HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
הוא הוסיף כי צוות הנדל"ן החליט לשים בראש סדר העדיפויות שלו את נושא מתחם שערי צדק והגיע למסקנה שצריכים לפעול בדחיפות לקידום הפרויקט ולבניית קריית הרשות במתחם.
גם היו"ר אמר בדיון שהגיע הזמן לקבל את ההחלטה ולהתחיל בהקמת קריית השידור במתחם שערי צדק.
ממסמכי הרשות עלה כי יום למחרת הישיבה האמורה של הוועד המנהל, בדיון שהתקיים בהשתתפות ראש הממשלה (השר הממונה), שר האוצר, יו"ר ועדת הכלכלה של הכנסת, נציגי משרד האוצר ונציגי הרשות, הנחה ראש הממשלה את הרשות לפעול למימוש הנדל"ן שברשותה לצורך מימון תכנית הרפורמה.
יודגש כי הנחיה זו יצרה זיקה ישירה ותלות בין תכנית הרפורמה ובין נושא הנדל"ן של הרשות.
יצוין כי המתווה המקורי של מימון תכנית הרפורמה היה כדלהלן: סכום של כ -400 מיליון ש"ח היה אמור להתקבל מהעלאת אגרת הטלוויזיה לציבור 17 .
17 בשנים 2003 -2011 הופחת שיעור האגרה בשיעור של כ-43% .
נוספים היו אמורים להתקבל ממענק של המדינה בסך של כ -90 מיליון ש"ח ומהלוואה בסך של כ-240 .
מיליון ש"ח סמנכ"ל כספים וכלכלה ברשות כתב בדצמבר 2011 למשרד מבקר המדינה כי המימון שנדרש ליישום תכנית הרפורמה נאמד בכ - 750-800 מיליון ש"ח, והוסכם עם משרד האוצר שתיבחן האפשרות שחלק מהתכנית תמומן באשראי בנקאי, ואת היתרה יממן משרד האוצר במענק תקציבי.
בשנת 2009 התקיימו מגעים עם בנקים מסחריים שהסכימו לממן את התכנית בכפוף לקבלת ערבות מדינה, דרישה אשר לה התנגד משרד האוצר.
לדבריו, מהבחינה הכלכלית ברור לחלוטין כי מימון המרכיבים השונים של תכנית הרפורמה באמצעות מימוש חד -פעמי של הנדל"ן וללא כל שינוי במתווה הרפורמה המקורי יגרום לכך שהרשות תהיה חייבת לממש את צורכי הנדל"ן העתידיים שלה באמצעות הסכמי שכירות יקרים, שיטילו מעמסה כבדה על תקציבה השוטף.
ביוני 2011 דחתה ועדת הכלכלה של הכנסת את הבקשה להעלאת האגרה, היות ורוב חבריה סברו שאין להטיל את מימון תכנית הרפורמה על הציבור הרחב.
יצוין כי כבר בסיכום דיון של הוועדה שהתקיים בנובמבר 2010 , ולנוכח ההתנגדות הרחבה בקרב חבריה להעלאת האגרה, ביקש יו"ר הוועדה דאז מהגופים האחראים - ובראשם משרד האוצר והרשות - להכין חלופות תקציביות אחרות ולהציגן לפני הוועדה, אך הם לא עשו כן.
אף שהנחיית ראש הממשלה הייתה צפויה להשפיע השפעה ניכרת על הרשות, היו"ר לא העלה את הנושא לדיון במליאה סמוך לקבלתה והיא נדונה רק בוועד המנהל.
על החשיבות בהבאת הנושא לדיון במליאה כדי שזו תנחה את הוועד המנהל, ניתן ללמוד מההחלטות המנוגדות שקיבל הוועד המנהל.
כאמור, ביולי 2011 בישיבת הוועד המנהל, אמר היו"ר שהגיע הזמן להתחיל בהקמת קריית השידור בשערי צדק, וימים ספורים לאחר מכן החליט הוועד המנהל "למכור ללא תנאי את נכסי הרשות בשערי צדק".
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מינואר 2012 , כתב היו"ר כי עד כינוס המליאה פעלו המוסדות בנושא הנדל"ן בפורומים מצומצמים, ומשגיבשו המלצות לטיפול בנושא הועלה הנושא לדיון ולהכרעה במליאה.
משרד מבקר המדינה מעיר כי היה על המליאה להידרש לנושא ולנתח את השפעת הנחיית ראש הממשלה והנובע ממנה, לפני גיבוש ההמלצות בפורומים מצומצמים.
אולם רק במחצית השנייה של דצמבר 2011 , כחצי שנה לאחר שניתנה הנחיית ראש הממשלה, הוצג הנושא במליאה ונדון בה.
סמנכ"ל כספים וכלכלה ברשות כתב למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2011 כי להנחיית ראש הממשלה השלכות כלכליות משמעותיות ביותר על עתיד הרשות ואיתנותה הפיננסית, וכי משמעותה הכלכלית היא העברת נטל המימון של תכנית הרפורמה מהממשלה לרשות.
לדבריו, הוא השתתף בדיונים בין הנהלת הרשות למשרד ה אוצר ובמסגרתם הובן שהשינויים בנדל"ן שיאפשרו לרכז את יחידות הרשות בשלושה מרכזים יתבצעו במשק תקציבי סגור, וכי התמורה ממכירת רשות השידור 1493 .
