HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
באוגוסט 2008 הגישה חברת עמידר תביעת פינוי נגד שתי העמותות שהפעילו את בית הכנסת.
החברה דרשה מהן לפנות את הקומה הראשונה בנכס, וכן דמי שימוש בעבור השימוש הלא חוקי במשך השנים.
בפברואר 2009 פנו שתי העמותות לבית ה משפט וביקשו ממנו שיורה לחברת עמידר ולרשות לבטל את כתב התביעה.
ביוני 2009 העבירו שתי העמותות את החומר שברשותם ליועץ שר השיכון.
בעקבות זאת פנה יועץ שר השיכון ביולי 2009 לעוזרת מנהל הרשות וציין שהשר מעוניין להעלות את הנושא בפגישת העבודה הקרובה, כדי למצוא פתר ון לבית הכנסת.
עוד ציין יועץ השר, כי העניין מטופל על ידי מחוז ירושלים ברשות, והוא כבר פנה למחוז פעמים מספר בעניין זה.
הנושא עלה גם בדיון שהתקיים בהנהלת הרשות בדצמבר 2009 , ובו אישרה הנהלת הרשות את המלצת המחוז להקצות את הנכס ללא תמורה לבית כנסת, אך התנתה את ההסדר בכך שהוא יתנהל אך ורק בפני ישות משפטית, קרי עמותה רשומה .
עוד צוין כי החלטה זו מחייבת שינוי בהחלטת מועצה על ידי מועצת מקרקעי ישראל, המתירה הקצאת קרקע למטרות דת לרשות מקומית בלבד, ולא לישות משפטית עצמאית.
בביקורת לא נמצא כי החלטת המועצה שונתה בהתאם להחלטת הנהלה זו.
כמו כן, לא נמצא מסמך שיסביר מדוע החליטה הנהלת הרשות לחרוג מהנהלים שהיו נהוגים עד אז לפי החלטת מועצה קיימת, ולבקש לפעול במקרה זה בפני ישות משפטית שאינה רשות מקומית.
משרד הבינוי והשיכון 375 .
מהאמור לעיל עולה, כי לאחר שלשכת שר השיכון החלה לעסוק בנושא בית הכנסת בירושלים, קיבלה הנהלת הרשות החלטה הסותרת החלטת מועצה קיימת , בלא שנמצאו הנימוקים לכך.
בדצמבר 2010 ובפברואר 2011 פנו שתי העמותות ליועץ השר וביקשו את עזרתו בעצירת הליך הפינוי מבית הכנסת.
הן ציינו כי אין לעירייה התנגדות להסדר ישיר בין חברת עמידר לעמותות בית הכנסת, הכולל מציאת פתרון להמשך קיומו ולהסדרת פעילותו של בית הכנסת במבנה.
ביוני 2011 עדכן יועץ שר השיכון את עוזרת מנהל הרשות כי נושא בית הכנסת בירושלים יועלה בפגישת העבודה הקרובה שבין השר למנהל הרשות.
בביקורת לא נמצאו מסמכים גם בנוגע לפגישת העבודה הזאת או לסיכום כלשהו שנקבע ביניהם, ונכון למועד סיום הביקורת נושא הסדרת פעילות בית הכנסת בירושלים עדיין לא הסתיים.
 מהאמור לעיל עולה, כי נושא בית הכנסת בירושלים עלה בתדירות גבוהה בתכתובות שבין יועץ השר לעוזרת מנהל הרשות ובפגישות עבודה של השר ומנהל הרשות, ובהמשך לכך גובשה עמדת הרשות.
כל זה התרחש בעת שהתקיים הליך משפטי במטרה לפנות את העמותות מהנכס האמור.
משרד מבקר המדינה מעיר כי בשל העובדה שישנם עוד מספר רב של נכסים הנמצאים באותו מעמד, ראוי היה שיתקיים דיון במועצת מקרקעי ישראל, שיגבש פיתרון לכל הנכסים הללו ולא רק לנכס אחד מבין כולם.
בית הכנסת בתל אביב -יפו החל בשנות השבעים של המאה העשרים פעל בתל אביב-יפו בית כנסת ללא הסכמת הרשות.
נוסף על כך צמוד לבית הכנסת נבנה ללא היתר, תוך פלישה לחלקה סמוכה, מבנה נוסף כחלק מבית הכנסת.
בביקורת נמצא כי שר השיכון ויועץ השר פעלו להגיע לפשרה שתסדיר את פעילותו של בית הכנסת במקום, אף שפעל בניגוד לחוק.
להלן הפירוט: פעילות הרשות להסדרת פלישתו של בית הכנסת לחלקה סמוכה לאחר שהרשות הגישה תביעה לסילוק יד נגד גבאי בית הכנסת על הסגת גבול בבית משפט השלום בתל אביב-יפו, ניתן במאי 2001 פסק דין לפינוי בית הכנסת, אך הוא לא בוצע.
באפריל 2009 שיווקה הרשות את החלקה הצמודה לבית הכנסת הכולל ת גם את המבנה שנבנה ללא היתר.
בעת החתימה על העסקה ידעו הקונים על הפלישה לחלקתם.
