HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
כן צוין בדוח שהסדר המינויים החיצוניים הפטורים ממכרז נוצל לעתים למתן הטבות למקורבים לשרים שלא היו ראויים לתפקיד.
משרד מבקר המדינה המליץ שמשרד החוץ ונש"ם יעשו בדיקה מקיפה של ההסדר ותוצאותיו וישקלו אם יש להמשיך ולקיימו.
במעקב עלה כי בעקבות הביקורת ביטלה שרת החוץ, הגב' ציפי לבני, את הפטור ממכרז לשמונה מקרב 11 ראשי נציגויות, ומשרות אלה אוישו בידי עובדי המשרד.
רק משרות השגריר בוושינגטון, הקונסול הכללי בניו יורק וראש המשלחת לאו"ם בניו יורק יאוישו במינויים חיצוניים בפטור ממכרז.
לדעת משרד מבקר המדינה, החלטת השרה לבטל את הפטור ממכרז למשרות של שמונה ראשי נציגויות ומינוי עובדים מקצועיים מהמשרד במקומם ראויה לשבח.
עם זאת, רצוי שהדבר יעוגן בהחלטת ממשלה.
נציגויות ישראל בחו"ל הן חלון הראווה של המדינה ברחבי העולם, ויש חשיבות לדרך מינוים של העובדים המשרתים בהן.
לניהול משאבי האנוש במשרד החוץ יש מאפיינים ייחודיים ובהם תחלופת העוב דים התדירה בנציגויות בחו"ל ובתפקידים בארץ הדורשת פעילות אינטנסיבית של מינוי עובדים ואוטונומיה רבה בהליכי המינויים שאין למשרדי ממשלה אחרים.
בדוח על הליך המינויים ועל קידום עובדים שפרסם מבקר המדינה ביוני 2006 הועלו ליקויים רבים ובהם ליקויים בעניינים מהותיים שהיו נחלת משרד החוץ במשך שנים רבות.
בביקורת המעקב בנושאים אלה, שנעשתה כעבור כשלוש שנים, נמצא שהמשרד השקיע מאמצים בתיקון הליקויים, ואכן כמה מהם תוקנו ובעיקר אלה: שרת החוץ צמצמה את מספר ראשי הנציגויות שאינם עובדי המשרד, המתמנים בלי מכרז, מ-11 לשלושה; נעשו שי נויים בהרכב ועדות המינויים; תוקנו כמה מהליקויים בתהליכי עבודת ועדות המינויים וברישום הפרוטוקולים; נקבע נוהל להעברת עובדים מהשירות המינהלי לשירות החוץ המינהלי ולשירות 616 דוח שנתי59ב .
המדיני, ונקבעו תנאי סף להגשת מועמדות לכמה משרות בחו"ל הנמנות עם שני סוגי שירות אלה; נקבע נוהל להעברת מידע שלילי על מועמדים לחברי ועדות המינויים, והוכנו תיאורי תפקיד ודרישות התפקיד למשרות רבות בארץ ובחו"ל.
דא עקא, המעקב העלה שעדיין בכמה נושאים מהותיים לא עשה המשרד את השינויים הנדרשים.
למשל, ועדות המינויים המשיכו למנות עובדים בשירות המינהלי לתפקי דים בשירות המדיני ובשירות החוץ המינהלי, בהם תפקידים דיפלומטיים; נקבעו תנאי סף מקלים לעובדים המעוניינים לעבור לשירות החוץ המינהלי ולא הועלו תנאי הסף למעבר עובדים משירות החוץ המינהלי לשירות המדיני; ועדות המינויים לא בחנו את המועמדים על פי אמות מידה כלליות וא חידות, ועל פי הדרישות הייחודיות של התפקידים שקבע המשרד; לא נעשה די לייעול המבנה הארגוני של המשרד.
בתשובתה מפברואר 2009 מסרה שרת החוץ "כי משרד החוץ טיפל ברצינות וביסודיות בדו"ח המבקר מיוני 2006 וישם שינויים רבים הנובעים מדו"ח זה וחלק מהשינויים נמצאים בתהליך ביצוע מתקדם".
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד החוץ לפעול לשיפור בכל התחומים שנדונו במעקב ובהם המבנה הארגוני, התקן ואיוש המשרות, בהתאם לצורכי השירות בארץ ובחו"ל.
עליו גם לפעול למלא את שורות העובדים המקצועיים שלו בבוגרי קורס צוערים ולהמשיך לפעול לשיפור מנגנוני הבחירה שבידי ועדות המינויים.
עליו לקבוע תנאי סף להגשת מועמדות לכל המשרות בארץ ובחו"ל, ועל ועדות המינויים לבדוק אם המועמדים עומדים בדרישות התפקיד ובאמות מידה שייקבעו ולהימנע מלמנותם למשרות שאינן משובצות בסוג השירות שלהם.
נוכח ההקלות בתנאי הסף להגשת מועמ דות למשרות של קצין מינהלה וקונסול קונסולרי, על המשרד לעשות כל מאמץ אפשרי למנות עובדים בעלי הכישורים הדרושים לניהול העניינים המינהליים והכספיים בנציגות.
כל זאת על מנת להבטיח רמה גבוהה של בעלי התפקידים הייצוגיים בחו"ל ובארץ.