הנדל"ן תשמש לבינוי עתידי, ולפיכך בתכנית העסקית שהוצגה למשרד האוצר הכוללת את מרכיביה השונים של הרפורמה לא נכללו הוצאות תקציביות כלשהן בנושא הנדל"ן.
עוזרת מנכ"ל משרד ראש הממשלה כתבה בינואר 2012 למשרד מבקר המדינה כי מתוקף האחריות המוטלת על ראש הממשלה כשר הממונה הוא פועל בכל האמצעים שבידיו על מנת לסייע לרשות להיחלץ מהמצב הכלכלי הקשה שאליו נקלעה, וזאת בעיקר באמצעות קידום הרפורמה בכמה מישורים, ובהם "השלמת החקיקה של חוק רשות שידור חדש".
היא הוסיפה כי יישום הרפורמה כרוך בעלויות גבוהות, ולאחר שנבחנו החלופות השונות הנחה ראש הממשלה כי בעת הנוכחית המקור המרכזי למימון הרפורמה יהיה מימוש הנכסים של הרשות.
יחד עם זאת, היא הוסיפה, "עמדת ראש הממשלה ביחס לאסטרטגיה שעל הרשות לנקוט בה לצורך מימון הרפורמה אינה תחליף לעבודת מטה הדר ושה למימוש הנכסים או לאישורים להם נדרשת הרשות מתוקף החוק".
בפברואר 2012 היא הוסיפה כי "משרד ראש הממשלה, בהתאם להנחיית ראש הממשלה, פועל מול גורמי המקצוע הרלוונטיים להביא ליציאה לדרך של הרפורמה ברשות השידור שתמומן באמצעות מכירת נכסי רשות השידור וריכוזה בשלוש ה מוקדים ברחבי הארץ: ירושלים, גוש דן וחיפה".
משרד מבקר המדינה מעיר כי הנחיית ראש הממשלה לממן את הרפורמה ברשות בעיקר באמצעות מכירת נדל"ן הייתה קריאת כיוון אסטרטגי.
להנחיה זו, שיצרה זיקה ישירה בין תכנית הרפורמה ובין נושא הנדל"ן של הרשות, השפעות ארגוניות כבדות משקל על פעילות הרשות ועל עתידה, בצד השפעות משפטיות ו כספיות.
בפועל מוסדות הרשות לא בחנו את היבטיה הכלכליים, החוקיים והציבוריים על מנת להבטיח שהשינוי בתמהיל מימון הרפורמה נבחן על כל היבטיו ותוצאותיו האפשריות.
בישיבת הוועד המנהל בסוף יולי 2011 אמר היו"ר ש"נציגי הבעלים של רשות השידור קרי ראש הממשלה ושר האוצר הנחו את הרשות בצורה מפורשת וחד משמעית להכין תוכנית דחופה למכירת כל הנדל"ן של הרשות על מנת לתת מענה לצרכי הרפורמה.
ראש הממשלה הביע תמיכה ברפורמה".
היו"ר הוסיף שהמטרה היא לממש את הנדל"ן בשנת 2012 .
לאחר שהתקבלה הנחיית ראש הממשלה הזמינה הרשות שמאויות עדכניות למרבית נכסיה.
בתחילת אוגוסט 2011 מסרה הרשות הודעה לעיתונות ולפיה הוועד המנהל החליט עקרונית למכור את מתחם שערי צדק, את הנכס ברחוב ירמיהו בירושלים ואת משרד אגף הגבייה בחיפה.
עוד מסרה הרשות בהודעתה כי הוחלט על מכירת מתחם רוממה אם יוכח כי הדבר כדאי מהבחינה הכלכלית, וכי הרשות תשלים את ניהול המשא ומתן עם המינהל לגבי פינוי מתחם דרום הקריה בתל אביב.
משרד מבקר המדינה מעיר כי הנחיית ראש הממשלה חייבה את הנהלת הרשות לקיים עבודת מטה להבניית תכנית מפורטת ובה גיבוש ת מונת מצב עכשווית ועתידית, תכנית שתשלב בין הרפורמה ובין מימוש הנדל"ן, דבר שלא נעשה.
ראוי שמוסדות הרשות יקבלו החלטה כיצד לקדם נושאים אלה.
בספטמבר 2011 מונה מנכ"ל חדש לרשות, והוועד המנהל החליט שהוא ירכז את הטיפול בנושא הנדל"ן.
כעבור חודש הוא הגיש ליו"ר, לב קשתו, נייר עמדה בנושא הנדל"ן.
נייר העמדה עסק בנכסי הרשות בירושלים (ברחוב ירמיהו, במתחם שערי צדק, במתחם רוממה ובמתחם הלני המלכה), בנכס בדרום הקריה בתל אביב ובמשרדי הגבייה ברחבי הארץ.
בנייר העמדה נכתב כי על מוסדות הרשות לפנות לגורמים המתאימים לצורך העברת הנכ סים שבשימוש הרשות לבעלותה, ובכלל זה לרשמם בלשכת רישום המקרקעין.
אשר לנדל"ן בירושלים, בהמלצות שבנייר העמדה נכתב כי יחידות הרשות ירוכזו במתחם אחד בכפוף לבדיקת כדאיות כלכלית.
