HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
3 מיליון ש"ח לניקוי שטחים מפסולת בניין ועודפי עפר; ממ"י העביר בשנת 2005 למשרד להגנת הסביבה שלושה מיליון ש "ח בעבור ניקוי מפסולת בניין שביצע המשרד בכ -30 .
אתרים שבבעלות ממ"י לסכומים אלה יש להוסיף מיליוני שקלים הניתנים מדי פעם כתמיכות על ידי המשרד לרשויות מקומיות לצורכי הסרה וניקוי של פסולת בניין משטחים שבתחום שיפוטן.
לדוגמה: ( 1 ) בספטמבר 2007 אישרה ועדת השרים לענייני ירושלים תכנית לטיפול בפסולת בניין בשטחים פתוחים בתחום העיר ירושלים וסביבתה19 (להלן- "עוטף ירושלים") בעלות כוללת של כ-15 מיליון ש "ח ; (2) ב- 2007 פרסם המשרד קול קורא לתמיכה ברשויות מקומיות באזור הישובים כפר סבא- טייבה - טירה, ל"שיקום מפגעי פסולת בניין", בעלות של כ-10.
נוסף על כך מושקעים כספים רבים בניקוי שטחים מפסולת בניין על ידי רשויות מקומיות וגופים ציבוריים שקיבלו מהמשרד צווי ניקוי.
מול ההוצאות הרבות לטיפול בנזקי השלכת הפסולת, הסכומים שהמשרד ומשרדי הממשלה האחרים משקיעים בפעולות למניעת הנזקים - הסדרה, תמיכה ברשויות וביזמים פרטיים, פיקוח ואכיפה - הם מזעריים: בשנים 2003- אוקטובר 2007 הוציא המשרד, במסגרת החלטת הממשלה, כ -19.
4 מיליון ש "ח בלבד לתמיכה ברשויות וביזמים פרטיים לשם ביצוע פעולות בתחום זה, זאת מתוך 54 מליון ש"ח אותם הקציבה הממשלה להסדרת הטיפול בפסולת בניין.
בדיקת תכנית ניקוי "עוטף ירושלים" מלמדת כי עלויות הניקוי מגיעות לכ -90 ש"ח לטון פסולת, וזאת בשל הפיזור הרחב של מצבורי פסולת הבניין והצורך לבצע מיון והפרדה של סוגי הפסולת.
לעומת זאת, העלות של הטמנת טון פסולת בניין באתר מוסדר להטמנה (ללא עלויות ההובלה) היא כ-35-25 ש"ח20 .
מהנתונים עולה שהעלות של הסרת טון פסולת, אותה נאלצת המדינה לשלם בדיעבד בעת ניקוי שטחים בהם הושלכה פסולת, גבוהה במידה ניכרת מהעלות של הטמנתה באתרים מוסדרים.
במצב זה, "משתלם" באופן פרדוקסאלי היה אפילו למדינה לסבסד את עלות המיחזור או ההטמנה, על מנת להימנע מתשלום גבוה בעבור ניקוי מקרקעין.
19 בעניין זה - ראו: החלטת ועדת השרים לענייני ירושלים מספטמבר 2007 "תוכנית לטיפול בפסולת בנין בירושלים - קו התפר ואגן העיר העתיקה".
20 עלויות ההובלה הן אומנם מרכיב משמעותי בעלות ההטמנה אך אין בכוחן לגשר על פערי העלויות שתוארו לעיל.
המשרד ומשרד האוצר, טרם קבעו מדיניות כוללת הלוקחת בחשבון את הנזק הכספי המצטבר הגדול הנגרם למשק המדינה במשך שנים כתוצאה מהשלכת פסולת, ומנגד את התועלות שבאימוץ פתרונות שונים לבעיה - הטמנה או מיחזור, ולא גזרו ממנה תכנית הכוללת הסדרה, אכיפה ותמריצים.
נוכח עלות הנזקים מהשלכת פסולת בניין באתרים לא מוסדרים והתועלת שבמיחזור לעומת הטמנה של פסולת בניין, על משרדי הממשלה הנוגעים בדבר, ובהם המשרד, משרד האוצר, משרד הפנים והמשרדים העוסקים בתשתיות פיזיות, לקבוע מדיניות כוללת בעניין זה.
עליהם להכין תכנית רב-שנתית שתעודד רשויות מקומיות, קבלנים ויזמים אחרים להשקיע במיזמים ציבוריים ופרטיים שיביאו להגדלת שיעורי המיחזור של פסולת בניין ושימוש בחומרים ממוחזרים, או יובילו לעצירת ההשלכה הלא מוסדרת של פסולת בניין ולהטמנתה באתרים מוסדרים.
במקביל יש לחזק את ההרתעה והאכיפה מול עבריינים 21.
החלטת הממשלה להסדיר את הטיפול בפסולת בניין בשל היקפה ושכיחותה של תופעת ההשלכה של פסולת בניין במקומות לא מוסדרים ומאחר שמשרדי ממשלה רבים מעורבים בנושא זה ויש צורך בתיאום ביניהם, יזם המשרד תכנית מקיפה להסדרת הטיפול בפסולת בניין.
