HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
נתונים על מאמץ הדיג (כמה ספינות פועלות ומתי) מקבל אגף הדיג, בדרך כלל, מהנהלות הנמלים.
כדי שהתמונה תהייה שלמה יש לבצע הפלגות סקר לאיסוף נתונים גם בלב ים לבדיקות השוואתיות, בעיקר בנושא התפלגות הגדלים של הדגים שנידוגו.
הפלגות הסקר אמורות להיות הנדבך העיקרי לביסוס הידע על הדינמיקה של אוכלוסיות הדגים ועל שלל הדיג בים התיכון.
משום שלאגף הדיג אין ספינה מתאימה 1132 דוח שנתי61ב .
להפלגות במים עמוקים, הוא נאלץ להתקשר עם מפעילי ספינת מכמורת ולצאת אתה להפלגה.
האגף לא אסף נתונים על שלל הדיג בשנים 2001 -2004 .
בשנים 2005 -2007 איסוף הנתונים היה חלקי כיוון שהועסק בכך רק עובד אחד, במשרה חלקית, ביפו בלבד.
בתשעת החודשים הראשונים משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1133 .
של שנת2008 לא נאספו כל נתונים בים התיכון, לפיכך הוחלט שלא לכלול את הדיג בים התיכון בדוח הסטטיסטי של אגף הדיג לשנת 2008 (שטרם פורסם).
אי- איסוף נתונים במשך תקופה כה ארוכה עלול להוביל להחמצה באיתור של מגמות שינוי או תופעות חריגות בדיג המקומי.
באפריל 2009 כתב מנהל תחום דיג ימי בעניין זה למנהל אגף הדיג וציין שהיעדר נתונים מעודכנים גורר העדר תשתית עובדתית, מקשה מאוד על האפשרות לקבל החלטות בנוגע לניהול ממשק דיג ומעמיד את האגף בעמדה נחותה כשצריך לקבל החלטות ניהוליות.
הפלגות לאיסוף נתונים: לפי מסמכי אגף הדיג, להפלגות סקר בסיסיות נדרשים שלושה ימי הפלגה בחודש.
עקב מצוקה תקציבית החליט מנהל תחום דיג ימי להסתפק בשני ימי הפלגה בחודש.
הבדיקה העלתה כי משנת 2001 עד שנת 2007 לא התקיימו כלל הפלגות סקר לניטור אוכלוסיות הדגים בים התיכון.
בשנת 2008 היו חמישה ימי הפלגה; מינואר2009 עד יולי2010 היו תשעה ימי הפלגה בלבד, לעומת 38 ימי הפלגה שנדרשו לפי הפשרה התקציבית.
ההפלגות ב-2010 מומנו מהתקציב שאושר באוגוסט2009.
התכנית של הפלגות הדיג שהעביר מנהל התחום הימי, הכפוף למנהל האגף, באפריל 2010 לא אושרה, ומנהל אגף הדיג התנה אותה בפעילות אחרת: "אאשר את ההזמנה לסקר דגה של הספינה.
רק לאחר שתציג בפני את תוכנית בצוע סקר ההשוואה עם רשת 48 מ"מ בהפלגה הזאת".
לגבי ביצוע הסקר עם רשת48 מ"מ התגלעו חילוקי דעות מקצועיים (בעניין זה ראה להלן).
כתוצאה מהתניה זו לא התקיימו הפלגות סקר כמתוכנן, נפגע איסוף הנתונים, וניהול הדיג ניזוק.
התניית פעילות מקצ ועית אחת בפעילות מקצועית שנייה אינה ראויה; חילוקי דעות מקצועיים יש ללבן בפורום מקצועי כמו הוועדה לניהול ממשק דיג.
למרות שהיה לכך תקציב מאושר, אישר מנהל האגף לראשונה הפלגות סקר לשנת 2010 (חמישה ימי סקר בעלות של כ-46,000 ש"ח) רק באמצע יולי2010 .
,סקרי דגהובמסגרתם הפלגות ללב ים, הן פעולות שגרתיות שיש לתכנן ולבצע בקביעות.
לדעת משרד מבקר המדינה, תפקידו של מנהל אגף הדיג להסדיר את התקציב לסקרי דגה בסעיף קבוע בראשית כל שנת תקציב כדי שיהיה אפשר לקיים את תכנית העבודה, לאחר שאושרה, בלי שמנהל תחום דיג ימי יצטרך לקבל את אישורו של מנהל אגף הדיג על כל הזמנה.
משרד החקלאות לא התייחס בתשובתו לנושא.
מנהל אגף הדיג הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה מינואר 2011 כי "בשלוש השנים האחרונות" חל "שיפור עצום" באיסוף המידע בעקבות גיוס של סוקר דגה חדש בתקן קבוע והעסקת סטודנט.
משרד מבקר המדינה הודיע למנהל האגף כי השיפור באיסוף הנתונים עדיין לא היה משביע רצון כיוון שבתשעת החודשים הראשונים של שנת 2008 לא נאספו כלל נתונים, וגם מספר הפלגות הסקר בשנים2008 עד 2010 .
דיג בים התיכון ברשתות בלתי-חוקיות .