בינואר 2011 פנו נציגי בית הכנסת לשר השיכון לשעבר בבקשה שיסייע להם לפתור את המחלוקת עם חברת עמידר ועם הרשות בנוגע לבנייה שנעשתה ללא היתר בחלקה הצמודה לבית הכנסת, לאחר שרוכשי החלקה הגישו תביעה לבית משפט השלום בתל אביב-יפו.
בפברואר 2011 השיב להם מנהל מחוז תל אביב בשם מנהל הרשות, כי קיים פסק דין עוד משנת 2001 שהבנייה נעשתה באופן לא חוקי, ולכן אין בכוונת הרשות להתערב בסוגיה.
בה בעת ניתן פסק דין בתביעה שהגישו רוכשי החלקה הצמודה, ובו המליץ בית המשפט לנסות להגיע להסדר ביחד עם הרשות וחברת עמידר, אך אם לא יימצא פתרון מוסכם, העיקרון הוא שאין לפגוע בקניין התובעים.
נציגי בית הכנסת פנו לשר השיכון בבקשה שיזמן ישיבה משותפת עם חברת עמידר, הרשות והתובעים כדי לנסות למצוא פתרון.
בעקבות זאת, במ רץ 2011 קיים מנהל מחוז תל אביב ברשות דיון בנושא בית הכנסת, בהשתתפותם של נציגי בית הכנסת ונציגי הבעלים של החלקה הצמודה, ובו הבהיר כי אין בכוונת הרשות להתערב במחלוקת שבין הבעלים הפרטיים של החלקה ובין נציגי בית הכנסת.
עם זאת, אין מניעה כי הצדדים יגיעו להסכמה באופן ישיר ללא התערבות הרשות.
בסופו של דבר, לאחר שהצדדים לא הצליחו להגיע לפשרה ביניהם, הרסו הבעלים הפרטיים את המבנה, שנבנה בחלקתם ללא היתר.
מהאמור עולה, כי אף שהרשות החליט ה שלא ל התערב במחלוקת שבין בעלי החלקה ובין נציגי בית הכנסת, ואף שמדובר בנושא פרטני, הנושא עלה פעמים מספר בפגישות עבודה של השר ומנהל הרשות.
הרשות עסקה בכך שוב ושוב גם באותן פגישות עבודה וגם בתגובותיה לבקשות של יועץ השר.
פעילות הרשות להסדרת פעילותו הלא חוקית של בית הכנסת במאי 2011 פנה ראש המועצה הדתיתשל תל אביב-יפו למנהל הרשות דאז בבקשה למצוא פתרון שיאפשר את קיומו והפעלתו של בית הכנסת, ויסכים לשינוי ייעוד החלקות, כך שניתן יהיה לאשר את פעילותו של בית הכנסת במקום.
במקביל פנה יועץ השר לעוזרת מנהל הרשות וביקש להעלות את הנושא בפגישת עבודה של השר עם מנהל הרשות.
ביוני 2011 , בפגישת עבודה של מנהל הרשות והשר סוכם, כי מנהל הרשות יטפל בנושא.
ואכן, לאחר אותה פגישה כתב מנהל הרשות לראש המועצה הדתית, כי לרשות אין התנגדות לשינוי ייעוד הקרקע לייעוד בית כנסת, ובלבד שזכויות המגורים במגרש ובתב"ע לא ייפגעו.
עוד נמצא, כי הסדרת פעילותו של בית הכנסת עלתה גם בפגישות עבודה של השר ומנהל הרשות הנוכחי, בדצמבר 2011 וביולי 2012 , והוא אשרר את הסכמתו בכתב של מנהל הרשות הקודם.
מהאמור עולה, כי השר פעל להסכמתם של מנהל הרשות הנוכחי ומנהל הרשות דאז, לשינוי ייעוד הקרקע כדי שבית הכנסת יוכל להמשיך לפעול במקום.
משרד הבינוי והשיכון 377 .
 מהאמור לעיל עולה כי שר השיכון פעל להסדרת פעילותם של שני בתי כנסת אשר פעלו בניגוד לחוק, בפגישות עבודה עם מנהל הרשות ובאמצעות פניות של עוזרו לגורמים שונים בהנהלת הרשות.
לדעת משרד מבקר המדינה, היה על השר להעלות את הנושא העקרוני במליאת המועצה, כדי שתדון ותקבע מדיניות אחידה שניתן להסתמך עליה גם בבקשות דומות, ולא רק בנושא הפרטני של בית הכנסת .
מפעל תעשייתי בטבריה .
באוקטובר 2001 אושרה הקצאת מגרש בטבריה לחברת תעשייה (להלן - חברה א'), בהתאם לתקנת פטור מחוק חובת המכרזים , למטרת הקמת מפעל לפלסטיקה.
תקופת הפיתוח הוארכה על פי בקשת החברה, אגב קבלת התחייבות (בתצהיר) מבעל החברה, שלא לעשות בשטח כל שימוש שאינו תעשייתי ולא לחרוג ממטרת ההקצאה.
בעקבות סימנים שהגיעו לידי הרשות כי במקום נבנה אולם אירועים ולא מפעל תעשיית י, הגישה הרשות ביוני 2009 בקשה בבית משפט השלום בנצרת עילית למתן צו מניעה זמני נגד חברה א', שיאסור על יה להפעיל אולם אירועים ושמחות במקרקעין.
