HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
איגוד ההתעמלות אינו גוף מבוקר.
109 הנושא עלה בוועדת החינוך, התרבות והספורט מאוקטובר 2007 בדיון בנושא נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית.
בענף ההתעמלות האמנותית, בין היתר, בנושא התנהלותן של מאמנות להתעמלות אמנותית, שכללה הפעלת לחצים על מתעמלות להפחתת משקל גופן מתוך התערבות בתזונתן.
המלצות הוועדה קיבלו ביטוי במסמך המלצות לביצוע דוח ועדת שפר שניסח ד"ר יהושע דקל, לשעבר סמנכ"ל ומנהל רשות הספורט והחינוך הגופני במשרד הספורט, במאי 1996 (להלן- מסמך דקל).
ועדת הררי משנת 2 0 0 0 : משרד הספורט הקים את ועדת הררי בשנת 2000 (להלן- ועדת הררי) בעקבות פרסומים בתקשורת על ההתנהלות בענף ההתעמלות האמנותית, וכדי לבחון את יישום המלצות מסמך דקל משנת 1996 .
ועדת הררי מצאה כי מינהל הספורט במשרד הספורט לא עקב אחר יישומן של המלצות ועדת שפר ושל מסמך דקל בנושאים הרפואיים-תזונתיים; מנגנוני הבקרה והמעקב - שהיו אמורים להסדיר את עבודת המאמנים, הצוות הרפואי -תזונתי והצוות הפסיכולוגי - לא פעלו כנדרש על פי ההמלצות; הצהרת הכוונות לקביעת נהלים ופיקוח אחר המתעמלות נשארה ברמה התאורטית ולא יושמה; לפיכך לא נמנע מאותן המאמנות להמשיך ולהתערב בנושא משקלן ותזונתן של המתעמלות.
ועדת הררי העלתה המלצות ליישום מיידי: למנות ועדת משמעת משפטית בלתי תלויה שתקבע כיצד לנהוג בהפרת ההחלטה להרחיק את אחת המאמנות; לא לאפשר לאותה מאמנת לצאת לתחרויות בחו"ל לבד עם המתעמלות, ולמנות ראש משלחת בעל סמכות המסוגל למלא את תפקידו למרות הדומיננטיות של המאמנת; למנות תזונאית כדי שתפקח על תזונת המתעמלות ותהיה נוכחת בשלוש ארוחות ביום, ולאפשר בתכנית האימונים שלוש ארוחות ביום ללא נוכחות המאמנת; על מינהל הספורט במשרד הספורט למנות ועדה ליישום מסמך דקל בתוך שלושה חודשים, ולקבוע מנגנונים יעילים למעקב ולבקרה על יישום ההמלצות באופן שוטף ולאורך זמן; ועדת הררי תדאג ליישום ההמלצות, בין היתר, על ידי איגוד ההתעמלות ואגודות הספורט; מינהל הספורט יקצה משאבים כספיים ייחודים למעקב, לייעוץ ולטיפולים רפואיים -תזונתיים ופסיכולוגיים עבור הבנות בנבחרות ההתעמלות ויקבע נהלים ובעלי תפקידים לבקרה תקופתית על השימוש במשאבים כספיים אלו לייעודם.
ועדת דקל משנת 2 0 0 9 : בשנת 2008 מינה משרד הספורט ועדה נוספת לבחינת התנהלות מאמנות בהתעמלות האמנותית, בראשות ד"ר יהושע דקל (להלן - ועדת דקל), וזו החלה לפעול בינואר 2009 .
הוועדה קיימה כמה ישיבות, אבל אז איים בא כוחה של אחת המאמנות בהגשה של תביעת לשון הרע.
לנוכח עמדת הלשכה המשפטית של משרד הספורט כי המדינה לא תעניק הגנה משפטית לחברי הוועדה שאינם עובדי המדינה, החליטה הוועדה להפסיק את עבודתה.
אף שהוועדה הפסיקה את עבודתה בטרם השלימה את ניסוח ההמלצות, בסוף 2009 היא הגישה סיכום ביניים, ובין היתר קבעה כי חוזרות ונשנות התלונות על אירועים הנוגעים לשתי אגודות ספורט מובילות בתחום ההתעמלות האמנותית.
הוועדה ציינה כי לא מיצתה את בדיקתה בנושאים האלה: בקרה ומעקב של פסיכולוג לילדות על תזונת המתעמלות בענף; שיתוף והדרכה של הורים לילדות צעירות בענף; קיום לימודים בנושאי אתיקה בקורסים להכשרת מדריכים ומאמנים.
המשך הטיפול בתלונות ההורים והמתעמלות הועבר לטיפול מינהל הספורט שבמשרד הספורט.
הוועדה השלישית פורקה משום שמשרד הספורט לא הסדיר הגנה משפטית על כל חבריה כדי שתוכל להשלים את עבודתה, ולא דאג לסיום פעולתה.
משרד הספורט השיב בפברואר 2013 כי בסמוך לאחר פרסום דוח ועדת שפר בשנת 1996 בדק ראש הוועדה ד"ר אורי שפר, את יישום המלצותיה ומצא כי ננקטו מספר צעדים בנושא.