בשנת 1969 החליטה ועדת השרים לענייני כלכלה לאשר את ייסודה של חברת נתיבי איילון בע"מ (להלן - החברה)1 .
החברה היא חברה ממשלתית על פי חוק החברות הממשלתיות, התשל"ה- 1975 .
הבעלות עליה מתחלקת באופן שווה בין ממשלת ישראל לעיריית תל אביב -יפו.
על פי תקנון החברה, כל צד זכאי למנות שבעה דירקטורים, כאשר לממשלת ישראל יש מניית הכרעה אחת באמצעות שר האוצר, והיא מעניקה לבעליה 75% .
מזכויות ההכרעה כשיש שוויון קולות בהצבעה על פי החלטת הממשלה משנת 1969 , המטרה בהקמת החברה הייתה לפתח ולהסדיר את אפיק נחל האיילון.
מאז הקמתה עסקה החברה בסלילת כבישים באפיק נחל האיילון, וכבישים עורקיים בתל אביב -יפו, בגוש דן ובתחומי העיר .
1 באפריל 1993 התפרסם דוח נפרד של מבקר המדינה, ובו שני נושאים: "תשתית הניקוז במדינה" ו"נתיבי איילון - תכנון, תפעול ותחזוקה של תשתית איילון והסדרת הנחלים איילון והירקון".
ב - 1999 פרסם מבקר המדינה את דוח הביקורת "הקמת מחלפים: איילון דרום וקיבוץ גלויות - חיל השריון", דוח שנתי 49.
כן עסקה החברה בהפרדות מפלסיות בין כביש למסילת רכבת מחוץ לתחומי גוש דן.
להלן נתונים על עלויות הפרויקטים (במיליוני ש"ח) שהחברה ביצעה בשנים 2004 - 2006 .
חברת נתיבי איילון בע"מ 1385 .
2006 2005 2004 תחומי הפעילות .
379 290 235 )פרויקט האיילון (כולל רכבת ישראל .
179 137 88 עורקים עירוניים .
152 197 100 עורקים עירוניים בערים אחרות .
3 7 12 קידום תכנון פרויקטים .
713 631 435 סה"כ החברה פועלת כמינהלה המפעילה קבלנים חיצוניים מהמגזר הפרטי.
עובדים הכנסותיה הנקיות של החברה הסתכמו כ-4 מיליון ש"ח בשנת 2004, בכ-8 מיליון ש"ח בשנת 2005 ובכ-15.
5 מיליון ש"ח בשנת 2006.
משרד מבקר המדינה בדק בתקופה אוקטובר 2007 - יולי 2008 בחברה את התקצוב של פרויקטים ואת ביצועם.
ביקורת משלימה נערכה במשרד התחבורה והבטיחות בדרכים (להלן - המשרד), במשרד האוצר ובעיריית תל אביב-יפו.
מעמד החברה והמשך קיומה במתכונתה הנוכחית .
באוגוסט 1994 חיווה היועץ המשפטי לממשלה את דעתו בפני שר האוצר ושר התחבורה בעניין הרחבת הפעילות של החברה אל מחוץ לתחומי תל אביב -יפו.
זאת בעקבות פניית משרד התחבורה בבקשה להרחיב את פעילותה של החברה לאזורים שונים ברחבי המדינה.
מחוות הדעת עולה כי החברה הוקמה לתכלית מיוחדת למתחם עירוני מוגדר, בבעלות ובניהול משותפים של הממשלה ושל עיריית תל אביב -יפו.
בפועל היא הפכה לחברה כלל -ארצית המקיימת פעילות ברחבי הארץ.
היועץ המשפטי לממשלה קבע כי החברה, שמחצית מחברי מועצת המנהלים שלה מתמנים על ידי עיריית תל אביב-יפו, וחלקה של העירייה בתקציב החברה הוא פחות מ -5% , אינה רשאית לפעול מחוץ לתחומי תל אביב -יפו אלא כאשר לפעילות יש זיקה ישירה לעיר.
לאור חוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה, הקים מנכ"ל משרד התחבורה ועדה בין-משרדית שהגישה את המלצותיה באוגוסט 1998 , והם שימשו בסיס להחלטת ממשלה עוד באותו החודש.
וזו הייתה החלטת הממשלה: 1 .
משרד התחבורה יטיל את הפעילויות והמשימות הנוכחיות של "נתיבי כרמל"2 על חברה עירונית, וזאת לא יאוחר מסוף 1998 .
משרד התחבורה יפסיק, לא יאוחר מסוף אוקטובר 1998 , את כל הפעילויות המבוצעות מטעמו באמצעות "נתיבי גליל" 2 .
משרדי התחבורה והאוצר יפעלו לסיום פעילותה של החברה בסוף 2003 ; עד אז יישמר מעמדה כחברה עירונית-ממשלתית .
בספטמבר 2002 אישרה ועדת השרים לכלכלה את בקשתו של שר התחבורה דאז ד"ר אפרים סנה להאריך את פעילותה של החברה לפחות עד סוף 2005 .
ביולי 2004 שבה הממשלה ודנה בנושא והחליטה שלא לקבוע מועד לסיום פעילותה של החברה, ושהיא תהיה רשאית לעסוק בכל תחומי פעילותה ובמסגרת מטרותיה במטרופולין תל אביב -יפו.
