HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
כמו כן, השתהות המועצה בהליכי קבלת ההחלטה בדבר פרסום המכרז שמה לאל את האפשרות לגייס בעל זיכיון בהליך מכרזי מסודר.
ממצאים אלה מחייבים הפקת לקחים בנוגע לסמכותה של מועצה ציבורית לנקוט גמישות כה רבה שתאפשר לה לפעול בדרכים שלא עולות בקנה אחד עם דרישות הדין.
הטיפול בהפרות בשידור בטלוויזיה וברדיו .
: נטילת זמן פרסום בכללי הרשות השניה לטלויזיה ורדיו (שיבוץ תשדירי פרסומת בשידורי טלוויזיה), התשנ"ב- 1992 , נקבע כי זמן השידור המרבי שבעל זיכיון רשאי להקצות לתשדירי פרסומת הוא עשר דקות לשעה, וכן נקבע כי בשעות 20:00 -24:00 (להלן- שעות השיא), שבהן ההגבלה אינה מתבצעת לפי .
שעה, זמן הפרסומת המרבי הוא 40 דקות לכל ארבע שעות השיא.
עוד נקבע כי זמן השידור של תשדירי פרסומת ביממה לא יעלה על 10% מזמן השידורים.
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו 547 .
לגבי הפרסום ברדיו נקבע46 כי זמן השידור המרבי שרשאי בעל הזיכיון להקצות לתשדירי פרסומות בכל יממה לא יעלה על 15% ( מכלל זמן השידורים ביממה216 .
דקות) העומד לרשותו של בעל הזיכיון בחוק ובכללי הרשות47 נקבע כי בגין הפרה בשידור של כלל מכללי המועצה או של הוראה שנקבעה בכתב הזיכיון - בין שההפרה נוגעת לתוכן המשודר, לאופן שיבוצו או לעצם שידורו - ניתן ליטול זמן שידור של תשדיר פרסומת או של שידור אחר.
נקבע כי בגין כל דקה של שידור תוך הפרה ניתן ליטול דקה אחת של תשדיר פרסומת, ובגין הפרה הנמשכת פחות מדקה ניתן ליטול עד דקה של פרסומת.
עוד נקבע בכללים תהליך הפעלת הסנקציה של נטילת זמן שידו ר מבעל זיכיון אשר מנכ"ל הרשות או מי שהמנכ"ל הסמיכו סבר כי נמצאה לכאורה הפרה בשידוריו.
על פי נוהלי ההפרות של "תחום טלוויזיה ורדיו", לאחר ש"פורום ההפרות" ברשות48 החליט כי יש ליטול מזמן הפרסומת של בעל זיכיון שנמצאה הפרה בשידוריו, דהיינו לקצר את זמן הפרסום שהוקצה לו (להלן - קיצור זמן פרסום), יש להורות לו בכמה דקות עליו לקצר את זמן שידור הפרסום, ובאיזה יום ושעה עליו לקצרו, וזאת בהתראה של שבועיים מראש.
המפקחים בתחום הטלוויזיה והרדיו בודקים אם ההוראה בוצעה, והם מדווחים למנהלי תחום הטלוויזיה והרדיו על ממצאי בדיקה זו, ובכלל זה: היום והשעה שבהם בוצעה ההוראה לקצר את זמן הפרסום; מספר דקות הפרסום ששודרו באותה שעה ומספר הדקות שהופחתו; מספר דקות הפרסום המותרות לשידור באותו יום ומספר הדקות ששודרו בפועל (להלן - דוח קיצור זמן פרסום).
את הבדיקות האלה בתחום הרדיו מבצע באופן ידני המפקח שמאזין לשידור במועד שנקבע לקיצור זמן הפרסום, ואילו את הבדיקות בתחום הטלוויזיה מבצע המפקח באמצעות מערכת ממוחשבת דיגיטלית ובה מידע על כל סוגי השידורים (לרבות פרסומות) ששידר בעל הזיכיון בכל יום.
על פי דיווחיה למשרד מבקר המדינה, הרשות החליטה בשנים 2008-2010 לקצר את זמן הפרסום שהוקצה לבעלי זיכיונות ברדיו ובטלוויזיה כסנקציה בעקבות כ - 200 הפרות שהם ביצעו בשידור.
סנקציה זו, שהייתה הסנקציה העיקרית שנקטה הרשות, נועדה להבטיח כי בעלי הזיכיון ימלאו את הוראות החוק, הכללים וכתב הזיכיון.
הסנקציה נועדה להגביל את זמן שידור הפרסומות באמצעות קיצור פרק הזמן שבו הם זכאים לשדרן - ובדרך זו מקטינה את הכנסותיהם של בעלי הזיכיון.
ואולם אם זמן הפרסום ניטל מהם בפרק זמן שבו הם לא יכלו לנצלו במלואו - מאחר שלא מכרו את כל דקות הפרסום שהוקצו להם - הסנקציה שתופעל נגדם לא תהיה אפקטיבית, שכן היא לא תגרום לפגיעה בהם.
בתשובתה הסבירה הרשות כי האפקטיביות של נטילת זמן הפרסום מתבטאת ביצירת מגבלה נוספת שעל בעלי הזיכיון להביא בחשבון בשיבוץ התוכנית והפרסומות.
