HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
לדעת משרד מבקר המדינה על המכון להפעיל ולהטמיע מערכת כזו, כפי שנהוג בארגונים ציבוריים אחרים.
בתגובת המכון נאמר כי עוד לפני הביקורת, וביתר שאת בעקבותיה, החל המכון בהפעלה ובה טמעה של מערכת להערכת עובדים.
טיפול בעברות משמעת של עובד .
: חריגה ממכסת הקילומטרים על פי ההסכם שנחתם עם עובד חוץ37 באגף הבנייה (להלן עובד א') בעת שנמסר לו רכב שבבעלות המכון לצורכי עבודתו נקבע (סעיף 3.
1 ): "היה והעובד יעדר מעבודתו מסיבה כלשהי לתקופה העולה על 10 ימים ימסור את רכבו למאגר הרכבים של המכון".
כמו כן נקבע בהסכם שבכל מקרה שיחרוג העובד ממכסת הק"מ החודשית עליו לשלם את עלות הנסיעות שמעל המכסה החודשית.
במהלך כחמישה וחצי חודשים (מיוני עד נובמבר 2003 ) היה העובד בחופשת מחלה, והמכון לא דרש ממנו למסור את רכבו למאגר הרכב.
בתקופה מחלתו נסע הרכב שהעמיד המכון לרשותו לצורכי עבודה כ- .
עובד המכון המבצע עבודות אצל לקוחות המכון 1102 דוח שנתי58ב .
הואיל והעובד דיווח למכון על מחלתו ועקב כך נעדר מן העבודה, חזקה שהנסיעות לא היו לצורכי עבודה מטעם המכון.
המכון חייב את העובד בתשלום תמורת 2,600 ק"מ בלבד.
לדעת משרד מבקר המדינה היה על המכון לגבות מהעובד את העלות הריאלית של הנסיעות שנסע שלא לצורכי עבודתו.
בתשובתו הסביר המכון, כי הסעיף הקובע שעל העובד להחזיר את רכבו למאגר במקרה של היעדרות מעבודה בטעות יסודו.
הנימוק לכך הוא שהמכון מתיר שימוש לצרכים פרטיים ברכב לעובד ולבני משפחתו מדרגה ראשונה, ובתמורה לכך אין העובד מקבל תוספת להחזקת רכב.
כמו כן נזקף לו השימוש ברכב כהכנסה לצורכי מס.
משרד מבקר המדינה מעיר כי גם אם תתקבל טענת המכון שסעיף זה בטעות יסודו, אין היגיון במתן היתר לשימוש ברכב, בשיעור ניכר מהשימוש הממוצע לצרכים פרטיים 38 בתקופת היעדרותו של העובד.
חריגה בנסיעות בהיקף של כ - 4,700 ,ק"מ בחודש בתקופת היעדרותו מהווה חריגה של פי ארבעה בקירוב מהממוצע לשימוש לצרכים פרטיים.
על כן היה על המכון לגבות מהעובד את עלות הנסיעות החריגות.
בינואר 2006 הודיע קצין הרכב לממלא מקום מנהל אגף משא"ן, שהעובד חרג בשנים 2004 ו- 2005 ממכסת הקילומטרים ב- 18,353 ק"מ ו- 20,626 ק"מ (בהתאמה).
העובד נדרש לשלם את עלות הנסיעות שמעל המכסה החודשית בסכום כולל של 34,300 ( ש"ח0.
חובו של העובד למכון לא נרשם בספרי החשבונות של המכון.
הביקורת העלתה שהעובד פוטר, ועד אז שילם רק שני תשלומים בסכום של 3,000 ש"ח כל אחד.
הם נרשמו בעת התשלום לזכות סעיף אחזקת רכב של המכון.
חובו של העובד למכון בעת פיטוריו היה כ- 28,000 ,ש"ח, אך משום שבספרי החשבונות של המכון לא היה, כאמור שום רישום של החוב לא נדרש העובד לשלם את חובו.
לדעת משרד מבקר המדינה מינהל תקין מחייב את המכון לרשום בספרי החשבונות כל חוב כך שבכל עת ניתן יהיה לדעת מה הוא החוב המדויק כדי לגבותו.
: עבודה נוספת של עובד בשעות העבודה בעקבות שמועות שהגיעו להנהלת המכון בדבר עבודה נוספת שבה מועסק עובד א' בשעות העבודה במכון, החליט ה הנהלת המכון לבדוק את העניין.
לדברי מנהל אגף משא"ן העלתה הבדיקה שהעובד ניהל משרד תיווך בנדל"ן, שנסע אליו לאחר שהחתים את כרטיס הנוכחות שלו בכניסה למכון, וחזר והחתים אותו בסוף יום העבודה.
כמו כן השתמש העובד ברכב של המכון בעבודתו במשרד התיווך.
הנהלת המכון, באמצעות מנהל אגף משא"ן, הציגו לפני העובד את תוצאות הבדיקה, והוא הסכים להצעת המכון לפרוש.
זאת בתמורה לאי-נקיטת צעדים משפטיים נגדו, ולפיצויי פיטורין בסכום של כ- 161,000 ש"ח, (פיצויים בשיעור של כ- 121% .