כאמור, בפברואר 2003 אישרה הממשלה את התכנית ל"הסדרת הטיפול בפסולת בניין" (להלן - החלטת הממשלה) 22 והטילה על השר להגנת הסביבה "להסדיר את הטיפול בפסולת בניין ברחבי ישראל בתוך 3 שנים, ולא יאוחר מסוף שנת 2005 , במטרה לנקות את השטחים המזוהמים בפסולתבניין".
כמו כן הטילה הממשלה על המשרד לתאם ולרכז את הפעילות של משרדי הממשלה בנושא.
בהחלטת הממשלה נקבעו באופן מפורט הפעולות שעל המשרד ועל משרדי הממשלה וגופים אחרים לנקוט.
החלטת הממשלה כוללת כמה מרכיבים: הנחיית הרשויות המקומיות בנושא הסדרת אתרי הטמנה ומיחזור בוועדות התכנון; פיתוח שימושים לחומר ממוחזר בתשתיות ובתעשייה; ניקוי שטחים; הגברת האכיפה והענישה.
לביצוע התוכנית הוקצו 54 מיליון ש"ח.
נמצא כי על אף שהממשלה קצבה ליישום התכנית פרק זמן של שלוש שנים, עד סוף 2005, החל המשרד בביצועה שנתיי ם ויותר לאחר שהתקבלה.
במו עד סיום הביקורת, אוקטובר 2007 , הסדרת הטיפול בפסולת בניין בהתאם להחלטת הממשלה - ובכלל זה מיחזור פסולת בניין, ניקיון רשות הרבים והפיקוח על משליכי פסולת בניין בשטחים פתוחים ובאתרים לא מוסדרים - הייתה בתחילת דרכה.
בתחומים רבים אף טרם הוחל הטיפול.
בשל כך הנזקים לסביבה הולכים ומחריפים.
להלן פירוט הממצאים שהועלו: .
21 בעניין הפיקוח והאכיפה- ראו להלן וכן דוח זה, בפרק "פעולות אכיפה בתחומי הגנת הסביבה", עמ' 627.
22 'החלטה מס 2927 , מיום 9.
", בעניין "הסדרת הטיפול בפסולת בניין המשרד להגנת הסביבה 599 .
יישום החלטת הממשלה האגף לפסולת מוצקה (להלן - האגף) באשכול התשתיות במשרד אחראי לטיפול במכלול הנושאים הקשורים לפסולת מוצקה, ובכללם הטיפול בפסולת בניין.
לצורך קבלת החלטת הממשלה הכין האגף בשנת 2002 תכנית פעו לה להסדרת הטיפול בפסולת בניין שקבעה יעדים, אמצעים ולוח זמנים.
האגף מופקד על יישום החלטת הממשלה, ובכלל זה התיאום עם משרדי הממשלה וגופים נוספים בתחומים המשיקים לתחומי אחריותם.
באגף תשעה עובדים, אחד מהם מרכז הטיפול בפסולת בניין.
כמו כן, במחוזות המשרד מטפלים בנושא פסולת בניין רכזים לפסולת מוצקה ורכזי אכיפה.
משרד מבקר המדינה בדק יישומם של מרכיבי החלטת הממשלה.
להלן פרטים: איגום תקציבים בהחלטת הממשלה נקבע כאמור כי משנת 2003 יוקצו למשרד54 מיליון ש"ח לשלוש שנים (18 מיליון ש"ח לשנה) לביצוע התכנית: ( 1 ) התקציב לשנת 2003 ימומן בחלקים שווים על ידי ששת הגופים האלה: משרדי איכות הסביבה, הפנים, התשתיות הלאומיות, הבינוי והשיכון, החקלאות ופיתוח הכפר, וכן ממ"י.
התקציב ישמש למימון הפעולות האלה: קליטתם ופעילותם של 20 מפקחים; ניקוי שטחים פתוחים מפסולת בניין; סיוע ליזמים ולרשוי ות במיחזור פסולת בניין; פיתוח והקמה של תחנות מעבר לפסולת בניין ברשויות המקומיות, "באמצעות משרד הפנים" בהתאם לתוכנית שתסוכם בין משרדי איכות הסביבה, הפנים והאוצר; (2 ) בתקציבי השנים 2004 -2005 יוקצה, לבסיס התקציב של המשרד, תקציב של 36 מיליון ש"ח כתוספת מיוח דת לטיפול בפסולת בניין.
בשנת 2003 פנה המשרד למשרדים המוזכרים בהחלטת הממשלה כדי לבקש את השתתפותם.
בפועל, משרדי הפנים, התשתיות הלאומיות והבינוי והשיכון לא העבירו לו את חלקם במימון; שני גורמים בלבד - משרד החקלאות וממ"י - עשו זאת כנדרש.
תקציב המשרד וניצולו בתקציב האגף שתי תקנות תקציב ייעודיות למימוש החלטת הממשלה 23 : "פעולות פסולת בניין - על פי החלטת הממשלה" (להלן - תקנה 22 ) ו"פעולות פסולת בניין - תמיכה ברשויות מקומיות" (להלן - תקנה 25)24 .
התקנה הראשונה מיועדת לתמיכה במיזמים פרטיים; התקנה השנייה מיועדת לתמיכה ברשויות מקומיות לביצוע פרויקטים של תכנון והקמה של תשתיות, בכלל זה תחנות מעבר לפינוי פסולת בניין ולטיפול בה.