עם זאת ממסקנות ועדת הררי משנת 2000 וממסקנות ראשוניות של ועדת דקל משנת 2009 עולה כי לא יושמו חלק גדול מהמלצות ועדת שפר.
על אף תשובת משרד הספורט באשר לצעדים שננקטו, עולה חשש כבד כי נמשכות התופעות של הטפה לרזון בידי מאמנות בענף ההתעמלות האמנותית והתערבות בלתי מקצועית בתזונתן של מתעמלות.
משרד מבקר המדינה מעיר כי מדובר בב ריאותן הפיזית והנפשית של מתעמלות צעירות שהתעמלו ושמתעמלות באגודות הספורט מאז ועד היום.
לפיכך ראוי היה כי משרד הספורט יקפיד על יישום החלטותיהן של הוועדות שהקים לאורך השנים - ועדת שפר ומסמך דקל, ועדת הררי וועדת דקל, ולא היה מאפשר מצב שבו אינן מיושמות החלטות והמלצות הוועדות.
משרד הספורט - שמירה על בריאות הספורטאיות והיעדר מידע על הפרעות אכילה משרד הספורט מתקצב באמצעות מבחני תמיכה גופים שונים, לרבות: איגודי ספורט; אגודות ספורט; ספורט תחרותי מחוץ למערכת החינוך; מתקני ספורט ורשויות מקומיות באמצעות "סל ספורט".
את ההנחיה המקצועית בענפי הספורט נותנים איגודי הספורט, ולא משרד הספורט.
בעקבות המלצותיהן של הוועדות לבדיקת ההתנהלות בענף ההתעמלות האמנותית בנושא הפצת מסרים לעידוד הרזון, בחן משרד מבקר המדינה אם קיימים במשרד הספורט אמצעי פיקוח על מאמנים למניעת מסרים, המעודדים הפרעות אכילה ואם קיימים כללים למתן ייעוץ תזונתי מקצועי לספורטאים.
משרד הספורט השיב, בנובמבר 2012 , כי המשרד באמצעות היחידה לספורט הישגי, מעמיד לרשות כלל הספורטאים ההישגיים ליווי ומעקב תזונתי.
מעקב של תזונאים מתקיים במרכזי מצוינות שבתמיכת המשרד הפרושים בכ -100 רשויות מקומיות, ובהם מתאמנים בני נוער בכיתות ו' -ט'.
עוד השיב משרד הספורט בפברואר 2013 כי חוק הספורט 110 ותקנותיו111 אוסרים על איגודי ספורט והתאחדויות ספורט לשתף ספורטאים בתחרויות אלא אם כן נבדקו תחילה בדיקות רפואיות ונמצאו כשירים.
מאחר שמשרד הספורט נושא באחריות מלאה בכל הנוגע לשימוש גופי הספורט בכספי התמיכה, הוא יוזם ביקורות עומק בגופי הספורט הנתמכים.
כל גוף נבדק אחת ל - 3 שנים ובמסגרת הביקורת הוא נדרש להציג לרואה החשבון אישורים רפואיים על ביצוע הבדיקות.
על פי עמדת משרד הספורט, מנובמבר 2012 , האיגודים וההתאח דויות, כמשמעותם בחוק הספורט, הם בעלי אוטונומיה לפעול על פי תקנוניהם וכי התערבות המדינה נוגדת גם את תקנוניהם של גופי הספורט הבין-לאומיים ועלולה לגרום להוצאת האיגודים וההתאחדויות הישראליים מהארגונים הבין -לאומיים.
מלבד זאת, למשרד אין סמכות בדין הקיים לקבוע כללים למניעת הפרעות אכילה בשל אופיו הרפואי והאישי של הנושא.
האחריות והסמכות המקצועית לכך מסורות למשרד הבריאות.
על פי עמדת משרד הספורט, הדרך הנכונה להטמיע הוראות וכללים בנושא שימנעו העברת מסרים לעידוד הפרעות אכילה היא שילובם בתקנוני האיגודים והתאחדויות הספורט .
כך ייקבעו אנשי המקצוע הרשאים לייעץ ייעוץ תזונתי למתעמלות.
עוד השיב משרד הספורט כי בתכנית ההכשרה למאמנים, הנמצאת בתהליך הכנה, הם מחויבים ל -15 שעות לימוד בנושא תזונת הספורטאים, לרבות בנושא הפרעות האכילה.
המשרד פועל גם לתיקון חוק הספורט בכל הנוגע לרישוי מאמ נים112 , כך שתנאי לחידוש הרישיון יהיה קיום .
110 חוק הספורט, התשמ"ח- 1988 , סעיף5 .
111 ,)תקנות הספורט (בדיקות רפואיותתשנ"ז - 1997 .
112 /פ 3772 הצעת חוק הספורט (תיקון- הסדרת מקצוע מאמן ספורט), התשע"ב- 2011 .
חובות השתלמות, לרבות בנושא זה.
עם זאת, המשרד סבור כי חובת הפיקוח על מאמנים בכל הנוגע למניעת מסרים המעודדים הפרעות אכילה מוטלת על האיגודים, על ההתאחדויות ועל כל ארגוני הספורט המעסיקים את המאמנים.
