HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
שם הדוח: רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 חיפה, תל אביב, מרכז, ירושלים ודרום).
מצבת האגף על לשכותיו מונה 36 .
עובדים הרישיונות ניתנים הן לאנשים פרטיים והן לארגונים.
לפי נתוני האגף בסוף שנת 2012 היו 151,233 בעלי רישיונות פרטיים שהחזיקו 159,438 כלי ירייה פרטיים.
כמו כן היו 1,163 גופים שהחזיקו 133,187 .
כלי ירייה הזכות לשאת כלי ירייה אינה זכות מוקנית הנתונה מלכתחילה בידי הפרט, אלא מותנית בקבלת רישיון.
הליך קבלת רישיון לכלי ירייה נועד ליצור איזון ראוי בין האינטרס לאפשר לציבור לשאת כלי ירייה מסיבות שונות, ובין האינטרס להגן על הציבור עצמו מפני פגיעה מהם.
קבלת רישיון פרטי לכלי ירייה מותנית בעמידה בתנאי סף הכרחיים וכן בעמידה של המבקש באחד מן העילות ו הקריטריונים ( להלן - תבחינים) שנקבעו על ידי השר בתיאום עם גורמי הביטחון.
ככלל, המגמה היא לתת כלי ירייה אחד בלבד לכל אדם שעומד בתנאי הסף, אף אם מתקיימים לגביו כמה תבחינים המצדיקים קבלת רישיון, אולם ישנם בעלי רישיונות המחזיקים יותר מכלי ירייה אחד.
במאי 2013 הנחה השר, כי "ככלל אין לאשר לאדם נשיאה של יותר מנשק אחד לאדם" (ראו להלן).
חלק מן התבחינים לקבלת רישיון לכלי ירייה שנקבעו לגבי אדם פרטי חלים גם על ארגונים המבקשים רישיון (להלן - רישיון ארגוני).
החוק מגדיר את הגופים הרשאים לבקש רישיון ארגוני.
גוף המבקש רישיון לכלי ירייה מחויב למנות ממונה על כלי הירייה בארגון, והוא יחויב בקבלת רישיון מיוחד (להלן - רישיון מיוחד).
כמו כן הוא ירכז את נושא מערך כלי הירייה בארגון, יהיה אחראי לכל כלי הירייה, לתקינותם, לאבטחתם ולשימוש בהם וכן למשתמשים בהם.
התנאים לקבלת רישיון ארגוני נק בעים על ידי האגף ומשטרת ישראל.
הארגונים כוללים בעיקר חברות לשירותי אבטחה ושמירה, יישוביים, מפעלים, משרדי ממשלה וארגונים המשתמשים בכלי ירייה כמו מטווחי ירי ובתי מסחר לכלי ירייה5 .
עד מרץ 2011 היה שר הפנים ממונה על ביצוע החוק, והאגף פעל במשרדו.
בדצמבר 2010 החליטה הממשלה להעביר את סמכויות שר הפנים שבחוק לשר לביטחון הפנים ואת האגף למשרד לבט"פ.
ההחלטה התקבלה בעקבות המלצותיה של ועדה בין-משרדית 6 לבחינת מערך הרישוי של כלי הירייה לשומרים (להלן - ועדת ברינקר).
הוועדה המליצה, בין היתר, על העברת הטיפול ברישוי של כלי הירייה לשומרים בחברות שמירה מאחריותו של משרד הפנים לאחריות המשרד לבט"פ, שתאפשר את ביצוען של משימות חשובות נוספות הקשורות לנושא.
למימוש החלטת הממשלה הוקם צוות משותף לשני המשרדים, ובפברואר 2011 נחתם מזכר הבנות ביניהם שמטרתו להתוות את קשרי העבודה, ההיקף ותחומי האחריות של כל אחד מהגופים בשלבי המעבר.
בחודשים אפריל-אוגוסט 2013 בדק משרד מבקר המדינה את נושא "רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם".
בבדיקה נבחנו הה ליכים למתן רישיון להחזקת כלי ירייה ומערכת הפיקוח והבקרה על קיום תנאי הרישיון והוראות החוק.
הבדיקה נעשתה במשרד לבט"פ: במטה, באגף ובשש לשכותיו.
בדיקות השלמה נערכו במשטרת ישראל בחטיבת האבטחה, במשרד הבריאות .
5 המסגרת החוקית לרישוי שומרים ולהסדרת עיסוקם נמצאת בחוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה, התשל"ב - 1972 .
החוק קובע, כי לא יקיים אדם משרד לשירותי שמירה, לא יארגן שירותי שמירה ולא יעסוק כשומר, אלא אם יש בידו רישיון לכך מאת ועדת הרישוי הממונה על ידי שר המשפטים העוסקת במתן רישיונות להפעלת שירותי שמירה.
כמו כן, על פי המלצת שר הביטחון, השר מאשר שיישוב מסוים ראוי לנשיאת כלי ירייה לצורך השמירה על הנפש, הרכוש ועל דרכי התחבורה אליו.
על פי החוק יהיה ממונה השמירה ביישוב בעל רישיון מיוחד להחזקת כלי ירייה.