עוד נכתב שהוועד המנהל החליט שיש להתחיל בהליך מכירתו של הנכס ברחוב ירמיהו עד נובמבר 2011 (ללא קשר לטיפול בנכסים האחרים), ושיש למנות פרויקטור ולבחור עורך דין חיצוני לליווי ההליך.
אשר למתחם הקריה בתל אביב נכתב בנייר העמדה כי נדרש לבחון את החלופות האלה: קבלת המבנה בתל אביב ודרישה לפיצוי כספי נוסף, או קבלת תמורה כספית מהמינהל ושכירתו או רכישת ו של דיור חלופי בגוש דן.
יצוין כי באוגוסט 2011 הוכנה לבקשת הרשות שמאות עדכנית ולפיה על פי אחת החלופות הוערך שווי המתחם בדרום הקריה בתל אביב על פי ההסכם משנת 1996 בכ-138 מיליון ש"ח.
על פי חלופה שנייה אומדן ההכנסות הצפויות למינהל כתוצאה מפינוי המתחם ומשיווקו לבניית שלושה מגדלי מגורים ומבנה ציבור הוערך בכ-565 מיליון ש"ח, וחלקה של הרשות נאמד בכ-308 .
מיליון ש"ח בתשובתו למשרד מבקר המדינה כתב היו"ר כי ההחלטה העקרונית שקיבלה מליאת הרשות בדצמבר 2011 הייתה לפנות לדיור הממשלתי כדי שינהל את תהליך מכירתם והשבחתם של נכסיה.
הוא הוסיף שבדצמבר 2011 קיבלה מליאת הרשות החלטות עקרוניות לפנות את מתחם רוממה, להקים קריית שידור במתחם שערי צדק, לפנות את מתחם הקריה בתל אביב ולמצוא מקום חלופי בגוש דן.
היו"ר הוסיף בתשובתו מינואר 2012 , כי בדצמבר 2011 לא ניתן היה להביא למליאה כל חומר, כיוון שטרם התקבלו תוצאות הבדיקה הכלכלית בנושא.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2011 כתב סמנכ"ל כספים וכלכלה ברשות כי מימוש מתחם דרום הקריה עתיד להניב הכנסות למדינה בהיקף של מאות מיליוני ש"ח.
הוא ציין כי "במידה וכוונת משרד האוצר .
לסייע ביישום הרפורמה חזקה עליו שהיה מייעד את מלוא התמורה ממימוש נכס זה לטובת הבעלים קרי הרשות הזקוקה למימון זה לצורך מימוש הרפורמה במתווה החדש על פיו נטל מימון הרפורמה נופל על הרשות".
משרד מבקר המדינה מעיר כי בדצמבר 2011 קיבלה מליאת הרשות החלטות עקרוניות הנוגעות למתחמים בירושלים ובתל אביב, בלי שהוצג מראש לחבריה חומר רקע לרבות תכניות, תחשיבים וחלופות בנושא הנדל"ן.
חומר זה מהווה תנאי הכרחי לקבלת החלטות מושכלות, בייחוד לנוכח מורכבות הנושא, חשיבותו והצורך ביישום הנחיית ראש הממשלה.
על המורכבות והבעייתיות של נושא הנדל"ן ברשות ניתן ללמוד ממכתב היו"ר לשר האוצר מנובמבר 2011 , ובו כתב, בין היתר, כי מצבה של הרשות קשה ובניסיון לפתור את תחלואיה הוכנה תכנית רפורמה.
הוא הזכיר את הנחיית ראש הממשלה וציין כי יישום ההנחיה יימשך זמן רב שאינו מצוי בידי הרשות.
לפיכך רשות השידור 1495 .
ביקש היו"ר בשם מוסדות הרשות שהשר יביא לידיעתו מהי עמדת משרד האוצר לגבי מימון הרפורמה, כדי שהרשות תוכל לקבל החלטות מכריעות בנוגע לעתידה.
היו"ר סיים את מכתבו כדלהלן: "רשות השידור אינה יכולה להמשיך ולפעול בתנאי אי ודאות כה גדולים ומגבילים.
כל יום שבו לא מתקבלת החלטה באשר לאמצעים להשגת נוסחה מוסכמת למימון הרפורמה - כך ירחק היום שבו תוכל להבריא".
יודגש כי גם סמנכ"ל כספים וכלכלה ברשות כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2011 שלדעתו הליך מימוש נדל"ן הוא ארוך, מורכב וכרוך באי-ודאויות רבות, בכלל זה עניין חבויות המיסוי והקשיים במימוש הנכסים בלוח הז מנים הנדרש.
לדבריו ראוי היה שמשרד האוצר והנהלת הרשות יגיעו להסכמה לגבי המתכונת ליישום מיידי של תכנית רפורמה מעודכנת התואמת למשאבים שמשרד האוצר מסכים להעמיד לרשותה של הרשות.
משרד מבקר המדינה מעיר כי אף שהרשות קיימה דיונים בנושא הנדל"ן במשך שנים רבות היא קיבלה רק החלטות עקרוניות שלא לוו בהחלטות מעשיות לביצוע, שאמורות היו להיות מונחות ביסוד תהליכי הניהול של הפרויקטים בירושלים ובתל אביב.