)לפי שנות עבודתו במכון המכון הסביר את דרך פעולתו בניסיון קודם עם עובד אחר שהוגש נגדו כתב אישום פלילי והביא להרשעתו.
באותו מקרה הושעה העובד, והמכון נאלץ לשלם לו את מחצית משכורתו, לפי ההסכם הקיבוצי, במשך כשלוש וחצי שנים עד לסיום המשפט הפלילי.
כמו כן נשא המכון בהוצאות נוספות בגין אירוע זה.
המכון הוסיף, כי בהסכם הקיבוצי התקף קיים מנגנון נוקשה ומסורבל שמקשה על פיטורי עובד קבוע, תהיה הסיבה לכך אשר תהיה.
לדעת משרד מבקר המדינה, אין גוף ציבורי יכול להתעלם מהיבטים של טוהר מידות בהתנהגותו של עובד, אף שהדבר כרוך בהתדיינות משפטית ובהוצאות .
38 על פי מחירון הרכב של יצחק לוי- ממוצע נסיעות לרכב בשנה הוא 15,000 ק"מ שהם 1,250 .
ק"מ לחודש משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה 1103 .
התנהגות ניהולית מעין זו עלולה להעביר מסר שלילי ליתר עובדי המכון, משום שאינה משדרת לעובדים מסר של הרתעה מהתנהגות לא ראויה.
עובדי המכון נוסעים לחו"ל כדי לבדוק ולאשר, לפי בקשת יבואנים, אם המוצרים שהם מייבאים עומדים בתקן הישראלי.
כמו כן נוסעים עובדי המכון לחו"ל להשתתף בכנסים בינלאומיים ובהשתלמויות על חשבונו של המכון או גורמים אחרים.
בשנת 2006 הסתכמה ההוצאה בפועל לטיסות ולשירותי קרקע של עובדי המכון בסך של1.
כשני שלישים מהוצאה זו נועדו לממן בדיקות מוצרים שבכוונת היבואנים לייבאם, והמכון מחייב אותם בהוצאות הטיסה כחלק מעלות הבדיקה.
רוב שירותי הנסיעות לחו"ל הוזמנו מסוכנות נסיעות אחת.
הזמנת כרטיסי טיסה וסידורי קרקע: אף שהוראות החשב הכללי (החשכ"ל) אינן מחייבות את המכון, התבסס המכון על תוצאות מכרז שקיים אגף החשכ"ל לפני כעשר שנים, והתקשר עם סוכנות הנסיעות שזכתה בו.
ההתקשרות עם הסוכנות נחתמה בספטמבר 1997 , ולפיה קיבל המכון הנחה של 6% ממחירי הטיסות ו -10% ממחירי סידורי הקרקע (בתי מלון ושכירת רכב).
במכרזים שערך החשכ"ל מאז 1998 לא נכללה סוכנות הנסיעות הזאת ברשימת הסוכנויות שהחשכ"ל התקשר עמן.
ואולם המכון המשיך להזמין כרטיסי טיסה וסידורי קרקע בעיקר מסוכנות נסיעות זו, וזה כחמש שנים גם מסוכנות נוספת .
עם סוכנות הנסיעות הנוספת לא נחתם הסכם, והמכון מזמין אצלה כרטיסי טיסה וסידורי קרקע לאחר שהוא משווה את מחיריה למחירים של הסוכנות הראשונה.
יצוין כי באפריל 2007 ,הוקמה בחברת הביטוח ענבל לבקשת הממשלה, סוכנות נסיעות ממשלתית.
בינואר 2008 הודיעה החברה למשרד מבקר המדינה כי, בכוונתה לספק שירותים לגורמי ממשלה אחרים ובכללם רשויות סטטוטוריות.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המכון לקיים מכרז ולבחור את סוכנות הנסיעות שתגיש לו את ההצעה הטובה ביותר.
בחירת סוכנות נסיעות במכרז מקנה הזדמנות הוגנת לכל סוכנות המעוניינת להתחרות על מכירת שירותים לגוף ציבורי.
כמו כן, עשוי הדבר להביא לחסכון בהוצאות המכון לטיסה ולשירותי קרקע.
בעקבות הביקורת הודיע המכון למשרד מבקר המדינה, כי הוא נערך לקיים מכרז לבחירת סוכנות נסיעות.
נקודות זכות לנוסע המתמיד: חברות תעופה מעניקות נקודות זכות לנוסע המתמיד לפי המרחק שהוא טס במטוסיה (מייליג').
הנקודות שצבר מזכות את הנוסע בכרטיסי טיסה חינם ליעדי הטיסה של החברה.
לפיכך עברה למעשה ההטבה שנתנה חברת התעופה לעובדים, אף שנסעו על חשבון המכון.
המכון א ף חויב לשלם לרשויות המס הפרשי מס - הוצאות עודפות - על ההטבה שקיבלו העובדים, בלי שהיה באפשרותו לחייב אותם בהם.
ביולי 2004 הגיע המכון להסדר עם רשויות מס הכנסה שלפיו ישלם הפרשי מס בגין הטבות לנוסע המתמיד לשנים 1999 עד 2003 בסכום של כ- 70,000 ש"ח.
הביקורת העלתה שלמכון אין מידע על כמות הנקודות שצבר כל אחד מהעובדים שטס על חשבון המכון.
לדעת משרד מבקר 1104 דוח שנתי58ב .