המשרד נוהג לפרסם "קול קורא" להגשת הצעות של יזמים ורשויות מקומיות למיזמים לטיפול בפסולת בניין שימומנו מתקנות אלה.
משרד מבקר המדינה בדק את ניצול התקציבים בתקנות אלה.
הבדיקה התייחסה גם לעודפים מהתקציב שלא נוצלו ואושרו להעברה משנה לשנה.
23 תקנה22 נוספה בשנת 2004 ; תקנה25 נוספה בשנת 2005.
24 בשנת 2003 , תקצב המשרד בתקנה אחרת, סך5.
6 מיליון ש"ח בגין תקציב השתתפויות מממ"י ומשרד החקלאות ופיתוח הכפר לניקוי שטחים מפסולת בניין; מתקציב זה ניצל המשרד עד לסוף 2004 3.
מיליון ש"ח בלבד 600 דוח שנתי58ב .
בטבלאות שלהלן פרטים על התקציב השנתי בתקנה 22 ובתקנה25 ועל הסכומים שנוצלו ממנו25.
תקנה22 - "פעולות פסולת בניין- על פי החלטת הממשלה" .
שנוצל סכום התקציב שנוצל .
(בש"ח) התקציב (כולל עודפים .
שהועברו משנה קודמת ) .
התקנה טרם תוקצבה 2003 .
7% 3,252,685 14,969,000 2004 .
6% 5,591,903 15,713,000 2005 .
1% 1,457,475 9,678,000 2006 .
30% 2,718,000 9,071,000 2007 * .
* נתוני 2007 נכונים לסוף אוקטובר 2007 .
תקנה 25 - "פעולות פסולת בניין- תמיכה ברשויות מקומיות" .
שהועברו משנה קודמת) .
התקנה טרם תוקצבה 2004 .
3% 189,550 14,542,000 2005 .
7% 557,550 14,949,0 00 2006 .
7% 2,447,000 13,843,000 2007 * .
מהנתונים שבטבלה עולה כי עד סוף 2005 , מועד סיום התוכנית על פי החלטת הממשלה, ניצל המשרד כ-9 מליון ש"ח בלבד.
בנוסף, כאמור, ניצל המשרד 3.
2 מיליון ש"ח מתקציבים שהועברו אליו ממשרדים אחרים, ובכל שנה עד אוקטובר 2007 , מועד סיום הביקורת, ניצל המשרד סכומים נמוכים מהתקציבים שהועמדו לרשותו, ובמצטבר ניצל רק כ -19.
4 מליון ש"ח מתוך 54 מליון ש"ח שהועמדו לרשותו על פי החלטת הממשלה (כ- 36% ).
השיעור הקטן של התקציב שנוצל מעמיד בספק את יכולת האגף והמשרד להתמודד עם המשימות והאתגרים שבפניהם הם ניצבים בתחום פסולת הבניין.
25 מקור הנתונים: "דוח ביצוע התקציב מזומנים" של החשב הכללי במשרד האוצר, לכל אחת מהשנים 2003 -2006 .
וכן נתוני ביצוע התקציב נכון לאוקטובר 2007.
המשרד להגנת הסביבה 601 .
המשרד מסר בתשובתו כי "אכן הניצול הוא קטן מאוד אך השליטה אינה נתונה בידי המשרד המשרד מקצה את הכספים בהליך מוסדר באמצעות קולות קוראים לרשויות מקומיות עפ"י בקשתן ועפ"י שיקול דעת ועדת התמיכ ות המשרדית אך אחריות הביצוע מוטלת על כתפי הרשות המקומית".
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד כי היה עליו לבחון את הסיבות לתופעה המתמשכת של ניצול תקציבי נמוך בידי הרשויות המקומיות, להסיק מכך מסקנות, ובמידת הצורך לבטל את ההתחייבויות התקציביות שלא נוצלו במועד שנקבע לניצולן ולהקצות את התקציבים שיתפנו לקידום הטיפול בבעיית פסולת הבניין בדרכים חלופיות, כגון: ניקוי יזום של שטחים, הסדרה ופיקוח בנושא מובילי פסולת בניין, פעולות פרסום והסברה, ועוד.
תמיכה במיזמים פרטיים (תקנה 22): בשנת 2005 פרסם המשרד "קול קורא " לתמיכה במיזמים פרטיים להקמה והפעלה של אמצעים חלופיים לסילוק פסולת בניין, מניעת הטמנה וקידום מיחזור והשבה של פסולת בניין בהיקף של 4 מיליון ש "ח בלבד, אף שבתקנה זו עמד לרשותו תקציב של יותר מ -15 מיליון ש "ח (מתקנה זו הוצאו בשנים 2004 -2006 ,כספים למטרות אחרות ראו להלן).
תמיכה ברשויות מקומיות (תקנה 25) : תחנות מעבר לפינוי פסולת בניין נועדו לאפשר לקבלנים להעביר את פסולת הבניין למקום קרוב יחסית לאתר העבודה, לשם מיון, גריסה, מיחזור או כשלב מעבר לפני שינוע של נפחי פסולת גדולים לאתר הטמנה, ובכך להקטין את עלויות ההובלה המהוות מרכיב משמעותי בעלויות מבחינת הקבלן.
