HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מרכז השלטון המקומי הוא עמותה המאגדת את כל העיריות והמועצות המקומיות בישראל 7 דוחות מבקר מדינה על הביקורת באיגודים ובמוסדות להשכלה גבוהה,שנת 2004 ', עמ127 .
מינוי דירקטורים בשנים האחרונות לא הקפידו השרים לממש את זכותה של המדינה למנות דירקטורים מטעמה לדירקטוריון החברה.
בדוח הקודם צוין שבשנת 2003 כיהן בחברה דירקטור אחד בלבד מטעם המדינה, ואילו מטעם השלטון המקומי כיהנו לפחות שמונה דירקטורים - כלומר לא נשמר היחס בין מספר הדירקטורים הפועלים מטעם המדינה ובין אלה הפועלים מטעם המרכז לשלטון מקומי, כנדרש.
ביולי 2002 , בעקבות עתירה של ועד עובדי החברה לבג"ץ, הורה בית המשפט למדינה למנות דירקטורים נוספים בחברה בתוך 90 יום ממתן פסק הדין, כדי ש-40% מחברי הדירקטוריון יהיו דירקטורים מטעמה, כמתחייב בתקנות ההתאגדות של החברה 8 .
בספטמבר 2003 גדל מספרהדירקטורים מטעם המדינה, ומאז הם שלושה 9 .
בפברואר 2006 פנה מנהל רשות החברות הממשלתיות אל מר אהוד אולמרט, ששימש אז ממלא מקום ראש הממשלה, שר הפנים ושר האוצר, וביקש ממנו להמציא לוועדה לבדיקת מינויים שמות של מועמדים שיכולים לשמש דירקטורים בחברה.
בבקשתו ציין המנהל שחשוב מאוד שהמדינה תמנה דירקטורים מטעמה לדירקטוריון, שכן כך תוכל לשמור על האינטרסים שלה כבעלת מניות בחברה, וכמו כן תוכל להבטיח שמאזן הכוחות בינה ובין בעלי המניות האחרים יישמר.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה בפברואר 2007 השיב יועץ ראש הממשלה בשם מר אולמרט כי המדינה לא מילאה את מכסת הדירקטורים מטעמה עוד לפני שמר אולמרט התמנה לשר האוצר באוגוסט 2005 .
היועץ הוסיף כי מפברואר 2006 ואילך שימש מר אולמרט גם שר הפנים, נוסף על תפקידו כממלא מקום ראש הממשלה וכשר האוצר, ועל כן נמנע מלמנות דירקטורים בחברה עד שימונה שר פנים קבוע.
עוד ציין היועץ כי כשפנה מנהל רשות החברות הממשלתיות אל מר אולמרט בעניין האמור היו הבחירות לכנסת בעיצומן, ועל פי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה לא היה אפשר למנות דירקטורים לחברות ממשלתיות באותה עת.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה בינואר 2007 ציין מנכ"ל משרד הפני ם כי יש הסכם לא רשמי בין משרד האוצר למשרד הפנים, (שרשות החברות הממשלתיות מגבה אותו), ולפיו מינוי הדירקטורים יתחלק בין שר הפנים לשר האוצר, כלומר כל אחד מהם ימנה שלושה דירקטורים.
על פי הסכם זה בספטמבר 2003 .
מינה שר הפנים דאז שלושה דירקטורים בספטמבר 2006 הסתיימה כהונתם של דירקטורים אלה, ומאז מינה משרד הפנים שני דירקטורים.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה בפברואר 2007 ציין השר משולם נהרי ממשרד האוצר, הממונה מטעם הממשלה על החברה, כי בינואר 2007 .
מינה שר האוצר דירקטור אחד באוקטובר 2007 , כשהסתיימו בדיקות ההשלמה של הביקורת, כיהנו בדירקטוריון של החברה תשעה דירקטורים מטעם מרכז השלטון המקומי ורק שלושה דירקטורים מטעם המדינה.
8 בג"ץ 5306/99 ועד עובדי החברה לאוטומציה במינהל השלטון המקומי נ' מדינת ישראל ( 2000 ), תיק-על 2000 (2 ,) 1964.
9 בינואר 2006 ,הגיש ועד עובדי החברה עתירה לבית המשפט העליון נגד שר האוצר, שר הפנים ממשלת ישראל, רשות החברות הממשלתיות, מרכז השלטון המקומי, החברה והדירקטורים בה (בג"ץ 125/06 ).
העותרים ביקשו מבית המשפט, בין היתר, להורות לשרים ולרשות החברות הממשלתיות למנות דירקטורים בחברה.
בדיון שהתקיים בבית המשפט העליון ב - 31.
07 הצהירה באת כוח המדינה שתהליך המינוי של דירקטורים מטעם המדינה עומד להסתיים.
היא התבקשה לעדכן את בית המשפט בנעשה בעניין זה כעבור 30 יום.
07 החליט בית המשפט, בין היתר, לתת צו על-תנאי והורה למשיבים להסביר מדוע לא יפעלו למינוי דירקטורים נוספים מטעם המדינה כמתחייב מתקנות התאגדות של החברה.
