HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
נקבע כי תתקיים ישיבה בעניין זה בהשתתפות נציגים של גופי האכיפה הנוגעים בדבר ושל הנהלת בתי המשפט, כדי לגבש נהלים עדכניים ואחידים בנושא ולפעול להטמעתם וליישומם.
ואולם נמצא כי במועד סיום הביקורת עדיין לא גיבשה הפרקליטות נהלים בנושא שמירת המוצגים.
בפברואר2015 התקיים דיון שמטרתו הסדרת נהלים אחידים בעניין טיפול בתפוסים בתיקים שהוגש בעניינם כתב אישום וזאת עד לקידום הליכי החקיקה בנושא.
בסיכום הדיון נקבע כי הפרקליטות תקבע נוהל להסדרת נושא שמירת המוצגים, אשר יעסוק בין היתר בצורך לקיים דיון בנושא מוצגים במעמד שני הצדדים, בנושא מקום השמירה של המוצגים ובאופן הגשת מסמכים המשמשים כמוצגים לבית המשפט - הגשת העתק בלבד במקום הגשתו של המסמך המקורי.
עוד נקבע כי יש להעלות את המודעות של שופטים לנושא בדרך שתקבע הנהלת בתי המשפט.
במועד סיום הביקורת עדיין לא קבעה הפרקליטות נהלים בנושא מוצגים בתיקים שהוגש בעניינם כתב אישום.
פרקליטות המדינה מסרה בתשובתה כי ההחלטה בעניין אל עביד "עיכבה את אפשרות הפרקליטות לקדם את הסדרת ההנחיות בנושא תקופת השמירה על המוצגים, וזאת לאור אי הבהירות שנוצרה באשר למצב החוקי הקיים והציפייה לקידום חקיקה".
משרד מבקר המדינה מעיר לפרקליטות כי אין בתשובתה כ די להסביר מדוע לא בוצעה ההסדרה, ולו בעניינים נקודתיים שעלו במהלך השנים שקדמו למועד קבלת ההחלטה בעניין אל עביד, כמפורט לעיל.
כמו כן דווקא ההחלטה צריכה לשמש זרז לקידום החקיקה בנושא.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד המשפטים כי עליו לפעול לגיבוש נהלים בתיאום עם המשטרה.
תזכיר חוק שמירת מוצגים .
כאמור, במהלך השנים השתרשה אצל גורמים שונים במשרד המשפטים התפיסה כי יש צורך בחקיקה שתסדיר את אופן שמירת המוצגים וזו גובשה במהלך 2014 .
במאי2015 התקיים דיון בהשתתפות המשנה הפלילי כדי להכריע בשאלות שהיו שנויות במחלוקת בנושא טיוטת תזכיר החוק.
בסיום הדיון קבע מייצגי המדינה בערכאות | 1395 .
המשנה כי "יש לעשות מאמץ להביא את תזכיר החוק לאישור שרת המשפטים בהקדם האפשרי, וזאת גם על רקע הדחיפות בקידום חקיקה לאור החלטת הנשיאה נאור מפברואר 2015 בפרשת אל עביד".
התזכיר פורסם בסוף דצמבר 2015.
בתזכיר חוק שמירת מוצגים לצרכים ראייתיים נקבע כי הוא יחול על מוצגים החל מהגשת כתב אישום, ואילו לגבי מוצגים המטופלים לפני הגשת כתב אישום יחולו הוראות הפסד"פ.
התזכיר קובע כמה זמן יישמרו המוצגים בהתאם לסוג העבירה ולאורך תקופת המאסר שנגזרה על הנאשם, ומקנה לבית המשפט את הסמכות לקבוע תקופות שמירה ארוכות או קצרות יותר.
עוד קובע התזכיר כי על שמירת מסמכים מתיק חקירה יחולו הוראות חוק הארכיונים ותקנותיו, ועם זאת לא יבוער חומר ארכיוני בתיק חקירה, תיק תביעה או תיק בית משפט כל עוד מוצג באותו תיק נשמר לפי חוק שמירת המוצגים.
תזכיר החוק אינו מסדיר שמירה של מוצגים בתיקים סגורים שלא הוגשו בעניינם כתבי אישום (כגון במקרים שבהם העבריין לא נודע) ובדברי ההסבר לחוק נכתב שאלה יוסדרו בנוהלי המשטרה.
נמצא כי המשטרה לא פרסמה נהלים בנוגע לשמירה של מוצגים בתיקים סגורים שלא הוגשו בעניינם כתבי אישום.
המשטרה שבה וכתבה כי נהלים מתאימים ייכתבו לאחר שתתקבל הכרעה בבית המשפט העליון בעניינו של הליך התלוי ועומד בו ולאחר שייחקק חוק שמירת מוצגים.
משרד מבקר המדינה מעיר למשטרה שאין בתשובה זו כדי להסביר באופן המניח את הדעת מדוע היא נמנעה עד כה מלטפל בנושא, שכן ההכרעה בעניינו של התיק התלוי ועומד בבית המשפט וטיוטת תזכיר החוק אינם עוסקים בסוגיה זו .
לכן על המשטרה לפרסם נהלים בנוגע לשמירת מוצגים בתיקים סגורים שלא הוגשו כתבי אישום בעניינם.