בביקורת עלה כי רק בנובמבר 2005 אישר המשרד לראשונה תמיכות לרשויות מקומיות מהתקציב שהועמד לרשותו בתקנה 25 , להקמה והפעלה של תחנות מעבר לפסולת בניין או משטחים לפינוי פסולת גושית ברשויות המקומיות ולתמיכה במיזמים של פסולת בניין.
עוד עלה שהמשרד פרסם פעם אחר פעם "קול קורא" בסכומים נמוכים משמעותית מהסכומים שעמדו לרשותו בתקציב26 ".
ב"קול קורא משנת 2005 הקצה לכך המשרד 11 מיליון ש "ח, אף שעמדו לרשותו כ -14.
בשנת 2006 פרסם המשרד "קול קורא" נוסף לרשויות מקומיות בנושא "ת מיכה ברשויות מקומיות בנושא פסולת בניין" והקציב לכך 6 מיליון ש"ח.
במרס 2007 פרסם המשרד "קול קורא" בהיקף של מיליון ש"ח, אף שעמדו לרשותו קרוב ל-14 מיליון ש"ח למטרה זו.
במועד סיום הביקורת, אוקטובר 2007 , טרם נחתמו הפרוטוקולים של ישיבות ועדת התמיכות המתייחסות לק ול קורא שפורסם במרס 2007 , וממילא טרם ניתן היה להוציא התחייבויות לתשלום לרשויות שבקשותיהן אושרו.
מנתוני המשרד עולה כי ממועד קבלת החלטת הממשלה ועד 2006 הוקמו רק שתי תחנות מעבר, וכי טרם הושלמה הקמתן של תחנות המעבר ברשויות שאושרה להן תמיכה לכך.
לכן נאלצים קבלנ ים ומובילים להוביל את פסולת הבניין לאתרים רחוקים.
כפועל יוצא מכך, עדיין אין תמריץ מספיק להובלת הפסולת לאתרים מוסדרים, ולא צומצמה השלכת הפסולת בידי הקבלנים ומובילי הפסולת באתרים לא מוסדרים, ורשות הרבים ממשיכה להזדהם.
26 הסכומים כוללים עודפי תקציב שהועברו משנת תקציב קודמת.
העברת כספים למטרות שונות מאלה להן נועדו : הועלה כי 69 מ-103 ההתחייבויות שנרשמו בפרק הזמן ינואר 2004- אוגוסט 2007 בתקנה של מתן תמיכות למיזמים פרטיים בנושאים של פסולת בניין (תקנה 22 ), אינן נוגעות בפסולת בניין אלא הן התחייבויות לתשלומים שוטפים לרשויות מקומיות למטרות כגון פינוי גזם, פינוי קרטון, מיח זור עיתונים ופינוי מכלים לאיסוף בקבוקים, לתשלומים עבור הכנת תכנית אב לטיפול בפסולת חקלאית ולנושאים נוספים.
גם מהתקנה המיועדת לתמיכה ברשויות מקומיות לביצוע פרויקטים בתחום של פסולת בניין (תקנה 25 ), שילם המשרד לרשויות המקומיות עבור פעולות שאינן קשורות לפסולת בניין, כגון מיחזור נייר עיתון וקרטון (כולל רכישת מכבש קרטון), פינוי גזם ופעולת יחידות הפיקוח של הרשויות המקומיות על השלכת פסולת לסוגיה.
לדוגמה, בשנת 2005 אישר המשרד ובהמשך אף שילם מכספי תקנה22 200,000 ש"ח לעירייה א' עבור "הפעלת תוכנית חינוכית בנושא חוק הפ יקדון ומיחזור" שעניינה מיחזור מיכלי משקה ולא פסולת בניין.
תשלום ורישום עבור פעילויות שאינן נוגעות לפסולת בניין מתקנה תקציבית שנועדה למטרה זו פוגמים בשקיפות הדיווח התקציבי ובמהימנות הדיווח לציבור על ביצוע החלטת הממשלה.
עדכון התחייבויות לא מנוצלות : הוראות תכ "ם27 מחייבות לעדכן את כל התחייבויות המשרד עם סיום שנת הכספים ולבטל התחייבויות לא תקפות.
הבדיקה העלתה כי עד מועד הביקורת, אוגוסט 2007 , לא שולמו תשלומים ב-23 מתוך50 התחייבויות לרשויות המקומיות ולגורמים פרטיים שנרשמו בנובמבר 2005 בתקנה22 ; עד אותו המועד לא שו למו תשלומים (גם לא חלקיים) ב -68 מתוך96 התחייבויות שנרשמו מאז 2005 בתקנה המיועדת לתמיכה לרשויות המקומיות (תקנה 25.
) המשרד השיב בדצמבר 2007 למשרד מבקר המדינה כי בחודשים יוני-יולי 2007 הוא פנה לכל מחוזות המשרד לאיתור התחייבויות לביטול, ואכן בסוף תהליך זה אות רו התחייבויות לביטול ע"ס 1.
מיליון ש"ח בתשובתו מפברואר 2008 מסר המשרד כי "המשרד ערך חשיבה מחודשת בנושא והוחלט על ידי ההנהלה כי בשנת 2008 לא יפורסם קול קורא לרשויות מקומיות, אלא ליזמים פרטיים למיחזור פסולת בניין".