המדינה על המכון היה לדרוש שהעובד יעביר נקודות הזכות לשימוש המכון או לחילופין ינצל את הנקודות שעומדות לזכותו בטיסותיו הבאות בתפקיד.
המכון הודיע למשרד מבקר המדינה, שבכוונתו לדרוש מסוכנויות הנסיעות, במכרז שהוא נערך לקיים, לדאוג לכך שחברות התעופה יזקפו את הנקודות לזכות המכון.
למעשה, המכון הוא ארגון ששירותיו מתבססים על ידע וניסיון שנרכש על ידי עובדיו.
הידע והניסיון נרכשים, בין היתר, באמצעות השתתפות בפעילויות בינל אומיות הכוללות השתלמויות, סדנאות, כנסים, ועדות בינלאומיות, וביקורים בתערוכות ובמכוני תקינה במדינות שונות בעולם.
לשם כך נשלחים עובדים מקצועיים של המכון על חשבונו, או על חשבון גופים בינלאומיים המזמינים אותם.
בטופס אישור הנסיעה נדרש העובד להגיש לאחר נסיעתו דוח כספי ודוח ענייני על נסיעתו.
על פי נוהל המכון בנושא אישור נסיעה לחו"ל, "תוך שבוע מיום חזרתו ארצה יגיש העובד דיווח מקצועי על נסיעתו ועל האירועים הבולטים שקרו במהלכה.
דיווחים מקצועיים ישירים יועברו לממונה, דיווחים מקצועיים כלליים ואחרים יועברו גם למנהל האגף של העובד.
זה ישקול האם יש מקום להעביר את הדוח לגורמים נוספים במכון".
מבדיקה שערך משרד מבקר המדינה עולה שמרבית העובדים שנסעו לחו"ל בשנת 2006 לא הגישו דוח מקצועי לאחר שובם, והמכון לא דרש מהם לעשות זאת.
עוד נמצא שבמכון אין תהליך מסודר של תיעוד הידע הנרכש על ידי העובדים, אחסונו, והבאתו לידיעת העובדים העוסקים באותו תחום.
בתשובת המכון נאמר כי הוא נערך ליישם מנגנון לאצירת ידע.
 אי-עמידה בתקנים עלול לסכן את שלום הציבור, ולכן יש חשיבות מיוחדת לקיום הליכי פיקוח ואכיפה תקינים, כמו גם לתיקון הליקויים שנמצאו.
בחירת עובדים בכירים בפועל רק לתקופה של שנה לכל היותר ובחירת עובד קבוע למשרה צריכה להיעשות רק באמצעות מכרז סמוך ככל שניתן להתפנות המשרה.
משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה 1105 .
עד פברואר 2005 הייתה רשות הנמלים והרכבות (להלן- רנ"ר) אחראית לתפעול הנמלים של חיפה, אשדוד ואילת (להלן - הנמלים), וסמכויותיה עוגנו בחוק רשות הנמלים, התשכ"א - 1961 .
ביולי 2004 ,בוטל חוק רשות הנמלים, ובמקומו נחקק חוק רשות הספנות והנמלים התשס"ד- 2004 (להלן- חוק רשות הספנות והנמלים).
בפברואר 2005 הופסקה פעילותה של רנ"ר, ובמקומה הוקמו ארבע חברות ממשלתיות חדשות: חברת נמל חיפה בע"מ; חברת נמל אשדוד בע"מ; חברת נמל אילת בע"מ; וחברת נמלי ישראל, פיתוח ונכסים בע"מ.
בחודשים יוני-אוקטובר 2007 בדק משרד מבקר המדינה את סדרי הקבלה של עובדים בכירים בחברת נמל חיפה בע"מ (להלן - החברה) מפברואר 2005 עד יולי 2007 .
הביקורת נעשתה בחברה וברשות החברות הממשלתיות שבמשרד האוצר.
במועד הקמתה העסיקה החברה 957 עובדים שהועברו אליה מרנ"ר, מהם 697 עובדים קבועים 1330 דוח שנתי58ב .
ממועד הקמת החברה עד סוף יולי 2007 נקלטו בה97 עובדים, מהם 12 עובדים בכירים (ראשי אגפים ומעלה).
ערב הקמת החברה הוסדר נושא איוש המשרות באמצעות נוהלי רנ"ר: נוהל בדבר איוש משרות ונוהל בדבר איוש משרות הפטורות ממכרז - שניהם נקבעו בשנת 2004 .
לפני הקמת החברה היה נמל חיפה חלק מגוף סטטוטורי.
אחרי ההקמה הוא נעשה חברה ממשלתית, שחלים עליה, בין היתר, חוק החברות הממשלתיות, התשל"ה - 1975 (להלן- חוק החברות הממשלתיות), ותקנות החברות הממשלתיות (כללים בדבר אופן בחירת פקידים בכירים), התשס"ה- 2005 (להלן- תקנות החברות הממשלתיות).
חוק החברות הממשלתיות הסמיך את הדירקטוריון של החברה לקבוע את אופן הבחירה ואת תנאי הכשירות של העובדים הבכירים ושל שאר עובדי החברה, בכפוף לכללים שיקבע שר האוצר (ולפי הצעת רשות החברות).
