HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מהשתלשלות האירועים ומהתשובות בעניין ההתקשרות עם עיתונאי ג', עולה תמונה של טיפול לקוי.
גם פרטיו של מקרה זה מלמדים כי מנכ"ל הרשות עמד מאחורי ההחלטות שהביאו לכך.
 הנהלת הרשות פעלה במק רים שפורטו לעיל ללא תכנון ועסקה ב"כיבוי שרפות" שהבעירה בעצמה: המנכ"ל פעל בניגוד לחוות הדעת שנתנו לו שומרי הסף ברשות - הסמנכ"לים לכספים ולמשאבי אנוש, מנהל כוח אדם וכן סגן הממונה על השכר.
על מוסדות הרשות לפעול שמקרים אלה לא יישנו.
עבודה פרטית כאמור, הרשות העסיקה במועד הביקורת 25 אנשי תקשורת בכירים.
עובדים אלה זוכים לחשיפה נרחבת בטלוויזיה וברדיו, שיש בה כדי לפתוח עבורם פתח לעבודה פרטית ולהכנסה נוספת.
נוהל הרשות העוסק ב"עבודה פרטית" מינואר 2009 (להלן- הנוהל החדש) החליף נוהל קודם באותו עניין מ - 1988 (להלן- הנוהל הישן).
בשני הנהלים הוגדרה "עבודה פרטית" כ"עבודה בשכר רשות השידור 515 .
או שלא בשכר או עיסוק שמטרתו קבלת הכנסה או רווחים, וזאת מחוץ למסגרת תפקידו של עובד ברשות".
בשני הנהלים נקבע שבקשה לקבלת היתר לעבודה פרטית תוגש לפני מועד תחילתה.
העובד יפנה בכתב למנהל החטיבה על גבי טופס מיוחד לכך, יפרט את תפקידו ברשות וימסור פרטים על העבודה הפרטית.
לפי הנוהל הישן, "כל עבודה פרטית של עובד הרשות תיעשה רק באישור בכתב מראש של מנכ"ל הרשות".
לפי הנוהל החדש, מנהל החטיבה יעביר את המלצתו למנהל המדיה, וזה יעביר אותה לחוות דעת של הייעוץ המשפטי ולאחר מכן לסמנכ"ל משאבי אנוש.
"ההחלטה ישיב לעובד בתוך ]ש[ .
למתן היתר נתונה בידי סמנכ"ל כ"א30 ימים ממועד הגשת הבקשה".
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה שאנשי תקשורת בכירים הגישו בקשה להיתר לעבודה פרטית, היא לא אושרה לפי הנהלים, ולמרות זאת הם המשיכו לעסוק בה ללא היתר; להלן פרטים: (א) עיתונאי ד': באוגוסט 2007 הגיש עיתונאי ד' בקשה לאישור עבודה פרטית בעיתון יומי רב-תפוצה.
בחוות דעת שהעבירה היועצת המשפטית למנכ"ל היא קבעה ש"מדובר בבקשה לעבודה נוספת בתחום עיסוקו של העובד, בשימוש בחומרים שהעובד מקבל עבור רשות השיד ור בתוקף תפקידו ברשות ואולי אף באותן שעות.
דברים אלה יכול שייצרו ניגוד עניינים בין תפקידו של העובד ברשות לבין תפקידו בעבודה הנוספת".
לפיכך "לא ניתן לאשר את הבקשה".
המנכ"ל פנה ליועצת המשפטית באותו החודש בבקשה לבחון שוב את בקשתו של עיתונאי ד' בטענה שאין ניג וד עניינים בין עבודתו בעיתון לבין עבודתו ברשות.
היועצת המשפטית ענתה שעמדתה בעינה עומדת, ו"אם ברצונך לשנות את עמדתך לדיון בוועד ]את[ מדיניות הרשות ואת הנוהל הקיים היום, עליך להביא המנהל, להחלטתו".
באפריל 2008 החל עיתונאי ד' לעבוד בעיתון, למרות שלא היה לו אי שור לכך.
באותו החודש הוא פנה למנכ"ל הרשות וטען שבשיחה ביניהם "קיבלתי גם את הנ"ל".
ביוני ]הפרטית[ אישורך לעבודה 2008 פנה מנהל כוח אדם למנכ"ל וציין שעיתונאי ד' ושני עובדים נוספים טענו כי המנכ"ל אישר להם לעבוד עבודה פרטית מחוץ לרשות.
מנהל כוח האדם ביקש מהמנכ" ל שיעביר אליו את האישור לכך.
בבדיקת משרד מבקר המדינה לא נמצא שהמנכ"ל השיב למנהל כוח אדם.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מסר מנכ"ל הרשות ש"גם אם הבעתי בעל פה להגיש בקשה בכתב, ]העיתונאי[ הסכמה עקרונית לעבודתו הפרטית, הנחיתי את על פי הנוהל".
משרד מבקר המדינה העי ר למנכ"ל הרשות שאמנם, לפי הנוהל הישן, אישור עבודה פרטית היה בסמכות המנכ"ל, אולם היה עליו לעשות זאת מראש ובכתב.
מתן אישור בעל פה, לרבות מתן הסכמה עקרונית, לא עלה בקנה אחד עם הוראות הנוהל.
באוגוסט ובאוקטובר 2008 פנה מנהל כוח אדם לעיתונאי ד' וביקש ממנו שימלא טופס בקשה לעבודה פרטית כדי שידונו מחדש בבקשתו.