בסיכום דיון במחלקת ייעוץ וחקיקה מיוני 2016 בדבר השפעות ההחלטה בעניין אל עביד בהשתתפות גורמים מהמשטרה, המשרד לביטחון פנים, המכון לרפואה משפטית, פרקליטות המדינה, ארכיון המדינה, הנהלת בתי המשפט והסנגוריה הציבורית נכתב ".
אין מנוס מקידום מהיר של חקיקה ייעודית לנושא אשר תיתן מענה לכלל ההיבטים".
בפברואר 2017 הנחה היועץ המשפטי לממשלה שגיבוש תזכיר החוק יימשך במחלקת ייעוץ וחקיקה .
בפברואר 2018 - כתשע שנים לאחר שמשרד המשפטים העלה את הצורך להסדיר את תקופות שמירת המוצגים, ולמעלה משנתיים לאחר שפורסם התזכיר - משרד המשפטים עדיין לא הביא טיוטת חוק לאישור ועדת השרים לענייני חקיקה, אף שהוא סבור כי חשוב מאוד לקדם את החוק.
פרקליטות המדינה מסרה בתשובתה כי קידום הצעת החוק לשמירת מוצגים התעכב בשל מחלוקות בנושא תקופות שמירת המוצגים והצורך להסדיר את נושא התקציב שיוקצה למשטרה לצורך יישום החוק.
עוד נמסר כי בחינת ההערות לתזכיר החוק הסתיימה בימים אלה, וטיוטת ה צעת החוק הועברה ללשכת שרת המשפטים, בבקשה שהיא תאשר את הבאתה לאישור ועדת השרים לענייני חקיקה.
אם שרת המשפטים תאשר את הבקשה האמורה, ועדת השרים צפויה לדון באישורה בקרוב.
כאמור, במרץ 2018 ניתן בבית המשפט העליון פסק דין בנושא שמירת מוצגים64, בו נכתב כי סוגיית שמירת המוצגים "זועקת לחקיקה מלאה ועדכנית" וכי "יש לקוות כי המחוקק יזדרז להסדיר את הסוגיה בחקיקה ראשית, תוך קביעת הסדרים ראשוניים המותאמים הן לעידן החוקתי בו אנו נמצאים והן להתפתחות הטכנולוגית, תוך תיאום בין הגופים והמוסדות הרלוונטיים (כמו משטרה, פרקליטות, בת י משפט והמכון לרפואה משפטית)".
עוד נכתב כי אמנם מלאכת חקיקת החוק מורכבת, "אבל ה'שטח', הקידמה, וזכויות נאשמים ומורשעים בפלילים - קוראים להחישה".
הנחיות המשטרה והפרקליטות בעקבות הלכת אל עביד .
הפרקליטות סברה כי החלטת הנשיאה בעניין אל-עביד מעוררת קשיים ואינה ניתנת ליישום.
לעמדתה, חוק הארכיונים ותקנותיו לא נועדו להסדיר את תחום שמירת המוצגים, ומקריאת החוק והתקנות לא ברור אילו כללים צריכים לחול בעניין זה.
באוגוסט ובספטמבר 2015 קיים פרקליט המדינה דיונים בהשתתפות נציגי המשטרה והפרקליטות בשאלה כיצד להנחות את חטיבת התביעות המשטרתית והפרקליטות לעניין שמירת מוצגים לאחר תום ההליך המשפטי בעקבות ההחלטה בעניין אל עביד.
בסיכום הדיונים נכתב כי מדובר בהחלטה מוטעית וכי נציגי המשטרה ציינו שבשל הקושי העצום ליישמה, היא אינה מיושמת במשטרה.
בסיכום הדיונים האמורים הנחה פרקליט המדינה כי יוגשו לבתי המשפט בקשות להכרעה בעניינם של מוצגים (ובין היתר השמדתם) רק במסגרת "פיילוט" של מספר תיקים שייבחרו, מתוך סוגי התיקים כמפורט להלן: בתיקי פשע חמור כאשר אין בעיה מיוחדת לשמור על המוצגים, תוגש לבית המשפט בקשה להשמיד את המוצגים רק בהתייעצות עם הפר קליטות; בתיקים שאינם תיקי פשע חמור ובהם מוצגים שאין בהם עוד צורך ראייתי בתום המשפט - ייבחרו תיקים מתאימים שתוגש לבית המשפט בקשה להשמדת מוצגים השמורים בהם65 ; בכל מקרה אחר- תיקים שלא הוגש בעניינם כתב אישום, תיקים אשר .
64 בש"פ 4073/17 , לעיל בה"ש 61.
65 תוך ציון עמדת המדינה כי ההחלטה בעניין אל עביד מוטעית וכי היא ניתנה בדן יחיד באמרת אגב.
מייצגי המדינה בערכאות | 1397 .
הוגשה בקשה להחזיר או לחלט מוצגים השמוריםבהם ולא להשמידם, תיקים שמתבקשת השמדת מוצגים שחלה לגביהם הוראת חוק ספציפי כגון סמים - ייבחרו תיקים מתאימים אשר תוגש לבית המשפט בקשה להשמיד את המוצגים שבהם66 .
יוצא אפוא שלפי ההנחיה אין להכריע בעניינם של מוצגים, אלא באמצעות פנייה לבית המשפט, במקרים מסוימים שייבחרו לפיילוט.