משרד מבקר המדינה העיר לשר האוצר ולשר הפנים כי אם המדינה אינה ממלאת את מכסת הדירקטורים שהוקצתה לה היא מוותרת מראש על יכולתה (המצומצמת ממילא) להשפיע על מדיניות החברה ולפקח על אופן הניהול של החברה, וכך אינה יכולה לוודא שהחברה מממשת את מטרותיה ומבטיחה את ערכה הכלכלי.
על שר האוצר ושר הפנים לממש לאלתר את זכותה של המדינה למנות שתי חמישיות מהדירקטורים בחברה.
הפיקוח של הדירקטוריון על פעילותה של החברה נוהל דירקטוריו ן החברה (להלן - הנוהל), שנקבע במאי 2004 , מגדיר את תפקידי הדירקטוריון, סמכויותיו וחובותיו ואת תפקידיהם וסמכויותיהם של יו"ר הדירקטוריון (להלן - היו"ר) ושל המנכ"ל.
הוראות הנוהל מבוססות ברובן על ההסדר שבחוק החברות, התשנ"ט- 1999 (להלן- חוק החברות), בעניין חלוקת הסמכויות בין האורגנים העיקריים של החברה.
במבוא לנוהל נקבע כי תפקידיו העיקריים של הדירקטוריון הם להתוות את מדיניות החברה, לקבוע הנחיות להנהלה, לוודא שההנחיות האלה מתקיימות ולפקח על המימוש של כל החלטה בתחום הביצוע ובכל תחום אחר שירצה.
משרד מבקר המדינה בחן א ת הפרוטוקולים של דיוני הדירקטוריון שהתקיימו בתקופה מאי 2003 ועד יוני 2006 .
נמצא שפעמים הציגה הנהלת החברה לפני חברי הדירקטוריון נושאים מהותיים הראויים להתייחסותו אולם התייחסות שכזו לא הועלתה או שהייתה מזערית בלבד והיא הובאה, בדרך כלל, על ידי הדירקטורים מטעם המדינה.
גם החברה לא פעלה כשורה - היא לא דיווחה לדירקטוריון, במועד, על פעולות מהותיות שחובה עליו לאשר.
על פי חוק החברות "פעולה מהותית" היא "פעולה העשויה להשפיע על רווחיות החברה, רכושה או התחייבויותיה"; להלן דוגמאות לכך: 1.
בישיבה של ועדת הכספים של הדירקטוריון שהתקיימה ביוני 2004 ,נדונה, בין היתר הצעה להתקשר התקשרות ניסיונית עם חברה מסוימת, כדי שזו תנכה שטרות והמחאות עבור החברה.
לאחר ששני דירקטורים מטעם המדינה הסתייגו מהצעה זו הודיע היו"ר לוועדה כי עם סיום ההתקשרות הוא מתחייב לדווח לוועדה על תוצאותיה ולבחון את השאלה האם יש להמשיך בתהליך זה.
ועדת הכספים אישרה את ההצעה.
יצוין שעל פי הפרוטוקולים של דיוני ועדת הכספים היו"ר לא מסר לוועדת הכספים כל דיווח בעניין זה, אף על פי שהתחייב לעשות זאת, וחברי הוועדה לא דרשו לקבל דיווח על תוצאות ההתקשרות עם החברה האמורה, אף על פי שמדובר בפעולה לא שגרתית, שאחד הדירקטורים מטעם המדינה הגדיר כ"חשיפה לשוק האפור".
משרד מבקר המדינה העיר לדירקטוריון כי בדרך פעולתו לא היה כדי להבטיח פיקוח ראוי על פעילות החברה.
חברי הדירקטוריון לא הקפידו שהיו"ר יישם את התחייבותו האמורה בדבר קיום דיון עם וועדת הכספים.
בדיון של ועדת הכספים של הדירקטוריון שהתקיים במרס 2005 נדונה בקשה להשקיע בפרויקט פיתוח של מערכת משאבי אנוש חדשה שהכינו כמה חברות, שכן החברה העדיפה שלא לפתח את המערכת בעצמה.
לדברי היו"ר, המערכת הייתה אמורה להתחיל לפעול כמה ימים אחר כך, בתחי לת אפריל 2005 .
עלות הפיתוח של המערכת הייתה 395,000 .
דולר מפרוטוקול הדיון עולה שההחלטה להשקיע בפיתוח המערכת, ההתקשרות עם החברות המפתחות והחתימה על חוזי ההתקשרות עמן לא הוצגו לדירקטוריון מראש, ובדיון זה הוא 1490 דוח שנתי58ב .
התבקש לאשר את ההתקשרות בדיעבד.
שני דירקטורים מטעם המדינה אמנם ביקשו לראות דיווח מפורט יותר בעניין, אבל אחד מהם הוסיף שאינו רוצה לעכב את התהליך.
היו"ר הודה בפני הוועדה שהתהליך לא נוהל כראוי והתחייב להציג בפני הוועדה את כל המידע הנדרש.
הוועדה אישרה את הבקשה בתנאי שיובאו לה מסמכים המציגים את היקף ההשקעה; המסמכים הועברו לוועדה כבקשתה ביום המחרת.
משרד מבקר המדינה העיר להנהלת החברה כי ההחלטה למסור את פיתוח מערכת משאבי האנוש לחברות חיצוניות היא החלטה אסטרטגית החורגת ממדיניות החברה, ועל כן היה עליה להציג את העניין לפני הדירקטוריון בעוד מועד ולקבל את אישורו לכך.