קוד אתי להתנהגות כ לפי מתעמלות קטינות מינהל הספורט מסר למשרד מבקר המדינה, במאי 2012 , כי אחד הלקחים שהופקו ממקרים אלו הוא תיקון חוק הספורט 113 , כך שיכלול הוראה לאיגודים ולהתאחדויות לכלול בתקנוניהם קוד התנהגות מוסרית לספורטאים, למאמנים, לשופטים ולשאר נושאי משרה.
התיקון נועד להבט יח כללי התנהגות ראויה בהתאמה לענפי הספורט, בעזרת קוד אתי כללי שהאיגודים וההתאחדויות יוכלו להטמיע114 (להלן- הקוד האתי).
הקוד נכנס לתוקף בינואר 2013 .
משרד הספורט מסר כי ב- 14.
2012 נשלח עותק של הקוד האתי להתאחדויות ולאיגודים כדי שיערכו לעמידה בדרישות החוק ה חל מ - 1.
האיגודים וההתאחדויות נדרשים לשלב את הקוד האתי בתקנונם.
על פי הקוד האתי גופי הספורט יקיימו פעילות שוטפת שתכלול הפצה של הקוד האתי והטמעתו.
מינהל הספורט מסר לביקורת, ביולי 2012 , כי פעל לתיקון תנאי הסף למבחני התמיכה באופן המחייב את האיגודים וא ת ההתאחדויות לשלב את הקוד האתי בתקנוניהם, ללא יכולת להקל את דרישותיו אלא רק להחמירן, וזאת כתנאי סף לקבלת התמיכה החל בינואר 2013 .
איגוד או התאחדות, שלא יאמצו את כללי הקוד אתי בתקנוניהם לא יהיו זכאים לתמיכת משרד הספורט בשנת 2013 .
משרד הספורט כתב למשרד מבקר המדינה כי בסוף דצמבר 2012 פרסם מבחן תמיכה עדכני שבו נדרשים גופי הספורט הנתמכים לקבוע בתקנוניהם כללי אתיקה מקצועית התואמים את הוראות הקוד האתי לרבות בנושא השמירה על בריאות הקטין.
דרישה זו היא תנאי סף לקבלת התמיכה.
משרד הספורט כתב למשרד מבקר המדינה, בדצמבר 2012 , כי לדעתו הקוד האתי רלוונטי לפעילות גופי הספורט, ובייחוד למאמנים, בנושא הפרעות אכילה ומסרים מעודדי רזון.
על פי סעיף 4 , העוסק ב"אחריות כלפי ספורטאי קטין", קיימת חובה מוגברת על מאמנים לפעול לטובת ספורטאים קטינים, ובכלל זה למניעת הפרעות אכילה ומסרים מעודדי רזון.
משרד הספורט סבור כי נכון יעשה איגוד ההתעמלות אם יכלול בקוד האתי שלו הוראות וכללים מפורטים בנושא השמירה על בריאות הספורטאים.
משרד הספורט מאמין כי ניתן וראוי לעשות שימוש בקוד האתי להסדרת הנושא של מניעת הפרעות אכילה, איסור מסרים המעודדים רזון ואיסור התערבות של מאמנים בתזונת הספורטאים.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד הספורט לוודא באמצעות מבחני התמיכה כי האיגודים וההתאחדויות, ובייחוד איגוד ההתעמלות, קובעים בתקנוניהם כללי אתיקה דומים לכללים שנקבעו בקוד האתי, וכי הם מיישמים את התקנון הלכה למעשה.
על משרד הספ ורט לוודא שאכן התקנון וכללי האתיקה עוסקים במניעת, ובכלל זה אוסרים העברת מסרים המעודדים רזון.
113 'חוק הספורט (תיקון מס7 ), התשע"א- 2011.
114 הקוד מכונה: "קוד בסיס, כללי אתיקה לספורט בישראל קוד להגינות והתנהגות ספורטיבית".
היעדר איסוף מידע על הפרעות אכילה ראש מינהל הספורט מסר למשרד מבקר המדינה, במאי 2012 , כי לא ידוע למינהל על התופעה של הפרעות אכילה בענפי ספורט, וכי המינהל אינו מכי ר מקרים כאלה.
מהביקורת עולה כי למרות המידע הקיים בספרות העולמית בנושא, משרד הספורט אינו אוסף מידע על התופעה של הפרעות אכילה בספורט (אנורקסיה של אתלטיקה), על התסמונת המשולשת בקרב ספורטאיות ועל מספר הספורטאיות הסובלות מתופעות אלו בענפי ההתעמלות השונים.
המשרד גם לא עשה מחקרים בנושא, ולכן אין ברשותו מידע על היקף התופעות האלה בענפי הספורט השונים בארץ.
משרד הספורט השיב, בנובמבר 2012 , כי אין זה מתפקידו לעשות מחקרים.
אמנם בשנים האחרונות הוא יזם סקרים בנושאים שונים, אך נושא הפרעות האכילה בקרב ספורטאים לא היה אחד מהם.
 משרד מבקר המדינה מעיר כי משרד הספורט הקים שלוש ועדות בנושא ענף ההתעמלות האמנותית, וכי כל ועדה הייתה אמורה לבדוק את יישום המלצות קודמתה.
למרות זאת לא פעל המשרד ליישם את המלצותיהן.