באוגוסט 2015 בין שני הדיונים דלעיל, עוד לפני שהתקבלה הנחיית פרקליט המדינה, הפיץ ראש חטיבת חקירות (להלן - רח"ט חקירות) הנחיה בתפוצה רחבה ולפיה עד להודעה חדשה אין להשמיד מוצגים ברשימת עבירות חמורות שפירט, בכל עבירה שעונשה מעל 20 שנות מאסר ובפרשות בעלות עניין ציבורי ללא קשר למצבן החקירתי או המשפטי של המוצגים.
עוד צוין בהנחיה כי בשלב זה הטיפול במוצגים ובתיקי עבירות שלא צוינו יהא בהתאם לנהלים הקבועים במשטרה, דהיינו - בתיקים בהם נהוג לפנות לבית המשפט לשם הכרעה בעניינם של המוצגים יש להוסיף ולעשות כן.
שתי ההנחיות שהוצאו בקיץ 2015 אינן מתיישבות זו עם זו.
הנחיית פרקליט המדינה קובעת כי אין להשמיד מוצגים אלא במקרים שייבחרו ולאחר הגשת בקשה מתאימה לבית המשפט, ואילו הנחיית רח"ט חקירות קובעת כי בתיקים שאינם תיקי פשע חמור יש להמשיך ולנהוג בהתאם לנהלים המקובלים במשטרה.
דהיינו ניתן להמשיך ולפנות לבתי המשפט לקבלת הכרעה בעניינם של מוצגים, ללא המגבלה הקבועה בהנחיית פרקליט המדינה.
המשטרה כתבה בתשובתה שלדעתה אין סתירה בין סיכום דיון פרקליט המדינה לבין הנחיית רח"ט חקירות .
הפרקליטות כתבה בפברואר 2018 שהיא מודעת לכך שקיים פער בין התייחסות המשטרה לנושא שמירת המוצגים לבין התייחסות הפרקליטות לנושא, אולם פרקליט המדינה החליט שלא לכפות את הנחייתו על המשטרה.
משרד מבקר המדינה מעיר לפרקליטות ולמשטרה כי המצב שבו הפרקליטות מגישה בקשות להשמדת מוצגים רק בעניינם של תיקים מעטים במסגרת פיילוט, בעוד שהמשטרה ממשיכה להגיש בקשות להשמדת המוצגים בכלל התיקים למעט תיקי פשיעה חמורה, אינו מתקבל על הדעת.
סמוך למועד סיום הביקורת בית המשפט העליון קיבל החלטה בבקשה למשפט חוזר67 בעניין עובדיה שלום, שהורשע בספטמבר 1997 ברצח68 .
בית המשפט העליון בהחלטת דן יחיד דחה את הבקשה, אך מתח ביקורת חריפה על אופן .
66 תוך ציון ההחלטה בעניין אל עביד ואבחנתה מהמקריםהעולים לדיון.
67 מ"ח 1632/16 עובדיה שלום נ' מדינת ישראל (פורסם במאגר ממוחשב, 7.
) 68 ת"פ (מחוזי י-ם) 98/95 מדינת ישראל נ' עובדיה, פ"מ התשנ"ח( 1 )433 (1997) , הערעור בבית המשפט העליון נדחה בע"פ 5825/97 (שלום נ' מדינת ישראל, פ"ד נה2 )933.
תפקודה של הפרקליטות הן בשל הסחבת הארוכה בטיפול בפניות הסנגוריה הציבורית והן בשל אובדן מוצגים69 " והקושי באיתור מוצגים.
השופט ציין כינוכח השתלשלות אירועים זו, הדברים ראויים להיאמר בצורה המפורשת והברורה ביותר: פרקליטות המדינה אינה יכולה לעכב העברת ממצאים למבקשים להגיש משפט חוזר במשך זמן כה רב.
לבחון מחדש את אופן שמירת חומרי החקירה.
על המקרה שלפנינו לשמש תמרור אזהרה.
עלינו למצוא דרך לשבור את מעגל השוטים שבו נפגעת האפשרות לבסס את העילות לקיומו של משפט חוזר בשל אובדנם של מוצגים ובשל היעדר נגישות לראיות הנחוצות לביסוס עילות אלו.
טוב יעשו הרשויות, כל אחת בתחומה, אם יחדדו ויעדכנו נהליהן ותפקודן, על מנת לסייע לגילוי האמת ולהקל על הגשת בקשות לקיומם של משפטים חוזרים.
" הפרקליטות מסרה בתשובתה כי גרב הניילון אבד ככל הנראה עוד בשלב חקירת המשטרה ולא הושמד במתכוון, וכי מעתקי טביעות האצבעות עלו באש בשריפה רחבת היקף שפרצה במחסני המשטרה וכילתה מוצגים רבים.
עוד צוין בתשובה בעניין שני הארגזים שאבדו וכן בעניין קלטות נוספות שנמצאו בידי המשטרה כי הסנגוריה תיעדה את תוכנם של הארגזים האמורים והעתיקה את הקלטות בשנת 2009 .
, ולפיכך החומר היה אמור להיות גם ברשותה ממצאיו של פרק זה מעידים על ליקויים מהותיים הנוגעים לטיפול בנושא, ובכללם: היעדר כללים ברורים בנוגע להשמדת מוצגים, הבדלים בין עמדות המשטרה לבין עמדות הפרקליטות בכל הנוגע לתקופות שמירת מוצגים, ופעולה שאינה תואמת את פסיקת בית המשפט בנושא.
