HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
באחד מבניינים אלה גרמו המים לקורוזיה של מוטות בטון ולהתפוררות הבטון; חלחול המים לכיוון היסודות גורם לתזוזתם ולסדקים באלמנטים נושאים 6 .
בבניין אחר מבין הארבעה תז וזת אלמנטים טרומיים בחדר מדרגות גורמת לקריעת .
האיטום, ומי הגשמים המחלחלים דרך התפר גורמים נזקים בייחוד לתקרת חדר המדרגות והפיר.
בשניים מבין ארבעה בניינים נמצאו בחדרי המונים שוחות דלוחין פתוחות שגורמות למפגע תברואתי קשה.
בכל ארבעת הבניינים נמצאו הפרשי גובה בין המרצפות בכניסה עקב שקיעתן, ויש בכך משום מפגע בטיחותי.
נוסף על ליקויים שמקורם בתחזוקה לקויה נמצאו בבניינים האמורים ליקויי בנייה חמורים: שקיעת מרצפות בכניסה עקב תשתית לקויה, פגמים בחיבור אלמנטים טרומיים, איטום לקוי וסדקים עמוקים בקירות חיצוניים הפוגעים ביציבות הבניינים.
אי-טיפול נאות ותחזוקה לקויה במשך שנים גרמו להידרדרות קשה במצב הבניינים האמורים.
היעדר טיפול בליקויים יחריף את מצב הבניינים ועלול לסכן חיי אדם.
לגבי שתי כניסות של הבניינים האמורים שבהם דיירי עמידר הם רוב הודיעה החברה בתגובתה מדצמבר 2009 כיהיא תבצע תיקון יסודי, ובמסגרתו היא תטפל בריצוף, בשבילים, בכניסה, בחדרי המדרגות ובתיקוני טיח.
משרד מבקר המדינה מעיר כי המצב שבו עמידר (או חברת אכלוס אחרת) אינה מטפלת בכל הבניינים שבהם נמצאו ליקויים, שיש בהם דיירים שלה, אולם הם אינם מהווים את רוב הדיירים, עלול לגרום להידרדרות במצבם של הבניינים.
לדעת משרד מבקר המדינה על משרד הבינוי והשיכון לבחון בהקדם פתרונות למצב המתואר, ובהם מעורבות הרשויות המקומיות ושינוי חוזה הניהול בינו ובין החברות, כך שייקבע הסדר לטיפול בבניינים בהם אין רוב לדיירי חברת האכלוס.
מערכת עמודים 344 דוח שנתי60ב .
בתגובת עמידר מפברואר 2010 צוין, כי "מרכיב מרכזי עליו מתבססת עבודת עמידר מתמקד בחוזה ניהול המסדיר את מערכת היחסים בין חברת עמידר למשרדי ממשלה.
חוזה ניהול מגדיר את תחומי האחריות של חברת עמידר.
אכן, על פי חוזה הניהול בין עמידר ובין משרד הבינוי והשיכון, החברה מתחייבת לבצע בנכסים שבניהולה עבודות אחזקה שוטפת על פי הסל המפורט בתקנות.
לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי שעמידר, שהיא החברה הגדולה ביותר מבין חברות האכלוס המנהלות והמתחזקות את הדיור הציבורי, המשמשת כזרוע הביצוע של משרד הבינוי והשיכון, לא תראה בקיום חוזה הניהול ב ינה לבין המשרד מיצוי כל חובותיה.
משנוכחה עמידר שחוזה הניהול אינו כולל את הפעולות שיש לדעתה לבצע במסגרת תחזוקת הדירות והרכוש המשותף, והדבר מביא להתדרדרות מצב הנכסים, היה עליה להביא זאת לידיעת המשרד, ולפעול לשינוי המצב.
בד בבד, ראוי כי גם משרד הבינוי והשיכון יבחן כיצד לשפר את תחזוקת הבניינים, לרבות בחינת הצורך לשנות את חוזה הניהול בינו ובין החברה.
אי-קיום ביקורי בית סדירים לשם קבלת מידע על מצב הדירות ביקורי בית (שהחברות נוהגות לכנותם "ביקורי מעגל") של חברות האכלוס בבתיהם של הדיירים אמורים להתבצע פעם בשנה ולספק מידע בנוגע לתחזוקת הדירות והרכוש.
על בסיס מידע זה, בין היתר, על החברות לקבוע סדרי עדיפות לביצוע תיקונים ולהכין תכנית לביצוען של עבודות התחזוקה.
בשל חשיבות ביקורי הבית החליטה ועדת חריגים (ראו להלן) בישיבותיה בדצמבר 2001 ובמרס 2002 כי בביקורי הבית של חברות האכלוס ייבדק מצבן הפיזי של הדירות.
לחברות עמידר ועמיגור נוהל המסדיר קיום ביקורי בית; אולם לחברות האחרות אין נוהל בנושא זה.
הביקורת העלתה כי החברות אינן מקיימות ביקורי בית באותה תדירות.
חברות עמידר, עמיגור, חלמיש וחלד, מקיימות ביקורי בית פעם בשנה, שקמונה - פעם בשנתיים, ואילו חברת פרזות לא קיימה כלל ביקורי בית בשנים 2007 -2008 .