הפרטת החברה בדצמבר 2001 החליטה ועדת השרים לענייני הפרטה למכור את מניות המדינה בחברה.
בדוח הקודם צוין שעד דצמבר 2003 טרם יצאה ההפרטה אל הפועל משום שמרכז השלטון המקומי טרם אישר אותה.
יצוין שכדי להפריט את החברה יש לשנות את התקנון שלה: מניות החברה צריכות לזַּכות את המחזיקים בהן בדיבידנד ולהיות בעלות ערך כלכלי שאפשר לממש.
אפשר לעשות שינוי כזה רק אם בעלי המניות - מרכז השלטון המקומי והמדינה - יסכימו לכך.
באפריל 2006 מסר הממונה על ההפרטה ברשות החברות למשרד מבקר המדינה שמאחר שהחברה היא חברה מעורבת, ההשפעה של המדינה על ההחלטות המתקבלות בחברה ועל פעילותה מועטה מאוד, והפיקוח של רשות החברות על החברה מסתכם בדיווחים שהיא מקבלת מהדירקטורים מטעמה ובדיווחים שהיא דורשת לקבל מהחברה.
לדעתו אין המדינה צריכה להוסיף להחזיק בחברת שירותים כמו החברה לאוטומציה, שכן אין למדינה ערך מוסף בפיתוח עסקיה של החברה.
על כן המליצה רשות החברות הממשלתיות למכור את מניות המדינה בחברה.
בדצמבר 2005 חתמו מרכז השלטון המקומי והמדינה על הסכם, ולפיו יאוחד הון המניות של החברה למניות מסוג אחד, שוות בזכויות המוענקות לפיהן, כך שבין היתר יאפשרו למחזיקים בהן לקבל דיבידנד.
עד מועד סיום הביקורת טרם הסתיים איחוד הון המניות של החברה וטרם מומשה החלטת ועדת השרים בעניין הפרטת החברה.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה בפברואר 2007 מסרה רשות החברות הממשלתיות כי כדי לקדם את הליך ההפרטה של החברה על מרכז השלטון המקומי לשתף עמה פעולה ולשנות את תקנון החברה, אולם, לטענתה, מרכז השלטון המקומי עצר את הליך איחוד הון המניות וכי הניסיונות להתדיין עמו על מנת להשלים את ההליך ולהביא להפרטת החברה נדחו תוך התנערויות חוזרות ונשנות של מרכז השלטון המקומי מסיכומים, שנקבעו בין בעלי המניות בעניין זה.
משרד מבקר המדינה העיר למרכז השלטון המקומי כי כאשר הוא נמנע מלקדם את הפרטת החברה ולקיים את החלטת הממשלה הוא כופה על המדינה להחזיק בנכס שאין לה בו עניין.
משרד מבקר המדינה מעיר למרכז השלטון המקומי כי עליו לקיים הסכמים שהוא התחייב להם ולממש את החלטת הממשלה להפרי ט את החברה.
בתשובתה הנוספת בינואר 2008 (להלן- התשובה הנוספת) השיבה החברה למשרד מבקר המדינה כי "מניות החברה המוחזקות על ידי מרכז השלטון המקומי הן קניינו של המרכז, ואין הוא כפוף להחלטות הממשלה בכל הנוגע לקניין זה.
כבעל רוב המניות בחברה זכאי מרכז השלטון שלא להסכים למכירת מניות המיעוט בדרך שאינה נראית לו".
לדעת משרד מבקר המדינה מאז דצמבר 2005 חלף די והותר זמן להשלמת איחוד הון המניות והליך ההפרטה.
על מרכז השלטון המקומי והממשלה לממש את ההסכם שעליו חתמו.
בדוח הקודם צוין שמינואר 2001 ועד יוני 2003 ;לא כיהן בחברה מנכ"ל במשרה מלאה בחלק מהזמן, מדצמבר 2002 עד יוני 2003 , שימש היו"ר גם ממלא מקום של המנכ"ל; במרס 2003 בחר הדירקטוריון את מר משה אלקסלסי ליו"ר החדש של הדירקטוריון.
מר אלקסלסי שימש דירקטור בחברה מ - 1994 , מתוקף היותו ראש מועצת גן יבנה; ביוני 2003 מונה לתפקיד המנכ"ל מר עפר גור-אריה.
בביקורת הנוכחית עלה שמיוני 2003 עד ינואר 2006 התחלפו ארבעה מנכ"לים בחברה; אחד מהם שימש במינוי של ממלא מקום המנכ"ל (ראו פירוט להלן).
מינואר 2006 עד אוקטובר 2006 לא היה מנכ"ל לחברה, והיו"ר שימש גם מנכ"ל בפועל.
באוקטוב ר 2006 מונה מנכ"ל נוסף לחברה - מר גלעד רבינוביץ; לאחר כשנה בתפקידו, בנובמבר 2007 הודיע מר רבינוביץ על סיום עבודתו בחברה.
חלוקת סמכויות בדרג המנהל כאמור, בנוהל הוגדרו התפקידים והסמכויות של היו "ר ושל מנכ"ל החברה והוראותיו מבוססות ברובן על ההסדר שבחוק החברות בעניין חלוקת הסמכויות בין האורגנים העיקריים של החברה.