ביולי 2009 פנה ראש עיריית טבריה למנהל הרשות וביקש ממנו למצוא פתרון לפעילות חברה א', הכולל אפשרות להתיר שימושים מסחרי ים בתקופת הביניים.
זאת, כדי למזער את הנזקים שנגרמו לבעלי החברה, שתכננו, לדבריו, לבנות מפעל תעשייתי, אך בשל קשיים כלכליים הם מעוניינים לעשות בו שימוש שונה.
בקשת ראש העיר עלתה לדיון בהנהלת הרשות ונדחתה.
בסיכום הדיון צוין, כי הרשות אינ ה מוכנה לוותר על ההליך המשפטי שהתנהל נגד חברה א', וזאת כי לדעת מנהל הרשות פעלו בעלי החברה בניגוד להסכם החכירה שהרשות חתמה עמם, ובניגוד להצהרתו המפורשת של מנכ"ל החברה.
יצוין כי בעניין זה כתב מבקר המדינה בדוח קודם14 , בין היתר, כי הוועדה המקומית פעלה שלא כדין במשך כל הטיפול במתן היתרי בנייה לחברה א', ומצא ליקויים בפעילות הרשות שלא אכפה ולא עשתה די כדי למנוע בניית מבנה שאינו למטרת תעשייה כפי שסוכם עם בעלי החברה.
בפברואר 2010 פנו בעלי חברה א' למנהל מחוז הצפון ברשות וביקשו ממנו לאשר להם להשתמש בחלק מהמבנה שבנו למטרות מסחר.
מנהל המחוז דחה את בקשתם.
בעקבות התשובה השלילית שקיבלו, פנו בעלי חברה א' לשר השיכון לשעבר וביקשו את עזרתו להפעלת המבנה למטרות תעשייה ומסחר (אולם אירועים), משום שהרשות מתנה את הפעלת המקום לצורכי מסחר בקיומו של מכרז פומבי.
14 מבקר המדינה , דוח שנתי 60א ( 2010 " ) בפרק הקמת אולם אירועים על קרקע שהוקצתה לתעשייה", עמ' 409-423 .
נמצא כי בספטמבר 2010 הוחזר התיק המשפטי לרשות, משום שהדיון בבית המשפט, שנקבע בתיק זה נדחה בהסכמת הצדדים ללא קביעת מועד חדש, וזאת - כדי לנסות לפתור את המחלוקת בדרך של משא ומתן.
בביקורת לא נמצאו מסמכים בנוגע לה סכמת הרשות או המחוז להפסיק את ההליך המשפטי נגד חברה א', ואף לא הסבר לצורך לנסות להגיע עם בעלי החברה לפשרה.
בינואר 2011 פנו שוב בעלי חברה א' לשר, ובעקבות פנייתם נמצאו התכתבויות בין יועץ השר למנהל מחוז הצפון בנוגע לפשרה, ולפיה יפרסם המחוז מכרז פומבי חדש על הקרקע כולל המבנה.
כמו כן נמצא, כי בחודשים ינואר -אוגוסט 2011 הנושא עלה פעמים רבות בפגישות עבודה שהתקי ימו בין שר השיכון למנהל הרשות.
גם במקרים אלה לא נמצאו סיכומי פגישות, וגם לא נמצאו סימוכין להחלטה של הרשות על שיווק הקרקע במכרז פומבי, ולסיבות שהניעו את הרשות לנסות ל הגיע לפשרה עם החברה.
כאמור, בעלי חברה א' פעלו בניגוד להסכם החכירה שהרשות חתמה עמם, ובניגוד להצהרתו המפורשת של מנכ"ל החברה, ובנו אולם אירועים למטרות מסחר במקום מפעל תעשייתי.
גם מבקר המדינה, בדוח שפרסם בינואר 2010 , הצביע על ליקויים רבים בפעילות הוועדה המקומית לתכנון ובניה במתן היתרי בנייה לחברה, כמו גם בפעילות הרשות למניעת בניית מבנה מסחרי.
למרות זאת נמצא, כי לאחר פניית בעלי החברה לשר, ולאחר שהשר ולשכתו העלו שוב ושוב את הסוגיה לפני מנהל הרשות - משכה הרשות את התביעה למתן צו מניעה נגד בעלי החברה מבית המשפט, והחלה במהלך של ניסיון להגיע עמם לפשרה.
לצורך השוואה וכדי להמחיש את ההתערבות הבלתי ראויה של שר השיכון לשעבר במקרה האמור לעיל, יתואר להלן מקרה דומה בטבריה, שבו מיצ תה הרשות את סמכותה.
בנובמבר 2002 החכירה רשות מקרקעי ישראל לחברה מסוימת (להלן - חברה ב') קרקע באזור התעשייה בטבריה בפטור ממכרז, למטרת בניית מפעל לייצור צינורות.
ביולי 2004 התברר לרשות כי החברה הקימה במקום אולם שמחות.
חברה ב' הודתה בעובדה שהיא ניהלה במקום אולם שמחות, וביקשה מהרשות להסכים לשימוש החורג, תוך שהיא מתחייבת לקדם תכנית להסדרת ההיבט התכנוני.