(א) משרד מבקר המדינה בדק באופן מדגמי בשידורי הטלוויזיה, באמצעות המערכת הממוחשבת - שבה, כאמור, מרוכז המידע על כל שידורי הפרסומות בטלוויזיה בכל יום - את פירוט שידורים אלה לחודשים ינואר 2008 , ינואר 2009 וינואר 2010 (93 ימי שידור).
הבדיקה נועדה לבחון אם בעלי הזיכיון ניצלו במלואה את מכסת הזמן המרבית שהם זכאים לה.
46 בכללי הרשות השניה לטלוויזיה ולרדיו (שיבוץ פרסומות ואיזכורים מסחריים בשידורי רדיו), התשנ"ט- 1999.
47 בכללי הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (נטילת זמני שידור), התשס"ז- 2007 .
48 פורום ההפרות מתכנס אחת לחודש כדי לדון בהפרות לכאורה בשי דור של בעלי הזיכיון.
הבדיקה העלתה כי ב -85 (כ-90% ) מ -93 הימים, לא נוצלה כל מכסת הזמן של דקות הפרסום.
על אף העובדה שבמרבית הימים לא נוצלה המכסה היומית הרשות לא בחנה באילו פרקי זמן על פני היום היא לא נוצלה.
בנסיבות אלה יש חשש שהדרישה להפחית מזמן הפרסום, נעדרת משמעות כלכלית.
(ב) משרד מבקר המדינה בדק 125 דוחות הכוללים, כאמור, פרטים על קיצור זמן הפרסום בעקבות סנקציות שהפעילה הרשות בשנים 2008 -2010 - 91 דוחות בתחום הטלוויזיה ו-34 דוחות בתחום הרדיו.
מטרת הבדיקה הייתה לבחון במשך כמה זמן שודרו פרסומות באותם מועדים (יום ושעה) שבהם נדרשו בעלי הזיכיון להפחית את זמן הפרסום.
הבדיקה העלתה כי בכמחצית מהדוחות שנבדקו בתחום הטלוויזיה במקרים שבהם הורתה הרשות לבעלי הזיכיון לקצר את זמן הפרסום, סכומם הכולל של דקות הפרסום ששודרו בפועל ושל מספר דקות הפרסום שניטלו מבעלי הזיכיון היה קטן ממכסת הזמן המרבי שבו מותר להם לשדר פרסומות על פי הכללים האמורים.
היות שכאמור הרשות לא בחנה את ניצול זמן הפרסום ולנוכח הממצאים האלה לא ניתן לדעת בוודאות אם האופן שהרשות יישמה את הסנקציה אכן היה אפקטיבי באותם פרקי זמן.
: הטלת עיצום כספי בכתבי הזיכיון של בעלי הזיכיון בתחום הטלוויזיה והרדיו נקבע כי אם הפר בעל הזיכיון תנאי או הוראה מהוראות החוק, הכללים או התקנות או הנחיה מהנחיות הרשות, מנכ"ל הרשות רשאי להטיל עליו עיצום כספי - בסך של עד 60,000 ש"ח, ואם הייתה הפרה חוזרת ניתן להכפיל את העיצום הכספי49 .
הטלת העיצום הכספי נעשית בהתאם לנוהל טיפול בהטלת עיצום כספי שאושר בישיבת המועצה ממאי 2007.
בהכרעת בג"ץ50 בנוגע לעתירה שהגישו בעלי הזיכיון נקבע בעניין הטלת העיצום הכספי כי "על מנת ליצוק משמעות אופרטיבית לסמכויות שהוקנו למועצה ולאפשר לה פיקוח אפקטיבי על בעלי הזיכיונות, יש להכיר בסמכותה לכלול בין ההוראות שבכתב הזיכיון עיצומים כספיים למקרה שבו יפר בעל הזיכיון, כמי שפועל למיקסום רווחיו, את תנאי הזיכיון או את הוראות החוק, התקנות והכללים החלים עליו".
הועלה כי בשנים 2008 -2010 בוצעו כ-60 הפרות בתחום הרדיו, אולם רק בגין שש ( 10% ) מההפרות הוטלו עיצומים כספיים בסכום כולל של 172,0 00 ש"ח.
בתחום הטלוויזיה בוצעו336 הפרות, אך רק בגין שלוש ( 0.
9% ) מהן הוטלו עיצומים כספיים שהסתכמו ב- 200,000 ש"ח51 .
49 בכתבי הזיכיון של תחום רדיו נקבע כי הפרה חוזרת היא הפרה המבוצעת בתוך שנתיים מן היום שבו הוטל עיצום כספי בגין ההפרה הקודמת.
50 בבג"ץ 5872/07 איגוד מפיקי סרטים וטלוויזיה בישראל ואח' נ' הרשות השניה לטלוויזיה ולרדיו ואח' תקדין.
51 כאמור לעיל בתקופה זו חילטה הרשות גם ערבויות מבעלי הזיכיון בגין אי עמידה במחויבויותיהם.
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו 549 .
,בתשובת הרשות נאמר כי הטלת עיצום כספי על בעלי זיכיון בתחום הרדיו שהכנסותיהם מפרסום קטנות יחסית, יעילה יותר מהטלתו על בעלי זיכיון בתחום הטלוויזיה, משום ששיעורו של העיצום יחסית להכנסותיהם של בעלי הזיכיון בתחום הרדיו גדול יותר.
