HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
על יחסו ומדיניותו של המשרד במהלך השנים לשאלת הטיפול בקטינים חסרי מעמד ניתן ללמוד ממספר התייחסויות של גורמי המשרד לנושא.
הבדיקה העלתה כי למשרד הרווחה אין מסמך מדיניות בנושא זה.
(א) עוד בשנת 1998 )נדרש משרד הרווחה (משרד העבודה והרווחה דאז לסוגיית מתן שירותי הרווחה לחסרי מעמד.
ביולי 1998 אמר שר העבודה והרווחה דאז, ח"כ אליהו ישי, בישיבת מליאת הכנסת: "הם יקבלו את כל הטיפול האנושי שאנחנו מחויבים לתת, גם על סמך אמנה בין-לאומית וגם על רקע היחס האנושי שמדינת ישראל כמדינה יהודית מגלה לנושא"26 .
)(ב במרץ 2006 נערך בלשכת נשיא המדינה דאז ובהשתתפותו דיון בנושא "ילדי עובדים זרים", והשתתפו בו גם נציגים ממשרד הרווחה וממשרד המשפטים.
בנושא "המסתננים בעיקר ממדינות אפריקה" אמרה נציגת משרד הרווחה, עו"ס ראשית לחוק הנוער דאז, כי "כל ילד בסיכון יקבל טיפול ע"פ חוק הנוער ללא קשר לשאלת הגירוש - אמנה, פנימייה או שירותים בקהילה".
(ג) בדיון בוועדה לבחינת בעיות העובדים הזרים בכנסת ביוני 2007 אמרה היועצת המשפטית למשרד הרווחה שילד שנמצא בארץ ושאינו תייר "זכאי לכל השירותים להם זכאי ילד ישראלי".
(ד) בדצמבר 2008 כתב מנכ"ל משרד הרווחה בתשובה למכתב ש קיבל מהמועצה לשלום הילד, בעניין טיפול רשויות הרווחה בילדים חסרי מעמד אזרחי .
25 הגדרה זו מתבססת על כ-20 הזכויות הבסיסיות החייבות להיות מוקנות לילדים על פי האמנה הבין-לאומית לזכויות הילד .
המקור: דין וחשבון הוועדה הציבורית לבדיקת מצבם של ילדים ובני נוער בסיכון ובמצוקה, מרץ 2006.
26 ישיבת המליאה ה-223 של הכנסת הארבע עשרה ב- 1.
החיים בישראל: "ככלל כל קטין בסיכון השוהה בארץ, גם ללא מעמד חוקי, זכאי לקבל שירותי רווחה בדומה לכל ילדי ישראל".
מדיניות משרד הרווחה עד אמצע 2009 ,, כפי שהשתקפה במסמכים האמורים הייתה אפוא שיש להעניק שירותי רווחה לקטינים חסרי מעמד הנמצאים במצבי סיכון, בדומה לקטינים ישראלים.
החל במחצית השנייה של שנת 2009 נקט משרד הרווחה מדיניות שונה, ולפיה יינתנו הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1869 .
שירותי הרווחה רק לילדים חסרי מעמד הנמצאים במצבי סכנה, להבדיל מהעמדה לגבי קטינים ישראלים.
ביולי 2009 כתב שר הרווחה והשירותים החברתיים דאז, ח"כ יצחק הרצוג (להלן- שר הרווחה דאז), לראש הממשלה, מר בנימין נתניהו, לגבי טיפול בילדים חסרי מעמד: "ככלל המשרד מטפל בקטינים הנמצאים במצבי סכנה, קטינים נפגעי אלימות מינית או פיזית על ידי בני משפחה או אחרים או קטינים הנמצאים ללא אחראי והם משוטטים ברחובות, וזאת על פי חוק הנוער, טיפול והשגחה, התש"ך- 1960 .
", ויש חשש ממשי לפגיעה בהם על העמדה הרשמית הזו כתב מנכ"ל משרד הרווחה למנהלת מחוז תל אביב והמרכז של המשרד בספטמבר 2009 .
: עמדת המשרד "הינה כרגע ברורה וחלוטה אנו מטפלים בקטינים חסרי מעמד הנמצאים במצבי סכנה, קטינים נפגעי אלימות מינית או פיזית על ידי בני משפחה או אחרים, או קטינים הנמצאים ללא אחראי והם משוטטים ברחובות, וזאת על פי חוק הנוער, טיפול והשגחה, התש"ך- 1960 , ויש חשש ממשי לפגיעה בהם" (ההדגשה במקור).
יצוין כי על פי מסמכי המשרד, עיקר הטיפול של יחידות הרווחה בקטינים חסרי מעמד במצבי סכנה נעשה באמצעות הוצאת הקטין מהבית והשמתו במסגרות חוץ- ביתיות - בפנימיות או במשפחות אמנה (ראו להלן) - או באמצעות השמתו לתקופה מוגבלת אצל "משפחת קלט חירום "27.
במאי 2011 כתב שר הרווחה והשירותים החברתיים, מר משה כחלון (להלן - שר הרווחה), לראש הממשלה: "אני פונה אליך בנושא עקרוני מהותי, אשר להבנתי, מחייב מדיניות ממשלתית כוללת.