יצוין כי מפעל ראוי נקבע לפי מיקום המפעל או אופי עיסוקו.
בכל מפעל ראוי יש בעל רישיון מיוחד להחזקת כלי ירייה.
6 ,הוועדה בראשות ניצב בגמלאות דן ברינקר ובהשתתפות נציגים ממשרדי הפנים, המשפטים הבריאות, המשרד לבט"פ ונציגת ציבור.
הוועדה הגישה את המלצותיה ביולי 2005.
המשרד לביטחון הפנים 361 .
:שם הדוח רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 ובמשרד הרווחה והשירותים החברתיים (להלן- משרד הרווחה).
בדיקה קודמת של הנושא בידי משרד מבקר המדינה התקיימה בשנת 19977.
מדיניות המשרד לבט"פ .
בשנים 2011 ו- 2012 ביטא השר את מדיניותו בנושא כלי הירייה במסמכי מדיניות.
אחד היעדים ב מדיניות שקבע השר היה "שיפור משמעותי ברמת הביטחון האישי והקהילתי ותחושת הביטחון האישי".
במסמך מדיניות השר לשנים 2012 -2011 מאוקטובר 2011 ,צוין שהמהלך של העברת האגף ממשרד הפנים למשרד לבט"פ יביא לידי הגברה והידוק של שיתוף הפעולה בין מנגנוני התיאום והפיקוח של משטרת ישראל ושל האגף, כדי לצמצם באופן ממשי את מספר כלי הירייה המוחזקים ללא רישיון, ולהגביר את הפיקוח והשליטה על כלי הירייה.
המסמך בנושא מדיניות השר לשנת 2013 מאוגוסט 2012 דומה בעיקרו למסמך שפורסם באוקטובר 2011 .
במטרות וביעדים נקבע שיש לפעול לצמצום מספרם של כלי הירייה הבלתי חוקיים ובשימוש האסור בכלי ירייה חוקיים במדינת ישראל.
באוגוסט 2011 פורסמו גם תבחינים למתן רישיון להחזקת כלי ירייה ברישוי פרטי שהשר חתום עליהם.
בראשיתם צוין, כי "מדיניות השר הינה לצמצם את מספר כלי הירייה המצויים בידי הציבור, תוך העדפת כלי ירייה לארגונים מורשים, ובהרשאתם - למועסקים בהם לצורך עיסוקם".
עמדה דומה הציג השר בדיון שקיים במאי 2013 עם נציגי המשטרה ועובדי המשרד לבט"פ, ובו ביקש המלצות נוספות לצמצום מספר הרישיונות הפרטיים.
הו א ציין שאיום הטרור שהיה קיים בזמנו הוסר ברובו, ועל כן יש להתאים לכך את מספר כלי הירייה.
יצוין כי במאי 2013 פרסם מבקר הפנים של המשרד לבט"פ (להלן - מבקר הפנים) דוח ביקורת בנושא "השירות לאזרח בתחום כלי ירייה פרטיים" (להלן - דוח הביקורת).
מדוח הביקורת עולה שמ דיניות השר בנוגע לצמצום ממשי במספר כלי הירייה המוחזקים ללא רישיון אינה מיושמת הלכה למעשה.
מבקר הפנים המליץ למנהל האגף "לנהוג ביתר נחישות, תקיפות ונחרצות ולפעול בכל דרך אפשרית, בין בפעילות שוטפת, בין בפעילות יזומה ובין בפעילות שונה ממה שנעשה עד כה, למימוש מדיניות השר הנוגעת לצמצום משמעותי של כלי נשק המוחזקים ללא רישיון".
משרד מבקר המדינה בדק את הפעולות שנקט האגף ליישום מדיניות השר בנוגע לצמצום מספרם של כלי הירייה הבלתי חוקיים, כלי הירייה החוקיים ובמספרם של בעלי הרישיונות הפרטיים.
להלן הממצאים: הפעולות לצמצום מספר כלי הירייה הבלתי חוקיים בתקנות כלי היריה (תוקפם של רישיונות), התשס"ג- 2002 (להלן- התקנות), נקבע כי תוקפו של רישיון כלי ירייה פרטי יהיה שלוש שנים ממועד נתינתו או חידושו.
החוק קובע שמי שמחזיק בכלי ירייה שלא על פי רישיון, עובר עברה שדינה שישה חודשי מאסר.
עוד קובע החוק, כי מי שהחזיק כלי ירייה ב היתר לפי החוק, ופקע היתרו, חייב למסור את כלי הירייה למשמרת במשטרה .
בתבחינים שפורסמו באוגוסט 2011 נכתב, כי האגף "מאפשר למי שלא חידש במועד החידוש הקבוע, ועונה לאחד התבחינים התקפים, לחדש את רישיונו אם לא חלפו .
7 ,מבקר המדינהדוח שנתי 48 ( 1998 '), עמ522.
שם הדוח: רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 שישה חודשים מיום פקיעת הרישיון, בתוספת תשלום בגובה אגרת רישוי לשנה אחת".