משרד מבקר המדינה העיר לרשות כי עליה לפעול לשימוש בכלי האכיפה באופן שיבטיח אכיפה אפקטיבית.
היעדר תקנות המאפשרות להטיל קנסות על פי החוק : החוק קובע כי השר יקבע בתקנות תנאים מסוימים בזיכיון לשידורים שהפרתם תיחשב לעבירה, וכן קובע את שיעור הקנס עד לתקרה הקבועה בסעיף.
מזה שנים ארוכות מורה ההלכה הפסוקה52 כי אם נאמר בחוק כי השרים יתקינו תקנות מוטלת עליהם חובה סטטוטורית לעשות כן, ו"מחובה זו אין הם יכולים להימלט שהרי הכתוב אומר 'יתקינו' - לשון ציווי - ולא רשאים להתקין".
עוד קבעה ההלכה הפסוקה 53 כי "משהטיל המחוקק חובת עשייה על רשות פלונית, חייבת הרשות בעשייה זו, 'בכל המהירות הראויה'.
וצריך היה לצפות לכך כי לא יעברו ימים רבים עד אשר יתקין שר האוצר את התקנות הדרושות.
עובדה היא שעברו 3 שנים ויותר, ושום תקנות לא הותקנו .
ולא בא לפנינו הסבר סביר לעובדה מתמיהה זו".
מאז חקיקת החוק בשנת 1990 לא נקבעו תקנות לפי סעיף זה ולכן נבצר מהרשות ליישם את הוראות החוק ולהשתמש בסמכויות שנקבעו בו, ולכאורה מדובר במנגנון קנסות שהוא אות מתה ברגולציה ש ל השידור המסחרי.
על השר לקבוע לאלתר תקנות ליישום הסעיף האמור, כדי לחזק את יכולת האכיפה וההרתעה של הרשות שהחוק הסמיך אותה לשמש כרגולטור לקיום השידורים.
מתשובתו ציין משרד התקשורת שהוא בשיתוף משרד המשפטים והרשות פועלים לתיקון חקיקה שיאפשר הטלת עיצום כספי.
משרד מבקר המדינה מעיר כי נוכח חלוף הזמן ממועד החקיקה הראשית ולאור מושכלות היסוד והוראות ההלכה הפסוקה על הגורמים המעורבים בדבר להחיש את הטיפול בתיקון החקיקה.
פרסום דוח שנתי של הרשות .
בחוק נקבע כי מנהל הרשות יגיש למועצה דוח שנתי בנושא פעולות הרשות ופעולות בעל הזיכיון.
הדוח כולל התייחסות, בין היתר, לפעילותם של בעלי הזיכיון בנוגע לתוכני השידור, למשל למידה שבה עומדים בעלי הזיכיון במכסות לתכניות סוגה עילית, להפקות קנויות, לשידורים חוזרים, להשקעה בקולנוע ישראלי ולגיוון חברתי ותרבותי בשידורים.
כמו כן הדוח השנתי כולל התייחסות להפרות של .
52 בג"ץ 295/65 אופנהיימר נ' שר הפנים והבריאות, תקדין.
53 בג"ץ 303,313/63 הרמתי ואח' נ' מנהל מס רכוש וקרן פיצויים, פ"ד י"ח ( 2 )356 , 360.
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו 551 .
החוק, של הכללים או של הנחיות הרשות ולהחלטות מועצת הרשות בנוגע להפרות אלה.
יצוין כי הדוח השנתי מתפרסם לציבור.
משרד מבקר המדינה בדק את המועדים שבהם פורסמו הדוחות השנתיים.
נמצא כי הם אושרו במועצה כשנה לאחר תום השנה הנבדקת.
להלן פירוט המועדים: הדוח לשנת 2006 פורסם ב- 21.
07 ; הדוח לשנת 2007 - ב- 14.
08 , ורוב פרקי הדוח לשנת 2008 - ב- 23.
בדברי הפתיחה של יו"ר המועצה דאז לדוחות השנתיים לשנים 2007 ו- 2008 היא ציינה כי ראוי היה שהדוח יתפרסם במועד מוקדם יותר, וכי הניסיונות להקדמת פרסומו לא נשאו פרי.
היא הוסיפה כי "חובת היושרה מחייבת להתנצל על כך" ולהפיק את הלקחים הנדרשים לעתיד.
הרשות מחויבת למלא כיאות את תפקיד הפיקוח שהוטל עליה ולדווח לציבור על השירות שסופק לו.
העובדה שהדוח השנתי מתפרסם כשנה לאחר התקופה שאליה מתייחס הדוח יש בה כדי לפגוע ביכולת המועצה לקבל תמונה עדכנית וכוללת על מידת העמידה של בעלי הזיכיון בהתחייבויותיהם וביכולתה לקבוע את אופן פעולתה לגביהם.
כמו כן עיכוב בפרסום הדוח אף מונע מהציבור לקבל דיווח על השירות שקיבל וללמוד על מידת עמידתם של בעלי הזיכיון בהתחייבויותיהם.