על משרד המשפטים והמשטרה, כל אחד בתחומו, לפעול בהקדם לתיקון הליקויים: הבאת טיוטת הצעת החוק בנושא שמירת מוצגים לאישור ועדת השרים לענייני חקיקה; קביעת הנחיות ונהלים ברורים ואחידים לשמירת מוצגים, קיום מעקב ובקרה בנושא הטיפול במוצגים; מתן אפשרות לפונים בבקשה לעיין בחומרי חקירה לצורך משפט חוזר.
בעשותן זאת על הפרקליטות והמשטרה לפעול באופן מתואם בנושא שמירת המוצגים, וכמו כן עליהן להקפיד לקיים את הנחיות פרקליט המדינה.
69 גרב הניילון אשר שימש את התוקף של המנוח והמוכתם בדם המנוח ובו שתי שערות אדם וכתמי רוק, לא נמצאה.
כמו כן הסתבר כי מעתקי טביעות האצבע שהופקו בזירת הרצח נשרפו.
מייצגי המדינה בערכאות | 1399 .
איסור פרסום חומרי חקירה ומידע אחר מהליכים פליליים .
בישראל חלות כמה הוראות חוק האוסרות על פרסום סוגים שונים של מידע מהליכים פליליים משלב החקירה ועד לסיום ההליך המשפט י.
סוגיית פרסום מידע כזה משקפת לא פעם התנגשות בין ערכים וזכויות יסוד נוגדים.
מחד גיסא, עומדים כבוד האדם, שמו הטוב ופרטיותו - עקרונות המבוססים בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו.
בהתאם לעקרונות אלה אדם הוא בחזקת זכאי כל עוד לא הוכחה אשמתו.
כמו כן קיים חשש שפרסום המידע עלול לשבש את החקירה ובכך לפגוע בזכות להליך משפטי הוגן.
מאידך גיסא עומדים עקרון חופש הביטוי שממנו נגזרים חופש העיתונות וזכות הציבור לדעת.
עקרון חופש הביטוי הוכר בפסיקת בית המשפט העליון כזכות יסוד במשטר הדמוקרטי הבאה להגן על אינטרס בירור האמת ולאפשר לכ ל אדם להביע את דעתו, ואף כזכות הנגזרת מעקרון כבוד האדם.
היבטים נוספים נוגעים לאינטרס הציבורי בשמירת החוק ואכיפתו שכן פרסום פעולות אכיפת החוק מעורר תחושת ביטחון ומרתיע עבריינים.
במקרים מסוימים הפרסום עשוי להוביל לפענוח של עבירות נוספות.
היבט נוסף נוגע להתפתחויות הטכנולוגיות, בפרט בתחום ה"מדיה החדשה" 70 , המאפשרות זרימה חופשית של מידע לציבור שלא ניתן למונעה.
מלאכת האיזון בין הזכויות המתנגשות אינה קלה והיא נדונה לא אחת בפסיקת בית המשפט העליון תוך התייחסות לערך נוסף, והוא אינטרס הציבור71 .
ככלל, הגורמים העיקריים הנחשפים לחומרי החקירה הם הנוכחים בעת קרות המעשה הפלילי, השוטרים שהוזעקו למקום, חוקרי המשטרה , החשוד והמקורבים לו, סנגורו, חשודים ונחקרים נוספים, גורמי התביעה ובית המשפט.
ככל שמתקדמים החקירה וההליך הפלילי, מתרחב מעגל הגורמים החשופים לחומרי החקירה.
אמנם יצוין כי סנגורו של הנאשם נחשף לחומרי החקירה רק לאחר הגשת כתב האישום, אך לרוב הוא ניזון עוד קודם לכן מדברי החשוד בנוגע למקרה שבו עוסקת החקירה, מדיוני מעצר בב תי המשפט ובמקרים בהם מתקיים שימוע לפני הגשת כתב אישום - אף לפני השימוע.
אשר לגורמי התביעה, במרבית התיקים מעורבותם מתחילה רק לאחר שהחקירה הסתיימה והתיק הועבר אליהם לצורך הגשת כתב אישום.
יצוין כי יש תיקים, בעיקר חמורים או מורכבים, אשר פרקליט מלווה את חקירתם (להלן - פרקליט מלווה) לצורך הכוונה והתייעצויות.
לתפיסת הפרקליטות שילוב של פרקליט מלווה מסייע בכך שמשלב מוקדם של החקירה משולבות .
70 בהקשר זה הכוונה לתקשורת הדיגיטלית המופצת באמצעות האינטרנט לרבות אתרים, רשתות חברתיות וכדו' וזאת לעומת "מדיה ישנה" - דפוס וטלוויזיה.
71 ראו דין וחשבון של הוועדה לבחינת הסדרים בעניין פרסומים מחקירות משטרה וגופי חקירה סטטוטוריים אחרים (מרץ 2000 .
) כמפורט להלן 1400 |דוח שנתי 68ג .
תובנותיו של מי שעתיד לנהל את התיק בבית המשפט בתכנון החקירה ובביצועה.