בישיבת דירקטוריון שהתקיימה בפברואר 2005 הוחלט לאמץ באופן זמני את כל הנהלים של רנ"ר שהיו תקפים כשהוקמה החברה.
בדצמבר 2006 האריך הדירקטוריון את תוקף ההחלטה הזאת עד יוני 2007.
על פי חוק החברות הממשלתיות, הדירקטוריון של חברה ממשלתית הוא שימנה את המנכ"ל שלה; את המינוי יאשרו השרים לאחר שיתייעצו בעניין עם הוועדה לבדיקת מינויים.
על פי חוק החברות, התשנ"ט- 1999 (להלן - חוק החברות), על הדירקטורים לפעול במיומנות רבה, ובכלל זה לנקוט אמצעים סבירים כדי לקבל מידע הנוגע לכדאיות העסקית של פעולה שהם צריכים לאשר או של פעולה שהם עושים מתוקף תפקידם, או כל מידע חשוב אחר הנוגע לפעולות האמורות.
ביולי 2001 הוציאה רשות החברות הממשלתי ת חוזר בעניין מינוי מנכ"ל ועובדים בכירים אחרים1 .
החוזר קבע, בין היתר, כי בהליך הבחירה של מנכ"ל: הדירקטוריון יקבע מראש מתכונת לבחירת המנכ"ל (לרבות הקמת ועדת חיפוש, פרסום מודעה וכו'); במתכונת ייקבעו אמות המידה לבחירת המנכ"ל, ובהן השכלתו, ניסיונו המקצועי, כיש וריו המקצועיים והעסקיים, אישיותו וכו'; כדי לבחור את המועמד המתאים ביותר למשרה מן הראוי לבחון כמה מועמדים העומדים בתנאי הסף (תנאי הכשירות) הקבועים בחוק; מן הראוי שהדירקטוריון ינמק את בחירתו.
בישיבת דירקטוריון שהתקיימה בנובמבר 2004 הוחלט למנות ועדה לאיתור מנ כ"ל (ובה שלושה חברים) שתמליץ לדירקטוריון על המועמד המתאים.
עוד החליט הדירקטוריון כי הוועדה תודיע לחברי הדירקטוריון מה הן אמות המידה לבחירת המנכ"ל; תפרסם מודעה בעניין; תמליץ על חמשת המועמדים הטובים ביותר, ומהם יבחר הדירקטוריון את המנכ"ל.
בישיבת דירקטוריון שהתקיימה בדצמבר 2004 המליץ היו"ר מר דוד חרמש לפנות לחברת השמה כדי שזו תסייע בהליך האיתור.
הוא הודיע כי שוחח עם שתי חברות השמה - חברת השמה א' וחברת השמה ב' - ומאחר שתשובתה של חברת השמה ב' התעכבה, יש לשכור את שירותיה של חברת השמה א'.
מר חרמש הוסיף כי הוא מכיר את המנכ"ל של החברה הזו מימי שירותם הצבאי, אך לא פירט בעניין.
הדירקטוריון קיבל את המלצתו של מר חרמש וקבע כי חברת השמה א' היא שתסייע בהליך האיתור מתחילתו ועד סופו - היא תנתח את ההליך ואת .
1 חוזר בעניין מינוי עובדים בכירים על ידי הדירקטוריון 2001/1 .
חברת נמל חיפה בע"מ 1331 .
המועמדים ותמליץ לדירקטוריון על פעולות נוספות שיש לעשות לאחר שתאתר עשר ה מועמדים סופיים.
עוד קבע הדירקטוריון כי ועדת האיתור תדרג את המועמדים שחברת ההשמה תמליץ עליהם, וכי שלושה עד חמישה מהמועמדים בעלי הדירוג הגבוה ביותר יופנו למבחני התאמה בחברת ההשמה.
יצוין כי החברה לא חתמה על הסכם עם חברת השמה א' (באשר לסדרי ההתקשרות עם חברת ההשמה ראו להלן).
החברה הסבירה בתשובתה למשרד מבקר המדינה כי באותה עת הייתה נתונה בהליך הקמה, ולכן לא היו לה משאבי כוח אדם או הסכמי פעולה.
עוד הסבירה החברה כי כאשר התקשר הדירקטוריון עם חברת ההשמה הוא ניסה לקדם את ענייני החברה, כלומר להכין אותה לפעילות של ממש.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה בינואר 2008 הסביר מר דוד חרמש כי הכיר את מנכ"ל חברת השמה א' לפני 15 שנה, כאשר שירת בצבא, ומאז לא היה לו כל קשר אתו - לא אישי, לא מקצועי ולא עסקי.
לדעת משרד מבקר המדינה, למרות האילוצים שהיו לחברה באותה עת, לא היה מקום לפעול שלא על פי סדרי המינהל התקין.
היה על החברה ומנהליה לקבל רשימה מאושרת של חברות השמה, לפנות אליהן בכתב, לבחון מהי ההצעה הטובה והמתאימה ביותר, לנמק בכתב מדוע התקשרה עם חברת ההשמה הנבחרת ולהעלות את ההסכמים על הכתב.
בדצמבר 2004 פרסמה החברה מודעה בעיתון כדי לקבלהצעות של מועמדים למשרת המנכ"ל.
16 מועמדים ענו למודעה.
