HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
כך, לדוגמה, הוטלו קנסות כשנוסעים רכשו מינוי חודשי לנסיעה, אך לא העבירו אותו או לא העבירו נכון במכונות התיקוף בתחילת נסיעה או כשנוצרו אי- הבנות אחרות (לדוגמה, שימוש בכרטיס רב-קו של ילד בשביל אחיו).
תלונות רבות העלו טענות בדבר יחס עוין ואף אלים מצד פקחי הרכבת (שהם עובדי הזכיין).
בספטמבר 2012 הכין מרכז המחקר והמידע של הכנסת מסמך בנושא פעולות פקחי הרכבת הקלה בירושלים, בעיקר בקשר להתנהגותם בעת הטלת קנסות.
לפי המסמך, בחודשים ינואר-יוני 2012 הטיל הזכיין 17,974 קנסות, ועיקרם בגין היעדר כרטיס ( 65% ) או בגין אי-תיקופו ( 29% ).
באותה תקופה הוגשו לזכיין 8,564 בקשות לביטול קנסות, והוא נענה וביטל 5,236 ( מהם61% .
) במסמך צוין כי הפקחים היו להוטים לכאורה להטיל קנסות, ויחסם הקשוח כלפי הנוסעים "גורם לנוסעים רבים להרגיש ממורמרים ומושפלים .
נוסעים רבים לא ידעו את אופן השימוש במערכות האלקטרוניות ברציפי הרכבת ובקרונות ההדגשה [ במקור] .
"וקיבלו דרישות לתשלום מוגדל למרות שקנו כרטיס נסיעה עוד נכתב כי כמחצית משרד התחבורה והבטיחות בדרכים 577 .
:שם הדוח משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - הפיקוח על הפעלת הרכבת הקלה בירושלים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 ממקבלי הקנסות פנו בבקשה לבטלם, מה שמעיד כי שררה תחושה כללית שהקנסות לא היו מוצדקים.
בעקבות מסמך זה ותלונותיהם של נוסעים רבים התקבל בכנסת בנובמבר 2012 תיקון פקודת מסילות הברזל (מס' 7 ,)), (השגה וערר על הדרישה לתשלום חיוב מוגדל התשע"ג- 201221 , בעניין חיוב מוגדל בשל נסיעה ללא כרטיס ברכבת מקומית- הפחתת הסכום וערר.
התיקון הסדיר את הקמתו של מנגנון השגה וערר על הטלת תשלום מוגדל על נוסע ברכבת הקלה.
על פי התיקון לפקודה, נוסע המבקש לערור על ההחלטה בהשגה יהיה רשאי להגיש ערר לוועדת ערעור.
על החלטתה הסופית יהיה אפשר לערער בבית המשפט המחוזי.
הביקורת העלתה כי רק באוקטובר 2013 , כשנה לאחר תיקון הפקודה, מונו חברי ועדת הערר.
במאי 2012 ביקשו כמה מנוסעי הרכבת הקלה לאשר תביעה ייצוגית נגד מדיניות הקנסות של הזכיין22 .
טענתם המרכזית היא כי אין בסיס חוקי ל"חיוב מוגדל" בגין נסיעות ברכבת הקלה, וכי התקנות המאפשרות את גביית החיוב לוקות בחוסר סבירות בהיעדר הבחנה בין שיעורי החיוב במצבים שונים.
טרם ניתנה הכרעה בתביעה זו .
הפיקוח של משרד התחבורה על הפעלת הרכבת הקלה .
,, צווים]נוסח חדש[ התחבורה הציבורית בישראל פועלת בעיקר מתוקף פקודת תעבורה הסכמים ורישיונות להפעלתה שנתנה ממשלת ישראל למפעילי תחבורה ציבורית.
רכבת מקומית כמו הרכבת הקלה בירושלים - הנעה על מסילת ברזל מקומית באמצעות חשמל ומשתלבת בתנועה לצד אמצעי התחבורה היבשתיים האחרים - היא אמצעי תחבורה חדש בישראל.
פקודת מסילות הברזל (נוסח חדש), התשל"ב- 1972 , היא החקיקה המסדירה את פעילות הרכבת הקלה.
כדי להסדיר הסדרה מלאה את פעילותו של אמצעי תחבורה חדש זה נדרש לעדכן ולהתאים את החקיקה הקיימת.
בינואר 2011 הגישה הממשלה לוועדת הכלכלה של הכנסת הצעת חוק לתיקון פקודת מסילות הברזל (מס' 6 ), התשע"א- 2011 :, ועיקריה קביעת חובת רישוי לשם הפעלת מסילת ברזל מקומית ולשם נהיגה ברכבת מקומית, הוראות בעניין הפעלתה התקינה של מסילת ברזל מקומית, פיקוח על מפעיליה והפעלת סנקציות במקרים של הפרת הפקודה מצ ד בעל היתר להפעלת רכבת מקומית.
ההצעה לתיקון הפקודה כללה פרק בנושא עיצום כספי על בעל היתר בגין הפרת חובותיו על פי הפקודה, כגון העיצום המוטל על מפעילים אחרים של תחבורה ציבורית.