תפקידו של הפרקליט אינו לנהל את החקירה אלא לסייע בשקילת הראיות בזמן אמת ולהצביע על חסר ראייתי בשלב שבו עדיין יש בידי המשטרה אפשרויות טובות יותר להשלימו, וכן לסייע בסקירת טענות הגנה אפשריות עוד בשלב החקירה.
גורמים מרכזיים נוספים הרלוונטיים לנושא הם מערכי הדוברות של המשטרה ומשרד המשפטים.
חטיבת אוכלוסייה ותקשורת במשטרה כפופה ישירות למפכ"ל, והיא מסמיכה ומנחה את מערך הדוברות וההסברה ומפקחת על הדוברים במטה ובשטח 72 .
החטיבה פועלת באמצעות דוברת המשטרה ומערך הדוברות הפרוס במחוזות, כיום למשטרה 35 דוברים שבמסגרת תפקידם נחשפים לחקירות המתנהלות ומדבררים אותן לציבור.
במשרד המשפטים פועל אגף דוברות הסברה ותקשורת ובו תשעה דוברים, חלקם פועלים ממחוזות המשרד, ונותנים שירו תים בכל הנושאים שהמחוז עוסק בהם ובעיקר לפרקליטויות המחוז.
יודגש כי פרק זה מתייחס למשרד המשפטים ומשטרת ישראל, שהם גופים מבוקרים על פי חוק יסוד: מבקר המדינה, זאת בשעה שגורמים שונים אחרים עשויים לפרסם אף הם חומרי חקירה ומידע האסורים בפרסום, כגון חשודים והמקורבים להם, סנגורים וכלי התקשורת.
חקיקה והנחיות הנוגעות לאיסור הפרסום מחקירות ומההליך הפלילי .
בישראל יש כמה הוראות חוק האוסרות על פרסום פרטים מחקירות ומהליכים פליליים.
נקבע כי העונש על ביצוען של חלק מהעבירות הוא מאסר.
חוק בתי המשפט קובע כי לא יפרסם אדם דבר על עניין פלילי התלוי ועומד בבית המשפט במטרה להשפיע על מהלך המשפט או על תוצאותיו (איסור זה ידוע גם בשם "סוב יודיצה" - sub judice ).
חוק זה אוסר גם על פרסום שמו ופרטיו של חשוד שטרם הוגש כתב אישום נגדו למשך 48 שעות מעת התייצבותו לחקירה 73.
חוק העונשין, התשל"ז -1977 קובע איסור לפרסם כל פרט שיש בו כדי לחשוף את זהותו של אדם כמי שנפגע בעבירת מין, או לרמוז על זהותו, גם אם הזיהוי יתאפשר רק לסביבתו הקרובה.
06 "חטיבת תקשורת ואוכלוסייה - ייעוד, תפקידים ומבנה מ - 4.
ההוראה החליפה הוראה קודמת שכותרתה "חטיבת דובר המשטרה - ייעוד תפקידים ומבנה".
או עד שהובא לפני שופט (לפי המוקדם בהם), בכפוף לסייגים בחוק מייצגי המדינה בערכאות | 1401 .
חוק חקירת חשודים אוסר על פרסום תיעוד חזותי או קולי של חקירת עד ללא אישור בית המשפט.
חוק הנוער (טיפול והשגחה), התש"ך-1960 (להלן- חוק הנוער), אוסר על פרסום שמם של קטינים שמייחסים להם עבירה, או שנעברה בהם עבירה, או על פרסום כל דבר העשוי להביא או לרמוז לזיהויים.
"הוועדה לבחינת הסדרים בעניין פרסומים מחקירות משטרה וגופי חקירה סטטוטוריים אחרים" אשר מונתה לבחון את ההסדרים הקיימים בנושא, בראשות השופט בדימוס אליהו וינוגרד (להלן - ועדת וינוגרד), הגישה לשר המשפטים ולשר לבט"פ במרץ 2000 דוח74 ובו המליצה שתי המלצות עיקריות: לאסור פרסום של שם חשוד לפני הגשת כתב אישום, אלא אם כן מדובר באישי ציבור או בעבירות שיש בהן עניין ציבורי מיוחד, ולאסור על גילוי חומרי חקירה לפני שהוגשו כראיה במשפט למעט בנסיבות המצדיקות זאת.
ועדת וינוגרד ציינה כי הדרך לאכוף את המלצותיה אלו היא פרסום הנחיה חדשה של היועץ המשפטי לממשלה שתחליף את ההנחיה הקודמת בנושא ותגדיר את האסור והמותר בנושא פרסומים מחקירות, אכיפה של האיסורים ונקיטת תרבות ארגונית של הימנעות מהדלפות, לרבות כללי אתיקה לעיתונות ולעורכי הדין כדי להבטיח שגם הם לא יפרסמו חומרי חקירה.
שלוש שנים לאחר מכן פרסם היועץ המשפטי לממשלה הנחיה חדשה בנושא75 ובה נקבע, בין היתר, כלהלן: אין ליזום השתתפות של גורמי תקשורת בפעולות חיפוש, שחזור וחקירה ואין להרשות כניסה של אמצעי תקשורת לרשות היחיד בעת ביצוע פעולות כאמור; יש להימנע מפעולות חיפוש או מעצר ראוותניות; ככלל, אין למסור כל פרט שיש בו כדי לזהות חשוד76 ; לא יימסר לפרסום מידע שעשוי להיו ת מוגש כחומר ראיה במשפטו של החשוד (כגון אמרות שמסרו חשודים או נחקרים אחרים, תרשומות חוקרים או כל מסמך שנוצר בחקירה, ראיות שנאספו וכו'); ככלל, גורמי האכיפה לא יחוו בתקשורת דעה באשר לאשמתו של החשוד או לאפשרות שיודה בעת המשפט בעובדות המעשה.