בכך למעשה בוטלה החלטת הממשלה הקודמת לסיים את פעילות החברה.
כן הוחלט ששר התחבורה ושר האוצר יוכלו להוסיף ולהטיל על החברה מטלות ומשימות בתחומי התכנון, הביצוע, ההפעלה והתחזוקה של תשתיות לתחבורה כללית ולתחבורה ציבורית, בתנאי שיש להן זיקה ישירה למטרופולין תל אביב-יפו.
בעקבות החלטת הממשלה מיולי 2004 דנו משרדי האוצר והתחבורה במבנה העתידי של החברה.
מהמסמכים עולה כי על פי עמדת משרד התחבורה, על החברה להיות חלק מרכזי ברשות מטרופולינית לענייני תחבורה, שמטרתה לממן ולנהל מדיניות תחבורתית במטרופולין תל אביב-יפו.
אם רשות כזו לא תוקם על ידי הרשויות המקומיות במטרופולין, בכוונת המשרד ליזום חקיקה בנושא.
בנובמבר 2008 מסר אגף התקציבים במשרד האוצר למשרד מבקר המדינה כי נושא הבעלות על החברה נמצא בעבודה בין-משרדית, שבה נבדק בין השאר מדוע חברת נתיבי אי ילון היא חברה ממשלתית, בעוד שחברת מוריה לפיתוח ירושלים בע"מ בירושלים וחברת יפה נוף תחבורה תשתיות ובנייה בע"מ בחיפה הן חברות עירוניות.
עד לאחר מועד סיום הביקורת, נובמבר 2008 , לא סיימו משרדי התחבורה והאוצר את בחינת מעמדה של החברה.
הביקורת העלתה כי החברה פועלת גם בפרויקטים שמחוץ למטרופולין ושאין להם זיקה ישירה אליו, כמו בחדרה, מודיעין, רחובות, באר יעקב והוד השרון.
יש לציין כי בוועדת המכרזים מכהנים דירקטורים מטעם עיריית תל אביב -יפו בלבד; בוועדה למסירת עבודות של החברה מכהן רק דירקטור אחד במעמד משקיף, גם הוא מטעם עיריית תל אביב -יפו.
משרד מבקר המדינה מעיר כי ככל שהשתנו פריסת הפרויקטים והיקפם הכספי של הפרויקטים שהחברה מבצעת ממועד הקמת החברה, אין כיום הלימה בין מבנה הבעלות של החברה והשליטה בדירקטוריון שלה, ובין פעילותה.
לדעת משרד מבקר המדינה על המשרד ומשרד האוצר לסיים בהקדם את בחינת מעמדה של החברה ולגבש בהתאם את המבנה שלה, תוך התחשבות בגופים אחרים שפועלים בתחום.
יחידת ביצוע מינהלית במסגרת החברה חברת נתיבי איילון בע"מ 1387 .
בתשובתה למשרד מבקר המדינה ציינה רשות החברות הממשלתיות כי תכנית העבודה של רשות החברות לשנת 2009 כוללת בחינת אפשרויות שונות בנושא לקראת גיבוש המלצה לשרים.
בפברואר 2007 פנה אגף התקציבים במשרד האוצר למנכ"ל עיריית תל אביב- יפו מר מנחם לייבה וביקר את התנהלות החברה בתקצוב פרויקטים.
הוא התריע בין היתר, כי בפרויקטים מסוימים החלה החברה לפעול ללא הרשאה תקציבית, וכי פרויקטים אחרים חרגו באופן ניכר מן האו מדנים הראשוניים שהעבירה החברה למשרד לצורך קבלת אישור תקציבי.
בעקבות המכתב החליטה במרס 2007 ועדת הביקורת של דירקטוריון החברה להטיל על המבקר הפנימי של החברה, מר עזרא יהודה, לבדוק באופן מיידי את הכיסוי התקציבי והחשיפה הכספית של החברה בפרויקטים הקיימים.
המבקר הפנימי הגיש לוועדת הביקורת שלוש טיוטות של דוח ביקורת בנושא, את האחרונה בהן ביוני 2007 .
משרד מבקר המדינה העיר לחברה שעד חודש מאי 2008 לא הגיש המבקר הפנימי של החברה דוח סופי בנושא זה.
בעקבות הערת משרד מבקר המדינה, נמסר ביוני 2008 למשרד מבקר המדינה דוח בעניי ן תקצוב פרויקטים מיום 6.
07 (התאריך של הטיוטה השלישית), הנושא את הכותרת "דוח סופי".
המבקר הפנימי הסביר למשרד מבקר המדינה כי "אינו סוברני להחליט על דעת עצמו כי טיוטת דוח שמסר לחברה היא דוח סופי"; החלטה כזו צריכה להתקבל על ידי ועדת הביקורת או מליאת הדירקטוריון, והגורם האחראי על הקשר עם המבקר הפנימי צריך להודיע על כך בכתב או כחלק מפרוטוקול ישיבה.
עוד הודיע המבקר הפנימי כי בעקבות ההערה של משרד מבקר המדינה הוא ביקש להוציא דוח סופי, אך לא התקבלה על כך כל תגובה מהנהלת החברה.