בתקנה 5(1 ,) של תקנות הדיג1937 , נקבע ש"חורי רשת המשמשת מכמורת לא יהוו, בכל חלק מן המכמורת, פחות מ]בספינות[-22 מילימטר בין קשר לקשר 1134 דוח שנתי61ב .
או מידת מתח של 44 מילימטר, ובשק, שאורכו אינו קטן מ-4 מטרים, לא יפחתו עיני הרשת מ-24 מילימטר או ממידת מתח של48 משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1135 .
מילימטר, ואסור להחזיק בכל ספינה המשמשת לדיג במכמורת שום רשתות שמידתם קטנה ממידה זו.
לעניין זה, 'שק' - הקטע האחורי הפעיל של הרשת".
אגף הדיג לא אכף תקנה זו, והרשתות המצויות בשוק ומשמשות את הדייגים הן בעלות מידות קטנות יותר ואינן מתאימות לדרישותיה.
לפיכך יש חשש שברשתות נתפסים דגים קטנים מאוד שאינם משלימים מחזור חיים שלם ואינם מתרבים, ולכן גורמים הדייגים לדלדול ניכר של הדגה.
באוקטובר 2007 פנה מנהל תחום דיג ימי ליועצת המשפטית של אגף הדיג ולמנהל האגף בבקשה לדון מחדש בתקנה 5(1 ) בוועדה לניהול ממשק דיג.
הוא הסביר שבאגן הים התיכון נהוגות מידות קטנות יותר בשק הרשת והוסיף כי במחקר מסוים התברר שאצל הדגים באזורנו קיימת תופעה של ננסות,19 ולכן יש להסדיר את הנושא במהירות.
גם "ארגון דייגי ישראל בע"מ" פנה בעניין זה למנהל אגף הדיג וטען בין היתר שגם ההמלצות של ארגון GFCM20 מאשרות גודל עין של40 מ"מ ברשתות מכמורת.
מנהל תחום דיג ימי באגף הדיג ציין שב- GFCM הוחלט לחייב את כל חברות הארגון לאכוף את השימוש ברשתות בעלות שק ועין מרובעת (40 מ"מ) משנת2012 .
אמנם ישראל אינה חברה בארגון, אבל יתר מדינות הים התיכון חברות בו, ולכן חשוב שאגף הדיג יבדוק כיצד תשפיע ההחלטה על ישראל מבחינת סוג הרשתות שישתמשו בהן.
בספטמבר ובאוקטובר 2010 החליט אגף הדיג לקדם את הטיפול בנושא, אך הוא טרם הוסדר, אף שחלפו שלוש שנים מאז עלה על סדר היום.
משרד החקלאות הודיע בתשובתו מנובמבר 2010 "כי "בעקבות הערת המבקר התקבלה החלטה להסדיר את גודל העין החוקי ברשתות מכמורת בהוראת שעה לתקופת מעבר.
במהלך 2011 יבוצעו סקרים לבחינת ההשפעה של מבנה הרשתות על יכולת ההימלטות מהן של דגים קטנים.
תקנות חדשות יתוקנו בהתאם לתוצאות הסקרים.
פעולות לאישוש ענף דיג ימי 1.
בדיקת האפשרות להשבית את הדיג בים התיכון : עקב הידלדלות הדגה בים התיכון יש צורך בפעילות יזומה של אגף הדיג.
יש כמה אלטרנטיבות לאישוש שדות הדיג ובהם השבתה מוחלטת, השבתה חלקית, הגבלת הדיג במים רדודים, הכרזה על אזורים אסורים לדיג (שמורות או שטחים ימיים מוגנים) והקטנת מאמץ הדיג על ידי הגבלת הפעילות.
היעדר ניטור ומחקרים מספיקים בישראל מקשים קבלת החלטה מיטבית.
בשנים 2006 ו-2007 עלתה האפשרות להשבית את הדיג בים התיכון בחודשי הקיץ השבתה חלקית או מלאה, אך היזמה לא יצאה לפועל.
באוגוסט2006 הגישה ועדה שבחנה את ענף הדיג בישראל21 את המלצותיה לשר החקלאות, מר שלום שמחון.
בין ההמלצות: שינויי חקיקה נדרשים; תגבור של כוח אדם ואמצעים הדרושים לתחום הדיג הימי; הכנת תקציב קבוע ותקציב לביצוע סקרים; הצטרפות ישראל ל-; GFCM פיתוח והשקעות (כולל בנייה או רכישה של ספינות מכמורת חדשות).
ביוני 2007 מינתה גב' יעל .
19 הדגים ליד חופי ישראל קטנים יותר מבני מינם וגילם ליד חופי איטליה.
20 General Fisheries Commission for the Mediterranean - הנציבות הכללית לדיג בים התיכון.
21 ועדת שבח, שמונתה בפברואר2005 .
בידי שר החקלאות דאז, מר ישראל כ"ץ 1136 דוח שנתי61ב .
שאלתיאלי, המנהלת הכללית דאז של משרד החקלאות, ועדה והטילה עליה ליישמן.
הוועדה קיימה שלושה דיונים בלבד והפסיקה את עבודתה בדצמבר 2007 ללא כל הישגים.
מקצת הנושאים טופלו בה, ואולם הבעיות העיקריות שפורטו לעיל טרם נפתרו.
משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1137 .
שטחים ימיים מוגנים 1.