תופעת ילדים ללא מעמד הזקוקים לשירותים חברתיים הניתנים על ידי שירותי הרווחה.
משרדי פועל על פי מדיניות כוללת, כפי שנ קבעת מעת לעת על ידי הממשלה.
כל קביעת מדיניות הנגזרת מהחלטות הממשלה, מחויבת בתקציב מתאים ובהקצאת תקני כוח אדם".
הוא הוסיף: "לצערי עד לרגע זה לא נקבעה המדיניות הכוללת לעניין זה.
עמדת גורמי המקצוע היא כי יש לטפל בכל אותם ילדים הזקוקים לשירותי רווחה, לרבות ילדים חסרי מעמד כל עוד הם נמצאים במדינה ועד שיינתן להם מעמד או שיגורשו מהארץ.
מחויבות זו אף מעוגנת באמנה הבין-לאומית לזכויות הילד עליה חתומה מדינת ישראל.
בגלל מגבלות תקציביות אין באפשרות המשרד להעניק שירותי רווחה לכל הזכאים לכך שהם תושבי ישראל, על אחת כמה וכמה למי שאין לו מעמד חוקי בארץ.
לאור האמור לעיל אבקשך לקיים דיון מקיף בנושא באחת מישיבות הממשלה, על מנת שנבחן את מדיניות הממשלה בתחום החברתי בהיבט הבין-משרדי.
אציין כי הדיון הינו עקרוני ותקציבי".
ביוני 2011 הציע המנכ"ל דאז של משרד ראש הממשלה, מר איילגבאי, כי בשלב הראשון יפעל משרד הרווחה "לביצוע עבודת המטה מול המשרדים הנוגעים לעניין", והוסיף: "ככל שיידרש סיוע שלנו, נעמוד לרשותך".
27 משפחת קלט חירום ה יא משפחת אמנה שהוכשרה במיוחד לקלוט קטינים במצבי חירום וסכנה לפרקי זמן של עד שלושה חודשים.
המשפחה יכולה לקלוט עד חמישה ילדים, ובמסגרתה יתבצעו הליכי ההשגחה, הטי פול המיידי והאבחונים הנדרשים לתכנית ההמשך הטיפולית עבור הילד.
מבדיקת מסמכים בלשכת מנכ"ל משרד הרווחה והאגף לשירותים אישיים וחברתיים וממסמכים שמסרה לשכת שר הרווחה עולה כי משרד הרווחה לא קי ים עבודת מטה אשר הובילה אותו לקבל החלטה בדבר מדיניותו להעניק שירותי רווחה לקטינים חסרי מעמד הנמצאים במצבים של סכנה בלבד; כמו כן לא נעשתה עבודת מטה מול משרדי ממשלה אחרים, כאמור, לרבות משרד האוצר.
הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1871 .
עיריית ירושלים השיבה למשרד מבקר המדינה, בנובמבר 2012 , כי על פי תפיסתה המקצועית, התערבות מוקדמת במצבי סיכון עשויה למנוע התפתחות של מצבי סכנה, שהטיפול בהם כרוך בעלויות גבוהות, לא רק מהבחינה הכלכלית.
בנובמבר 2011 קיימה הוועדה לזכויות הילד של הכנסת דיון בנושא "אי-מתן שירותי רווחה לילדים ללא מעמד אזרחי".
כעבור יום העביר יושב ראש הוועדה לזכויות הילד לשר הרווחה ולשר המשפטים את סיכום הדיון ואת ההחלטות שהתקבלו במהלכו, על רקע חשש שבכל הנוגע לנושא זה, מדינה ישראל אינה עומדת בהתחייבויותיה לפי הוראות האמנה בדבר זכויות הילד: "הוועדה מאמצת שיתקיים ד ]של משרד המשפטים [ את ההצעה יון בין -משרד המשפטים ומשרד הרווחה והשירותים החברתיים על מנת לבחון ולגבש מדיניות מוסכמת לגבי מתן שירותי רווחה לילדים ללא מעמד אזרחי.
ההמלצות תוגשנה לשר המשפטים ולשר הרווחה והשירותים החברתיים תוך חמישה חודשים ותועברנה לוועדה לזכויות הילד".
משרד הרווחה מסר למשרד מבקר המדינה באוגוסט 2012 כי לאחר הדיון בוועדה לזכויות הילד "הובהר במשרד, שהצרכים של הקטינים חסרי המעמד צריכים להיבחן כמו צרכיו של כל ילד רגיל.
לכן הדרכים הראויות הן כלל המענים הקיימים לקטינים והוריהם, ואף יותר מכך; נדרשת השקעה מיוחדת בהתאמת המענים לאוכלוסייה הזרה.
מאחר שאין מענה תקציבי לתכניות וכ"א, אין לנו יכולת לקדם את הטיפול והמענים".
הבדיקה העלתה כי עד מועד סיום הבדיקה, ספטמבר 2012 , לא קיימו משרד הרווחה ומשרד המשפטים דיון, ולא גיבשו דרכים למתן שירותי רווחה לקטינים חסרי מעמד, כפי שהורתה לעשות הוועדה לזכויות הילד של הכנסת, אשר אף הגדירה את לוחות הזמנים ליישום החלטתה.