משרד הספורט אינו אוסף מידע ואינו עושה מחקרים על הפרעות אכילה בספורט (אנורקסיה של אתלטיקה), על התסמונת המשולשת בקרב ספורטאיות ועל מספר הספורטאים הסובלים מן התופעות הללו בענפי ההתעמלות השונים, וראוי שיעשה כן על מנת שיהיה ברשותו מידע על היקפי התופעות.
התאמות חקיקה בתחום הפרעות אכילה .
הפרעת אכילה ותוצאותיה מחייבות, כאמור, בדיקה מחודשת של מערכת הבריאות, כדי להכינה למתן טיפול רפואי נאות.
אחת ההתאמות הנוספות הנדרשות היא בתחום החקיקה, כמפורט להלן: בחינה מחדש של החקיקה בנושא אשפוז כפוי של קטינות (עד גיל 18 ) בגין הפרעות אכילה מנהל העמותה להפרעות אכילה מסר למשרד מבקר המדינה, במ אי 2012 , על בעיות שנוצרו באשפוז קטינות החולות בהפרעות אכילה בכל הגילאים עקב קיומם של שני חוקים העוסקים בנושא זה - חוק הנוער טיפול והשגחה, התש"ך- 1960 , וחוק טיפול בחולי נפש, התשנ"א- 1991 (להלן- חוק הטיפול בחולי נפש).
אשפוז חולות קטינות (עד גיל 15) : הורי הקטי נה עד גיל 15 .
רשאים כיום להוציא צו אשפוז על סמך ועדה פסיכיאטרית לילדים ונוער בלבד אשפוז חולות קטינות (מעל גיל 15 ולפני גיל 18) : כיום חולות קטינות שאינן מסכימות להתאשפז, או שהוריהן אינם מסכימים לאשפוז, משרד הבריאות 961 .
ניתן לאשפזן בכפייה על פי החוק לטיפול בחולי נפש וחוק הנוער.
אשפוזן בכפייה מחייב חוות דעת של פסיכיאטר מחוזי, הנסמכת על חוות הדעת פסיכיאטר מומחה לילדים ולנוער אחרי שבדק את הקטינה, ופקיד הסעד יביא את 962 דוח שנתי63ג .
העניין להכרעת בית המשפט לנוער.
יש חולות קטינות המאושפזות בכפייה, ועם הגיען לגיל 18 הן משתחררות מאשפוז אף שלא החלימו, ומצבן מסכן את חייהן.
הדרך לאשפזן שוב לאחר גיל 18 היא על ידי מינוי אפוטרופוס (ראו גם להלן בעניין אשפוז חולות מעל 18 .
) משרד הבריאות מסר, בדצמבר 2012 , כי הוראות של חוק טיפול בחולי נפש וחוק הנוער יוצרות קושי בקריאה ובהבנה של החוק הקיים, והביקורת על ההצדקה ועל הצורך בהסדר כה מורכב - הם הבסיס לדיונים לשינוי החוק המתקיימים כבר שנים.
בסוף שנות התשעים התקיימו דיונים בנושא; לאחר מכן התקיימו דיונים משותפים של הלשכה המשפטית של משרד הבריאות ושל משרד הרווחה שהניב הצעת חוק ממשלתית, שעברה בכנסת בקריאה ראשונה כבר בשנת 2002115 .
הכנסת התפזרה בטרם התקדם הדיון בהצעה, ולא הוחל על הצעה זו דין רציפות; בשלהי שנת 2009 הוקמה ועדה משותפת למשרדי הבריאות, הרווחה והמשפטים והמועצה לשלום הילד.
חרף דיונים מרובים של ועדה זו, טרם גובשה המלצה לשינוי, אף שכל המשתתפים סבורים שיש צורך בשינוי, אך לא כולם מסכימים לגבי תכניו.
משרד המשפטים מסר, בנובמבר 2012 , כי העובדה ששני החוקים עוסקים בד בבד בנושא הטיפול בבעיות נפש של קטינים, יוצרת סתירות וחוסר בהירות.
הוועדה המשותפת למשרדי הבריאות, המשפטים והרווחה, שטרם סיימה את עבודתה, הוקמה במטרה לבחון את ההסדרים בנושא, והיא שואפת להגיע לחוק אחד, שיטפל הן במחלות נפש והן בהפרעות נפש של קטינים, לרבות הפרעות אכילה.
משרד מבקר המדינה מעיר כי עקב התמשכות הדיונים, שהחלו עוד בשנות התשעים, על משרדי הבריאות, המשפטים והרווחה לסיים את עבודת הוועדה המשותפת ולגבש חקיקה ברו רה וישימה, שתאפשר אשפוז פסיכיאטרי של קטינות, לרבות החולות בהפרעות אכילה.
הצעת החוק בנושא אשפוז בכפייה לבוגרות (מעל גיל 18 ) הסובלות מהפרעות אכילה חוק טיפול בחולי נפש מתיר לפסיכיאטר מחוזי להורות על אשפוז כפוי, על טיפול מרפאתי כפוי ועל בדיקה כפויה, אם שוכנע כי מתקיימים התנאים שבחוק, ואם חולה במחלת נפש, שבעקבותיה נפגם במידה ניכרת כושר שיפוטו, עלול לסכן את עצמו או את זולתו סיכון פיזי מיידי.