בשנים 2007 -2009 עשתהרשות הטבע והגנים, בשיתוף עם אוניברסיטת חיפה, מחקר בנושא "שטחים ימיים מוגנים בים התיכון".
מסקנות המחקר היו שבחופי ישראל הדגה והדיג דלים יחסית.
בסוף העשור הראשון בשנות האלפיים הדיג סבל משלל הולך ופוחת, בעיקר בענף הדיג החופי, ומתופעות שליליות אחרות, כמו אחוז גדול יחסית של פרטים קטנים בשלל הדיג של ענף המכמורת בחודשי הקיץ.
נפגעו מינים מסחריים ומינים בלתי-מסחריים המצויים באותם בתי גידול שבהם הדייגים מקיימים דיג.
אחד הפתרונות שהציע המחקר הוא הקמת אזורים ימיים מוגנים ( MPAs - Marine Protected Areas), שנחשבים כלי לניה ול דיג ברמה האזורית, להבדיל מכלים מסורתיים המכוונים לכל הדגה בשטחי הדיג של המדינה.
מחקרים שנערכו בעולם בראשית שנות האלפיים ואילך הוכיחו את יעילותם.
עם זאת, יש לקחת בחשבון שאת תוצאות הפעולה ניתן יהיה לראות בטווח הבינוני והארוך, לאחר חמש עד עשר שנים, משום שאישושן של אוכלוסיות הדגים באזורים כאלה ארוך.
אחד התנאים להצלחתהאזורים הימיים המוגנים הוא התכנון והתיחום של השטחים הימיים המוגנים בתיאום ובשיתוף פעולה בין רט"ג 22 ובין אגף הדיג במשרד החקלאות, שעליו תוטל האחריות לאכיפה מלאה של איסור הדיג בשטחים האלה.
אגף הדיג קיים דיונים עם המדען הראשי של רט"ג בנוגע להכרזה על שטחים מוגנים ימיים בחוף הים תיכוני של ישראל.
בעוד שלרט"ג יש עניין להכריז על שמורות טבע ימיות חדשות האסורות לדיג, חושש אגף הדיג שהכרזה כזו תצמצם את אזורי הדיג המותרים.
בפברואר 2010 הציע מנהל תחום דיג ימי לרט"ג לנסח במשותף מסמך מדיניות המוסכם על שני הצדדים.
עד מועד סיום הביקורת טרם הגיעו שני הגופים להסכמה.
מן הראוי ששני הגופים יזרזו את הטיפול בנושא כדי שניתן יהיה ליישם מדיניות מוסכמת לאישוש הדגה.
הקטנת צי הדיג כדי לאושש את הדגה: ארגון ה - OECD מציע כלים משפטיים שיסייעו לאושש את הדגה וביניהם צמצום צי הדיג.
במסמך עקרונות23 נקבע כי מדינות החברות בארגון וגם כאלה שאינן חברות בו ישאפו לשמר את הדגה וליצור מתאם בין גודל הצי וכושר הדיג שלו לכמות הדגה על ידי הקטנת צי הדיג, גם אם זה כרוך ברכישת הספינות היוצאות על ידי המדינה.
משרד החקלאות אימץ עקרונית מודל זה.
האגף לא יישם עד כה תכנית לניהול דיג הכוללת מניעת דיג בחלק מהאזורים.
ביוני 2009 הכריז אגף הדיג על תכנית חדשה לניהול הענף, הכוללת צמצום של צי הדיג הקיים ב-50% .
לפי התכנית אמור היה אגף הדיג לשלם לדייגים בתמורה להעברת ספינות לגריטה (הפיכתן לגרוטאות).
לפי סעיף אחר בתכנית, אזורים מסוימים בים אמורים להיסגר כדי לאפשר את התאוששות הדגה.
מהלך כזה מחייב פיקוח הדוק בכל ימות השבוע.
עד מועד סיום הביקורת, אוגוסט 2010 , לא יושמו סעיפים אלה משום שאגף הדיג לא פעל להוציא את התכנית מן הכוח אל הפועל.
22 שמורות טבע ימיות מאפשרות אישוש אוכלוסיות דגים הקורסות מדיג יתר בדרך של שימור בתי גידול שהם בית אומנה לדגיגים ומייצאים דגיגים לסביבתם.
מסמך העקרונות של הארגון 1138 דוח שנתי61ב .
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד החקלאות ליישם צעדים נחוצים לאישוש הדגה בים התיכון.
משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1139 .
המחלקה לפיקוח ולמעגנות אחד הגורמים להידלדלות הדגה הוא אי-אכיפה נאותה.
פעילות דיג בלתי -חוקית מתקיימת יום-יום.
מנהל אגף הדיג העריך במאי 2007 שבים התיכון פועלים כמאה כלי שיט ללא רישיון דיג24 ,והדבר פוגע קשות בפרנסתם של דייגים מקצועיים מורשים25 .
לפי הערכה של "פורום הדייג הישראלי" ממרס2007 שנשלחה לשר החקלאות, יש בחופי ישראל מאות, ואולי אף יותר, סירות דיג פירטיות המנהלות דיג ללא רישיון.
בשנת 2010 ,לא הצטמצם מספרןואולי אף עלה.
המחלקה לפיקוח ולמעגנות (להלן - המחלקה לפיקוח) אינה מצליחה להתמודד עם מספרן הרב של הספינות הבלתי -מורשות בים התיכון.