משרד המשפטים השיב למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2012 : כדי לקיים דיון משותף בנושא ביקש משרד הרווחה לקיים קודם לכן דיון פנימי וכן לבצע עבודת מטה לשם מיפוי כלל שירותי הרווחה הניתנים כיום; נמסר למשרד המשפטים "כי עבודת המטה טרם הסתיימה, בהיעדר מקור תקציבי".
משרד הרווחה השיב למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2012 כי הצורך בהגדרה מצומצמת של אוכלוסיית היעד, המטופלת על ידי שירותי הרווחה, התעורר בשנת 2009 ; צורך זה נובע מהמציאות הכללית, שבה הסתמנה עלייה במספר ה כניסות לישראל ובמספר הילדים המקבלים שירותי רווחה; העלייה הזו מחייבת היערכות באמצעות תקציבים, הוספת כוח אדם ופיתוח שירותים מותאמים; משרד הרווחה לא תוקצב למטרות אלה.
משרד הרווחה מדגיש כי הגדרת המחויבות לטיפול בקטינים במצבי סיכון גבוה וסכנה, נפגעי אלימות פיזית ומינית וכן ילדים שננטשו על ידי האחראי עליהם היא הכרחית על רקע מציאות זו.
עוד השיב משרד הרווחה כי ברשויות מקומיות, שבהן חל גידול ניכר באוכלוסייה בעקבות עלייה במספרם של חסרי המעמד האזרחי, התקשו העו"סים להיערך לכך, ובכל זאת טופלו הילדים; סעיפי הנזקקות על פי חוק הנוער "נותנים התבוננות רחבה על המצבים השונים בהם חיים משפחות וילדים, תוך התייחסות למצב ההורה, מצב הילד וסביבת המגורים שלהם.
יחד עם זאת, אין בתיאור המצבים ע"פ סעיפי הנזקקות, כדי להגדיר את רמת הסיכון בה נמצא הילד.
רמה זו נקבעת על בסיס שיקול דעתם והידע ה מקצועי של העו"סים", הפועלים גם במחלקות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות.
אשר למחויבות המדינה להוראות האמנה לזכויות הילד ציין משרד הרווחה את סעיף 4 לאמנה, והוסיף כי מתן זכויות סוציאליות כפוף למשאבים העומדים לרשות המדינה; במסגרת מגבלות התקציב, הבקשות הרבות ומורכבותו של משרד הרווחה, הוא סבור כי פעל באופן מקצועי וסביר גם בהתייחס להוראות האמנה.
הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1873 .
בתשובה נוספת מינואר 2013 ציין משרד הרווחה כי לא היה טעם לקיים עבודת מטה, משום שהעובדות בשטח נקבעו בידי ממשלת ישראל, והזו נקטה מדיניות מוגבלת או מצומצמת בעניין זה.
הוא הוסיף כי פעל בנושא זה "בידיים כבולות".
החלטה בדבר מתן שירותי רווחה שיוענקו לקטינים חסרי מעמד היא החלטה יסודית ומשמעותית, אשר צריכה להתקבל על סמך תשתית עובדתית מספקת ועל סמך בחינת חלופות ומשמעויותיהן התקציביות.
החלטה כזו מחייבת גם בחינה משפטית, עם הגורמים ה מוסמכים לכך בממשלה, בדבר מחויבות המדינה על פי הוראות האמנה בדבר זכויות הילד.
בחינה משפטית כזו נדרשה גם משום שהגורמים המקצועיים במשרד עצמו סברו, על פי מכתבו האמור של שר הרווחה, כי המשרד מחויב לטפל בכל אותם ילדים חסרי המעמד הזקוקים לשירותי רווחה, על פי הוראו ת האמנה.
אולם משרד הרווחה לא קיים בחינה בטרם הכריע בנושא.
הוא גם לא פעל כנדרש בהחלטת הוועדה לזכויות הילד של הכנסת, שלפיה תתקיים בחינה כזו.
 חוק הנוער מגדיר מיהו קטין נזקק ומפרט, כאמור, שבעה מצבים שבהם הוא נזקק לסיוע ולהגנה של שירותי הרווחה.
משמעות עמדת ו האמורה של המשרד היא מתן טיפול רק לחלק מהקטינים חסרי מעמד שניתן להגדירם "נזקקים" על פי החוק, ואי -מתן טיפול לאחרים, הגם שהם נזקקים על פי המצבים המנויים בחוק הנוער.
משרד הרווחה הגביל, אפוא את המקרים שבהם יש להעניק שירותי רווחה לקטינים חסרי מעמד, באופן שהרשו יות המקומיות אינן מחויבות הלכה למעשה להעניק שירותים אלו לחלק מהקטינים הנכללים בהגדרה של "נזקק", על פי חוק הנוער.
הגורם להגבלה זו היה, על פי תשובת משרד הרווחה, הוא מחסור בתקציבים לצורך זה.
משמעות מדיניות זו של משרד הרווחה היא שיש הנחיה להעניק שירותי רווחה ל קטינים חסרי מעמד בהיקף מצומצם יותר מזה שיש להעניק לילד ישראלי.