הרשות סירבה לבקשת החברה, דרש ה את הפסקת הפעילות של אולם השמחות, ובמאי 2006 אף שלח ה הודעה לחברה על ביטול חוזה החכירה שנחתם עמה.
ביולי 2006 הגישה הרשות נגד חברה ב' תביעה לסילוק יד מהקרקע, תשלום פיצויים בגין הפרת חוזה והתנהגות בחוסר תום לב.
לטענת הרשות החברה קיבלה את הקרקע מהרשות בפטור ממכרז לצורך הקמת מפעל לייצור צינורות, אך הקימה במקומו אולם שמחות.
באוקטובר 2010 ניתן פסק הדין שקבע, כי חברה ב' חייבת לסלק את ידה מהקרקע ולהשיבה לרשות כשהיא פנויה מכל אדם וחפץ נטוע ומחובר, להרוס ולפנות על חשבונה את המבנה והגדרות אשר בנתה והציבה על הקרקע.
נוסף על כך חייב השופט את החברה בתשלום של כ- 85,000 ש"ח ובהוצאות משפט.
יצוין כי חברה ב' הגישה ערעור על פסיקת בית המשפט.
בפברואר 2013 דחה בית המשפט המחוזי את ערעורה, ובאפריל 2013 דחה בית המשפט העליון את בקשת רשות הערעור של החברה.
משרד הבינוי והשיכון 379 .
מהאמור לעיל עולה כי חברהב' עשתה שימוש חורג בקרקע שהרשות החכירה לה, ובנתה אולם שמחות במקום מפעל לייצור צינורות.
הרשות, למרות בקשת החברה, לא הסכי מה להתפשר עמה, ביטל ה את הסכם החכירה והגיש ה נגדה תביעה שהתקבלה בבית המשפט.
יצוין כי בנובמבר 2010 פנה יו"ר ועדת הפנים של הכנסת בשם בעלי חברה ב' לשר השיכון לשעבר, בבקשה שיסייע לבעלי החברה להמשיך להפעיל במקום אולם אירועים ולמנוע את הריסתו.
בתשובתו דחה יועץ השר את הבקשה כיוון, שלדבריו, שר השיכון אינו מתערב בהחלטות שיפוטיות שניתנו על ידי בית משפט מוסמך.
בתשובתו לפניית משרד מבקר המדינה מדצמבר 2012 מסר השר לשעבר, כי תשובתו זו לחברה ב' היא דוגמה לסוג הפניות אשר נענו בצורה ישירה על ידי יועץ השר, בלי שהיה צורך לערב את הרשות בשל פסק הדין הברור שהתקבל בעניין.
משרד מבקר המדינה מעיר לשר לשעבר, כי מפעל התעשייה בטבריה הוא דוגמה למקרה שבו הוא החליט להתערב, פנה לרשות והעלה את הנושא פעמים רבות בפגישות העבודה עם מנהל הרשות, ולעומתו מקרה דומה שבו החליט השר שלא להתערב.
זאת ועוד, השר לשעבר ציין בתשובתו כי החליט שלא להתערב בשל פסק הדין הברור שהתקבל בעניין.
משרד מבקר המדינה מציין, כי גם במקרים אחרים שפורטו לעיל, ניתן פסק דין של בית המשפט, אך הדבר לא מנע מהשר מלהתערב בהם.
לדעת משרד מבקר המדינה, בפעילות מסוג זה של השר יש כדי ליצור, למצער, מראית עין של העדפת מקרה אחד על פני אחר.
 מהאמור לעיל נראה כי מעורבותו של שר השיכון לשעבר גרמה לכך שהרשות שינתה את עמדת ה וניסתה ל הגיע לפשרה עם חברה א', ולא המשי כה לפעול בדרך של מיצוי התביעה, למרות החריגה הבוטה מהמטרה שלשמה הוקצתה לה הקרקע.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הרשות לנהוג דין שווה במקרים דומים.
פעילות ישירה של השר באירוע נקודתי מעלה חשש של איפה ואיפה העלולה לפגום בתדמיתו של המינהל הציבורי.
החוק קובע כי תפקיד רשות מקרקעי ישראל לנהל את מקרקעי ישראל, ותפקידה של מועצת מקרקעי ישראל לקבוע את המדיניות הקרקעית שהרשות פועלת לפיה, לפקח על פעולותיה ולאשר את הצעת תקציבה.
שר הבינוי והשיכון מכהן כיו"ר המועצה.
על פי החוק מסורה הסמכות לקבוע את המדיניות שעל פיהתפעל ה רשות ולפקח על פעולותיה - רק למועצה כגוף .
השר, כיו"ר המועצה, שותף לתהליך קביעת המדיניות הקרקעית ולפיקוח על הרשות.
הוא יכול להעלות לדיון המועצה ולהכרעתה סוגיות עקרוניות הנוגעות למדיניות הכוללת של ה רשות ולסדרי העבודה ברשות.
גם בית המשפט קבע15 בדצמבר 1991 כי הגוף המוסמך להחליט בנושא הקרקעות היא ה רשות החייבת להפעיל שיקול דעת, ואין ה וא מקבל ת הוראות מהממונים עליה.
גם מבקר המדינה קבע בדוחות קודמים בעניין רשות מקרקעי ישראל, כי אף שהשר משמש גם יו"ר מועצת מקרקעי ישראל - אין זה מסמכותו להתערב בפעילות ה השוטפת של ה רשות ולהנחותה בעניינים נקודתיים.