באוגוסט 2011 אישרה הכנסת את התיקון .
הפרק בנושא העיצום הכספי לא נכלל בו ונמצא עדיין בטיפול משרד התחבורה.
העיצום הכספי הוא אמצעי אכיפה רגולטורי הנתון בידי הרשות המינהלית, ומטרתו להרתיע ולהגביר את הציות להוראות החוק.
21 סעיף46 , התשל"ב]נוסח חדש[ לפקודת מסילות הברזל- 1972.
22 תצ (י-ם) 37820 -05-12 רז נ' סיטיפס בע"מ.
שם הדוח: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - הפיקוח על הפעלת הרכבת הקלה בירושלים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 עם תיקון הפקודה עלה הצורך לעמוד בדרישות המסגרת הרגולטורית לצד עמידה בתנאי החוזה.
כדי להתחשב בהוראות החוזה ובתנאיו תוקן בפקודה סעיף 60 , ונקבע בו כי "הפעלת סמכויות השר או המנהל.
לגבי בעל זיכיון קיים, תיעשה בהתחשב בהוראות הזיכיון ותנאיו, אלא אם כן ראה השר או המנהל כי האינטרס הציבורי מחייב לדעתו שלא לעשות כן".
בפברואר 2012 פנה משרד התחבורה אל ועדת הכלכלה וביקש להניח על סד ר יומה הצעת חוק לתיקון הפקודה, כדי להשלים את החקיקה בנוגע לאמצעי אכיפה מינהליים - עיצום כספי - שהמנהל רשאי להטיל על בעל היתר שהפר את הוראות הפקודה.
ביולי 2013 עם כינונן של כנסת וממשלה חדשות הגיש מזכיר הממשלה למזכירות הכנסת את הצעת החוק לתיקון הפקודה.
באותו חודש ביקש מייצג הזכיין משר התחבורה למשוך לאלתר את הצעת החוק.
הוא טען, בין היתר, כי היא "מהווה הפרה יסודית של הסכם הזיכיון", וכי היא גובשה ללא התייעצות עם הזכיין.
באוגוסט 2013 דחתה היועצת המשפטית של משרד התחבורה את טענות הזכיין.
היא גם מסרה שבדעת המשרד לשוב ולבקש כי הצעת החוק תונח על סדר היום של מליאת הכנסת עם התכנסות מושב החורף.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מפברואר 2014 מסרה המינהלה כי"הסדרי החקיקה שיצאו בעקבות חוזה הזיכיון מעלים את הסוגיה העקרונית של חוזה מול חוק והאפשרות לשנות את תנאי הזיכיון באמצעות חקיקה".
בהיעדר עיצום כספי על בעל היתר בגין הפרת הוראות הפקודה (כפי שנקבע בנוגע למפעילי תחבורה אחרים) חסר למדינה אמצעי אכיפה מינהלי, הנחשב לאמצעי מהיר ויעיל, ולכן הפקודה מאבדת מהשפעתה.
לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי כי הממשלה, ובייחוד משרד התחבורה, יפעלו בהקד ם לקידום ההוספה של עיצום כספי לחוק, מתוך התחשבות בהסדרה הקיימת בחוזה עם הזכיין.
כמו כן, בנוגע לחתימת חוזים דומים בעתיד לגבי פרויקטים מורכבים מעין זה, ראוי כי נציגי הממשלה ייתנו את דעתם לסוגיה זו עוד לפני החתימה.
לפי מידע שמסר משרד התחבורה למשרד מבקר המדינה במאי 2014 , עברההצעת החוק בקריאה הראשונה והועברה לוועדת הכלכלה של הכנסת להכנה לקריאה השנייה והשלישית.
מ- 2002 ואילך מינה כל שר תחבורה בתורו, בתוקף סמכותו לפי הפקודה, עובד בכיר מן המשרד לתפקיד "המנהל" לעניין מסילת ברזל מקומית.
במסגרת תפקידיו לפי הפקוד ה רשאי המנהל לתת היתר להפעלת מסילת ברזל מקומית.
בספטמבר 2011 הוציא המנהל דאז היתר להפעלת מסילת ברזל מקומית בירושלים לחברת סיטיפס בע"מ.
לפי התיקון לפקודה שלעיל, על המדינה לפקח פיקוח שוטף על פעילותו של בעל ההיתר ולהשתמש בסמכויותיה אם אינו עומד בתנאי הפקודה, התקנות או ההיתר.
המנהל, כמי שמונה על פי חוק, אמור להסדיר את הכרוך בפעילות מסילת הברזל המקומית, בין היתר את ענייני הרישוי, הבטיחות, האכיפה והפיקוח .
בפברואר 2013 הוסמכו שניים מעובדי מינהל היבשה שבמשרד למפקחים על הרכבת הקלה.
עד דצמבר 2013 לא הוציא המינהל נהלים לפיקוח על הרכבת הקלה, והעובדים האלה לא החלו לפקח על ביצוע הוראות הפקודה על ידי בעל ההיתר כנדרש.
משרד התחבורה והבטיחות בדרכים 579 .