חוסר יכולתו של המשרד להביא במשך שנים למימ וש מסגרת התקציב שהועמד לרשותו לקידום הטיפול בפסולת בניין מחייב את המשרד לתקן את היערכותו הארגונית לניצול תקציב זה.
ראוי היה שבמצב של עודף תקציבי הנמשך שנה אחר שנה יפעלו האגף והמשרד לקידום מיזמים נוספים בתחום המיחזור של פסולת הבניין.
הוראת תקנות, כספים ומשק של החשב הכללי במשרד האוצר המשרד להגנת הסביבה 603 .
תכנון אתרים ופיתוחם והקצאת קרקעות להטמנת פסולת בניין ולמיחזור .
אחת הבעיות בטיפול בפסולת בניין היא היעדר היצע מספיק של אתרים לפינוי פסולת ולטיפול בה, בפריסה ארצית ובעיקר במרכז הארץ, שם נעשות רוב עבודות הפיתוח והבינוי.
יש שלושה סוגי אתרים לפינוי פסולת בניין ולטיפול בה: אתרי הטמנה, תחנות מעבר ואתרי מיחזור.
על פי נתוני המשרד פועלים כיום שבעה אתרי הטמנה מוסדרים לסילוק פסולת יבשה ולטיפול בה, רק שניים מהם במרכז הארץ, שבע תחנות מעבר לפסולת, וארבעה מפעלי מיחזור פסולת בניין28.
כאמור, השינוע הוא מרכיב מהותי בעלות ההבאה של פסולת הבניין לא תרים מוסדרים, המוטלת על הקבלנים.
היעדר פריסה מתאימה של אתרים במרכז הארץ מחייב שינוע למרחקים ארוכים וגורם להיעדר תחרות מספקת בין האתרים ומכאן לייקור עלויות ההטמנה באתרים המוסדרים.
המשרד ער למחסור באתרים לפינוי פסולת בניין.
בפברואר 2005 דיווחה הממונה על המטמנות במשרד לוועדת המשנה של ועדת הפנים של הכנסת לנושא בדיקת מטמנות אשפה: "קיים מחסור במטמנות ולא נמצא כרגע פתרון לפסולת הבניין.
חסר מערך שלם של טיפול בפסולת בניין וקיימים מספר מצומצם של אתרי פסולת בניין".
כאמור, החלטת הממשלה קבעה כי יש לפעול לקידום הקמתם של אתרים להטמנה ומיחזור פסולת.
הפעלתו של אתר להטמנה ולמיחזור מחייבת הליך תכנוני: הכללת האתר בתכנית מתאר ארצית (להלן - תמ"א 16)29 ; מתן הרשאה לתכנון על ידי ממ"י; אישור התכנון בוועדה המקומית ובוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה; שיווק האתר ליזם על ידי ממ"י והכרזת האתר על ידי הרשות המקומית.
בהתאם, ישנם כמה גורמים הקשורים בהסדרת אתרים ובהגדלת מספרם: (א) מינהל התכנון שבמשרד הפנים הוא גוף מקצועי הפועל לצדה של המועצה הארצית לתכנון ולבנייה, ובין תפקידיו - תכנון שימושי קרקע; (ב) המשרד להגנת הסביבה פועל בכמה תחומים להגדלת ההיצע של אתרים מוסדרים לטיפול בפסולת בניין: ייזום תכניות אב לפסולת יבשה ברמה המחוזית; גיבוש הצעה לממ"י לתת היתר למחצבות פעילות לשמש גם אתרי הטמנת פסולת יבשה; איתור מחצבות נטושות שניתן לעשות בהן שימוש כאתרי הטמנת פסולת; סיוע לרשויות בהקמת תחנות מעבר; תמיכה ביזמים המפעילים אתרים למיחזור פסולת בניין; (ג) ממ"י, המחזיק ביותר מ-90% מקרקעות המדינה, מעניק הרשאות לתכנון, להקמה ולהפעלה של אתרים להטמנת פסולת, ומקצה קרקעות לתחנות מעבר לטיפול בפסולת בניין; (ד) הממונה על המכרות במשרד התשתיות נדרש לאשר את סיום פ עולות הכרייה והחציבה במחצבות המיועדות לאתרי הטמנה, כתנאי לשיווק הקרקע; (ה) הרשויות מקומיות אמורות להכריז על אתר כמיועד להעברת פסולת הנוצרת בתחומן.
מהנדס הוועדה המקומית אמור לקבוע את יעד הסילוק או הפינוי של פסולת הבנייה הנוצרת .
28 בדוח שנתי58 'א, בפרק "אתרי אשפה בנחלות שביישובים חקלאיים במרכז הארץ", עמ 285 , נבדק הפיקוח והטיפול של גורמי אכיפה שונים בהפעלתם של אתרי אשפה, וביניהם אתרי פסולת בתחומי מועצות אזוריות מסוימות.
29 תמ"א16 לסילוק אשפה משנת 1989 הקובעת את המקומות שבהם יש לתכנן ולהקים אתרי סילוק פסולת בכלל ופסולת בניין בפרט.
כחלק מהתנאים בהיתר הבנייה.
בנוסף עליו לבדוק אם תנאים אלה התקיימו בעת הוצאת טופס האכלוס.