כמו כן נכתב, כי בתום שישה חודשים יוודא האגף את הפקדת כלי הירייה, ורק לאחר מכן יאפשר, אם לא חלפו שלוש שנים מיום פקיעת הרישיון, לחדש את הרישיון בתוספת תשלום.
אם חלפו יותר משלוש שנים "יישקל אי חידוש הרישיון למשך תקופה של שלוש שנים, אשר בתומה יוכל להגיש בקשה לרישיון חדש".
נמצא כי התבחינים האמורים בנוגע לחידוש רישיון אינם עולים בקנה אחד עם הוראות החוק.
החוק קובע כי מי שלא חידש את רישיונו במועד החידוש הקבוע לו עובר עברה.
לעומת זאת, לפי התבחינים אותו אדם שלא חידש את רישיונו אך עומד בתבחינים התקפים, יכול לחדש את רישיונו, אם טרם חלפו שישה חודשים מיום פקיעת הרישיון, בתוספת תשלום בגובה אגרת רישוי לשנה אחת.
עוד נקבע בתבחינים, כי מי שהחזיק בכלי ירייה יותר משלוש שנים ללא רישיון תקף - יישקל אי-חידוש רישיונו למשך תקופה של שלוש שנים, ובתום התקופה יוכל להגיש בקשה לרישיון חדש.
בתשובת המשרד לבט"פ למשרד מבקר המדינה מאוקטובר 2013 (להלן- תשובת המשרד לבט"פ) נכתב, כי "הסעיפים המתירים לכאורה לציבור לחדש את רישיון הנשק לאחר מועד פקיעת התוקף יוסרו מנוסח התבחינים".
עוד נכתב "כי עצם מתן אפשרות לחידוש רישיון בשלב מאוחר יותר, אין פירושו מתן היתר לאי -הפקדת כלי הירייה עד לחידושו ".
לדעת המשרד לבט"פ ניתן להשתמש בכלי המינהלי של אי-מתן רישיון כעונש לאדם שלא הפקיד את כלי הירייה, ואולם השימוש בכך הוא בעייתי כאשר יש עילה לנשיאת כלי הירייה.
בהקשר זה ציין המשרד לבט"פ, כי החוק אינו אוסר על מתן רישיון למי שהחזיק בעבר כלי ירייה ללא רישיון.
לדעת משרד מבקר המדינה, ההסדר שנקבע יצר מציאות שבה בעל רישיון יכול להפר את הוראות החוק בלי שיינקט נגדו הליך מינהלי לביטול רישיון.
לפיכך נדרש האגף לפעול בנחישות לקיום הוראות החוק, לרבות דיווח מיידי למשטרה על מחזיקי כלי ירייה שלא חידשו את רישיונם במועד.
אם האג ף והנהלת המשרד לבט"פ סבורים שיש מקום להגמיש את הוראות החוק עליהם לפעול לתיקונו, כדי למנוע מצב שמעודד הפרה של הוראותיו.
האגף נוהג להעביר למשטרה את רשימת בעלי הרישיונות שרישיונם פקע רק לאחר חצי שנה מפקיעת הרישיון.
יצוין כי בדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת מיולי 2013 אמר השר, כי מי שלא חידש את הרישיון יותר משישה חודשים "נכנס אצלי לקטגוריה של חקירה וזה פלילי".
]ל[ דרוש בדצמבר 2010 פרסם קצין רישוי נשק ארצי (להלן- קצין רישוי) הנחיה (הוראת שעה) ולפיה "נקודת המוצא בטיפול המשטרתי בקבלת/תפיסת כלי ירייה שרי שיונו פג הינה להפסיק את המשך החזקת כלי הירייה באופן מיידי ולתפוס כל כלי ירייה המוחזק בידי אדם ללא רישיון, בניגוד לתנאי הרישיון ובניגוד לחוק, כל זאת ללא מגבלת מקום המגורים".
בהנחיה נכתב שהאגף אמנם מאפשר לחדש רישיון שפג תוקפו גם כמה חודשים לאחר פקיעתו, אך ההסדר לא נקבע מטעם משטרת ישראל, שהיא הגוף האוכף האמון על שלום הציבור וביטחונו.
המשרד לביטחון הפנים 363 .
:שם הדוח רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 מן האמור לעיל עולה שקיים פער בין התנהגות האגף ובין עמדת המשטרה, ואולם חילוקי הדעות לא נדונו בהנהלת המשרד לבט"פ, ולא התקבלה החלטה כיצד יש לנהוג.
מנתוני האגף שנמסרו למשרד מבקר המדינה עולה, כי ביוני 2013 היו 7,198 רישיונות פגי תוקף הרשומים על שמם של תושבים פעילים; 6,276 רישיונות פגי תוקף רשומים על שמם של נפטרים ו-607 ,רישיונות פגי תוקף רשומים על שמם של אזרחים שעזבו את הארץ אך כלי הירייה שהיה ברשותם לא הוחזר.
עולה אפוא כי יש יותר מ- 14,000 כלי ירייה ללא רישיון תקף, והם מוחזקים שלא כדין.
