HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
כך למשל עובד במחלקת התפעול או התפזורת, ששובץ למשמרת8 נוספת ועבד במשמרת זו רק שעתיים, ולאחר מכן שוחרר מהעבודה כיוון שלא הייתה עבודה נוספת, יהיה זכאי לתשלום עבור אותן שעתיים לפי שיעור של 125% ולתשלום נוסף של שש שעות נוספות בשיעור של 100% ; עובד במחלקת ים שהוזמן לעבוד בשבת, אך עבד רק שעה אחת זכאי לתשלום של 16 שעות נוספות בשיעור של 200% ; שיטה זו שנקבעה בהסכמי עבודה יוצרת מצב שבו עובדים מסוימים מגיעים להיקף שעות נוספות ניכר, וחלקם אף מגיע ים למאות שעות נוספות בחודש.
יוצא אפוא כי לסדרני העבודה במחלקות השונות המשבצים את העובדים למשמרות נוספות יש השפעה גדולה על שכרם של העובדים, ובעקיפין גם על הוצאות החברה (ראו להלן).
להלן בטבלה התפלגות המשמרות הנוספות לפי מחלקות לשנה, בשנים 2009 ו- 2010 (תשעה חודשים) לפי מחלקות.
מספר העובדים שביצעו את המשמרות הנוספות מספר .
בשנה מחלקת ים מחלקת תפזורת מחלקת תפעול .
2010* 2009 2010* 2009 2010* 2009 .
* עבורתשעת החודשים הראשונים של שנת 2010.
מהטבלה עולה כי הייתה שונּות בין המשמרות הנוספות שמבצעים העובדים, וכי היו עובדים בכל מחלקה שביצעו עשרות משמרות נוספות בשנה, מעבר לאלה שביצעו עובדים אחרים.
יצוין כי את רוב המשמרות הנוספות מבצעים עובדים ותיקים ששכרם גבוה.
עובדה זו משפיעה על הוצאות החברה.
הביקורת לא קיבלה הסברים מספקים על הסיבות להבדלים בין העובדים בביצוע המשמרות הנוספות, דבר שיש לו גם כן השפעה ניכרת על שכר העובדים ועל הוצאות החברה.
אורכה של כל משמרת הוא שמונה שעות 1710 דוח שנתי61ב .
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2010 ציינה החברה כי היא מודעת להערות משרד מבקר המדינה וכי היא יצרה כלים לפיקוח ובקרה על שוויוניות בניהול סידור העבודה במטרה להביא לכך שמספר השעות הנוספות יעמוד על ההכרחי ביותר, תוך כדי הקפדה על איזון ועל שוויוניות בין העובדים.
הקופה לחיסכון ולעזרה הדדית לעובדי החברה .
בחודש יולי 1965 הוקמה הקופה לחיסכון ולעזרה הדדית של עובדי רשות הנמלים בישראל (להלן - הקופה).
הקופה הוקמה כאגודה עותומנית שמטרתה להעניק הלוואות מוזלות לעובדי רשות הנמלים הזכאים להצטרף לקופה.
תקנון הקופה קבע כי יהיו בה שני סוגי חברים.
הסוג הראשון "חבר תמידי אחד", שהוא רשות הנמלים עצמה, והסוג השני "חבר רגיל" שהם עובדי רשות הנמלים כמפורט בתקנון, שחתמו על טופס בקשה להצטרף כחברים לקופה, ובקשתם אושרה.
מקורות המימון של הקופה היו כספי העובדים וכספי רשות הנמלים כדלהלן: החל בדצמבר 19869 כנגד כל שקל שהעביר חבר רגיל העבירה רשות הנמלים שני שקלים.
תשלום דמי החבר החודשיים בשנת 2005 היה68 ,ש"ח לחבר רגיל ותשלום חודשי שהועבר על ידי רשות הנמלים הסתכם ב -136 .
ש"ח לחודש ההלוואות שניתנו לעובדים עד נובמבר 2009 היו עד סכום של 50,000 ש"ח בתוספת 1% לשנה בגין דמי ניהול.
כלהסכומים הצבורים בקופה לזכות העובד, שהופקדו על ידיו ועל ידי רשות הנמלים, מוחזרים לו ולרשות בנמלים בהתאמה, במועד פרישתו.
לקופה היו חמישה חשבונות בנק לצורך הענקת ההלוואות לחברים הרגילים: חשבון נפרד לעובדי כל אחד מהנמלים חיפה, אשדוד ואילת וכן לעובדי המשרד הראשי.
החשבון החמישי היה חשבון מרכזי, ונועד לתשלום הוצאות הניהול של קופת רשות הנמלים (כגון לרואה החשבון ולמבקר הפנימי).
נציגי כל נמל קבעו את חלוקת ההלוואות לעובדי אותו נמל מתוך המשאבים העומדים לרשות אותו נמל, וכך גם היה במשרד הראשי.
בהתאם להוראות חוק הספנות הופסקה פעילות רשות הנמלים, ובמקומה הוקמו כאמור, ארבע חברות ממשלתיות בבעלות מלאה של מדינת ישראל.
בהתאם לסעיף 7 לצו רשות הספנות והנמלים (העברת זכויות, חובות והתחייבויות מהמדינה), התשס"ח - 2005 (להלן- צו העברת הזכויות), הזכויות והחובות הכספיות כלפי הקופה יפוצלו בין תאגידי הנמלים בהתאם ליחס שבין מספר העובדים של התאגיד החברים בקופה לבין מספר עובדי רשות הנמלים החברים בקופה ערב פירוקה.