עם זאת, על פי המצב המשפטי בהתאם לפסיקה קודמת משנת 2003116 ", מאחר שהפרעות אכילה סווגו כ"הפרעת נפש ולא כ"מחלת נפש", לא הייתה סמכות לפסיכיאטר מחוזי להפעיל את סמכויותיו לגבי חולות מעל גיל 18 .
, גם אם הן סיכנו את חייהן עקב הימנעות מאכילה על פי עמדת משרד הבריאות, שהתגבשה בתחילת שנות האלפיים, הדרך המשפטית היחידה לאשפז חולות בגירות מעל 18 אשפוז כפוי, הייתה על ידי פנייה .
115 'הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) תיקון מס 16 ) (טיפול נפשי בקטין), התשס"ג - 2002 ', הצ"ח תשס"ג, עמ153 .
116 ע"ש 001171/03 פלונית נ' ועדה פסיכיאטרית, לא פורסם.
לבית המשפט לקבלת צו למינוי אפוטרופוס 117 לחולה בגירה- הליך סבוך משפטית למשפחת החולה.
במועד הביקורת נמצא החוק לטיפול בחולי נפש בהליך תיקון, שלפיו ניתן יהיה לאשפז בכפייה חולה בגירה בצו אשפוז בהוראת פסיכיאטר מחוזי.
זאת במטרה להקל על המשפחות ולמנוע את פנייתן לבית המשפט למינוי אפוטרופוס118 .
117 על פי חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, התשכ"ב- 1962 .
118 ואולם יצוין כי תיקון החקיקה אינו חל כלל על חולות בולימיה, שלעתים גם הן נמצאות בסכנת חיים.
במהלך ליווי הצעת החוק החליטה ועדת שרים לחקיקה על הקמת צוות בין-משרדי לגיבוש עמדת הממשלה בנושא.
הדיונים בין משרד המשפטים למשרד הבריאות לא מוצו, והצעת החוק לא קודמה לפני פיזור הכנסת בסוף שנת 2012 ; משרד הבריאות מסר, בדצמבר 2012 , כי האגף לבריאות הנפש, הלשכה המשפטית ומומחית מאיגוד הפסיכיאטריה עובדים על הצעת שינוי החקיקה שיאפשר אשפוז כפוי.
איגוד הפסיכיאטריה הקים ועדת מומחים בראשות מנהל בית החולים הפסיכיאטרי שער מנשה, ד"ר אלכסנדר גרינשפון, אשר גיבשה המלצות בנושא.
באוקטובר 2012 ניתנה פסיקה חדשה על ידי בית המשפט המחוזי 119 , ולפיה יש לראות באנורקסיה מחלת נפש לפי חוק הטיפול בחולי נפש.
לפיכך רשאים כיום הפסיכיאטרים המחוזיים, בהתקיים הנסיבות הנדרשות בחוק, להורות על אשפוזן הכפוי של אנורקטיות מכוח סמכותם לפי חוק הטיפול בחולי נפש ואין עוד צורך בהליך של מינוי אפוטרופוסים.
בכך נסללה הדרך לאשפז חולות בכפייה כדי להציל את חייהן בלא הליך של מינוי אפוטרופוס.
משרד המשפטים כתב למשרד מבקר המדינה כי קיים פער בין היציאה ממצב של סכנת חיים ובין החלמה מההפרעה עצמה, הדורשת טיפול ממושך, שבמהלכו החולה אינה נמצאת עוד בסכנת חיים, ומ אחר שסיכויי ההחלמה של חולות אנורקסיה קשות אינם רבים, לא ברור אם אשפוז כפוי יכול לשפר מהותית את מצבן הנפשי, מלבד העובדה שחייהן ניצלו באופן מיידי.
לפיכך עמדתם היא כי יש לבחון בכובד ראש אם האיזונים הקבועים בחוק הטיפול בחולי נפש בין הזכויות החוקתיות המתנגשות (הזכות לחיים ולשלמות הגוף מחד גיסא, והזכות של חולות אנורקסיה בגירות לאוטונומיה, לבחירה חופשית ולשליטה בגופן מאידך גיסא) הולמים את מאפייניה של הפרעה זו.
משרד מבקר המדינה ממליץ למשרד המשפטים ולמשרד הבריאות, במסגרת הצוות הבין -משרדי, להתייעץ עם ועדת המומחים של איגוד הפסיכיאטריה, אשר גיבשה המלצות בנושא ולבחון גם את משמעות פסיקתו של בית המשפט מאוקטובר 2012 אשר סיווגה את הפרעות האכילה כ"מחלת נפש", ואפשרה בכך לכאורה אשפוז כפוי של בוגרות בהוראת פסיכיאטר מחוזי על פי החוק לטיפול בחולי נפש.
פרסום ומדיה והשפעתם על התפתחותן של הפרעות אכילה בשנים האחרונות הפך הרזון בחברה המערבית סמל ליופי, לנעורים, להישגיות ולשליטה עצמית, בד בבד עם עיסוק גובר והולך בנושאי תזונה וחיטוב הגוף.