בתרשים שלהלן מוצג זמן פקיעת התוקף (של רישיונות תושבים) נכון ליוני 2013 : תוקף מרבית הרישיונות פקע לפני יותר מחצי שנה, ורק מיעוטם לפני שלושה עד שישה חודשים, או עד שלושה חודשים.
נמצא ש- 90% ממחזיקי כלי ירייה שרישיונם פקע מחזיקים אותו שלא כדין יותר מחצי שנה.
בתשובת המשרד לבט"פ נכתב, שהאגף הוציא באופן שוטף מכתבי התראה למי שלא ענה על התבחינים ולמי שלא חידש את רישיונו בזמן, וכן יידע את המשטרה בכך.
בתשובה משלימה של המשרד לבט"פ למשרד מבקר המדינה מינואר 2014 , הוא כתב שהכין נוהל ולפיו התראה על אי-חידוש הרישיון במועד הנדרש תישלח בדואר רשום חודש לאחר פקיעת תוקפו.
לאחר פרק 364 דוח שנתי64ג .
שם הדוח: רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 זמן נוסף של שישה חודשים יפנה פקיד הרישוי למשטרה בבקשה לאכוף את החוק כלפי בעל הרישיון.
בתשובת משטרת ישראל למשרד מבקר המדינה מאוקטובר 2013 (להלן- תשובת המשטרה) נכתב, שכיום מי שרישיונו פקע לפני יותר מחצי שנה והוא לא חידשו מוכרז "דרוש לחקירה".
יצוין כי גם לפי הנוהל החדש מכתבי ההתראה למחזיקי כלי הירייה נשלחים סמוך לפקיעת הרישיון, ויידוע המשטרה נעשה בתום שישה חודשים מיום פקיעת הרישיון.
משרד מבקר המדינה מעיר לאגף, כי היעדר הטיפול בנושא רישיונות פגי תוקף במשך פרק זמן של שישה חודשים הוא ליקוי חמור המנוגד להוראת החוק שלפיה בעל רישיון שפג תוקפו חייב להפקיד אותו עם כלי הירייה במשטרת ישראל מיד.
לדעת מ שרד מבקר המדינה, הנתון שלפיו 90% ממחזיקי כלי ירייה שרישיונם פקע מחזיקים אותם שלא כדין יותר מחצי שנה מחייבים את האגף ואת המשטרה לשפר ולייעל את המישק8 ואת שיתוף הפעולה ביניהם, ולנקוט אמצעי אכיפה סמוך למועד פקיעת הרישיון.
טיפול מהיר ואפקטיבי יוביל לקיום הוראות החוק, ולסייע ביישום מדיניות השר לצמצום מספר כלי הירייה הלא חוקיים.
הפעולות לצמצום מספר כלי הירייה החוקיים משרד מבקר המדינה בחן את השינויים במספר כלי הירייה שבידי הציבור בשנים 2012 - 2008 .
בתרשים שלהלן נתונים על הירידה במספר כלי הירייה הפרטיים שבידי הציבור .
דרכי ההתקשרות באמצעות מחשב המשרד לביטחון הפנים 365 .
:שם הדוח רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 מן התרשים עולה שבשנים 2012 -2008 חלה ירידה של כ - 18% במספר כלי הירייה שהוחזקו בידי הציבור ברישיון: בשנת 2009 חלה ירידה של כ-5% לעומת 2008 , ב - 2010 ירידה של כ-7% לעומת 2009, ב- 2011 ירידה של כ-5% לעומת 2010 ובשנת 2012 ירידה של כ -3% לעומת 2011 .
עיקר הירידה במספר כלי הירייה הפרטיים שבידי הציבור בחמש השנים האחרונות הייתה בין השנים 2010 -2008 (ירידה של כ - 11% ), ודווקא לאחר מעבר האגף למשרד לבט"פ התמתנה הירידה.
בתשובה משלימה של המשרד לבט"פ למשרד מבקר המדינה מינואר 2014 , הוא כתב שבעקבות יישום מדיניות השר, בשנת 2013 חלה ירידה של כ -6% במספר כלי הירייה שהוחזקו ברישיון בידי הציבור לעומת שנת 2012.
נמצא שהאגף לא הכין הצעות שיביאו לצמצום אפקטיבי ומשמעותי לעומת שנים קודמות במספר כלי הירייה הפרטיים, ולא הכין תכניות מפורטות על האמצעים הנדרשים להשגת היעד להפחתת מספרם.
לדעת משרד מבקר המדינה, הנהלת המשרד לבט"פ נדרשת לבחון את מכלול ההיבטים של הנושא תוך הדגשת התועלת החברתית ותחושת הביטחון של הציבור, ולהנחות את האגף לגבש לפיה ם תכנית מפורטת ליישום מדיניות השר.
תבחינים למתן רישיונות .
השראחראי לקביעת התבחינים למתן רישיון כלי ירייה בהתייעצות עם המשטרה, משרד הבריאות ו גורמי הביטחון.
המשרד לבט"פ מפרסם את דרישות הסף ואת התבחינים למתן רישיון לכלי ירייה באתר האינטרנט שלו.
