HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מדוח מפקחת הקרינה באיגוד הערים חיפה לאיכות הסביבה, דר' מונה (נופי) נעמה, לשנת 2007 (להלן- המפקחת) עולה כי מנתוני ניטור רציף שנערך בין ה - 8.
07 בשכונה בחיפה נמצאה חריגה ניכרת מהרמה המומלצת על ידי המשרד, הרבה מעל הסף הסביבתי, במשך פרקי זמן ארוכים.
07 נמדדה הקרינה החריגה הגבוה ביותר שהגיעה לרמה מקסימלית השווה ל-322 מיקרו וואט לסמ"ר, כמו כן עמד המקסימום היומי על 74-95 מיקרו וואט לסמ"ר.
במקום קיימים שלושה אתרי שידור.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2008 :הודיע המשרד להגנת הסביבה "האמור לעיל אינו נכון.
בתדרים של 1800 מגה הרץ הסף המותר הוא90 מיקרו ואט לסמ"ר, ובתדרים שמעל 2000 מגה הרץ הסף המותר הוא 100 מיקרו ואט והן ע"י מודדים ]נעמה[ נופי ]מונה[ לסמ"ר.
כך, שהרמות שנמדדו הן ע"י ד"ר מוסמכים במסגרת המדידות השנתיות שבוצעו ע"י חברות הסלולאר, אינן חורגות מן הסף המותר.
לפיכך, אין עילה להסרת מקורות הקרינה באזור".
משרד מבקר המדינה מעיר כי מדידת המפקחת הראתה עצמת קרינה מקסימלית של 322 מיקרו וואט לסמ"ר במשך כמה שעות, ויש בה חריגה ניכרת מהסף הסביבתי.
מעיון בסקרים המוקדמים עולה כי מלכתחילה ידוע היה כי במקום יהיו חריגות קרינה.
בסקר בטיחות מקדים שנערך באוגוסט 2006 במקום נמצא כי בקומה העליונה, בדירה מאוכלסת בקביעו ת, חושבה עצמת קרינה של מעל 141 מיקרו וואט לסמ"ר, שהם סטיה של כ-15% מהסף הבריאותי, דבר הנוגד את הוראות המשרד המאשר במקרים אלה עצמת קרינה של עד 10% .
בלבד עוד צוין בדוח המפקחת מ - 2007 כי מומלץ שלא להסתמך על ערכי הקרינה שחושבו לצורך הכנת סקרי בטיחות קרינה, בזמ ן הערכת רמות הקרינה בבתים שבקרבת אנטנות ובכיוון שידורן.
דוגמאות לכך: על פי סקר בטיחות קרינה מינואר 2007 הייתה רמת הקרינה הצפויה בקומה העליונה בבית בחיפה- עשרה מיקרו וואט לסמ"ר.
לעומתה הגיעה הרמה שנמדדה באמצעות התחנה עד 40 מיקרו וואט לסמ"ר במטבח הבית; דוגמה אחרת: על פי סקרי בטיחות הקרינה הייתה הרמה המקסימאלית המוערכת במרפסת של בית 40 מיקרו וואט לסמ"ר.
לעומתה היה הממוצע היומי שנמדד בה 73-58 מיקרו וואט לסמ"ר, והמקסימום היומי 95-74 המשרד להגנת הסביבה 579 .
האיגוד דרש מהממונה להפעיל את סמכותו ולהפסיק את שידורם של שלושת האתרים, ולבטל את אישורי הקמתן והפעלתן של האנטנות.
כמו כן שלח האיגוד את העתקי המכתב ללשכת ראש העיר ולאגפים שונים בעירייה.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה, מדצמבר 2008 , הודיע המשרד להגנת הסביבה כי "במקרים כאלה, של רמת חשיפה גבוהה יחסית, אין זה מספיק למדוד רק את סך כל הקרינה במקום מסוים, אלא יש לבצע ניתוח ספקטראלי12 של תדרי קרינה הרדיו, ואז להשוות לפי המשקל היחסי של כל תדר בהרכב הספקטראלי לסף המותר.
גם הנחיות המשרד וגם המלצות ICNIRP .
"מתייחסות לכך משרד מבקר המדינה מעיר כי למרות הממצאים החריגים של המפקחת שהוצגו לפני הממונה לא נעשה ניתוח ספקטראלי על ידי המשרד.
הביקורת העלתה כי המפקחת מצאה באחד החופים שבחיפה שתי אנטנות שאינן מסומנות במפה האינטראקטיבית של המשרד.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה, מדצמבר 2008 , הודיע המשרד להגנת הסביבה כי מבירור עם המפקחת עולה שהיא התכוונה לש תי אנטנות שנמצאות באחד החופים שבחיפה.
מדובר במתקן גישה של חברת רט"ן שניתן לה היתר הפעלה, ואנטנה זו מופיעה באתר האינטרנט של המשרד.
במקום פעל בעבר מוקד שידור אחר של חברת הרט"ן, והוא פורק בשנת 2006 ולכן אינו מופיע באתר האינטרנט של המשרד.
עוד הוסיף כי ההיתרים ניתנו כדין והאתר מעודכן כנדרש.