עוד קבע מבק ר המדינה כי כפיפותו האדמיניסטרטיבית של מנהל הרשות לשר, וכהונתו של השר גם בתפקיד יו"ר המועצה, אין בהם כדי להקנות לו סמכות לתת לרשות הוראות הנוגעות לדרך טיפולה בקרקעות שבניהולה.
גדרי ההתערבות של שר השיכון בפעילותה השוטפת של הרשות ויחסיו עם הדרג המקצועי, כפי שקבע מבקר המדינה, הוצגו על ידי המשנה ליועץ המשפטי לממשלה לשר השיכון לשעבר ולעוזרו וכן למנהל הרשות הנוכחי עם כניסתו לתפקיד, ולדבריה - הדברים הובנו היטב והובהרו למעלה מכל ספק.
ואולם הביקורת מצאה כי בעקבות פניות שהגיעו ללשכתו, נהג השר, במקרים לא מעטים, לפנות לדרג המקצועי ב רשות ולהעלות נושאים נקודתיים, עד כדי חשש להתערבות בעבודת ה השוטפת של הרשות .
מן הראוי ששר השיכון יקיים דיונים עקרוניים בסוגיות העומדות על הפרק, כך שיוכל להביא לידי שינוי בהחלטות המתקבלות במליאת מועצת מקרקעי ישראל, אם לדעתו יש לכך הצדקה, בדרך של קביעת מדיניות אחידה ושוויונית לכלל.
נוכח הליקויים שהועלו בדוח זה, מן הראוי כי, היועץ המשפטי לממשלה יבהיר בהנחיותיו את הגבולות בין קביעת מדיניות על ידי שר השיכון והאחריות המוטלת עליו מתוקף תפקידו, לבין התערבות בביצוע העבודה השוטפת, ובמיוחד את גבולות ההתערבות של שר השיכון, המשמש גם יו"ר מועצת מקרקעי ישראל, בעבודה השוטפת של הרשות.
15 'המר (חיפה) 2878/91 , יפרח אברהם בנין ופיתוח בע"מ ואח' נ' רשות מקרקעי ישראל(לא פורסם).
משרד הבינוי והשיכון 381 .
משרד התיירות (להלן- המשרד) פועל להגדלת היקף תיירות הפנים במדינת ישראל ותיירות החוץ אליה.
המשרד מעודד קיום אירועים בעלי אופי תיירותי באמצעות השתתפות במימון הוצאות שיווקם ופרסומם.
"אירוע" מוגדר3 פעולה מושכת קהל, בעלת פוטנציאל להגברת התיירות ברחבי הארץ, בתחומים כגון תרבות, מוזיקה, אמנות, ספורט עממי, מזון ואירועי דת המשלבים עלייה לרגל לארץ הקודש.
כך למשל השת תף המשרד במהלך השנים במימון פסטיבל עכו לתיאטרון, פסטיבלים למו זיקה ולמחול והילולת הבאבא סאלי בנתיבות.
ממרץ2009 ועד מרץ2013 כיהן מר סטס מיסז'ניקוב כשר התיירות (להלן - השר או שר התיירות), ומיוני 2009 ועד מאי2013 כיהןמר נועז בר ניר כמנכ"ל המשרד (להלן - המנכ"ל או מנכ"ל המשרד).
בשנת 2008 מימן המשרד אירועים בסכום של כ-0.
64 מיליון ש"ח, בשנת2009 בכ- 1.
61 מיליוני ש"ח, בשנת2010 בכ-2.
83 מיליוני ש"ח, ובשנת2011 בכ-2.
ביולי2010 החליט המשרד להשתתף במימון פסטיבל סטודנטים בין-לאומי, אשר נ משך שלושה ימים בספטמבר 2010 באילת (להלן- הפסטיבל או פסטיבל הסטודנטים), בחסות התאחדות הסטודנטים בישראל (להלן - ההתאחדות או התאחדות הסטודנטים).
באוגוסט 2010 התקשר המשרד עם ההתאחדות להפקת הפסטיבל.
בפועל הופק הפסטיבל על ידי חברה פרטית (להלן גם - החברה).
השתתפות המשרד במימון הפסטיבל הייתה בסכום של 936,000 .
משרד מבקר המדינה בדק בחודשים אפריל-נובמבר 2011 את סדרי השתתפות המשרד במימון אירועי תיירות בכלל, ואת השתתפות המשרד במימון פסטיבל הסטודנטים בפרט.
במהלך שנת 2012, לסירוגין, נערכו השלמות.
הביקורת נעשתה במשרד התיירות, ובמסגרתה נבדקו תהליכי קבלת ההחלטות לאישור השתתפות המשרד במימון הפסטיבל והפיקוח והבקרה על השימוש בכספי המשרד.
בירורים והשלמות נערכו עם ההתאחדות ועם החברה, שאינן גופים מבוקרים.
3 ההגדרה מובאת בנוהל "השתתפות באירועים תיירותיים ", המתפרסם לציבור באתר האינטרנט של המשרד, מעת לעת כחוזר מנכ"ל.