הנוהל הדגיש שיש להבחין בין הסמכויות של היו"ר ובין הסמכויות של המנכ"ל.
המנכ"ל מוציא אל הפועל את מדיניות החברה (שקבע הדירקטוריון) ומנהל את ענייניה השוטפים, והיו"ר פועל מטעם הדירקטוריון, ומתוקף תפקיד זה מפקח על ניהול עסקי החברה ופעולותיה, מבקר אותה ומדווח על כך לדירקטוריון.
עקרון הפרדת הרשויות - שבחברה מתבטא בהפרדה בין סמכויות הדירקטוריון ובין סמכויות המנכ"ל - מעוגן בחוק החברות.
הנשיא בדימוס של בית המשפט העליון השופט ברק עמד על ההפרדה בין "הניהול העקרוני" - הנתון בידי הדירקטוריון מכוח חוק החברות - ובין "הניהול היומיומי", הנתון בידי המנכ"ל10 .
שלושה מארבעה מנכ"לים לשעבר, שכיהנו בין יוני 2003 לינואר 2006 - ,מר שמואל בלנק מר יאיר לייפר (שהיה ממלא מקום מנכ"ל) ומר יונתן קורפל - מסרו למשרד מבקר המדינה שהסיבה שהביאה בסופו של דבר לסיום עבודתם בחברה הייתה שחלוקת הסמכויות בין היו"ר ובין המנכ"ל לא הייתה ברורה, וכי הדבר הקשה עליהם למלא את תפקידם.
10 בג"ץ 6432/02 איגוד קופות הגמל הענפיות נ' שר האוצר, פ"ד נ"ז ( 3 )918 ', עמ932 ואילך ( 2003.
שהיו"ר מר אלקסלסי מעורב מדי בניהול היומיומי של החברה - הוא משתתף במרבית הדיונים המקצועיים בחברה, יוזם פגישות בנושאים השוטפים של החברה שאינם נוגעים לענייני מדיניות וכדומה, מנחה ומפעיל את המנהלים בחברה ישירות, לעתים בלי לדווח על כך למנכ"ל, ודורש להיות מעורב בקבלת ההחלטות הניהוליות השוטפות, הנתונות בדרך כלל בידי המנכ"ל.
מהתיעוד שבידי החברה עולה שגם המנכ"ל הרביעי, מר עפר גור -אריה, טען טענה דומה.
שני דירקטורים מטעם המדינה, גב' עפרה פרידמן ומר איתן גנור, הדגישו בפני משרד מבקר המדינה שההתערבות של היו "ר בניהול השוטף של החברה מוגזמת ובעייתית, והוא אינו מאפשר למנכ"ל לנהל את החברה במקצועיות.
בביקורת נבדקו פרוטוקולים של דיוני הדירקטוריון וועדותיו ממרס 2003 ועד אוקטובר 2007 , מהם עלה כי המנכ"לים העלו את בעיית אי-הבהירות בעניין חלוקת הסמכויות ותחומי האחריות בין המנכ"ל ובין היו"ר אולם הדירקטוריון לא דן בסוגיה, ועל כן העניין לא טופל וכל מנכ"ל חדש נתקל בו.
לתשובתה הנוספת של החברה, מינואר 2008 ,, צרפה החברה תצהירים של שני דירקטורים מר שרגא ויצמן ומר אמנון זך, המכחישים שהסיבה לסיום תפקידם של המנכ"לים הייתה מחלוקת עקרונית על חלוקת סמכויות, אלא המחלוקות היו ענייניות לחלוטין.
יחד עם זאת בתצהירו של הדירקטור אמנון זך נאמר בין היתר: "כידוע, ישנם סוגים שונים של יושבי ראש דירקטוריון, ובפרט קיימת אבחנה מקובלת בין יו"ר פעיל לבין יו"ר שאינו פעיל.
אין ספק שמר משה אלקסלסי הינו יו"ר פעיל.
כי מעורבותו של מר אלקסלסי ההדגשות לא ב[.
]מקור תחלופת מנכ"לים בחברה 1.
כאמור, ביוני 2003 מונה מר עפר גור -אריה למנכ"ל החברה.
במרס 2004 , כתשעה חודשים בלבד לאחר שהחל לכהן בתפקידו, הודיע מר גור-אריה על התפטרותו, לאחר שהגיע לסיכום על כך עם היו"ר ועם הדירקטוריון.
בדיון שהתקיים בפברואר 2004 טען היו"ר לפני הדירקטוריון כי המנכ"ל הפיץ מסמכים בין הדירקטורים שלא על דעתו ובלי לקבל את הסכמתו לכך מראש.
חלק מהמסמכים נגעו לנושאים שהחברה טרם גיבשה עמדה בעניינם, והיו"ר רואה זאת בחומרה.
מר גור -אריה טען כי על פי הבנתו הוא רשאי להפיץ בין הדירקטורים מסמכים בלי לקבל את הסכמתו של היו"ר, כמו כן הוא טען שאין חלוקה מוגדרת בין סמכויות המנכ"ל ובין סמכויות היו"ר.
היו "ר מסר למשרד מבקר המדינה שמר גור -אריה סיים לעבוד בחברה מפני שנמצא שהיה טעם לפגם בפעולותיו בעבר.
