HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
בשל מאפיינים אלה הן עלולות להתמודד עם קשיים ביישום התכנית היישובית ובהפעלת המענים שתוכננו לטיפול בילדים בסיכון.
ועדת ההיגוי הארצית הייתה ערה לקשיים האמורים ולַצורך לפתח כלים שיסייעו לרשויות מקומיות חלשות במיוחד ליישם את התכנית הלאומית בתחומן.
כבר בישיבתה בדצמבר 2007 נידון נושא הסיוע לרשויות חלשות, ונקבע כי התחומים המרכזיים שבהם יכול מטה התכנית להתערב הם היעדר תשתיות שירותים ותשתיות מקצועית.
אפשרויות הסיוע שהועלו הן, בין היתר, ייעוץ מיוחד לרשויות 888 דוח שנתי62 .
בישיבה צוין כי "יתכן שיש להקצות לכך תקציב ייחודי, ולעַניין קרנות וארגונים בנושא"; הגמשה של סעיפי תקציב ומתן תקציבים לצורך תוספת תשלום לאנשי מקצוע חיצוניים ולהסעות.
בדיון שקיימה ועדת ההיגוי הארצית בסוף אותו החודש היא הציעה "ליצור המשגה של תחומי החולשה" וסל סיוע לבחירה.
עוד הוצע שהאחריות למיפוי מוקדי החולשה של היישובים ולקביעת המלצה על סל סיוע ליישוב תהיה בידי המחוז.
כמו כן הציעה הוועד ה לעַניין קרנות בהקצאת כספים ל"קרן קידום תשתיות" שבאמצעותה אפשר יהיה לממן פעולות סיוע ליישובים חלשים במיוחד.
הנושא עלה גם בישיבתה של קבוצת העבודה הארצית לאוכלוסייה הערבית שהתקיימה בנובמבר 2010 .
בישיבה נידונו סוגיות ביישום התכנית ביישובים הערביים והועלה חש ש כי עקב הקשיים של היישובים בגיוס אנשי מקצוע, בהכשרתם ובמציאת תשתיות פיזיות ייווצרו בעיות בהפעלת התכניות ביישובים אלה.
עלה הצורך בבניית "מתווה מתפתח", שיאפשר את חיזוקם של יישובים חלשים באמצעות מתן גמישות ביישום התכניות המופעלות ומתן סיוע.
למרות האמור לעיל נמצא כי ועדת ההיגוי הארצית ומינהלת התכנית לא קבעו מתווה מוגדר לסיוע שייתן מענה לצרכים הייחודיים של הרשויות החלשות ביותר - רובן נמנות עם המגזר הערבי.
לפי נתוני מינהלת התכנית, רשויות מקומיות מהמגזר הערבי התקשו להפעיל את התכניות ביישוביהן יותר מן הרשויות המק ומיות מהמגזר היהודי.
מנתוני דצמבר 2010 - בסוף השנה הראשונה ליישום התכניות היישוביות - עולה כי 9 מ-30 (30% ) רשויות מקומיות מהמגזר הערבי לא הצליחו להפעיל במועד זה מעל 30% מהמענים שתוכננו בתכניות היישוביות לעומת 7 מ-41 (כ-17% .
) רשויות מקומיות מהמגזר היהודי יצוין כי בידי מינהלת התכנית אין מידע מרוכז על הסיבות לקשיים בהפעלת המענים, ולכן אין לדעת באיזו מידה נבעו הקשיים בהפעלת המענים מהיעדר תשתיות פיזיות ומקצועיות ביישובים אלו.
בתשובת משרד החינוך מסרה מנהלת מחוז מרכז של המשרד כי ארבע הרשויות המקומיות החלשות במחוז המרכז (טירה, קלנסואה, טייבה ולוד) מאופיינות בקשיי ניהול שהיו ברקע העיכובים בהפעלת התכניות ביישובים אלה, בעיקר בתכניות שמחייבות תשתיות שאותן על הרשות לספק.
גם מנהלת מחוז דרום, המשמשת גם כממונה המחוזית של התכנית הלאומית, ציינה כי נוסף על הקשיים במציאת כוח א דם מקצועי ותשתיות מבניות הולמות, עיקר הקושי נובע מחולשתן של הרשויות בתחום המוניציפלי-מינהלי.
כמו כן מסרה מנהלת המחוז כי מתקיים ליווי אינטנסיבי במישור המחוז של הרשויות החלשות כדי לסייע להן בהפעלה נכונה ומקצועית של המענים.
אשר למגזר הבדואי היא ציינה כי סיוע בתשתיות מבניות ובמימונן יכול לקדם משמעותית חלק מהבעיות, וכי מיפוי והגדרה של תחומי חולשה וסימון תחומי התמודדות למגזר הבדואי והערבי בדרום הוא מהלך חשוב שהמחוז ביקש לקדם מלכתחילה, שכן האתגרים הניצבים בפני רשויות במגזרים אלה מורכבים ומגוונים.
משרד הרווחה ציין בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי נכון לנובמבר 2011 רובם הגדול של המענים ( 80% מהם) מופעלים, וכי במגזר הערבי מופעלים 74% מהמענים ונותרו רק שלוש רשויות שאינן מפעילות30% מהמענים.