החוק קובע שלא יינתן רישיון למי שטרם מלאו לו 21 שנה.
דרישות הסף קובעות גם שעל מבקש הרישיון להיות תושב קבע השוהה בישראל באופן רציף שלוש שנים לפחות, או תושב קבע שאינו אזרח מגיל 45 ומעלה; הוא נדרש לשליטה בסיסית בשפה העברית.
כמו כן עליו להיות בוגר צבא, שירות לאומי, או שירות אזרחי, ואם אינו עומד בתנאי זה עליו להיות בן 27 .
התבחינים נבדקים מדי שנתיים התבחינים התקפים ביולי 2013 פורסמו לציבור באוגוסט 2011 , ונקבע בהם כי מי שהיה בעל רישיון כדין ערב כניסת התבחינים לתוקף, אך לפי תבחינים אלה אינו זכאי לרישיון, רישיונו ימשיך להיות בתוקף עד מועד פקיעתו או למשך שישה חודשים לפי המאוחר.
יצוין כי הלשכה המשפטית במשרד לבט"פ בשיתוף משטרת ישראל מכינים עדכון לתבחינים, ועם סיומם יובאו לאישור השר.
בתשובת המשטרה נכתב ש"כלל התבחינים נכתבו, אושרו והופצו מחדש" על ידי המשטרה והאגף, והם ממתינים לאישור ולחתימה של השר.
בדיון שהתקיים במשרד המשפטים במרץ 2013 עלה, כי עמדת נציגי מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים היא, כי ראוי לקבוע את התבחינים בתקנות ולא בנוהל9 .
9 ,זאת בעיקר בשל הפגיעה האפשרית בחופש העיסוק ובשוויון הכרוכה בהוראות התבחינים וכמתחייב מהוראות סעיף 21 .
לחוק שעניינו ביצוע ותקנות 366 דוח שנתי64ג .
שם הדוח: רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 המשפטים התבחינים מאוגוסט 2011 נחתמו על ידי השר ופורסמו "בטרם לובנו כל הבעיות המשפטיות שמעוררים התבחינים".
נציגי המשרד לבט"פ מסרו, כי בכוונתם לקבוע בתקנות רק את החלק שעניינו דרישות הסף, והתבחינים עצמם יישארו בנוהל, וזאת "על מנת לשמר את הגמישות הנחוצה בהקשר זה".
בטבלה להלן מפורטים הת בחינים העיקריים למתן רישיון פרטי לכלי ירייה (תבחינים אלה תקפים במועד סיום הביקורת באוגוסט 2013:) .
שימור זכאות שניתנה בעבר .
("משמר") מי שמחזיק כדין ברישיון תקף לאקדח, רובה אויר או .
אקדח אויר, במשך עשר שנים או יותר ברצף, או מי .
שמחזיק כדין ברישיון לרובה צייד (כדוריות), רובה זעיר .
או רובה צבאי, במשך 15 .
אחר מומלצי מערכת הביטחון ובעלי 'עניין מיוחד' מטעמם .
מגורים ביישוב זכאי מי שהוכיח כי מרכז חייו מתקיים ביישוב אשר לגביו .
נקבעה זכאות על ידי משטרת ישראל.
שירות סדיר בכוחות הביטחון סרן ומעלה או מקבילים לו בכוחות הביטחון בשירות .
סדיר; קצינים מדרגת סגן ונגדים מדרגת רס"ר או .
מקבילים בשירות סדיר בכוחות הביטחון, בתום שהייה של .
שנתיים לפחות בדרגה זו.
עבר ביטחוני משוחררי צה"ל בדרגת סא"ל ומעלה או מקבילים להם .
בכוחות הביטחון; קצינים בשירות מילואים פעיל בדרגות .
סרן ומעלה או מקבילים להם בכוחות הביטחון.
ביולי 2013 היו 67,393 ,"בעלי רישיון בתבחין "משמר 52,127 בתבחין "אחר" ו- 27,756 בשאר התבחינים.
יוער כי מרבית בעלי הרישיון בתבחין "אחר" מחזיקים ברישיון עוד מלפני שנת 1996 , והם מועברים אוטומטית לתבחין "משמר" בהגיע מועד חידוש רישיונם.
עד יוני 2015 צפוי התבחין "אחר" להיבלע בתבחין "משמר".
בתרשים שלהלן מוצג השיעור של בעלי הרישיונות על פי התבחינים.
המשרד לביטחון הפנים 367 .
:שם הדוח רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 יודגש כי התבחין "משמר" והתבחין "אחר" הם תבחינים שביסודם אין צורך קונקרטי ומהותי בהחזקת כלי ירייה; מדובר בתבחינים שאינם תלויים במקום מגורים, בעיסוק נדרש או בצורך מהותי אחר.
יוצא אפוא כי רובם המכריע של בעלי הרישיונות - כ- 81% מבעלי כלי הירייה הפרטיים (כ- 120,0 00 )- מחזיקים ברישיון על יסוד התבחינים הכלליים האמורים, ורק 19% (כ- 28,000 ) מחזיקים ברישיון על יסוד תבחינים המצביעים על צורך קונקרטי מהותי.