בחודשים מרס-יולי 2004 פעלה החברה ללא מנכ"ל, והיו"ר שימש מנכ"ל ב פועל.
בחודשים יולי-אוקטובר 2004 שימש מר שמואל בלנק מנכ"ל החברה.
ממסמכי החברה עולה שלמר בלנק היה ניסיון בניהול של חברות בתחום מערכות מידע ומחשוב, וכי הוא נבחר לתפקיד לאחר שעמד בהצלחה בתהליך של מיון, אבחון והערכה שערכה לו החברה.
בזמן כהונתו של מר בלנק לא קיימה החברה ישיבות דירקטוריון, ולכן חברי הדירקטוריון כמעט לא הכירו אותו.
בפרוטוקול של ועדת מנגנון שהתכנסה באוקטובר 2004 צוין שבפגישה שקיים יו"ר הוועדה עם היו"ר והמנכ"ל עלו אי-הבנות בין היו"ר למנכ"ל ובעיות בתפקוד על כן סוכם שהמנכ"ל, מר בלנק יסיים את עבודתו בחברה לאלתר.
היו"ר אמר למשרד מבקר המדינה כי למר בלנק אמנם היה ניסיון בתחום הטכנולוגי, אולם לא היה לו ניסיון בעבודה עם הרשויות המקומיות.
עוד אמר היו"ר כי הוא לא היה שבע רצון מהאופן שבו מר בלנק נשא ונתן עם ספקים.
לדעת משרד מבקר המדינה טענת היו "ר אינה עולה בקנה אחד עם החלטות הדירקטוריון מיולי 2005 ומיוני 2006 , למנות מנכ"לים חדשים בלי לקבוע כי ניסיון בעבודה עם רשויות מקומיות דווקא הוא תנאי הכרחי לקבלת המשרה.
מאוקטובר 2004 עד יוני 2005 שימש מר יאיר לייפר ממלא מקום המנכ"ל.
מר לייפר עבד בחברה יותר מעשרים שנה, ובין היתר שימש מנהל חטיבת הלקוחות.
היו "ר הוא שהמליץ למנות אותו לממלא מקום של המנכ"ל, שכן מתוקף תפקידו הכיר אותו ואת ניסיונו בעבודה עם רשויות מקומיות והעריך שיוכל למלא בהצלחה את תפקיד המנכ"ל.
ביוני 2005 דן הדירקטוריון בסיום תפקידו של מר לייפר כממלא מקוםשל המנכ"ל.
בישיבה טען היו"ר כי מר יאיר לייפר לא קידם כראוי פרויקטים שהיו בטיפולו - למשל פרויקט שכר וגבייה, וכי מר לייפר התנגד לשאלותיו בנושא, בטענה שזו התערבות בסמכותו כמנכ"ל.
היו"ר הוסיף שאמנם מר לייפר אינו מתאים לשמש ממלא מקום של המנכ"ל, אך לנוכח כישוריו והנסיבות שבהן מצויה החברה הוא מציע למנות את מר לייפר כמשנה למנכ"ל ולהחזירו לשמש מנהל חטיבת הלקוחות וכי הוא עצמו ימלא את תפקיד המנכ"ל עד שימונה מנכ"ל חדש.
בישיבת דירקטוריון ביולי 2005 ציין מר לייפר שקיימת בעיה של חלוקת סמכויות בתוך החברה, דבר הגורם לדעתו חוסר יציבות בארגון.
מר לייפר הוסיף שהיו"ר הֵיצר את צעדיו ואת התפתחותו וכי התנהלות זו גורמת נזק לחברה.
עוד הוסיף מר לייפר שאף שהיה מעורב רבות בקידום הפיתוח של מערכת שתחליף את המערכת הפיננסית, שהיא אחת ממערכות הליבה של החברה, נמנע ממנו להשתתף בישיבה שעסקה בנושא.
הדירקטוריון אישר את סיום עבודתו של מר לייפר כממלא מקום של המנכ"ל וחזרתו לתפקיד מנהל חטיבת הלקוחות, ואת מינויו של היו"ר למנכ"ל בפועל למשך שלושה חודשים.
במרס 2006 סיימה החברה להעסיק את מר לייפר שכן היו"ר לא היה שבע רצון מתפקודו כמנהל חטיבת הלקוחות.
בשיחה שקיים משרד מבקר המדינה עם היו"ר ובתשובת החברה ממרס 2007 לממצאי הביקורת (להלן - תשובת החברה) הם מסרו כי מר לייפר לא הצליח למלא את תפקיד המנכ"ל כמצופה ממנו.
החברה הוסיפה בתשובתה כי היא הפסידה בשני מכרזים למחשוב מערכות בתל אביב ובירושלים בשל אי יכולתו להתמודד כראוי עם מכרזים אלה.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה באפריל 2007 ציין מר לייפר כי המכרז בעיריית ירושלים התפרסם רק ביולי 2005 , לאחר שסיים לשמש ממלא מקום של מנכ"ל החברה, ובמכרז בעיריית תל אביב היה שותף רק בשלב הראשוני.
לטענתו הורה היו"ר שלא לאפשר לו לטפל במ כרזים אלה.
ביולי 2005 פעלה החברה ללא מנכ"ל, והיו"ר שימש מנכ"ל בפועל.