לאחר קבלת התשובה ערכה הביקורת בדיקה חוזרת.
בבדיקה עלה כי בחוף קיימות שתי אנטנות שאינן מסומנות במפה האינטראקטיבית של המשרד וכן מתקן גישה אחד.
על פי נוהג פנימי שהכינה המפקחת בשיתוף עם עיריית חיפה בשנת 2007 , מתבקש איגוד הערים חיפה להגיש לעירייה חוות דעת בנוגע להקמת אנטנות סלולריות לפני דיון בוועדה מקומית, או מתן היתר בנייה, או "טופס 4"13 .
חוות הדעת מוגשת ליו"ר הוועדה המקומית ולמהנדס העיר לאחר שנעשו הפעולות הבאות: ביקור באזור האתר ובדיקת מסמכי הבקשה שאושרו על ידי המשרד, ובכללם סקר בטיחות קרינה ואישור הקמה.
במקרים של אשרור אנטנות קיימות או "טופס 4 " יש לקיים בדיקת דוח מדידות אחרון והיתר הפעלה, וכן בדיקת התכניות המוגשות לעירייה.
הביקורת העלתה כי זהו נוהג תקדימי שאינו נהוג במקומות אחרים בארץ.
ממצאי המפקחת בדוח לשנת 2007 העלו כי לא הי יתה התאמה בין התכניות שאושרו בסקרי בטיחות קרינה ובין אלו שצורפו לבקשות להיתרי בניה שהוגשו לאישור העירייה.
לחלק מהבקשות צורפו היתרי הקמה וסקרי בטיחות קרינה שפג תוקפם.
חלק אחר מהבקשות הדנות בהקמת אתרים סלולריים בקרבת תחנות דלק .
12 בדיקת עצמת שידור עבור תחום תדרים מסוים.
13 טופס שניתן על ידי רשויות התכנון ומתיר חיבור מבנה חדש לרשת החשמל, המים והטלפון, לאחר שנתמלאו התנאים המוקדמים לכך.
או מיכלי דלק, לא כללו בדיקה והערכה של סיכוני קרינה לדלק כפי שנדרש בפרק 5 בדרישות הסקר לבטיחות קרינה, ולכן הומלץ לפני העירייה לדרוש את תיקון הסקר.
בדרך כלל אימצה העירייה את כל המלצות האיגוד, והחברות נדרשו לקיים את השינויים והתיקונים שהומלצו בחוות הדעת, והחומר המתוקן הוחזר לאיגוד לבדיקה נ וספת.
לאחר מתן אישור הבנייה והקמת האתר, ביקרו נציגי האיגוד בשטח כדי לבדוק את התאמת הבנייה להיתר.
משרד מבקר המדינה משבח את פועלה של המפקחת באיגוד הערים לאיכות הסביבה בחיפה, דר' מונה (נופי) נעמה.
מן הראוי ליישם את מודל עבודתה ביחידות סביבתיות ובאיגודי ערים נוספים.
ביוני 1999 פנה הממונה לחברות המפעילות בדרישה לשלט את מוקדי השידור שהן מפעילות עד סוף אותו חודש , והוסיף: "אי ביצוע ההוראה יגרום לביטול היתר ההפעלה לגבי כל מוקדי השידור שאינם משולטים" .
בביקורת הקודמת ציין המשרד כי אינו נותן היתר הפעלה למקור שידור חדש, אם לא הוכח שהוצבו בו שלטי אזהרה.
ביקורת המעקב העלתה כי אין שילוט של מתקני שידור, כנדרש בנוהל לסימון ושילוט מתקני שידור, ובכללם מתקני גישה אלחוטיים שלעתים מוסווים כדודי שמש, או כמנוע של מזגן.
משרד מבקר המדינה רואה בחומרה את אי-אכיפתו של המשרד את חובת השילוט של מוקדי השידור, לפי סעיף 10(3 ) לחוק הקרינה הבלתי מייננת ונוהל המשרד.
בסעיף10 א לתקנות הרוקחים נקבע שיש לשלם אגרה בעד מתן היתר מאת הממונה.
הביקורת הקודמת העלתה שהמשרד לא גבה אגרות על מתן היתרים להקמת מוקדי שידור ולהפעלתם , אף שניתנו יותר מ - 2,700 .
היתרים כאלה באוגוסט 1997 פנתה הלשכה המשפטית של המשרד למשרד המשפטים ב נוגע לקושי בגביית אגרה בעד ההיתר .
המשרד העלה את האפשרות של חקיקה ראשית בנושא הקרינה שתחייב את החברות לשלם אגרה.
עד מועד סיום הביקורת הקודמת לא הושלמו הליכי החקיקה.
ביקורת המעקב העלתה, כי סעיף 23 לחוק הקרינה הבלתי מייננת מסמיך את השר להגנת הסביבה לקבוע בתקנות, לפי חוק זה, שיש לגבות אגרות על הוצאת היתרים.
ואולם אין אפשרות לגבות את האגרות משום שעד אוקטובר 2008 .
לא אושרו התקנות בתשובתו למשרד מבקר המדינה, מדצמבר 2008 , הודיע המשרדלהגנת הסביבה כי בנובמבר 2008 אושרו תקנות הקרינה הבלתי מייננת בוועדת הפנים והגנת המשרד להגנת הסביבה 581 .