:שם הדוח משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - הפיקוח על הפעלת הרכבת הקלה בירושלים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 משרד התחבורה מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה מפברואר 2014 כי הוא "גיבש ואישר במהלך 2012 מבנה אירגוני חדש של אגף בכיר רכבות המחליף את האגף לרישוי מסילתי.
בתחילת שנת 2013 החלה הקמת האגף במסגרת הרשות הארצית לתחבורה.
מטרת השינוי הייתה תוספת תחומי פעילות לאגף, עיבוי וחיזוק הרובד המקצועי והמיומנויות המקצועיות הנדרשות לצורך אסדרה של ענף הרכבות הכולל רכבות מקומיות ורכבת ארצית".
המשרד הוסיף כי הוא "נמצא מזה כשנה בהליכי גיוס של כ "א.
עד כה נקלטו ביחידה כל מנהלי האגפים וכמה עובדים".
לפי הפקודה, על בעל ההיתר למנות מנהל תפעול לפי הכללים שנקבעו בה, ובהם קבלת רישיון העסקה מן המנהל במשרד התחבורה (להלן - המנהל) והחובה להודיע 30 יום מראש על הפסקת העסקתו.
הפקודה מאפשרת למנהל להגביל את היתר ההפעלה או לבטלו, אם לא יתקיים אחד התנאים המפורטים בפקודה (סעיף 46 ט), ובהם חובת הזכיין להעסיק מנהל תפעול.
באפריל 2012 זימן המנהל את נציגי הזכיין לשימוע והתלונן כי הזכיין לא מינה מנהל תפעול ולא הודיע על כך, וכי התנהלותו לוקה בחוסר שקיפות, שכן הוא אינו מספק למשרד דוחות תפעול שוטפים.
לפי תרשומת השימוע, בהוראות שהוצאו בעקבות תיקון הפקודה לא הובהרו סוגי הדיווח ואופן הדיווח שהזכיין נדרש להגיש למנהל; חלוקת התפקידים בין המנהל למינהלה; ושיתוף הפעולה בעניין העברת המידע ביניהם.
כל אחד מהעובדים שמּונה בתורו למנהל כיהן בעת כהונתו גם כיו"ר המינהלה.
תפקידו של המנהל על פי הפקודה הוא לאכוף את הוראותיה על בעל היתר, ואילו המינהלה היא האחראית לפיקוח על ההוצאה לפועל של החוזה על ידי הזכיין.
למעשה, המינהלה היא המפקחת פיקוח שוטף על פעילות הזכ יין באמצעות המהנדס, כמתואר לעיל.
הביקורת העלתה כי משרד התחבורה והמינהלה לא קבעו כללים המגדירים בבירור את חלוקת התפקידים בין המנהל לפי הפקודה ובין המינהלה לפי החוזה ואת דרכי שיתוף הפעולה ביניהם.
בתשובתו מסר משרד התחבורה כי העניין ייבדק במסגרת תכנית העבודה לשנת 2014 , ועל פי ממצאי הבדיקה יגובשו נהלים להסדרת הפעילות, דרכי הפעולה וממשקי העבודה.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד התחבורה ועל המינהלה לקבוע את מסגרת העבודה של המנהל - כבעל הסמכויות הרגולטוריות לעניין מסילת ברזל מקומית - ושל המינהלה - כרשות הממונה בעלת הסמכויות החוזיות כהגדרתה בחוזה הזיכיון; זאת כדי להסדיר את שיתוף הפעולה והתיאום בין הצדדים וכדי למנוע כפילויות בנושאים שניתנו בהם סמכויות הן למנהל והן למינהלה.
שם הדוח: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - הפיקוח על הפעלת הרכבת הקלה בירושלים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 סיכום .
פרויקט הרכבת הקלה בירושלים הוא הראשון מסוגו בארץ וכולל מגוון רחב של עבודות תשתית, הקמה והפעלה בהיקף כספי גדול ובאזור עירוני צפוף.
הפרויקט הביא לידי ביטוי את מדיניות הממשלה לקדם את התחבורה הציבורית.
רכבת אחת מכילה 500 נוסעים, כלומר תכולה של עשרה אוטובוסים, ובהיעדרם מן הכבישים נחסכים מן הציבור פקקים וזיהום אווי ר, בייחוד בשעות השיא.
מספר ה נוסעים הממוצע ליום הוא כ- 130,000 .
פרויקט הרכבת הק לה הוא פרויקט BOT , ומשמעות הדבר היא שאת תפעולו השוטף היה אמור לממן הזכיין.
ואולם בפועל, המדינה נאלצה להשתתף במימונו השוטף.
לדעת משרד מבקר המדינה, המשך ניהול הפרויקט במתכונת זו אינו עולה בקנה אחד עם עקרונות פרויקט BOT .
ממרץ 2012 ועד לסיום הביקורת פעלה הרכבת הקלה במסגרת תוספות זמניות לחוזה, ובהן הסכימה המדינה שהזכיין יפעיל את הרכבת אף שלא עמד בכל הדרישות שנקבעו בחוזה, תוך העברת תשלומים נוספים לזכיין והימנעות מלהטיל עליו את הסנקציות העומדות לרשותה.
הדבר פגע ברמת השירות לנוסע.