עוד מעיר משרד מבקר המדינה כי יש צורך שמוסדות הרשות יכינו תכנית מקיפה ליישום ולהתמודדות עם מכלול ההיבטים הכלולים בהנחיית ראש הממשלה, ועיקרה הפעלת תכנית הרפורמה במקביל למימוש הנדל"ן.
בפועל מאחר שמדובר בפרויקט גדול ומורכב, שאף גורם ברשות או מחוצה לה אינו יכול להעריך ולצפות מתי הוא יושלם, הטיפול בו חייב להיות שיטתי, ובתיאום עם כל הגורמים הנוגעים בדבר, ברשות ומחוצה לה.
כל זאת, כדי לפעול על פי המתווה שקבע ראש הממשלה וכדי למנוע אי-ודאות בהשגת מטרות הרפורמה תוך שמירה על האינטרסים של כלל הציבור.
בדצמבר 2011 אישרה הכנסת תיקון לחוק18 הכולל שינוי של סעיף28 הקובע כי העברה או מכירה של נכסי הרשות מצריכה אישור ממשלה, וכי מכירתו או העברתו של נכס מקרקעין מחייבת גם אישור של ועדת הכספים של הכנסת.
התיקון קבע שהאישור להעברה או למכירה של נכסי הרשות יינתן על ידי השר הממונה בלבד.
עוד נקבע שאישור השר יידרש רק במסגרת מכירה של משדרים, נכסי מקרקעין או נכסים אחרים שהשר יקבע בתקנות שהם חיוניים.
מתיקון החו ק עולה כי לא יידרש עוד אישור של ועדת הכספים של הכנסת בעת מכירה של נכסי מקרקעין, ותיקון זה נועד להקל על ניהולה השוטף של הרשות.
עם זאת בהוראת המעבר לתיקון החוק נקבע שהרשות לא תמכור, לא תעביר בדרך אחרת ולא תשכיר לתקופה העולה על עשר שנים נכס מקרקעין שבבעלותה, כל עוד לא התקבל חוק המסדיר שינוי מבני ברשות, ובכלל זה החלפת המליאה והוועד המנהל במועצה חדשה שתוקם.
סמנכ"ל כספים וכלכלה ברשות כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2011 כי "משמעות התיקון לחוק הינה כי בעת הזאת, רשות השידור אינה יכולה כלל, למכור נכסי נדל"ן".
18 'חוק רשות השידור (תיקון מס26 ), התשע"ב- 2011.
תיקון החוק יצר אפוא מציאות חדשה שבה מכירת הנדל"ן הותנתה בקבלת שינוי חקיקתי המסדיר שינוי מבני ברשות, ובכלל זה החלפת מליאת הרשות והוועד המנהל במועצה חדשה שתוקם.
משרד מבקר המדינה מעיר כי במציאות חדשה זו ספק אם הנחיית ראש הממשלה, שיצרה זיקה בין מכירת הנדל"ן ובין מימון תכנית הרפורמה, ניתנת ליישום בטווח הנראה לעין ועל הרשות לתת דעתה להתפתחות זו.
יחידות הרשות שוכנות במבנים, במשרדים ובמגרשים הפזורים בכל רחבי הארץ.
חלק מהנדל"ן נמצאים בשימוש הרשות שנים רבות, ורק מקצתם רשומים בבעלותה.
במשך השנים טיפול הרשות בניהול הנדל"ן שלה היה כושל - היא לא ניהלה רשימות נכסים מסודרות, לא השכילה להסדיר את הזכויות בנכסיה בלשכת רישום המקרקעין ולא דאגה לממש את פוטנציאל ההשבחה שלהם.
במשך השנים עלה נושא ריכוז יחידות הרשות בקריית השידור בירושלים במתחם אחד והעברת יחידות הרשות בתל א ביב מהמתחם שבו הן נמצאות למתחם חלופי.
דיונים בנושא זה מתקיימים זה עשרות שנים, אולם בפועל אין התקדמות בעניין.
פרויקטים אלה הם רחבי היקף, הן מן ההיבט הציבורי -ממלכתי והן מן ההיבט הכלכלי, ונודעת להם השפעה רבה על אופן תפקודה של הרשות בעתיד.
משרד מבקר המדינה ער להליכים שהחלה הרשות לנקוט בשנת 2011 בכל הקשור לקידום הטיפול בנדל"ן.
עם זאת, ממצאי דוח זה מלמדים שנוצרה מציאות חדשה שבה שינוי החוק, השינוי המבני, מימוש הנכסים ומימוש הרפורמה שלובים אלו באלו בלא שניתן להפרידם.
לפיכך על השר הממונה על ביצוע החוק ועל מוסדות הר שות לקדם את כל התהליכים הנדרשים כדי שהרפורמה תוכל להתבצע והרשות תוכל להיחלץ מן המשבר העמוק שאליו נקלעה.
מוסדות להשכלה גבוהה 1353 .
בעשור האחרון ( 2000 -2010 ) נקלעה מערכת ההשכלה הגבוהה בישראל למשבר כספי עמוק, בין היתר עקב קיצוצים תקציביים שהושתו עליה.
המשבר המתמשך הזה הניע את האוניברסיטאות לפעול בדרכים שונות להגדלת הכנסותיהן במטרה לשפר את מצבן הכספי.