החברות אינן מבצעות את ביקורי הבית במתכונת אחידה.
בטפסים שבהם משתמשות עמידר, עמיגור וחלמיש לציון ממצאי ביקורי הבית נכללים, בין היתר, סעיפים המפרטים את התחומים שבהם נדרשת תחזוק ה, כגון: הריצוף, דלת הכניסה, ודוד המים החמים, ועל יד כל סעיף על נציג החברה לתאר את מצב התחזוקה באותו תחום ואת הליקוי בתחזוקה, ולציין אם התחזוקה אכן לקויה ומהי מידת דחיפותו של התיקון.
כמו כן עליו לרשום בטופס כל ליקוי חמור שהתגלה.
בטופס של חברת שקמונה אין מק ום שבו יכול נציג מטעם החברה לדווח על הליקויים בתחום התחזוקה, חוץ מאשר בשורה המיועדת ל"התרשמות כללית של הסוקר".
בבדיקה בחברות עמידר וחלמיש נמצאו טפסים שמולאו ברשלנות, בכתב בלתי קריא ולעתים ללא פרטים המאפשרים לקבוע את מידת דחיפותו של התיקון.
משרד הבינוי והשיכון, כגוף האחראי לרכוש הציבורי, אמור להנחות את החברות כיצד לטפל בממצאי ביקורי הבית ולפקח על ביצועם.
אולם למעט פיקוח שהתמקד בבדיקת זהות הדיירים, לא נמצא כי הוא עשה פיקוח כמתבקש על האופן שבו קיימו החברות ביקורי בית, בנושא מצבן הפיזי של הדירות, וכן הלקחים שהפיקו החברות מהביקורים.
ליקויים בדוחות של ביקורי הבית לגבי 21 מ-27 ,דירות שבניהול עמידר שבהן מצא משרד מבקר המדינה ליקויים משרד מבקר המדינה השווה בין ממצאי בדיקתו לממצאי ביקורי בית שקיימה החברה.
השוואה דומה נעשתה גם לגבי אחת הדירות שבניהול חברת חלמיש.
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה כי ב-11 דירות שבניהול חברת עמידר היו פגמים חמורים ואף פגמים בטיחותיים, ואף על פי כן בדוחות רכזי החברה שבהם הוצגו ממצאי הבדיקה באותן הדירות צוין כי מצבן תקין או כי נמצאו בהן ליקויים קלי ערך7 .
למשל, לגבי דירה בפתח תקווה ציין רכז החברה בדוח ביקור בית שהתקיים בפברואר 2008 כי מצבה תקין.
בבדיקת משרד מבקר המדינה באוגוסט 2009 נמצאה רטיבות רבה הכלואה מתחת לריצוף, אשר גורמת לרטיבות בחלק התחתון של הקירות ולריקבון משקופי הדלתות, וכן לקילופי טיח קשים מהקירות בכל הדירה; כמו כן נמצאה הזנחה ממ ושכת של דליפות צנרת; מפגעים תפקודיים קשים אלה אינם מאפשרים מגורים בדירה.
בדירה אחרת בפתח תקווה, שלגביה ציין רכז החברה שביקר בה ביולי 2008 שמצבה תקין, נמצאה בבדיקה של משרד מבקר המדינה רטיבות ניכרת שמקורה בדליפות מצנרת חדר הרחצה.
רק לגבי דירה אחת נמצא כי הרכז של עמידר ציין בטופס ביקור בית את הליקוי שהועלה בבדיקת משרד מבקר המדינה.
הבדיקה בחברת חלמיש העלתה כי בדירה אחת נמצאו ליקויים בטיחותיים שלא צוינו בדוח מביקור הבית.
בבדיקת משרד מבקר המדינה בחברה נמצא כי השימוש במדרגות החיצוניות מסוכן; דליפת מים במרפסת; ו חדירת מים לחדר השינה עקב היעדר טיח.
יוצא כי רוב הדוחות מביקורי הבית שקיימו החברות אינם משקפים את מצב הדירות, ולפיכך מתעורר חשש לגבי אמינותם.
7 החברות קיימו ביקורי בית בשנים 2008 ו- 2009 ; בדיקת משרד מבקר המדינה התקיימה בחודשים אוגוסט-ספטמבר 2009.
הוצאות תחזוקה משרד מבקר המדינה ריכז נתונים בדבר הוצאותיהן של החברות על תחזוקת הדיור הציבורי בכל אחת מהשנים 2006 -2008 .
רוב ההוצאות היו בגין השיפוצים והתיקונים שביצעו החברות, על פי המפרט שנקבע בתקנות, על פי החלטות ועדות חריגים וגורמים אחרים, ומקצתן בגין הטיפול ברכוש המשותף (זיפות וסיוד גגות, תיקונים בחדרי מדרגות וכו').
על פי הנתונים ובהתחשב במלאי הדירות שהיה בידי כל אחת מהחברות בשנים האמורות, עשה משרד מבקר המדינה חישוב לגבי ההשקעה השנתית הממוצעת של כל אחת מהחברות בדירה.
בטבלה שלהלן מובאים נתונים בדבר ממוצע תלת -שנתי של הוצאות התחזוקה לדירה שחושבו על פי ההוצאות שהשקיעה כל אחת מהחברות בכל אחת מהשנים 2008- 2006: .
