטים שנרשמו בכל שנה בשנים האמורות.
הכנסות כל חברות היישום ממסחור קניין רוחני בכל שנה בשנים 2008 -2010 , לפי נתונים שמסרו האוניברסיטאות למשרד מבקר המדינה, הסתכמו בכ -1.
2 )מיליארד ש"ח (בהתאמה14.
עיסוק האוניברסיטאות במסחור קניין רוחני בכלל, והשיטות שאומצו על ידן לשם כך בפרט, מעוררים מחלוקות אידאולוגיות ומעשיות.
תהליך המסחור טומן בחובו יתרונות וסיכויים גדולים לצד חסרונות ו סיכונים ממשיים.
המצדדים במסחור מצביעים על היתרונות העיקריים האלה: (א) תמריץ לפיתוח יישומים מסחריים להמצאות של האקדמיה; (ב) הגדלת תקציב האוניברסיטאות כתוצאה מהכנסותיהן ממסחור; (ג) הרחבת בסיס המימון של המחקרים באמצעות עידוד השקעות של המגזר הפרטי; (ד) תגמול ותמרוץ כלכלי לחוקרים באוניברסיטאות.
המתנגדים למסחור מצביעים בין היתר על החסרונות האלה: (א) סכנה להטיית מרכז הכובד המחקרי ממחקר מדעי בסיסי (טהור) המונע מסקרנות אינטלקטואלית למחקר יישומי המונע בין היתר משאיפה לרווח כלכלי; (ב) פגיעה אפשרית בערוצים אחרים להעברת ידע, כגון ייעוץ של חוקרים לתעשייה, עקב מתן בלעדיות לחברות היישום בטיפול בקניין הרוחני; (ג) חסמי גישה לידע - ריבוי פטנטים במחקר האקדמי עלול להקשות את הפעילות המחקרית ולייקר אותה; (ד) פגיעה בתרבות הארגונית האקדמית המבוססת על שיתוף במי דע כמו - פרסום מאמרים והשתתפות בכנסים; (ה) חשש לכרסום במעמדן הציבורי של האוניברסיטאות עקב טשטוש הגבולות שבין מחקר אקדמי ציבורי למחקר תעשייתי פרטי15.
14 הנתונים שמסר מכון ויצמן לשנת 2010 הם לתקופה שבין ינואר 2010 לספטמבר 2010.
15 ראו: פרופ' ניבה אלקין -קורן, העברת ידע באמצעות מסחור קניין רוחני , מוסד שמואל נאמן למחקר מתקדם במדע וטכנולוגיה והטכניון מכון טכנולוגי לישראל ( 2007 ) (להלן- דוח אלקין-קורן), עמ' 6 , 68-80.
200 דוח ביקורת שנתי63א .
בישראל אין חקיקה ספציפית הקובעת עקרונות מנחים וכללים להעברת ידע מהאקדמיה לציבור.
כך גם לא גובשה מדיניות ברמה הממשלתית 16 או ברמה האסדרתית על ידי המועצה להשכלה גבוהה (להלן - מל"ג) והוועדה לתכנון ולתקצוב שלה (להלן - ות"ת) להעברת ידע מסוג זה 17 .
המשימה של התוויית המדיניות לניהול הקניין הרוחני באוניברסיטאות והפיקוח על יישומה נותרה על כתפי המוסדות המנהלים שלהן.
בחודשים אפריל -דצמבר 2011 בדק משרד מבקר המדינה כמה היבטים בניהול הקניין הרוחני באוניברסיטאות.
בין היתר, נבחנו התווייתה ויישומה של מדיניות הקניין הרוחני באוניברסיטאות; הטיפול בקניין הרוחני בעבודות מחוץ לאוניברסיטה; מסחור המצאות בתחום של טכנולוגיות המידע והתקשורת; הקשרים שבין האוניברסיטאות לחברות היישום; יישום החלטת הממשלה בנושא הבעלות על הקניין הרוחני; ופעילותן של מל"ג וות"ת בנושא ניהול הקניין הרוחני באוניברסיטאות.
במהלך הביקורת הפיץ משרד מבקר המדינה שאלונים בנושא ניהול הקניין הרוחני בשמונה אוניברסיטאות: האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת תל-אביב, אוניברסיטת בר -אילן, אוניברסיטת בן -גוריון, אוניברסיטת חיפה, הטכניון, מכון ויצמן והאוניברסיטה הפתוחה 18 ,.
כמו כן נעשו בדיקות השלמה במכון ויצמן בטכניון, במל"ג ובוות"ת.
במהלך הבדיקה נעשו בירורים והתקיימו פגישות עם בעלי תפקידים באונ יברסיטאות ובחברות היישום, חברי סגל אקדמי, גורמים מהמגזר הפרטי והציבורי ומומחים בתחום הקניין הרוחני.
הסדרת נושא הקניין הרוחני באוניברסיטאות .
הבסיס הנורמטיבי והארגוני לקידום המצאות וידע .
במדינות המתועשות מתרחשים בשלושת העשורים האחרונים תהליכים שנועדו לקדם את ניצול ההמצאות והידע החדש שנוצר במוסדות להשכלה גבוהה לפיתוח התעשייה והכלכלה.
תהליכים אלה של העברת טכנולוגיה ( technology transfer ) יכולים להתבצע בערוצים רבים ומגוונים.
ואכן מדינות שונות בעולם הנהיגו מגוון הסדרים בנושא הקניין הרוחני הנוצר .