המפתח לשיפור המצב בים התיכון הוא, בין היתר, פיקוח יעיל.
בראש המחלקה עומד ממונה (פיקוח מעגני דיג) המופקד על יישום מדיניות האגף בתחום הדיג, הנמלים והמעגנות ואחראי גם להכנת תכניות עבודה, לניהול ולהפעלה של צוותי הפיקוח ולפיקוח עליהם.
כפופים לו חמישה פקחים: שניים מאזור טבריה ושלושה מאזור חיפה שאחראים לאכיפת פקודת הדיג בים התיכון, בכינרת ובים סוף.
מסייעים למחלקה מינהלת הכינרת ופקחי רט"ג.
לאגף אין הסכמים כתובים עם גופים אלה, ורט"ג מסמיכה את פקחיה מדי שנה, באמצעות משרד החקלאות, לשמש פקחים מוסמכים על פי פקודת הדיג, 1937 .
בפברואר2010 הסמיך שר החקלאות29 פקחים של רט"ג לקיים פיקוח ולאכוף את פקודת הדיג.
המחלקה כפופה למנהל אגף הדיג.
מסוף שנת 2005 עד סוף ינואר2009 ;התנהלה המחלקה לפיקוח בלי ממונה המשרה אוישה בסוף ינואר 2009 .
מאז מינויו לא התקיימה ולו פגישת תיאום משותפת אחת אתו, עם מנהל האגף ועם מנהל תחום דיג ימי.
לדעת משרד מבקר המדינה, צריך לקיים שיתוף פעולה ומשוב בין מנהל תחום דיג ימי, שאחראי לאיסוף המידע מהשטח, לבין מחלקת הפיקוח.
תכנון עבודת הפיקוח פעילות הפיקוח מתוכננת מדי שבוע; התכנית כוללת את כל הפקחים האמורים לקחת חלק בעבודת הפיקוח.
שינויים בה נעשים בזמן אמת על פי הצורך.
הפקחים עובדים בזוגות, בדרך כלל.
משרד מבקר המדינה בדק את תכניות העבודה לחודשים ינואר-מאי 2010 .
העיון בתכניות העבודה מלמד כי חלק הארי של פעילות הפיקוח נעשה במשמרת הבוקר (בשעות: 06:00 -17:30 ).
הפעילות במשמרת הערב (עד22:00 ,) הייתה מועטה והתקיימה פעמיים-שלוש בשבוע.
גם פיקוח שגרתי בלילה היה מועט, אף שרוב הדיג הוא בלילות.
הפעילות בסופי השבוע הייתה דלה (במשמרות בוקר מקוצרות בדרך כלל) או שלא התקיימה כלל.
ממועד כניסתו של הממונה לתפקידו חל שיפור בפיקוח, והוא הצליח לקדם את היחידה לעשייה: נכתבו נהלים, העבודה נעשית לפי תכניות עבודה, ועלה מספר פעולות הפיקוח ובכללן המבצעים המיוחדים.
ואולם מאמץ האכיפה עדיין אינו מספק; להלן פרטים: .
24 ההערכה מצויה במכתב שכתב מנהל אגף הדיג למנכ"לית המשרד במאי2007 .
לפי פקודת הדיג, דיג מותנה בקבלת רישיון מדי שנה 1140 דוח שנתי61ב .
משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1141 .
תפוקות המחלקה לפיקוח על פי נוהלי העבודה, המפקחים מדווחים על כל אירוע חריג.
עליהם לבצע חקירות שבסיומן מועברים התיקים ללשכה המשפטית של משרד החקלאות.
נתוני הלשכה המשפטית לשנים 2005 -2010 (עד24.
10 ) מלמדים שתפוקת מפקחי היחידה בשנים 2007 ,2008 ו-2009 - לפי מספר תיקים למפקח- הייתה נמוכה מאוד: תיק אחד בחודש.
ניתוח של 110 תיקים מ-121 שנפתחו בשנים2007 ו-2008 לפי "סוג העברה" מלמד שרוב העברות היו דיג ללא רישיון ודיג בשיטות אסורות.
הפקחים לא פיקחו כמעט על שני עניינים חשובים המשפיעים על כמות הדגה ואיכותה - מידת העין ברשתות וגודל הדגים הנידוגים, הגם שאלה מוסדרים בתקנות וסטייה מהקבוע בהם היא עברה.
גם נתוני הפעילות בחמשת החודשים הראשונים של שנת 2010 ,מראים על אותה התפלגות.
לפי נתוני אגף הדיג התרחשו 67 "אירועי הפיקוח" בים התיכון ובכינרת בחודשים ינואר -מאי 2010 :37 מהם היו דיג ללא רישיון (כ-55% ,)14 - שיטת דיג אסורה (כ-21%), ו-11 - דיג באזור אסור (כ-16% ).
רק שני אירועים נגעו למידת העין ברשת (בכינרת).
גם הדיג בים התיכון בסירות בלתי-מורשות לא קיבל את ההתייחסות הראויה.
התפוקה של הפקחים בחמשת החודשים הראשונים של שנת 2010 מבחינת מספר התיקים שהוגשו, לעומת שנים קודמות, הוכפלה.
גם מספר המבצעים המיוחדים לאיתור עבריינים עלה.