לאחר הסינון הראשוני נבחרו13 מועמדים, ואלה זומנו לראיונות בוועדת האיתור של הדירקטוריון.
ועדת האיתור בחרה חמישה מועמדים לתפקיד, ולאחר ריאיון נוסף הם נשלחו למבחני התאמה בחברת השמה א'.
בישיבת דירקטוריון שהתקיימה בינואר 2005 ציין מר חרמש כי אינו יודע מה תוצאות המבחנים, אבל הוא חושש שלא יימצא מועמד ראוי ויהיה צורך לאתר מועמדים נוספים.
בישיבת הדירקטוריון הבאה הודיעה חברת השמה א' כי איש מן המועמדים הסופיים לא נמצא ראוי לתפקיד.
דירקטוריון החברה קיבל את חוות דעתה של חברת ההשמה והחליט לעשות הליך נוסף קצר לאיתור מועמדים למשרת המנכ"ל.
הוא החליט שגם את ההליך הזה תעשה חברת השמה א', על פי השלבים האלה: המועמדויות יוגשו בתוך שבוע; כל המבחנים ייעשו באותו יום; עשרה ימים לאחר קבלת הפניות תציג חברת ההשמה את חוות דעתה; ועד ת האיתור תראיין את המועמדים שחברת ההשמה המליצה עליהם; הוועדה תציג את החלטתה לדירקטוריון, והוא שיאשר את המועמד הסופי.
פרסמה חברת השמה א' מודעות נוספות לאיתור מנכ"ל בשלושה עיתונים במודעות לא צוין שם החברה, ונענו להן כמאה מועמדים.
חברת ההשמה ראיינה כתשעה עשר מהם, והדירקטוריון שלח שלושה מועמדים סופיים למבחני התאמה.
נוסף עליהם נשלחו למבחנים גם חמשת המועמדים שנבחרו בתום ההליך הראשון.
05 שלח הפסיכולוג הראשי של חברת ההשמה מכתב ליו"ר הדירקטוריון, ובו פירט את הדירוג של שמונת המועמדים הסופיים - חמישה מההליך הראשון ושלושה מההליך השני.
שלושת המועמדים שנבחרו בהליך השני דורגו בשלושת המקומות הראשונים.
בישיבה שהתקיימה ב- 8.
05 בחנה ועדת האיתור של הדירקטוריון את שלושת המועמדים הסופיים, שחברת ההשמה המליצה עליהם, ומצאה כי מר עמוס עוזני, ששימש בעבר מנכ"ל רכבת ישראל בע"מ (להלן - הרכבת) ומועמד נוסף הם המועמדים המתאימים ביותר לתפקיד מנכ"ל החברה.
ועדת האיתור החליטה כי בנסיבות הקיימות מועמדותו של מר עוזני הינה נכונה יותר מבלי לפגום באופן כלשהו במועמד הנוסף וכי בשניהם הוועדה רואה מועמדים ראויים ביותר.
עוד ציינה 1332 דוח שנתי58ב .
הוועדה בהחלטתה כי הוועדה תחליט סופית על המועמד הנבחר לאחר סבב שיחות עם ממליצים.
05 הודיע עמוס עוזני ליו"ר הדירקטוריון כי הוא מעוניין בתפקיד, ובישיבה טלפונית של ועדת האיתור שהתכנסה באותו יום היא החליטה כי ראוי לדבר רק עם ממליציו של מר עוזני, ולא עם ממליציו של המועמד האחר.
לאחר ששוחחה עמם החליטה הוועדה פה אחד להמליץ לדירקטוריון למנות את מר עמוס עוזני למנכ"ל החברה ולתת לשרים (שר האוצר ושר התחבורה) לאשר את המינוי, על פי חוק החברות הממשלתיות.
הוועדה לא הסבירה בכתב מדוע העדיפה את מר עוזני על המועמד האחר ומדוע החליטה שלא לשוחח עם הממליצים של המועמד הזה.
משרד מבקר המדינה העיר לחברה כי הואיל והמלצת ועדת האיתור היא המלצה מהותית וחשובה, שחברי הדירקטוריון מביאים בחשבון כאשר הם מאשרים את המינוי, לא היה ראוי שוועדת האיתור תקבל את החלטתה בישיבה טלפונית ובלי לשוחח עם כל הממליצים של שני המועמדים הסופיים.
יו"ר הדירקטוריון הסביר בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי זכותה של הוועדה לשנות את החלטתה, וכך אמנם עשתה כאשר החליטה לבסוף לשוחח רק עם ממליציו של המועמד המועדף עליה.
לדעת משרד מבקר המדינה, כאשר שינתה הוועדה את החלטתה היה עליה לנמק זאת במסמך כתוב, בייחוד מפני שיום לפני כן היא קבעה כי שני המועמדים הם המתאימים ביותר לתפקיד מנכ"ל החברה וכי תשוחח עם הממליצים של שני המועמדים.
הביקורת העלתה כי לפי הרישומים של רשם החברות בספטמבר 2003 , המועמד הסופי שלא נבחר בסופו של דבר למשרת מנכ"ל ה חברה שימש יו"ר הדירקטוריון של חברה שחברת השמה א' החזיקה ברבע ממניותיה.