בתקנות נכלל גם פרק בנושא אגרות.
פורסמו תקנות הקרינה ברשומות 2.
בתקנות הרוקחים נקבעשעל הממונה להסמיך מומחים מטעמו שיקיימו את הבדיקות והמדידות הנדרשות בעת טיפול בבקשה להפעלה של מוקד שידור .
כן נקבע בתקנות כי עליו להיוועץ בוועדה המייעצת לשם קביעת הכישורים הנדרשים מהם.
ואולם כיוון שאין ועדה מייעצת , קבע הממונה על דעת עצמו את הכישורים הנדרשים מהמומחים שהסמיך.
עוד נאמר שם, כי מדי פעם דרש הממונה מהחברות המפעילות לבדוק את מוקדי השידור שבאחריותן .
הבדיקות נעשו בידי המומחים שהסמיך הממונה, אולם הן מומנו בידי החברות המפעילות.
משרד מבקר המדינה העיר בביקורת הקודמת כי בנסיבות אלה עלול להיווצר ניגוד עניינים בין מחויבותם של המומחים לממונה ובין מחויבותם לחברות ה מפעילות.
הוא המליץ כי מן הראוי שהמשרד ישקול את האפשרות להעסיק את הבודקים המומחים על ידי שכירת שירותיהם במישרין, ולממן את שכירת השירות באמצעות גביית אגרות מהחברות המפעילות.
בהערות משרד ראש הממשלה לדוח 50 ב, ממאי 2000 , נמסרה תגובתו של המשרד בנושא זה, לפיה יפעל לגביית אגרה מהחברות המפעילות למימון הוצאות הפיקוח והבקרה.
ביקורת המעקב העלתה כי את הבדיקה השנתית ממשיכות לעשות חברות חיצוניות במימון חברות הרט"ן.
החברות החיצוניות מכינות דוחות, והמשרד מסתמך עליהם בעת קבלת ההחלטות להנפקת היתר הקמה, או הפעלה, של מתקני שידור.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה, מדצמבר 2008 , הודיע המשרד להגנת הסביבה כי חוק הקרינה מאפשר פעולה באופן זה, ולכן הוא פועל על פי החוק.
עוד הוסיף כי הוא נותן את ההיתרים גם למודדי הקרינה והוא מפקח עליהם.
משרד מבקר המדינה מעיר כי על המשרד למצוא דרך לפקח על מוקדי הקרינה באופן שיבטל את התלות של הבודקים בחברות הרט"ן.
וזאת נוכח החשש שהתלות של החברות הבודקות, בחברות הרט"ן, עשויה לפגוע באמינות הדוחות שהן מגישות.
ביקורת המעקב העלתה כי היחידות הסביבתיות ברשויות המקומיות לא קיימו פיקוח משלהן על הקרינה, או על דוחות מודד י הקרינה באופן שוטף.
הן מקיימות מדידות קרינה רק בעקבות תלונות של תושבים, או פניה של רכז קרינה מהמחוז.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה, מדצמבר 2008 , הודיע המשרד להגנת הסביבה כי רוב היחידות הסביבתיות עוסקות באופן מקצועי ואינטנסיבי בנושא מתקני תקשורת, אגב מתן ייעו ץ למהנדסי ערים ולוועדות התכנון בנוגע להיתרי בניה למתקנים אלה.
כמו כן, ברוב היחידות הסביבתיות יש אדם אחד לפחות שעבר הכשרה בנושא מדידות קרינה, וקיבל ציוד שלפחות מחצית עלותו מומנה על ידי המשרד.
יחידות אלה מקיימות מדידות קרינה באופן עצמאי, שגם בהן יש משום פיקוח על חברות התקשורת ועל מודדי הקרינה.
כדוגמא לכך ניתן לציין את היחידות הסביבתיות בירושלים, ברעננה, ברמת גן ובראשון לציון.
כמו כן ציין המשרד כי כל המקרים נבדקו וטופלו כנדרש, ולא נמצאו ליקויים שיש בהם כדי להצדיק נקיטת צעדים נגד מודדי הקרינה.
כאמור בדיקות אלה נעשו בידי מומחים שהסמיך הממונה, אולם הן מומנו בידי החברות המפעילות.
לדעת משרד מבקר המדינה מן הראוי שהיחידות הסביבתיות יקיימו בקרה מדגמית על דוחות מודדי הקרינה של חברות הרט"ן באופן שיטתי וסדור.
מתקן גישה אלחוטית מוגדר בסעיף 1 לחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב- 1982 , "מיתקן בזק, שממדיו אינם עולים על30*50*80 ס"מ, המשמש או המיועד לשמש לצורכי קליטה ושידור ברשת גישה, הפועל בתדרים שקבע השר לעניין זה".
סעיף 266 ג לחוק התכנון והבניה קובע: "התקנת מתקן גישה אלחוטית והתקנת מתקן העגינה הנושא אותו, על גג בנין, הנעשית בידי בעל רישיון, אינם טעונים היתר לפי סעיף 145 , שר הפנים בהתייעצות עם שר התקשורת ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לקבוע תנאים נוספים לענ יין תחולת הפטור מחובת היתר כאמור ולעניין דרכי התקנה".