אחת הדרכים הייתה פיתוח תכניות לימודים מיוחדות, נוסף על תכניות הלימודים הרגילות, שלבוגריהן מוענק תואר אקדמי.
תכניות אלו, שנותנות מענה גם לתופעה בולטת בתחום ההשכלה הגבוהה - עלייה בגילם של הסטודנטים הנרשמים ללימודים, נחלקות לשני סוגים עיקריים: ( 1 ) תכניות לימודים "חוץ -תקציביות" - תכניות לימודים שהוועדה לתכנון ולתקצוב (להלן - ות"ת) של המועצה להשכלה גבוהה (להלן - מל"ג) אינה משתתפת במימונן וששכר הלימוד המשולם עבורן גבוה, לעתים במידה ניכרת, משכר הלימוד הרגיל (להלן - תכניות לימודים חוץ -תקציביות); ( 2 ) תכניות לימודים לאוכלוסיות תלמידים ייעודיות - תכניות שהותאמו למקומות עבודה מסוימים, לבעלי מקצועות מסוימים או למגזרים מסוימים בציבור, כגון כוחות הביטחון, אוכלוסיות חרדיות ובני מיעוטים (להלן - תכניות לימודים לאוכלוסיות ייעודיות או תכניות ייעודיות).
שכר הלימוד עבור תכניות אלה אינו בהכרח גבוה משכר הלימוד הרגיל, והרווח מהן טמון בכך שנרשמות אליהן קבוצות תלמידים גדולות.
שתי התכניות ייקראו יחד בדוח זה "תכניות לימודים מיוחדות" או "תכניות מיוחדות".
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת הלימודים התשס"ט ( - 2008 2009)7 למדו באוניברסיטאות בסך הכול כ - 121,000 סטודנטים.
מנתונים שהעבירה ות"ת למשרד מבקר המדינה, המסתמכים על דיווחים שקיבלה במהלך הביקורת מהאוניברסיטאות, עולה כי באותה שנה למדו בהן בתכניות לימודים חוץ- תקציביות 2,096 סטודנטים8 , מעל %90 מהם לתואר שני.
בתכניות הלימודים לאוכלוסיות ייעודיות (לתואר ראשון ושני) למדו באותה שנה באוניברסיטאות 2,114 סטודנטים9.
בחודשים מרץ-דצמבר 2010 לסירוגין בדק משרד מבקר המדינה את טיפולן של מל"ג ושל ות"ת בתכניות הלימודים המיוחדות באוניברסיטאות וכן היבטים שונים של הפעלת התכניות על ידי שתי אוניברסיטאות.
הבדיקה נעשתה במל"ג ובוות"ת, באוניברסיטת תל -אביב, שהפעילה בעיקר תכניות לימוד ים חוץ -תקציביות, ובאוניברסיטת בר-אילן, שהפעילה בעיקר תכניות לימודים לאוכלוסיות ייעודיות.
יובהר שמשרד מבקר המדינה לא בחן את ההצדקה להפעלתן של התכניות המיוחדות ואין לראות בדוח זה משום חוות דעת כלשהי על רמתן האקדמית ועל הצורך בקיומן.
ההחלטות בעניינים אלה נמצאות בתחום שיקול הדעת של מל"ג, ות"ת והמוסדות המנהלים של האוניברסיטאות.
7 שנת הלימודים במוסדות להשכלה גבוהה מתחילה באוקטובר ומסתיימת בספטמבר.
8 לא כולל סטודנטים שלמדו בתכניות בין-לאומיות ברפואה.
9 הנתון חלקי בלבד מאחר שחלק מהאוניברסיטאות לא כללו בדיווחיהן לוות"ת תכניות לימוד לאוכלוסיות ייעודיות מסוימות.
עוד בעניין זה ראו בהמשך.
החלטות מל"ג וות"ת וטיפולן בתכניות הלימודים המיוחדות .
מל"ג היא המוסד הממלכתי הממונה על ענייני השכלה גבוהה במדינה, ואת חבריה ממנה נשיא המדינה על פי הצעת הממשלה.
היא פועלת כגוף עצמאי שמטרתו להסדיר את העיסוק בהשכלה גבוהה ולפקח על תחום זה בלא מעורבותה הישירה של הממשלה.
הקמת מל"ג וסמכויותיה עוגנו בחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח- 1958 (להלן- חוק מל"ג).
תפקידיה העיקריים של מל"ג הם, בין היתר, הכרה במוסדות להשכלה גבוהה (להלן גם - המוסדות) הטעונה את אישור הממשלה והסמכתם להעניק תארים אקדמיים שהיא מכירה בהם; גיבוש הצעות לשיתוף פעולה בין מוסדות, לפיתוח תחומי מחקר והוראה ולהקמת מוסדות נוספים; ומתן רישיון לשלוחות של מוסדות להשכלה גבוהה מחו"ל לפעול בישראל.
לעניין הענקת תארים נקבע בחוק מל"ג, בין היתר, כי מל"ג "רשאית להסמיך מוסד מוכר להעניק תואר מוכר לפלוני או להעניק תארים מוכרים בדרך כלל, על יסוד כללים שנקבעו על ידיה.