ממוצעתלת-שנתי של הוצאות התחזוקה (בש"ח) החברה .
* הוצאות חברת שקמונה על תחזוקת הדירות בשנים 2007 -2008 גדולות בשיעור ניכר (בסך של כ -2.
1 מיליון ש"ח) מהוצאותיה בשנים הקודמות בשל עבודות שעשתה בדירות במסגרת תחזוקת דירות בעקבות סקרי נכסים שביצעה.
** בניכוי הוצאה חריגה בגין שרפת דירה בשנת 2007 , ההוצאה הממוצעת בפועל קטנה בהרבה ומסתכמת בכ-730 .
מן הנתונים שבטבלה עולה כי החברות השונות נבדלות זו מזו במידה ניכרת בהשקעתן התלת -שנתית הממוצ עת בתחזוקת דירה: ההשקעה הנמוכה ביותר הייתה של חברת חלד, ואילו ההשקעה הגבוהה ביותר - שהייתה כמעט כפולה מזו של חברת חלד - הייתה של חברת עמיגור.
בביקורת לא נמצא שמשרד הבינוי והשיכון נתן דעתו על הפער הגדול בין הוצאותיהן של החברות השונות על תחזוקת דירה.
במשך שנ ים רבות ההוצאות הנמוכות יחסית על תחזוקת הדירות גרמו להידרדרות מצבן הפיזי.
על משרד הבינוי והשיכון לפעול בדחיפות לבדיקת מצב התחזוקה של הדירות שבניהול החברות, לרבות ביצוע סקר והכנת תכנית עבודה על פי תוצאותיו; כמו כן עליו לדאוג להקצאת משאבים בהתאם לכך.
הפעולות האמורות נדרשות כדי להבטיח תנאי מגורים סבירים לדיירי הדיור הציבורי.
היערכות חברות האכלוס בעקבות חקיקת החוק והתקנות כאמור, בהתאם לחוק קבע השר בתקנות מפרט לתחזוקה שוטפת של דירות ציבוריות כשהעדר פרט מפרטיו או פגם בו אשר מקורו בבלאי ייחשב לליקוי.
עוד נקבע כי על חברת האכלוס להתחיל בביצוע התיקון בדחיפות המתחייבת, ולא יאוחר מ-60 .
יום מיום שנודע לה על הליקוי ולהשלימו בתוך פרק זמן סביר כבר בשנת 2000 פנתה מנהלת אגף נכסים ודיור במשרד הבינוי והשיכון (להלן- מנהלת אגף נכסים), לחברות האכלוס והביאה לידיעתן את סעיפי החוק הרלוונטיים הנוגעים לנושא התחזוקה בדירות שבניהולן.
היא הנחתה את החברות להיערך לביצוע החוק והתקנות שהותקנו על פיו באמצעות הכנת נהלים מתאימים והטמעתם בתהליך העבודה השוטף של החברות; הנהלים היו אמורים לעסוק הן בסוגי התיקונים הנכללים במפרט שבתקנות והן בלוחות הזמנים לביצועם, כנדרש בחוק.
כמו כן היה על החברות לפעול לכך שהחוזים בינן ובין שוכרי הדירות יותאמו להוראות החוק.
החברות התבקשו להגיש למשרד הבינוי והשיכון בתוך 14 יום את הנהלים, כדי שהמשרד יבדוק אם יש מקום לאשרם.
משרד מבקר המדינה בדק את אופן התפקוד של משרד הבינוי והשיכון ושל חברות האכלוס בנוגע ליישום ולאכיפה של ההנחיות האמורות הן לגבי הוצאת נהלים מתאימים והן לגבי עדכון החוזים סמוך למועד פרסומו של החוק.
הבדיקה העלתה כי משרד הבינוי והשיכון לא עקב אחר יישומן של הנחיותיו ובכך אפשר לחברות לפעול כל אחת על פי דרכה; נמצא כי מחצית החברות (חלמיש, חלד ופרזות) לא גיבשו נהלים כנדרש; נמצאו גם כשלים בנושא עדכון החוזים לפי לשון החוק ורוחו.
נהלים : מטרתו של נוהל בנושא תחזוקה היא להנחות את עובדי החברה כיצד לטפל בפניות הדיירים המתגוררים בדירות שבניהולה, על מנת להב טיח כי הטיפול בהן יהיה יעיל ומבוקר ואף יתועד; על הנוהל להגדיר את הפריטים שעל החברה לתקן או להחליף במסגרת התקנות ולפרט אילו גורמים בחברה אחראים לשלבי הטיפול השונים, לרבות לדיווח על פעילותם; לאופן יישום הפעולות הנדרשות במערכת הממוחשבת; לטיפול בחריגים בעקבות הגשת ערעורים מצד הדיירים ולחיובם בהשתתפות בעלות התיקונים.
(א) הבדיקה העלתה כי שלוש חברות (עמידר, עמיגור ושקמונה) מילאו אחר הוראות משרד הבינוי והשיכון והוציאו נהלים חדשים או עדכנו את הישנים.
(ב) חברות חלמיש, חלד ופרזות לא הוציאו או לא עדכנו נהלים בנושא התחזוקה בעקבות פרסום החוק והתקנות.