על אף הפעולות החשובות בנושא הפיקוח לא היה מיטבי והמצב רחוק מלהשביע רצון .
אגף הדיג אינו מקיים פיקוח שוטף בחנויות לדגי נוי.
פעם או פעמיים בשנה התקיים פיקוח על הברחת דגי הפיראנה26 , ואולם אין בכך כדי למנוע ייבוא והצגה למכירה של דגי נוי האסורים לייבוא ועלולים לסכן את המערכות האקולוגיות בארץ.
סיכום פעילות הפקחים : מדיווחי הפקחים על פעילותם בחודשים ינואר 2010 - מאי2010 מתברר שבחודשים ינואר -מרס היה מספר הסיורים הימיים קטן ביותר, רק 50.
בולט מספרם הגדול יחסית של ימי העבודה שהוקדשו לעבודה מינהלית במשרד - 220 ימים בחמישה חודשים, דהיינו8.
8 ימי עבודה בממוצע לחודש לכל פקח.
בחמשת החודשים האלה לקחו פקחי אגף הדיג רק שלוש דגימות לבדיקת רעלים.
המסקנות מהנתונים שהובאו לעיל הן כי הזמן המוקדש ל"פיקוח נטו" קצר יחסית.
מספר הפקחים אינו מאפשר פיקוח יעיל בכינרת, אף לא בים התיכון.
בדוח המסכם את פעילות האגף לשנת 200727 נאמר מפורשות שאגף הדיג אינו מצליח לממש את היעד המרכזי שלו - שימור משאבי הדגה, ואחד הגורמים להידלדלות החמורה שחלה בה, שצוין בדוח, הוא אי-פיקוח ואי-אכיפה.
ציוד: לרשות המחלקה עומדות שלוש סירות (סירה קטנה בחוף גינוסר שאינה תקינה אלא מושבתת מספר שנים, ולמרות זאת ממשיך משרד החקלאות לבטח אותה; סירת גומי קלה ניידת על עגלה וסירה קשיחה הנמ צאת באופן קבוע .
דג טורף שאסור לייבוא .
הדוח האחרון שפרסם אגף הדיג 1142 דוח שנתי61ב .
בכינרת), טרקטורון וחמישה רכבי "ארבע על ארבע".
הפקחים28 צריכים לפעול בכינרת, בים התיכון, בים סוף, בנחלים ובשערי מדינת ישראל.
28 פקחי אגף הדיג ועובד נוסף מהשירותים הווטרינריים מורשים גם לערוך חקירות בקשר לביצוע עברות על פקודת הדיג, והצווים והתקנות שהותקנו על פיה לפי פקודת הפרוצדורה הפלילית (עדות).
משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1143 .
לאגף הדיג אין סירה לשיט במים עמוקים.
מנהל אגף הדיג הודיע בינואר2010 כי יש בכוונתו לתגבר את המחלקה לפיקוח הן בכוח אדם והן בציוד לרבות סירה לשיט במים עמוקים בים התיכון.
עד מועד סיום הביקורת באוגוסט 2010 לא נוספו לה עובדים ולא נרכשה סירה חדשה.
סירת הפיקוח בכינרת : סירת הפיקוח של הכינרת הושבתה באוגוסט 2009 .
עקב תקלה במנוע וחדירת מים לגוף הסירה המסכנות את המפליגים בה בינואר 2010 , כחמישה חודשים לאחר ההשבתה, פנה מנהל המחלקה לפיקוח לחשב המשרד וביקשו לאשר בהקדם את שיפוצה.
הוא ציין שהשבתתה פוגעת קשות בפעילות הפיקוח, בעיקר בימי החורף שבהם נדרשת סירה סגורה לסיורים ימיים.
רק ביולי 2010 הועברה הסירה לשיפוץ; עלותו מוערכת בכ-30,000 ש"ח.
הנתונים מלמדים שמספר עובדי מחלקת הפיקוח אכן מצומצם, וגם אמצעיה דלים, אך גם ניצול המשאבים המועטים הללו לא היה יעיל: הפיקוח לא התקיים במשך כל שעות היממה, ובסופי שבוע היה מצומצם.
בהשקעה כספית קטנה יחסית ניתן היה להפעיל סירה נוספת.
התוצאה היא שריכוז מאמץ בזי רה אחת פוגע מיד בזירה האחרת - כך היה בתקופת סגירת הבטיחה ( 23.
כאשר העבירו את סירת הגומי הקלה לכינרת נותר אגף הדיג ללא כל אמצעי פיקוח בחופי הים התיכון.
משרד החקלאות הודיע בתשובתו מנובמבר 2010 ,שסירת הפיקוח בכינרת שופצה הוקצה תקציב של 1.
5 מיליון ש"ח לרכישת סירת פיקוח קשיחה ומתקדמת, והמשרד עוסק בגיוס שני פקחים נוספים.
שיתוף פעולה עם המדור לשיטור ימי במשטרה .
ביוני2005 הגיע משרד החקלאות להסכם עם המדור לשיטור ימי במשטרת ישראל (להלן - המדור לשיטור ימי) בנוגע להקמת מסגרת עבודה משותפת לאכיפת פקו דת הדיג בים התיכון, בכינרת ובים -סוף.