לדעת משרד מבקר המדינה, מבקר פנים שסיים את עבודתו על דוח ביקורת חייב להגיש דוח סופי על ממצאיו לדירקטוריון.
באפריל 2007 מינתה ועדת הביקורת את עו"ד אבנר כהן (להלן- היועץ) לשם מתן ייעוץ משפטי לוועדת הביקורת בנושאים שעלו מהטיוטה של דוח הביקורת הפנימית על תקצוב הפרויקטים.
בדצמבר 2007 העביר היועץ ליו"ר הדירקטוריון פרופ' ישראל בורוביץ ולוועדת הביקורת "חוות דעת סופית לגבי תקצוב פרויקטים", ובו המשמעויות המשפטיות של החריגות התקציביות בפרויקטים שהחברה מבצעת.
לפני היועץ עמדה הטיוטה השלישית של דוח המבקר הפנימי בנושא.
מחוות הדעת של היועץ עולים הממצאים הבאים: 1388 דוח שנתי59ב .
התחייבויות החברה לגורמים שונים חרגו ביוני 2007 ב- 226.
6 מיליון ש"ח מההרשאה של המשרד.
היועץ ציין כי גם סכום זה לא יאפשר לסיים את הפרויקטים, וכי להשלמתם יידרשו 664.
)מיליון ש"ח (כולל סכום החריגה שלעיל המשרד קובע את תקציב הפרויקטים בהתאם לאומדנים של החב רה; אלא שהאומדנים נעשו בתחילת הדרך, ונמצא כי לאחר קבלת ההרשאה מהמשרד הם גדלו בלי שהחברה הודיעה על כך למשרד, כך שלמעשה התקציב שנקבע לא מספיק להשלמת הפרויקטים.
אומדני החברה גם לא כללו את העלות הנדרשת להפקעות, פינוי קרקעות ופיצוי לבעליהן.
לכן האומדנים הבסיסיי ם לוקים בחסר.
בינתיים עד סוף 2007 , קיבלה החברה תוספות תקציביות מהמשרד ומרכבת ישראל, כך שסכום החריגה ירד מ- 226.
בדצמבר 2007 אימץ הדירקטוריון את המלצת ועדת הביקורת לדירקטוריון החברה, לפיה על המנכ"ל מר שי ברס להציג נהלים חדשים ותיקון הל יקויים שנדרש לבצע בהסתמך על חוות דעת היועץ; המנכ"ל נדרש להציג בתוך שלושה חודשים לוועדת הביקורת את תיקוני הליקויים שנעשו.
עוד הוחלט כי ועדת הביקורת תעקוב אחר תיקוני הליקויים, ותדווח לדירקטוריון על השלמתם.
החברה מסרה בספטמבר 2008 למשרד מבקר המדינה כי עוד לפנ י קבלת ההחלטות של הדירקטוריון, וביתר שאת אחריה, פעלה הנהלת החברה להכין נהלים חדשים שתוכל להציג בפני דירקטוריון החברה, וכן עמלה על הטמעתה של מערכת מחשוב חדשה לבקרה כספית בחברה.
ואמנם בישיבה באפריל 2008 של הדירקטוריון הציג מנכ"ל החברה מערכת נהלים חדשה שבכוונתו לקדם ולאשר, וכן את המערכת הממוחשבת שבכוונתו להקים בחברה.
הביקורת העלתה כי עד לאחר מועד סיום הביקורת, ספטמבר 2008 , לא אושרו נהלים חדשים ולא הוקמה מערכת ממוחשבת לבקרה כספית.
על פי נוהל משנת 2003 , המגדיר את התנהלות המשרד מול הרשויות המקומיות בתחום תקציבי בטיחות ופיתוח של פרויקטים תחבורתיים, המשרד ישתתף במימון כל שלבי התכנון הקשורים בפרויקט, לרבות הכנת תכניות סטטוטוריות, תכנון מוקדם, תכנון מפורט ותכנית אב לתחבורה.
המשרד לא ישתתף במימון התכנון של מרכיבים לא תחבורתיים הנכללים בתכנית בניין ערים.
בנוהל נקבע כי המשרד ישתתף במימון עורקים מטרופוליניים המשמשים גם לתנועה עוברת בין רשויות מקומיות, כולל תכנון, קידום לזמינות 3 .
3 קידום לזמינות- במסגרת פעילות לפי נוהל תכנון וביצוע של פרויקטים תחבורתיים, נדרשת בדיקת התכנית, הכנת חומר מגוון לוועדות שונות ונתונים לבדיקת הכדאיות הכלכלית של הפרויקטים.
תהליך זה כולל גם את ההליך הס טטוטורי שהוא תנאי לרישוי ולביצוע פרויקט, ויכול להימשך שנתיים עד ארבע שנים.
הזמן נדרש לטיפול בפרויקט בוועדת התכנון בה מתנהל ההליך, ולקבלת אישורים מוועדה מקומית/ועדה מחוזית או ועדת תכנון לאומית.
שלב זה כולל גם הפקעות, פינויים לרבות פיצויים חברת נתיבי איילון בע"מ 1389 .
השתתפות המשרד תהיה עד70% מעלות הרכיבים המוכרים על ידי המשרד.