במחצית יולי 2005 החליטה ועדת המנגנון להמליץ לדירקטוריון למנות את מר יונתן קורפל למנכ"ל החברה.
מאוגוסט 2005 עד ינואר 2006 .
כיהן מר קורפל כמנכ"ל החברה ממסמכי החברה עולה שלמר קורפל היה ניסיון מקצועי בניהול חברות בתחום מערכות מידע ומחשוב, וכי עמד בהצלחה בתהליך המיון וההערכה שערכה לו החברה.
עוד עולה ממסמכי החברה ומשיחות עם מר קורפל כי הוא סיים את תפקידו כמנכ"ל החברה, בין היתר, משום שהוא והיו"ר היו חלוקים בדעתם בנוגע לחלוקת הסמכויות ביניה ם.
בישיבת דירקטוריון שהתקיימה בינואר 2006 ,, כחמישה חודשים לאחר שנכנס לתפקידו הודיע מר קורפל על התפטרותו.
יצוין שכבר בישיבת דירקטוריון שהתקיימה בנובמבר 2005 העלה מר קורפל את השגותיו בעניין חלוקת הסמכויות בין המנכ"ל ליו"ר.
מר קורפל טען בפני הדירקטוריון שבכדי שהמנכ"ל יוכל למלא את תפקידו בהצלחה עליו להיות בעל סמכויות כנדרש ובעל אפשרות לממשן בפועל.
מר קורפל הדגיש שהוא לא יוכל למלא כהלכה את תפקידו כמנכ"ל כל עוד לא תשונה "התפיסה לגבי מקומו של המנכ"ל בחברה".
בתגובה לממצאי הביקורת אמר היו"ר כי התנהגותו של מר קורפל ל א הייתה מקובלת עליו ופירט כמה נושאים מהותיים שבעניינם היו להם חילוקי דעות: מר קורפל סבר שיש לפטר סמנכ"לים בחברה; הוא העריך שהחברה אינה איתנה דיה מבחינה פיננסית ושאם לא ינקטו תהליכי התייעלות היא עלולה לקרוס; מר קורפל סרב, לטענת אלקסלסי, לקבל את נוהל החברה הנוגע לחלוקת הסמכויות בין היו"ר למנכ"ל.
ממסמכי החברה ומשיחות עם מר קורפל עולה שהוא החליט להתפטר בשל שלוש סיבות מהותיות: (א) תכנית עבודה לשנת 2 0 0 6: מר קורפל הכין תכנית עבודה לשנת 2006 , אך היו"ר לא קיבל אותה.
מר קורפל טען בתוכניתו שאם החברה לא תנקוט תהליכי הת ייעלות היא עלולה להפסיד כמה מיליוני שקלים ב- 2006.
היו"ר הגיש תכנית חלופית שהוכנה על ידי יועץ מיוחד לנושא מחשוב (להלן - יועץ א') ובעזרת מנהלים בחברה.
(ב) חלוקת הסמכויות בין היו "ר למנכ"ל: מר קורפל טען שהיו"ר לא איפשר לו למלא את תפקידו כמנכ"ל, התערב בניהול הש וטף של החברה והחליט לבדו החלטות שהמנכ"ל אמור להחליט.
כך לדוגמה, לקראת הגשת תכנית העבודה לשנת 2006 דרש מר קורפל להיפגש עם רואה החשבון של החברה, אולם זה הודיע לו שעל פי הנחייתו של היו"ר אין הוא רשאי להיפגש עמו.
(ג) מינהל בלתי תקין : מר קורפל טען שהמינהל בחבר ה אינו תקין.
לטענתו, מינהל בלתי תקין התעורר, בין היתר, לאחר שסרב לחתום על המחאות מסוימות של החברה שהוגשו לחתימתו, מבלי לקבל את כל ההסברים הנדרשים; למרות זאת, בסופו של דבר חתמו עליהן סמנכ"ל הכספים והיו"ר.
לטענתו גם הליך החתימה על חוזה התקשרות בעניין פרויקט לשדרוג מערכות החברה לא היה תקין (ראו להלן בפרק על שדרוג מערכות).
מדובר בחוזה, השווה יותר מ-10 מיליון ש"ח, שעליו חתמו היו "ר וסמנכ"ל הכספים של החברה, ואילו הוא עצמו, לא היה שותף לכך והוא אף לא ראה את החוזה.
בקשתו לקבל את החוזה לאחר שנחתם גם היא לא נענתה.
ממועד התפטרותו של מר קורפל- ינואר 2006 ועד אוקטובר 2006 , שימש היו"ר גם מנכ"ל בפועל.
באוקטובר 2006 התמנה מר גלעד רבינוביץ למנכ"ל החברה11.
העסקה ופרישה של מנכ"לי החברה .
בהסכם העסקתו של מר גור -אריה נקבע כי עבודתו כמנכ"ל תסתיים בהתראה של שלושה חודשים וכי כשיפרוש יקבל מענק הסתגלות ששיעורו כשיעור שכר של שלושה חודשי .
11 משרד מבקר המדינה לא בדק את נסיבות ההתפטרות של המנכ"ל, מר רבינוביץ, שכן ההודעה על התפטרותו נמסרה לאחר שהביקורת הסתיימה.