כמו כן מסר משרד הרווחה והשירותים החברתיים 889 .
המשרד כי מטה התכנית והמחוזות משקיעים עבודה רבה בליווי יישובים חלשים ובמתן סיוע להם ביישום התכניות.
מינהלת התכנית מקיימת באמצעות המחוזות מעקב צמוד ושוטף אחר הקמת המענים, אחר הקשיים בהקמתם ואחר הסיבות לאי-הקמתם ומנסה לסייע בגיבוש פתרונות לבעיותיהם.
משרד מבקר המדינה רואה בחיוב את צמצום מספרן של הרשויות המקומיות הערביות שלא הצליחו להפעיל מעל 30% מהמענים- מתשע לשלוש בשנת 2011 .
עם זאת, אשר לנתון המצוין בתשובת משרד הרווחה ולפיו שיעור המענים הפועלים במגזר הערבי הוא 74% , יש לציין כי לא חל בו גידול לעומת סוף שנת 2010 , והפער בשיעור המענים בין המגזר היהודי לבין מגזר הערבי הוא לפחות %1020 .
משרד מבקר המדינה סבור כי על ועדת ההיגוי הארצית ועל מינהלת התכנית לפעול לצמצום פער זה.
קשיים בהפעלת המענים כאמור, הרשויות המקומיות החלו ליישם את התכניות היישוביות בתחילת שנת 2010 ונתקלו בקשיים בהפעלת חלק מהמענים שתכננו.
משרד מבקר המדינה ביקש לבחון ולאפיין את החסמים שעיכבו או מנעו את הפעלת המענים, אולם כאמור אין בידי מינהלת התכנית מידע מרוכז ומפורט על החסמים הללו.
לפיכך בדק משרד מבקר המדינה אילו מענים לא פעלו על פי דיווחי הרשויות המקומיות בטופסי "מעקב אחר דיווח ניצול תקציבי" מיולי 2010 .
נוסף על כך, נבחנו הסיבות לאי-הפעלת מענים בשלוש הרשויות שבדק משרד מבקר המדינה - עיריית עכו, עיריית טירה, והמועצה האזורית אבו בסמה.
נמצא כי במועד הדיווח, יולי 2010 , לא פעלו315 מ-891 מענים שנבחרו- כ-35% - אולם רק לגבי78 :מהם צוינו הסיבות לכך, כמפורט להלן28 מענים לא פעלו בשל בעיות בהתנהלות התקציבית של התכנית21 ;18 מענים לא פעלו בשל בעיות בתהליכי פרסום מכרז לגיוס מפעילים לתכניות או בעיות של חתימה על חוזים עם הגופים המפעילים; 15 מענים לא פעלו בשל בעיות בגיוס כוח אדם מקצועי להפעלת התכניות; 10 מענים לא פעלו בשל היעדר תשתיות מתאימות להפעלתם ביישובים; 7 מענים לא פעלו בשל קושי בגיוס משתתפים- ילדים והורים.
מלבד זאת לגבי 32 מענים צוין כי הם מצויים בתהליכי החלפה או ביטול, אך לא צוינו הסיבות לכך; לגבי 22 מענים צוין כי הם יתחילו לפעול בקרוב; לגבי16 מענים צוין שהם בתהליכי המתנה לאישורים; ו לגבי 4 מענים, המהווים הרחבה לתכניות קיימות ביישוב, צוין כי ההרחבה טרם החלה לפעול.
אשר ליתר 163 המענים- לא צוינה כל סיבה לאי-הפעלתם.
משרד הרווחה מסר בתשובתו כי המידע המפורט בדבר קשיים המעכבים את יישום המענים נמצא בידי מטה התכנית ושימש אותו לניהול השוטף של התכנית.
20 בסוף שנת 2010 עמד שיעור המ ענים הפועלים במגזר היהודי על 84% , כאשר השיעור הכללי עמד על 79% והשיעור במגזר הערבי עמד על74% .
במועד תשובת משרד הרווחה, השיעור הכללי עמד על 80% ובמגזר הערבי הוא נותר74% - לפיכך שיעור זה במגזר היהודי הוא לפחות 84%.
21 למשל: עיכובים בהעברת תקציבים ממשרד הרוו חה למשרדי הממשלה האחרים, עיכובים בהעברת תקציבים ממשרדי הממשלה לרשויות המקומיות.
עם זאת המידע לא קודד ולא הוצג במרוכז, ולכן לא נמצא מסמך המסכם את המידע.
עוד מסר כי בנקודת זמן של חצי שנה לאחר שהוחל בהפעלת המענים, ייתכן שאין סיבות מיוחדות המעכבות את תחילת ההפעלה של המענים - והם נמצאים בתהליכי הקמה.
כמו כן, נכון לנובמבר 2011 שיעור המענים שאינם פועלים הוא 19% , דבר המעיד על כך שמרבית הקשיים בהפעלת המענים באו על פתרונם.
משרד מבקר המדינה מעיר כי משום שרק עבור 78 (כ-25% ) מ -315 המענים שלא פעלו צוינה הסיבה לאי-הפעלתם נפגעת היכולת ללמוד על המגוון וההיקף של החסמים שהקשו את הפעלת המענים.