כאמור, החברה לא חתמה עם חברת השמה א' על חוזה בעניין השמת מנכ"ל ולא עיגנה בכתב את דרישותיה מחברת ההשמה, ובהן, בין היתר, הדרישה להימנע מניגוד עניינים והדרישה לדווח מיד לדירקטוריון החברה על כל זיקה (בעבר או בהווה) בין חברת ההשמה ובין כל אחד מהמועמדים.
בישיבת דירקטוריון שהתקיימה ב- 10.
05 אישר הדירקטוריון את מינויו של מר עוזני למנכ"ל החברה ברוב של שישה דירקטורים (ומתנגד אחד).
05 , במכתב שצורף למסמכים שהוגשו לוועדה ציבורית לבדיקת מי נויים בראשות השופט (בדימוס) מר יצחק רביבי (להלן - ועדת רביבי), נדרשה רשות החברות הממשלתיות לחוות דעתה על הליך הבחירה האמור של מנכ"ל החברה.
הרשות קבעה כי אינה מוצאת בו ליקוי כלשהו.
על פי חוק החברות הממשלתיות, אדם אינו כשיר לשמש מנכ"ל של חברה אם נוצר ניגוד אינטרסים בין תפקיד זה ובין עיסוקיו האחרים.
כאשר היה מר עוזני מועמד למשרת המנכ"ל, הייתה בבעלותו חברה שנתנה שירותי ייעוץ פרטי בתחום התשתיות (להלן - חברת היעוץ).
בטופס בחינת מועמד לתפקיד שהכינה ועדת רביבי ב- 21.
05 נשאלה הלשכה המשפטית של רשות החברות הממשלתיות "האם יש למועמד ניגוד עניינים - לפי סעיף 17()(א3 )".
היא השיבה כי "למועמד מניות בחברת ייעוץ בתחום התשתיות - נדרשת הימנעות".
במכתב ששלח חברת נמל חיפה בע"מ 1333 .
מר עוזני לרשות החברות הממשלתיות ב - 27.
05 הוא התחייב כי בתוך 60 ימים מיום שיתחיל לשמש מנכ"ל יעביר את מניותיו בחברת היעוץ לצד ג', כדי שזה יחזיקן בנאמנות.
בסוף מרס 2005 קבעה ועדת רביבי כי על פי חוק החברות הממשלתיות מר עוזני כשיר לכהן כמנכ"ל החברה.
05 אישרו שר התחבורה דאז מר מאיר שיטרית ושר האוצר דאז בנימין נתניהו את החלטת דירקטוריון החברה לבחור במר עמוס עוזני למנכ"ל החברה, מתוקף סמכותם לפי החוק ולאחר שהתייעצו בעניין עם הוועדה לבדיקת מינויים.
הביקורת העלתה כי מר עוזני אמנם העביר את מניותיו לצד שלישי, אך לא הוכח כי לא נשאר בעל השליטה2 בחברת היעוץ, שכן על פי תקנון החברה "החלטות האסיפה הכללית יתקבלו ברוב של 51% ובהסכמתו של מר עוזני".
כמו כן, לפי התקנון "אין לפתוח בשום דיון באסיפה הכללית" אם מר עוזני אינו נוכח בו; את הדירקטורים ימנו "מר עוזני וכל אחד מבעלי המניות המחזיק 25% ומעלה ממניות החברה".
עוד יצוין כי מר עוזני העביר את מניותיו לבתו ולחברו הקרוב.
מר עוזני הסביר בתשובתו למש רד מבקר המדינה באמצעות בא כוחו כי: "הוא אכן העביר 100% מהמניות לשני אחרים, כפי שכתוב בטיוטת הדוח ולאחרונה גם הצהיר בפניכם על הכתוב בהסכם הנאמנות, לפיו העביר לנאמנים את כל מניותיו לרבות כל זכות הנובעת ממניות אלו, כגון: דיבידנדים, מניות הטבה, זכויות הצבעה ו/או כל זכות אחרת (הדגשה במקור).
לכן ברור שמר עוזני העביר את כל כוחותיו לנאמנים למעט האפשרות שלהם להעביר מניות ו/או כלפיו שכן ]משרד מבקר המדינה[ למכור את העסק.
לאור האמור לעיל, אין מקום להערתכם פעל בתום לב.
נחזור ונדגיש, כי גם הסדר זה היה למעלה מן הצורך, שכן אין ולא היו ניגודי אינטרסים בין תפקידו של מר עוזני כמנכ"ל נמל חיפה לבין פעילות החברה".
משרד מבקר המדינה מעיר כי אמנם מר עוזני העביר את זכויותיו במניותיו לנאמנים אך נוכח האמור בתקנון נוצרת אי בהירות האם ההוראה בתקנון גוברת על הזכויות שהועברו לנאמנים ועל כן, לדעת משרד מבקר המדינה עניין זה טעון הבהרה על מנת למנוע ספק.
עוד העלתה הביקורת כי במכתב ששלחה רשות החברות לוועדת רביבי ב- 20.
05 היא לא עסקה בניגוד העניינים שהוזכר לעיל, ואף לא וידאה שדרישתה להימנעות אכן מולאה כראוי.
משרד מבקר המדינה העיר לרשות החברות הממשלתיות כי משדרשה ממועמד דרישה כלשהי כדי למנוע ניגוד עניינים, היה עליה לוודא שדרישתה מולאה ולדווח על כך לוועדת רביבי.