על אף פיצול הזכויות והחובות של הקופה בין תאגידי הנמלים כאמור בצו העברת הזכויות, נוהלה הקופה במרוכז גם לאחר פברואר 2005 על ידי חברת נמלי ישראל (להלן - חנ"י).
יצוין כי גזבר הקופה (ראש אגף הכספים של חנ"י) פנה בשנת 2005 .
9 עד דצמבר 1986 כנגד כל שקלשהעביר חבר רגיל העבירה רשות הנמלים שקל אחד בלבד.
חברת נמל אילת בע"מ 1711 .
כמה פעמים לחברות הנמל לצורך קבלת החלטות לגבי המסגרת לניהול ולמתן הלוואות בכל אחת מחברות הנמל.
בנובמבר 2006 פנה ראש אגף הכספים של חנ"י לחברות הנמל וציין: "ביום 25 בינואר 2006 כונסה אסיפה כללית אשר על סדר יומה עמדה לדיון ההחלטה בדבר הפסקת פעילות הקופה.
באסיפה הוחלט, כי לנוכח העובדה שחלק מחברות הנמל טרם השיבו תינתן לכולם ארכה נוספת של 90 יום להשיב וכי אז תכונס האסיפה הכללית.
על אף שחלפו למעלה מתשעה חודשים ממועד כינוס 1712 דוח שנתי61ב .
האסיפה הכללית האמורה (וכשנה וחצי ממועד משלוח המכתב הראשון בעניין) לא נתקבלה תשובה נוספת כלשהי מחברות הנמל.
לפיכך, הננו מתכבדים להודיעכם כדלקמן: (א) חנ"י תחדל מלנהל הפעילות המשותפת של הקופה על כל המשתמע מכך ומוותרת על כל זכויותיה כחבר תמידי בקופה.
(ב) כל חברת נמל תהיה אחראית לחשבון המיוחס לה בקופה ולהמשך פעילותה בקשר עם עובדיה.
(ג) חנ"י תחדל החל מיום 1 בינואר 2007 מלהיות חבר בקופה ותעבור לפעול באופן עצמאי.
(ד) בכוונת חנ"י לכנס אסיפה כללית חד פעמית של הקופה לצורך אישור הדוחות הכספיים לשנים 2005 -2006 לאחרהשלמה הכנת הדוח לשנת 2006 .
רואי החשבון של הקופה הכינו טיוטת דוח כספי של הקופה לשנת 2006 , ולפיה הסתכמו הנכסים של הקופה בכ -77.
6 מיליון ש"ח, שמתוכם כ -55 מיליון ש"ח הלוואות לחברים, כ-19.
6 מיליון ש"ח מזומנים בבנק והיתר כ-3 מיליון ש"ח הם כספים במעבר וחייבים שונים.
במרס 2007 התקיימה ישיבת ועדת ההלוואות של חברת נמל אילת בנושא "המשך פעילות הקופה לעזרה הדדית".
בישיבה האמורה החליטה הוועדה, לנוכח מכתבו של ראש אגף כספים של חנ"י מנובמבר 2006 , לאמץ את תקנון הקופה ובכלל זאת את כל ההנחיות שניתנו מעת לעת באספות הכלליות של הקופה.
עוד החליטה הוועדה כי כדי למנוע זעזועים תימשך פעילותו של משרד רואה החשבון שביקר את דוחות הקופה וכי בנובמבר 2007 ירוענן הרכב חברי הוועדה בהתאם לתקנון.
באפריל 2008 חזרה ועדת ההלוואות שוב על החלטותיה מהישיבה במרס 2007 .
כמו כן מונו חברים חדשים לניהול הקופה.
משרד מבקר המדינה העיר כי מאחר שהמבנה המשפטי המקורי של הקופה לעזרה הדדית השתנה, אימוץ תקנון הקופה כפי שהוא אינו מתאים.
בעלי התפקידים והגורמים המוזכרים בתקנון העמותה אינם קיימים עוד.
כמו כן הביקורת העלתה כי לא היה בחברה נוהל למתן הלוואות על ידי הקו פה שיתייחס בין היתר לנושאים האלה: הזכאות לקבלת הלוואה; תקרת ההלוואות ותקופת ההחזר; מינוי חברי ועדת ההלוואות ותקופת כהונתם; וסדרי ניהול הקופה.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2010 הודיעה החברה כי היא שוקדת על הכנת נהלים למתן הלוואות מכספי הקרן.
בישיבה מנובמבר 2009 , בהשתתפות סמנכ"ל משאבים של החברה, יו"ר ועד עובדי מחלקת התפעול וגזבר הקופה, סוכם על פי בקשת העובדים, על הגדלה של תקרת ההלוואות לחברים בקופה מסכום של 50,000 ש"ח לסכום של 70,000 ש"ח.
במסמך שתמצת את הישיבה האמורה צוין כי לאחר בדיקה נמצא שגם בנמל אשדוד הוגדלה תקרת ההלוואות לאותו סכום, וכי יתרת הכספים בקופה מאפשרת זאת.