בנובמבר 2005 הכינה משטרת ישראל נוהל לשיתוף פעולה עם אגף הדיג, והוא אושר על ידי מנהל אגף הדיג.
בנוהל נקבע שהאחריות לתכנון העבודה היא של אגף הדיג בתיאום עם מפקד הבסיס בזירת הפעולה; פקח של אגף הדיג יצטרף לכלי שיט משטרתי , וההפלגה בכלי השיט תהיה בתשלום.
ביולי 2007 חתמו ראש מדור (להלן- רמ"ד) שיטור ימי ומנהל אגף הדיג על הסכם שאגף הדיג והמדור לשיטור ימי יקיימו פעילות משותפת להגברת האכיפה על פקודת הדיג בשנים 2007 ו-2008.
משרד החקלאות יקצה300,000 ש"ח לרכישת ציוד ייעודי לפי בקשות מדור השיטור הימי; הציוד יירשם במשרד החקלאות ויועבר למדור בהשאלה.
הבדיקה העלתה שבשנים 2007 ו-2008 קנה אגף הדיג ציוד29 עבור מדור השיטור הימי בכ-143,000 ש"ח.
ההסכם לא חודש, מכיוון שאגף הדיג לא השלים את .
29 "מכשירי קשר, מערכת מכם ועוד.
העברת הכסף (300,000 ש"ח).
שיתוף הפעולה שהתקיים מתחילת 2009 היה על בסיס של רצון טוב מצד המשטרה.
מתחילת שנת2009 תכנן מנהל מחלקת הפיקוח פעילויות משותפות עם מדור השיטור הימי, אך אלה לא תמיד התקיימו.
התיאום בין שני הגופים לא היה מיטבי כיוון שלעתים תכנית העבודה של אגף הדיג התנגשה בזו של מדור השיטור הימי.
מיולי 2009 לא התקיימו סיורים משותפים משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1145 .
בכינרת בגלל מחלוקת בעניין העגינה של ספינת האגף במזח הירדן.
שיתוף הפעולה עם מדור השיטור הימי בחיפה היה בעיקר על בסיס "מקום פנוי".
שיתוף הפעולה עם מדור שיטור הימי בתל-אביב לא היה מיטבי משום שהמדור ביטל סיורים ברגע האחרון, לאחר שהפקחים מאגף הדיג כבר הגיעו מהצפון.
מדור השיטור הימי באשקלון כמעט לא קיים סיורים משותפים עם אנשי הפיקוח עקב המרחק של העיר ממקומות המגורים של פקחי אגף הדיג.
אנשי המדור באשקלון ציינו שהסיורים המועטים שהתקיימו היו יעילים מאוד.
בפברואר2010 הופסק שיתוף הפעולה בין אגף הדיג למדור השיטור הימי.
אנשי המדור טענו שהעבודה עם אגף הדיג פוגעת בפעילות השוטפת ובהשגת היעדים של המדור.
רמ"ד השיטור הימי הציע שהפעילות המשותפת של אגף הדיג עם יחידות השטח של המדור יתבצעו במסגרת "העסקת שוטרים בשכר", לפי נוהל אנש ]של[ "העסקה בשכר י משטרה באירוע" כדי שעבודת השגרה של מדור השיטור הימי לא תפגע.
התקשרות כזו תאפשר הקצאת שוטרים לאגף הדיג, ולא יהיה צורך במתן שירותים כ"עשיית טובה" לאגף הדיג.
התשלום יהיה לפי תחשיב שעשתה המשטרה בפברואר 2010 - 420 ש"ח לשעת ספינה בתוספת העלויות בעבור העסקת כל שוטר.
מנהל אגף הדיג הסכים לעיקרון של העבודה בשכר.
מנהל המחלקה לפיקוח ביקש ממנהל האגף במרס 2010 לשריין בדחיפות תקציב לעבודה בשכר עם מדור השיטור הימי, משום שאין כמעט אפשרות לצאת לים הפתוח בים התיכון ללא ספינת שיטור, כיוון שלאגף הדיג אין ספינה המתאימה לשיט במים עמוקים.
עד מועד סיום הביקורת הנושא טרם הוסדר.
משטרת ישראל הודיעה בתשובתה מנובמבר 2010 שמפברואר2010 אגף הדיג לא הגיש בקשה להעסקת שוטרים בשכר כך שלא ניתן ליישם את הפעילות המשותפת.
למרות זאת מתקיים שיתוף פעולה במבצעים ובמקומות שבהם יש פשיעה או עניין משותף.
לדעת משרד מבקר המדינה, כל עוד אין לאגף הדיג סירה מתאימה לשיט במים עמוקים ואין שיתוף פעולה מסודר עם יחידת השיטור הימי, נפגעת היכולת לפקח על הדיג בים התיכון.
פיקוח וטרינרי על דגים 1.
משרד החקלאות ומשרד הבריאות הגדירו בנובמבר1998 את הסמכויות של כל אחד מהם בנוגע לפיקוח על מוצרי מזון מן החי.
נקבע שמשרד החקלאות יפקח על דגים ועל מוצרי דגים שנועדו לשוק המקומי משלב הגידול ועד שלב ההובלה לשווקים (של דגים חיים), ומשרד הבריאות יפקח על מוצרים אלה משלב ההובלה לעיבוד במפעל ועד שיווקם ומכירתם.