הקולנוע, הטלוויזיה ועולם הפרסום מציגים נשים רזות במידה קיצונית, ומשפיעים בכך על דימוי הגוף הנוצר בקרב בני הנוער.
הדרישה החברתית לרזון כאידאל יופי - דרישה המכוונת בעיקר לנשים ונערות - גוררת התעסקות רבה בדיאטות, במטרה לרדת במשקל ולהידמות לאידאל הרזון המוצג בתקשורת.
כדי למנוע התפתחות של הפרעות אכילה ולצמצמן, חוקק במרץ 2012 חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות , התשע"ב - 2012120 (להלן- חוק הפוטושופ) שנכנס לתוקף בינואר 2013 .
החוק מחייב פרסומאים ומפרסמים לקיים את התנאים האלה: (א) לקבל אישור מרופא כי הדוגמן אינו סובל מתת -משקל בהתאם .
119 ע"ו 12-09-37847 פלונית נ' היועץ המשפטי לממשלה, לא פורסם.
( לחישוב מדד מסת הגוף BMI ); (ב) פרסומאי המציג דמות של אדם שנעשה בה שימוש בעריכה גר פית (להלן - פוטושופ) לשם הצרת היקפי הגוף, חייב לכלול הבהרה בפרסומת כי נעשה שימוש בעריכה זו.
משרד מבקר המדינה מעיר, כי כעת, לאחר שתוקן חוק זה, יש לפעול לפיקוח מוגבר על דרכי יישומו הלכה למעשה.
 קיומם של שני חוקים העוסקים בד בבד בטיפול בבעיות נפש של קטינים יוצר קשיים ביישומם, בעיקר בעת אשפוז פסיכיאטרי של נערות עד גיל 18 בגין הפרעות אכילה.
כדי לבחון את הנושא הוקמה ועדה משותפת למשרדי הבריאות, המשפטים והרווחה שמטרתה להביא לידי חקיקת חוק אחד.
בביקורת עלה שעבודתה נמשכת מאז שנת 2009 , והיא טרם הושלמה.
על פי פסיקת בית המשפט משנת 2003 הוגבלה היכולת לאשפז בכפייה חולות בוגרות מעל גיל 18 , הסובלות מהפרעות אכילה ונמצאות במצב מסכן חיים.
אולם על פי פסיקה חדשה מאוקטובר 2012 יש לראות באנורקסיה מחלת נפש, המאפשרת לפסיכיאטר מחוזי להורות על אשפוז בכפייה לפי חוק הטיפול בחולי נפש.
על משרד הבריאות ועל משרד המשפטים לבחון את משמעות הפסיקה החדשה במסגרת פתרון סוגיית האשפוז של חולות בוגרות.
האבחון והטיפול של צה"ל בהפרעות אכילה בקרב חיילות .
השינויים שעוברים על החיילות במהלך הגיוס והשירות הצבאי, ההתמודדות עם מצבי לחץ והמרחק מהבית מקש ים על החיילות, והם עלולים לגרום להתפתחות של הפרעות אכילה, להחמיר הפרעות קיימות או לעורר כאלו שהיו בעבר.
כל אדם מגיב באופן שונה ללחץ, וחיילות שסבלו בעבר מהפרעות אכילה עלולות לפתחן שוב, או שעצמת התסמינים שלהן עלולה להתחזק בתקופת השירות הצבאי.
מחלקת בריאות הנפש במפקדת קצין חיל רפואה ראשי (להלן - מקרפ"ר) אחראית לטיפול בהפרעות אכילה בצה"ל, והענף הקליני במחלקה קובע מדיניות רפואית בתחום בריאות הנפש.
במרבית היחידות בצה"ל משרתים קציני בריאות נפש (להלן - קב"נים), קצינים שבהכשרתם הם עובדים סוציאליים בעלי תואר מוסמך ( שני) (50% ( ), פסיכולוגים קליניים30% ( ) או פסיכיאטרים20% .
) במועד הביקורת שרתו בצה"ל כ -170 חיילות, שאובחנו כחולות בהפרעות אכילה121 .
מספר זה נמוך הרבה יותר ממספרן המשוער של החולות המשרתות בצה"ל.
ההנחה של מחלקת בריאות הנפש במקרפ"ר היא כי אובחנו רק מקצת החיילות החולות במחלה, בדומה למצב הקיים בקופות החולים.
121 מאחר ש-90% מהחולים הם נשים- גם פרק זה נכתב בלשון נקבה, אך הכוונה גם לגברים.
)מיטב (בקו"ם לשעבר 122 היא היחידה הצבאית המופקדת על ביצוע הליכי המיון והשיבוץ של כלל המועמדים לשירות ביטחון (להלן - מלש"בים או מלש"ביות)123 וכן החיילים המשרתים כבר .
122 ,מיטב (בקו"ם לשעבר) מאחדת את חמש לשכות הגיוס ברחבי הארץ (באר שבע טבריה, תל השומר, ירושלים וחיפה).
123 על פי חוק שירות ביטחון (נוסח משולב), התשמ"ו- 1986.
מיטב כפופה לראש חטיבת תכנון ומקורות כוח אדם (תומכ"א) שבאגף כוח אדם (אכ"א) בצה"ל.
מדור אבחון והערכה במיטב אחראי על גיוס מלש"בים ועל מיונם.