במאי 2012 התקיים במשרד לבט"פ דיון בנושא התבחין "משמר", בהשתתפות נציגי האגף, הלשכה המשפטית במשרד, משרד המשפטים והמשטרה.
בסיכום הדיון נרשם: "מוסכם הינו בבחינת מצב בלתי נורמאלי.
במשטר של רישיון יש ]משמר[ כי עצם קיומו של תבחין להקפיד על עמידה בקריטריונים מהותיים בלבד.
הדבר אמור ביתר שאת לעניין כלי ירייה במשפט הישראלי, בהעדר זכות קנויה להחזקתו".
עוד צוין, כי "מכלל העמדות שעלו בדיון מסתמן כי המדיניות הראויה.
תהיה לבטל את התבחין המשמר ולקבוע בהוראות מעבר בלבד, כי מי שמחזיק בכלי ירייה כדין עד ביטול התבחין, ימשיך להחזיק בכלי המסוים בלבד".
יצוין כי באוקטובר 2012 "כתב מנהל האגף לראש חטיבת אבטחה במשטרה שהתבחין "משמר מפחית לחצים מצד הציבור, ולכן הוא ממליץ להשאירו למרות הבעייתיות שבו.
בישיבה בנושא תבחינים שהתקיימה ביוני 2013 ,בהשתתפות נציגי המשרד לבט"פ ונציגי המשטרה אמר מנהל האגף, ש"התבחין המשמר לא התחיל כתבחין אלא כקריטריון.
זהו אינו תבחין המצביע על צורך".
שם הדוח: רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 ,משרד מבקר המדינה העלה כי מתחילת יוני 2012 שינה האגף את סיווג התבחינים הקיימים ברישיונות תקפים לתבחין אחד - "משמר".
יוצא אפוא שכל מי שהחזיק כדין וברצף אקדח או רובה אויר במשך עשור, וכלי הירייה ניתן לו על סמך תבחין קונקרטי, נכלל באופן אוטומטי בתבחין "משמר" ללא תלות בתבחין שמכוחו ניתן לו הרישיון10 .
השינוי הוא בלתי הפיך וחל על מספר עצום של רישיונות לכלי ירייה שניתנו על בסיס תבחינים מוגדרים ותלויי עילות, והוא מקבע אותם כרישיונות בתבחין "משמר" שאינו תלוי בקיום תנאי כלשהו.
המשרד לבט"פ מסר בתשובתו, כי מדובר בשינוי במערכת המחשוב שנועד לא פשר אכיפה טובה ושיטתית יותר של התבחינים התקפים, ואפשר לאגף להתמקד באכיפת התבחינים המהותיים כלפי מי שאיננו עומד בתנאי התבחין "משמר".
זאת מאחר שלגבי העומדים בתנאי התבחין "משמר" לא נדרשה אכיפה.
הוא הוסיף כי "בעלי רישיון אשר אינם עומדים היום בדרישות התבחין המשמר לא יקבלו חידוש רישיון על סמך עילה זו מ - 1.
" אימוץ השינוי בסיווגים באופן שמרחיב את השימוש בסיווג "משמר", לא עלה בקנה אחד עם ההחלטה העקרונית של השר לנקוט במדיניות מצמצמת בכל הקשור לרישוי כלי ירייה.
הוא עמד גם בסתירה לסיכום הדיון שהתקיים במשרד לבט"פ במאי 2012 , ובו נקבע כי עצם קיומו של תבחין "משמר" הוא בבחינת מצב בלתי נורמאלי, וכי המדיניות הראויה תהיה לבטל את תבחין "משמר" תוך קביעת הוראות מעבר.
כאמור, באוגוסט 2011 חתם השר על תבחינים חדשים ובהם צוין כי "ככלל יינתן כלי ירייה אחד בלבד לכל תושב העומד בתנא י הסף אף אם מתקיימות לגביו מספר עילות המצדיקות רישיון".
מנהל האגף רשאי לאשר מתן רישיון נוסף מטעמים מיוחדים.
בדיון שהתקיים אצל השר במאי 2013 הוא הנחה, כי מאותה עת תבוטל האפשרות להחזקה או נשיאה של יותר מכלי ירייה אחד, ואישור כזה יינתן רק כחריג על ידי ראש אגף המבצעים במשטרה.
בניגוד להנחייתו האמורה של השר לא בחנו האגף והמשטרה אם נדרש להמליץ לשר להרחיב את ההנחיה גם לצמצום מספר הרישיונות שניתנו בעבר למחזיקים יותר מכלי ירייה אחד.
מנתוני האגף עולה, כי ביוני 2013 8,329 .
בעלי רישיון תקף החזיקו יותר מכלי ירייה אחד מהם 6,259 ,החזיקו בשני כלים 1,397 ,החזיקו בשלושה כלים360 ,בארבעה כלים282 החזיקו בין חמישה לעשרה כלים ו-31 החזיקו יותר מעשרה כלים (אחד מהם החזיק ב-70 כלים).
עוד עולה, כי באותו מועד החזיקו 1,013 .