בסעיף 7 לחוק הקרינה הבלתי מייננת צוינו התנאים למתן היתר הפעלה, ובהם: נקיטת האמצעים הדרושים להגבלת רמת החשיפה של בני אדם לקרינה הצפויה ממתקן השידור, וכן נקיטת כל אמצעי הבטיחות הנדרשים; הצגת רישיון או אישור , התשל"ב ]נוסח חדש [ לפי פקודת הטלגרף האלחוטי - 1972 , או חוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב- 1982 , לגבי מקור הקרינה; אישור שמבקש ההיתר ערך מדידות של רמת החשיפה על ידי מודד מאושר; מבקש ההיתר הציג היתר בנייה, או לחילופין הגיש לוועדת התכנון תצהיר שהמבוקש הנו מתקן גישה אלחוטית, ולכן לא נדרש היתר בנייה, ומהנדס הוועדה לא התנגד תוך 21 .
יום לתצהיר מן המצב החוקי המתואר עולה שאם חברת תקשורת תכריז על מתקן שידור כעל "מתקן גישה אלחוטית" היא תהיה פטורה מהיתר בניה.
מאז 2006 הוקמו בארץ לפחות 1,300 מתקני גישה אלחוטית.
ההליךשל מתן הפטור עלול לפגוע באינטרס של השכנים שבסמוך למקום מגוריהם הוקמו המתקנים.
במקרים רבים הם אינם יודעים, שהמתקן עלול לפלוט קרינה, כיוון שלעתים הוא מוסווה.
התהליך של הפטור - המייתר את הצורך בדיון במוסדות התכנון - מונע גם את האפשרות להגיש השגות טרם הצבת המתקן.
במאי 2008 הוכן "סיכום היועץ המשפטי לממשלה בנושא פטור מהיתר בנייה למתקן גישה אלחוטי סלולארי" ובו נכתב: " אין כאמור מנוס מעריכת בחינה מחודשת באשר להמשך קיומו של צידוק ראוי להחלת הפטור על מתקני תקשורת סלולארית .
נוכח מורכבות הנושא וחילוקי הדעות המקצועיים כאמור, מן הראוי כי בחינה מקצועית זו תיערך על ידי צוות מקצועי בין-משרדי , משותף למשרד התקשורת, המשרד להגנת הסביבה ומשרד הפנים, אשר יערוך בחינה מעמיקה של הנושא, ישמע גורמים נוספים הנוגעים בדבר, ויבסס תשתית עובדתית ומקצועית בשאלות השונות בסוגיה הנדונה .
יש להקים את הצוות ללא דיחוי, ולקצוב זמן קצר סביר לסיום עבודתו, במגמה שקבלת החלטה סופית בעניין זה - בדבר הותרת התקנות בעינן או השמטת התדרים לשימוש סלולארי מהן - תתקבל בהקדם, ובכל מקרה לא יאוחר מתום שנה זו" (ההדגשות במקור).
המשרד להגנת הסביבה 583 .
במאי 2008 ניתן פסק דין14 בערעורים שהוגשו בעניין הקמת מתקני גישה.
בפסק הדין כתבה השופטת כי היא מצטרפת לדעתו של היועץ המשפטי לממשלה בדבר הצורך בבחינה מעמיקה של הפטור שניתן למתקני גישה בחוק התכנון והבניה התשכ"ה- 1965 , על ידי צוות מקצועי המשותף למשרדי הפנים, התקשורת והגנת הסביבה, וכי יש להקים צוות זה ללא דיחוי ולקצוב זמן סביר לסיום עבודתו.
השופטת אישרה את כל צווי ההריסה שהוצאו לאותם מתקני גישה.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה, מדצמבר 2008 , הודיע משרד התקשורת כי בתי משפט קיבלו החלטות סותרות בעניין זה.
עוד הוסיף בתשובתו כי לעניין תכליות אחרות העשויות להצדיק את הצורך ביידוע הציבור, תכליתו של הסדר הפטור למתקן גישה אלחוטית הייתה לאזן בין האינטרסים התכנוניים ובין האינטרס הציבורי לקבל שירותי תקשורת מתקדמים בטיב ובאיכות גבוהים, ובכלל זה האינטרס הציבורי שבפריסת רשתות תקשורת כלל-ארציות.
בהנחה כי ההשפעה התכנונית של מתקנים אלחוטיים קטנים הנה מצומצמת, הן מההיבט האסטטי -נופי והן בתוצאות התכנוניות העשויות לנבוע מהתקנתן, קביעת הפטור במקרים אלה משקפת את ההנחה כי אין צורך ביידוע הציבור במקרים שבהם מותקנים מתקני גישה אלחוטית בממדים קטנים שהשפעתם התכנונית מצומצמת.
משרד מבקר המדינה מעיר כי מאחר שאין צורך באישור מוסדות התכנון למתקני גישה המשמשים אנטנות סלולריות, אין האזרחים והרשויות יכולים להתנגד להקמתן ולהפעלתן של אנטנות אלה.