על תשעת החודשים ששימש מנכ"ל החברה קיבל מר גור-אריה פיצוי כספי של יותר מ- 100,000 ש"ח - שיעור השכר של שלושה חודשי עבודה.
בביקורת עלה שמר בלנק הועסק בחברה ללא חוזה העסקה.
מנהלת משאבי אנוש מסרה למשרד מבקר המדינה שמשך ההעסקה של מר בלנק היה קצר מדי, ולכן החברה לא הספיקה להכין לו חוזה העסקה.
משרד מבקר המדינה העיר לחברה בעניין זה שסדרי המינהל התקין מחייבים אותה לה כין למנכ"ל הסכם העסקה בכתב עוד לפני שהוא מתחיל לעבוד.
בהסכם הפרישה בין החברה ובין מר בלנק, שנחתם באוקטובר 2004 הוגדרו תנאי הפרישה של מר בלנק, וצוין שלפנים משורת הדין יקבל מר בלנק "מענק מיוחד" בגין סיום עבודתו, השווה לשכר של שלושה חודשי עבודה - כ- 117,000 ש"ח.
בתשובתה ציינה החברה כי בתמורה לתשלום המענק המיוחד היה מר בלנק צריך לייעץ למר לייפר שנכנס לתפקיד ממלא מקום המנכ"ל.
מר בלנק ומר לייפר מסרו למשרד מבקר המדינה כי הייעוץ לא נדרש ולא בוצע.
מר לייפר סיים לעבוד בחברה על פי התנאים שהיו בחברה באותה עת לגבי עו בדים מפוטרים.
5 שנות ותק זיכו אותו בפיצויים מוגדלים - בשיעור 220% - ובשכר עבור שלושה חודשי הסתגלות.
סך הכול קיבל מר לייפר כ -1.
6 מיליון ש "ח, ובהם הפרשי שכר שונים.
מן האמור לעיל עולה שבמשך כשנתיים וחצי בלבד התחלפו בחברה ארבעה מנכ"לים, כל אחד מהם כיהן בתפקידו רק כמה חודשים ובחלק מהזמן היו"ר שימש בתפקיד ממלא מקום.
בכל אותה עת שימש מר אלקסלסי כיו"ר של החברה.
אין ספק שתחלופה תדירה של מנכ"לים אינה מאפשרת למנכ"ל להתעמק בצורכי החברה, להתמסר לטיפול בענייניה, לתכנן תכניות לטווח ארוך ולהתמודד בהצלחה בשוק התחרותי שהחברה פועלת בו.
התחלופה התדירה של המנכ"לים בחברה השפיעה לרעה גם על דמותה של החברה בעיני לקוחותיה ובעיני אנשי המקצוע הפועלים בשוק חברות המחשוב ומערכות המידע.
השפעה שלילית נוספת שהייתה לתחלופה זו היא ההוצאה הכספית הגדולה שנאלצה החברה להוציא על פיצויים למנכ"לים שפרשו.
החברה טענה בתשובתה כי צירוף נסיבות אומלל גרם לכך שבשנים האחרונות התחלפו בחברה שלושה מנכ"לים וממלא מקום מנכ"ל אחד, וכי אף אחד מהמנכ"לים שמונו לא התאים לתפקידו כמנכ"ל.
החברה הדגישה שכל המנכ"לים האמורים כשלו בתפקידם, שלכל אחד מהם היו בעיות ושהיו"ר נאלץ לא פעם לטפל בתפקודם הלא ראוי והבלתי מקצועי אשר ערערו את יציבות החברה ואיימו להביא למפלתה.
משרד מבקר המדינה מעיר, כי העובדה שבמשך שנים בתפקיד מהותי כמנכ"ל החברה משמשים מנכ"לים במשך תקופות קצרות אף מאלה המקובלים בתפקידים 1496 דוח שנתי58ב .
אחרים, ויתרה מכך העובדה שהתפקיד לא אויש בחלק מהתקופות במינוי קבוע - משפיעות על יכולת ההתמקצעות של המנכ"ל בתפקידו, ומקשות על מיצוי תהליכים ארוכי טווח בחברה.
לדעת משרד מבקר המדינה, מצב דברים זה עלול לפגוע ביכולת הניהול התקינה של החברה.
מן הראוי שהדירקטוריון ייתן על כך את דעתו ויפיק את הל קחים הנדרשים.
שנים רבות לא שודרגו הכלים הטכנולוגיים של החברה, כגון מחשבים ויישומי מחשב, והחברה פיגרה אחר ההתפתחות הטכנולוגית המואצת שחלה בתחום זה.
משום כך מספר הלקוחות של החברה הצטמצם והלך (ראו להלן בפרק על היבטים כספיים).
על-כן בספטמבר 2004 החליטה החברה לשדרג את מערכותיה.
מבין חלופות השדרוג שעמדו לפניה, בחרה החברה בהסבה אוטומטית של המערכות לטכנולוגיה חדשה.
בתהליך זה מופעל תהליך מסוים על מערכות המחשוב של החברה כך שתכניות מחשב שנכתבו במתכונת ישנה מוסבות למתכונת החדשה.
התהליך אוטומטי ברובו, אולם ייתכן שבמקטעים מסוימים יהיה צורך בהסבה ידנית.