איש יותר מכלי ירייה אחד ללא רישיון בתשובת המשרד לבט"פ נכתב כי "האגף בוחן נושא זה מחדש בעקבות הנחיית השר והדבר אמור לבוא לידי ביטוי בנוסח התבחינים העדכני המתגבש בימים אלה שייעשה על דעתו של ".
]במשטרה[ ראש אגף המבצעים .
10 השינוי חל על רישיונות תקפים בלבד לתקופת ההחז קה ועל סוגי כלי הירייה כדלקמן: "אקדח ורובה אויר כשבעל הרישיון החזיק בסוג כלי זה מעל 10 שנים (גם אם החליף כלי ירייה מאותו סוג).
"שנים יבוצע מתאריך פג תוקף של רישיון נוכחי המשרד לביטחון הפנים 369 .
:שם הדוח רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 משרד מבקר המדינה מעיר, כי על מנהל האגף וראש אגף מבצעים במשטרה לבחון עם הגורמים הרלוונטיים במשרד לבט"פ ובמשטרה, את הדרכים האפשריות לצמצום מספר הרישיונות להחזקת יותר מכלי ירייה אחד שניתנו בעבר, ואת הצורך לקבוע הוראת מעבר ליישום ההחלטה.
ואמנם, החל במאי 2013 הועברה סמכות זו ממנהל האגף לראש אגף מבצעים במשטרה, אך ראוי ששניהם יגבשו מתווה עתידי לצמצום רישיונות אלה ויקבעו כללים למתן היתר להחזקה ולנשיאה של יותר מכלי ירייה אחד.
הליך רישוי כלי ירייה .
החוק קובע כי פקיד רישוי11 רשאי לפי שיקול דעתו, לתת רישיון או לסרב לתתו, להתנותו בתנאים ובהגבלות או לבטל רישיון בתוך תקופת תוקפו .
בחוק נקבע שמתן רישיון והחזקתו מותנים גם בהמלצות של משטרת ישראל ומשרד הבריאות12 .
)(ראו להלן סוגי הרישיונות הניתנים הם: רישיון לכלי ירייה פרטי; רישיון לכלי ירייה ארגוני; רישיון מיוחד למפעל ראוי, ליישוב ראוי, לחברת שמירה ולמשרד ממשלתי; רישיון עשיית עסק בכלי ירייה (סוחר נשק); רישיון מנהל מטווח קליעה; רישיון מפקח מטווח קליעה ורישיון מדריך ירי.
הליך למתן רישיון ארגוני .
החוק קובע כי פקיד רישוי רשאי לתת רישיון ארגוני.
רישיון זה ניתן לארגון מורשה כמפורט להלן: לממונה של יישוב על החזקת כלי ירייה להגנת הנפש והרכוש של היישוב ועל התחבורה אליו; לבעל מפעל ראוי או למנהלו או למי שהוסמך להיות אחראי לביטחון במפעל; לעובד מדינה לצורכי ביטחון הקשורים לתפקידיהם של עובדי המשרד הממשלתי; לבעל חברת שמירה או אבטחה מורשה13 לשימוש המועסקים בשירותי השמירה שלו.
בתקנות נקבע תוקפם של רישיונות אלה לשנתיים.
לפי נתוני האגף, בסוף שנת 2012 היו 1,163 בעלי רישיונות ארגוניים.
מהם394 רישיונות לחברות שמירה ואבטחה (כ-33% ,)278 למפעלים מורשים (כ-24% ,)253 ליישובים זכאים (כ-22% ,)95 למטווחים (כ -8% ,)70 לסוחרים(כ-6% ,)65 למשרדי ממשלה (כ -6% ) ושמונה ליצרנים (כ-1% .
לפי החוק, פקיד רישוי פירושו אדם שהתמנה על ידי השר במינוי שפורסם ברשומותעובדי האגף הוסמכו כדין להיות פקידי רישום.
12 לפי החוק, פקיד רישוי רשאי לדרוש שמבקש רישיון ייבדק אצל רופא שקבע מנכ"ל משרד הבריאות לבדיקת כושרו הרפואי לשאת כלי ירייה, ותוצאות הבדיקה יועברו לפקיד הרישוי.
אחת לחודש מבוצעת הצלבת נתונים במדיה מגנטית של המחזיקים ברישיון כלי ירייה עם מאגרי משרד הבריאות.
13 בהתאם לחוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה, התשל"ב- 1972.
שם הדוח: רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 .
הליךרישוי של כלי ירייה פרטי .
המבקש רישיון פרטי לשאת ולהחזיק בכלי ירייה צריך לפנות אישית לפקיד רישוי ב אחת הלשכות, לצרף לבקשה אישורים המעידים על התאמתו לאחד התבחינים , לקיים ראיון אישי, לחתום על טופס ויתור על סודיות רפואית, על הסכמה להשתמש במידע שעל אודותיו במרשם הפלילי במשטרת ישראל ועל התחייבות להתקין כספת בביתו .