שם הדוח: שם הדוח: השתתפות המשרד במימון אירועים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64א שנת פרסום: התשע"ג-2013 .
מימון פעילות גופים חוץ-ממשלתיים .
אירועי תיירות רבים נערכים על ידי עמותות התיירות והרשויות המקומיות (להלן - גופים חוץ-ממשלתיים) המקיימות את האירועים ופועלות ללא כוונת רווח, ו מקבלות מהמשרד מימון חלקי בגין השיווק והפרסום, ובמקרים ספורים אף השתתפות בהוצאות הפקת האירוע.
(א) ככלל, קיימות שלוש דרכים למימון פעילות גופים חוץ-ממשלתיים.
האחת, תקצוב ישיר; השנייה, התקשרות חוזית לפי חוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992 (להלן- חוק חובת המכרזים); והשלישית, תמיכה לפי סעיף 3 א לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985 (להלן- חוק יסודות התקציב).
(ב) לעניין תמיכה לפי חוק יסודות התקציב, הנחיית היועץ המשפטי לממשלה4 (להלן- הנחיית היועמ"ש לממשלה) מחייבת את המשרד לקבוע, בהתייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה (להלן - היועמ"ש לממשלה ), מבחנים שוויוניים לחלוקת סכום התמיכה.
עוד קובעת ההנחיה כי דרישות הסף ואמות המידה למבחנים יהיו אובייקטיביות, כמותיות וסבירות5.
(ג) עד שנת 2004 השתתף המשרד במימון אירועים בדרך של תמיכה לפי חוק יסודות התקציב.
התמיכה נעשתה בהתאם לנוהל להגשת בקשות לתמיכה מתקציב המדינה במוסדות ציבור6 (להלן- נוהל תמיכות), הכולל מבחני תמיכות בעמותות תיירות (להלן - מבחני תמיכה או מבחני תמיכות)7.
)(ד בינואר 2005 החליט מנכ"ל המשרד דאז כי תופסק הפעלת מבחני תמיכות בעמותות תיירות, ויופעלו מיזמים משותפים, שיתבססו על שיתוף פעולה לשיווק ולעידוד תיירות פנים בין המשרד לבין "הגורמים האזוריים", כלומר הגופים החוץ-ממשלתיים.
המיזמים המשותפים יאושרו על ידי ועדת המכרזים המשרדית (להלן - ועדת המכרזים או הוועדה) .
נקבע כי במסגרת שיתוף הפעולה יבצע המשרד את פעולות השיווק, ואילו הגורמים האזוריים ישתתפו מתקציבם במימון הפעילות בהתאם לתקנות חובת המכרזים , התשנ"ג-1993 (להלן- תקנות חובת המכרזים).
הודגש שלא יועבר תקציב מהמשרד לגופים החוץ-ממשלתיים.
באפריל 2010 פנה המשנהדאז ליועמ"ש לממשלה (ייעוץ) (להלן - המשנה דאז ליועמ"ש לממשלה), אל מר עובד קדמי, היועץ המשפטי של משרד התיירות (להלן - היועמ"ש), והעיר כי מבחני התמיכות של המשרד אינם עומדים בדרישות חוק יסודות התקציב, ולכן טעונים ביטול או החלפה.
במאי 2010 אישר המשנה דאז ליועמ"ש לממשלה את ביטול מבחני התמיכות של המשרד, אולם הדבר לא פורסם ברשומות.
בעקבות הביקורת פנה, במאי 2011, משרד התיירות לראש תחום חקיקה במשרד המשפטים, בבקשה לפרסם הודעה ברשומות על אודות ביטול מבחני התמיכה של המשרד.
באותו החודש פורסם ביטולם ברשו מות8.
)(ה משנת 2008 משתתף המשרד במימון אירועים באמצעות נוהל "השתתפות באירועים תיירותיים", המתפרסם לציבור באתר האינטרנט של המשרד, מעת לעת כחוזר מנכ"ל (להלן - הנוהל או נוהל אירועים).
בנוהל נקבע כי המשרד ישתתף באירועים בדרך של מיזם על פי .
2005 , "תמיכת המדינה במוסדות ציבור לפי סעיף3 א לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה- 1985 ," הנחיות היועץ המשפטי לממשלה (אוגוסט 2009).
5 ראו לעניין זהבג"ץ 3792/95 תיאטרון ארצי לנוער נ' שרת המדע והאמנויות, פ"ד נא(4 ,) 259.
6 הנוהל פורסם בילקוט פרסומים 3986 ( מרץ1992 '), עמ2569.
7 מבחנים למתן תמיכות של משרד התיירות למוסדות ציבור פורסמו בילקוט פרסומים 5170 (27.
8 ילקוט פרסומים 6233 (8.
תקנה 3(30) לתקנות חובת המכרזים, המאפשרת פטור מחובת מכרז, בהתקשרות לביצוע מיזם אשר יפעל ללא כוונת רווח (להלן - תקנת המיזם או המיזם המשותף).
נמצא כי משנת 2008 המשרד לא ביצע בעצמו את פעולות השיווק אלא ה עביר תקציב לגופים החוץ-ממשלתיים, לביצוע אותן פעולות שיווק, בדרך המתאפיינת כתמיכה ולא כמיזם משותף.