נוכח המחסור באתרים שאושרו סטטוטורית, ולשם קידום תכנית לאתרים להטמנת פסולת בניין בנוסף על אלה הקבועים בתמ"א 16 , החליט מינהל התכנון שבמשרד הפנים עוד בנובמבר 2002 כי הצורך באתרים להטמנת פסולת בניין יבחן במסגרת תכניות אב מחוזיות, וכי לא תאושר תכנית להטמנת פסולת בנייה שלא לפי תכנית אב.
גם בהמשך להחלטה זו אומצו בשנים 2006- 2001 תכניות אב לטיפול בפסולת יבשה בכל אחד מששת מחוזות המשרד30 .
יצוין כי תכנית אב קובעת את מיקום האתרים, אך אין בכך די.
על מנת להפעיל אתר יש לעבור עוד כמה שלבים, ובהם: הקצאת הקרקע על ידי ממ"י למפעיל האתר, הגשת תוכניות מפורטות ואישור המקום כאתר לטיפול בפסולת בניין בוועדה המקומית והמחוזית לתכנון ולבנייה.
עם השנים הורגש יותר ויותר המחסור באתרים מאושרים ומוקצים למטמנות פסולת בניין ובאתרים למיחזור פסולת.
על אף זאת, גורמי ממשלה הנוגעים בדבר - ממ"י והמשרד להגנת הסביבה - לא פעלו די להביא לאישור ולהקצאת אתרים נוספים למטרות אלה.
בפועל, בארבע השנים שחלפו מאז קבלת החלטת הממשלה, הוקצה והוסדר רק אתר אחד.
להלן פרטים: שיווק על ידי ממ"י של אתרים להטמנה ומיח זור של פסולת : בישיבת הנהלת ממ"י באוגוסט 2002 :, שבה נדונו אתרי פסולת יבשה במחוז הצפון, נאמר "עקב מחסור בפתרונות ובאתרים לטיפול בפסולת יבשה במחוז הצפון, נוצר מצב בו הרשויות והועדות המקומיות אינן פועלות על פי החוק.
כפועל יוצא פסולת יבשה מושלכת בואדיות, שטחים פתוחים, צדי דרכים ושטחים ציבוריים.
בנוסף למפגע חזותי -נופי, מהווים מצבורי פסולת אלה פוטנציאל לפגיעה במשאבי טבע-קרקע, מים וכו'.
כן מהווים ריכוזים אלה מקור משיכה להשלכת פסולת נוספת שאינה יבשה כולל פסדים, חומר אורגני ואחרים".
באותה ישיבה פורטה רשימה של מחצבות שניתן להפכן לאתרי הטמנת פסולת בניין ולשווקם לתכלית זו.
הנהלת ממ"י דנה פעם אחר פעם בדרכי השיווק של אותם אתרים - הדיונים בכמה מהם ארכו כמה שנים - בלא שהשיווק יצא לפועל.
להלן דוגמאות: מחצבת תל עדשים : בישיבת הנהלת ממ"י בשנת 2002 דווח כי בכוונת ממ"י להקצות את האתר למועצה האזורית יזרעאל.
בישיבת ההנהלה בשנת 2004 עם מנכ"לית המשרד דאז ד"ר מיקי הרן דווח כי למחצבה תב"ע מאושרת לאתר הטמנה, וכי הוכן הסכם להקצאתה למועצה האזורית.
בישיבת הנהלת ממ"י ביוני 2007 הורה מנהל ממ"י להודיע למועצה האזורית שאם אינה מעוניינת בהפעלת האתר ישווק אותו ממ"י ליזם פרטי.
ממ"י בתשובתו למשרד מבקר המדינה מסר כי האתר נמצא בתחום מושב תל-עדשים, ולכן נדרשה הסכמת המושב להקצות את האתר למועצה האזורית, וכי התברר כי בכוונת המושב לתפעל בעצמו את האתר.
30 תכניות האב אומצו על ידי הוועדות המחוזיות בשנים האלה: מחוז הצפון- 2001 , מחוז חיפה- 2005 , מחוזות המרכז, תל אביב, ירושלים והדרום - 2006.
המשרד להגנת הסביבה 605 .
במועד סיום הביקורת בממ"י, אוגוסט 2007 , טרם הוסדר שיווקהאתר.
הרטוב, בורות אבשלום : עוד בשנת 2004 נדון בהנהלת ממ"י מתן הרשאה לחברה מסחרית המפעילה מחצבה במקום, להפעילה גם כאתר הטמנה.
החל מדצמבר 2006 הנושא נבחן בהנהלת ממ"י ואושר שוב בישיבותיה.
רק במהלך 2007 התבקשה החברה המפעילה להמציא תוכנית עסקית, והיא אכן הוגשה למינהל.
במועד סיום הביקורת בממ"י טרם נחתם הסכם להפעלת המחצבה גם כאתר הטמנה.
עוד עלה שרק ביולי 2005 העלה המשרד לפני ממ"י את הצורך לשווק, או להקצות לרשות מקומית ללא מכרז, עשרה אתרים שיוכלו לשמש להטמנה ומיחזור של פסולת בניין.
רק בספטמבר 2006 "החלו המשרד וממי לדון בנושא בישיבות מעקב סדירות, אך בעקבות אלה שווק אתר הטמנה אחד בלבד - אתר שפיה ב'; רק ביולי 2007 פרסם ממ"י מכרז נוסף- לאתר טורעאן - ושיווקו בפועל ליזם מתוכנן רק לשנת 2008.