האגף מעביר במערכת הממוחשבת אתפרטי המבקשים שעומדים בתנאי הסף ובתבחינים שנקבעו , למשטרת ישראל ולמשרד הבריאות לקבלת המלצות, אך הם אינם מועברים למשרד הרווחה (ראו להלן).
משטרת ישראל בודקת במערכת הרישום הפלילי והמודיעיני על המבקשים והמחזיקים כלי ירייה וממליצה בהתאם לכך.
משרד הבריאות בודק ומאשר את הכשירות הנפשית של מבקשי רישיונות ומחזיקי כלי ירייה.
הבדיקה במשטרה ובמשרד הבריאות לבחינת כשירותם של כל בעלי הרישיונות מבוצעת מדי חודש.
האגףמנהל את מאגר המידע המכיל את הקובץ שבו מופיעים שמותיהם של כל בעלי הרישיונות ואת קובץ כלי הירייה ש ניתנו רישיונות להשתמש בהם.
ה קובץ מכיל נתונים אישיים על בעל הרישיון (לרבות לאום, דת, מין, אזרחות, מצב משפחתי, כניסות ויציאות מהארץ, בני משפחה, כתובות, טלפונים וכו') ופרטים מזהים של כלי הירייה והסטטוס של ו (הפקדה במשטרה, השבתה וכו').
לפי נתוני האגף, בסוף שנת 2012 היו 151,233 בעלי רישיונות פרטיים.
החוק קובע שאדם הרואה עצמו נפגע מההחלטה שלא לתת או לא לחדש לו את הרישיון- רשאי להגיש לאגף ערר בכתב תוך 45 ימים ממועד קבלתה .
עוד נקבע כי ההחלטה בערר צריכה להינתן בתוך 45 ימים ממועד הגשתו.
הטיפול בעררים הועבר החל באוקטובר 2012 ממטה האגף ללשכות.
קיימים שלושה סוגי עררים: הראשון ערר בריאות בגין פסילה בעקבות המלצת משרד הבריאות.
ערר זה מופנה להחלטת רופא בודק מתוך רשימה שקבע משרד הבריאות; השני ערר בגין אי -עמידה בתבחינים או בתנאי הסף, והוא נבדק באגף, והשלישי ערר משטרה בגין המלצה שלילית שנתנה המשטרה, והוא מופנה אליה לבדיקה נוספת.
בשנת 2012 הוגשו לאגף 1,451 ( עררים731 מתוכם בגין אי-עמידה בתבחינים ו -720 עררי משטרה).
מדוח הביקורת של מבקר הפנים עולה, כי הטיפול בעררים באגף ובמשטרה הוא ממושך ונמשך יותר מהקבוע בחוק.
מנהל האגף השיב למבקר הפנים, בעיקר בנוגע לעררים רק לאחר קבלת ]באגף[ המוגשים למשטרה, כי "עררים בהם נדרשת תגובת המשטרה נדונים התגובה העלולה להגיע לעתים בזמן ארוך שאינה מאפשרת קבלת החלטה בזמן הקבוע בחוק".
בתשובת המשטרה למבקר הפנים נכתב שהמשטרה ביצעה מספר פעולות לצמצום פערי הטיפול ולקיצור זמן הטיפול בערר: הגדלת מספר הקצינים המוסמכים לטיפול בערר מאחד לשלושה; הפסקת הנוהג להמתין לקבלת חוות דעת נוספת מיחידת השטח; הצבת קצין שכל עיסוקו הוא טיפ ול בעררים.
המשטרה כתבה עוד שהיא פועלת באופן מזורז לצמצום זמני הטיפול, וכי עקב העומס בטיפול בעררים הסמיך המפכ"ל גם את ראש מחלקת אבטחה ואת ראש מחלקת מעברים ותשתיות לטפל בהם.
להלן ממצאים על המישקים שבין האגף, משרד הבריאות, משרד הרווחה ומשטרת ישראל.
:שם הדוח רישוי כלי ירייה והפיקוח על החזקתם מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 משרדהבריאות .
החוק קובע כי פקיד רישוי שקיבל בקשה לרישיון יעבירה למנכ"ל משרד הבריאות שרשאי להודיע לו על אשפוז המבקש עקב מחלת נפש או חשש למחלת נפש, פקיד הרישוי רשאי גם להעביר למשרד הבריאות פרטים של מחדשי רישיון כלי ירייה שניתן להם בעבר.
החוק קובע עוד, כי רופא, פסיכולוג, קצין בריאות הנפש או עובד סוציאלי במערכת הבריאות שנודע לו שמטופל אצלו מחזיק בכלי ירייה, ולדעתו הוא מסכן את עצמו או את הציבור - עליו להודיע על כך למנכ"ל משרד הבריאות, והוא רשאי להעביר את הידיעה בין היתר לפקיד הרישוי (להלן - הודעת מטפל).
בחוזר המנכ"ל מיוני 1996 נכתב שמנכ"ל משרד הבריאות הסמיך את ראש שירותי בריאות הנפש לקבל הודעות מטפל, והן יועברו על ידו לטיפול מנהל המחלקה למידע ולהערכה בשירותי בריאות הנפש (להלן - המחלקה).