לאחר שעיתונאי ד' עבד עבודה פרטית ללא אישור כעשרה חודשים, פנה אליו מנהל הטלוויזיה בעברית (בפועל) בינואר 2009 ומסר לו שבהתאם להוראת סמנכ"לית משאבי אנוש עליו "להפסיק מיידית מלבצע כל עבודה פרט ית מחוץ לרשות מכיוון שאין לך אישור לכך".
בינואר 2009 הגיש עיתונאי ד' בקשה להמשך עבודתו בעיתון.
בפברואר 2009 אישרה סמנכ"לית משאבי אנוש את הבקשה בהתאם לחוות דעת נוספת של מחלקת הייעוץ המשפטי, שהבקשה תאושר בכפוף להצהרה שעבודתו הפרטית אינה קשורה באופן כלשהו - כספית מסחרית, ו/או עניינית עם תפקידו ברשות, חובת הנאמנות הראשונה שלו היא לרשות, ועבודתו הפרטית לא תפגע בעבודתו ברשות ובאינטרס של הרשות או של הציבור הרחב.
האישור ניתן עד סוף 2009 .
ב- 2010 רשות השידור 517 .
המשיך עיתונאי ד' לכתוב בעיתון למרות שלא הגיש בקשה לעבודה פרטית בשנה זו.
בעקבות הביקורת הנחה המנכ"ל לבדוק את הנושא לגבי אותה שנה.
(ב) עיתונאי ה': בפברואר 2009 ביקש עיתונאי ה' מהטלוויזיה בעברית אישור לעבודה פרטית.
סגנית היועמ"ש קבעה שאין מניעה לאשר את העבודה הפרטית תוך הסדר של ניגוד עניינים.
בהתאם לכך אושרה בקשתו לשנה.
בינואר 2010 ביקש עיתונאי ה ' להמשיך את העבודה הפרטית גם ב - 2010 .
הלשכה המשפטית קבעה שאין לאשר את הבקשה בטענה של ניגוד עניינים מובהק.
לטענת תפקידו; הינה ]את[ הלשכה המשפטית, עבודה זו "פוגעת ביכולתו של העובד לבצע פוגעת באינטרס רשות השידור ובאינטרס הציבור הרחב; הינה קושרת את העובד עם מוסד הקשור קשר ענייני ומסחרי עם הרשות; וכן הינה פוגעת במעמדו של העובד ברשות" (ההדגשה במקור).
עיתונאי ה' פנה למנכ"ל, למנהל הטלוויזיה בעברית (בפועל) ולמנהלו הישיר וטען ש"מאז קבלת האישור לפני שנה לא חל שינוי עובדתי במצב למעט נותן חוות הדעת ו לדבריו, בסיס ההתנגדות בחוות הדעת הנוגע לניגוד עניינים הוכח כבר כתיאורטי בלבד ובמבחן המעשה במהלך שנת העבודה לא היו כל תקלות.
איני יכול וגם לא יהיה נכון והוגן כלפי כל הנוטלים בו חלק להפסיקו באמצע.
אבקשך לאפשר לי לסיים את תפקידי ולהאריך את האישור המבוקש".
בפברואר 2010 הודיעה הלשכה המשפטית של הרשות למנכ"ל ש"מבדיקה נוספת שערכנו בהתאם לנוהל עבודה פרטית.
אנו בדעה שאין מנוס מלסרב לבקשתו".
בבדיקת משרד מבקר המדינה נמצא כי עיתונאי ה ' המשיך את עבודתו הפרטית עד יוני 2010 .
בלי אישור עיתונאי ה ' מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2010 כי סיכם עם מנכ"ל הרשות שימשיך את עבודתו הפרטית (בעקבות התחייבותו) עד יוני 2010 .
וכך נהג לדעת משרד מבקר המדינה, מנכ"ל הרשות נהג לא כשורה באשרו לעיתונאי ה ' להמשיך את עבודתו הפרטית בניגוד לחוות הדעת של הלשכה המשפטית.
בנוהל הישן נקבע כי "לא תאושר עבודה פרטית כאשר עבודה זו עלולה לסתור אינטרסים של הרשות".
בישיבת הוועד המנהל ממרס 1995 התקבלה החלטה ש"לא תותר עבודה פרטית נוספת לעובדי הרשות במסגרת בעלי הזיכיון של הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, בין בטלוויזיה ובין ברדיו".
גם בית הדין האזורי לעבודה קבע בפסק דין מספטמבר 2001 ש"מניעת עובד של רשות השידור, העובד במדיום הרדיו, מלעבוד במדיום הטלוויזיה אצל רשות מתחרה, במקביל לעבודתו ברשות השידור.
הינה פעולה לגיטימית של רשות השידור"67 .
הנוהל החדש מינואר 2009 קבע ש"עובד המועסק במדיום של הרשות: ברדיו או בטלוויזיה, לא יקבל היתר לעבודה פרטית במדיום זהה (כך לדוג', עובד המועסק ברדיו ברשות השידור לא יעבוד בערוץ רדיו אחר, עובד המועסק בטלוויזיה ברשות השידור לא יעבוד בערוץ טלוויזיה אחר)".
67 בש"א 2501/00 פרנס נ' רשות השידור, פורסם בנבו .
בבדיקת משרד מבקר המדינה נמצאו עובדים שעבדו עבודה פרטית בגוף שידור זהה; להלן דוגמאות: רשות השידור 519 .