המנחה המקצועי של מיטב בנושא אבחון מלש"בים בנושאים פסיכיאטריים הוא מדור אבחון ומיון בענף הקליני במחלקת בריאות הנפש, המאבחן מועמדים לשירות ביטחון וקובע להם פרופי ל פסיכיאטרי על פי ספר הפרופילים.
ארבע הרמות של הפרעות אכילה הן: (1 ) ללא ממצאים פתולוגיים- ללא סימון פרופיל; (2 ) הפרעת אכילה עם קשיי תפקוד קלים- פרופיל נפשי 64( ;3 ) הפרעת אכילה עם קשיי תפקוד בינוניים - פרופיל נפשי 45( ;4 ) הפרעת אכילה עם קשיי תפקוד חמורים - פרופיל נפשי 21 .
, הפוטר משירות ביטחון אבחון הפרעות אכילה בקרב מלש"ביות ובקרב חיילות משרתות חיילות הלוקות בהפרעות אכילה רשאיות לשרת בצה"ל אם ההפרעה אינה חמורה מהבחינה רפואית ומהבחינה הנפשית, אלא מלּווה בקשיי תפקוד קלים עד בינוניים.
פעמים רבות מלש"ביות בעלות מוטיבציה גבוהה מסתירות את הפרעת האכילה בעת בדיקתן הרפואית בלשכות הגיוס, במטרה להתגייס ולהגיע לקורסים ולתפקידים יוקרתיים בצה"ל.
מספר החיילות המאובחנות בצה"ל צה"ל העביר נתונים על מספר החיילות שניתן להן פרופיל רפואי עקב הפרעת אכילה בדרגה מתונה, בינונית וחמורה 124 .
להלן מוצגים מספרי החיילות שאובחנו בדרגה מתונה ובינונית (מי שאובחנה בדרגה חמורה שוחררה מצה"ל) ומשרתות בפועל: .
2012* 2011 2010 2009 2008 2007 2006 2005 .
170 190 210 191 101 81 78 67 מספר .
* נכון לסוף מאי 2012.
מהטבלה עולה כי בש נת 2011 ניתן ל -190 חיילות פרופיל רפואי בגין הפרעות אכילה125 .
111 ,חיילות מתוכן אותרו עוד במהלך תהליכי הגיוס ו-79 חיילות אובחנו במהלך השירות.
כמו כן14 חיילות שוחררו מצה"ל במהלך השנה מסיבה זו, לפני תום תקופת שירותן.
יש חיילות שהפרעת האכילה החלה אצלן רק לאחר צו גיוס ראשון בגיל 16.
דיווח על חיילות שלגביהן יש חשש שהן סובלות מהפרעות אכילה במהלך השירות הצבאי יכול להתקבל מכמה גורמים: (1 ) מהחיילים המשרתים עמה או ממפקדיה.
ראש ענף קליני מסרה למשרד מבקר המדינה, במאי 2012 , כי .
124 ענף קליני בבריאות הנפש מסר כי ייתכנו אי-דיוקים במספרים, משום שייתכן כי אותה חיילת קיבלה פרופיל בדרגה מתונה ואחר כך בדרגה חמורה יותר - ואז תיספר פעמיים.
125 סדר כוחות צה"ל הוא מסווג, ולכן אי -אפשר להציג את מספר החיילות הצפוי המשוער שסובלות מהפרעות אכילה, ולהשוותו לנתון של 170 חיילות שאובחנו בצה"ל כחולות בהפרעות אכילה.
צה"ל מפעיל תכנית "ערבו ת הדדית" 126 "ותכנית "יש מוצא 127 הקוראות לחיילים לדווח, בין היתר, על הפרעות אכילה בקרב חיילות (2 ) מרופא .
126 במסגרתה מועברות הרצאות כדי לעודד חיילים לדווח על סימני מצוקה של חבריהם וגם על חשש מהפרעות אכילה.
127 במסגרתה מועברות הרצאות למפקדים כדי להגביר את ערנותם למצוקת חיילים, בעיקר במטרה למנוע אבדנות.
היחידה שאליו הגיעה חיילת בגין תלונה בנושא רפואי אחר, על פי סימנים גופניים כגון: רזון קיצוני, נשירת שיער והפסקת מחזור.
מחלקת בריאות הנפש מסרה למשרד מבקר המדינה, במאי 2012 , כי אכן קיים אבחון חלקי הן של חולות בהפרעת אכילה שהתגייסו והסתירו את הפרעתן במכוון מצה"ל, והן של חיילות שההפרעה התפתחה בקרבן במהלך שירותן.
אבחון הפרעות אכילה בלשכות הגיוס איתור מלש"בית, שסבלה מהפרעת אכילה בעבר, בזמן התייצבותה בלשכת הגיוס הוא חיוני, משום שהוא מאפשר לצה"ל לקבל החלטה על גיוס המותאם למצבה הרפואי והנפשי; להתאים את שיבוצה למצבה תוך כדי הימנעות מלשבצה בתפקידים שאינם מתאימים למצבה הרפואי, כגון - תפקידים רגישים, תפקידים שיש למלאם בתנאי לחץ ובמקומות מרוחקים; לאפשר לה להמשיך לקבל טיפול רפואי בתוך צה"ל או מחוצה לו, כגון קבוצות תמיכה וטיפול תרופתי; לאיתור מראש עשויות להיות השלכות גם על שאלת האחריות הכספית והרפואית של הצבא למצבה של החיילת וכן על הקביעה כי מצבה הוחמר במהלך השירות הצבאי.