בתשובתה הסבירה הרשות כי הדוח השנתי מתבסס על נתונים כספיים רבים אשר ניתן לסכמם רק בתום שנת הפעילות של בעלי הזיכיון ורק לאחר שהרשות מקבלת מהם את דוחותיהם הכספיים המבוקרים.
עם זאת, "הרשות מסכימה כי יש לעשות מאמץ לסיים את הכנת הדוח בזמן קצר יותר מזה שנהג בשנים 2007 ו- 2008.
כאמור, לפי כתב הזיכיון המנכ"ל רשאי להטיל על בעל הזיכיון עיצום כספי בסך של עד 60,000 ,ש"ח בשל הפרה של תנאי בזיכיון או של הוראה מהוראות החוק הכללים, התקנות או ההנחיות שנתנה לו הרשות.
התשתית העובדתית שעליה מתבסס הדוח השנתי מקורה בדוחות ובנתונים שמוסרים בעלי הזיכיון לרשות.
מהמסמכים שעמדו לרשות הביקורת עולה כי כאשר חל עיכוב בהעברת הנתונים שלח המנכ"ל מכתבי התראה לבעלי הזיכיון, ובשנת 2010 הטיל המנכ"ל על אחד מבעלי הזיכיון עיצום כספי בסך 10,000 ש"ח בשל כך.
בתשובתה הסבירה הרשות כי מניסיונה בשנים קודמות מ כתבי ההתראה שהיא שלחה לבעלי הזיכיון המריצו אותם להגיש את הדוחות הכספיים, וכי את הסנקציה של העיצום הכספי הטיל המנכ"ל רק אם נוכח שהאזהרות לא הועילו.
הרשות טענה גם שסכומו של העיצום הכספי אינו העיקר ויש חשיבות גם לעצם הפעלת ההליך המנהלי של הטלת הסנקציה, והפומביות הניתנת לכך.
בג"ץ54 התייחס לסוגיית העיכוב בפרסום הדוח לשנת 2006 בעתירה שהוגשה לו נגד הרשות וקבע כי "אין להתעלם מן הקושי.
לגבש טרם סיום אותה שנה את התשתית העובדתית הנדרשת לקביעת עמידתן של הזכייניות במחויבויותיהן.
יחד עם זאת, ניתן לצפות כי הרשות השניה לא תעכב את פרסום הדו"ח השנתי במשך כשנה לאחר סיום שנת השידורים הרלוונטית, וכי תעשה כל מאמץ לפרסמו סמוך לאחר סיומה.
ניתן אפוא לצפות כי הרשות השניה ומוסדותיה המוסמכים יעשו .
54 בג"ץ 5872/07 איגוד מפיקי סרטים וטל וויזיה בישראל ואח' נ' הרשות השניה לטלוויזיה ולרדיו ואח', תקדין.
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו 553 .
שימוש בסמכויות שניתנו בידיהם על פי החוק ויפעילו פיקוח שוטף גם במהלך שנת השידורים, על מנת שניתן יהיה ליישם באופן אפקטיבי את התיקונים וההשלמות הנדרשים ועל מנת שהחוסרים ככל שיימצאו כאלה לא ייערמו ולא יצטברו משנה לשנה".
הדוח השנתי משמש כלי חשוב לסיכום הפעילויות, הסקת המסקנות, הפיקוח וקבלת החלטות הן לגבי הפערים שהתגלו והן לגבי התכנון העתידי.
סיכום מסמך זה במועדים מאוחרים פוגע באפשרות להשתמש בו באופן תכליתי ואפקטיבי.
אשר על כן נדרשת הרשות לנקוט את כל הפעולות אשר יבטיחו כי הדוח יפורסם בהקדם האפשרי, ומוצע כי היא תקבע תאריך יעד לפרסום הדוח.
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות כי עליה אף להשתמש, בעת הצורך, בסמכותה להפעיל סנקציות נגד בעלי הזיכיון המתעכבים בהעברת המידע הנחוץ.
כמו כן, יש מקום שהרשות תבחן אם הפעולות שהיא מבצעת בעצמה לסיכום הדוח נעשות ביעילות ובמהירות המרבית ותפעל לייעולן במידת הצורך.
בתשובת הרשות נמסר כי בכוונתה לשקול גם את האפשרות לפרסם דוח חצי - שנתי (שלא יהיה דוח סופי ומחייב) סמוך לחודש אוגוסט, שילמד על מגמות ויתריע על אי-עמידה של בעלי הזיכיון במחויבויותיהם, אם יימצאו כאלה.
 השמירה על האינטרס הציבורי בתחום השידור המסחרי מובטחת בראש ובראשונה על ידי קיום תנאי הזיכיון.
על המועצה להבטיח רמה נאותה של פיקוח ואכיפה בנושא קיום תנאי הזיכיון, אשר תבטיח את השמירה על האינטרס הציבורי בהתבסס על תשתית של מדיניות עקבית ועקרונות מנחים.
משרד מבקר המדינה מעיר כי ספק אם עיקרון זה יושם במלואו בתקופה שעליה חלה הביקורת.
ממצאי הביקורת באשר לדרכי הטיפול וההחלטה של הרשות על שידורי הטלוויזיה המסחריים מחייבים אותה לקיים, כבר בעת הקרובה, הליך סדור ומפורט של הפקת לקחים.