)(א עיתונאית ו': באפריל 2008 הגישה עיתונאית ו' העובדת בטלוויזיה בעברית וברדיו בקשה לאישור עבודה פרטית בהגשת תכנית בערוץ טלוויזיה אחר.
היועצת המשפטית לא אישרה את בקשתה, ובחוות דעתה למנכ"ל ממאי 2008 היא קבעה ש"מדובר בבקשה לעבודה נוספת בתחום עיסוקה של העובדת, בערוץ מתחרה.
דברים אלה יוצרים ניגוד עניינים בין תפקידה של העובדת ברשות לבין תפקידה בעבודה הנוספת".
ביולי 2008 'הודיע מנהל כוח אדם לעיתונאית ו ש"בקשתך לעבודה פרטית.
נדונה ע"י המנכ"ל אשר החליט בנסיבות המקרה - חשש לניגוד עניינים - לא לאשרה".
ביולי 2008 דיווחה סגנית היועמ"ש לסמנכ"לית משאבי אנוש ומינהל שבפועל עיתונאית ו' מגישה את התכנית בערוץ טלוויזיה אחר.
בפברואר 2009 התקיימה פגישה בנושא בנוכחות המנכ"ל, מנהל המדיה שבה עובדת העיתונאית, סגנית היועמ"ש וסמנכ"לית משאבי אנוש.
בפגישה הסביר מנהל המדיה שעיתונאית ו ' בהסתמך על ]לעבודתה הפרטית [ "התחייבהאישור בעל פה שקיבלה מאת המנכ"ל" (ההדגשה אינה במקור).
מנכ"ל הרשות החליט לאפשר לה להשלים את עבודתה הפרטית "כי חסר רק כחודש לסיומו ולהסביר לה שבעתיד חייבת לקבל היתר מראש על פי הנהלים".
העובדה שמנכ"ל הרשות אישר בעל פה לעיתונאית ו ' לעסוק בעבודה פרטית בגוף שידור אחר בניגוד לנוהלי הרשות ולחוות הדעת של הלשכה המשפטית משקפת פעולה בלתי תקינה.
ביולי 2009 בקשה עיתונאית ו' אישור להמשך עבודתה הפרטית.
בספטמבר 2009 ,עניינה נדון בוועדת חריגים בהשתתפות המנכ"ל מנהל המדיה שבה עבדה העיתונאית, מנהל כוח אדם, סגנית היועצת המשפטית ומנהל נוסף.
בוועדת החריגים ציין מנהל המדיה שהיות שהעיתונאית היא עובדת מצוינת הוא מעוניין "לְצַ'פֵּר אותה"68 ולשפר את תנאי השכר שלה אך אין לו אפשרות לכך, לפיכך הוא ממליץ לאשר לה עבודה פרטית.
הוועדה החליטה "לאשר לה עבודה פרטית.
]זמן צפיית שיא [ בתנאי שלא תשודר בשעות פריים טיים בעקבות החלטת הוועדה המשיכה עיתונאית ו' את עבודתה הפרטית עד סוף ינואר 2010 .
יודגש שאישור עבודה פרטית בניגוד לנהלים אינו אמצעי לשיפור תנאי שכר.
מנכ"ל ה רשות מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2010 שעיקר עבודתה של עיתונאית ו' הוא ברדיו, והיא מופיעה בטלוויזיה רק פעם בשבוע ו"לכן ".
]הנוהל[ לא ניתן לראות בכך הפרה של בנוהל החדש אין התייחסות לתדירות שבה מופיע עובד הרשות באמצעי תקשורת זה או אחר.
באשרו לעיתונאית עבודה פרטית באמצעי תקשורת אחר כדי להגדיל את שכרה פעל המנכ"ל בניגוד להוראות הנוהל ולמה שהנוהל מייצג.
68 לְצַ'פֵּר - מונח עממי שכוונתו להיטיב.
(ב) עיתונאית ז': ממאי 2008 השתתפה עיתונאית ז' מהטלוויזיה בעברית בתכנית טלוויזיה בערוץ מתחרה בשעות צפיית השיא.
העיתונאית לא הגישה בקשה בכתב לפני תחילת עבודתה הנוספת, כנדרש.
ביולי 2008 פנתה עיתונאית ז' ללשכת מנכ"ל הרשות בעניין השתתפותה בתכנית הטלוויזיה, לדבריה, "בעקבות הודעה טלפונית שהגיעה.
ולפיה קיים 'חוסר שביעות רצון' ברשות השידור.
היא הסבירה שהחליטה להשתתף בתכנית לאחר ]מהשתתפותה בתכנית[ רשות השידור 521 .
התייעצות ובתיאום מלא עם דוברות הרשות ומשרד יחסי הציבור ששירותיו נשכרו על ידי הרשות במטרה לקדם את תדמיתה.
העיתונאית קבעה שהשתתפותה שאף הביע תמיכה ]בטלוויזיה[ אושרה "על ידי מנכ"ל הרשות ומנהל.
באותו החודש מסרה סגנית היועמ"ש לסמנכ"לית משאבי אנוש שכב ר במכתב מאפריל 2008 ששלחה עיתונאית ז ' למנכ"ל היא הודיעה לו ש"בהמשך לאישור בעל פה שקיבלה ממנו, החליטה להשתתף בתכנית".
לדברי הסגנית, " היתר זה (אם ניתן) לא ניתן על פי הוראות הנוהל ואינו תקף ".