בהיעדר נהלים מתקשה משרד הבינוי והשיכון לפקח על פעילות החברות בתחום זה ולקיים בקרה נאותה בעניינן, והדבר גם אינו מאפשר לחברות לפעול באופן תקין ויעיל.
גם המשרד עצמו לא דאג שהנחייתו תיושם כנדרש.
חלמיש מסרה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2009 כי היא תפעל להכנת נהלים בנושא.
חלד ציינה בתגובתה מנובמבר 2009 כי היא נמצאת בשלב כתיבתם של 348 דוח שנתי60ב .
גם פרזות הודיעה באוקטובר 2009 כי היא תרענן ותרחיב את נהליה בהתאם לממצאי הביקורת שהומצאו לה.
חוזי שכירות : זכויות הדיירים וחובותיהם מעוגנות בחוז י שכירות של חברות האכלוס עם דייריהן.
חברות האכלוס נוהגות להחתים את שוכרי הדירות שבניהולן על נוסח של חוזה אחיד, כמשמעותו בחוק החוזים האחידים, התשמ"ג- 1982 : "נוסח של חוזה שתנאיו, כולם או מקצתם, נקבעו מראש בידי צד אחד כדי שישמשו תנאים לחוזים רבים בינו לבין אנש ים בלתי מסוימים במספרים או בזהותם".
כיוון שבסוג כזה של חוזה לצד שקובע את נוסח החוזה יש יתרון בולט, החוק נועד להגן על הצד השני מפני תנאים מקפחים; אף בתי המשפט מוסמכים להתערב בחוזים כאלה כדי למנוע קיפוח.
על החברות ועל דיירי הדיור הציבורי חלות הוראותיו של חוק החוזים האחידים וכן הוראותיו של חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי.
(א) החוזים של שתי חברות אכלוס - חלד ושקמונה - לא שונו עם חקיקת החוק, והם מחייבים את הדייר, למרות לשונו המפורשת של החוק, "לשלם ולתקן על חשבונו בלבד כל נזק שייגרם למושכר תוך תקופת השכירות ואם לא יעשה כן, תהיה החברה רשאית לדרוש ממנו את ביצוע התיקונים תוך זמן שיקבע על ידה"; לפי החוזה, שוכר שלא ימלא את דרישת החברה כאמור, תהיה החברה רשאית לתקן על חשבונו את הנזק שנגרם.
חוזים אלה אינם מתיישבים עם החוק ועלולים לפגוע בדיירי הדיור הציבורי ובזכויותיהם על פי נורמות החלות על חברה ציבורית.
(ב) לפי החוזה של חברת פרזות עם הדיירים נדרש הדייר לתקן על חשבונו בלבד כל נזק שייגרם לדירה, וגם זאת שלא לפי הוראות החוק.
עם זאת צירפה החברה נספח לחוזה המחיל את החוק על החוזה ומבטל את ההוראות אשר אינן מתיישבות עם הוראות החוק; תוכן הסעיפים הרלוונטיים של החוק והתקנות לא פורטו בנספח; בכך יצאה החברה כביכול ידי חובה מהבחינה הפורמלית, אך לא פעלה בהתאם לרוח החוק ולמהותו.
משרד מבקר המדינה מעיר כי על פרזות לתקן לאלתר את החוזה, למחוק את סעיפיו שאינם מתיישבים עם הוראות החוק, לנסח את החוזה מחדש באופן הוגן המבטיח את זכויות הדיירים ולחתום עם דייריה על חוזים חדשים בהתאם לכך.
(ג) אמנם החוזים של שלוש חברות (חלמיש, עמידר ועמיגור) מתייחסים לדבר קיומו של החוק, אך הם מציינים רק את מספרי הסעיפים שבו, הנוגעים ללוחות הזמנים של ביצוע עבודות התחזוקה.
בחוזים לא מצוין אילו מפריטי המפרט אשר נקבע בתקנות זכאים הדיירים, לפי החוק, לדרוש מהחברות לתקן או להחליף.
עמידר מסרה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2009 כי בחוזים שייחתמו בעתיד עם הדיירים יפורטו הפריטים הנכללים במפרט אשר נקבע בתקנות.
משרד מבקר המדינה מעיר כי על משר ד הבינוי והשיכון והחברות האמורות להקפיד להחיל את החוזים החדשים גם על דיירים קודמים שעמם נחתמו החוזים הישנים שטרם עודכנו.
משרד הבינוי והשיכון לא ביצע מעקב בנושא החוזים הנחתמים בין חברות האכלוס לדיירים, ומכאן שלא היה ער לאי -האחידות בין החוזים של החברות ה שונות, דהיינו לכך שבחוזים של חלק מהחברות לא מוזכרות הוראות החוק והתקנות שהותקנו על פיו ואילו אחרות מזכירות אותן באופן חלקי בלבד.
משרד מבקר המדינה מעיר כי על משרד הבינוי והשיכון להכין לאלתר חוזה אחיד שישמש את כל החברות, תוך שימת דגש על הגינות החוזה, על זכוי ות הדיירים ועל מניעת קיפוחם על ידי החברות.
יש לנסח את החוזים עם הדיירים באופן ברור, קריא, ידידותי ושווה לכל נפש.