ורשאית היא לקבוע כללים בדבר בחינות ממלכתיות שייערכו כתנאי להענקת תואר מוכר פלוני על ידי מוסד מוכר פלוני".
ות"ת היא ועדת משנה של מ ל"ג והזרוע המבצעת שלה, כאשר המקור הנורמטיבי לפעילותה ולסמכויותיה מתבסס הן על חוק מל"ג, והן על החלטת ממשלה משנת 1977 מכוח סמכותה על פי חוק יסודות התקציב, התשמ"ה- 1985 (להלן- חוק יסודות התקציב); ות"ת היא גוף בלתי תלוי העומד בין הממשלה ובין המוסדות להשכלה גבו הה ותפקידו לחלק בין המוסדות המתוקצבים את תקציב המדינה להשכלה גבוהה (חוץ מן המכללות להכשרת עובדי הוראה שמקבלות הקצבות מהמדינה באמצעות משרד החינוך).
סכום התקציב להשכלה גבוהה נקבע על ידי הממשלה, לפי המלצת ות"ת, וטעון אישור הכנסת במסגרת אישור חוק התקציב השנתי.
סמכויותיה ופעילותה של ות"ת נקבעו בהחלטת הממשלה האמורה.
ות"ת מחויבת על פי החלטה זו, בין היתר, לפעול לייעול תפקודם של המוסדות ולעקוב אחר האופן שבו הם מנצלים את תקציביהם כדי למנוע גירעונות ]לה[ או חריגות.
לשיטתה של ות"ת, "הפרה של תנאי מתנאי התקצוב מאפשרת להטיל סנקציות במישור התקציבי בהתאם לשיקול דעתה" 10 .
ות"ת גם מסייעת ומייעצת למל"ג בדיוניה לגבי פתיחת מוסדות חדשים וכן לגבי אישור יחידות ותכניות לימודים חדשות במוסדות קיימים.
בנושאים שוות"ת מוצאת לנכון היא מנחה את המוסדות שהיא מתקצבת כיצד לפעול.
(א) על פי "הנחיות להגשת בקשה לפתיחת מוסד להשכלה גבוהה / תכנית לימודים חדשה" (להלן - ההנחיות לפתיחת מוסד ותכנית לימודים) שהעבירה מל"ג מפעם לפעם 11 למוסדות להשכלה גבוהה הם חייבים באישורה לצורך פתיחת תכניות לימודים אקדמיות חדשות או הסמכה להעניק תארים אקדמיים.
כך, מוסד המעוניין לפתוח תכניות לימודים חדשות צריך להגיש בקשה מיוחדת ומפורטת למל"ג עבור כל תכנית ולהעביר לה מידע בנושאים שונים הנוגעים לתכנית כגון תכנית לימודים, סגל הוראה, תשתיות פיזיות ותנאי קבלה.
10 ,בעניין זה ראו מבקר המדינהדוחות ביקורת על מערכת ההשכלה בגבוהה , שנת 2009 (להלן- דוח מבקר המדינה מ- 2009 '), עמ67.
11 ההנחיות הועברו בשנים 1998 , 2002 ו- 2005.
מוסדות להשכלה גבוהה 1355 .
שקבעה מל"ג בעניין זה, המפורטים בדוחות השנתיים שמוציאה ות"ת המופצים גם בין המוסדות להשכלה גבוהה, החלטותיה בעניינים אלה ניתנות רק לאחר חוות דעת של ות"ת בעניין תכניות הלימודים, העוסקת הן בהיבט התכנוני של צורכי המשק והחברה והן במשמעות הכספית של התכנית ובהשפעתה על מצבו הכלכלי של המוסד.
על פי ההנחיות האמורות הדיו ן במל"ג הוא לגבי כל תכנית לימודים בנפרד, והחלטותיה מתקבלות עבור כל בקשה לאישור תכנית לימודים.
(ב) בדוחות השנתיים של ות"ת בשנים 2001 -2008 , נאמר בין היתר: "מוסד מוכר (או שקיבל היתר) המבקש לקיים לימודים אקדמיים ולהעניק בהם תארים בתכניות נוספות על אלה שקיבל בעבר, חייב להגיש למועצה בקשה לגבי כל תכנית חדשה.
לעניין זה, תכנית חדשה - לרבות קיום תכנית שאושרה בעבר והמוסד מבקש לקיימה באתר שונה, בתנאים שונים מאלה שהוגשו בעת ההגשה המקורית לאותה תכנית או לשנות את התואר האקדמי הניתן".
משרד מבקר המדינה העלה כי מל"ג וות"ת לא הביאו לידיעת האוניברסיטאות באופן ברור וחד -משמעי הנחיה זו ולא פיקחו על כך שהאוניברסיטאות12 יגישו בקשות לתכניות לימודים מיוחדות שרצו לפתוח באתר שונה, במתכונת או בתנאים שונים מאלו שהיו בעת שאישרה מל"ג את התכנית לראשונה.
בפועל כל אוניברסיטה שרצתה לפתוח תכנית לימודים מיוחדת יכולה הייתה לעשות כן גם אם לא קיבלה את אישור מל"ג לכך.
משרד מבקר המדינה מעיר למל"ג ולוות"ת כי בשל אי -העברת הנחיות מסודרות וברורות וחוסר הפיקוח שלהן נוצרו עובדות בשטח ונפתחו תכניות מיוחדות ללא אישורן.