בתקנת המיזם נקבע כי משרד ממשלתי יהיה פטור ממכרז בהתקשרות לביצוע מיזם אשר יפעל ללא כוונת רווח, בין היתר, למטרת תרבות, ובכפוף לתנאים שנקבעו בתקנה.
בהנחיית היועמ"ש לממשלה נקבעו מבחנים ל קביעה מהי דרך המימון המתאימה ביותר לפעילות גופים חוץ-ממשלתיים, וכן נקבעו הכללים לבחינת השאלה אם מימון מסוים נעשה בדרך של תמיכה.
כך נקבע: "כדי לאפיין את דרך המימון הראויה של גוף מסוים על ידי רשויות המדינה כדרך של תמיכה, כמשמעותה בחוק, על הגורמים העוסקים בכך באותה רשות, כגון היועץ המשפטי והחשב, לבחון את מידת העמידה של פעולת המימון במאפיינים הבאים - כל מאפיין כשלעצמו, וכולם יחדיו.
קיום חובה של המדינה - יש לבחון האם הפעילות הממומנת היא מטלה שהמדינה מחויבת בה, מכוח חוק או מכוח זכויות יסוד חוקתיות של הנהנים מהפעילות.
ככלל, השימוש בתמיכות מיועד למקרים בהם מ עוניינת המדינה לעודד ולהעצים פעילות מסוימת שהיא אינה מחויבת בה לפי חוק.
במקרים בהם מחויבת המדינה מכוח חוק לקיום פעילות או מימונה, הדבר יעשה בדרך כלל באמצעות תקצוב, או רכישת שירותים על ידי התקשרות חוזית.
השפעה על עצמאות הגוף הממומן - ככל שמוגבל שיקול דעת ו של הגוף, בעניינים הנוגעים לפעילות הממומנת, כתוצאה מכך שהפעילות מוכוונת ומוגדרת על- ידי המדינה, פוחתת הזיקה לתמיכות וגובר אפיון המימון כרכישת שירותים על-ידי המדינה, אשר עשייתה בדרך הרגילה היא באמצעות מכרז.
יודגש, כי אין מדובר בפיקוח על פעילות הגוף הנתמך והתנהלותו, אלא בהגדרה והכוונה של אופי ומהות הפעילות.
מקור היוזמה לקיום הפעילות - ככל שהיוזמה לפעילות והאינטרס העיקרי לקיומה הם של הגוף מבצע הפעילות, מצביע הדבר לכיוון זיהוי המימון כתמיכה, וכן להיפך - ככל שהיוזמה לפעילות והאינטרס העיקרי לקיומה הם של המשרד הממשלתי, מצביע הדבר לכיוון זיהוי המימון כרכישת שירותים או תקצוב".
הביקורת העלתה כי על פי הנוהל מממן המשרד אירועים הלכה למעשה בדרך של תמיכה: אין למדינה חובה לקיים את הפעילות המסוימת הזאת; לגופים הממומנים שמורים עצמאות ושיקול דעת נרחב בקיום הפעילות; הגופים מ בצעי הפעילות הם אלה שיזמו את הפעילות.
נמצא כי המשרד אינו לוקח שום חלק בתכנונם, בשיווק ם ובהפקתם של אירועים אלה.
המשרד הוא גורם מממן בלבד, אשר אינו מעורב כלל בתכנים ואף אינו מפקח על ביצוע תכנית האירועים כפי שהוצגה לו .
המשרד מעביר מימון למבצעי הפעילות בתום האירוע כנגד חשבוניות והצגת הפרסומים.
מנגד, כינה המשרד את השתתפותו במימון אירועים "מיזם משותף", בהסתמכו על תקנת המיזם.
אולם הביקורת העלתה כי בפועל לא עמד המשרד על התנאים הנדרשים לפי תקנת המיזם, כגון דרישה ממארגני אירועים ש התקשרויות עם צדדים נוספים, אם הן נובעות מן ההתקשרות עם המשרד, ייעשו במכרז .
כך נולד יצור כלאיים שאינו תואם את ההסדר החוקי כנדרש.
מבקר המדינה כבר העיר בדוח קודם9 כי העברת כספים מכוח תקנת המיזם לגוף המארגן כינוסים אינה הדרך להעברת כספים, שהם במהותם תמיכה.
לדעת משרד מבקר המדינה, השתתפות המשרד במי מון אירועים כמוה כתמיכה במוסדות ציבור לכל דבר ועניין.
כינוי המימון על ידי המשרד בשם "מיזם משותף" אינו משקף את מהותה האמתית של העברת הכספים.
אם בחר המשרד להעביר כספים לגופ ים חוץ-ממשלתיים , בדרך הדומה באופייה לתמיכות , הייתה מוטלת עליו החובה לפעול על פי מלוא הכללים הקבועים בנוהל תמיכות ובמבחני תמיכות, שיאושרו על ידי היועמ"ש לממשלה ושיפורסמו ברשומות.
המשרד מסר בתשובותיו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2012 ומאפריל2013 (להלן- תשובת המשרד) כי מבחני התמיכה והנחיות היועמ"ש לממשלה בדבר התמיכה אינם רלוונטיים לפעילותו, וכי דרך פעילותו - שלא באמצעות תמיכות - הייתה ידועה למשנה ליועמ"ש לממשלה דאז ולחשב הכללי במשרד האוצר דאז.