נו סף על כך, סביר כי הסיבות לאי-הפעלת המענים כפי שהוצגו לעיל תקפות גם לגבי חלק מהמענים שלא צוינו הסיבות לאי-הפעלתם.
זאת ועוד, בהיעדר מידע מלא ומרוכז בנוגע לסיבות לאי-הפעלת המענים קשה לקבל תמונת מצב מהימנה שאפשר ללמוד ממנה אם מדובר בקשיים מהותיים או בקשיים שמקורם בשלבי התארגנות ראשוניים.
להלן פירוט הבעיות שצוינו לעיל: 1.
היעדר תשתיות פיזיות והשפעתו על בחירת המענים : אחד הקשיים שהתגלו ברשויות המקומיות הוא היעדר מבני ציבור מתאימים שישמשו להפעלת המענים שנבחרו.
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה כי מחסור במבנים כאמור לעי ל היה לעתים חסם ליישום המענים שנבחרו.
להלן דוגמאות: במועצה האזורית אבו באסמה התעכבה הפעלת המענה ששמו "הפוך על הפוך" - מרכז מידע וייעוץ ל בני נוער של משרד החינוך שכן חל עיכוב של יותר משנה בהעברת המבנה (קרוואן) שיועד לפעילות המענה לשימושו.
במועד בו הועבר המבנה - יוני 2011 - התברר כי יש צורך בשיפוצו ו בהתאמתו לפעילות, אולם התקציב שמייעד משרד החינוך למענה אינו כולל עלויות שיפוצים או אחזקת המבנה.
בעיריית קלנסווה התעכבה הפעלת המענה "בית חם ויוצר לנערות" של משרד הרווחה בשל עיכוב בשכירת דירה מתאימה.
העירייה שכרה מבנה שהתברר כי אין לו היתר, והיה צורך לאתר דירה חדשה שתתאים לצורכי התכנית; בעיריית טירה התעכבה הפעלת מענה בשל הימשכותן של הפעולות שנעשו כדי למצוא, לשכור, לתכנן ולשפץ מבנה מתאים להקמת "מרכז הורים-ילדים".
המועצה האזורית אבו בסמה מסרה בתשובתה מנובמבר 2011 למשרד מ בקר המדינה כי אחת ההתמודדויות המורכבות והקשות ביותר בהקמת המענים היא בעיית המבנים.
אשר למענה הנדון - הוא פועל במועד זה, למשך זמן מוגבל, במבנה המשמש גם את קופת חולים ואף משמש להפעלת תכניות לנערים מצטיינים, ובד בבד ועד היישוב וצעירי הקהילה בשיתוף צוות העובדים של המענה והנערים המשתתפים בו נרתמו והתגייסו לשיפוץ הקרוון, "מחזה שאינו שכיח בקהילה הבדואית".
עיריית קלנסואה מסרה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2011 כי אכן בקלנסואה יש בעיה חריפה של מבנים ייעודיים וכן מצוקת דיור קשה אשר מכבידה על מציאת מבנים מתאימים לביצוע התכנית הלאומית.
אשר לתכנית "בית חם ויוצר לנערות", נמסר כי נמצא פתרון והתכנית פועלת באופן משביע רצון.
משרד הרווחה והשירותים החברתיים 891 .
בתשובת משרד החינוך מסרה מנהלת מחוז מרכז כי עיריית טירה הצליחה להפעיל את כל תכניות התשתית, והעיכוב נגרם בשל הצורך בשיפוץ המבנים ובציודם.
בסופו של דבר העירייה הצליחה לגייס את הכספים לצורך זה.
משרד הרווחה מסר בתשובתו כי המחסור בתשתיות פיזיות ברשויות חלשות וברשויות ערביות גורם לבעיות בתחומים רבים המחייבים שימוש במבני ציבור, וההתמודדות אתו חורגת מעבר ליכולת ולאחריות של התכנית הלאומית.
כמו כן ציין המשרד כי התכנית מעניקה לרשויות המקומיות מימון מלא להפעלת התכניות, והובהרה להן מראש אחריותן להקצאת משאבים, בין היתר, למבנים ולתשתיות פיזיות אחרות להפעלת התכניות.
למרות זאת נעשים ניסיונות לסייע ליישובים באמצעות תורמים בתכניות שונות.
כמו כן נמסר כי החל במחצית השנייה של שנת 2011 מוטמע ביישובים "תהליך לבדיקת המענים ותכנון מתמשך", המכוון לאפשר ליישובים לבחון את התאמת המענים ולבצע "תכנון מחדש" או שינויים בתכנית.
תהליך זה מתבצע בכל היישובים לקראת קבלת התוספת התקציבית של שנת 2012 , ובמסגרתו יישובים ערביים רבים מתכוונים להקים תכניות אינטנסיביות יותר, המחייבות תשתית, ונערכות לכך תוך התמודדות עם הצורך בהעמדת מבנים וציוד לטובת המענים.
משרד מבקר המדינה מציין כי מתשובת הרשויות המקומיות עולה כי בעיית התשתיות הפיזיות אכן מקשה את יישום המענים.