אוניברסיטת תל-אביב טענה בתשובתה למשרד מבק ר המדינה מדצמבר 2011 כי אינם ערוץ חילופי ]והם[ .
"ההסתמכות על דוחות ות"ת כמקור מחייב אינה נכונה לפרסום הנחיות.
בפועל, נוהל מל"ג הנוגע לשינויים בתכניות הלימודים הקיימות הגיע לידינו רק בחודש מרץ 2010 ".
גם אוניברסיטת בר -אילן טענה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מינואר 2012 כי "דוח שנתי איננו הנחייה" וכי כשמדובר על "תנאים שונים" של התכניות הכוונה היא לשינוי יסודי בהן.
משרד מבקר המדינה מעיר לאוניברסיטאות אלה כי מקום שבו חל שינוי בתנאים שעל פיהם העניקה מל"ג בעבר אישור לתכניות לימודים מחייב פנייה למל"ג, תוך הצגת תנאי התכניות השונים (כגון תכנית הלימודים, סגל המורים, תנאי הקבלה לתכנית).
זאת כדי שמל"ג תוכל להחליט על בסיס נתונים אלה אם לאפשר לאוניברסיטאות לקיים את התכניות במתכונתן החדשה על סמך אישורים שניתנו להן בעבר, או שיש צורך לפתוח שוב בהליך הרגיל שבסופו נותנת מל"ג הסמכה למוסד להשכלה גבוהה לפתוח תכנית לימודים ולהעניק לבוגריה תואר אקדמי.
12 דוח זה מתייחס לאוניברסיטאות ואינו מתייחס למוסדות להשכלה גבוהה אחרים, כגון המכללות האקדמיות.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2011 הודיעה מל"ג כי היא נקטה לאחרונה כמה פעולות, ובהן חידוד האיסור שחל על המוסדות להשכלה גבוהה לפתוח תכניות לימודים מחוץ לקמפוס וחידוד הצורך בקבלת אישור מראש לפתיחת תכניות מיוחדות לאוכלוסיות ייחודיות, וכי "פעולות אלו ימנעו מעתה ואילך פתיחת תכניות חוץ תקציביות חדשות ללא אישור מראש של מל"ג".
תכניות לימודים לאוכלוסיות ייעודיות .
בנובמבר 2004 החליטה מל"ג בין היתר, כי "היקף התכניות המיוחדות לאוכלוסיות ייעודיו [ כיום הוא רחב הרבה יותר מהרצוי.
ככלל, על הלימודים ]ת להתקיים במסגרת תכניות הלימודים הרגילות של המוסדות, הפתוחות לכל הסטודנטים.
תכניות לימוד מיוחדות, אם לזרועות הביטחון ואם לקבוצות אוכלוסייה אחרות, צריכות להתקיים רק במקרים שהם באופן ברור יוצאים מן הכלל" 13.
מל"ג קבעה בהחלטה (להלן - ההחלטה מנובמבר 2004 ), שהועברה לידיעת כל האוניברסיטאות, כמה תנאים לקיומן של תכניות הלימודים המיוחדות לאוכלוסיות ייעודיות, ובהם: 1.
"תכניות הלימודים שניתן יהיה להפעיל במסגרת מיוחדת יהיו רק כאלה שהמוסד קיבל אישור מהמועצה להשכלה גבוהה להפעילן והסמכה להעניק עבורן תואר אקדמי".
,"תכניות הלימודים (תכנים והיקף) סגל ההוראה, תנאי הקבלה, ספי הקבלה דרישות המעבר ודרישות הסיום, יהיו זהים בדרך כלל לאלה בתכניות הרגילות.
רק במקרים מיוחדים ניתן לעשות שינוי, בכפוף לאישור המועצה להשכלה גבוהה".
הלימודים יתקיימו בקמפוס המוסד.
הוראה מחוץ לקמפוס תהיה מוגבלת בהיקפה: היקף הלימודים מחוץ לקמפוס לתלמידים מכוחות הביטחון יהיה 50% , ושישית לאוכלוסיות אחרות.
מגבלה זאת אינה חלה על תכניות לימודים ייעודיות לציבור החרדי.
"על המוסדות המבקשים לקיים תכניות לימודים מיוחדות לקבל אישור המועצה להשכלה גבוהה לפני פתיחתן".
עוד החליטה מל"ג כי מוסדות שכבר הפעילו תכניות לימודים ייעודיות יתאימו החל משנת התשס"ו את פעילותן לתנאים שקבעה וידווחו לה על כך.
מכאן שמוסד שהפעיל לפני החלטת מל"ג תכנית כאמור, שתנאיה לא היו זהים לתנאי התכנית הרגילה המקבילה לה, היה צריך לפנות למל"ג ולבקש את אישורה להמשך הפעלת התכנית.
כל ההדגשות שבציטוטים המובאים בדוח זה מופיעות במקור, אלא אם כן צוין אחרת מוסדות להשכלה גבוהה 1357 .
הביקורת העלתה כי מל"ג וות"ת לא פנו לאוניברסיטאות בהמשך להחלטה האמורה בדרישה חד -משמעית וברורה שידווחו להן על כל תכנית לימודים ייעודית שהן מפעילות, בייחוד על תכניות שנדרש אישור להמשך הפעלתן ועל התכניות החדשות שבכוונתן להפעיל.