משרד המשפטים מסר בתשובתו, מנובמבר 2012 , כי ביטול מבחני התמיכה אושר על סמך המידע שמסר המשרד, ולפיו המבחנים אינם פעילים, וכי לא בחן ולא אישר את אופן השתתפות המשרד באירועים לפי דרך המימון שתוארה לעיל, כלומר התקשרות.
במאי 2012 , לאחר סיום הביקורת, פרסם אגף החשב הכללי שבמשרד האוצר (להלן- החשכ"ל) הודעה בדבר "התקשרות לביצוע מיזם משותף לפי תקנה 3(30 ) לתקנות חובת המכרזים, לעומת הליך תמיכה".
באותה העת נידונה בחשכ"ל סו גיית השתתפות משרד התיירות במימון אירועים.
בתשובת החשכ"ל למשרד מבקר המדינה, מדצמבר 2012 , נמסר כי השתתפות המשרד במימון אירועי תיירות צריכה להתבצע במסגרת נוהל תמיכות.
מנכ"ל משרד התיירות הודיע בפברואר 2013 לסגן בכיר לחשבת הכללית במשרד האוצר כי "המשרד יגבש נוהל אירועים בהתבסס על נוהל תמיכות שייבחן מול משרד המשפטים".
כדי שלא לפגוע בפעילותו השוטפת של המשרד אישר באפריל 2013 סגן בכיר לחשבת הכללית למשרד התיירות להמשיך את פעילות המשרד בדרך תקנת המיזם לתקופת ביניים, שבמהלכה תושלם כתיבת מבחני התמיכה, והמשרד יחל לפעול על פיהם.
זאת עד סוף שנת 2013 .
סוגייתהתמיכה מטעם כמה משרדי ממשלה לטובת אותה הפעילות (להלן - תמיכת כפל) נידונה פעמים מספר בבית המשפט הגבוה לצדק (להלן - בג"ץ).
בנוהל תמיכות נקבע כי תמיכת מענק למוסד ציבורי מסוים תינתן מאת משרד ממשלתי אחד בלבד, ולא תפזר עצמה בין כמה משרדי ממשלה.
נקבע כי "אפשר שתמיכה במוסד ציבור מסוים תינתן מאת יותר ממשרד אחד, במקרים יוצאים מן הכלל, כאשר אותו מוסד ציבור פועל בהיקף ניכר בתחומים אחדים עליהם מופקדים משרדים אחדים, כגון חינוך ובריאות גם יחד"10 ,.
ואולם גם במקרים כאלה .
9 ,מבקר המדינהדוח ביקורת על המועצה לביטחון לאומי (2006 '), עמ57.
10 ראובעניין זה גם הוראות סעיף 3א(ח1 .
) לחוק יסודות התקציב 534 דוח שנתי43א .
שומה על בעלי הסמכות למנוע כפילות בטיפול או תמיכת יתר, באמצעות הבאה בחשבון, בעת קביעתם את גובה התמיכה, את מידת התמיכה שהמוסד מקבל ממקורות ציבוריים אחרים11.
בעקבות פסק הדין בבג"ץ7378/9712 נקבעו בהנחיות היועמ"ש לממשלה13 כללים למניעת תמיכת כפל.
היועמ"ש לממשלה קבע: לא יהיו שתי תקנות תקציביות (או יותר) העוסקות באותו סוג פעילות, אלא יש לאחד את התמיכה במסגרת תקנה תקציבית אחת בלבד; במקרה שבו מוענקת תמיכה מכמה משרדי ממשלה למטרה זהה או דומה, על פי אמות מידה זהות או דומות, יאוחדו התקנות התקציביות לתקנה תקציבית אחת; לא יינתן אישור היועמ"ש לממשלה למבחני תמיכה חדשים, בהתאם להוראת סעיף 3 א לחוק יסודות התקציב, כל אימת שיימצא מבחן תמיכה מקביל תקף; תקנות תקציביות ומבחני תמיכה תקפים, שיימצאו מקבילים, יחויבו בשינוי - לרבות ביטול חלקם - כתנאי להמשך תמיכת המדינה באותו התחום.
הביקורת ה עלתה כי המשרד השתתף ב מימון אירועים שקיימו רשויות ועמותות שזכו לתמיכה ממשרדי ממשלה אחרים, בגין אותם אירועים ממש.
להלן דוגמאות למימון שאישרה ועדת המכרזים המשרד ית, לקיום אירועים בשנת 2010, אשר נתמכו באותה השנה גם על ידי משרד התרבות והספורט (בש"ח ): .
59-03-31 /שם האירוע .
123,005 124,300 1,610,000 עכו עיריית עכו 500276001 .
168,738 300,000 350,000 כלייזמרים עיריית צפת 500280003 .
47,001 75,000 250,000 קול המוסיקה .
בגליל מ"א גליל עליון 500221015 .
20,000 20,000 80,000 ימי חלב ודבש מ"א עמק יזרעאל 500223094 .
155,766 176,500 1,260,000 מחולות כרמיאל עמותת פסטיבל .
מחולות כרמיאל 580310290 .
40,000 40,000 160,000 צלילים במדבר מרכז תרבות .
וספורט רמת נגב 51154788 .