עוד הוחלט באותה ישיבה להגדיל את תקופת ההחזר של ההלוואה על פי התקרה החדשה מארבע שנים ועד שמונה שנים לכל היותר.
הביקורת העלתה כי הגדלת תקרת גובה ההלוואות לעובדים ב-40% , מ- 50,000 ש"ח ל- 70,000 ש"ח, וההגדלה של תקופת ההחזר לא קיבלו את אישור דירקטוריון החברה, כמתחייב מסעיף 32 (א) של חוק החברות הממשלתיות, הואיל ושני שלישים מן ההלוואות הללו ממומנים מכספי החברה.
חברת נמל אילת בע"מ 1713 .
ניהול כספי הקופה של חברת נמל אילת עד סוף שנת 2009 , נעשה על ידי משרד רואי חשבון פרטי חיצוני, ומאז שנת 2010 כספי הקופה מתנהלים על ידי החברה.
בסוף שנת הכספים 2009 הייתה היתרה בקופה של חברת נמל אילת כ-3 .
יתרה זו אינה כוללת את כספי העובדים בקופה 1714 דוח שנתי61ב .
הביקורת העלתה כי במהלך פברואר 2005 ועד דצמבר 2009 לא הטילה החברה על המבקר הפנימי לעשות ביקורת בנושא התנהלות הקופה כדי לוודא שהכספים שהופקדו בה נוצלו בהתאם לתקנון שלה.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2010 הודיעה החברה כי הנהלתה תשלב ביקורת בנושא הקופה בתכנית העבודה השנתית של המבקר הפנימי.
עד דצמבר 2008 התקיימו יש יבות הדירקטוריו ן של החברה במשרדים ששכרה ברמת גן.
ביוני 2008 התקיימה ישיבת דירקטוריון שבמסגרתה דנו בהצעה להעביר את משרדי הדירקטוריו ן לעיר באר שבע.
באותה הישיבה ציין היו"ר כי החוזה עם הנהלת הבניין ברמת גן עומד להסתיים וכי כחברה דרומית ראוי מהבחינה הציבורית ש משרדי הדירקטוריון ישוכנו בדרום.
עוד ציין היו"ר שנבדקו כמה חלופות באזור תחנת הרכבת בבאר שבע, כדי שחברי הדירקטוריון יוכלו להגיע לעיר בנקל, ושיש אפשרות לחסוך כ-50% מהעלויות בהעברת משרדי הדירקטוריון מרמת גן לבאר שבע.
בישיבה האמורה הגיש מזכיר הדירקטוריון לחברי הדירקטוריון מסמך שהכין ואשר הציג בדיקות שערך לגבי ארבע חלופות לשכירת משרדים עבור ישיבות הדירקטוריון (להלן - מסמך החלופות).
ארבע החלופות כללו את החלופה של המשך שכירת המשרדים הקיימים ברמת גן ושלוש חלופות של שכירת משרדים בבאר שבע.
מנכ"ל החברה דאז, מר משה מיץ, טען באותה הישיבה כי אם פעם בשבועיים - שלושה ירוכזו ישיבות הדירקטוריון בעיר אילת יחד עם ישיבות ועדות הדירקטוריון, הדבר יהיה זול יותר ב-50% .
יותר מאשר העברת המשרדים לבאר שבע בתום הדיון בנושא זה החליט הדירקטוריון פה אחד למנות מקרב חבריו ועדה בת שלושה חברים (לה לן - ועדת הדיור), שתבדוק אפשרויות ותחליט על העתקת משרדי החברה.
החלטתה, שתינתן בתוך שבועיים, תחייב את הדירקטוריון.
נמצא כי מסמך החלופות הוכן על ידי מזכיר הדירקטוריון ולא על ידי מי שאמּון על בדיקת הצעות מסוג זה, כגון אגף כספים.
בסוף יוני 2008 פנה מנכ"ל החברה דאז מר משה מיץ במכתב אל חברי הדירקטוריון, ובו פירט את עלויות החלופה של קיום ישיבות הדירקטוריון במשרדי החברה באילת.
המנכ"ל הציג את תחשיב עלויות החלופה של קיום ישיבות הדירקטוריון בעיר הדרומית, ובכלל זאת הטסת כל חברי הדירקטוריון, היועץ המשפטי, נציג הרשות ולעתים גם המבקר הפנימי או רואה החשבון של החברה.
עוד ציין המנכ"ל במכתבו האמור לחברי הדירקטוריון כי קיום ישיבות הדירקטוריון במשרדי החברה באילת יהיה נמוך יותר ב - 44,000 ש"ח במונחים שנתיים מן החלופה הזולה ביותר שהוצגה בישיבת הדירקטוריון שדנה בנושא (ראו לעיל).
באמצע יולי 2008 הודיע מר שמעון בן נעים, חבר ועדת הדיור, למזכיר הדירקטוריון בדואר אלקטרוני כי בכפוף להחלטת הדירקטוריון בעניין קבלת חברת נמל אילת בע"מ 1715 .
החלטה על מיקום משרדי הדירקטוריון, החליטה הוועדה להעביר את המשרדים לבאר שבע הן מטעמי חיסכון לחברה והן מטעמים אחרים.
החלטה זו הועברה על ידי מזכיר הדירקטוריון בדואר אלקטרוני לידיעת כל חברי הדירקטוריון.