(ההדגשה במקור) בסוף מכתבה היא בקשה מהסמנכ"לית עדכון לגבי המשך הטיפול בעניין.
באוגוסט 2008 ,כשלושה חודשים לאחר שהחלה להשתתף בתכנית הטלוויזיה דרש מנהל כוח אדם מעיתונאית ז' למלא 'טופס בקשה לעבודה פרטית'.
הוא הודיע לה שלאחר מכן תידון בקשתה ותימסר לה תשובה בכתב.
עיתונאית ז ' השיבה למנהל כוח אדם כי השתתפותה אושרה על ידי "הגורמים הבכירים ביותר ברשות השידור" במרס אותה שנה והוסיפה ש"התוכנית אמורה להסתיים בחודש הקרוב.
על כן, כלל לא ברור לי מדוע אתה מבקש ממני לקיים הליך תיאורטי שאין לו כל השלכה מעשית".
בהתייחסו לאותו מכתב פנה המנכ"ל למנהל כוח אדם והביע תמיהה מדוע הדרישה למלא את הטופס נשלחה ללא ידיעת המנכ"ל.
עיתונאית ז' לא הגישה בקשה רשמית לעבודה פרטית ולא הפסיקה את השתתפותה בתכנית.
מנכ"ל הרשות מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי הוא סבור ש"השתתפותם של 'כוכבי' רשות השידור בחיי התרבות והתקשורת בארץ תורמים לרשות השידור ומחזקים אותה.
מגיש או כתב המזוהים עם רשות השידור.
ומופיעים בפומבי בהקשרים אחרים, מביאים לתודעת הציבור את רשות השידור".
עוד ציין המנכ"ל כי "ככלל, 'כוכבי התקשורת' המועסקים בערוצים המסחריים מופיעים באמצעי תקשורת שונים לבד מזה המעסיק אותם בקביעות, אינני רואה סיבה לקפח את 'הכוכבים' - של רשות השידור".
תשובת המנכ"ל סותרת את החלטת הוועד המנהל משנת 1995 , את פסיקת בית המשפט משנת 2001 ואת הנוהל החדש שנכנס לתוקף בינואר 2009 , בעיצומה של תקופת כהונתו כמנכ"ל.
אם סבר המנכ"ל שחשיפתם של אנשי תקשורת בכירים בערוצי תקשורת אחרים תועיל לרשות, הי ה עליו לפעול לעגן זאת בנוהל החדש.
משלא עשה כן ומשנקבעו על ידי הוועד המנהל נהלים חדשים היה עליו לפעול לפיהם.
 ממצאיו של פרק זה מצביעים על רצף של החלטות שהתקבלו ברובן בניגוד לִנְהָליה של הרשות ולחוות דעת משפטיות.
גם אם סברו מקבלי ההחלטות, ובהם המנכ"ל, כי היה בהחלטות אלה בכדי לקדם את השידור הציבורי, הן ביטלו למעשה את תוקף נהליה ואת חוות הדעת המשפטיות.
התנהלות זו מרוקנת מתוכן הוראות דין המחייבות את הרשות הפועלת כרשות ציבורית מכוח החוק.
העסקת נותני שירותים .
הרשות נהגה במשך שנים להתקשר עם נותני שירותים עצמאיים בתחומי עיתונאות והפקה: מגישים, בימאים, תחקירנים ועוד.
ההתקשרות עמם הייתה (1 ) במסגרת משרות בתקן; ( 2 ( ;) לביצוע תפקידים שאינם בתקן 3 ) לעבודה קבלנית למשימות מוגדרות.
התשלום להם היה באמצעות שוברי תשלום (להלן - ש"ת): נותן השירות הגיש לרשות חשבוניות על עבודתו וקיבל את התמורה לפיהן.
מלכתחילה הועידה הרשות את אופן ההעסקה לפי ש"ת להעסקה זמנית ולתפקידים בתחומי היצירה והאומנות שאינם נכללים בתפקידי עובדי הרשות (כמו: זמרים, רקדנים, נגנים ומתרגמים) בלי יצירת יחסי עובד-מעביד בין הצדדים אלא יחסי מזמין -קבלן עצמא י.
אולם במהלך השנים הייתה העסקה באמצעות ש"ת תחליף להעסקת עובדים קבועים ונמשכה לאורך זמן.
בעקבות ביקורת ציבורית על כך ובעקבות דוחות פיקוח ובקרה 69 ברשות וכן בעקבות פסקי דין 70 שקבעו כי העסקה בש"ת לאורך זמן יכולה ליצור יחסי עובד-מעביד, החליטה הרשות ב - 2003 לשנותאת ההתקשרות עם נותני השירותים העצמאים, ומאז היא מעסיקה אותם כקבלנים באמצעות חוזה עבודה קבלני למשתתף חופשי.
מעת לעת ובמקרים מסוימים נתנה הלשכה המשפטית חוות דעת על העסקתם (ראו להלן).
כאמור, לפי חוק חובת המכרזים כל תאגיד ממשלתי כהגדרתו בחוק יתקשר בחוזה לביצוע עסקה על פי מכרז פומבי.
תקנות חובת המכרזים מאפשרות לפטור ממכרז עסקה שנועדה להתקשרויות לרכישת שירותים ייחודיים שעניינם תרבות, אמנות, בידור או הווי71 ולפיהן בקשה לפטור ממכרז תובא לוועדת המכרזים והיא תחליט על סיווג ההתקשרות בטרם ייחתם חוזה התקשרות.