המחסור בתשתיות פיזיות ברשויות מקומיות חלשו ת וברשויות ערביות היה ידוע למינהלת התכנית, וגם העובדה שרשויות אלה הן בין הנזקקות ביותר בתחום הסיוע לילדים ובני נוער בסיכון.
לפיכך, ובשים לב לתשובת משרד הרווחה כי במסגרת ה"תכנון מחדש" המתבצע לקראת שנת 2012 יתווספו מענים המחייבים תשתיות, ראוי לתת שוב את הדעת על השאלה כיצד ניתן לסייע באופן אופרטיבי בנושא זה (למשל באמצעות הקמת "קרן קידום תשתיות" שתאפשר לממן פעולות סיוע ליישובים חלשים במיוחד, כפי שהוצע בדיוני ועדת ההיגוי הארצית עוד בשנת 2007.
קשיים בגיוס כוח אדם מקצועי להפעלת המענים : קשיים בגיוס כוח אדם מקצועי להפעלת המענים נובעים, בין היתר, מדרישות סף גבוהות מאנשי המקצוע המיועדים להפעלת התכניות השונות.
להלן דוגמאות: (א) בדוח סטטוס ממרץ 2011 של המועצה המקומית אבו בסמה צוין כי בתהליך הקמת המענים התמודדה המועצה עם אתגרים וחסמים רבים, ובהם היעדר כוח אדם מקצועי מקומי.
להלן דוגמאות לקשיים בשני מענים: (1) בספטמבר 2010 נפתחה "יחידה התפתחותית לאיתור ילדים בגיל הרך הלוקים בהפרעות התפתחות וטיפול בהם" באחד מיישובי המועצה האזורית, ובשל היעדר כוח אדם מקצועי באזור נאלצה המועצה להעסיק מרפאה בעיסוק וקלינאית תקשורת המתגוררות בצפון הארץ.
(2) המועצה האזורית הקימה "חדרי שלווה - מענה רגשי במצבי אלימות, טראומה וסיכון במסגרת ביה"ס" בשני בתי ספר יסודיים.
החדרים מעוצבים כחדרי טיפול ומאוישים בידי אחד מאנשי המקצוע האלה: יועצת חינוכית, פסיכולוג או מרפאה באמנות.
אך קשה למצוא מטפלת באמנות דוברת ערבית.
לבסוף גויסו מטפלת באמנות דוברת עברית ומתרגם שיעבוד לצדה.
)(ב בעיריית רמלה התעכבה הפעלת התכנית "תמיכה וייעוץ למתבגרים עולים" בשל קשיים באיתור כוח אדם מתאים וגיוסו; בעיריית קלנסווה לא הופעלה במלואה תכנית "חיזוק משאבי התמודדות באמצעות טיפול באומ נות" בגלל קשיים בגיוס כוח אדם מתאים; במועצה המקומית בסמה לא נמצא מרפא באמנות בעל תעודת M.
הנדרש להפעלת התכנית "חיזוק משאבי התמודדות באמצעות טיפול באומנויות".
בתשובת משרד החינוך מסרה מנהלת מחוז הדרום כי המחוז מכיר את הבעיה בדרום בכלל ובמגזר הבדואי בפרט, מת מודד עמה ומנסה לפתרה באמצעות פתרונות יצירתיים - החל מהעסקת כוח אדם מהצפון וכלה בהעסקת בעל התפקיד בכמה תכניות להשלמת משרה.
גם מנהלת אגף שפ"י מסרה כי קשה לגייס כוח אדם מקצועי בחלק מהמקומות; יש ניסיון להציע חלופות לעבודה טיפולית כמו טיפול של פסיכולוגים במקום טיפול באמנות.
משרד הרווחה מסר בתשובתו כי במסגרת התכנית הלאומית נדרשים אנשי מקצוע במקצועות רבים, וכי אין באפשרות התכנית הלאומית להכשיר אנשי מקצוע במגוון המקצועות הנדרשים על מנת להפעיל תכניות.
אשר לאמות המידה להעסקת אנשי המקצוע - התכנית מאפשרת לכל משרד לקבוע את אמות המידה בתחומי מומחיותו ולהפעיל שיקול דעת לעניין הדרישות לגיוס כוח אדם.
לדעת משרד מבקר המדינה, על מינהלת התכנית, בשיתוף משרדי הממשלה השותפים לתכנית, לבחון את האפשרות ליצור מאגר של אנשי מקצוע בעלי מומחיות ייחודית שדרושים להפעלת תכניות, בפריסה גיאוגרפית ומגזרית, לשימוש הרשויות המקומיות בכפוף לדינים המחייבים בעניין רכישת שירותים והעסקת עובדים.
צורך בהעשרה ובהרחבה של תשתיות ההדרכה והליווי של תכניות : בהצעה למערך ההכשרה וההדרכה של התכנית, אשר נידונה בישיבת ועדת ההיגוי הארצית בדצמבר 2010 , עלה הצורך בהרחבת מערכי ההדרכה של חלק מהתכניות.