לדעת משרד מבקר המדינה, להתנהלות זו השפעה על מערכת היחסים ארוכת הטווח עם הזכיין, אשר אמור להפעיל את הרכבת הקלה בירושלים במשך 27 .
שניםהתנהלות זו היא גם בגדר דוגמה שלילית למפעילים אחרים של התחבורה הציבורית בבואם לנהל משא ומתן עם המדינה כזכיינים.
משרד מבקר המדינה העלה ליקויים בנוגע ל אופן יישוב הסכסוכים.
הצדדים לא מיצו את דרכי ההידברות הישירה ביניהם ולא פנו למנגנון מקצועי הנדסי בלתי תלוי הקבוע בחוזה ליישוב המחלוקות מיד עם התגלעותן .
ואכן, מחלוקות רבות הופנו להליך בוררות והכרעה משפטית, וה שירות לנוסעים ברכבת הקלה נפגע פגיעה מתמשכת.
לדעת משרד מבקר המדינה, על כל הגופים הציבוריים המופקדים על הפרויקט לבחון את התנהלותם בנושא ולפעול להשלמת יישום החוזה כך שהשירות לציבור יהיה ברמה המיטבית.
כמו כן, על הגופים הציבוריים להפיק לקחים מהממצאים שהועלו בביקורת וליישמם בפרויקט זה ובפרויקטים דומים המתוכננים בארץ בשיתוף יזמים פרטיים.
שם הדוח: משרד האוצר - הרשות לזכויות ניצולי השואה - טיפולה של הרשות לזכויות ניצולי השואה בניצולים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 מבוא .
בשנת 2013 חיו בישראל כ - 180,000 ניצולי שואה.
על פי התחזית 2 , יֵרד מספר הניצולים לכ- 156,000 בשנת 2015 ולכ- 57,000 בשנת 2025 .
בסוף שנת 2013 היו כ -40% מהניצולים בני 79-70 , והשאר בני80 ומעלה.
התחזית היא שבשנת 2020 כ-95% מאוכלוסיית הניצולים יהיו בני 80 ומעלה.
למרות הירידה במספר הניצולים עלה היקף הצרכים שלהם בשל עליית גילם.
בדצמבר 2013 קיבלו כ - 90,000 ניצולים גמלאות והטבות אחרות מהרשות.
בשנת 2013 עמד תקציב הרשות על כ-3 מיליארד ש"ח.
בשנת 20073 פרסם משרד מבקר המדינה דוחות ביקורת על הטיפול בניצולי שואה.
דוח מעקב פורסם בשנת 20104 .
דוח זה בוחן את הטיפול בליקויים שהועלו בדוח משנת 2010 וכן את טיפול הרשות בתביעות לגמלה.
המסד הנורמטיבי למתן סיוע לניצולי השואה .
אלה החוקים המסדירים את זכויות ניצולי השואה בישראל5 : )(א חוק נכי המלחמה בנאצים, התשי"ד- 1954 (להלן- חוק נכי המלחמה); (ב) חוק נכי רדיפות הנאצים, התשי"ז- 1957 (להלן- חוק נכי הרדיפות).
הזכאו ת על פי חוק נכי הרדיפות מותנית בכך שהניצול עלה לישראל לפני 1.
53 והיה תושב ישראל ב- 1.
57 ;ולאחר מכן (ג) חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת 2001 ) (תיקון, ביטול והתליה של חקיקה שמקורה בהצעות חוק פרטיות), התשס"א - 2001 (להלן- חוק ההסדרים).
חוק זה מזכה בגמלה ניצולים שאינם זכאים לגמלה מכוח חוק נכי הרדיפות עקב שהותם על אדמת גרמניה ב- 1.
47 (שכן ניצולים ששהו שם בתאריך זה - לא נשללה זכותם לתבוע פיצויים ישירות מממשלת גרמניה); (ד) חוק הטבות לניצולי שואה, התשס"ז- 2007 - חוק זה מזכה ניצולי שואה נזקקים בהטבות שונות.
הגוף הממשלתי המשלם את הגמולים לפי חוקים אלו הוא הרשות לזכויות ניצולי השואה 6 .
הרשות בוחנת בקשות גמלה של אזרחי ישראל שחיו במדינות מסוימות באירופה או בצפון אפריקה בתקופת מלחמת העולם השנייה והעומדים בכמה קריטריונים (ניצולי שואה).
הגמלה מותנית בנכות (פיזית או נפשית) של 25% לפחות.
לאחר אישור הבקשה מעניקה הרשות סיוע כספי (גמלה) לניצולים בהתאם לשיעור הנכות שנקבע.
מתוכם, מי שהכנסתם נמוכה מתקרה שנקבעה מקבלים גמלה משלימה.
ההשלמה תלויה בדרגת נכותם ובהכנסותיהם (בכלל זה: קצבה מהביטוח הלאומי, תגמול מהאוצר, פנסיה, תשואה מחסכונות ושכר דירה מנכסים .
, Holocaust Survivors in Israel: Population Estimates, Demographic, Hea lth and Social Characteristics (2010).
3 ,מבקר המדינהדוח ביקורת על הסיוע לניצולי שואה ( 2007).