עברו משרדי הדירקטוריון מרמת גן לבאר שבע הביקורת העלתה כי החלטת ועדת הדיור להעתיק את משרדי דירקטוריון החברה לבאר שבע לא כללה מסמכים מבססים אשר יסבירו כיצד היא התקבלה, מה היו השיקולים והחלופות שנבחנו ואילו בדיקות נערכו כדי לוודא שאכן יושג החיסכון האמור.
להלן נתוני החברה בדבר הוצאות הדירקטוריון10 בשנים 2010- 2007.
2010* 2009 2008 2007 הוצאות הדירקטוריון .
240,043 318,610 241,874 193,344 הוצאות כלליות ושונות** .
108,744 216,909 206,333 123,124 גמול דירקטורים .
32,465 67,065 31,728 6,262 ליסינג תפעולי .
24,203 35,331 30,510 10,052 דלק .
405,455 637,915 510,445 332,782 סך הכול .
** כולל הוצאות שכירות, ניקיון, אבטחה, משרדיות, הדפסות, צילום מסמכים , דואר ומשלוחים ועוד.
מהטבלה עולה כי בשנים 2007 -2009 ,עלו במידה ניכרת הוצאות הדירקטוריון ובשנת 2009 הסתכמו ב- 637,915 ש"ח (גידול של91% בהשוואה לשנת 2007 .
) עוד עולה מהטבלה, בהתאם להיקף ההוצאות במחצית הראשונה של שנת 2010 , .
כי מגמת העלייה בהוצאות נמשכת בתשובתה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2010 הסבירה החברה בין היתר כי הגידול בהוצאות הדירקטוריון נובע מכך כי החל ביולי 2008 ועד היום לא כיהן מנכ"ל קבוע לחברה, ומתוך אחריות המוטלת על חברי הדירקטוריון בכלל, ועל יו"ר החברה בפרט, נדרש הדירקטוריון ליתר מאמץ ניהולי וליתר פיק וח, וזאת עקב המרחק הגאוגרפי.
כאמור בדצמבר 2008 עברו משרדי הדירקטוריון לבאר שבע, אולם רק כעבור שנה הותקן במשרדים אלה שעון נוכחות.
בתקופה שלא הותקן שעון ובתקופה שבה היה שעון נוכחות לא תקין דיווחו העובדים על נוכחותם ידנית.
שעון הנוכחות פעל במשך חודשים בודד ים, ומזה כשנה הוא אינו פועל.
מצב זה אינו מאפשר בקרה נאותה על שעות הנוכחות של העובדים.
10 הוצאות הדירקטוריון אינן כוללות את הוצאות השכר של מזכיר הדירקטוריון ושל מזכירת הדירקטוריון.
חברת נמל אילת בע"מ 1717 .
לדעת משרד מבקר המדינה אין זה סביר שהחברה לא פעלה לתקן את שעון הנוכחות במשך תקופה ארוכה, ויש לנקוט את כל אמצעי הפיקוח והבקרה על נוכחותם של העובדים בעבודה.
הביקורת העלתה כי במהלך חמש שנים וחצי לא היה לחברה בחלק נכבד מהזמן מנכ"ל קבוע אלא היא נוהלה על ידי ממלאי מקום או באמצעות ועדת ניהול מקרב חברי הדירקטוריון ובראשות היו"ר.
צורת התנהלות זו פוגעת הן בקיומם של האיזונים והבלמים בין הדירקטוריון לבין הנהלת החברה והן ביכולתה של החברה לערוך בקרה ופיקוח נאותים.
על דירקטוריון החברה ועל הרשות לתת את דעתם לנושא ולדאוג שימונה מנכ"ל קבוע שתפקידו לא יהיה נתון כל העת בחוסר ודאות.
על הרשות ועל דירקטוריון החברה לנקוט את כל הצעדים המתחייבים כדי לוודא שהחברה תתנהל בצורה תקינה, יעילה ושהלי קויים שעליהם הצביעה הביקורת, בתחומי ניהול החברה והיבטים של כוח אדם, יתוקנו ללא דיחוי.
הדגה בעולם ובישראל : שדות הדיג הפוריים בכל האוקיינוסים והימים הולכים ונעלמים בהדרגה כתוצאה מזיהום ומניצול יתר.
המומחים מדברים על היעלמות של עד 90% ממיני הדגים המסחריים עד שנת2048 .
ירידה מדאיגה בכמות הדגים ניכרת גם מול חופי ישראל.
בשנים האחרונות הופיעו מול חופי ישראל גם מינים פולשים, הדוחקים את המינים המקומיים ומתחרים בהם על מזון ועל מרחב מחיה.
שלל הדיג מן הים התיכון ירד בישראל בעשור האחרון ביותר מ-80% , ודגי הים התיכוןבסכנת הכחדה.
בשליש האחרון של העשור הראשון של שנות האלפיים חלה החמרה נוספת במצב הדגה - כ-80% מ-60,000 הדגים שנתפסו באזור נמל אשדוד היו מתחת לגודל הטיפוסי של דג מאכל (100 ,)גרם קטנים יותר מבני מינם ובני גילם שליד חופי תורכיה ואיטליה, וכשליש מהמינים שעלו ברשת היו פולשים.
החוקרים טוענים שיש צורך דחוף בנקיטת צעדים מיידיים לשיפור המצב ובראש ובראשונה הטלת הגבלות חמורות על היקף הדיג ואיסור לדוג בחלק מאזורי המזרח התיכון בעונות מסוימות.