הצורך בקיום הליך זה נובע מהטעם שהרשות תידרש כבר בתקופה הקרובה להליכי בדיקה בדבר עמידה של בעלי הזיכיון במחויבויותיהם ולקבלת החלטות בנושאים דומים לאלו שהועלו בפרק זה.
משרד מבקר המדינה מעיר כי כל עוד מודל הפעלת השידורים שקבע החוק (שיטת הזיכיונות) ממשיך להתקיים, מחויבים משרד התקשורת והרשות לבחון ביסודיות את אופן ניהול הרגולציה בתחום הטלוויזיה המסחרית, כדי לבדוק את כלל ההיבטים הנוגעים ליישום תנאי החוק והזיכיון, מחד גיסא, ולהגדיר כללים להפעלה יעילה ונחושה יותר של הרגולציה, מאידך גיסא.
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו 555 .
ניהול כספי התמלוגים והבקרה עליהם .
לפי החוק בעל זיכיון ישלם לרשות תמלוגים על הכנסותיו מהשידורים וממתן שירותים.
על הרשות למסור לשר האוצר נתונים לצורך חישוב התמלוגים ולהעביר את כספי התמלוגים לאוצר המדינה.
שר התקשורת, בהסכמת שר האוצר, יקבע בתקנות את שיעור התמלוגים מההכנסות ואת מועדי תשלומם.
על פי תקנות הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (כספים), התשנ"ב - 1992 (להלן- תקנות הכספים), שיעור התמלוגים לבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה היה %455 מהכנסותיו של בעל הזיכיון בניכוי עמלות פרסום, והם ישולמו לרשות בתשלומים חודשיים או רבעוניים, בהתאם להיתר שייתן מנכ"ל הרשות לבעל הזיכיון.
על פי התקנות תעביר הרשות לאוצר המדינה את התמלוגים אחת לשישה חודשים - באחד בפברואר עבור התקופה שהסתיימה בסוף דצמבר; ובאחד באוגוסט עבור התקופה שהסתיימה בסוף יוני.
על פי הדוחות הכספיים של הרשות לשנים 2006 -2009 , הכנסותיה מתמלוגים הסתכמו באותן שנים בכ- 180.
8 מיליון ש"ח, וההכנסה השנתית הממוצעת הייתה בסך 45.
הנחיות המדינה בדבר ניהול התמלוגים .
עד שנת 1997 התיר החוק לרשותלממן מכספי התמלוגים את כיסוי ההוצאות הכרוכות במילוי תפקידיה אם הוצאותיה היו גדולות מהכנסותיה מדמי הזיכיון 56 .
בינואר 1998 תוקן החוק וההיתר האמור בוטל.
מדברי ההסבר להצעת החוק 57 עולה כי הרשות נמצאה "במצב שבו למעשה אין היא רואה לפניה מגבלה תקציבית אפקטיבית.
מצב זה אינו תקין ברשות ציבורית", ולכן הוצע לתקן את החוק באופן שייקבע בו במפורש כי תשלום התמלוגים מיועד לאוצר המדינה והרשות לא תוכל להשתמש בכספים אלה למימון הוצאותיה.
עם זאת, המחוקק התיר לרשות להשתמש בסך של עד 16 מיליון ש"ח בשנה מכספי התמלוגים המועברים למדינה בשנים 1998 ו- 1999 .
בינואר 2010 תוקן החוק שוב, באופן שניתן לרשות היתר לדחות עד לינואר 2010 את העברתו של תשלום בסכום כולל של עד20 מיליון ש"ח מכספי התמלוגים למדינה עבור השנים 2008 -2011 .
ההנחיות בנושא העברת התמלוגים לאוצר המדינה והפיקוח על כך נמצאים בתחום אחריותם של משרדי האוצר והתקשורת.
ממסמכי הרשות עולה כי הרשות לא ייחדה חשבון בנק ייעודי לניהול כספי התמלוגים וניהלה את כל פעולותיה השוטפות בחשבון כללי של בנק.
בעלי הזיכיון שילמו לחשבון זה את כספי התמלוגים ותשלומים נוספים לרשות.
עקב כך גם התשואות שמקורן ביתרו ת כספי התגמולים בחשבון זה לא היו מופרדות משאר התשואות.
מבקר המדינה מעיר כי בהיעדר חשבון בנק ייעודי לכספי התמלוגים קשה לבצע מעקב ובקרה לגבי כספי התמלוגים באופן שיבטיח שהשימוש בהם נעשה בהתאם לייעוד שנקבע להם ושהמדינה קיבלה את כל הכספים שלהם היא זכאית.
11 פורסם תיקון לתקנות הכספים שלפיו שיעור התמלוגים יופחת מ -4% ונקבעו שיעורים שונים עבור השנים 2010 -2013 .
)(ראו בהרחבה להלן 56 בחוק נקבע כי הרשות תממן את תשלום ההוצאות הכרוכות במילוי תפקידיה באמצעות הכנסות נוספות מבעלי הזיכיון: דמי זיכיון או דמי רישיון בשיעור שיקבע השר ודמי הפצה בעד הפצת השידורים ובסכום שיקבעו שר התקשורת ושר האוצר.