בכל לשכת גיוס ישנם קב"נים, שתפקידם ליישם מדיניו ת שנקבעה בספר הפרופילים הכולל סעיפים בנושא תת-משקל או עודף משקל ללא סיבות נפשיות, וכן סעיפים של הפרעות או מחלות פסיכיאטריות לרבות אנורקסיה ובולימיה.
ענף קליני במחלקת בריאות הנפש בצה"ל מסר כי בממוצע לכ -50% ,מהחיילות הסובלות מהפרעות אכילה (70% מהן סובלות מאנ ורקסיה ו -30% סובלות מבולימיה), מאופיינות גם בהפרעה פסיכיאטרית נוספת (כגון דיכאון, חרדה, בעיות הסתגלות ופוסט -טראומה).
ככל שמשקל החיילת נמוך יותר, כך לרוב ההפרעות הנוספות קשות יותר.
משקלה וגובהה של המלש "בית נמדדים בלשכת הגיוס עם ההתייצבות בעקבות קבלת צו ראש ון בגיל 16.
במקרה של תת -משקל יינתן זמנית סעיף פרופיל מתאים, ללא היבטים של הפרעות אכילה, והמלש"בית תקבל דחיית גיוס בחצי שנה וזימון נוסף.
במקרה שהיא מדווחת על הפרעת אכילה או שהרופא חושד בכך - הוא מפנה אותה להערכת קב"ן, והיא תידרש להמציא מסמכים רפואיים מהגורמים שטיפלו בה לפני גיוסה.
הערכת קב"ן על הפרעת אכילה מתבטאת בסעיף פרופיל של הפרעת אכילה.
כמו כן תופנה המלש"בית לפסיכיאטר להערכה פסיכיאטרית (לעתים על סמך הערכה פסיכיאטרית או פסיכולוגית קודמת), ובסופה הוא יקבע את חומרת ההפרעה.
אם ההפרעה קשה - היא תשוחרר, ואם ההפרעה קלה - היא תגויס ותקבל הקלות והגנות בהתאם למצבה128 .
מלש"ביות המועמדות ללחימה עוברות ריאיון התאמה, ובו ניתן לאתר הפרעות אכילה; השאר עוברות ריאיון קצר שבו הן נשאלות באופן כללי על בעיות נפשיות, ואם עולה בעיה כלשהי, לרבות הפרעת אכילה, מופנית המלש"בית לבירור מעמיק יותר.
מידע על הפרעות אכילה עשוי להגיע לצה"ל גם בדרך של פניות של אנשים שמכירים את המועמדת, כמו הורים, מורים או המלש "בית עצמה למרכז מידע (בטלפון או בפקס) המעביר את המידע למחלקת בריאות הנפש.
כגון שיבוצה בבסיס קרוב לבית או למוסד רפואי שבו תטופל; מעקב קבוע על ידי קב"ן משרד הבריאות 971 .
בביקורת נמצא כי לרוב הקב"נים המאבחנים הפרעות אכילה בקרב מלש"ביות אין הכשרה ייעודית בנושא, ובשל נטייתן של החולות להסתיר את מחלתן, קיים חשש שאינן מאובחנות.
לדעת משרד מבקר המדינה, בשל חשיבותו של הליך האבחון בשלבי הגיוס, הן להחלטה אם לגייס והן להתאמת סוג השירות, במקרים שבהם עולה חשש מהפרעת אכילה על צה"ל לשקול ביצוע אבחון מקצועי באחת המרפאות או בתי החולים המתמחים בנושא, בין השאר, על ידי מיקור חוץ.
צה"ל כתב למשרד מבקר המדינה, בדצמבר 2012 , כיבמקרה של חש ש מהפרעות אכילה או תת-משקל מּונְחים רופאי לשכות הגיוס לקיים בירור מלא המתייחס, בין השאר, להפרעות אכילה ידועות, לב עיות בדימוי גוף, למחלות מטבוליות ותת - ספיגה.
מפאת חשיבות הנושא, במבחני ההסמכה ליו"ר ועדה רפואית צה"לית ובבקרות המקצועיות המתקיימות בלשכת הגיוס - יש התייחסות מיוחדת להפרעות אכילה.
הדיווח של רופא המשפחה ושל המלש"בית על מצבה הרפואי כל מלש"בית אמורה להמציא ללשכת הגיוס (במועד התייצבותה בעקבות קבלת צו ראשון) שאלון רפואי כפול החתום, הן בידיה והן בידי רופא המשפחה בקופת החולים, המפרט את עברה הרפואי ואת מצבה הרפואי הנוכחי.
השאלון שמילא רופא המשפחה, הנעזר בתיק הרפואי של המלש"בית בקופת החולים, ויש לו מידע על עברה הרפואי, מספק מידע חיוני לרופא הצבאי הבוחן את מצבה הרפואי של המלש"בית במטרה לשבצה בתפקיד המתאים ליכולותיה הגופניות.