צורך זה נובע ממאפיינים של היישובים המשתתפים בתכנית הלאומית, מן התכניות שנבחרו ומהיקפן, כך בין היתר: רבים מהיישובים לא התנסו בהפעלה של תכניות חדשות ותכניות בין -מקצועיות, ואין בהם תשתית מקצועית מספקת לקליטה של תכניות מסוג זה ללא ליווי מוגבר; יישובים רבים בחרו תכניות חדשות שהופעלו עד אז במקומות מעטים ולא נבנה עבורן מערך הדרכה מובנה המאפשר פריסה רחבה; מפאת היקפה הרחב יחסית של התכנית גויסו להפעלת התכניות אנשי מקצוע רבים שהם צעירים ובעלי ניסיון מועט.
הוצע לאגם חלק ממשאבי ההדרכה של התכנית הלאומית כדי להרחיב את מערכי ההדרכה של תכניות ספציפיות.
השימוש במשאבי ההדרכה של התכנית הלאומית מיועד לאפשר למשרדים להעמיק ולהרחיב את מערכי ההדרכה והליווי של תכניות שבאחריותם בכל הקשור לשלבי ההקמה של התכניות ולהקניה של מיומנויות מקצועיות ראשוניות; לסייע בגיבוש ובפריסה ראשונית של מערכי הדרכה לתכניות שבהן מרכיב זה חסר או לא מגובש דיו.
עוד צוין כי בניית המתווה המורחב של ההכשרות תיעשה על ידי המשרדים האחראים בסיוע התכנית הלאומית וכי הפעילות המוצעת תתקיים במשך שלוש שנים לכל היותר ובכפוף לאישור ועדת ההכשרה.
משרד הרווחה והשירותים החברתיים 893 .
ההצעה קבעה את אופן הקצאת המשאבים ואת מנגנון אישור הבקשות של המשרדים: התקציב לכלל התכניות לא יהיה גבוה מ-10% מכלל תקציב ההכשרה של התכנית הלאומית בכל שנה במשך שלוש שנים.
כל משרד ממשלתי יגיש בקשות מנומקות לתת-ועדה בראשות יו"ר ועדת ההכשרה.
בדיון נוסף שקיימה ועדת ההיגוי הארצית בדצמבר 2010 אושרה הקצאת 250,000 ש"ח לשנה אחת, מתקציב ההדרכה של התכנית הלאומית, לשם הרחבת מערכי ההדרכה של התכניות העומדות בקריטריונים, ונקבע כי אחר כך יובא הנושא שוב לדיון ויוחלט אם להאריך את התקופה או להגדיל את ההקצאה.
בדיון סוכם כי המשרדים, בסיוע מינהלת התכנית, יכינו תכניות הדרכה שישקפו את רוח הדברים שהועלו בישיבה: חיזוק תשתיות הדרכה, חיזוק אנשי מקצוע ביישובים והקמת מערכי הדרכה לתכניות שאין להן מערכים כאלה.
נקבע כי תכניות ההדרכה שיגובשו יוגשו לאישור ועדת ההכשרה, והיא תקבע לוחות זמנים ונהלים לעניין.
נמצא כי במועד סיום הביקורת, אוגוסט 2011 , עדיין לא הגישו משרדי הממשלה בקשות להרחבת מערכי ההדרכה של תכניות שבאחריותם, לפי המתווה שהוצג לעיל; מינהלת התכנית מצדה לא פנתה למשרדים לקבלת בקשותיהם להרחבת מערכי ההדרכה של התכניות שהם מפעילים העומדות בקריטריונים.
משרד הרווחה ציין בתשובתו כי נכון לאוקטובר 2011 גיבש משרד הבריאות תכנית הדרכה, הנמצאת בתהליכים של אישור, להקמת יחידות התפתחותיות.
הציפייה היא שתכנית זו תחל לפעול בתוך כמה שבועות.
כמו כן משרד החינוך ומשרד הבריאות מגבשים במשותף תכנית הדרכה לתכנית "עידוד".
שתי תכניות הדרכה אלה ממצות את התקציב שהוקצה לפיתוח תכניות הדרכה.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הרווחה כי לצורך ניצול מיטבי של המשאבים שהוקצו ממשאבי התכנית להרחבת תשתיות ההדרכה של תכניות המשרדים ראוי היה שמשרדי הממשלה השותפים בתכנית יגישו במהלך השנה א ת הצעותיהם המשקפות את כל צורכי ההדרכה שלהם, ולאחר מכן יבוצע תעדוף בין ההצעות האלה ובסופו ישמש התקציב למימון ההצעות הנבחרות.
במצב הקיים אמור התקציב לשמש למימון שתי תכניות ההדרכה היחידות שהוגשו.
יישום התכנית באגדי רשויות מקומיות : אחת ההמלצות של ועדת שמיד הייתה ליצור אגדי רשויות כדי לאפשר לרשויות המקומיות למלא את תפקידן כראוי ולספק שירותים נגישים וזמינים ביישובים מרוחקים הסובלים מהיעדר שירותים.
אגדים אלו יהיו מופקדים על הנגשת השירותים לילדים, והם ייהנו מיתרון של גודל בכל הנוגע להקצאת המשאבים ולאספקת השירותים.
בכך יהיה כדי לתמרץ רשויות קטנות להתאגד לשם אספקת שירותים ולמסד מסגרות פעולה משותפות כדי להתגבר על מגבלות הנובעות מגודל היישובים.