שר הבינוי והשיכון קבע בתקנות מפרט לתחזוקה שוטפת של דירות ציבוריות במשך תקופת השכרתן בהשכרה ציבורית; היעדר פריט בדירה הציבורית שבה מתגורר הדייר או פגם בפריט ייחשבו לליקוי.
המפרט כולל - מערכת מים דירתית (צנרת לאספקת מים, למעט סוללות וברזי מים, וכן אביזרי חיבור או הסתעפות ומתקני מקלחת, לרבות ברזים), מלוא רכיבי צנרת המים החמים, לרבות אביזרי חיבור או הסתעפות, ודוד חימום; אינסטלציה סניטרי ת - צנרת דלוחין וצנרת שופכין; מערכת החשמל - לוח חשמל וחיווט; נגרות ואלומיניום - דלת כניסה, חלונות חיצוניים, למעט זגוגיות; היעדר מרצפות או פגם בטיחותי בהן וכן איטום ותיקון סדקים - איטום ותיקון סדקים, מרווחים ותפרים בגג ובקירות, לרבות בחיפוי קירות הצפויים להרטבה, היעדר אריחים בקירות או ברצפת חדרי רחצה ושירותים או שקע בהם, איטום ותיקון סדקים ומרווחים כגון בין כיור ובין משטח שיש; פגמים ביציבות של מעקות, סורגים, מסתורי כביסה, מחיצות ודלתות פנימיות.
עם זאת המפרט אינו כולל פריטים רבים ובהם: תריסים, דלתות בין החדרים, אביזרים סניטריים, ברזים, ארונות מטבח, שיש וכיור מטבח.
משרד מבקר המדינה מעיר כי המפרט לוקה בחסר, והפריטים הכלולים בו אין בהם כדי להבטיח לדיירי הדיור הציבורי רמת חיים סבירה תוך שמירה על כבודם.
בשל דלותו של המפרט עלולים להימצא בדירות ליקויים חמורים.
ראוי שמנכ"ל משרד הבינוי והשיכון יפנה לשר על מנת שישקול לכלול במפרט שבתקנות פריטים חיוניים החסרים בו.
בית המשפט העליון, בשבתו כבג"צ, קבע מפי כבוד הנשיא, השופט אהרון ברק, כי "כבודו של האדם כולל בחובו.
; אדם הנאלץ לחיות בתנאים חומריים משפילים, הוא אדם שכבודו כאדם נפגע"8.
בדצמבר 2008 הקציב משרד הבינוי והשיכון לחברות עמידר ועמיגור סך של 1.
3 מיליון ש"ח לתיקון או החלפה של ארונות מטבח, אולם לשאר החברות הוא לא הקציב כל סכום למטרה זו.
משרד מבקר המדינה מעיר כי על משרד הבינוי והשיכון לחלק את התקציב לכל החברות, ובהתחשב במצב הדירות שהן מנהלות.
על פי התקנות מינה שר השיכון בינואר 2001 את חברי וועדת החריגים (להלן גם - הוועדה).
ליו"ר הוועדה מונתה מנהלת אגף נכסים במשרד, גב' שרה צימרמן, או נציגתה, ושלושת חבריה האחרים הם סמנכ"ל בכיר לאכלוס במשרד, או נציגו, נציג האוצר ונציג ציבור.
בהתאם לתקנות על הוועדה לדון בבקשותיהם של דיירים לתיקון ליקויים בדירותיהם אשר אינם נכללים במפרט שקבע השר ולהחליט אם לאשרן בהתאם לאמות מידה שתקבע ותפרסם ברבים, בין השאר בהתחשב בכך שחברת האכלוס תמשיך לנהל את הדירה ובהתחשב במצבו החברתי -כלכלי של הדייר.
ועדה זו הוסמכה גם בהתאם לתקנות זכויות הדייר בדיור הציבורי (קדימות בהתקנת דודי שמש), התשס"ח- 2008 ', שהותקנו על פי תיקון מס2 לחוק9 , לאשר מתן קדימות בהתקנת דודי שמש בדירות למשפחות אשר אינן זכאיות לקדימות על פי התקנות (ראו גם בפרק "התקנת דודי שמש").
במאי 2002 קבעה הוועדה את אמות המידה שעל פיהן תפעל, והביאה אותן לידיעת חברות האכלוס.
אמות מידה אלו שונו ועודכנו מדי פעם, ולאחרונה במרס 2009 .
מדובר, בין היתר, באמות המידה שלפיהן ייקבע אילו דיירים זכאים לסעד ואילו פריטים חריגים (שלא נמנים במפרט) הם זכאים לתקן או להחליף כמפורט להלן: הדיירים הזכאים לסעד מהוועדה הם משפחות של שש נפשות ויותר; משפחות חד- הוריות; קשישים בני 70 ומעלה ונכים ששיעור נכותם75% ומעלה או בעלי מגבלות רפואיות או נכים על כיסא גלגלים.
מבחינת מצבם הכלכלי, כ ולם חייבים להיות מדורגים ב"מִדרוג מינימום" (דירוג המקנה הנחה מרבית בתשלום שכר דירה).
כמו כן זכאים לשירותי תחזוקה כאמור רק דיירים המתגוררים בדירה החל משנת .
הוועדה קבעה את הפריטים החריגים שלפי החלטתה הדיירים זכאים לתקן או להחליף: תיקון והחלפה של אסלה או כיורים; תיקון תריסים; תיקון או החלפה של .