כל פרויקט שעלותו מעל שלושה מיליון ש"ח מחייב בדיקת כדאיות כלכלית.
רק התחייבות חתומה על ידי מורשי החתימה ועל ידי חשב המשרד מחייבת את המשרד.
כל סיכום עם גורמים אחרים הן בכתב והן בעל פה אינו בר תוקף.
המשרד מתקצב את הפרויקטים של החברה על פי האומדנים הראשוני ים שהחברה מעבירה לו.
על בסיס אומדנים אלה בודק המשרד את הכדאיות הכלכלית של פרויקט על פי נוהל פר"ת4.
הביקורת העלתה כי בפרויקטים הפער בין האומדן התקציבי הראשוני לאומדן התקציבי המעודכן מגיע לכ - 150% ,)ומעלה (ראו טבלה להלן ובמונחי עלות - למעלה מ-100 .
מיליון ש"ח בחלק מן הפרויקטים החברה גם לא הכלילה באומדן הראשוני את עלות הפינויים הנדרשים.
משרד מבקר המדינה מעיר כי החברה אינה מנתחת את הסיבות לפערים כאלה, ואינה מפיקה לקחים ומסקנות לעתיד, כפי שסדרי מינהל תקינים מחייבים.
המשרד הסתמך על האומדנים הראשוניים שהחברה מסר ה לו, ובכך תקצב פרויקטים בחוסר.
תקצוב חסר גורם לעצירת הפרויקט, ובכך נגרם נזק כפול: לעתים נדרש לפצות את הקבלן על הפסקת הפרויקט, וכשמאושרת השלמה לתקציב והעבודה בפרויקט מתחדשת, יש עלויות נוספות להחזרת הקבלן לעבודה.
בנוסף לכך, בפרק הזמן שבו מושבתת העבודה נגרמים נזקים הנובעים מהזנחה באתר וממעשי ונדליזם.
יתר על כן, אי -השלמת פרויקט בכלל ובמועד בפרט גורם למשק נזק בכך שנמשכת הבעיה שלשם פתרונה נועד הפרויקט.
להלן דוגמאות לפרויקטים שהופסקו (עד מועד סיום הביקורת) בשל תקציב שהתבסס על אומדנים נמוכים: .
פרויקטים שהופסקו פעילותם .
צהלה ושכונת מחלף משה .
4 )נוהל פר"ת (פרויקט תחבורתי- מטרתו לקבוע הנחיות לבדיקת כדאיות של פרויקטים תחבורתיים.
0 מודיעין כביש 431 , .
ראו להלן התייחסות מפורטת לפרויקט זה .
על פי נתוני החברה, הנזק הכספי הישיר כתוצאה מהפסקת הפרויקטים הללו מגיע לכ -139 מיליון ש"ח.
סכום זה כלול באומדן המעודכן של הפרויקטים הנדרש לסיימם, בשל הפסקתם ואי-תקצובם מחדש.
בתשובתה מנובמבר 2008 מסרה החברה למשרד מבקר המדינה, כי "האומדנים לעלותם של הפרויקטים נעשו במרביתם המוחלטת של המקרים מספר שנים בטרם נקבע ואושר תקציבו של הפרויקט.
פער הזמן שעובר בין מועד הגשת האומדן לבין אישורו, גורם במקרים רבים לכך שהתקציב אינו מבטא את ההתייקרויות שחלו בתשומות הרלוונטיות בפרק הזמן שחלף.
לדברים משקל יתר עקב ההתייקרויות הדרסטיות שחלו בשנים האחרונות (ושקשה היה לחזותן מראש) בתשומות הברזל, הבטונים, האספלט והאנרגיה.
יתירה מכך, החברה מטפלת בפרויקטים מורכבים ביותר, הנמצאים בתווך אורבני צפוף ביותר, הכולל תשתיות רבות.
בנוסף, ככל שחולפות השנים, מתחדדת הרגישות הסטטוטורית והמשפטית למזעו ר הפגיעה באיכות חייהם של התושבים.
כל אלה גורמים להתייקרות רבה של הפרויקטים בשל דרישות של ועדת התכנון למיגונים אקוסטיים, קירות תמך, מנהור וכדומה".
המשרד בתשובתו למשרד מבקר המדינה הסביר כי בשנת 2003 פנה לחברה וביקש אומדנים של מלוא עלות הפרויקטים לרבות הפקעות, פינויים וגורמים בלתי צפויים מראש.
המשרד הסביר כי בעת הגשת התכניות החברה לא הודיעה חברת נתיבי איילון בע"מ 1391 .
שהאומדנים שהגישה אינם כוללים פינויים והפקעות וכן נושאים בלתי צפויים מראש.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד לעמוד על כך כי תקצוב הפרויקטים יהיה מבוסס על אומדנים מעודכני ם יותר, ועל אומדנים הכוללים את כל הרכיבים.
על החברה להכין אומדנים מעודכנים לאחר תכנון מפורט, ועל משרדי התחבורה והאוצר לקיים את הבדיקה הכלכלית רק על פי אומדן מבוסס שיכלול את כל רכיבי העלויות של הפרויקט.
הביקורת העלתה כי אין בחברה בקרה כספית ממוחשבת לאומד ני הפרויקטים.