צעד כזה ננקט כבר במדינות רבות (במצרים, בתורכיה ובמדינות האיחוד האירופי).
צריכת הדגים בישראל : במחצית השנייה של העשור הראשון בשנות האלפיים הייתה צריכת דגי המאכל בישראל כ-72,000 טונות בממוצע בשנה; למעלה מ-50,000 טונות מהן היו דגים מיובאים, רובם כמוצרים קפואים, והם מתחרים בדגים הטריים המיוצרים בארץ בברכות דגים (להלן - מדגה).
באותה תקופה הייתה צריכת הדגים הממוצעת לנפש כעשרה ק"ג, כשישה וחצי ק"ג מייבוא וכשלושה וחצי ק"ג מייצור מקומי.
בשנת 2008 הסתכם היבוא בכ-55,000 ,טונות 1106 דוח שנתי61ב .
מהם כ-29,000 טונות פילה(נתחי דג נטול עצמות) קפוא (כ-53%), כ-20,000 טונות דגים קפואים (כ-37.
5% ), והיתר- דגים טריים (מצוננים).
ערך היבוא באותה שנה הסתכם בכ- 183.
הייצור במדגה הסתכם בשנת 2008 בכ-19,000 טונות (כ- 26% )מן הצריכה.
בשנת 2009 היה יבואהדגים במגמת עלייה והסתכם בכ - 60,000 .
טונות משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1107 .
אגף לדיג ולחקלאות מים לפקיד הדיג הראשי שבאגף לדיג ולחקלאות מים (להלן - מנהל אגף הדיג; אגף הדיג ) במשרד החקלאות ופיתוח הכפר (להלן - משרד החקלאות) סמכויות ה נובעות מפקודת הדיג משנת 1937 ומתקנות הדיג מאותה שנה.
פקודת הדיג מסדירה את העיסוק בדיג ואת הרישוי של העוסקים בו לשם הגנה על הדגה ויצירת ממשק דיג5 ראוי.
אגף הדיג כפוף למנכ"ל המשרד.
תקציבו לשנת 2010 (לפי נתוני אוקטובר 2010 ) הוא9.
683 מיליון ש"ח, מהם1.
מיליון ש"ח הוצאה מותנית בהכנסה בחודשים פברואר-אוגוסט 2010 בדק משרד מבקר המדינה אתתפקוד אגף הדיג במשרד החקלאות בכמה נושאים: ניהול הדיג בים התיכון ובכינרת, קבלת החלטת הממשלה להשבית את הדיג בכינרת ויישומה, פיקוח על הדיג, פיקוח וטרינרי על גידול דגי מאכל ועוד.
בירורים התקיימו גם ברשות הטבע והגנים הלאומיים (להלן - רט"ג), במדור לשיטור ימי שבמשטרת ישראל, ברשות המים ובמשרד הבריאות.
מתוקף פקודת הדיג מופקד שר החקלאות על הדיג במדינה מכל היבטיו.
האחריות לניהול הדיג ניתנה לפקיד הדיג הראשי - מנהל אגף הדיג, ולאנשי האגף במשרד החקלאות.
ניהול דיג בר-קיימא אמור להשיג את המטרות הבאות: מצד אחד - שמירה על הדגה כמשאב לאומי מתחדש משנה לשנה, ומצד אחר - ניצולה בצורה מיטבית כך שאזרחי המדינה יוכלו ליהנות ממנה.
לפי מסמכי א גף הדיג, ניהול ממשק דיג תקין צריך להתבסס על העקרונות הראשיים האלה: (א) איסוף נתונים על הדינמיקה של אוכלוסיית הדגים ובעלי החיים הימיים המסחריים האחרים, על המאמץ לניצול הדגה שבים ועל שלל הדיג שהוא מניב; (ב) קביעת מדיניות ונהלים בעניין ניצול הדגה בהתאם לנתונים שנאספו כדי שמספר הדגים לא יידלדל - ואכיפתם; (ג) פיקוח על יישום המדיניות.
משנות התשעים של המאה העשרים מדיניות משרד החקלאות היא לצמצם את היקף הדיג במים הטריטוריאליים של מדינת ישראל.
כבר בשנת 1990 הקפיא אגף הדיג את מספר הרישיונות לספינות מכמורת, ומשנת 1995 הוקפא גודלו של כל צי הדיג כדי להימנע מד יג יתר ומפגיעה במלאי הדגה.
בביקורת נמצא כי למרות שבפקודת הדיג ובתקנות הדיג יש לפקיד הדיג הראשי סמכויות, הן לא עוגנו בכתב מינוי.
משרד החקלאות הודיע בתחילת דצמבר 2010 .
כי יכין לו כתב מינוי הבדיקה העלתה שניהול הדיג בכינרת ובים התיכון היה לקוי.
5 ממשק דיג- תחום דיג.
ניהול דיג ימי מכונה במשרד החקלאות ניהול ממשק דיג ימי.
הדיג בכינרת מצב הדגה הדגה בכינרת היא מרכיב חשוב במארג המזון ותורמת בכך לאיזון האקולוגי ולאיכות המים באגם.
בשנים האחרונות התמעטו הדגים בכינרת, בעיקר דגי אמנון הגליל.