כאמור, התקשרות עם נותן שירותים עצמאי שסכומה גדול מ - 250,000 ש"ח לשנה תובא גם לאישור ועדת 250.
במרס 2008 נכנס לתוקף "נוהל התקשרויות ופיקוח - הפקות חוץ" המפרט את הליך ההתקשרות של הרשות עם מפיקי תכניות חיצוניים לרשות (להלן - נוהל ההתקשרות).
הנוהל החדש החליף נוהל ישן משנת 1988 ,.
לפי נוהל ההתקשרות על הרשות לפנות לציבור ולבקש לקבל הצעות על ההפקה המבוקשת; ועדת ההתקשרויות של הרשות דנה בהצעות ומחליטה על ההתקשרויות המתאימות לרשות; מנהל הטלוויזיה מודיע בכתב ליוצרים ולמפיקים שהצעותיהם אושרו והם מוזמנים לנהל משא ומתן עם הרשות על הצ עתם ועל התמורה לתשלום בעבור ההפקה; ועדת המכרזים של הרשות בודקת את התמורה להפקה ומחליטה אם לפטור את ההפקה מחובת מכרז ואם יש צורך להעביר את הנושא לדיון בוועדת 250 .
רק לאחר אישורי כל הוועדות מכינים טיוטת הסכם המועברת לבדיקה ולאישור של היועץ המשפטי של הרשות.
לפי הנוהל, כבר בשלב המשא ומתן מודיע מנהל הטלוויזיה בכתב למציעים שאין לראות במשא ומתן התחייבות של הרשות להתקשר עמם בטרם נחתם עמם הסכם סופי.
נוהל ההתקשרות מאפשר גם קבלת הצעות שלא באמצעות פנייה לציבור "ובלבד שהתקשרויות אלו יעמדו בתנאי סף שייקבעו ע"י הנהלת הרש ות ושלא יעלו על 30% מתקציב כלל ההתקשרויות באותה שנה".
מאחר ששנת 2008 הייתה שנת .
69 ,מבקר המדינהדוח שנתי 53א ( 2002 '), עמ313 ;", "העסקה לפי שוברי תשלוםדוח האלוף (מיל') רפאל ורדי ( 2000), עמ' 27 ; 'דו"ח רו"ח הוגן, גינצבורג, אבני ושות ( 2001 '), עמ59 .
70 ע"ע 359/99 ,לוין נ' רשות השידור פורסם בפד"ע, כרך ל"ו, תשס"א - 2001 ', עמ 400.
מעבר לנוהל זה, נקבע שבשנה זו "לא תהיה מגבלה על אחוז ההתקשרויות שיבוצעו שלא בדרך של פנייה לציבור".
משרד מבקר המדינה בדק את הליכי ההתקשרות של הרשות עם שני נותני שירותים עצמאיים בה תאם לנוהלי הרשות ולחוות הדעת של הלשכה המשפטית ברשות, ולהלן הממצאים: רשות השידור 525 .
בשנים 1990 -2001 העסיקה הרשות את עיתונאי ח' שהיה עיתונאי בכיר ברדיו ובטלוויזיה באמצעות ש"ת לסירוגין .
בדצמבר 2006 חתמה הרשות על הסכם התקשרות בחוזה קבלני עם עיתונאי ח' ל השתתפותו בתכנית טלוויזיה.
תקופת ההתקשרות נקבעה לשבעה חודשים, מדצמבר 2006 ועד סוף יוני 2007 .
אף שתוקף חוזה ההתקשרות פג בסוף יוני, המשיכה הרשות להעסיק את עיתונאי ח' עד סוף 2007 ללא הארכת החוזה.
רק בדצמבר 2007 אישר מנהל כוח אדם ברשות הארכה בדיעבד של חוזה ההתקשרות.
בינואר 2008 חתמה הרשות על חוזה עם חברה שבבעלות עיתונאי ח' להפקת תכנית שבועית ששודרה בטלוויזיה במשך 25 שבועות (להלן- התכנית המלאה).
לפי החוזה, העיתונאי גם הפיק וגם והנחה את התכנית.
בפגישה שהתקיימה ביוני 2008 בין מנכ"ל הרשות לבין עיתונאי ח' סוכם כי תישקל הפקת עונה נוספת של התכנית המלאה.
ההתקשרות עם העיתונאי הועלתה בישיבה של ועדת התקשרויות של הרשות בתחילת ספטמבר 2008 , והוועדה לא אישרה את ההתקשרות.
באוקטובר אותה שנה התקיימו דיונים ברשות לגבי שילוב העיתונאי בתכנית טלוויזיה במתכונת שונה מהתכנית המלאה (להלן - התכנית המצומצמת) שתופק על ידי הרשות באמצעות משאבים פנימיים.
הוחלט שהעיתונאי יערוך ויגיש אותה, וההתקשרות עמו תהיה בהסכם קבלני לפי מחיר לא ]המצומצמת[ קבוע לתכנית.
עוד הוחלט בדיונים, ש"שום פעולה בגין התכנית תתחיל טרם חתימה על חוזה".
יצוין שעלות הפקת תכנית מצומצמת נמוכה מעלות הפקת תכנית מלאה.