ביוני 2008 החליטו יו"ר דירקטוריון החברה פרופ' ישראל בורוביץ, יו"ר ועדת הביקורת עו"ד טל רוטמן ומנכ"ל החברה מר שי ברס להקים צוות רב-תחומי בראשות המנכ"ל ובהשתתפות חברות חיצוניות בתחום מערכות מידע ואנשי החברה, שיגדיר את הדרישות ממערכות מידע, וימל יץ על תוכנות מתאימות הקיימות בשוק.
בתקנות התקציב לשנת 2005 ,של משרד התחבורה הוקצו תקציבים ובעקבותיהם התחייבויות למימון, לשני פרויקטים: רחוב הלר בתל אביב-יפו - 29 ( מיליון ש"ח 75% מעלות הפרויקט), וכביש 431 במודיעין- 147.
5 מיליון ש"ח ( 100% )מעלות הפרויקט .
מהמסמכים עולה כי בדצמבר 2005 הודיע אגף התקציבים במשרד האוצר למשרד כי התקציבים הללו מותנים: פרויקט רחוב הלר מותנה בתוצאה של בדיקה כלכלית, והפרויקט במודיעין מותנה בקבלת אומדן סופי ומוסכם לפרויקט.
ביולי 2006 הודיע סגן החשב של המשרד לחברה כי מאחר שהתקציב לרחוב הלר היה מותנה בהצגת הבדיקה הכלכלית, והיא לא הוצגה, הרי שבהתאם לבקשת אגף התקציבים במשרד האוצר מבוטלת ההתחייבות עבורו.
באשר לפרויקט במודיעין, במסמך מפברואר 2007 כתב אגף התקציבים במשרד האוצר כי החברה יצאה למכרז עבודות עפר בהיקף 70 מיליון ש"ח על אף שההרשאה התקציבית הייתה מותנית.
משרד מבקר המדינה מעיר לאגף התקציבים במשרד האוצר, כי המושג תקצוב מותנה לפרויקט אינו קיים בחוק יסודות התקציב התשמ"ה- 1985 .
לדעת משרד מבקר המדינה יש לבדוק תחילה את הכדאיות הכלכלית של פרויקט ורק לאחר מכן להחליט אם לתקצבו.
צוות תחבורה מאגף התקציבים במשרד האוצר הסביר בתשובתו למשרד מבקר המדינה, כי "לא פעם אגף התקציבים מואשם בהתערבות יתרה בניהול פרויקטים תשתיתיים.
במקרה זה הוחלט 'ללכת לקראת המשרד' ולאפשר לו חלק פעיל יותר בנייהול תקציב משרדו וזאת כמובן תוך ההתניות המתחייבות לעניין הבחינות והבדיקות המקובלות והמוסכמות בין המשרדים".
אגף התקציבים מסכים כי תקצוב פרויקט "על תנאי" אינו מקבל ביטוי במערכת התקציב.
משרד מבקר המדינה מעיר כי בדרך ההתנהלות של משרד האוצר המתוארת לעיל יש משום התערבות בניהול השוטף של הפרויקט, והיא עלולה לגרום בו שיבושים.
הסכם פי תוח רב -שנתי: טבעם של פרויקטים תשתיתיים שביצועם מתמשך כמה שנים.
לכן יש צורך להעמיד לרשותם תקציבים רב-שנתיים על מנת לאפשר ביצוע רציף ויעיל.
נמצא כי לחברה אין הסכם פיתוח רב- שנתי עם הממשלה בנוגע לפרויקטים שהיא אמורה לבצע עבור המדינה.
משרד מבקר המדינה מעיר למשר ד ולמשרד האוצר כי עליהם להבטיח את סדרי התקצוב והתכנון כך שהחברה תפעל בסביבה של יציבות תקציבית ותכנונית, לשם ביצוע פרויקטים עליהם החברה אחראית.
בתשובתם למשרד מבקר המדינה הסבירו משרדי התחבורה והאוצר כי לפרויקטים המתוקצבים ניתנת הרשאה להתחייב במלוא עלותם, וכי תקציב המזומן של הפרויקטים מנוהל ברמה שנתית ורב -שנתית, על פי תחזית של עלות הביצוע המתקבלת מהגורמים המבצעים.
משרד מבקר המדינה מעיר כי זה עדיין מצב של אי-ודאות, מכיוון שמדי שנה בשנה התקצוב בפועל מותנה בצורך לקבוע מחדש את תקציב המזומן, שבו יכול אגף התקציבים לבצע שינויים משמעותיים עד כדי ביטולם.
לכן יש מקום לחתום עם החברה על הסכם רב-שנתי שיקטין ככל שניתן את אי-הוודאות בתקציבה.
חשיפה כספית בגין תביעות לפיצוי על תכנית הפוגעת במקרקעין לפי חוק התכנון והבנייה .
בסעיף197 (א) לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה- 1965 (להלן - חוק התכנון והבנייה), נקבע כדלהלן: "נפגעו על ידי תכנית, שלא בדרך הפקעה, מקרקעין הנמצאים בתחום התכנית או גובלים עמה, מי שביום תחילתה של התכנית היה בעל המקרקעין או בעל זכות בהם זכאי לפיצויים מהועדה המקומית לתכנון ולבנייה, בכפוף לאמור בסעיף 200 .