4 ,מבקר המדינהדוח שנתי 60ב ( 2010 '), בפרק "הסיוע לניצולי שואה", עמ217 .
5 באפריל 2014 לאחר מועד סיום הביקורת התקבלה החלטת ממשלה המרחיבה את ההטבות לניצולי שואה.
לביצוע שינויים אלו יש צורך באישור הכנסת ובשינויי חקיקה.
6 ,הרשות לזכויות ניצולי השואה היא אגף במשרד האוצר המטפל באוכלוסיית ניצולי השואה כמפורט בהמשך דוח זה.
"נקרא גוף זה "הלשכה לשיקום נכים משרד האוצר 237 .
:שם הדוח משרד האוצר - הרשות לזכויות ניצולי השואה - טיפולה של הרשות לזכויות ניצולי השואה בניצולים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 מושכרים).
משנת 2010 עומדת בראש הרשות גב' עופרה רוס, והיא מכהנת בתפקיד מנכ"לית.
בנובמבר 2013 (להלן– מועד סיום הביקורת) היה מספר העובדים ברשות 987 .
קיימים עוד מקורות למימון קצבאות וסיוע לניצולי השואה, ובהם: הרנטה הגרמנית, המשולמת מכוח החוק הגרמני: חוק הפיצויים הפדרלי לקרבנות הרדיפות של המשטר הנציונל - סוציאליסטי (להלן - BEG ); גמלה מקרן סעיף 28 , קצבאות חודשיות ממדינות באירופה שחתמו על הסכמים עם גרמניה; וכן סיוע על פי הסכמים בין ממשלת גרמניה וגופים נוספים לבין ועידת התביעות של ניצולי השואה (שמקום מושבה בארצות הברית).
יצוין כי במועד פרסום דוח מבקר המדינה מאוגוסט 2007 לא היה מעוגן בחקיקה בישראל הסדר מקיף לכל ניצולי השואה שעלו ארצה אחרי 1953 .
ושלא קיבלו גמלה מגוף לא ישראלי לא הייתה אז בחקיקה בארץ שום התייחסות, לא במישרין ולא בעקיפין, ל"מעגל השני" - מעגל "פליטי השואה".
לפי הגדרת המועצה הלאומית לכלכלה במשרד ראש הממשלה, "פליט שואה" הוא תושב ישראל שאינו זכאי לקצבת "ניצול שואה", שכן הוא לא שהה לא במחנה השמדה ולא בגטו, אלא נמלט משטח שכבשו הנאצים עוד לפני הכיבוש או עלה מאחת ממדינות הציר (בולגריה, רומניה, לוב או טוניסיה)9.
בעקבות הפסיקה10 והחלטות מנהליות של הרשות בשנים 2008- 2010 אושרו לתושבי מדינת ישראל שחיו בבולגריה, ברומניה 11 , בלוב ובטוניסיה בתקופת מלחמת העולם השנייה ושעמדו בקריטריונים, להגיש בקשות לגמלה.
זכאותם מתבססת על חשיפתם לרדיפות הנאצים ובריחתם מבתיהם מאימת הרדיפות האלה.
בשנת 2010 החליטה ועדה מקצועית (ועדת שני) להכיר במחלות מסוימות שסימניהן הופיעו בניצולים לאחר תקופת מלחמת העולם השנייה והקשורות לתקופה השואה ולזכות את נושאיהן בגמלה או בהעלאת הגמלה.
בעקבות שינויים אל ה עלה מספר הניצולים המקבלים גמלה מהרשות מכ- 43,000 בשנת 2007 לכ- 90,000 בשנת 2013 .
הדוח משנת 2007 עסק בסיוע הניתן לניצולי השואה במדינת ישראל.
כבר בדוח זה העיר מבקר המדינה כי "חובה ראשונה במעלה עלינו, כמדינה וכחברה, לדאוג לניצולי השואה בשנות חייהם האחרונות, כשמספרם מתמעט מדי יום ביומו.
החובה החוקית והמוסרית המוטלת על רשויות המדינה היא לפעול מיד, במהירות ובנחרצות.
לשיפור הטיפול בניצולי השואה החיים בתוכנו".
הדוח עמד על ליקויים בטיפול בניצולי השואה, לרבות ליקויים בשירות שנותנת להם הרשות לזכויות ניצולי השואה, הבדלים בין סכומי הקצבאות הניתנים לקבוצות שונות של ניצולים וקשיי התקצוב של ארגונים חוץ -ממשלתיים הפועלים לטובת ניצולי השואה.
מספר זה כולל סטודנטים ומתנדבים ואינו כולל מועסקים במיקור חוץ 8 הקרן הוקמה בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים לאחר משא ומתן בין ועידת התביעות ובין ממשלת גרמניה המאוחדת בעקבות איחודן של גרמניה המערבית עם גרמניה המזרחית.
הקרן משלמת רנטה לניצולים העומדים בקריטריונים מסוימים.
9 ,המועצה הלאומית לכלכלה, משרד ראש הממשלההמעגל השני של ניצולי שואה: צדק חברתי - צדק היסטורי, מתוך מצגת שפורסמה באתר האינטרנט של משרד ראש הממשלה.