לדעת משרד מבקר המדינה ראוי שמשרד הפנים ומשרד התקשורת ייזמו חקיקה מתאימה כדי לתת לאזרחים את האפשרות להתנגד במקרה שעל גג ביתם, או על הגג הסמוך לביתם, מתקינים מתקן גישה.
יש לדאוג לשקיפות בהחלטות וליידוע הציבור, כנהוג בכל שינוי של תכנית בנין ערים.
קרינה אלקטרומגנטית בתדרי רדיו הפכה לחלק בלתי נפרד משגרת החיים.
קרינה זו, שניתן לשלוט בעצמתה, מוסיפה על הקרינ ה הקיימת סביבנו ממילא, ולכן יש למזער אותה למינימום ההכרחי לקיום תקשורת סלולרית, תוך שמירה על בריאות הציבור.
הביקורת הקודמת העלתה ממצאים שונים בנוגע לרישוי ולפיקוח של גורמי אכיפת החוק שחלקם לא תוקנו עד מועד ביקורת המעקב - תשע שנים אחרי הביקורת הקודמת.
חוק הקרינה הבלתי מייננת האמור לתת מענה מקיף לעניין אמנם נחקק בשלהי 2005 , והתקנות פורסמו כשנתיים לאחר המועד שנקבע לפרסומן ב - 19.
כמו כן לא מוקנית לציבור הזכות הבסיסית להתנגד להקמת מתקני גישה אלחוטית, מכיוון שזכות זו אינה מעוגנת בהליכים תכנוניים.
לדעת משרד מב קר המדינה קיימת .
14 עפ"א (תל אביב-יפו) 80217/06 יו"ר הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה הרצליה- גב' יעל גרמן ואח' נ' סלקום ישראל בע"מ.
חשיבות רבה להסדרת נושא מתקני הגישה, משום שהדבר יוצר חשש וחוסר אמון אצל אזרחים הגרים בסמוך למוקדי שידור כאלה.
לדעת משרד מבקר המדינה הפיקוח על הקמת מתקני שידור כיום אינו מספק: התקנים ביחידות הסביבתיות אינם מלאים; אין תכנית עבודה שוטפת לפיקוח על מודדי קרינה (בעלי היתר למתן שירות).
בנוסף, אי- הקמת המרכז לחקר השפעת הקרינה על בריאות הציבור, שיכול היה לתת מענה שמתבסס על ידע מדעי לסוגיית הסיכון הנגרם מקרינה אלקטרומגנטית, מחזק את חוסר האמון של הציבור ברשויות ואת החשש מקרינה אלקטרומגנטית.
האגודה השיתופית היא אחד התאגידים בתחום המשפט הפרטי בישראל2 , אך יש בה גם סממנים ציבוריים.
היא מנוהלת על ידי חבריה באופן דמוקרטי, על פי עקרונות הקואופרציה המבוססים על שיתוף, עזרה הדדית ושוויו ן.
לאגודות השיתופיות יש השפעה ניכרת על הכלכלה בישראל: הן מייצרות כ-75% מהתוצר החקלאי במדינה, מחזיקות ב-30% ,ממערך התובלה55% ,מהתחבורה הציבורית 13% מהתעשייה (מתוכם11% ,)של התעשייה הקיבוצית15% .
ממאפיות הלחם על הבטחת התנהלותן התקינה של האגודות השיתופיות והאינטרסים של חבריהן מופקד רשם האגודות השיתופיות (להלן - הרשם) המתמנה על ידי שר התעשייה המסחר והתעסוקה.
תפקידיו וסמכויותיו של הרשם מעוגנים בפקודת האגודות השיתופיות (להלן - הפקודה) ובתקנות שהותקנו מכוח הפקודה, המעניקות לו תפקידים רבים וסמכויות רחבות יותר מאלה של רשם החברות ושל רשם העמותות.
סמכויות הרשם כוללות, בין היתר: שיקול דעת ברישום אגודות שיתופיות ובשינוי סיווגן, פיקוח על האגודות השיתופיות, עריכת חקירות, סמכויות בירור בסכסוכים הנוגעים לעסקי האגודות השיתופיות וסמכות ייחודית בפירוק אגודות שיתופיות.
הרשם עומד בראש האגף לאיגוד שיתופי שבמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה (להלן - משרד התמ"ת או המשרד) המורכב משתי יחידות עיקריות: יחידת הפיקוח והיחידה המשפטית.
האגף מטפל בכ - 3,500 אגודות שיתופיות שבהן כמיליון חברים.
באגף 34 ;עובדים (כולל מזכירות ומינהלנים): הרשם22 עובדים ביחידת הפיקוח (מהם - חמישה במשרות חלקיות); 11 .
עובדים ביחידה המשפטית בחודשים מרס-ספטמבר 2008 קיים משרד מבקר המדינה ביקורת באגף לאיגוד שיתופי (להלן - האגף).
הביקורת התמקדה בסדרי הפיקוח של האגף על האגודות השיתופיות הכולל הבטחת התנהלותן התקינה תוך מתן דיווח, גילוי נאות ושקיפות כלפי חברי האגודות, בטיפולו בתלונות של חברי האגודות, וזאת - כדי לשמור על האינטרסים של החברים ועל זכויותיהם.