" סעיף119 ד(א) לחוק התכנון והבנייה קובע הסדר מיוחד לחלוקת האחריות בתשלום פיצויים, עבור תכניות דרך שמוגשות על ידי המדינה או אחר מטעמה: "הוגשה תכנית דרך בידי המדינה או מטעמה כאמור בסעיף 119(ב1 ) או בידי רשות שהוקמה לפי דין שאינה רשות מקומית או ועדה מקומית, וחויבה ועד ה מקומית בתשלום פיצויים לפי סעיף 197 עקב אישור התכנית, ישפה מגיש התכנית כאמור את הוועדה המקומית, ב-70 אחוזים מסכום הפיצויים".
עם זאת, הנושאים בתשלום יכולים לקבוע ביניהם הסדר תשלומים או הסדר שיפוי שונים.
בשנים האחרונות דורשות הוועדות המקומיות לתכנון ולבניי ה מהחברה לחתום כמגישת התכנית על התכניות שהחברה מקדמת בתחומן.
בכך הן רוצות להבטיח לעצמן, חובת שיפוי בשיעור 70% מסכומי הפיצויים במידה שיחויבו בהם.
במקרים רבים מתנות הוועדות המקומיות את שיתוף הפעולה והסכמתן לקידום התכנית, חברת נתיבי איילון בע"מ 1393 .
בקבלת כתב שיפוי5 ( מלא%100 ) מהחברה על כל סכומי הפיצויים שייפסקו נגדן בגין התכניות שהחברה מקדמת, הן פיצויי הפקעה והן פיצויים לפי חוק התכנון והבנייה.
לפי הדוחות הכספיים של החברה, עד סוף 2006 הוגשו נגד החברה בגין פרויקט איילון צפון ופרויקט איילון דרום 1,470 תביעות ועררים לפי סעיף197 לפי חוק התכנון והבנייה, בסך 440 מיליון ש"ח, בשל ירידת ערך נכסים.
נמצא כי החברה לא רשמה בדוחות הכספיים הפרשה בגין תביעות אלה.
בביאור לדוחות הכספיים (להלן - הביאור) היא ציינה שניסיון העבר מלמד כי אין לה חשיפה כספית (התחייבות כספית תלויה שאינה מכוסה) בגין התביעות האמורות.
על פי הביאור, לדעת החברה היא תשופה באופן מלא על ידי מזמיני העבודות - משרד התחבורה או רשויות מקומיות.
הביקורת העלתה כי למרות האמור בדוחות הכספיים, אין לחברה הסדר בכתב המעגן את אחריות המשרד או רשויות מקומיות לתשלום הפיצויים לפי חוק התכנון והבנייה.
,נוכח גובה התביעות והחשש של הדירקטורים של החברה מתביעות אישיות הנושא הועלה בדירקטוריון החברה.
בינואר 2007 החליט הדירקטוריון כי החברה תפנה במכתב לכל הגורמים המעורבים בעניין, לרבות שרי האוצר והתחבורה, על מנת לקבל שיפוי בגין תביעות העבר וכן בנוגע להסדרי הפיצויים לפי סעיף 197 בגין תכניות שהחברה מקדמת, וזאת כדי שהיא לא תחויב לשפות את הוועדה המקומית בגין פיצויים לפי חוק התכנון והבנייה.
מנכ"ל החברה מסר במרס 2008 למשרד מבקר המדינה כי המשרד הנחה את החברה בעל פה שלא לחתום על תכניות המוגשות לוועדות המקומיות בגין תכניות שהחברה מקדמת.
לדברי מנכ"ל החברה, הנחיה זו מקשה על החברה לקבל פרויקטים מהרשויות המקומיות, כי אלה אינן מוכנות לוותר על השיפוי שהחברה נהגה לתת בעבר.
ביולי 2008 מסר אגף תיאום ותשתיות במשרד התחבורה למשרד מבקר המדינה, כי האחריות לפיצוי בגין חוק התכנון והבנייה חלה על יזם התכנית, שהוא הרשות המקומית.
יוצא אפוא כי התחייבויות החברה בעבר לשפות ועדות מקומיות לתכנון ולבנייה כמגישת תכניות, ניתנה בהליך לא תקין: לא נעשתה עבודת מטה של כל הגופים הנוגעים בדבר - משרד האוצר, המשרד וחברת נתיבי איילון - לרבות הכנת אומדן ובדיקה של רמת החשיפה לסיכונים.
עד לאחר מועד סיום הביקורת, אוגוסט 2008 , לא נערך הסדר בין משרד התחבורה ובין החברה בדבר כיסוי הפיצויים שהחברה נתבעת ושעלולה להיות מחויבת בהם לפי חוק התכנון והבנייה.
לדעת משרד מבקר המדינה, אין מקום לכך שהחבות בפיצוי תוטל על החברה, כאשר מדובר בפרויקט שהוזמן אצלה על ידי גורמים אחרים.
על המשרד, משרד האוצר והחברה להסדיר את הסוגיה של חובות העבר.
5 )התחייבות לשלם למי שכתב השיפוי מופנה אליו את סכום הפיצוי שהוא (המשופה יחוייב לשלמו לנפגע, בתחום שלגביו ניתן כתב השיפוי.