מדיניות זו אינה עומדת בדרישות חוק הנוער.
כמו כן מתעוררים ספקות של ממש אם מדיניות זו עומדת בדרישות האמנה בדבר זכויות הילד.
הנחיות ליישום מדיניות משרד הרווחה .
שירותי הרווחה ניתנים, כאמור, גם באמצעות מחלקות לשירותי רווחה של הרשויות המקומיות בארץ.
הוראות מנכ"ל משרד הרווחה ליחידות הרווחה ברשויות המקומיות מפורטות בתקנון עבודה 1874 דוח שנתי63ג .
סוציאלית (להלן - התע"ס28 ).
לשם יישום מדיניות משרד הרווחה לגבי קטינים חסרי מעמד, הנבדלת כאמור מהמדיניות החלה על קטינים ישראלים , נדרשות הנחיות מפורטות ליחידות הרווחה.
הבדיקה העלתה שבכל הנוגע לטיפול בקטינים חסרי מעמד לא פורסמו, בתע"ס או בכל מסמך רשמי אחר, הנחיות והוראות לטיפול בקטינים אלה, אף על פי שהצורך הזה עלה שוב ושוב על ידי רשויות מקומיות, על ידי גופים חיצוניים ואף על ידי עובדי המשרד עצמו.
באוקטובר 2007 העבירה היועצת המשפטית של משרד הרווחה למנכ"ל המשרד טיוטת "נוהל למתן שירותי רווחה לילדים השוהים בארץ ללא מעמד אזרחי", אשר גובשה יחד עם נציגי משרד הפנים ומשרד החוץ וכן עם נציג הרשויות המקומיות, וביקשה לקבל את הערותיו ואת אישורו בטרם יופץ הנוהל.
בטיוטת הנוהל נכתב שעל פי אמנת האו"ם בדבר זכויות הילד מחויבת המדינה לתת לילדים, השוהים בה ללא מעמד חוקי, שירותי רווחה שלהם זכאים שאר הילדים בישראל, לרבות אבחון וטיפול כמקובל בשירותי הרווחה.
מנכ"ל המשרד לא אישר את טיוטת הנוהל והוא ממילא לא הופץ.
משרד הרווחה השיב למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2012 כי הנוהל לא הופץ בשל היעדר תקציב ליישומו.
בחודשים אפריל-מאי 2012 ,, מסרו נציגי יחידות הרווחה בעיריות של ירושלים אילת וערד כי משרד הרווחה לא הפיץ נהלים או הנחיות בכתב לגבי השירותים שעל יחידות הרווחה להעניק לקטינים חסרי המעמד; הם הדגישו שהיחידות זקוקות להנחיות כאלה.
במהלך השנים פנו נציגי יחידות הרווחה ברשויות המקומיות ונציגי גופים אחרים למשרד הרווחה בבקשה לקבל הנחיות לטיפול בקטינים חסרי המעמד.
כך, למשל, ביוני 2007 כתבה נציגת עיריית ת"א לאגף לשירותים א ישיים וחברתיים במשרד הרווחה וביקשה "לקבל הנחיות מפורטות לאופן בו יינתן הטיפול לילדי מהגרי עבודה גם במצבים שזוהתה נזקקותם לטיפול (על פי חוק שירותי הסעד) אך אינם מוגדרים כ'קטינים נזקקים' (על פי חוק הנוער).
ההנחיות המתבקשות הן לגבי הזכאויות השונות ולגבי אופן הדיווח".
נמצא שגם העו"ס הארצית לחוק הנוער באגף לשירותים אישיים עמדה על כך שיש צורך בגיבוש נהלים בכל הנוגע לטיפול בקטינים חסרי המעמד.
בפנייתה למנכ"ל המשרד מאוקטובר 2011 כתבה: "סוגיית מבקשי המקלט הולכת ומתרחבת.
שרותי הרווחה בכל רשות פועלים על פי תפיסת העולם והנחיות הגורמים הפוליטיים בכל עיר.
הנחיית המשרד לתת מענה במצבי סיכון גבוהים וסכנה לגבי קטינים, אך גם במצבי אלימות וסיכון נוספים במשפחה, מיושמת בחלק מהמקומות בלבד, בעוד האחרים מתנגדים לכל התערבות.
להערכתי חייבים להוציא נוהל המגדיר את דרכי ההתערבות ב אוכלוסייה זו, תוך הגדרת היעד לטיפול שירותי הרווחה".
עוד כתבה שצריך לבחון אם ניתן לסייע לרשויות מקומיות .
28 תקנון העבודה הסוציאלית (התע"ס) הוא קובץ הנחיות מקצועיות שבאמצעותן משרד הרווחה מתווה את מדיניות הרווחה ברשויות המקומיות.
תוקפן החוקי של ההוראות המופיעות בתע"ס הוא מכוח התקנות לחוק שירותי הסעד, תקנות ארגון לשכת הסעד (תפקידי המנהל וועדת הסעד), התשכ"ד- 1963 , סעיף4()(א1), ול"מתן טיפול סוציאלי לנזקקים והגשת סעד על פי דין ובהתאם להוראות נוהל והנחיות המנהל הכללי של משרד הרווחה", וכן מכוח תקנות שירות הסעד, טיפול בנזקקים, התשמ"ו- 1986.
הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1875 .
שבהן מספר התושבים השתנה באופן מהותי מאז החלה ההגירה הלא חוקית לישראל.
ממכתבה של העו"ס הארצית לחוק הנוער למנהלת השירות לילד ונוער במשרד מאוגוסט 2010 עולהשלדעתה נדרש דיון בהנהלת המשרד לצורך גיבוש נוהל עבודה בנושא.
גם לאחר פנייתה האמורה של העו"ס הארצית לחוק הנוער ולאחר פניות נוספות כאמור בדבר הצורך לפרסם הנחיות, לא הפיץ מנכ"ל משרד הרווחה הנחיות לגבי מתן שירותי רווחה לקטינים חסרי מעמד.
משרד הרווחה השיב למש רד מבקר המדינה כי לא היה צורך להוציא הנחיות מקצועיות ספציפיות לגבי קטינים חסרי מעמד המטופלים בידי עו"סים לפי הוראות חוק הנוער, משום שההנחיות המקצועיות הכלליות חלות על ילדים באשר הם.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הרווחה כי תשובתו אינה מתיישבת עם הפניות אליו מ הגורמים המטפלים הלכה למעשה בקטינים חסרי מעמד, עם עמדתה של העו"ס הארצית המנחה אותם מהבחינה המקצועית, וכן עם פעולות מטה משרד הרווחה עצמו להפצת נוהל כאמור, אשר נבלמו לדבריו בשל מחסור בתקציבים.
כל אלה מלמדים בבירור על הצורך בהנחיות ספציפיות.
הכלים המקצועיים העומדים לרשות העו"ס .
ממסמכים של משרד הרווחה ושל רשויות מקומיות עולים הקשיים במתן שירותי רווחה לחסרי המעמד, ובהם קטינים.
חלק מהקשיים האלה ייחודיים לאוכלוסייה זו בשל מחסור במידע על אורחות החיים במדינות המוצא שלהם וכן בשל מחסור בכלים מתאימים לטיפול.
בנובמבר 2009 כתבה מנהלת מינהל שירותים חברתיים בעיריית ת"א למנכ"ל משרד הרווחה: "כיום נמצאים בטיפול באמצעות חוק הנוער כ -80 ילדים מילדי הקהילה הזרה.
טיפול בילדים אלו דורש השקעה רבה באופן מהותי מהמקובל בטיפול באמצעות החוק בילדים ישראליים, זאת משום שיש צורך בהבנת הקונספט התרבותי חברתי בהם גדלים הילדים, להכיר את מקורות התמיכה המשפחתיים והקהילתיים העומדים לרשותם ולהציע פתרונות ייחודים, כך שרוב הפתרונות הרלוונטיים לילדים ישראליים אינם יכולים לתת מענה לצורכיהם"; בפברואר 2010 כתבה: "הטיפול בילדים ובמשפחות אלו הינו מורכב ב יותר (בגין חוסר זכאותם לשרותי רווחה והעדר ביטוח לרובם).
אי-נגישותם והפער התרבותי העצום ביניהם לבין דפוסי ההתנהלות בחברה הישראלית יוצרים קושי לעו"סים ולהורים להתנהל באופן שמקדם את מצבם של ילדים אלו".
במכתבה התייחסה גם לשיעור הקטינים חסרי המעמד הנתונים במצבי סכנה: על פי נתוני יחידת הרווחה בעיריית ת"א 1% מכלל ילדי העיר הישראלים הוגדר ב- 2009 כילדים בסכנה, בעוד ש-8% מהילדים שהם חסרי מעמד הוגדרו כך.
מנהלת המינהל ציינה במכתבה מפברואר 2010 : "עוצמת המקרים בטיפולינו מקרב הקהילה הזרה חריפה ומורכבת הרבה יותר מילדים יש ראליים, המוכרים לנו, הנמצאים בסכנה".
,סגנית מנהלת יחידת הרווחה בירושלים מסרה למשרד מבקר המדינה באפריל 2012 , ומנהלות יחידות הרווחה של אילת וערד מסרו לו במאי 2012 , שיש קשיים בטיפול בקטינים חסרי מעמד גם בשל היעדר כלים מתאימים לאבחון ולטיפול, משום שהמטפלים אינם מכירים את מאפייניה התרבותיים של אוכלוסייה הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1877 .
סגנית מנהלת שירותי הרווחה בירושלים הוסיפה כי לעובדים הסוציאליים חסרים הכלים לטיפול מותאם תרבותית לאוכלוסייה זו; הם סובלים ממחסור במענים בסיסיים הניתנים לכלל האזרחים על פי חוק כגון שירותי בריאות, משום שבדרך כלל הם אינם 1878 דוח שנתי63ג .
מבוטחים בביטוח רפואי.
כמו כן אין שפה משותפת - רובם מגיעים מאריתריאה ומסודן, וקיימים קשיים בתקשורת בסיסית עמם.
הבדיקה העלתה גם מקרים שבהם התבקשו יחידות הרווחה ברשויות המקומיות לטפל במצבי רעב של חסרי מעמד.