ההקצאה תביא בחשבון את הצורך לאפשר שימוש של ילדי היישוב בשירותים מרוחקים ותספק הסעות.
)(א ואכן בהחלטת הממשלה מאוגוסט 2007 שבה נקבעו היישובים שבהם תיושם התכנית הלאומית הוחלט, בין היתר, כי במסגרת התכנית יפעלו שישה אגדי רשויות.
במועד הביקורת היו 10 אגדים שבהם25 .
יישובים בישיבת ועדת ההיגוי הארצית שהתקיימה באפריל 2008 הוחלט כי העבודה באגדים תתבסס על הקצאת תקציב נפרד לכל יישוב וכי ח לק מתקציב היישוב יוקצה למענים משותפים.
נוסף על כך, הוחלט כי כל יישוב יתכנן לו תכנית נפרדת, ואחר כך יוחלט - בדיון משותף לכלל הוועדות של יישובי האגד - אילו מענים להפעיל במשותף.
נמצא כי במועד הביקורת רוב פעילות התכנית הלאומית באגדים נעשתה ביישובים עצמם וכי במועד סיום הביקורת לא הקימו היישובים שבאגדים מענים משותפים.
משרד מבקר המדינה סבור כי יש בכך משום החמצה של המטרה שלשמה הוקמו האגדים.
(ב) כדי לממש את עקרון העבודה באגדים כפי שקבע דוח שמיד וכדי לפתח מנגנוני ניהול וקבלת החלטות משותפים בכל אגד, היה צריך לשקוד ע ל גיבוש תכנית למענים משותפים לכלל יישובי האגד.
בפועל נמצא כי רק בספטמבר 2010 אישרה ועדת ההיגוי הארצית הצעה לתכנית עבודה באגדים, שבכללה פרסום קול קורא ליישובים להשתתף בתכנית האגדים, על פי מתווה שאישרה הוועדה, והקצאת סכום של 100,000 ש"ח לכל אגד שיפעיל מענהמשותף לכיסוי הוצאה חד -פעמית של המענה.
בנובמבר 2010 גיבשה מינהלת התכנית הצעה לקול קורא לפיתוח שירותים משותפים באגדים ובה קריטריונים לבחירת האגדים שישתתפו בתכנית.
ועדת ההיגוי הארצית אישרה את ההצעה בינואר 2011 .
"חמישה אגדים נענו ל"קול קורא וסוכם כי תתואם פגישה עם מנהלי חמשת האגדים ה אלה.
במועד סיום הביקורת, אוגוסט 2011 , לא יושמה תכנית העבודה באגדים הלכה למעשה, והאגדים שנבחרו לא החלו להפעיל מענים משותפים.
משרד הרווחה מסר בתשובתו כי בספטמבר 2011 , לאחר סיום הביקורת, הוחל ביישום תכנית העבודה באגדים והתקיימו כמה מ פגשים עם הרשויות המקומיות להכנת מודל העבודה המשותפת.
היקף ילדים בסיכון המטופלים בתכנית הלאומית : על פי נתוני מינהלת התכנית, במאי 2011 טופלו במענים 54,429 ,ילדים כשליש מן הילדים בסיכון שאותרו.
כמו כן טופלו 18,968 הורים.
בדיקת משרד הרווחה והשירותים החברתיים 895 .
התפלגות המשתתפים לפי יישובים העלתה כי רוב הילדים המשתתפים במענים - כ-%70 - מתגוררים ב -18 (כ-%25 ) מהיישובים 22 וכי כשליש מההורים המשתתפים במענים מתגוררים ב -3 (כ-%4 ) מהיישובים 23 , :כמפורט בטבלה שלהלן .
מספר משתתפים מספר יישובים מספר משתתפים מספר יישובים .
5,845 (כ-31%) 3 (כ-4%) 37,894 (כ-70%) 18 (כ-25%) .
13,123 (כ-69%) 68 (כ- .
96%) 16,535 (כ-30%) 53 (כ-75%) .
18,968 ( 100%) סה"כ .
54,429 ( 100%) סה"כ .
71 ( 100% ) יוצא אפוא, שברוב היישובים המשתתפים בתכנית הלאומית- 75% - רוב הילדים בסיכון שאותרו - 70% - אינם זוכים לטיפול במענה כלשהו.
על מינהלת התכנית הלאומית והמשרדים השותפים לה לתת את הדעת על הדרכים לסייע למכלול הילדים אשר אותרו כמי שנתונים בסיכון, אך מסיבות שונות לא שולבו במענים שהוקמו במסגרת התכנית הלאומית.
משרד הרווחה מסר בתשובתו כי באותם 18 יישובים המצוינים לעיל מתגוררים 41% מכלל הילדים שאותרו כילדים בסיכון, וכי חוסר האיזון בין היישובים בשיעור המשתתפים במענים קטן בהרבה מהמוצג בדוח.
עוד צוין כי התכנית הלאומית היא תכנית תוספתית המכוונת להשלים את המענים הניתנים ביישובים ולכן יש לבחון את ההיקף הכולל של המטופלים ביישוב ים.
כמו כן הוקנו ליישובים הסמכות והאחריות להחליט אם לתכנן מענים אינטנסיביים יותר למעט ילדים או מענים אינטנסיביים פחות למספר גדול יותר של ילדים.