57 הצעת חוק להגברת הצמיחה והתעסוקה להשגת יעדי התקציב לשנת הכספים 1998 (תיקוני חקיקה), התשנ"ח- 1997 , הח"ח20.
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו 557 .
עוד הועלה שאין הנחיות של החשב הכללי במשרד האוצר (להלן - החשכ"ל) הנוגעות לניהול כספי התמלוגים.
לעומת זאת, החשכ"ל מנחה את החשבים במשרדי הממשלה בנושא אופן הטיפול 558 דוח שנתי61ב .
בהכנסות המדינה המתקבלות ממקורות שונים 58 .
על פי הנחיותיו יש לנהל את ההכנסות "בחשבונות בנק ייעודיים אשר ייפתחו למטרת קבלת תקבולים בלבד", ויש לקיים מערכת חשבונאות נפרדת לצורך קבלת התקבולים וכן לקבוע ולפרסם נוהל מפורט בעניין הטיפול בהם.
לדעת משרד מבקר המדינה ניהול תקין ושקוף של כספי התמלוגים מותנה בביצוע ההפרדה בין כספי התמלוגים ליתר הכספים.
לפיכך, על הרשות לייחד חשבון בנק נפרד שבו יופקדו כל הכנסותיה מתמלוגים.
משרד מבקר המדינה העיר כי מצב הדברים האמור מחייב את משרד האוצר לגבש עם משרד התקשורת והרשות השנייה נוהל מפורט לטיפולה של הרשות השנייה בכספי תמלוגי המדינה, נוהל אשר יהיה תואם לעקרונות מדיניות החשכ"ל לעניין ניהול הכנסות המדינה.
מנכ"ל הרשות ציין בתשובתו כי לנוכח הערת משרד מבקר המדינה פתחה הרשות חשבון בנק נפרד אשר יקל את ההפרדה של כספי התמלוגים מיתר הכספים ואת הבקרה עליהם.
דיווח, חישוב ובקרה על התמלוגים .
על פי הוראת סעיף 100 (ד) לחוק נדרשה הרשות למסור לשרהאוצר נתונים על התמלוגים ועל הסכומים שהיא קיזזה מהם, על מנת שהוא יחשב את התמלוגים שעל הרשות להעביר למדינה.
כמו כן נקבע בחוק59 כי שר התקשורת רשאי לקבוע בהסכמת שר האוצר הוראות לעניין בדיקת הסכומים שקוזזו.
על חשב משרד התקשורת (להלן - החשב) לעשות ביקורת על כספי התמלוגים על מנת לוודא שכל כספי התמלוגים שהמדינה הייתה זכאית לקבל הועברו אליה .
לצורך כך על הרשות להעביר לו את הנתונים הדרושים לו.
משרד מבקר המדינה בדק לגבי השנים 2008 -2010 .
אם הדברים אכן בוצעו התברר כי הרשות לא העבירה במועד לחשבות משרד התקשורת את הנתונים הנדרשים על פי החוק, ולכן חשב משרד התקשורת לא חישב את סכומי התמלוגים שהמדינה זכאית לקבל.
באפריל 2010 מונה חשב חדש במשרד התקשורת.
ביולי 2010 כתב החשב למנהל תחום כספים ברשות כי "מבדיקה שעשינו מתברר כי אינכם מדווחים למשרד התקשורת כפי שנדרש בחוק", וכי דיווחי הרשות למשרד האוצר הם "ללא הנתונים הדרושים לצורך החישוב" (ההדגשה במקור).
החשב ביקש מהרשות להעביר אליו מסמכים ונתונים מפורטים בנוגע לתמלוגים ששילמו לה בעלי הזיכיון לשנים 2006 עד 2009.
58 הוראת תקנות כספים ומשק שקבע החשב הכללי: טיפול בתקבולים- כללי, מס' 1.
)(ב הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו 559 .
משרד מבקר המדינה מעיר כי אף שהחוק הטיל על משרד האוצר את האחריות לחשב את כ ספי התמלוגים בהתאם לנתונים המועברים מהרשות, בהיעדר הנתונים הועברו מהרשות לאוצר המדינה כספים בלי שנעשתה כל בקרה עליהם.
במצב זה אי -אפשר לוודא שכל כספי התמלוגים שהמדינה הייתה זכאית לקבל הועברו אליה בערכם המלא ובמועד.
על הרשות להמציא למשרד האוצר, כנדרש בחוק, נ תונים על כספי התמלוגים.
על משרד האוצר לקיים פיקוח ובקרה על כספים אלה, ועל שר התקשורת בהסכמת שר האוצר לקבוע הוראות לעניין בדיקת הסכומים שקוזזו.
בתשובות אגף החשב הכללי והחשב למשרד מבקר המדינה נמסר כי בנובמבר 2010 (במהלך הבדיקה שביצע משרד מבקר המדינה) הם ביצעו ביקורת מקיפה על תשלום התמלוגים למדינה בשנים 2006 -2008 .
בביקורת התברר כי הרשות עיכבה את העברתם למדינה של כ -13.
6 מיליון ש"ח (בכלל זה הפרשי ריבית והצמדה בסך של כ-1.
9 מיליון ש"ח) עד ספטמבר 2010 ,(ראו להלן).