לדוגמה, בינואר 2012 הורה בית המשפט לנוער בבית משפט השלום באילת להשיב שתי אחיות חסרות מעמד, בנות שנה וארבע שנים, אשר סבלו מרעב, ממסגרת חוץ -ביתית לבית אִמן 29 .
בהחלטת בית המשפט נכתב: "יש לקוות כי שירותי הרווחה יוכלו לגייס את במילוי הצרכים הבסיסיים לקטינו]האם[ המשאבים הנדרשים על מנת לסייע בידית, כמו גם לשלושת ילדיה הנוספים".
מנהלת יחידת הרווחה באילת מסרה למשרד מבקר המדינה ביולי 2012 כי באין כלים בידי שירותי הרווחה למתן מענה כזה, היא גייסה תרומות לצורך זה.
הצורך לטפל במצבי רעב בעיר ערד עלה גם מפנייה של עו"ס ממרכז רפואי בדרום הארץ ליחידת הרווחה ב עירייה במאי 2009 , בעניין מצוקה כלכלית של משפחה חסרת מעמד שגרה בעיר, עד כדי מחסור במזון לילדים וחשש מחרפת רעב של שני תינוקות.
מנהלת יחידת הרווחה בערד מסרה לנציגי משרד מבקר המדינה במאי 2012 ,כי ידוע לה על מקרים שבהם סובלים קטינים חסרי מעמד מרעב והמענה של עובדי העירייה לכך הוא מאמץ לגייס תרומות.
על פי נתוני עיריית ירושלים למדו במוסדות החינוך העירוניים בשנת הלימודים התשע"ב (ספטמבר 2011 עד אוגוסט 2012) כ -100 .
קטינים חסרי מעמד במכתבה של עו"ס מיחידת הרווחה בעיריית ירושלים נכתב על ההתמחות המקצועית הנדרשת לטיפול באוכלוסיית חסרי המעמד: "מדובר בטיפול המצריך התייחסויות ודגשים שחלקם שונים באופיים מהטיפול אותו אנו מכירים.
לדעתי, יצטרכו להמשיך ולתת שירות ]בירושלים[ במידה ששירותי הרווחה בלשכות לאוכלוסייה זו, יש להעביר מידע ונהלים מסודרים, אשר יסייעו לנו בטיפול במשפחות".
בתגובתו למשרד מבקר המדינה כתב משרד הרווחה שטיפול באוכלוסייה שתרבותה והרגליה אינם מוכרים מחייב למידה אינטנסיבית; השירותים הקיימים אין די בהם כדי לטפל באוכלוסייה מיוחדת זו, אשר צרכיה ונזקקותה נבדלים מהצרכים המוכרים; פיתוח שירותים מותאמים מחייב תקציבים.
הוא ה וסיף כי במהלך בדיקה שנערכה מטעמו של מנכ"ל משרד הרווחה ביחידות המשרד וברשויות המקומיות עלתה עמדה, ולפיה יש לבחון עניינית את צרכיהם של הילדים ולספק שירותים לאלה הזקוקים להם באמצעות מכלול המענים הקיימים בקהילה; חיסרון בתקציב ייעודי לכך עומד לרועץ ומעכב התקדמות בנושא.
יחידות הרווחה נדרשו לעסוק באבחון מצבם של קטינים חסרי מעמד נזקקים ובטיפול בהם, ואף לתת מענה למחסור בצרכים קיומיים בסיסיים, כגון: מזון, של אוכלוסייה זו, שאינה נהנית מהביטחון הסוציאלי שמקנה המדינה.
ואולם, חסרים בידיהן כלים מקצועיים למתן המענה הראוי לאוכלוסייה זו.
הניסיון להעניק שירותי רווחה ללא כלים מתאימים עלול להותיר את הנזקקים הנתונים לעתים במצבי סכנה ממשיים, ללא טיפול מועיל.
29 צב"ן 12-01-48538 .
'המחלקה לשירותים חברתיים אילת נ' קוול ואח הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1879 .
מתן שירותי רווחה בידי הרשויות המקומיות ותקצובן .
חוק שירותי הסעד, התשי"ח - 1958 , קובע כי הרשויות המקומיות אחראיות למתן שירותי סעד (רווחה) לנזקקים ; החוק מגדיר אדם נזקק בהתאם למבחנים , אשר בתקנות שירותי הסעד (מבחני 1880 דוח שנתי63ג .
נזקקות), התש"ל- 1970 .
יכולתה של הרשות להעניק שירותי רווחה לנזקקים תלויה גם במשאבים שברשותה, בעיקר ממשרד הרווחה.
על פי התע"ס, משתתף משרד הרווחה בתקציבן של יחידות הרווחה ב רשויות המקומיות, בשיעור של 75% מכלל הוצאותיהן לשירותי הרווחה, והיתרה ממומנת מכספי הרשויות.
המשרד קובע גם את מספר תקני כוח האדם ביחידות, בהתחשב במאפייני הרשות, והוא מעביר אליה תשלום למימון שכרם של עובדים ב -75% .
את התקציב הכולל לרשות המקומית מקצה משרד הרווחה, בין השאר, על פי גודל האוכלוסייה ומאפייניה, כפי שהם עולים מנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ומנתוני רשות האוכלוסין.