כמו כן בדקה הביקורת את טיפול האגף בשני סוגי אגודות באופן ספציפי - הקיבוצים (בעניין שינוי התקנון של קיבוצים ששינו את אורח חייהם) ואגודות השיכון.
סוגים אחרים הם חברה, שותפות, עמותה, אגודה עותומנית, והקדש 1150 דוח שנתי59ב .
סדרי הפיקוח על רשויות האגודה .
אף שהאגודה השיתופית היא תאגיד מתחום המשפט הפרטי, יש לה גם סממנים ציבוריים: רוב האגודות הן אגודות חקלאיות ובהן מושבים וקיבוצים המבוססים על עקרונות של שיתוף, עזרה הדדית ושוויון בין החברים בכל הקשור לאגודה ולנכסיה.
מאחר שלאגודות אלה יש חברים רבים, יש חשיבות רבה לתפקידו של הרשם, המשמש גורם שלטוני המפקח על רשויות האגודה מבחינת הדיווח, הגילוי הנאות והשקיפות כלפי החברים.
הרשם מפקח על המתרחש באגודות בעיקר באמצעות היחידה לפיקוח.
יחידה זו אחראית על הפיקוח על פעולות רשויות האגודה, ניהול פנקסיה, עסקיה ועל הדרכת האגודות והכוונתן להתנהלות נורמטיבית.
הפיקוח על האגודות נעשה בשלושה מישורים: (1 ) מעקב אחר המתרחש בהן באמצעות מסמכים שהחוק מחייב את רשויות האגודות להגישם לרשם; ( 2 ) ביקורי פיקוח שוטפים באגודות שמטרתם לבדוק את ה תנהלותן.
ביקורים אלה כוללים את ביקורי המפקחים (שישה מפקחים), כל אחד באזורו, וביקורים של הרשם המבקר באגודות יחד עם המפקח האזורי; ( 3 ) בדיקת תלונות וביצוע חקירות - הכוללות בדיקת תלונות של חברי האגודות כלפי רשויותיהן בידי המפקחים האזוריים, וחקירות שמקיימים חוקרים שממנה הרשם.
מעקב באמצעות מסמכים המוגשים לאגף .
תקנות האגודות השיתופיות (רשויות האגודה), התשל"ה - 1975 (להלן- תקנות רשויות האגודה), עוסקות באופן מפורט בשתי רשויות עיקריות הקיימות באגודה השיתופית: האסיפה הכללית והוועד (להלן - ועד ההנהלה).
האסיפה הכללי ת מקבלת את ההחלטות היסודיות החשובות, קובעת את המדיניות ומנחה את ועד ההנהלה שהוא הגוף הביצועי של האגודה המנהל את ענייניה השוטפים.
בהשוואה לגופים הקיימים בחברות בע"מ, האסיפה הכללית של חברי האגודה היא המקבילה לאסיפת בעלי המניות בחברה, וועד ההנהלה הוא המקביל להנהלת החברה.
בתקנות רשויות האגודה נקבעו המסמכים שעל האגודה להעביר לרשם, וכן סמכויות הפיקוח של הרשם על התנהלות רשויות האגודה.
משרד מבקר המדינה בדק את סדרי הבקרה שמקיים הרשם, באמצעות האגף, על העברת המסמכים אליו, ואת מידת השימוש שהוא עושה בסמכויותיו כלפי רשויות האגודה והעלה את הממצאים הבאים: המצאת מידע על האסיפה הכללית השנתית לרשם ופיקוח על התנהלותה 1.
)(א על פי סעיף 3 לתקנות רשויות האגודה, אגודה שיתופית תכנס אסיפה כללית שנתית לא יאוחר מתשעה חודשים לאחר תום שנת הכספים שלה.
עוד נקבע בתקנות כי האגודה חייבת להמ ציא לרשם תוך 15 יום העתק מפרוטוקול האסיפה הכללית השנתית.
הפרה של תקנות אלו היא עבירה לפי תקנות העבירות המינהליות (קנס מינהלי - אגודות שיתופיות), התשס"ד - 2003 , (להלן - תקנות העבירות המינהליות) שיש בצידה קנס מינהלי קצוב.
משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה 1151 .
למרות זאת נמצא כי האגף לא פעל לאכוף את תקנות רשויות האגודה, ולא התריע בפני האגודות על כך שאינן ממציאות פרוטוקולים מלאים כנדרש.
זאת - על אף שבמקרים רבים האגודות אינן ממציאות לאגף את הפרוטוקול של האסיפה הכללית השנתית הכולל את סדר היום המפורט שלה וההחלטות שהתקבלו באסיפה, כנדרש בתקנות.
האגף מסתפק בקבלת פרוטוקולים או באישור ברית הפיקוח3 לגבי קיום אסיפות כלליות העוסקות בבחירת ועד ההנהלה בלבד ואינם מתאימים להגדרת אסיפה כללית שנתית, כפי שנקבע בתקנות.
כתוצאה מכך אין בידי האגף נתונים מלאים על תקינות הפעילות השוטפת של רשויות האגודה, על ההחלטות שהתקבלו באסיפה הכללית השנתית, ועל הנושאים השונים שבהם מתחבטת האגודה שהיו עשויים לסייע לאגף בהדרכה ובהכוונה של האגודות ובפיקוח עליהן.