יתרה מזו ממצאי הביקורת העלו כי הרשות ניכתה מכספי התמלוגים למדינה עלויות שלטענת משרד התקשורת אינן תואמות את הוראות החוק בעניין זה, בסך של כ-706 אלף ש"ח.
החשב מסר למשרד מבקר המדינה כי הוא הורה לרשות להעביר לו "מעתה ואילך", על פי מתכונת שהוא קבע, דיווח מפורט על התשלומים ויתרות החוב של בעלי הזיכיון בגין תשלו ם התמלוגים לאוצר המדינה.
עוד מסר החשב כי החל בביצוע ביקורת על תשלום התמלוגים לשנת 2009 ולמחצית הראשונה של שנת 2010.
בתשובתו של המנכ"ל למשרד מבקר המדינה הוא ציין כי הרשות החלה לפעול בהתאם למתכונת העברת נתונים חדשה שקבע חשב משרד התקשורת.
בהתייחס לממצאי הביקורת שעשה החשב ציין המנכ"ל כי הרשות סברה שהיא לא נדרשה להעביר את כל כספי התמלוגים ששולמו לה בתקופה שלגביה נקבע בתקנות הכספים כי ניתן לדחות העברת כספי התמלוגים (ראו להלן בפרק העוסק בשינויים בתקנות הכספים לעניין מועדי העברת התמלוגים), וכי הרשות פעלה בהתאם לחוק כאשר ניכתה את העלויות מכספי התמלוגים.
משרד מבקר המדינה העיר כי תוצאות הביקורת של החשב מעידות על החשיבות והצורך המהותי של קביעתן והסדרתן של הוראות שיבטיחו דיווח מפורט על כספי התמלוגים ויש בהם כדי לתת משנה תוקף לכך שיש לקיים מערך קבוע ואפקטיבי לפיקוח ובקרה על כספים אלה.
שינויים בתקנות הכספים לעניין מועדי העברת התמלוגים .
במרס 2008 התקין שר התקשורת, בהסכמת שר האוצר, הוראת שעה 60 המתירה לרשות להותיר ברשותה כספי תמלוגים ששילמו לה בעלי זיכיון לשידורי .
60 תקנות הכספים- פרק ה' תקנה 18.
)(ה 560 דוח שנתי61ב .
טלוויזיה עבור המחצית השנייה של שנת 2007 ולהשתמש בהם למימון הקמת תחנות שידור בשיטה האנלוגית ובשיטה הספרתית.
תקנה זו גם התירה לרשות להעביר לאוצר המדינה את יתרת התמלוגים שנותרה לאחר ניצול התמלוגים האמורים, שלושה חודשים לאחר המועד המקורי שנקבע בתקנות הכספים - במקום ב- 1.
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו 561 .
בדצמבר 2008 נקבע באותה תקנה כי הרשות יכולה להשתמש למטרה האמורה נוסף על התמלוגים עבור המחצית השנייה של שנת 2007 גם בתמלוגים עבור שנת 2008 ולדחות את העברת היתרה לאחר ניצולם (להלן- יתרת התמלוגים) לאוצר המדינה ל - 1.
09 (המועד המקורי להעברת התמלוגים עבור המחצית הראשונה של שנת 2008 היה 1.
08 , ועבור המחצית שנייה של שנת 2008 - 1.
) הבדיקה העלתה כי במשך השנים תוקנו התקנות שלוש פעמים, פעם אחר פעם, לאחר שחלף המועד שנקבע בתקנות לתשלום יתרת התמלוגים, וכי הן הוחלו בדיעבד, כמפורט להלן: בטבלה שלהלן יפורטו התקופות שעבורן חייבת הרשות בהעב רת התמלוגים, המועדים שנקבעו בתקנות קודם לתיקונן, המועדים המתוקנים בתקנות להעברת יתרת התמלוגים, מועדי פרסום התקנות החדשות ומועדי החלת התקנות החדשות.
התמלוגים המועד המקורי .
התקנות התקופה שעבורה .
08 המחצית השנייה של .
09 המחצית השנייה של .
שנת 2008 מהאמור עולה כי הרשות לא עמדה במועדים המקוריים שנקבעו בתקנות להעברת יתרת התמלוגים ועיכבה את העברתם שלא כדין.
עוד עולה שהגורמים האחראים לתיקון התקנות במשרדי התקשורת והאוצר לא פעלו במועד להסדרת דחיית המועדים.
עקב כך נאלצו משרדי התקשורת והאוצר להתקין את התקנות ולקבוע כי הן יוחלו רטרואקטיבית.
הדבר חזר ונשנה כאמור שלוש פעמים: בפעם הראשונה - בהפרש של חודש וחצי; בפעם השנייה והשלישית - בהפרש של כשבעה חודשים.
עוד התברר כי בסוף מרס 2010 , שבוע לפני המועד שבו היה על הרשות להעביר לאוצר המדינה את יתרת התמלוגים, פעל המנכ"ל להסדיר את דחיית מועד העברתם בפעם הרביעית - מ- 1.
ממכתבו של המנכ"ל לרכז תחום תקשורת המופקד על ענייני התקשורת באגף התקציבים (להלן - רכז התקשורת) עולה כי הדחייה נדרשה כדי 562 דוח שנתי61ב .