לפיכך חוסר איזון בין יישובים בהיקף הילדים המטופלים מקורו בהחלטות לגבי סדרי עדיפויות שהתקבלו באותם יישובים.
עוד צוין בתשובה כי תקציבי התכנית הלאומית לא כוונו מלכתחילה לתת מענה לכלל הילדים בסיכון אלא להוסיף על הקיים ולשפר את דרכי ההתמודדות של הרשויות המקומיות עם קבוצה זו של ילדים.
22 מועצה אזורית אבו בסמה; אום אל פחם; אלעד; אשדוד; אשקלון; בני ברק; דיר אל אסאד; חיפה; ירושלים; כפר כנא; מגאר; מג'ד אל כרום; מודיעין עילית; נתניה; עכו; עראבה; שפרעם; תל אביב-יפו.
בני ברק; דיר אל אסאד; עראבה 896 דוח שנתי62 .
משרד מבקר המדינה מציין כי גם מתשובת המשרד עולה תמונה של חוסר איזון גדול בין היישובים בשי עורי הילדים המשתתפים בתכנית: מתוך קבוצה המונה 41% מהילדים שאותרו בסיכון, המרוכזת ב -18 ,יישובים7 (70% ) מתוך 10 ,ילדים משתתפים בתכנית; לעומת זאת מתוך הקבוצה המונה 59% מהילדים שאותרו בסיכון, המרוכזת ב -53 יישובים, רק3 (30% ) מתוך10 ילדים משתתפים בתכנית.
משרד מבקר המדינה מדגיש כי אמנם התכנית היא תוספתית לשירותים הטיפוליים הקיימים ביישוב, והיישוב יכול להחליט מה יהיה היקף הילדים המשתתפים בתכנית, עם זאת המצב הרצוי הוא היעדר פערים ניכרים בין היישובים מבחינת שיעור הילדים בסיכון המטופלים בכל המסגרות הטיפוליות ביישוב .
לפיכך על ועדת ההיגוי הארצית ומינהלת התכנית לבחון אם מתקיימים פערים כאלה בין היישובים בעקבות הפעלת התכנית הלאומית ובהתאם לכך לפעול לצמצומם באמצעות עדכון התכניות היישוביות.
כמו כן סבור משרד מבקר המדינה כי מן הראוי שתכנית לאומית בין - משרדית ורב -שנתית לטיפול באוכלוסיית הילדים בסיכון בעשרות הרשויות המקומיות החלשות ביותר תיתן מענה לרובה של אוכלוסייה זו, וכי על ועדת ההיגוי הארצית לקבוע מדיניות ולהציב יעד מוגדר בנושא זה.
מעורבות משרדי הממשלה השותפים לתכנית הלאומית .
כאמור, בתכנית הלאומית משתתפים חמישה משרדי ממשל ה: משרד הרווחה, משרד החינוך, משרד הבריאות, המשרד לביטחון הפנים והמשרד לקליטת העלייה.
מעורבות משרדי הממשלה השותפים בתכנית הלאומית אמורה לבוא לידי ביטוי בשני אופנים מרכזיים: מעורבות בקבלת החלטות (השתתפות בוועדות הארציות, המחוזיות והמקומיות) ואחריות למגוון תכניות.
מישיבות שקיימו מינהלת התכנית והמחוזות וממסמכים שונים עולה כי המעורבות של המשרד לביטחון הפנים על מרכיביו האזרחיים ("עיר ללא אלימות" 24 ומציל"ה25 ) והמשטרתיים (אגף קהילה ומשמר אזרחי, מחלקת נוער) בתכנית מועטה ובייחוד במחוזות וברשויות המקומיות.
24 ,תכנית "עיר ללא אלימות" היא תכנית מערכתית להתמודדות עם כלל סוגי האלימות הפשיעה וההתנהגות האנטי -חברתית במרחב העירוני.
התכנית נועדה לצמצם את היקף האלימות בעיר, תוך שיתוף פעולה עם כל המערכות המתמודדות עם הנושא.
התכנית החלה לפעול באילת בשנת 2004 ופועלת כיום ב-86 רשויות מקומיות (מתוך אתר האינטרנט של המשרד לביטחון הפנים).
עוד בנושא עיר ללא אלימות ראו מבקר המדינה, דוח שנתי 58ב ( 2008 '), עמ735 - 737.
25 אגף קהילה ומניעת פשיעה- מציל"ה - פועל במשרד לביטחון הפנים מאז שנת 1999 .
תפקידו הוא ליזום ולקדם את מניעת הפשיעה בקהילה באמצעות הפעלת תכניות המותאמות לכל יישוב בשיתוף פעולה עם הארגונים הנוגעים בדבר ומעורבות פעילה של התושבים (מתוך אתר האינטרנט של המשרד לביטחון הפנים).
עוד בנושא מציל"ה ראו מבקר המדינה, דוח שנתי 58ב ( 2008 '), עמ735.
משרד הרווחה והשירותים החברתיים 897 .