הפיקוח על ייצוא דגים ומוצריהם הוא כולו באחריותו של משרד החקלאות, לכן מפעלים המייצאים את תוצרתם וגם משווקים אותה לשוק המקומי הם בפיקוחו.
מפעלים מאושרים חייבים גם ברישיון עסק וברישיון יצרן (שמנפיק משרד הבריאות) בני-תוקף.
הפיקוח על ייבוא דגים ומוצרי דגים למאכל אדם הוא בסמכותו של משרד הבריאות, ועל משרד החקלאות לאשר מראש את ארץ המקור כדי למנוע הכנסת מחלות דגים ארצה.
דגים נכללים בתוספת הראשונה לפקודת מחלות בעלי חיים, ולפיכך כל סמכות הנוגעת לבעלי חיים מכוח פקודת מחלות בעלי חיים חלה גם עליהם.
המטרות נוסח [ שביסודה של פקודת מחלות בעלי חיים, התשמ"ה ]חדש-1985 , שעל מילוי ּה מופקדים השו"ט, הן להגן על בריאות הציבור ועל בריאות בעלי החיים ולמנוע הפצת מחלות.
מטרות אלה חופפות באופן חלקי את המטרות של פקודת הדיג, שמכוחה ניתן להתקין גם תקנות "לשמירתו, הגנתו וכלכלתו של מין דג, כפי 1146 דוח שנתי61ב .
הצורך", אך גם מטרות אחרות כגון הגנה על מיני דגים ורישוי פעולות דיג ליצירת ממשק דיג ראוי.
מדובר בשתי מערכות חוקים משיקות בנקודות מסוימות: פקודת מחלות בעלי חיים והחוק לפיקוח על ייצוא של בעלי חיים ושל תוצרת מן החי, התשי"ז-1957 , שהם מבחינה ארגונית בסמכות השו"ט משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1147 .
ובאחריותם, ופקודת הד יג ותקנות הדיג, שהם מבחינה ארגונית בסמכותו ובאחריותו של פקיד הדיג הראשי.
לפי חוות דעת של המחלקה לייעוץ משפטי במשרד החקלאות מנובמבר 2007 , יש כפל סמכויות בנושא השמדת דגים כדי למנוע הפצת מחלות.
לכן ראוי לתקן את התקנות כדי למנוע כפילות.
משרד החקלאות טרם תיקן את תקנות הדיג בנושא.
המפקחים על חוות הגידול לדגי נוי אינם השו"ט, כפי שצריך להיות לפי פקודת מחלות בעלי חיים, אלא אגף הדיג.
בפקודת מחלות בעלי חיים אין חלוקה בין דגי מאכל לדגי נוי, ולכן הפיקוח על כך צריך להיות באחריות השו"ט.
פיקוח על דגי מאכל כאמור, הפיקוח על איכות הדגים הוא תפקידם של השו"ט.
הם אמורים לוודא את הטמעתם ואכיפתם של נהלים והוראות בכל הקשור לשחיטה ולמיון של הדגים לשיווק מקומי ולייצוא ובכל הקשור לעיבודם לייצוא תוך הקפדה על כשירותו הבריאותית של דג שמיוצר ומעובד למאכל אדם; השירותים הווטרינריים אחראי ם גם למניעת הפצתן של מחלות דגים.
למרות זאת עד שנת 2009 השו"טלא עסקו בפיקוח על גידול דגי מאכל.
הם לא אישרו את החוות לגידול דגים לשוק המקומי ולייצוא כמקומות ראויים לגידול דגים ולא פיקחו עליהן.
רופא וטרינרי ראשי (להלן - רו"ר) לפיקוח על מוצרים מן החי פנה בינואר 2008 למנכ"לית המשרד דאז, גב' יעל שאלתיאלי, בנוגע לדגים וציין כי מדובר ב"גידול חקלאי חסר תקנות בסיסיות המאפשרות פיקוח וטרינרי מתחייב ברמת משק מיון והאריזה".
הוא הדגיש שלצורך הסדרת הנושא יש לנקוט, ]ה[ הגידול ותחנות בין היתר, את הפעולות האלה: הגדרה בתקנות כי השו"ט הוא הגוף הרשמי המוסמך והאחראי לפיקוח הווטרינרי על משקי גידול הדגים ולעיבודם למאכל אדם; מתן אמצעים לשו"ט שיאפשרו לו לפעול, ובכללם כוח אדם מתאים, והתקנת תקנות לפיקוח על כל שלבי הגידול.
עוד ציין כי ללא קבלת החלטות מחייבות והקצאת משאבים נדרשים לא יחול כל שינוי בנושאי הפיקוח.
הוא לא קיבל תגובה כלשהי על פנייתו ולא נקט פעולות נוספות בעניין זה.
יצוין שבאותו מועד לא נקט משרד החקלאות פעולות להסדרת הפיקוח הווטרינרי על דגים.
ייצוא דגים למדינות האיחוד האירופי .
מדינות שרוצות לייצא לאיחוד האירופי צריכות לעמוד בתקניו.
אחת הדרישות היא פיקוח על כל שלבי גידול הדגים בברכות.
בינואר 2006 אישרו השו"ט, לפי סמכותם, ל-12 מפעלים לייצא את מוצריהם לאיחוד האירופי , במאי 2008 - לעשרה מפעלים, וביולי 2008 - לשמונה מפעלים.