לממן מיתרת התמלוגים שנותרה רכישת משדרים שיעבו את מערך "עידן פלוס" (להלן - עידן פלוס)61 וישפרו את קליטת השידורים .
61 במועד הביקורת משודרים במערך השידור הספרתי "עידן פלוס" באורח ניסיוני שידורי הערוצים 1 ,2 ,10 ,33 וערוץ הכנסת.
מערך זה נוע ד להחליף את מערך השידור האנלוגי.
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו 563 .
ולהרחיב את המערך באופן שתתאפשר קליטה של חמישה ערוצים נוספים 62 .
מסיכום דיון בנושא באפריל 2010 עולה כי משרד האוצר לא התנגד לדחיית מועד העברת יתרת התמלוגים ואף הסכים לבחון את בקשת הרשות בעניין זה.
לפיכך פנתה הרשות למשרד התקשורת בסוף אפריל 2010 בבקשה לתיקון התקנות באופן שהמועד לתשלום יתרת התמלוגים יידחה ל - 1.
10 ותחולתם תהיה רטרואקטיבית מ- 1.
ואמנם נוכח הודעות הרשות כי היא פועלת לשיפור קליטת השידורים ואי-התנגדותו של משרד האוצר לדחייה רביעית של העברת יתרת התמלוגים, ביקש משרד התקשורת ממשרד המשפטים במאי 2010 לאשר טיוטה מוצעת של התקנות בהתאם לכך.
חודש לאחר מכן ביקש שר התקשורת את הסכמתו של שר האוצר לתיקון התקנות ולדחייה בדיעבד של מועד העברת יתרת התמלוגים ל- 1.
משלא התקבלה תגובת משרד האוצר פנה מנכ"ל הרשות למנכ"ל משרד התקשורת ולסגן ראש אגף התקציבים ביולי 2010 והמליץ להם לדחות את מועד העברת יתרת התמלוגים ל- 1.
נימוקיו לכך היו כי באותה עת63 פרסם משרד התקשורת תזכיר חוק חדש בעניין רפורמה בשידורי הטלוויזיה, וכי הרשות נזקקה לפרק זמן נוסף הנדרש כדי להרחיב את מערך עידן פלוס.
היועמ"ש פנה באוגוסט 2010 לרכז התקשורת וליועצת המשפטית במשרד התקשורת בבקשה נוספת לקידום התקנת תקנות באופן שיתרת התמלוגים תועבר לאוצר המדינה בתחילת ינואר 2011 .
בפנייתו הוא ציין כי הרשות לא העבירה את התמלוגים לאוצר המדינה ב - 1.
10, ה מועד הקבוע בתקנות "לאור דיונים שהתקיימו וההסכמה על תיקון התקנות".
יצוין כי בתשובה ליועמ"ש של הרשות מאוגוסט 2010 הבהירה והדגישה הלשכה המשפטית במשרד התקשורת כי שר האוצר לא נתן את הסכמתו לדחיית המועד ל - 1.
10 , ולכן התקנות לא הועברו למשרד המשפטים לצורך פרסומן.
בתשובתה הסבירה הרשות כי היא הסתמכה על כך שמשרד האוצר לא התנגד לעיכוב בהעברת יתרת התמלוגים ועל כך שבשנים קודמות הסכמות מעין אלה באו לידי ביטוי בתקנות שלגביהן נקבעה תחולה רטרואקטיבית.
משרד מבקר המדינה מעיר כי אין בבקשות הרשות ובאי -התנגדותו של משרד האוצר כדי לבטל את הוראות התקנות ולפטור את הרשות מהמוטל עליה.
כל עוד לא תוקנו התקנות, היה על הרשות להקפיד למלא את הוראותיהן ולהעביר את יתרת התמלוגים לאוצר המדינה במועדים הקבועים בהן.
מששוכנעו משרדי תקשורת והאוצר כי יש לתקן את תקנות הכספים, היה עליהם להקפיד להשלים א ת הפעולות הדרושות מבעוד מועד ולהבטיח שיתרת התמלוגים תוחזר במועד לאוצר המדינה.
62 הצורך בהרחבת מערך עידן פלוס באופן שיופצו באמצעותו ערוצים נוספים נבחן בדיוני ועדת הכלכלה של הכנסת בנושא הרפורמה בשידורי הטלוויזיה שהציעה הממשלה בהצעת חוק ההתייעלות (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו- 2010), ה תשס"ט- 2009 .
במסגרת הרפורמה תכננה הממשלה לשנות את שיטת ההסדרה בתחום זה, באופן שלא יוענקו עוד זיכיונות לשידורי טלוויזיה מסחריים, ובמקומם יוענקו רישיונות לשידורי טלוויזיה מסחריים.
63 'הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס 33 ) (מעבר מזיכיונות לרישיונות בשידורי טלוויזיה), התש"ע - 2010.
יצוין כי בשלהי ספטמבר 2010 , במועד סיום הביקורת, העבירה הרשות למשרד התקשורת את יתרת התמלוגים עבור המחצית השנייה של 2007 ועבור שנת 2008 בסכום של14.
2 מיליון ש"ח, על מנת שיעבירו אותם לקופת אוצר המדינה.
בעניין זה הדגיש חשב משרד התקשורת בתשובתו כי נאותות הסכום האמור טרם נבחנה.
הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו 565 .