בישיבת מנהלי מחוזות התכנית שהתקיימה במאי 2009 בהשתתפות יו"ר ועדת ההיגוי הארצית - מנכ"ל משרד הרווחה, מ"מ יו"ר הוועדה, מנהלת התכנית הלאומית ואחרים צוין כי בכמה מהמחוזות ובמטה הארצי יש שותפות הדוקה פחות עם המשרד לביטחון הפנים וכי הדבר נובע, בין היתר, מהצורך בת יאום בין המשטרה ובין מציל"ה.
בסיכום הישיבה נכתב כי "מנהלי המחוזות והמנכ"ל מכירים בחשיבות המעורבות המלאה של המשרד לביטחון הפנים ויעשו פעולות לפתור את הבעיות ולחזק את השותפות עם המשרד הזה".
בפגישה שהתקיימה באוגוסט 2009 ,בהשתתפות מנכ"ל המשרד לביטחון הפנים מנהלת התכנית הלאומית ואחרים סיכם מנכ"ל המשרד כי יש ליצור תהליכי עבודה משותפים, כגון התכנסות של פורום אחת לחודש לשם דיון בנושאים שעל הפרק ובהוצאתם לפועל.
כמו כן הוא הנחה לאייש איוש מלא את הנציגויות מטעם המשרד בפורומים השונים שבהם יש צורך באיוש.
בישיבה שהתקיימה בספטמבר 2009 בהשתתפות נציגים מאגף הנוער במשטרת ישראל ונציגים ממינהלת התכנית הלאומית הוחלט כי כדי להגביר את מעורבות קציני הנוער בתכנית הלאומית ייערכו פגישות עדכון של קציני הנוער המחוזיים עם מנהלות התכנית במחוזות.
בישיבת ועדת ההיגוי הארצית שהתקיימה בינואר 2010 הציגה מנהלת התכנית במחוז תל אביב -מרכז תמונת מצב של תהליך בחירת התכניות ותחילת הקמת המענים ביישובי המחוז.
בין היתר, צוין כי במחוז המרכז לא נבחרו תכניות של המשרד לביטחו ן הפנים משום שהייתה נוכחות מועטה של הנציגים בוועדות היישוביות ולא היה מי שיקדם את הנושאים.
עוד צוין כי יש ליצור שיתופי פעולה בין התכניות של "עיר ללא אלימות" ובין התכניות של התכנית הלאומית.
במכתב שכתבה מנהלת התכנית הלאומית למנכ"ל משרד הרווחה בפברואר 2010 נכתב, בין היתר, כי בפועל נרשמת השתתפות דלה של נציגי המשטרה בוועדות המחוזיות והיישוביות .
לפיכך במרץ 2010 פנה מנכ"ל משרד הרווחה במכתב למפכ"ל משטרת ישראל, רב ניצב דודי כהן, בבקשה שיפעל כדי לעודד את מעורבות אנשי המשטרה בתכנית.
במכתב צוין, בין היתר, כי נציגי המשטרה בפורום הארצי הם שותפים פעילים בתכנית, ותרומתם ניכרת בכל פעולות הפיתוח, היישום ולמ ידת הלקחים.
עם זאת המעורבות של נציגי המשטרה במחוזות וביישובים מורגשת פחות.
לפיכך נפגמת העבודה המערכתית בתכנית ומושם פחות דגש בקבוצות אוכלוסייה שהמשטרה באה במגע עמן.
בינואר 2011 נפגשו מנהלת התכנית הלאומית ונציגי המשטרה לשם גיבוש דרכים להגברת מעורבות המשטרה בתכנית הלאומית.
בסיכום הפגישה נכתב כי המשטרה מיוצגת היטב במטה הארצי וכי היא משתתפת בדיוני הוועדה הארצית ומעורבת בקבלת ההחלטות של הוועדה.
לעומת זאת השתתפות המשטרה במחוזות אינה מורגשת, ולכן מעורבותה בנעשה ביישובים מועטה.
צוין כי במקומות שבהם יש מעורבות של ה משטרה תרומתה ניכרת.
בפגישה עלו כמה רעיונות להגברת מעורבות המשטרה, בהם הוספת תכניות של המשטרה למאגר התכניות; תמרוץ רשויות לבחור בפעילויות של המשטרה; חשיפת עובדי הנוער וקציני הנוער של המשטרה לתכנית הלאומית ולתופעה של ילדים בסיכון.
במרץ 2011 נפגשו אנשי מינהלת התכנית הלאומית עם צוות מהתכנית "עיר ללא אלימות".
בפגישה סוכם כי יש לעבוד לפי מדדים משותפים ולבצע שיתוף במערכות 898 דוח שנתי62 .
המידע וכי יש לכתוב מסמך שיעסוק בשיתופי הפעולה ובדרכים לעבודה משותפת של "עיר ללא אלימות" והתכנית הלאומית.
משרד מבקר המדינה מעיר כי התכנית הלאומית נבנתה כתכנית משותפת לחמישה משרדי ממשלה, ונבנו מנגנונים לעבודה הבין -משרדית.
ואכן אחד מהישגי התכנית הוא חיזוק שיתוף הפעולה הבין-משרדי בכל הרמות - ארצית, מחוזית ומקומית - ובכלל זה קבלת החלטות משותפת ואחריות משותפת.
במערך זה יש לתת את הדעת על הגברת המעורבות של המשרד לביטחון הפנים.