מהאמור עולה כי ההסדרה הקיימת בעניינה של סוגיה זו אינה מלאה.
בין היתר החקיקה אינה מתייחסת לפרסום תמלילי חקירה וחומרים נוספים שנאספו בחקירה, סיכום תיק החקירה ועוד.
היבטים מפורטים יותר של הסוגיה מוסדרים כאמור בהנחיית היועץ המשפטי לממשלה, אך זו מתייחסת לגורמי אכיפת החוק בלבד.
ניסיונות משרד המשפטים להסדיר את מלוא היבטיה של סוגיה זו טרם הושלמו, להלן הפרטים.
74 דין וחשבון של הוועדה לבחינת הסדרים בעניין פרסומים מחקירות משטרה וגופי חקירה סטטוטוריים אחרים (מרץ 2000.
) 75 "קווים מנחים לרשויות האכיפה בעניין פרסומים מחקירות", הנחיית היועץ המשפטי לממשלה מס' 4.
76 למעט מקרים חריגים שנקבעו בהנחיה שעניינם קיום אינטרס הציבור או צורכי החקירה בפרסום או אם שם החשוד כבר נודע לציבור ממקורות אחרים.
תיקוני חקיקה והנחיות היועץ המשפטי לממשלה .
בספטמבר2008 , בדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת הציג היועץ המשפטי לממשלה את עמדתו ולפיה המצב ובו החוק אוסר בבירור רק על פרסום צילומי וידאו או אודיו של חקירה 77 אך לא על פרסום תמלול או ציטוט של החקירה78 אינו נכון ואינו ראוי.
גם מפכ"ל המשטרה חיווה בדיון את דעתו כי נכון לבצע תיקון לחוק.
במאי2010 החליט היועץ המשפטי לממשלה ליזום תיקון חקיקה שירחיב את איסור פרסום הפרטים מחקירת חשוד ולבחון את הצורך בעדכון הנחיית היועץ.
באוגוסט 2010 הועברו ליועץ עיקרי תיקון מוצעים להנחיה.
לאחר אישור היועץ הופצה טיוטת ההנחיה לגורמים הרלוונטיים, לקבלת הערותיהם.
בשנת2011 החל משרד המשפטים לנסח את טיוטת תזכיר חוק העונשין (איסור פרסום והעברה של חומר מתיק חקירה ) (תיקון).
בתזכיר נקבע איסור לפרסם קלטת חקירה או שחזור, איסור לפרסם חומר מתיק החקירה אלא באישור בית המשפט ואיסור העברת חומר חקירה על ידי עובד ציבור או סנגור ולקוחו.
חומר חקירה הוגדר בסעיף כחומר שנוצר על ידי שוטר או חוקר במסגרת החקירה, ולא כחומר חקירה שתפס ה המשטרה במהלך חקירת העבירה.
על פי התזכיר ההסבר לכך הוא "על מנת לשמור על האיסור בהיר וברור".
במרץ2011 , בדיון בוועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת79 , ציינה נציגת משרד המשפטים כי המשרד מגבש הצעת חוק האוסרת על הדלפת חומרי חקירה, וכי: "יש בעיה בפועל.
אנחנו מסכימים שיש בעיה.
אנחנו מנסים לגבש הצעה.
המערכת לא מתמודדת טוב, גם המערכת שאני נמצאת בה לא מתמודדת טוב עם הנושא של ההדלפות ולכן מגבשים הצעה שאסור בכלל יהיה לפרסם את חומרי החקירה".
ביוני2013 הועבר תזכיר החוק לאישור בטרם הפצתו.
מחלקת ייעוץ וחקיקה מסרה למשרד מבקר המדינה כי לנוכח קידום התזכיר הוחלט להשהות את קידום תיקון הנחיית היועץ המשפטי לממשלה עד לסיום הליך החקיקה.
בדיון הוועדה לענייני ביקורת המדינה בכנסת שהתקיים במאי 2014 ציינה נציגת משרד המשפטים כי טיוטת התזכיר ממתינה לאישור שרת המשפטים.
לנוכח העובדה שהצעת החוק לא קודמה מסרה מחלקת ייעוץ וחקיקה לצוות הביקורת כי באמצע שנת 2014 .
הוחלט שוב לפעול לתיקון ההנחיה הסוגיה הועלתה לאחר מכן לפני שרת המשפטים הנכנסת ובאמצע שנת 2015 .
תזכיר החוק הועבר לאישורה .
לחוק חקירת חשודים 78 למועד סיום הביקורת האיסור חל מכוח הנחיית היועץ המשפטי לממשלה.
79 שעסק בהצעת חוק העונשין (איסור צילום נפגעי עבירה מינית), התש"ע-2010.
מייצגי המדינה בערכאות | 1403 .