(ב) אחד הפרטים האמורים להיכלל בפרוטוקול האספה הכללית השנתית הוא אישור הדוח הכספי המבוקר והתקציב השנתי של האגודה.
בתקנות רשויות האגודה נקבע כי אם לא אישרה האסיפה הכללית השנתית את הדוח הכספי המבוקר ואת התקציב השנתי של האגודה, יצווה הרשם על עריכת חקירה באגודה לפי סעיף 43 לפקודה.
חשיבותו של אישור הדוח הכספי של האגודה באסיפה הכללית נובעת, בין השאר, מהצורך לבחון ולאשר את הערותיו של רואה החשבון של האגודה שניתנו בעת מתן חוות דעתו על הדוח הכספי שלה, אם היו כאלה.
חשיבותו של אישור התקציב השנתי באסיפה הכללית הוא בכך שניתן בו מידע מפורט לחברי האגודה בדבר הוצאותיה השנתיות של האגודה, ההכנסות הצפויות לכיסוין והשקעותיה.
ואולם משום שבמקרים רבים לא נשלח פ רוטוקול האסיפה הכללית השנתית לרשם, אין לו מידע אם אכן אושרו כנדרש הדוח הכספי והתקציב השנתי, וממילא לא יכול היה לקיים חקירות בעניין.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2008 הסביר האגף כי האגודה אינה דנה בנושאים המוזכרים בתקנות רשויות האגודה באסיפה שנתית אחת אלא בכמה אסיפות, ולכן עלולה ההקפדה על המצאת פרוטוקולים מלאים לגרום לשיגור פרוטוקולים רבים שאינם רלוונטים לתפקוד האגודה.
משום כך הציע האגף לתקן את התקנות.
ניסוח התיקונים הסתיים וחתימת השר עליהן מתעכבת בשל הניסוח המשפטי הסופי.
התקנות החדשות אמורות לצמצם את ה חובה להמציא פרוטוקולים לאגף רק לנושאים כמו שינוי תקנון, אישור דוח כספי שנתי, אישור תקציב, וקביעת סכום מרבי של הלוואות וערבויות, מלבד הפרוטוקולים העוסקים בבחירות לרשויות האגודה שאותם דרש האגף עד כה.
האגף הודיע כי בכוונתו לעקוב אחר קבלת פרוטוקולים אלה לאחר חתימת השר על התקנות החדשות.
(ג) להלן דוגמה לחשיבותה של אכיפת הוראות תקנות רשויות האגודה בדבר התנהלותה של האסיפה הכללית השנתית: .
3 התאגדות רשומה שלאגודות שתכליתה העיקרית היא לדאוג לביקורת החשבונות של האגודות הרשומות בה.
(1) בספטמבר 2002 התלוננה באגף ועדת הביקורת של מושב מסוים על כך שבשלוש השנים האחרונות לא התקיימה אסיפה כללית שנתית.
יתר על כן, כמה שנים מאוחר יותר, ציין רואה החשבון של האגודה בעת מתן חוות דעתו על הדוחות הכספיים לשנים 2005 -2006 , כי לאגודה יש גרעון בהון, וכי לא נתקבל אימות יתרות של זכאים ושל הלוואה שהתקבלה מגורם חיצוני, וכן נתונים על פעילות ההרחבה של המושב.
הערות אלה הן מהותיות ומצביעות לכאורה על התנהלות בלתי תקינה של ועד ההנהלה, ומן הראוי היה לדון בהן באסיפה הכללית.
(2) הביקורת העלתה כי בינואר 2008 ציין רואה החשבון בחוות דעתו לדוחות הכספיים לשנת 2006 , כי לא הוגשו לאסיפה הכללית הדוחות הכספיים של האגודה לשנים קודמות וממילא לא אושרו.
בביאורים לדוח הכספי צוין כי ייתכן שהאסיפה הכללית תורה על שינויים בדוחות הכספיים המבוקרים לשנים קודמות, ואלו ישפיעו על הצגת מצבה הכספי של האגודה ועל הנתונים הכספיים בדוחות אלה.
הערות אלה יש בהן סימני התרעה המחייבים בדיקה של התנהלות האגודה.
אולם האגף לא בדק א ת נתוני הדוח הכספי של האגודה ואת חוות הדעת של רואה החשבון שלה, וממילא לא קיים חקירה בעניין, כמתחייב מהתקנות.
יתר על כן, בסיומו של ביקור פיקוח (ראו להלן - ביקורי פיקוח באגודות) שקיים המפקח באגודה האמורה ביולי 2005 , הוא ציין כי על ועד ההנהלה לכנס אסיפה כללית ולהביא לאישורה את הדוח הכספי לשנת 2004 .
ואולם המפקח לא עקב אחר ביצוע הוראתו, ועד מועד סיום הביקורת, ספטמבר 2008 , טרם נתקבל אישור מוועד האגודה שהדוח הכספי אושר באסיפה הכללית.