בינואר 2008 מסרה רשות החברות הממשלתיות בתשובתה למשרד מבקר המדינה כי תבדוק אם עליה לקבוע נהלים שיבטיחו שהוראותיה בעניין מניעת ניגוד עניינים הקשור למנכ"לים בחברות ממשלתיות ייושמו.
2 "שליטה" היא "היכולת לכוון את פעילותו של תאגיד, למעט יכולת הנובעת רק ממילוי תפקידו של דירקטור או נושא משרה אחרת בתאגיד, וחזקה על אדם שהוא שולט בתאגיד אם הוא מחזיק מחצית או יותר מסוג מסוים של אמצעי שליטה"; "אמצעי שליטה" הוגדרו בחוק החברות כך: "כל אחד מאלה: (1 ( ;) זכות ההצבעה באסיפה כללית של חברה2 ) הזכות למנות דירקטור של חברה".
קליטת עובדים בכירים .
האיתור והמינוי של פקידים בכירים3 בחברה הוסדרו באמצעות נוהל איוש משרות הפטורות ממכרז, שנקבע בנובמבר 2004 .
נוהל זה בוטל כאשר נכנס לתוקף נוהל בחירת פקידים בכירים: ביוני 2005 אישר אותו הדירקטוריון פה אחד, לאחר שעשה בו כמה תיקונים (להלן - נוהל איוש בכירים).
על פי נוהל איוש בכירים, איתור של מועמד פוטנציאלי, בין בתוך החברה ובין מחוצה לה, יהיה כפוף להחלטת ועדת האיתור וייעשה באמצעות פרסום בעיתונות או פנייה לחברות השמה או פנייה ישירה למועמדים אפשריים.
לפי הוראות הנוהל, מוטב לבחור סמנכ"לים בהליך פומבי, ואת הליכי האיוש של ראשי אגפים יקבע המנכ"ל.
לאחר האיתור הראשוני ועדת האיתור רשאית למנות גורם ממיין חיצוני, שימיין את המועמדים על פי קורות החיים ששלחו ויזמן את העומדים בתנאים הנדרשים לשלב המיון השני - ריאיון אישי בוועדת האיתור.
על פי נוהל איוש בכירים, כל מועמד למשרה בכירה חייב בבדיקת התאמה חיצונית.
בסיום ההליך תתכנס כל ועדת האיתור, ואתה מזכיר הוועדה ומוזמנים הנוגעים לעניין, על פי החלטת המנכ"ל.
לפני חברי הוועדה יונחו המסמכים שהמציא המועמד, תוצאות מבחני ההתאמה שלו וכל מסמך אחר שיידרש.
בנוהל איוש בכירים נקבע כי תנאי הסף לגיוס עובדים למשרות בכירות בחברה יתבססו על השכלה, ניסיון מקצועי וכישורים נדרשים אחרים, כמפורט בנספחים לנוהל.
עוד נקבע בנוהל איוש בכירים כי שינוי אמות המידה שעל פיהן ייבחרו המוע מדים ייעשה באישור דירקטוריון החברה, וכי המנכ"ל יציג לדירקטוריון את המועמד המומלץ לתפקיד עובד בכיר.
הדירקטוריון יבדוק אם הליך האיתור היה תקין; מהי הגדרת התפקיד; מה הם הנימוקים למיון שנעשה בשלבי הביניים של הליך הבחירה; מה הם הנימוקים לבחירה הסופית של המועמד; אם הבחירה אינה סותרת את חוק זכויות האישה, התשי"א- 1951 .
הביקורת העלתה כי החברה לא דרשה מחברת השמה א' לתעד את הליך המיון שעשתה בעבורה, על שלביו השונים, ולכן לא נמצאו בחברה נימוקים כתובים להחלטות של חברת ההשמה לדחות מועמדים מסוימים ולקבל אחרים.
כך נשלל מהדירקטוריון של החברה אמצעי חשוב היכול לסייע לו לפקח על תהליך המיון שעשתה חברת השמה א' ולבקר אותו.
סמנכ"ל כלכלה וכספים : על פי נוהל איוש בכירים, אלה דרישות הסף למשרה זו: תואר אקדמי - רצוי רואה חשבון מוסמך או בעל תואר בכלכלה או מנהל עסקים או בעל תואר שני; ניסיון של כעשר שנים במגזר הפרטי או הציבורי; ניסיון ניהולי מוכח.
ביוני 2005 פנתה החברה לחברת השמה א' וביקשה ממנה לעשות את הליך המיון למשרת סמנכ"ל כלכלה וכספים.
החברה פרסמה מודעה בעיתון, וכתבה בה את דרישות הסף שנזכרו לעיל (חוץ מעניין התואר השני).
3 עובד בכיר הוא בעל תפקיד או מועמד לאחד התפקידים שפורטו בסעיפים 32()(א4 ) בחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה - 1975 ,, או לתפקידים שאישרה רשות החברות הממשלתיות דהיינו המשנה למנכ"ל, סמנכ"ל, מנהל אגף, מנהל ענייני הכספים, מבקר פנימי, יועץ משפטי, מזכיר החברה, דובר החברה, קצין הביטחון שלה ועוד תפקידים שיוגדרו מפעם לפעם בחוק.