במועד סיום הביקורת - כעשר שנים לאחר שעמדו גורמי המקצוע במשרד המשפטים על הצורך להסדיר היבטים נוספים בנושא איסור הפרסום של חומרי חקירה, ויותר משש שנים לאחר שהחל המשרד לפעול לתיקון החקיקה והנחיית היועץ המשפטי לממשלה - טרם הושלמה הפעילות בנושא.
על משרד המשפטים, בהתייעצות עם המשטרה, לפעול ללא דיחוי לפרסום התיקון להנחיה, ואם יסבור כי יש צורך בכך, גם לקדם את תיקון החקיקה.
מוצע כי במסגרת זו תיבחן הגדרת חומר מתיק החקירה באופן שיכלול גם חומר שנתפס על ידי המשטרה.
הפרות איסור הפרסום מחקירות .
בשנים האחרונות פורסמו בכלי התקשורת פרטים וחומרים מחקירות, לכאורה בניגוד להוראות הדין.
משרד המשפטים פנה כמה פעמים למשטרת ישראל בנוגע לכך, ובחלק מהמקרים המשטרה אף הסכימה כי החומרים שפרסמה היו אסורים לפרסום, להלן הפרטים: 1.
בשנת2014 הוגש כתב אישום בפרשת רצח אש ר סוקרה בתקשורת.
בכתבות שפורסמו על הפרשה נכלל העתק מחומר חקירה שנאסף בין היתר פורסמו צילומי מצלמות אבטחה, ציטוט שיחות עם מוקד המשטרה, פעולות חקירה שביצעה המשטרה, תיאור שיטות חקירה שהופעלו על הנאשם, התייחסות לתוצאות בדיקות D.
כל זאת, תוך הפרה של כמה הוראות בהנחיות היועץ המשפטי לממשלה בנוגע לפרסומים מחקירות.
באותה שנה פורסמה בכלי התקשורת כתבה בדבר מעצרו של חשוד באונס ורצח.
לכתבה צורף סרטון ובו תיעוד של המעצר, זאת בניגוד מוחלט להנחיית היועץ המשפטי לממשלה.
בעקבות פרסומים אלה פנתה ביולי 2014 נציגת מחלקת ייעוץ וחקיקה למשטרה וציינה כי מדובר בהפרה של כמה הוראות שנקבעו בהנחיית היועץ המשפטי לממשלה.
נציגי המשטרה התבקשו לבדוק את המקרה ולעדכן בדבר ממצאי הבדיקה.
באוגוסט 2014 התקבלה תשובה ולפיה "לאור העידן הטכנולוגי המ תפתח, ולאור אתגרים שונים בפניהם ניצבות הרשויות" יש מקום לעדכן את הנחיית היועץ המשפטי לממשלה.
עוד נכתב בתשובה כי "אנו מזהים כי קיימים פערים בין המצב הרצוי והמצוי, לבין הנורמות הקבועות בהנחיה", כי מפכ"ל המשטרה הנחה כי אח"ם וחטיבת הדוברות יבחנו במשותף את הנוש א, וכי ההמלצות שיגבשו בעניינו יועלו לדיון בהשתתפות היועץ המשפטי לממשלה.
המשטרה לא התייחסה בתשובתה לפניית מחלקת ייעוץ וחקיקה לגופם של שני המקרים שהועלו בפנייה, והיא אף התעלמה מן הבקשה לבדוק כיצד הגיע המידע האמור לתקשורת.
במסמך מראש אח"ם דאז למפכ"ל דאז בקשר לפניית מחלקת ייעוץ וחקיקה מינואר 2015 צוין כי "לפחות חלקם של הדברים שפורסמו, הגיעו לידיעת כלי התקשורת באמצעות המשטרה, וזאת, על פניו, בניגוד להנחיית היועץ".
בפברואר 2018 כתבה המשטרה בתשובתה כי נוכח הזמן הרב שעבר מאז התרחשו האירועים האמורים ונוכח חילופי בעלי התפקידים שעסקו בנושא לא עלה בידם להתחקות אחר בירור האירועים ואחר אופן הטיפול בהם.
המשטרה הוסיפה כי היא פעלה וממשיכה לפעול בהתאם לנוסח הנחייתו של היועץ המשפטי לממשלה, חוץ מאשר במקרים חריגים.
ביולי2015 שלח המשנה הפלילי מכתב ליועץ המשפטי של המשטרה (להלן - יועמ"ש משטרה) בעקבות פרסום אסור מחקירת מוות, אשר הסנגור הציבורי המחוזי בירושלים הסב את תשומת לבו אליו.
הסנגור הציבורי המחוזי ציין שהמידע שנחשף כלל בין היתר פרטים מהחקירה לרבות פרטים אישיים של הנחקרים, ציטוטים מתוך חקירתם, זהותם העדתית וסיפור חייהם (להלן - מכתב המשנה).
במכתב צוינה גם הפנייה מיולי 2014 ונכתב בו כי "למרבה הצער נראה כי המדובר באירועים חוזרים ונשנים אשר מסיבים נזק רב לחשודים ונאשמים שטרם הוכחה אשמתם, ובסופו של דבר גורמים גם לפגיעה חמורה באמון הציבור ובמערכת אכיפת החוק".
לנוכח הישנותם של אירועים כאמור, בסיום המכתב ביקש המשנה הפלילי כי המשטרה תבדוק את הנושא וביקש לדעת כיצד בכוונתה לטפל בכך הן בדרג הפרטני והן בדרג המערכתי.