בנובמבר 2008 ,, פנה מנהל הטלוויזיה בעברית (בפועל) לסמנכ"לית משאבי אנוש פירט לפניה את המתכונת שנקבעה לתכנית המצומצמת ומסר לה שבעקבות "הנחיית היו"ר לא להעלות מגישים חדשים לאוויר טרם חתימת הסכם עימם, אודה לך על גיבוש מה בהקדם".
]'עיתונאי ח[ יר וסיכום העסקתו של במהלך נובמבר ודצמבר 2008 דנו ברשות במימון התכנית המצומצמת.
בסוף נובמבר 2008 המליץ מנהל חטיבת החדשות בטלוויזיה (בפועל) לבדוק את היכולת לעמוד בעלויות התכנית קודם החתימה על הסכם שיחייב את הרשות.
המנכ"ל כתב למנהל הטלווי זיה בעברית (בפועל) בדצמבר 2008 שבניסוח ההסכם עם עיתונאי ח' יש לקחת בחשבון "שהתוכנית עלולה לרדת לפני סוף העונה בשל קיצוצים".
בינואר 2009 מסר מנהל חטיבת החדשות בטלוויזיה (בפועל) למנהל הטלוויזיה בעברית (בפועל) שבגלל מבצע "עופרת יצוקה"72 נדחה שידור התכנית וטרם נמצא מקור תקציבי למימון.
מנהל החטיבה העריך ש"אין טעם של ממש לקיים את התוכנית וראוי להמתין עמה".
בתחילת פברואר 2009 נפגש מנכ"ל הרשות עם עיתונאי ח'.
לדברי העיתונאי73 , מנכ"ל הרשות סיכם איתו ב"תקיעת כף" שהתכנית המלאה בהפקתו תשודר החל מאוגוסט או מספטמבר 2009 במתכונת ששודרה במהלך 2008 , והסכם ההתקשרות יהיה זהה לזה שהיה בין העיתונאי לרשות ב- 2008 .
72 מבצע צבאי רחב היקף של צה"ל ברצועת עזה שהתרחש ב- 27.
באמצעות עורכת דין המייצגת אותו 526 דוח שנתי61ב .
המנכ"ל מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה שבפגישה זו הבהיר לעיתונאי ח' כי שידור התכנית המלאה מחייב אישור כל הגורמים, כנדרש על פי הנהלים - ועדת טלוויזיה74, ועדת התקשרויות, ועדת מכרזים וועדת 250 .
74 ועדה של מליאת רשות השידור הקובעת מדיניות ומאשרת את לוחות שידורי הטלוויזיה.
עיתונאי ח' והמנכ"ל ציינו שיו"ר הרשות דאז ידע על קיומה של פגישה.
יו"ר הרשות דאז מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2010 שידע ש"התקיימו מגעים, אך הוא הבהיר למנכ"ל כי אין להתחייב בשום מקרה לפני אישור ועדת טלוויזיה וכן וידוא מקור תקציבי".
ביוני 2009 , בהמשך לפגישה בין המנכ"ל לעיתונאי ח', התכנסה ועדת ההתקשרויות.
בישיבה הוקרא לחברי הוועדה מכתבו של מנהל חטיבת החדשות (בפועל) שהתכנית באחריותו שהבהיר "כי לחטיבת החדשות אין תקציב לקיום בשנת ]התכנית המלאה[ תוכנית חדשה זו 2009 .
אינני מוצא מקום לדון בתכנית .
החמור מכל, אינני מבין כיצד אני מוזמן לוועדת ההתקשרויות על ]המלאה[ תכנית מתחדשת שלא התקיים כל דיון על שידורה והפקתה העתידיים.
אני ממליץ שלא להעלות את התכנית לוועדת ההתקשרויות טרם קיום דיון מסודר על הצורך בשידורה".
מנכ"ל הרשות ענה בתגובה למכתב: " אנחנו מחויבים להפקת עונה בהתאם ]'לעיתונאי ח[ להתחייבות שלי.
בע"פעונה שעברה הורדנו לו את התכנית ]ב[ .
]מבצע עופרת יצוקה[ בשלשנה הבאה נתקשר איתו לעונה, ]ב[הבטחתי לו ש לדעתי אנחנו מחויבים לו" (ההדגשות אינן במקור).
מנהל הטלוויזיה בעברית (בפועל) מסר בתשובתו מנובמבר 2010 למשרד מבקר המדינה ש"רוב חברי הוועדה הביעו התנגדות להעלאת התוכנית, אולם המנכ"ל בעל פה ואין דרך אחרת אלא ]'עיתונאי ח [ הצהיר שהוא התחייב אישית בפני לאוויר בהקדם".
]המלאה[ לאשר את התכנית.
המנכ"ל דחף להעלות את התכנית ועדת התקשרויות איש לשידור עונה נוספת ]'עיתונאי ח [ רה "כניסה למו"מ עם באולפן הרשות עם נקודות יציאה כל ארבע תוכניות כך שבסוף שנת 2009 המשך ההתקשרות ייבחן".
מנכ"ל הרשות מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה שהוא חש מחויבות מוסרית לעיתונאי ח' "לנוכח העובדה כי התכנית לא שודרה בעונה הקודמת".
לדבריו "ועדת ההתקשרויות שמעה את עמדתם של כל החברים, של הגורמים המקצועיים ונתנו את המלצותיהם", והדיווח שלו ]העיתונאי[ בטלוויזיה אשר דנו בהצעתו של "לא השפיע על הוועדה".
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מסר יו"ר הרשות דאז ש"גם בעבר, לאחר שהתגלו מקרים שבהם התחייב המנכ"ל שלא לפי הנהלים.