כך, למשל כ-40% מהתקציב למימון תקני כוח האדם מוקצים גם על פי היקף "אוכלוסייה צעירה עד גיל 18 ;"30% מתקציב ה"סיוע למשפחות עם ילדים" נקבע על פי אוכלוסיית היישוב.
הנתונים בדבר האוכלוסייה אינם כוללים חסרי מעמד, המתגוררים בשטחי הרשות.
היקף הכספים שמקצה משרד הרווחה לרשויות המקומיות נקבע על פי נתונים, שאינם כוללים את חלק הארי של חסרי המעמד המתגוררים בהן.
בכך נפגעת יכולתן של רשויות מק ומיות מסוימות להעניק שירותים לאוכלוסייה הנזקקת להתערבות ולטיפול באופן בולט ומשמעותי.
אחד הכלים העומדים לרשות יחידות הרווחה ברשויות המקומיות לשם הגנה על קטינים נזקקים הוא השמתם במסגרת חוץ-ביתית.
מסגרת זו מיועדת לקטינים בסיכון הנאלצים לשהות מחוץ לבתיהם, משום שהוחלט כי משפחותיהם הביולוגיות אינן מקום בטוח עבורם ואינן מאפשרות את התפתחותם התקינה.
יש סוגים שונים של מסגרות חוץ-ביתיות, ובהן משפחות אמנה ופנימיות.
מימון ההשמה במסגרות אלה נעשה באמצעות מכסות שמקצה משרד הרווחה לרשויות המקומיות.
ההחלטות בעניין הפניית ה קטינים למסגרות חוץ -ביתיות מתקבלות ביחידות הרווחה ברשויות המקומיות על ידי ועדה מקצועית, בשיתוף הילד והוריו.
עלות ממוצעת של השמת קטין במסגרת חוץ -ביתית היא 50,000 ש"ח בשנה, והיא מתחלקת, כאמור, בין משרד הרווחה, הנושא ב-75% מן העלות, לבין הרשות המקומית, הנושאת ב-25% .
מן העלות (א) על פי נתוני הרשויות המקומיות, בשנת 2011 הושמו66 קטינים חסרי מעמד במסגרות חוץ -ביתיות בארבע הרשויות שנבדקו: בתל אביב -יפו - 51 קטינים; באילת - 10 קטינים; בירושלים - 4 קטינים; ובערד - קטין אחד.
בתל אביב-יפו היו הקטינים חסרי המעמד שבמסגרות חוץ-ביתיות 10% מהמכסה שהקצה משרד הרווחה, ובאילת - 12% .
)(ב מתשובותיהן של הרשויות המקומיות שנבדקו למשרד מבקר המדינה, בספטמבר 2012 , עולה כי בנושא מימון השמתם של קטינים חסרי מעמד, לא הקצה משרד הרווחה לרשויות מקומיות מכסות נוספות עבור השמת קטינים חסרי מעמד במסגרות החוץ -ביתיות, כפי שעשה זאת לגבי קטינים ישראלים.
בכל הנוגע לעיריית אילת, מימן משרד הרווחה בשנת 2011 באופן מלא את המסגרות החוץ- ביתיות לקטינים חסרי מעמד.
הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1881 .
יוצא, אפוא שגם לגבי קטינים חסרי מעמד הנמצאים במצבי סכנה, ואשר על פי מדיניות משרד הרווחה נדרשת הרשות המקומית להעניק להם שירותי רווחה, בדרך כלל באמצעות הוצאה חוץ -ביתית, לא העמיד המשרד את המשאבים הדרושים לרשויות המקומיות לשם כך.
עיריית אילת על פי ההערכות של עיריית אילת, מתגוררים בשטחה 7,000 -9,000 .
חסרי מעמד אין לעיריית אילת מידע ונתונים רשמיים על אוכלוסייה זו, לרבות הקטינים שבה.
בשנת 2011 טיפלה יחידת הרווחה של עיריית אילת ב-17 ,קטינים חסרי מעמד שמרביתם הושמו במסגרות חוץ-ביתיות, במימון מלא של משרד הרווחה.
(א) בפברואר 2011 פנה ראש עיריית אילת, מר מאיר יצחק הלוי, לסגן ראש הממשלה ולשר הפנים, ח"כ אליהו יש י, ופירט את "העלויות הישירות של המסתננים בעיר".
במאי 2011 כתב ראש העירייה לשר הרווחה: "תמונת המצב היא שלעיר אילת הסתננו מעל ל- 7,000 מסתננים בלתי חוקיים, מעל12% מסך האוכלוסייה.
ברי לכל שאין לעיריית אילת את הכלים להתמודד עם מספרים שכאלה".
ראש העירייה ביקש "הנחיות ברורות כיצד להערכת המשרד ולהערכת ממשלת ישראל על עיריית אילת לפעול".
עוד כתב: "בשלב זה ועד לקבלת התייחסות יש בכוונתי להנחות את הצוותים המקצועיים להשקיע את מירב משאביהם בטיפול באוכלוסיית העיר".
בירור שעשה משרד מבקר המדינה בלשכת שר הרווחה ובעיריית איל ת מלמד ששר הרווחה לא השיב בכתב לראש העירייה.