10 רומניה: החלטת בית המשפט המחוזי מנובמבר 2009 (רע"א 5512/09 הרשקו ו-108 אח' נ' הרשות המוסמכת לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, פורסם בתקדין).
לוב: פסק דין של ועדת העררים בבית משפט השלום בתל אביב מאפריל 2010 (רע 255/08 טייר נ' הרשות המוסמכת לפי חוק נכי רדיפות הנאצים).
בולגריה: ביולי 2008 קבע בית המשפט העליון בדנ"א 11196/03 גרנות נ' הרשות המוסמכת לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, התשי"ז - 1957 (תק-על 2005[4[ ] 9.
:טוניסיה ע"א (ת"א) 1854/04 רועה נ' הרשות המוסמכת לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, התשי"ז- 1957 (תק-מח 2008(1 ) 4656( ) 4.
) 11 במהלך מלחמת העולם השנייה נשללה חירותם של יהודי רומניה ובולגריה ("סוגיית העוצר").
שם הדוח: משרד האוצר - הרשות לזכויות ניצולי השואה - טיפולה של הרשות לזכויות ניצולי השואה בניצולים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 בעקבות פרסום הדוח משנת 2007 ועל פי החלטת הוועדה לענייני ביקורת המדינה מינואר 2008 , מונתה באותו חודש ועדת חקירה ממלכתית בנושא הסיוע לניצולי השואה בראשות השופטת בדימוס דליה דורנר.
הוועדה הוסמכה להמליץ על טיפול ראוי בבעיותיהם של ניצולי השואה ופליטיה, זאת מתוך התייחסות לאופן טיפולה של הרשות ומתוך השוואה לסיוע שנותנות להם מדינות אחרות .
בדוח ועדת דורנר מיוני 2008 צוינו ליקויים בסיוע לניצולי השואה, לרבות בנוגע לסכום הגמלה, לפעילות הרשות, למערך השירותים לניצולים ולמיצוי זכויותיהם, והובאו המלצות לתיקון הליקויים.
באוגוסט 2008 החליטה ממשלת ישראל לאמץ את עיקרי המלצותיה של ועדת דורנר ולהוסיף סיוע לניצולי השואה כהשלמה לתכניות סיוע קודמות.
בשנת 2010 פרסם מבקר המדינה דוח מעקב, ובו נבדק אם תוקנו הליקויים שהועלו בדוח משנת 2007 .
ואם יושמו המלצות ועדת דורנר .
בחודשים ינואר-דצמבר 2013 עשה משרד מבקר המדינה מעקב על תיקון הליקויים שהועלו בדוח המעקב משנת 2010 ובדק את משך הטיפול בבקשות הניצולים לקבלתן או להעלאת סכומן של קצבאות או של הטבות.
מערכת המחשב ברשות פותחה לפני כעשרים שנה ונועדה, בין היתר, לתמו ך בניהול תיקי התביעה, להתריע על אי-קבלת מסמכים ולהפיק נתונים סטטיסטיים וכלליים הנדרשים לניהול הטיפול בתביעות ולבקרה על הטיפול בהן.
לצורך שיפור המערכת גייסה הרשות לשורותיה מנתחת מערכות, וזו פועלת עם מטמיעת המערכת ועם יחידת המחשב לסיפוק צרכים שונים במערכת ודרישות שוטפות של המשתמשים בה.
: הפקת דוחות מהמערכת הממוחשבת בעקבות פרסום הדוח משנת 2007 ודוח ועדת דורנר קיבלה עליה הרשות לשפר את תהליכי העבודה כדי לייעל את השירות שניתן לפונים אליה.
בדוח הביצוע לשנת 2008 קבעה הרשות כי ברבעון הראשון של שנת 2009 היא תתחיללהשתמש במערכת מחשוב חדשה, והחל ברבעון השני יופק בכל רבעון דוח כמותי שיכלול דיווח על הביצועים לעומת ההתחייבויות ועל משכי זמן הביצועים וכן דוח חריגים.
בדוח המעקב משנת 2010 נמצא כי מחלקת התביעות ברשות ממשיכה להשתמש במערכת המחשוב הישנה, אף שזו אינה מאפשרת לבצע מעקב שוטף ואפקטיבי על הטיפול בתיקים ולבדוק אם הרשות עומדת בלוחות הזמנים שקבעה לעצמה.
במעקב הנוכחי נמצא שהרשות מכינה אפיון דרישות למערכת המחשוב שלה, ואולם היא עדיין משתמשת במערכת המחשוב הישנה תוך הטמעת שיפורים מסוימים.
נציגי הרשות הסבירו שמערכת המחשוב מיושנת ואינה מתאימה לצרכיה הנוכחיים של הרשות, ולכן קיים קושי להפיק דוחות הנחוצים לניהול פעילותה ולבקרתה.
הרשות לא הצליחה לספק דוחות מחשב לצורך זה למשרד מבקר המדינה עד מועד סיום הביקורת.
כך לדוגמה לא היה זמין דוח הכולל פרטים על התביעות שהוגשו לרשות בשנים האחרונות ועל מצב הטיפול בהן.