8 בג"ץ 888/03 'עמותת מחויבות לשלום וצדק חברתי נ שר האוצר והמוסד לביטוח לאומי, תקדין, בו הוזכרו קביעות מפסק דין קודם ברע"א 4905/98 גמזו נ' ישעיהו, פ"ד נה (3 ') עמ360 , 375-376 .
10 בתנאי שהתיקון האחרון בדירה לפריט המבוקש בוצע 13 .
שנים ויותר לפני אותו מועד משרד הבינוי והשיכון 351 .
ארון מטבח, שיש, דלתות בשירותים ובמקלחת, שמשות בחלונות ובדלתות ודוד שמש.
אמות המידה האמורות מצמצמות עד מאוד את היקף האוכלוסייה הזכאית לקבוצות אוכלוסייה חלשות.
נוסף על כך, על פי אמות המידה, פרק הזמן שצריך לעבור מאז תיקונו או החלפתו של הפריט המבוקש מהוועדה, הוא ארוך במיוחד - 13 שנה ויותר.
לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי שהוועדה תבחן מחדש את אמות המידה שקבעה.
משרד הבינוי והשיכון מסר בתגובתו כי "כדי ליצור כללים פחות נוקשים, יש לקבל את הסכמת האוצר ותקצוב נלווה להרחבת אוכלוסיית הזכאים".
משרד מבקר המדינה מעיר כי לא נמצא שבשנים שעברו מאז הוקמה ועדת החריגים היא הסבה את תשומת לבם של הגורמים הנוגעים בדבר לכך שלפי אמות המידה שקבעה האוכלוסייה הזכאית לשירותי תחזוקה בדיור הציבורי מצומצמת ביותר, אף שהוועדה הייתה ערה לכך.
ועדת החריגים מצט יירת (כפי שיפורט להלן) כמנגנון ביורוקרט י מסורבל ולא ידידותי, שבמקרים רבים משמש כמנגנון סרק שאינו יכול לתת סיוע לרבים מהפונים אליו.
בכל מקרה המשרד אינו יכול לצאת ידי חובה בכך שהוא פונה למשרד האוצר; מחובתו להעלות את הנושא לפני השרים הנוגעים בדבר, ובמידת הצור ך במליאת הממשלה, על מנת לממש את מלוא האחריות המוטלת עליו.
הפנייה לוועדת החריגים לתיקון פריטים בדירה או להחלפתם נעשית בעקבות בקשה של הדייר או ביזמת חברת האכלוס עצמה.
בכל מקרה החברה אחראית להעברת הבקשה לוועדה, לתיעוד הנדרש במסגרת העברת הבקשה ולמתן תגובה לדיירים בעקבות החלטתה.
החברה תחייב את הדיירים לפני תחילת העבודה בהשתתפות עצמית של 5% מעלותה.
דייר שהוועדה דחתה את בקשתו רשאי לערער על החלטתה לפני ועדת "חריג על חריג" שבמשרד הבינוי והשיכון.
על פי נתוני משרד הבינוי והשיכון, תקציב ההוצאה לפעילות ועדת החריגים לשנת 2007 היה1.
מיליון ש"ח; תקציב זה לא נוצל כלל מתקציב ההוצאה לשנת 2008 , שהסתכם ב- 198,000 ש"ח, נוצל סך של 87,000 .
ש"ח בלבד בתגובתו מינואר 2010 מסר משרד הבינוי והשיכון כי סכומם הכולל של התשלומים שבוצעו בפועל היה 1.
482 מיליון ש"ח בשנת 2007, ו -1.
5 מיליון ש"ח בשנת 2008 , וכי סכום התשלומים בפועל תלוי גם בתקציבים או בהזמנות משנים קודמות.
משרד מבקר המדינה מעיר כי תקצוב הכספים לצורך יישום החלטות ועדת החריגים ואופן ניצול התקציב על ידי המשרד היו לקויים.
בשנת 2007 כל התשלומים שהוציא המשרד בעניין זה מקורם בהתחייבויות של שנים קודמות ואילו תקציב ההוצאה שיועד לאותה שנה לא נוצל כלל כאמור.
עוד מעיר משרד מבקר המדינה כי גם בשנת 2008 מקורם של רוב 352 דוח שנתי60ב .
הסכומים שהוציא המשרד היה בהתחייבויות של שנים קודמות, וכי מתוך תקציב ההוצאה בסך 198,000 ש"ח בלבד ניצל המשרד כאמור רק 87,00 0 .
ש"ח יוצא אפוא שהמשרד לא ניצל את מלוא התקציבים שקבע לפעולות ועדת החריגים, וממילא על פי אמות המידה שקבעה היא נותנת סיוע לאוכלוסייה מצומצמת בלבד.
יצוין שלא נמצא הסבר להקטנה הניכרת של התקציב לשנת 2008 .
לעומת השנה שקדמה לה 5.
נציגי משרד מבקר המדינה עיינו ב -19 פרוטוקולים של דיוני ועדת החריגים שהתקיימו מתחילת שנת 2007 ועד אמצע שנת 2009 (להלן- התקופה הנבדקת).