חברת נמל חיפה בע"מ 1335 .
)(א על הליך המכרז חלים "עקרונות היסוד של המשפט הציבורי וערכי היסוד של משפט העבודה ויחסי העבודה, ובהם עיקרון שוויון ההזדמנויות, המאפשר תחרות הוגנת בין משתתפי המכרז בצורה גלויה ובתנאים שווים, במגמה להבטיח שהמועמד המתאים ביותר ייבחר"4.
הביקורת העלתה כי בחלק מקורות החיים שנשלחו ציינה חברת ההשמה כי המועמד נפסל כיוון שלא היה לו ניסיון קודם בתפקיד סמנכ"ל כספים, אף על פי שבמודעה שפרסמה החברה לא נזכרה דרישה כזו.
חברת השמה א' הסבירה למשרד מבקר המדינה בתשובתה כי הדעת נותנת שגוף כה גדול ומורכב כמו החברה, העתיד להשתנות שינויים כה גדולים ומהותיים, בעיקר בתחום הכספים, יראיין אך ורק סמנכ"לים בתחום הכספים שלהם ניסיון רב בעבודה בחברות שפעילותן כה רבה, ולא חשבים או עוזרי חשבים שאין להם ניסיון בקשר עם בנקים, בשדרוג מערכות המחשוב וכו'.
משרד מבקר המדינה העיר לחברה כי אם חשבה שאחד מתנאי הסף למשרה האמורה צריך להיות ניסיון קודם בתפקיד סמנכ"ל כספים, היה עליה לכתוב זאת במודעה שפרסמה, ולא לפסול מועמדים שאינם עומדים בתנאי הזה.
(ב) כאמור, בנוהל איוש בכירים נקבע שלמועמדים בעלי תואר שני יהיה יתרון כאשר ינסו להתקבל למשרת סמנכ"ל כלכלה וכספים.
נציג רשות החברות אף העלה את נושא החשיבות של התואר השני בדירקטוריון החברה.
משרד מבקר המדינה העיר לחברה כי עניין זה הושמט מהמודעה שפורסמה בעיתון.
(ג) לפי מסמכי חברת ההשמה נענו למודעה 72 מועמדים.
לאחר סינון ראשוני שעשתה החברה על פי קורות החיים נבחרה קבוצה של 14 מועמדים פוטנציאליים.
יצוין כי שלושה מהמועמדים האלה לא שימשו בעבר סמנכ"ל כספים: אחד שימש ראש אגף כספים בחברה מסוימת, שני שימש ראש מחלקת כספים בחברה אחרת ושלישי שימש מנהל אגף הכלכלה של הרכבת.
משרד מבקר המדינה העיר לחברה כי לא דרשה מחברת ההשמה להכין רשימה מרוכזת של הסיבות לפסילת 58 מועמדים בסינון הראשוני ושישה מועמדים בסינונים הנוספים, אף על פי שסדרי המינהל התקין מחייבים את החברה לתעד את כל פעולות המיון כדי שיהיה אפשר לבקרן ולבדוק את תקינותן.
שלא על פי הוראות הנוהל לאיוש בכירים, הדירקטוריון אישר את המינוי ולא וידא שהליך האיתור היה תקין, כלומר שההליך היה שוויוני ותחרותי ושהמיונים שנעשו בשלבי הביניים שלו מנומקים כראוי.
במכתב ששלח מנכ"ל החברה למזכירת החברה ב- 6.
05 :הוא תיאר את הליך המיון כדלהלן 42 מועמדים הגישו קורות חיים; על פי המלצת חברת ההשמה הובאו שמונה מועמדים לראיון אצל מנהל החברה לפני שיעברו מבחן השמה; לאחר הראיונות הופנו לבחינות במכון ההשמה שישה מועמדים, ושניים מהם הסירו את מועמדותם; ארבעה מועמדים נבחנו במכון ההשמה, .
4 )בש"א (ירושלים 1050/07 'חיים שחם נ' מדינת ישראל ואח, מובא מתקדין.
ושלושת המועמדים הטובים ביותר זומנו לוועדה לאיתור מועמדים, שבה ישבו מנכ"ל החברה, הסמנכ"ל לתפעול והסמנכ"ל להנדסה; הוועדה החליטה לבחור בעובד א', משום שסברה שהוא בעל הניסיון המקצועי הרב ביותר והידע הרחב ביותר בתחום.
בוועדת המשאבים של הדירקטוריון שהתכנסה ב- 11.
ציין מר עוזני כי לעובד א' הציונים הגבוהים ביותר במיונים בתיקי החברה לא נמצאו מסמכים של חב רת ההשמה המתעדים את המשך הליך הבחירה - לאחר שנבחרו 14 מועמדים פוטנציאליים.
לא נאמר כמה מ -14 המועמדים נבחנו ואיך נבחרו שלושת המועמדים הסופיים.
המסמכים האלה חשובים מאוד בשל ההבדלים בין התיאור של הליך הבחירה הראשוני שמסרה חברת ההשמה ובין התיאור שמסר מנכ"ל החברה (והוצג גם לדירקטוריון).
(ד) הוועדה לאיתור מועמדים דנה בשלושה מועמדים והמליצה לקבל את עובד א' לתפקיד סמנכ"ל כלכלה וכספים.