דוח כזה נחוץ לבדיקה פרטנית של טיפול הרשות בתביעות הניצולים.
:שם הדוח משרד האוצר - הרשות לזכויות ניצולי השואה - טיפולה של הרשות לזכויות ניצולי השואה בניצולים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 בתשובתה של הרשות למשרד מבקר המדינה מפברואר 2014 נכתב כי "יחידת המחשוב באוצר קיבלה את אפיון הדרישות שהכינה הרשות למערכת, ובימים אלה מתחילה באפיון-על של המערכת, במקביל להרחבת צוות הפיתוח".
עוד ציינה הרשות כי "המערכת הממוחשבת משודרגת ככל הניתן כל העת, על פי צרכי הרשות, והיא כוללת הפקת מסמכים אוטומטית לפי שלבי התהליך; מתן תזכורות והתראות לגורמים הרלוונטיים בתהליך הטיפול בתביעה; אפשרות להפיק דוחות וסטטיסטיקות על תהליכי הטיפול; ועוד".
בביקורת נמצא שמערכת המחשוב של הרשות מיושנת ומסורבלת ואינה מאפשרת להפיק נתונים לצורכי הניהול והבקרה כנדרש.
הרשות משלמת גמלאות לניצולים ותומכת בהם בסכום שנתי של כ-3 מיליארד ש"ח ומטפלת בעשרות אלפי תיקים ובכ- 1,700 תביעות בכל חודש, ולכן היא זקוקה לכלי מחשוב אמין ונוח לעבודה השוטפת.
על הרשות ומשרד האוצר לעשות את הנדרש כדי לשפר את מערכת המחשוב או להחליפה (בשים לב ליחס בין העלות לתועלת).
: בקרה על תביעות שחסרו בהן מסמכים בדוח המעקב משנת 2010 צוין שהמעקב על התקדמות הטיפול בכל אחת מהתביעות עדיין נעשה באמצעים ידניים, ולא על ידי הפקת דוחות סטטוס ממוחשבים.
עוד צוין שהמערכת הממוחשבת אינה מתריעה על עיכוב ממושך מדי בטיפול בתיקים או על המתנה ממושכת מדי לקבלת מסמכים חסרים.
המעקב הנוכחי העלה שהליקוי תוקן, וכעת מערכת המחשב מתריעה לפני מנהלת מחלקת התביעות על תזכורות להמצאת מסמכים שלא נענו 60 יום ויותר, והיא אמורה לשלוח להם תזכורת נוספת.
במעקב משנת 2010 נמצא כי השתפר טיפולה של הרשות בפניות שהוגשו לה לאחר פרסום הדוח משנת 2007 .
הטיפול בתביעות לקבלת גמלה שהוגשו לרשות בשנים 2009 -2007 ואושרו, נמש ך 160 יום בממוצע (כחמישה חודשים), לרבות פרק הזמן שנדרש לתובע להשלמת פרטים או מסמכים חסרים לבקשת הרשות.
הטיפול בתביעות שנדחו ארך 86 יום בממוצע (כשלושה חודשים).
תיקים פתוחים מלפני שנת 2010 בדוח המעקב משנת 2010 צוין כי על פי בדיקת משרד מבקר המדינה, בנובמבר 2009 היו ברשות 7,144 תיקים פתוחים של תביעות לגמלה לפי חוק נכי הרדיפות ולפי חוק ההסדרים ועוד 3,277 תיקים פתוחים אשר הרשות השהתה את הטיפול בהם עד לקבלת החלטת בית המשפט העליון "בסוגיית העוצר".
3,130 (44% ) מן התביעות בתיקים הפתוחים הוגשו יותר משנתיים לפני מועד הבדיקה האמורה.
במעקב הנוכחי ביקש משרד מבקר המדינה מהרשות נתונים על תיקים הפתוחים יותר משנתיים.
בשל הקושי לקבל מהמערכת הממוחשבת מידע מהימן על כלל ניצולי השואה סיפקה 240 דוח שנתי65א .
שם הדוח: משרד האוצר - הרשות לזכויות ניצולי השואה - טיפולה של הרשות לזכויות ניצולי השואה בניצולים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 הרשות נתונים אלו באפריל 2014 , לאחר מועד סיום הביקורת.
למשרד מבקר המדינה נשלח דוח המפרט את כל התיקים המצויים בסטטוס "בדיקה" יותר משנה.
הרשות הודיעה שהיא כך שיהיה מעודכן".
בלוח ]במחשב[ "פועלת לשנות את הסטטוס1 להלן מוצגים פרטים על התביעות שנמצאות בטיפול הרשות יותר משנה ועד 15 .
:שם הדוח משרד האוצר - הרשות לזכויות ניצולי השואה - טיפולה של הרשות לזכויות ניצולי השואה בניצולים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 לוח1 .
תביעות פתוחות יותר משנה .
מצב התיק מספר התיקים .
קבוצות חדשות (בעיקר יוצאי מרוקו ועיראק) המבקשות להיכלל במעגל .
הזכאות לתגמולים 500 .
נשלחה הודעה לתובע שבכוונת הרשות לדחות את בקשתו, ועם זאת הוא .