סגן ראש הממשלה ושר הפנים, ח"כ אליהו ישי, השיב בדצמבר 2012 : "בעקבות פניות ראש העיר ובעקבות דיונים ושיחות של השר והמשרד על בסיס שוטף עם ראש העירייה והגורמים המקצועיים בעירייה, שר הפנים והמשרד הכירו בצורך בשיפוי על הוצאות חריגות כתוצאה מהטיפול במסתננים, ועל כך הקצה המשרד מענקי שר מוגדלים לרשות.
11 בישיבת צוות שרים בראשות העיר אילת, העלה שר הפנים את בעיית המסתננים ]בנושא[ ראש הממשלה והחשיבות של הקצאת משאבים לרשות על מנת להתמודד עם בעיה".
הבדיקה העלתה כי בשנים 2011 ו- 2012 העביר משרד הפנים לעיריית אילת מענקי שר בסך 1 מיליון ש"ח ו-2.
5 מיליון ש"ח, בהתאמה, בגין הוצאות חריגות של העירייה הכרוכות במאפייני העיר, ובהם "הגירה בלתי חוקית של מסתננים".
(ב) מנהלת יחידת הרווחה באילת כתבה בנובמבר 2011 לראש העירייה: "אנחנו העובדים הסוציאליים.
מוצאים עצמנו לא אחת מחויבים לפעול כדי להגן בעיקר על קטינים.
לא אחת אנחנו נאלצים להוציאם מהבית.
לא אחת, בהעדר יכולת לבדיקות מעמיקות וארוכות טווח, אנו נאלצים לעתים גם להשיבם להוריהם ללא התערבות נוספת לאחר מכן".
היא הוסיפה: "אני חרדה שחלילה יקרה משהו בקרב קטינים אלה ואנו נָאֳשַׁם באי -ביצוע עבודתנו על פי חוקי מדינת ישראל".
את המכתב הזה העביר ראש העירייה למזכיר הממשלה וממלא מקום מנכ"ל משרד ראש הממשלה באותה עת, מר צבי האוזר.
נמצא כי החל ביולי 2011 היה משרד הרווחה ער לכך שעיריית אילת אינה מעניקה שירותי רווחה לכל הילדים חסרי המעמד הנמצאים במצבי סכנה; לפיכך, הוא הנחה את העובדים הסוציאליים בעיריית אילת להעניק שירותים כאלה, אולם "הדרג המנהל" בעירייה התנגד לכך.
מנהלת יחידת הרווחה בעיריית אילת כתבה ביולי 2011 למרכזת השירות לילד ולנוער במחוז דרום של משרד הרווחה: "כפי שידוע לך מזה תקופה ארוכה אנחנו מנסים לשתף אתכם בתופעת הסודנים באילת בדגש על קטינים בסיכון.
בקרב אוכלוסייה זו אנחנו פוגשים בתופעות קשות כמו הזנחה ואלימות כלפי קטינים.
תנאי המחייה של כולם קשים ביותר דבר שמהווה קרקע פורייה הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1883 .
להתפתחות תופעות חברתיות קשות ולכולנו אין ספק כי מדובר ב'פצצה מתקתקת'.
התשובות שאנחנו מקבלים מכם מבחינתנו הינן בגדר התעלמות מוחלטת מהמציאות בשטח או לכל היותר התייחסות אירונית תוך כדי ניסיון לכופף את ידינו ולכפות עלינו התערבות.
המחייבת אותנו 1884 דוח שנתי63ג .
ולהקצאה כספית נוספת".
נמצא שמנהלת היחידה לא קיבלה תשובה על מכתבה.
בנובמבר 2011 כתבה מנהלת יחידת הרווחה באילת להנהלת העירייה: "ידינו הולכות ונעשות עמוסות ביותר בטיפולי חירום בלבד בקטינים סודנים במצבי סיכון קשים ביותר (רק במקרי קצה כאלה אנו מתערבים חירום בלבד ]במצבי[ ורק שהחוק ממש מחייב אותנו ללא טיפול המשך)".
במסגרת הכנת חוות הדעת בחן צוות הביקורת של משרד מבקר המדינה תיקי טיפול של קטינים נזקקים חסרי מעמד ששהו בעיר אילת.
להלן כמה דוגמאות המלמדות על הקושי ועל הבעייתיות שמעוררת ההבחנה בין מצב סכנה, המחייב טיפול של שירותי הרווחה, לבין מצב בסיכון, שעל פי מדיניות משרד הרווחה, אינו מחייב טיפול; כמו כן מלמדות הדוגמאות הללו על אופן יישום מדיניותה של עיריית אילת בתחום זה.
(א) משרד הרווחה מבחין בין סיוע לטווח קצר לילדים ולמתבגרים בסכנה ובמצבי חירום, לבין ס יוע לטווח ארוך, הכולל התערבויות ארוכות טווח, דוגמת ביקור במועדונים טיפוליים והשתתפות בקבוצות טיפוליות.
במכתב ששלחו מנהלת מקלט לנערות ועו"ס במקלט למחוז דרום של משרד הרווחה, בינואר 2012 , נידון עניינה של נערה בת16 , שמוצאה מסודן ומשפחתה מתגוררת באילת.