כן הועלה כי האוניברסיטאות שנבדקו כאמור בביקורת זו (בר -אילן ותל -אביב) לא ביקשו את אישור מל"ג להמשך הפעלתן של תכניות הלימודים הייעודיות שתנאיהן לא היו זהים לתנאי התכניות הרגילות, ואף פתחו והפעילו תכניות ייעודיות גם לאחר החלטת מל"ג מנובמבר 2004 , בלי שעדכנו את מל"ג על כך ובלי שקיבלו כנדרש את אישורה להפעלתן (ראו להלן).
בתשובתה של אוניברסיטת בר -אילן למשרד מבקר המדינה נכללו כמה טענות והשגות באשר לסמכויות מל"ג וות"ת בכלל, וסמכויותיהן לעניין התכניות המיוחדות בפרט.
בין היתר טענה האוניברסיטה כי הנוהג של מל"ג להעניק תואר מוכר לתחומי לימוד ספציפיים אינו מעוגן בדין; כי היא אינה מוסמכת להתנות כל תכנית לימודים, שנועדה להעניק תואר שכבר אושר, באישור מחודש; כי היא אינה מוסמכת להחליט עבור האוניברסיטאות מה יהיה היקף התכניות המיוחד ות; כי ות"ת לא התבקשה על פי החלטת הממשלה לייעץ למל"ג לגבי אישור תכניות לימודים חדשות במוסדות קיימים; וכי לא הוקנתה בחוק מל"ג סמכות למל"ג או לוועדותיה להטיל סנקציות על המוסדות להשכלה גבוהה.
מל"ג, שטענות והשגות האוניברסיטה הובאו לידיעתה, הודיעה למשרד מבקר המדינה בינואר 2012 כי היא דוחה"מכל וכל את הטענות המטילות ספק באשר לסמכות ות"ת/מל"ג" .
בין היתר ציינה מל"ג כי לאור ההיבטים הרבים הנוגעים לסוגיית התכניות המיוחדות, "לרבות ההיבטים החברתיים -ציבוריים, הכלכליים, המשפטיים ועוד, מל"ג וות"ת הן המוסמכות לדון בסוגיית ת כניות הלימודים המיוחדות במוסדות המתוקצבים, על מכלול היבטיה ולגבש מסקנותיהן הן באשר לעצם קיומן של תכניות כאמור והן באשר לכלליים לקיומן, ככל שיחליטו שניתן לקיימן.
על הכללים להבטיח, בין היתר, כי כספי המדינה המיועדים לפעילות המתוקצבת לא 'יזלגו' לתכנית, אשר אמו רה להיבדק ולהיות מאושרת כחוץ - תקציבית.
כמו כן, עליהן להתייחס לנושאים נוספים שיעלו במסגרת הדיונים בהיבטים החברתיים, הכלכליים והאחרים, כגון הגנה על התכניות המתוקצבות, קידום מטרות חברתיות, הגבלת היקף תכניות אלה, הסדרת העסקת הסגל בתכניות אלה ועוד.
פועל יוצא ממתן סמכות פיקוח על הענקת תארים מוכרים הוא הסמכות לקבוע תנאים ו/או סנקציות בגין חריגה מהוראות המל"ג ו/או ות"ת, שאם לא כן, תהא זו סמכות עקרה מכל תוכן".
לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שהעיסוק בהשכלה גבוהה הוסדר בחוק ומל"ג נקבעה כגוף מאסדר (רגולטור), המוסמך להכיר במוסדות להשכלה גבוהה ולאשר מתן תארים אקדמיים, ומאחר שוות"ת, לפי החלטת הממשלה, ממונה על הפן התקציבי של תחום חשוב זה, וכיוון שהאוניברסיטאות, ובכללן אוניברסיטת בר-אילן, מקבלות מדי שנה בשנה מהמדינה תקציב של מאות מיליוני ש"ח בגין עיסוק זה, עליהן לפעול על פי הוראות מל"ג וות"ת.
משרד מבקר המדינה מעיר למל"ג ולוות"ת כי עליהן להבהיר במפורש לאוניברסיטת בר -אילן וליתר המוסדות להשכלה גבוהה את ההוראות שלפיהן עליהם לפעול ולא להותיר מצב של עמימות כלשהי בנוגע לסמכויותיהן ולאכוף הוראות אלה באופן שיטתי והחלטי.
תכניות לימודים חוץ -תקציביות .
עמדות הגורמים המקצועיים במל"ג וות"ת במסמך שהגיש במרץ 2002 יו"ר ות"ת לדיון במליאת ות"ת נאמר כי "על מנת לאפשר לאוניברסיטאות לקלוט את הביקושים לתואר שני ללא -תזה מוצע כי לאוניברסיטאות תינתן האפשרות, על פי בחירתן, לגבות שכר לימוד ריאלי שמשקף את [ מתלמידי התואר השני.
בכך ]עלות הלימודים בלא תקצוב ות"ת תהיינה האוניברסיטאות פטורות מן המגבלות הכרוכות בתקצוב תלמידים לתואר שני, ותוכלנה לקלוט מספר בלתי מוגבל של תלמידי תואר שני".