משרד מבקר המדינה מציין כי מצוקת האתרים להטמנת פסולת הבניין והצורך בשיווק אתרים עלה בישיבות הנהלת ממ"י מאז שנת 2002 , אך עד מועד סיום הביקורת לא קודם שיווקם של אתרים, מעבר לאתר שפיה ב' ואתר טורעאן, אשר יתנו מענה לבעיה ויצמצמו את תופעת ההשלכה הבלתי מוסדרת של פסולת בניין.
בפועל, בארבע השנים שחלפו מאז קבלת החלטת הממשלה בעניין, לא הוסדרו ולא הוקצו אתרים נוספים, מעבר לאלה, להטמנה ומיחזור פסולת.
המשרד מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה בפברואר 2008 ,כי לממ"י ולמוסדות התכנון ולא לו, הסמכות על פי חוק לקידום ולקביעת אתרים לסילוק פסולת יבשה.
ביוזמתו אושרו במהלך השנים 2001 -2006 שש תוכניות אב וגובשה רשי מת אתרים פוטנציאליים לסילוק ולטיפול פסולת יבשה, אך לא אושר אף אחד מהאתרים שברשימה.
המשרד הוסיף שהוא מעודד ומסייע תקציבית להקמת מתקנים למיחזור ולגריסת פסולת יבשה המהווים פתרון בר- קיימא לטיפול בפסולת יבשה.
הסדרת הטיפול בפסולת בניין ברשויות המקומיות 1.
על פי החלטת הממשלה, היה על משרד הפנים והמשרד להנחות את הרשויות המקומיות להכין תכניות מקצועיות להסדרת הטיפול בפסולת הבניין הנוצרת או המצויה בשטחן.
על התכניות לכלול הוראות והסדרים בעניינים האלה: (א) הקמה והפעלה של תחנת מעבר לפסולת בניין או משטח לפינוי פסולת גושית; (ב) מיחזור פסולת בניין בתחנת המעבר או העברתה למפעל מיחזור; (ג) חיוב קבלנים ואחראים לביצוע פרויקטים של הריסה או בנייה בהיקף גדול, לגרוס את פסולת הבניין באתר הבנייה ולמחזר אותה במגמה להגיע לגריסה של 50% ,לפחות מהפסולת וכן להפנות פסולת שנגרסה לשימוש חוזר.
החיוב ייעשה בחוק עזר, בתנאים בהיתר הבנייה וכתנאי למתן טופס 4 ,)(תעודת גמר), ובתקנות התכנון והבניה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות התש"ל- 1970 .
, אשר יתוקנו ככל הדרוש להסדרת העניין 606 דוח שנתי58ב .
נוסף על כך היה על שר הפנים, בתיאום עם השר להגנת הסביבה, להכין הצעה של חוק עזר לדוגמה בנושא הטיפול בפסולת בניין, ועל מנכ"ל משרד הפנים היה להוציא חוזר המפרט את תוכן החלטת הממשלה ככל שהיא נוגעת לרשויות המקומיות.
בשנים 2005 -2007 פנה המשרד כמה פעמים לגורמים שונים במשרד הפנים בבקשה שינחה את הרשויות המקומיות להכין את התכניות להסדרת הטיפול בפסולת, ובכלל זה הקמת תחנות מעבר, התניית מתן טופס 4 בהתאם להחלטה, וכן שיאשר ויפיץ הצעת חוק עזר לדוגמה ויפיץ את חוזר המנכ"ל הנדרש.
בנוסף על כך הכין המשרד ביוזמתו טיוטת חוק והעבירה למשרד הפנים כמה פעמים מאז פברואר 2005.
במאי 2007 , במהלך פגישה בין נציגי משרדהפנים לבין נציגי המשרד, חזר מנכ"ל המשרד וביקש שמשרד הפנים יבצע את חלקו בהחלטת הממשלה: יפרסם את ההנחיות לרשויות המקומיות בחוזר מנכ"ל; יבחן, יאשר ויפיץ חוק עזר לדוגמה שהוכן במשרד להגנת הסביבה; ויתקן את תקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות), התש"ל - 1970 , בדרך שתאפשר לרשויות לגבות תשלום עבור פינוי פסולת בניין מקבלנים הפועלים בתחומן.
המשרד, בהצעתו למשרד הפנים, הסביר שלדעתו הדבר ייצור מנגנון כלכלי שיאפשר לרשויות המקומיות לממן ולתפעל את המערך לפינוי פסולת בניין בתחומן.
בסיום הפגישה הנחה מנכ"ל משרד הפנים את אנשי משרדו להגיש הצעות בנושא זה עד יולי 2007.
במועד סיום הביקורת, אוקטובר 2007 , טרם הנחה משרד הפנים את הרשויות להכין תכניות מקצועיות להסדרת הטיפול בפסולת הבניין הנוצרת או המצויה בשטחן, לא בעניין ההקמה וההפעלה של תחנות מעבר ולא בעניין מיחזור פסולת בניין.
הוא גם טרם אישר, וממילא טרם הפיץ להן, חוק עזר לדוגמה, אף שהמשרד להגנת הסביבה הכין ביוזמתו טיוטת חוק והעבירה אליו כמה פעמים מאז פברואר 2005.