באשר לעתיד, על החברה להקפיד שבעת הגשת תכניות לוועדה מקומית לתכנון ולבנייה ייקבע מראש הסדר תשלומים לשיפוי הוועדה לפי חוק התכנון והבנייה, כדי שהחברה ת דע מראש מהן התחייבויותה בגין תכניות.
בעקבות הביקורת הודיע המשרד למשרד מבקר המדינה כי "כיום הן החברה והן בגיבוי של מורשי החתימה ]יינתן[ משרד התחבורה מודעים לנושא וכל שיפוי במשרד".
פרויקט ציר הלר-שלבים .
פרויקט ציר הלר-שלבים (להלן - הפרויקט) מורכב משבעה מקטעים ונועד לנקז את תנועת המכוניות הזורמת מבת ים ויפו לתל אביב, ובכיוון ההפוך מתל אביב דרומה.
הפרויקט כולל את סלילת רחוב הלר והסדרת רחוב אד קוץ' לרחוב חד -סיטרי (ממזרח למערב), ואת הרחבת הרחובות היינריך היינה, שלבים ואליפלט מרחוב אד קוץ' עד אזור מנשייה בתל אבי ב.
כל זאת על מנת להעמיד חלופה בעלת קיבולת גבוהה לציר שדרות ירושלים, ובה גם יעבור הקו האדום של הרכבת הקלה6 , מבת ים דרך יפו בואכה תל אביב, ומשם דרך רמת גן ובני ברק לפתח תקווה (ראו מפה להלן).
כמו כן נועד הפרויקט להוביל תנועה ממחלף וולפסון בחולון לכיוון אזור מנשייה בתל אביב.
קו רכבת עירונית חברת נתיבי איילון בע"מ 1395 .
תת חלוקה למקטעים לפי זמינות ביצוע .
פרויקט שלבים - הלר ביולי 2003 החליטה ועדת משנה לנושאים תכנוניים עקרוניים של המועצה הארצית לתכנון ולבנייה (להלן - הוולנת"ע), כי "תנאי לתחילת ביצוע עבודות ההקמה של הרכבת הקלה בשדרות ירושלים ביפו, יהיה אישור על ידי משרד התחבורה של דרך שלבים או דרך חלופית המהווה ציר תנועה בסדר גודל דומה, אשר ישמש להעברת תנועה מאזור בת ים - חולון לתל אביב, כחלופה לציר שדרות ירושלים ואישור לוח זמנים לביצוע הדרך שתיבחר.
לוח הזמנים יבטיח שדרך כזו תבוצע בד בבד עם הקמת הרכבת".
מקטע 2C - : רחוב אליפלט בשנות התשעים של המאה הקודמת הפקיעה החברה קרקעות במקטע 2C , פינתה אותן ופיצתה את בעליהן, ובשנת 2000 .
, לאחר בדיקה כלכלית, היא המשיכה לעבוד על המקטע כמקטע עצמאי בדיון שהתקיים באפריל 2000 בהשתתפות משרדי האוצר והתחבורה ועיריית תל אביב-יפו, סוכם ליישם בשנים 2000 - 2004 תכנית להשקעות בתשתיות תחבורה בתל אביב.
לסיכום צורפה רשימת פרויקטים שמשרדי האוצר והתחבורה ישתתפו במימונם, כאשר חלוקת המימון תהיה "כמקובל כיום" במימון פרויקטים תחבורתיים - 75% על ידי משרד התחבורה, ו-25% על ידי עיריית תל אביב-יפו.
רחוב אליפלט (מקטע C2 ) תוקצב לשנים 2000 -2004 ב-60 ,מיליון ש"ח.
בהמשך לסיכום באפריל 2001 נחתם בין החברה לעיריית תל אביב -יפו הסכם להרחבת רחוב אליפלט, לפי אומדן של 11.
חלקה של העירייה במימון הוא25% , כלומר2.
מיליון ש"ח בהסתמך על ההסכם האמור פעלה החברה לתכנון ולקידום 1396 דוח שנתי59ב .
זמינות הקרקע לצורך ביצוע התוואי, ביצעה פינויים ורכשה זכויות במקרקעין הנדרשים לאורך חלק מהציר.
בספטמבר 2002 החליטה ועדת השרים לענייני כלכלה כי סלילת הכבישים בציר הלר-שלבים, אם יוחלט על ביצועם ותקצובם, תיעשה על ידי החברה.
ביולי 2003 התקיים דיון בנושא אצל מתכננת מחוז תל אביב במשרד הפנים, ונקבע כי "קיימת חשיבות רבה לקצב ההתקדמות של תכנון ציר שלבים מאחר שאישור משרד התחבורה ללוח זמנים לביצוע דרך שלבים, מהווה תנאי לתחילת ביצוע עבודות ההקמה של הרכבת הקלה בשדרות ירושלים".
מר יצחק זוכמן, שהיה אז מנהל אגף בכיר לתשתיות ופיתוח במשרד התחבורה, אישר בינואר 2005 לחברה לפרסם מכרז לבחירת קבלן מבצע עבור מקטע A של הפרויקט- רחוב הלר - בלא שהייתה לכך הרשאה להתחייב בתקציב המדינה.