ביוני 2008 הודיע האיחוד האירופי כי משלחת מטעם הרשויות הווטרינריות בקהילייה האירופית תגיע לביקור בישראל בנובמבר 2008 כדי לבדוק את מערך שיווק הדגים לייצוא מישראל.
באותו זמן לא היו לשו"ט תקנות או הוראות נוהל לפיקוח על דגים, וכן לא נעשו בדיקות מעבדה שוטפות בדגים כפי שדורש האיחוד האירופי.
מנהל השו"ט ורו"ר לפיקוח על מוצרים מן החי משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1149 .
הודיעו להנהלת המשרד שאין לשירותים הווטרינריים יכולת מעשית ומקצועית לקיים פיקוח כזה על דגי מאכל, ועל כן הם אינם יכולים לעמוד בדרישות האיחוד האירופי.
מהפרטים שהובאו לעיל התברר שהשו"ט הנפיקו למפעלים אישורי ייצוא אף שידעו שהם אינם עומדים בדרישות של האיחוד האירופי.
משרד מבקר המדינה העיר למשרד החקלאות שהדבר אינו תקין וגם עלול בסופו של דבר לגרום נזק כלכלי ותדמיתי למדינת ישראל.
( ""הרשות המוסמכת Competent Authority ) בנושא ייצוא דגים לאיחוד האירופי: תפקיד "הרשות המוסמכת" לעניין ייצוא דגים מחייב פיקוח שלטוני בכל שלבי הייצור של המוצרים המיועדים לייצוא.
כלומר - יש להוכיח פיקוח אפקטיבי בכל שלב משלבי הגידול של הדגים המיוצאים, משלב הרבייה ועד שלב השיווק, כדי להבטיח את בריאות הציבור במדינות שאליהן מיוצאים הדגים.
בחוות הדעת של המחלקה לייעוץ משפטי במשרד החקלאות מנובמבר 2008 נקבע שהשו"ט הם הרשות המוסמכת לעניין מבדק האיחוד האירופי ולייצוא הדגים בכלל, משום שסמכויות הפיקוח על ייצוא דגים ועל ההגנה על בריאות הציבור מ צריכת בעלי חיים ומוצריהם נתונות על פי החוק לשירותים הווטרינריים.
לקראת ביקור המשלחת בדקו השו"ט את רשימת המפעלים המאושרים לייצוא וצמצמו אותה בנובמבר 2008 לשישה בלבד.
08 סיכמה המשלחת האירופית את ביקורה בישראל.
להלן עיקרי הדברים: אין פיקוח וטרינרי על ברכות הדגים, ולא מתקיים כל תהליך של רישום ואישור של ברכות גידול; אין פיקוח וטרינרי על סירות הדיג ועל הדיג הימי, ואף לא על הדגים בהגיעם לנמל; המבקרים שביקרו בנמל הקישון הזדעזעו מדרך הטיפול בדגים ומאחסונם בנמל; אין רישום מסודר ואין פיקוח תברואתי על סירות הדיג; אין פיקוח וטרינרי על שיווק הדגים מהנמל; הפיקוח על מי השתייה אינו תואם את התקנות האירופיות; אין כל פיקוח על השימוש בתוספי מזון במפעלים; בדיקות וטרינריות הנדרשות לקביעת איכות הדגים אינן מבוצעות על פי דרישת הקהילייה בחומרי הגלם ובמוצר המעובד; בעיבוד מוצרי הדגים בתעשייה משתמשים בחומרים כימיים לחיטוי הדגים, והדבר אסור על פי התקנות האירופיות; היו ליקויים חמורים בפיקוח של השו"ט; בשני מפעלי עיבוד שאושרו היו התשתית והפיקוח הווטרינרי ירודים ביותר.
בשלושה מפעלים נוספים נמצאו ליקויים שלדעת המבקרים יהיה ניתן לתקנם בזמן הקמתו וארגונו מחדש של הפיקוח הווטרינרי; כמו כן נמצאו ליקויים רבים נוספים.
מסקנות המבקרים היו כי ישראל אינה רשאית ואינה יכולה להמשיך לחתום על תעודות בריאות לייצוא דגים לאיחוד האירופי, מאחר שהמצב התברואתי במפעלים וגם מנגנון הפיקוח הציבורי על ייצור ועיבוד של דגים לייצוא אינם תואמים את הנדרש על פי התקנים האירופיים.
מנהל השו"ט ביטל את היתר הייצוא למוצרי דגים לכל המפעלים שאושרו.
ייצוא הדגים ומוצריהם מישראל הושבת.
לפי מסמך חלוקת סמכויות הפיקוח בין משרד הבריאות למשרד החקלאות מנובמבר 1998 , הפיקוח על עיבוד מוצרי דגים ושיווקם לשוק המקומי הוא בסמכות משרד הבריאות, אולם כאשר מדובר במפעלים שמייצאים את תוצרתם סמכות הפיקוח היא בידי משרד החקלאות.
במסמך מצוין שעל מפעלים מייצאים יהיו הפיקוח הווטרינרי לשיווק מקומי והפיקוח הווטרינרי לייצוא בסטנדרט אחיד באחריות משרד החקלאות.
לכן כאשר השו"ט פסל 1150 דוח שנתי61ב .