קביעה ופרסום של אתרים לסילוק פסולת : לפי חוק שמירת הניקיון, על הרשות המקומית לקבוע ולפרסם ברבים אתרים לסילוק פסולת בניין או לריכוזה ולטיפול בה בין בתחום שיפוטה ובין מחוצה לו בתיאום עם הרשות המקומית הנוגעת בדבר.
על פי התיעוד שבידי המשרד, רק 32% מהרשויות קבעו אתר מוסדר לסילוק פסולת והכריזו עליו כנדרש בחוק.
בין הרשויות שלא עשו זאת נמצאות עיריות נהרייה, צפת, שפרעם, בית -שאן, ובת -ים, וכן המועצות האזוריות גולן, מרום הגליל, וגלבוע.
יוער כי נתוני המשרד בעניין זה מעודכנים לשנת 2005 בלבד.
מאחר שהמשרד ממונה על ביצוע החוק, מן הראוי שיעדכן באופן שוטף את הרשימה, ואף יבחן את הצורך לפרסמה ברבים.
פיקוח הרשויות על פינוי פסולת בניין : הרשויות המקומיות מוסמכות לפקח בתחומן על הטיפול בפסולת בניין ועל מניעת השלכתה, וזאת מכוח כמה חוקים: חוק התכנון והבניה, התשכ"ה - 1965 , חוק רישוי עסקים, התשכ"ח - 1968 .
, ועוד הרשויות גם יכולות לחוקק חוק עזר עירוני לטיפול בפסולת בניין.
בשנת 2005 עודכנה תקנה 16 (ג) לת קנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות), התש"ל- 1970 , המחייבת את הוועדות המקומיות לתכנון ולבנייה לקבוע בהיתרי בנייה שהן מוציאות תנאים בדבר פינויה המתוכנן של פסולת בניין אל אתר לסילוק פסולת בנין או לטיפול המשרד להגנת הסביבה 607 .
בה, במהלך העבודה ומיד לאחר השלמתהתקנות אלה מ פרטות גם את התנאים מבחינת הפינוי של פסולת הבניין למתן תעודת גמר בנייה, המאפשרת את אכלוס המבנה, טופס 4 (להלן- תעודת גמר).
מנתוני המשרד להגנת הסביבה עולה כי רק 36% מ-251 הרשויות המקומיות מתנות מתן היתר בנייה בהצגת חוזה התקשרות עם אתר סילוק פסולת מורשה, וכי רק 24% מהרשויות מתנות מתן תעודת גמר בהצגת אישור על קליטת הפסולת שנוצרה במהלך הבנייה.
בין הרשויות שלא מתנות מתן היתר בנייה ולא מתנות קבלת תעודת גמר בטיפול נכון בפסולת בניין ניתן למנות את עיריות שפרעם, ובית- שאן, וכן את המועצות האזוריות גולן, ומרום הגליל.
משרד מבקר המדינה מעיר לרשויות המקומיות שעליהן לפעול על פי החוק לשמירת הניקיון ולהכריז על אתר מוסדר לסילוק פסולת בניין כנדרש, וכן לפעול על פי תקנות התכנון והבנייה ולהתנות היתר בנייה בהמצאת הסכם התקשרות עם אתר מורשה לסילוק פסולת בניין, ותעודת גמר בהצגת אסמכ תא לפינוי הפסולת לאתר מוסדר.
הסדרת השימוש בפסולת בניין בידי משרדי הממשלה וחל"ד כאמור, בשנים האחרונות גדל מאוד היקף הפרויקטים והתקציבים שהמדינה מקצה לעבודות תשתית ופיתוח.
בין העבודות האמורות ניתן למנות את הפרויקטים הלאומיים האלה: פיתוח רב-שנתי מואץ של רשת מסילות הרכבת, לרבות מנהרת הרכבת לירושלים ופרויקט הפרדות מפלסיות ברכבת ישראל בהיקף רב שנתי של כ -19 מיליארד ש "ח; פיתוח רשת הכבישים באמצעות החברה הלאומית לדרכים בע"מ בהיקף רב-שנתי של כ -20 מיליארד ש"ח; המשך סלילת כביש חוצה ישראל; פרויקט מנהרת הכרמל; בניית "קו התפר" (גדר ההפרדה) באחריות משרד הביטחון בהיקף של 8 מיליארד ש"ח; ופרויקט פיתוח הנמלים, שלביצועו צפוי שיידרשו 12.
3 מיליון טון חומר מילוי.
במסגרת עבודות אלה ניתן לעשות שימוש רב בחומרי בניין ממוחזרים, בעיקר בעבודות סלילה ומילוי.
עבודות אלה גם אמורות להניב כמויות גדולות של פסולת בניין ועודפי עפר.
משרדי הממשלה האחראים לייזום, קידום, ובחלק מהמקרים גם ביצוע ישיר של הפרויקטים האמורים, הם אפוא גורם מרכזי הן להיווצרות ההיצע של פסולת בניין ועודפי עפר והן לביקוש לחומרים ממוחזרים המופקים ממנה.
על פי החלטת הממשלה, משרד י הממשלה, כל אחד בתחומו, יקדמו פיתוח שימושים לחומר הממוחזר מפסולת בניין לשימוש בתשתיות ובתעשייה.