נאמר לו במפורש על ידי היו"ר כי אין לו לעשות כן, והמנכ"ל הצהיר כי לא יתחייב בשם הרשות ללא .
]'עיתונאי ח[ קבלת האישורים הדרושים.
במקרה ההבטחה שנתן מנכ"ל הרשות, מר מרדכי שקלאר, בעל פה לעיתונאי ח' בדבר שידור התכנית אינה תקינה; בהבטחה זו יצר המנכ"ל התחייבות של הרשות להתקשרות עם העיתונאי, בלא שמצא לנכון לדון בעניין עם הגורמים המקצועיים בהנהלת הטלוויזיה לפני התחייבותו לעיתונאי ח'.
הגורמים המקצועיים בהנהלת הטלוויזיה התנגדו לתכנית, ולפי פרוטוקול ישיבת ועדת התקשרויות א ף לא אחד מהם צידד בהעלאת התכנית המלאה.
"שומרי הסף" של הרשות - סמנכ"ל הכספים ונציגת הלשכה המשפטית - לא התנגדו נחרצות לדרישת המנכ"ל על אף התנגדות הגורמים המקצועיים.
אישור ההתקשרות בנסיבות אלה, משקף התנהלות בלתי-תקינה שאין לקבלה.
לפי החלטת ועדת ההתקשרויות, נפגשו ביולי 2009 'נציגי הרשות עם עיתונאי ח וסיכמו את לוח הזמנים לשידור ולפיו ישודרו התכניות עד סוף 2009 ותהיה אפשרות להארכת תקופת השידור עד ל- 2010 .
בישיבה נאמר לעיתונאי כי "ביצוע ההתקשרות כפוף לחתימה על הסכם וקבלת האישורים רשות השידור 529 .
הנדרשים ע"י רשות השידור ישור התוכנית מותנה במציאת מקור תקציבי ובאישור ועדת המכרזים".
09 , בטרם סיווגה ועדת המכרזים של הרשות את ההתקשרות כפטורה ממכרז ולפני חתימת החוזה עם עיתונאי ח', הורה מנכ"ל הרשות למנהל הטלוויזיה בעברית (בפועל) לקבוע לתכנית יום ושעת שידור ולטפל בכל ההיבטים הנוגעים לשידורה החל ב- 23.
בטלוויזיה החלו בהכנות אינטנסיביות לקראת שידורה.
09 סיווגה ועדת המכרזים את ההתקשרות כפטורה ממכרז.
בגלל סכום ההתקשרות הועבר אישורה להחלטת ועדת 250 .
אישרה אותה מנכ"ל הרשות מסר למשרד מבקר המדינה כי "ביקש להבטיח כי אכן ישוריינו כל האמצעים שיאפשרו הפקת התכנית במועד הנ"ל.
אי אפשר היה להמתין עד לרגע האחרון כדי להורות להתכונן לשידור".
09 , שבוע לפני המועד המשוער להעלאת התכנית, הודיע מנהל חטיבת החדשות בטלוויזיה (בפועל), שהוועד המנהל לא אישר באותו שלב את שידור התכנית; מנהל הטלוויזיה בעברית (בפועל) הודיע שסוכם שהמנכ"ל ישלח לעיתונאי ח' מכתב בנדון ובמקביל יודיעו לו שתשודר תכנית במתכונת המצומצמת שסוכמה עמו ב- 2008.
עיתונאי ח' פנה לרשות (באמצעות באת כוחו) וציין כי באותו היום נודע לו באופן אקראי כי הרשות "החליטה במעמד צד אחד כי התוכנית לא תעלה לאוויר".
העיתונאי דרש שהרשות תפצה אותו על ההוצאות ועל הנזקים שנגרמו לו.
עקב טענותיו התקיימה ב - 23.
09 פגישה בהשתתפות מנהלים בטלוויזיה בעברית והעיתונאי, ובה סוכם כי הרשות תעסיק את עיתונאי ח' לפי הסכם קבלני במשך שנה למפרע החל מיולי 2009 בסכום חודשי קבוע עבור שירותיו המקצועיים מדי שבוע.
09 אישר מנכ"ל הרשות את הסיכום.
טיוטת החוזה הקבלני הועברה ללשכה המשפטית.
סגנית היועמ"ש קבעה כי החוזה המוצע מתאים להעסקת עובד ולא להעסקת קבלן, מאחר ששכר קבוע מתאים לעובד ולא לקבלן.
09 עדכן המנכ"ל את חברי הוועד המנהל שבשל מצבה הכלכלי של הרשות ברצונו לשלב את עיתונאי ח' בתכנית מצומצמת לאחר ביטול התכנית המלאה "ובזה נגמור את הסיפור".
בסוף ספטמבר 2009 התריע מנהל כוח אדם לפני המנכ"ל ש"לא ניתן לחתום על הסכם בטרם יאושר ע"י ועדת מכרזים ו'ועדת 250 ' ]את[ .
מטעמים אלה מציע לכנס את כל הגורמים הנוגעים בדבר כדי להשלים המו"מ באופן מסודר וללא שגיאות".
באוקטובר 2009 פנתה סגנית היועמ"ש למנהל כוח אדם והזכירה לו כי לדעתה יש להכין לעיתונאי ח' חוזה של עובד ולא של קבלן בגלל אופי ההתקשרות עמו וביקשה את התייחסותו לכך לפני התכנסות ועדת המכרזים.