מנתוני אגף הדיג עולה כי שלל משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1109 .
הדיג בכינרת ירד מתחילת שנת אלפיים, בייחוד בשנים2007 ו-2008 , בעשרות אחוזים מדי שנה והגיע לרמה שיש בה סכנה מוחשית לפגיעה אקולוגית בה6 .
הנתונים של אגף הדיג על שלל הדיג בכינרת בשנת2008 מורים שהוא הגיע לשפל חסר תקדים, ל-224 טונות בלבד לעומת כ-2,163 טונות בשנת 1998 , דהיינו- ירידה בכ-90% .
הפדיון הכולל בגין הדיג בכינרת ירד מכ-12.
8 מיליון ש"ח בשנת 1998 לכ-2.
1 מיליון ש"ח בשנת2008 , ירידה של כ-84% .
אם בשנת1998 דגו 231 טונות דגי קיפון (בורי) הרי שבשנת2008 נידוגו50 טון בלבד.
אם בשנת1998 דגו391 טונות דגי אמנון הגליל הרי שבשנת 2008 .
נידוגו שמונה טונות בלבד הפדיון ממכירת האמנונים בשנת 2008 הסתכם ב-169,000 ש"ח, לעומת פדיון של כ-4.
7 מיליון ש"ח בשנת1998 .
כבר בישיבת הוועדה להכוונת ממשק הדיג ואכלוס הכינרת (על הוועדה ראו להלן), שהתקיימה באוקטובר 2004 , דווח נציג החברה לחקר ימים ואגמים לישראל בע"מ (להלן - חיא"ל)7 שבארבע השנים שקדמו ירדה הביומאסה8 הכללית של אמנון הגליל בכינרת פי ארבעה-חמישה.
מסקנת נציגי חיא"ל מנתוני אגף הדיג הייתה כי רמת הפיקוח הירודה, יישום חוקי הדיג הבלתי-מספק באגם באותן שנים והמפלס הנמוך שלו בשנים הקודמות השפיעו השפעה שלילית על אוכלוסיות הדגים בו.
קריסת דיג אמנון הגליל חשיבות אמנון הגליל לתפקוד הכינרת כמערכת אקולוגית ולאיכות מימיה : אמנון הגליל, שאזור המחייה שלו משתרע מאפריקה עד ישראל, הוא דג טבעי לכינרת.
בשל ערכו הגבוה בשוק הוא אחד המינים החשובים של דגי הכינרת.
בממוצע רב-שנתי שלל הדיג שלו הוא כ -300 טונות משלל דיג כולל של כ-1,400 ,טונות של דגי הכינרת.
לפי עמדת רשות המים קריסת דיג אמנון הגליל היא תופעה מדאיגה הן מבחינת הדיג והן מבחינת האיזון האקולוגי באגם.
אי-יציבות קיומו באגם היא סכנה לאיכות המים.
למומחים העוסקים בחקר הכינרת מספר השערות בנוגע לסיבה העיקרית לקריסת דיג האמנון בכינרת: דֵיג יתר - מביא לסילוק הדגים הגדולים בקצב גבוה מקצב הגידול שלהם וגורם להקטנת גודל הדגים באגם; מפלס נמוך - מצמצם את אזורי ההטלה ומאפשר דיג בקלות יתרה ובכך תורם לדיג יתר; טרף בידי קורמורנים (עופות בר נודדים) - הקורמורן הגדול החורף בכינרת ניזון בעיקר מאמנון הגליל ומלבנון, וייתכן שאף הוא משפיע על צמצום אוכלוסיית האמנונים; מחסור במזון עקב היעדר פריחה של פרידיניום - אצת הפרידיניום היא המזון המועדף על אמנון הגליל.
ייתכן ששנים ללא פריחת פרידיניום, תופעה חדשה יחסית בכינרת, השפיעו על כמות המזון ולכן על קצב הגידול של האמנונים; הרעלות מכוונות - ייתכן שלהרעלות דגים בלתי-חוקיות יש השפעה של ממש על כמות דגי האמנון באגם; תהליך מחזורי טבעי - ייתכן שקיים תהליך מחזורי טבעי שמתבטא בעליות ובירידות בשלל הדיג של האמנונים.
6 ראו את דוח הצוות המקצועי להכנת תוכנית לאישוש משאב הדגה בכנרת מפברואר 2010.
7 )נציג המעבדה לחקר הכינרת השייכת לחיא"ל.
היא ממוקמת ב"אתר ספיר" (טבחה ועוסקת בניטור שוטף של איכות מי הכינרת ובמחקר על התהליכים באגם.
8 ביומאסה- הכמות הכוללת של האורגניזמים החיים או של יצורים מסוימים בשטח נתון ומבוטאת ביחידות של משקל לשטח או לנפח.
ביום עיון שהתקיים במועצה האזורית עמק הירדן במרס 2008 שבו נדון ה"שפל בשלל הדיג של אמנון הגליל בכינרת" בהשתתפות טובי המומחים בארץ, הסכימו כמעט כולם שדיג יתר ושימוש ברשתות בעלות מידות עין קטנות מהמותר הם כנראה הגורמים העיקריים לקריסת דיג האמנונים.
משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1111 .