הפרוטוקולים האמורים נוגעים לדיוני הוועדה ב-45 בקשות של דיירים, אשר הגישו החברות11 חלמיש, פרזות וחלד12 ; משרד מבקר המדינה בחר באקראי28 מאותן בקשות ובדק אותן.
נמצאו ליקויים בטיפול ב -26 (93% ) מהבקשות; נמצא כי בטיפול ב -20 (71% ) מהבקשות היה יותר מליקוי אחד.
שיעור כה גדול של ליקויים בטיפולה של ועדת החריגים בבקשות מלמד שתפקודה לא תקין.
להלן פירוט הממצאים: אופן הטיפול בבקשות 1.
היעדר נוהל : נוהל בנוגע לסדרי פעילותה של ועדה הדנה בבקשות דיירים בדיור הציבורי לשיפור תנאי מגוריהם אמור לעסוק בין היתר בנושאים אלה: (א) סמכויות הוועדה ותפקידיה.
(ב) מועדי ההתכנסות של הוועדה.
(ג) נוכחות חברי הוועדה בדיונים ואופן זימונם לוועדה.
(ד) אמות המידה שלפיהן ייבחנו הבקשות.
(ה) פסילת בקשות על הסף - מי מוסמך לעשות כן, ובאיזה אופן תנומק דחיית הבקשה.
(ו) פירוט הפריטים שניתן לבקש שיתוקנו.
(ז) סיבת הפנייה לוועדה (בקשת הדייר, יזמת החברה) והמסמכים שצריך לצרף לפנייה.
(ח) ערעור על הבקשות (ועדת "חריג על חריג").
הבדיקה העלתה כי משרד הבינוי והשיכון לא דאג מאז הקמתה של הוועדה בשנת 2001 למסד את אופן פעילותה באמצעות נוהל, אלא הסתפק בשליחת חוזרים מדי פעם לחברות האכלוס, בעיקר בנוגע לעדכון הקריטריונים.
יש שהחברות פנו למשרד לקבלת הנחיות נוספות, היות שהחוזרים לא היו ברורים דיים.
ליקויים רבים בתפקוד הוועדה שעליהם עמדה הביקורת היו נמנעים לו היה המשרד דואג להכנת נוהל מפורט כאמור, המתעדכן בהתאם לצורך.
לגבי חברת עמידר ראו בהמשך 12 בשנת 2008 לא הגישה חלד בקשות של דיירים לוועדת החריגים.
ממרס 2009 , מועד תחילת הביקורת, ועד יוני 2009 .
נשלחו לוועדה ארבע בקשות משרד הבינוי והשיכון 353 .
נוכחות בישיבות הוועדה : בהתאם לתקנות, ועדת החריגים מקבלת את החלטותיה בהרכב של ארבעה חברים או נציגיהם: שני נציגי משרד הבינוי והשיכון, נציג שר האוצר ונציג ציבור.
הבדיקה העלתה כי נציגת שר האוצר ונציג הציבור לא השתתפו כנדרש בישיבות הוועדה בתקופה הנבדקת.
יו"ר הוועדה, גב' שרה צימרמן, הסבירה למשרד מבקר המדינה כי נציג שר האוצר השתתף בישיבות השוטפות של הוועדה רק כשהוועדה דנה בעד כון הקריטריונים, ונציג הציבור לא נכח בישיבות מסיבות אישיות.
אשר להשתתפותם של נציגי המשרד שאחד מהם הוא, כאמור, יו"ר הוועדה, נמצא כי לרוב נוכחות המשתתפים בישיבות אינה נרשמת בפרוטוקול; רק בארבעה ( 21% ) מכלל הפרוטוקולים נרשמו בכתב יד שמות המשתתפים בדיון, ובישיבות אלה נכחו יו"ר הוועדה ונציג נוסף של המשרד; ביתר הפרוטוקולים לא נרשמה נוכחות המשתתפים וצוין רק שמרכזת הוועדה רשמה את הפרוטוקול, ולעתים גם עובדה זו לא צוינה.
על פי המסמכים שהיו בידי משרד מבקר המדינה יוצא כי ההחלטות התקבלו בפועל על ידי מניין לא חוקי של חברי הוועדה, בדרך כלל על ידי נציג אחד או שניים של המשרד13.
נציגת שר האוצר בוועדה בתקופה הנבדקת הודיעה בתגובתה למשרד מבקר המדינה מפברואר 2010 כי בתקופה שהיא כיהנה כחברה בוועדת החריגים זימנה אותה יו"ר הוועדה לישיבות מעטות בלבד.
כמו כן ציינה כי היא הקפידה להגיע לישיבות אלה, בייחוד לישיבות שסדר היום שלהן כלל נושאים שעשויים להשפיע על התקציב.
בתגובתו מפברואר 2010 ציין נציג הציבור בוועדה כי הוא השתתף בקביעות בישיבות הוועדה שהתקיימו במשרדי עמידר בתל אביב, ואילו בישיבות הוועדה בירושלים הוא נכח במספר מועט של דיונים בשל מצב בריאותו.
משרד מבקר המדינה מעיר כי במקרים שבהם נבצר מחבר בוועדה להשתתף בישיבותיה, היה על יו"ר הוועדה לפנות לשר הבינוי והשיכון על מנת שיפעל למינוי נציג אחר במקומו, אולם הדבר לא נעשה.