באותו החודש התכנסה ועדת המכרזים לדיון בסיווג העסקת עיתונאי ח' כפטורה ממכרז.
מנהל כוח אדם מסר לוועדה שהעיתונאי כבר "התחיל לעבוד בחודש יולי 2009 ".
הוועדה החליטה שלא לדון בנושא ההתקשרות עמו מאחר ש"הנושא אינו בשל להחלטת הוועדה", והואיל ועקרונות הסכם העבודה לא היו מגובשים.
רק בתחילת נובמבר 2009 חתם מנהל כוח אדם על חוזה קבלני עם עיתונאי ח' למפרע מ - 1.
10 (14 חודשים), וסכום ההתקשרות הכולל היה יותר מ- 250,000 ש"ח.
יודגש שהחוזה נחתם אף על פי שוועדת המכרזים לא סיווגה את ההתקשרות כפטורה ממכרז, אף שמנהל כוח אדם התריע לפני המנכ"ל שלא ניתן לחתום על החוזה "בטרם יאושר ע"י ועדת מכרזים", אף שוועדת 250 לא דנה בה וחרף העובדה שהלשכה המשפטית התנגדה לחוזה קבלני ולא אישרה את נוסח החוזה.
זאת ועוד, ממסמכי הרשות עולה שהעיתונאי החל לעבוד ברשות כארבעה חודשים לפני שנחתם החוזה עמו ובטרם אושרו כל הליכי ההעסקה שלו.
09 אישר המנכ"ל תשלום מקדמה לעיתונאי ח' עוד בטרם סווגה העסקתו בוועדת המכרזים כפטורה ממכרז ואושרה בוועדת 250 עד השלמת הליכי ההתקשרות.
09 התכנסה ועדת המכרזים וקיבלה דיווח על דיון שהתקיים אצל המנכ"ל שבו הוברר שהעיתונאי כבר חתם על ההסכם הקבלני בנוסח שהרשות הציעה לו, בניגוד לדעת הלשכה המשפטית.
ועדת המכרזים סיווגה את ההתקשרות כפטורה ממכרז.
הוועדה העירה ש"סדר הפעולות הנכון והתקין הוא להביא את הנושא לסווג בוועדת המכרזים, לאחר מכן לחתום על חוזה ורק לאחר מכן לקבל את השירותים".
הוועדה גם הפנתה "את תשומת לב מנהל הטלוויזיה לסעיף בהסכם המורה כי התמורה מותנית בכך שהקבלן יספק את שירותיו.
כפי שיידרש ע"י הממונים".
09 התכנסה ועדת 250 , החליטה לאשר את העסקתו של עיתונ אי ח' והוסיפה ש"סוגיית התפוקה החודשית תיבדק (יקבל תשלום חודשי מלא בגין תפוקה מלאה)".
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מסר המנכ"ל ש"כמנכ"ל אני עוסק בעקרונות השידור והתכנים, אינני עוסק בכל ההליכים הפורמאליים".
אחד התפקידים העיקריים של המנכ"ל הוא לוודא שהרשות מתנהלת לפי נהלים ולפי כללי מינהל תקין.
לא זו בלבד שהמנכ"ל לא עסק בהליכים הפורמליים, כדבריו, אלא גרם בדרך פעולתו לרשות לפעול שלא בהתאם לכללים: ועדת המכרזים וועדת 250 , שהליכי עבודתן והחלטותיהן אמורים להיות מושתתים על הוראות הדין, נתנו בהחלטתן זו אישור רשמי לפעולות שאינן עולות בקנה אחד עם נוהלי הרשות ועם עמדת היועצת המשפטית שלה.
דברים אלו מקבלים משנה תוקף נוכח העובדה שקודם הדיון הזהירו גורמים ברשות כמה פעמים מפני אי -התקינות שבעניין.
הוועדות האלה כשלו אפוא במילוי תפקידן היסודי - הבטחת תקינות ההתקשרויות של הרשות.
בסוף דצמבר, שבועות ספורים לאחר גמר הליכי אישור העסקתו של עיתונאי ח', פנה מנכ"ל הרשות למנהל הטלוויזיה בעברית (בפועל) וביקש שיבדוק מהו היקף העסקתו של העיתונאי בטלוויזיה וברדיו.
מנהל הרדיו בעברית (בפועל) מסר למנהל הטלוויזיה שעיתונאי ח' אינו מועסק ברדיו בעברית: "פנינו אליו מספר פעמים לשתף אותו.
והוא סרב בתירוצים שונים".
מנהל מחלקה בטלוויזיה השיב שהעיתונאי מועסק רק יומיים בשבוע.
מתשובותיהם עולה אפוא שעיתונאי ח' לא הועסק בהיקף שקבעה ועדת המכרזים ושצוין בחוזה עמו.
בעקבות התשובות שקיבל מנהל הטלוויזיה בעברית (בפועל) הוא המליץ למנכ"ל הרשות לשנות את צורת העסקתו של עיתונאי ח' ולהעסיקו לגבי כל הופעה בנפרד.
"שינוי זה יהיה יעיל וחסכוני יותר".
בינואר 2010 הודיע מנהל כוח אדם לעיתונאי ח' על כוונת הרשות להפסיק את עבודתו לפי החוזה שנחתם חודשיים קודם לכן והציע לו להמשיך לשמש עיתונאי בתנאים שיסוכמו בינו לבין הרשות.