על פי דברי יועץ המחשוב של החברה, יועץ א', בדיון של ועדת הפיתוח מאוגוסט 2005 , הפרויקט אינו אמור להחזיר את ההשקעה הכספית שתידרש והשדרוג הטכנולוגי הכרחי.
במצגת שהכינה החברה במאי 2005 ואשר הובאה בפני ועדת הפיתוח באוגוסט 2005 הציגה החברה את חלופות השדרוג שעמדו בפניה.
החברה ציינה כי לחלופה שבחרה - הסבת המערכות - יתרון על פני החלופות האחרות שכן יידרש זמן קצר יותר להוציאה אל הפועל ועלותה תהיה מועטה ביחס לחלופות אחרות.
החיסרון בחלופה הוא שהפיתרון המוצע הוא איכותי פחות מהחלופות האחרות.
על פי הסברי החברה למשרד מבקר המדינה החיסרון נובע מכך שרק בסיס הנתונים והשפה שבה נכתבו התכניות מוסבים, ולעומת זאת התכניות, תהליכי העבודה והכלים להפקת דוחות אינם משתנים.
משום כך, אף על פי שהמערכות משתנות וסביבת העבודה נעשית מתקדמת יותר, אי-אפשר לנצל את האפשרויות הגלומות במערכת המשודרגת ואשר אינן במערכת הישנה.
החברה העריכה שהפרויקט כולו יעלה כ -30 מיליון ש "ח.
נוסף על הסבת התכניות יכלול הפרויקט רכישת חמרה (כמו מחשבים חדשים); רכישת רישיונות לשימוש בתכנות שונות; רכישת כלים טכנולוגיים ושירותי ם שונים (למשל כדי לעשות בדיקות); שכירת כוח אדם המנוסה בתחומים הנוגעים לעניין; הכשרת כוח אדם; הדרכה והטמעת השינויים במערכות המחשב.
מסמך כוונות להתקשרות 1.
החברה בחרה בחברה מסוימת כדי להסב את מערכות המחשוב שלה (להלן - חברת ההסבה).
בחברה נמצא מסמך שהוגדר כמסמך כוונות לביצוע פרויקט שדרוג מערכות (להלן - השלטון המקומי 1497 .
באוגוסט 2005 חתמו על מסמך הכוונות מנכ"ל חברת ההסבה, היו"ר של החברה לאוטומציה וסמנכ"ל הכספים שלה.
משרד מבקר המדינה מציין שמסמך הכוונות נחתם שבוע לפני שהחל מר קורפל לשמש מנכ"ל.
לדעת משרד מבקר המדינה, כיוון שהיה מדובר בפרויקט אסטרטגי הצפוי לקבוע את התפתחותה של החברה בעתיד ואשר כרוך בהשקעה של משאבים רבים, וכיוון שכבר ביולי 2005 נבחר מנכ"ל חדש לחברה, היה ראוי שהחברה תשהה את החתימה על מסמך הכוונות עד שהמנכ"ל החדש ייכנס לתפקידו ובכך לאפשר לו לבחון את הפתרון הטכנולוגי המוצע, שכן הוא שאמור לנהל את הפרויקט העיקרי של החברה.
בישיבות הדירקטוריון וועדותיו, באוגוסט ובספטמבר 2005 , שבהן אושר פרויקט ההסבה ותקציבו - 2.
5 מליון דולר- לא דיווח היו"ר לדירקטוריון שהחברה כבר חתמה על מסמך הכוונות.
החברה טענה בתשובתה כי מסמך הכוונות אינו מהווה התקשרות משפטית או התקשרות אחרת בין החברות, וכי המסמך מקַּבע בלבד את מחיר הפרויקט ומאפשר לחברה להתקשר עם חברת ההסבה על בסיס המחיר שהוסכם.
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח חשיבותו האסטרטגית של הפרויקט, היקפו ועלותו היה על היו"ר לדווח לדירקטוריון שהחברה מתכוונת להתקשר עם חברת ההסבה - לפני שנחתם מסמך הכוונות.
למצער היה עליו לדווח על מסמך הכוונות בדיונים שעסקו באישור הפרויקט ובתקציבו.
דיווח כזה היה מאפשר לחברי הדירקטוריון ומנהלי החברה לדעת מה באמת נעשה בעניין הפרויקט.
הצגת הפרויקט לדירקטוריון וועדותיו משרד מבקר המדינה העיר לחברה כי בישיבות של ועדת הפיתוח, ועדת הכספים והדירקטוריון לא הציגה הנהלת החברה לדירקטוריון את פרויקט ההסבה במלואו: 1.
החברה לא הבהירה שמדובר רק בשלב הראשון של הפרויקט, שבו תיעשה הסבה בלבד, ושאחריו יהיה על החברה לעשות שינויים בתכניות המחשב עצמן כדי שיהיו יעילות ומתקדמות יותר וכדי שיהיה אפשר לנצל ניצול מלא את הכלים של המערכת החדשה.
רשויות מקומיות שיש להן מרכז מחשבים עצמאי ושיבקשו להפעיל את המערכות המשודרגות של החברה יצטרכו לשדרג את המחשבים והתשתיות שברשותן ולהתאימם ל מערכות החדשות.
לחברה לא היה מידע בנוגע לתוספת העלות הנדרשת מרשות מקומית כזו לצורך השדרוג האמור והיא לא הציגה את הבעיה בפני הדירקטוריון.