באמצע אוגוסט 2015 פנה פרקליט המדינה לראש אח"ם באותו עניין.
בספטמבר 2015 השיב ראש אח "ם כי הנושא מונח על שולחנו, וכי חלק מהפרסומים מקורם בדברים שאמרו נציגי המשטרה בבית המשפט במסגרת דיוני הארכות מעצר ולא היה בהם מידע חדש.
עוד נכתב כי לנוכח חשיבות הנושא ביקשה המשטרה לקדם הצעת חוק בנושא איסור הפרסום של חומר חקירה.
ראש אח "ם הוסיף במכתבו כי ביקש מראש חטיבת הדוברות וראש חטיבת החקירות לחד ד את ההנחיות והנהלים בנוגע לפרסומים מן החקירות.
לדבריו צוות אח"ם, יועמ"ש משטרה ודוברות הגיש למפכ"ל המלצות בנוגע לטיפול בתופעה ולעדכון הנחיית היועץ המשפטי לממשלה, והן יובאו לפני המפכ"ל הנכנס.
הביקורת העלתה כי לא נמצאו בחטיבת החקירות אסמכתאות לפיהן ננקטו בשע תו פעולות לחידוד וריענון הנהלים או כי בוצעו פעולות הסברה והטמעה בקרב היחידות בשטח.
המשטרה מסרה בתשובתה כי מדובר בשני מקרים נקודתיים וחריגים, ולפיכך - מבלי להפחית מחומרתן - אין מדובר בתופעה רווחת.
מייצגי המדינה בערכאות | 1405 .
משרד מבקר המדינה מעיר למשטרה כי ממכתבו של המשנה הפלילי לפיו נראה כי המדובר באירועים חוזרים ונשנים ומהדוגמאות המובאות להלן עולה שלא ניתן להתייחס למקרים אלה כמקרים נקודתיים וחריגים.
המשטרה כתבה בתשובתה כי על מנת לתקן את הנחיית היועץ המשפטי לממשלה עדיין נדרש לקיים ישיבות ודיונים בהשתתפות צוותו של היועץ המשפטי לממשלה.
נכון לפברואר 2018 טרם קיימה המשטרה דיון בהשתפות היועץ המשפטי לממשלה כדי לבחון אם נדרש לשנות את הנחייתו.
בינואר2016 הפנתה נציגת מחלקת ייעוץ וחקיקה ליועמ"ש המשטרה וליועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים דוגמאות, שהועברו למחלקה מהסנגוריה הציבורית ומהאגודה לזכוי ות האזרח, למקרים שבהם פורסמו בתקשורת שמותיהם ותמונותיהם של קטינים שחקרה המשטרה.
באחד המקרים פורסם במהדורות החדשות סרטון מחומר החקירה, בו מופיעה נערה שנחקרה על ידי המשטרה, ולה קעקוע ייחודי.
על אף טשטוש התמונה, מי שמכיר אותה יוכל לזהותו וכן את קולה, שלא עוות בשידור.
בפברואר 2016 השיב יועמ"ש המשטרה כי המשטרה העבירה לכלי התקשורת רק חלק מהפרסומים.
הוא הסביר כי הדוברות העבירה לכלי התקשורת קטע מצונזר מהסרטון בצירוף דרישה כי יינקטו כל האמצעים למניעת זיהוי הקטינה, וכי גורמי החקירה סברו כי פרסום הסרטון יקדם את החקירה, נימוק המאפשר את פרסום החומר בהתאם להוראות חוק הנוער.
יועמ"ש המשטרה הוסיף כי מצא לנכון להפיץ מסמך ריענון בנושא חשוב זה בתפוצה ארצית וצירף אותו למכתבו.
משרד מבקר המדינה רואה בחומרה את אופן טיפולה של המשטרה במקרה זה.
היה על המשטרה להעביר את החומרים לתקשורת רק לאחר שביצעה את כל הנדרש לשמירת הסודיות בנושא זהות הקטינה, ולא לגלגל על כלי התקשורת את האחריות לכך.
במקרה כזה לא די בכך שהמשטרה תסתפק בהפצת מסמך ריענון בנושא , ועליה ללוות את התהליך בפעולות הסברה והטמעה.
המשטרה מסרה בתשובתה כי פרסום כל פרט שעלול לזהות פרטי קטין אינו תקין.
היא הוסיפה כי היא מקיימת בקרב גורמים רלוונטיים הדרכות בנוגע לעבודה עם קטינים תוך שימת דגש על שמירת פרטיות הקטין ומניעת זיהויו.
כמו כן הנושא עולה בבדיקה בתיקי חקירה במסגרת בקרות וביקורי עבודה ביחידות.
על החשיבות שבהטמעת ההוראות הרלוונטיות ניתן ללמוד מכך שכעבור מספר חודשים לאחר מקרה זה, פורסם באינטרנט סרטון ובו שני פעוטות רוכבים על טרקטורון חשמלי המיועד לילדים בכביש ראשי.
צפייה בסרטון מעלה בבירור שהוא צולם מתוך ניידת המשטרה, והיא אף פתחה בחקירה ב נושא.
הסרטון הופץ בקבוצות ביישומון "ווטסאפ" ומצא את דרכו לרשת.