בביקור הפיקוח האמור ציין המפקח עוד כי תקציב האגודה לשנת 2005 לא אושר באסיפה הכללית, ובביקור פיקוח נוסף, בדצמבר 2007 , ציין כי תקציב האגודה לשנת 2008 .
לא אושר המפקח דרש לתקן את הליקויים שהועלו, אולם לא נמצא שהתקבלה תשובה מוועד האגודה בדבר אישור התקציב, וגם לא נמצא כי המפקח עקב אחר תיקון הליקויים שהועלו על ידו.
עולה מכאן כי האגף לא אכף את תקנות רשויות האגודה בדבר המצאת פרוטוקול אסיפה כללית שנתית, וזאת על אף שהנתונים הצביעו על התנהלות לא תקינה של רשויות האגודה (ראו גם להלן - ביקורי פיקוח שוטפים באגודות).
,)לפי תקנות האגודות השיתופיות (דוח כספי, פנקסים, ספרים והודעות התשל"ו- 1976 (להלן- תקנות דוחות כספיים), על האגודות להגיש לרשם את הדוח הכספי המבוקר בצירוף נספח מאושר על ידי רואה חשבון וסקירת מנהלים.
נתוני הנספח מקנים לרשם אמצעי פיקוח על התנהלותן של רשויות האגודה.
בנספח נדרשים האגודה ומבקר החשבונות שלה לציין בין השאר את מועד אישור הדוחות ה כספיים האחרונים שאושרו באסיפה הכללית, וכן את מועד הבאת התקציב השנתי לאישור האסיפה הכללית.
משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה 1153 .
הביקורת העלתה כי עד נובמבר 2007 לא עשה האגף שימוש באופן שוטף ושיטתי בנתוני הנספחים לדוחות הכספיים שהועברו אליו ע"י האגודות.
בנובמבר 2007 החל האגף בבדיקת נתונים אלה ב אמצעות מיקור חוץ (ראו להלן - המצאת דוחות כספיים מבוקרים לרשם ובדיקתם).
כאמור, בתקנות הדוחות הכספיים נקבע כי הדוח הכספי השנתי יוגש לרשם בצירוף הנספח וסקירת המנהלים.
בתקנות רשויות האגודה נקבע כי האסיפה הכללית השנתית תאשר את הדוח הכספי השנתי, אולם לא נקבע כי האסיפה הכללית תאשר את הנספח ואת סקירת המנהלים.
משרד מבקר המדינה מעיר כי עקב חשיבותם של הנספח וסקירת המנהלים מן הראוי שהרשם ישקול להמליץ לשנות את תקנות רשויות האגודה ויגדיר את הנספח ואת סקירת המנהלים "דוחות החייבים אישור של האסיפה הכללית".
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מסר האגף כי הנושא יובא לדיון ולהתייעצות עם חברי הוועדה לכללי חשבונאות ולתקני ביקורת באגודות השיתופיות, ולאחריה יוחלט על אופן הטיפול בעניין.
מידע על בחירת ועד הנהלה באסיפה כללית ועד ההנהלה הוא הגוף הביצועי של האגודה המנהל את ענייניה השוטפים ומייצג את חבריה.
הוועד נבחר על ידי חברי האגודה לפרקי זמן קצובים כקבוע בתקנון.
תקנות רשויות האגודה קובעות כי על האגודה לכנס אסיפה כללית כדי לבחור ועד הנהלה תוך שלושה חודשים מיום תום תקופת כהונת הוועד הקודם, והן מחייבות את האגודות להודיע בכתב לרשם תוך 15 יום על בחירת ועד ועל כל שינוי בהרכבו.
אם לא כונסה אסיפה כללית תסתיים כהונת הוועד.
עוד נקבע כי תקופת כהונת ועד ההנהלה היא בין שנה לחמש שנים, תלוי בסוג האגודה ובהוראות תקנון האגודה.
ברוב האגודות כהונת ועד נעה בין שנה לשנתיים.
תקנות רשויות האגודה מסדירות את הבח ירות לרשויות האגודה וקובעות אילו מסמכים המתעדים את התנהלות הבחירות יש להעביר לאגף.
ביניהם: פרוטוקול אסיפה כללית שבה הוחלט על בחירות בקלפי ופרוטוקול ועדת קלפי.
באמצעות מסמכים אלה ניתן לפקח על קיום הבחירות במועדן לפי תקנון האגודה ועל אופן התנהלותן.
אי-הגשת ה מסמכים לאגף היא עבירה מינהלית שעונשה קנס.
מנתוני המערכת הממוחשבת שבאגף עולה כי במרס 2008 היו 1,430 אגודות (כ-43% ,) שלא העבירו לאגף פרוטוקולים על בחירת ועדים במקום אלה שכהונתם הסתיימה עד יולי 2007 .
עד מועד סיום הביקורת לא הוטלו על אגודות אלה קנסות מינהליים (ראו להלן - הטלת קנסות מינהליים).
עוד הועלה כי האגף אינו מקפיד לקבל את מלוא המידע מהאגודות על הבחירות כמתחייב מתקנות רשויות האגודה.
ברוב המקרים בריתות הפיקוח אינן מעבירות לרשם את העתקי הפרוטוקולים, כפי שנקבע 1154 דוח שנתי59ב .