באחת מישיבותיה הראשונות של הוועדה בדצמבר 2001 הוחלט כי "נציגי החברות המאכלסות יהיו נוכחים בכל ישיבה".
ואכן בשנים הראשונות נכחו נציגים אלה בישיבות, אך זה שנים הישיבות מתקיימות בלעדיהם14.
לדעת משרד מבקר המדינה השתתפותו של נציג החברה חשובה כי הוא יכול להציג לוועדה באופן פרטני את נסיבות המקרה המובא לדיון ואת עמדת החברה עצמה בעניינו; לא זו בלבד שדבר זה יקל על הוועדה לקבל .
13 מרכזת הוועדה בלבד או בשיתוף עובד אחר של אגף נכסים ודיור, ולחלופין עובד של אגף האכלוס.
חוץ מאשר דיוני הוועדה המתקיימים בעמידר, ראו בהמשך 354 דוח שנתי60ב .
החלטה נכונה, אלא שהוא גם ימנע לעתים קרובות את הצורך בהגשת ערעור של הדייר לוועדת "חריג על חריג".
מועדי כינוס : על פי עלון המשרד שנשלח בשנת 2005 לחברות השונות, על מנת שיפיצו אותו בקרב דייריהן, אמורה ועדת החריגים להתכנס פעמיים בחודש כדי לדון בבקשותיהם.
הביקורת העלתה כי ב -20 (כ-71% ) מבין 28 מקרים, בין המועד שבו שלחה החברה את הבקשה בשם הדייר למועד הדיון עברו חמישה שבועות עד כשישה חודשים, ובממוצע כשלושה וחצי חודשים.
להלן דוגמה: דיירת של חברת חלמיש, המתגוררת משנת 1998 בדירת שני חדרים ומתקיימת מגמלת זקנה בלבד, הגישה לוועדה באמצעות החברה ביולי 2008 בקשה לשיפוץ המטבח (ארונות, כיור, שיש).
הוועדה החליטה בישיבתה באוגוסט 2008 שיש לבקר בדירה היות שנעשה שיפוץ במטבח במועד האכלוס בשנת 1998 .
למרות החלטת הוועדה, לא התקיים ביקור בדיר ה, ובאוקטובר 2008 , כעבור כחודשיים וחצי, נדחתה הבקשה.
כעבור כחצי שנה, בסוף אפריל 2009 , ביקשה מרכזת הוועדה מחלמיש שתשלח את הבקשה של הדיירת לדיון חוזר (עקב שינוי הקריטריון לגבי שנת אכלוס הדירה).
במאי 2009 שלחה חלמיש שוב את כל המסמכים כנדרש.
ביוני ובאוגוסט 2009 שלחה החברה תזכורות לוועדה.
נמצא כי במועד סיום הביקורת, בתחילת ספטמבר 2009 , (כחמישה חודשים לאחר שהמציאה החברה לוועדה את המסמכים הנדרשים), טרם התקבלה החלטת הוועדה.
משרד הבינוי והשיכון ציין בתגובתו למשרד מבקר המדינה כי ההחלטה בדבר בקשת הדיירת אושרה בוועדת החריגים בסוף יולי 2009 , והפרוטוקול נשלח לחברה.
משרד מבקר המדינה מעיר כי בבדיקה נוספת בחלמיש נמצא כי החברה קיבלה את הפרוטוקול רק בספטמבר 2009 , לאחר שחלמיש שלחה לוועדה תזכורת בנדון, אף שהוועדה אישרה את הבקשה כחודש וחצי לפני כן.
: נימוק ההחלטות חשיבות רבה נ ודעת לכך שהוועדה תנמק את החלטותיה באופן פרטני, ענייני וברור; באופן זה כל הגורמים הנוגעים בדבר, הן עובדי החברה והן הדייר, יוכלו להיערך לטיפול בנושא לפי העניין: להסדיר מיד את ביצוע העבודות שאישרה הוועדה ולחלופין לבדוק את האפשרות להגשת ערעור עקב דחיית הבקשה.
בדיקת הפרוטוקולים העלתה כי בחלק מהמקרים שבהם לא אישרה הוועדה את הבקשות היא לא נימקה את החלטותיה, והן נוסחו באופן כללי בלבד.
דחיית בקשות על הסף : בבדיקת מסמכים שהתבצעה במשרדי החברות פרזות וחלמיש נמצאו 11 בקשות של דיירים שלא הובאו לדיון בוועדה אלא נדחו על הסף על ידי מרכזת הוועדה.
הדבר נעשה בעקבות החלטת ועדת משרד הבינוי והשיכון 355 .
החריגים מסוף אפריל 2002 ולפיה "לא יוגשו בקשות הנפסלות על הסף.
אגף נכסים ודיור יכין דוח לגבי הבקשות שנדחו, כולל סיבת הדחייה".
נמצא כי אגף נכסים ודיור במשרד לא הכין כנדרש דוח בנושא הבקשות שנדחו; הועלה גם כ י הבקשות שנדחו על הסף כאמור הוחזרו לחברות, וכי רוב נימוקי הדחייה נכתבו בתמציתיות ובכתב יד על מזכרים, ולעתים ההנמקה לא הייתה מלאה או ברורה.