רשאי לעיין בתיק 250 .
נשלחו בקשות להמציא מסמכים הנחוצים לאישור התביעה 950 .
,התובעים אינם זכאים לתגמולים לפי חוקותביעתם אמורה להידחות או .
נדחתה, אך ההחלטה לא עודכנה במחשב 650 .
סה"כ תביעות 2,886 מהנתונים שסיפקה הרשות למשרד מבקר המדינה עולה, כי באפריל 2014 היו950 תביעות הפתוחות יותר משנה שבעניינן נדרש המשך טיפול של הרשות; וכי בדצמבר 2013 , לאחר מועד סיום הביקורת, ביקשה הרשות מ-448 מהתובעים נתונים נוספים לשם המשך הטיפול בתביעות אלה.
לעומת זאת, בביקורת הקודמת נמצאו יותר מ- 3,000 תביעות שהיו פתוחות תקופה ממושכת ושבעניינן נדרש המשך טיפול הרשות.
בתשובתה הסבירה הרשות כי "כי כל תיק הקיים כיום ברשות מטופל: בין אם במסלול של השלמת מסמכים, בין אם במסלול של הכרה, ובין אם במסלול של דחייה".
עוד הסבירה הרשות כי "ישנם תיקים בסטטוס של בדיקה, שבהם הוחלט על דחייה ונשלח לתובע מכתב - בטרם דחייה רשמית - המאפשר לו לעיין בתיק תוך 60 יום.
גם לגבי תיקים אלו המספר נמוך ביותר ואף זניח".
טיפול בתביעות מהשנים 2013 -2010 ועדה רפואית הרשות פרסמה במאי 2004 אמנה בדבר איכות השירות של הוועדות הרפואיות.
באמנה התחייבה הרשות, בין היתר: "להיענות לכל פנייה בכתב תוך 14 יום.
לזמן אותך תוך45 יום להופיע בפני וועדה רפואית ובתוך 90 יום בפני וועדה רפואית עליונה12 ".
הוועדה הרפואית מזמינה את הניצול להופיע לפניה, אך מוסמכת להחליט רק על בסיס מסמכים שהוגשו לה.
משרד מבקר המדינה מעיר שהאמנה אינה מתייחסת לפרק הזמן שבין אישור התביעה לבין התשלום לניצול.
אין היא מופיעה באתר האינטרנט של הרשות, ומן הראוי היה שהרשות תפרסם אותה באתר.
שני שלבים יש בתהליך אישורה של תביעה.
בשלב הראשון הרשות בוחנת אם התביעה עומדת בקריטריונים המזכים לתשלום קצבה או להעלאת סכום הקצבה.
בשלב השני הוועדה הרפואית .
12 ,ועדה זו הינה גוף עצמאי ובלתי תלוי.
על החלטת הוועדה הרפואית העליונה ניתן להגיש ערעור בנקודה משפטית בלבד, לבית המשפט המחוזי.
שם הדוח: משרד האוצר - הרשות לזכויות ניצולי השואה - טיפולה של הרשות לזכויות ניצולי השואה בניצולים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 דנה בגובה התשלום (נקבע על פי שיעור הנכות).
הרשות טוענת שאמנת השירות מתייחסת לפרק הזמן שראשיתו במועד החלטת הרשות המוסמכת להכיר בתביעה, ולא במועד הגשת התביעה.
משרד מבקר המדינה בחן את פרק הזמן שעובר מקבלת המסמכים הנדרשים לבדיקת התביעה לתשלום גמלה או להעלאת סכום גמלה מסיבות רפואיות עד לסיום הטיפול בתביעה.
נבדקו 91 תביעות מסוג זה שהוגשו בשנים 2013 -2010 .
הודעה על קבלת תביעה ועל מסמכים חסרים ניצול המגיש בקשה להכרה בנכותו, לקבלת גמלה או להעלאת סכו מה מעוניין לדעת אם בקשתו התקבלה, מהו תהליך הטיפול בה ומהו משך הזמן הצפוי עד לקבלת ההחלטה.
בדרך כלל הוא מצרף מסמכים רפואיים ואחרים כדי להוכיח לרשות ולוועדה הרפואית את זכאותו.
עם קבלת התביעות ברשות אין בודקים מיד אם חסרים מסמכים ואין שולחים לניצול מיד בקשה להשלמתם.
מקריאת ההתכתבות ב -25 תביעות שהוגשו בשנים 2013 -2012 עולה כי בתשע מהן חסרו מסמכים, ומתוכן בשישה מהמקרים שהיו חסר מסמכים, נשלחה בקשה להשלמת המסמכים החסרים כחודשיים בממוצע לאחר הגשת התביעה.
בשאר המקרים (16 תביעות) לא נשלחה בקשה אף שעברו יותר מ -30 .
יוםבמקרים אלו שלח הניצול את המסמכים כשלושה חודשים בממוצע לאחר הגשת תביעתו אף שהרשות לא פנתה אליו בכתב.
מקריאת ההתכתבות בנוגע ל-43 תביעות שהוגשו בשנים 2011 -2010 נמצא כי ב-25 (60% ) מהן חסרו מסמכים.