ניהול ממשק דיג ניהול ממשק הדיג בכינרת שבאחריות אגף הדיג כולל, בין היתר, מניעת דיג יתר ודיג לא חוקי; אכלוסה בדגיגים של אמנון הגליל, קיפון וכסיף; פיקוח על דיג באזורי הטלה ומחקר.
בכל העניינים האלה התגלו בבדיקה ליקויים.
אגף הדיג לא ניהל את הדיג באגם באופן תקין, והוא אחד האחראים להידרדרות שחלה במצב הדגה באגם.
להלן פרטים: הוועדה להכוונת ממשק הדיג ואכלוס הכינרת זה שנים רבות פועלת ועדה להכוונת ממשק הדיג ואכלוס הכינרת (להלן - הוועדה לאכלוס הכינרת) שמונתה על ידי מנהל רשות המים.
תפקידה להציע לו דרכי פעולה לשמירה על יציבות המערכת האקולוגית ועל איכות המים באגם (כגון איסוף מידע על הדגים שמסייעים לשמירתה או מפריעים לה).
סמנכ"ל במשרד החקלאות משמש יו"ר הוועדה9 ,והחברים בה הם נציגים של רשות המים, מינהלת הכינרת המעבדה לחקר הכינרת של חיא"ל, אגף הדיג וועד דייגי הכינרת.
הוועדה מאשרת מדי שנה את מיני הדגיגים הנדרשים לאכלוס הכינרת ואת מספרם.
רשות המים מממנת מתקציבה את רכישת הדגיגים ואנשי אגף הדיג מפקחים על כך.
השיקול המרכזי המנחה את עבודתה של הוועדה לאכלוס הכינרת הוא השמירה על איכות המים בה, אך עם זאת נלקחים בחשבון גם האינטרסים של הדייגים.
מידת העין ברִ ש תות הדייגים בכינרת 1.
לפי תקנות הדיג, אסור לדוג במערכת מימי הירדן (כולל הכינרת) ברשת שמידת עיניה ( חוריה) פחותה מזו המפורטת להלן: רשתות -טבעת לאמנונים ולביניות - 35 מ"מ מקשר לקשר10, דהיינו מידת מתח11 של70 ;מ"מ"רשתות שבכה" ו"רשתות עמידה" שאתם דגים קיפונים ואמנונים - 40 ,מ"מ מקשר לקשר דהיינו מידת מתח של 80 מ"מ.
גודל העין הוגבל בתקנות במטרה למנוע דיג של דגים קטנים מדי שחשיבותם המסחרית קטנה, אך יש להם תרומה חשובה לשימור הדגה.
בתקנה 6 (א) לתקנות הדיג נקבע ש"לא ידוגאדם, לא ימכור ולא יחזיק ברשותו כל דג מן המינים המפורטים בתוספת, שגדלו קטן מן הגודל שצוין בה, הנמדד מקצה פיהו של הדג ועד קצה זנבו כשהדג מונח בשכיבה.
גודלו המינימלי של אמנון הגליל המותר לדיג בכינרת נקבע ל-20 ס"מ.
גודלו המינימלי של דג הקיפון נקבע ל-45 ס"מ.
הבדיקה העלתה שבתחילת המאה העשרים ואחת דגו הדייגים בכינרת ברשתות דיג שמידות עיניהן היו בלתי-חוקיות, בניגוד לתקנות הדיג 12 ,: לפי נתוני אגף הדיג אחוז הדגים שגודלם 20 ס"מ ומעלה ונידוגו בכינרת היה בשנת2009 48.
5% בלבד מכל אמנוני הגליל שנידוגו שם, לעומת64% בשנת 1999 .
9 הסמנכ"ל משמש יו"ר הוועדה כעשרים שנה.
בעבר הייתה נציבות המים, הגוף שקדם לרשות המים, כפופה לשר החקלאות.
בכינרת יש רק ספינה אחת שדגה עם רשת כזו .
11 מידת מתח- במצב מתוח.
הפרשנות של התקנות לגבי מידת המתח היא לפי המידות של האו"ם.
12 מידת העין המתוחה שלרוב הרשתות הבלתי -חוקיות הייתה 68 .
מ"מהיו גם רשתות שמידת העין המתוחה שלהן הייתה קטנה יותר.
בגודל 45 ס"מ ומעלה בשלל דגי הקיפון היה בשנת2009 רק7.
אמנונים שאורכם פחות מ-20 ס"מ וקיפונים שאורכם פחות מ-45 ס"מ לא מימשו את פוטנציאל הגדילה שלהם, והמחיר שמקבלים בעבורם בשוק אינו כלכלי.
דגי האמנון הקטנים לא הגיעו לבגרות מינית.
למרות האמור בתקנות החליט מנהל אגף הדיג, חיים אנג'וני, בנובמבר 2001 להקל על הדייגים את הדיג ולאפשר להם לדוג ברשתות במידת עין של 68 מ"מ משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1113 .
שישה חודשים, עד אפריל 2002 .
המשרד הסביר בתשובתו מנובמבר 2010 שהכוונה הייתה לאפשר לדייגים להתארגן באופן הדרגתי כדי לא לפגוע בפרנסתם ולמנוע אלימות כנגד הפקחים.
החלטה זו חייבה שינוי של השר בתקנות, אך הדבר לא נעשה.
לפי מסמכי אגף הדיג, דגו בכינרת בשנת 1999 גםברשת בעלת עין של 80 מ"מ.
יוצא אפוא שלחלק מהדייגים היו רשתות תקניות.
משרד מבקר המדינה מעיר שמשרד החקלאות לא היה צריך לאפשר דיג ברשתות בלתי -תקניות.
הדיג ברשתות בלתי-תקניות נמשך גם לאחר אפריל 2002 , ואז החליט אגף הדיג להתמודד עם תופעה זו על ידי מתן מענקים לדייגי הכינרת להחלפת רשתות הדיג.
אמנם דווקא דג הבורי היה הסיבה לכך, אך מן הנתונים עולה שגם האמנונים נידוגו ברובם כשהיו קטנים מהמותר על פי תקנות הדיג.
רשת בורים לוכדת גם דגי אמנון כאשר הם במים עמוקים יותר - בעיקר בחורף.
השימוש ברשתות בלתי- תקניות גרם לפגיעה בשני סוגי דגים שלא מימשו את פוטנציאל הגדילה שלהם: דגי האמנון היו קטנים מדי ולא הגיעו לבגרות מינית ולכן הידלדלה אוכלוסייתם, ודגי הקיפון, שנותרו קטנים מדי.
בשנת 2004 הקציב משרד החקלאות400,000 ש"ח למענקים בעבור 50% מההוצאה לרכישת רשת דיג, בתנאי שכל דייג לא יקבל יותר מ-10.
אגף הדיג התיר מתן מענקים לרכישת רשתות לדיג בורים במידת עין מתוחה של 72 מ"מ, בניגודלתקנות הדיג.
עניין זה צוין כבר בדוח של יחידת הביקורת הפנימית במשרד החקלאות מינואר 2008 .
מנהל אגף הדיג הסביר בתגובתו לדוח הביקורת הפנימית כי המטרה הייתה להעלות בהדרגה את גודל העין ברשתות, משום שמעבר חד לרשת של 80 מ"מ היה מותיר את הדייגים ללא דיג קיפונים ופוגע קשה בפרנסתם, ו"עד סוף 2008 .
"כל הדייגים יעברו לעבוד ברשתות תקניות כבר בשנת 2004 היה ברור שהשימוש ברשת בעלת עין72 של מ"מ לא יעזור לתקן את הנזקים לדגה שנגרמו בשל דיג ברשתות בעלות עין קטנה.
לפי בדיקה שעשה עובד אגף הדיג בנובמבר 2004 , טווח הגדלים שלקיפונים שנתפסו ברשת של 72 מ"מ היה כמעט זהה לטווח של אלה שנתפסו ברשת של68 מ"מ.
ממצאים אלה היו זהים לתוצאות בדיקות שנעשו בשנים 1999 -2000 .
יתר על כן, האורך של 37.
5% מהקיפונים שנתפסו ברשת של72 מ"מ היה קטן מ-37 ס"מ, ואילו לפי תקנות הדיג, האורך המינימלי של קיפונים שמותר לדוג בכינרת הוא 45 .
ס"מ כלומר - ההחלטה לאפשר דיג ברשתות בעלות עין מתוחה של 72 מ"מ פירושה לאפשר דיג של דגי קיפון שגודלם קטן מזה שנקבע בתקנות.
הדגים שנתפסו ברשתות אלה לא הוחרמו, פעולה שאגף הדיג היה יכול לעשות לפי סמכותו בדין.
מנהל אגף הדיג, חיים אנג'וני, לא ביקש מן היועץ המשפטי במשרד חוות דעת בעניין שינוי התקנות.
לדעת משרד מבקר המדינה - ההחלטה להתיר דיג ברשתות בעלות עין מתוחה בגודל של 72 מ"מ הייתה בסמכות השר ולא בסמכות ו והיא התקבלה בניגוד לתקנות; לכן נושא מנהל אגף הדיג באחריות לקבלת ההחלטה להתיר דיג ברשתות בלתי-תקניות, שפגעה בדגה בכנרת.
לא היה מקום להעניק תמיכה ממשלתית לרשתות בלתי- חוקיות.
משרד החקלאות לא התייחס בתשובתו מנובמבר 2010 לכך שהעניק תמיכה ממשלתית לרכישת רשתות בלתי-חוקיות.
,כאמורביום העיון שהתקיים במרס 2008 הייתה הסכמה כמעט מלאהבקרב המומחים שאחת הסיבות העיקריות לקריסה בדיג האמנון בכינרת הוא השימוש ברשתות לא תקניות.
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה כי אף שמנהל אגף הדיג הודיע לדייגים באוגוסט 2008 כי מינואר 2009 הוא יקפיד על שימוש 1114 דוח שנתי61ב .
ברשתות תקניות, הדבר לא נעשה.
יוטעם שגם הוועדה לאכלוס הכינרת המליצה בישיבתה מדצמבר 2008 לפעול ליישום כל ההחלטות הקשורות להגברת האכיפה בכינרת, לרבות ההחלטה להשתמש ברשתות תקניות החל ב-1.
פקחי אגף הדיג לא אכפו כמעט את התקנה בעניין גודל העין ברשתות - 80 מ"מ- משתי סיבות עיקריות: א.
חלקם טענו שלא ניתן לאכוף אותה לאחר שהמדינה אישרה ומימנה רכישת רשתות בעלות עין של 72 ;מ"מ ב.
הלשכה המשפטית משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1115 .