HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
בדיון שהתקיים באוגוסט 2011 בלשכת שר החינוך הוחלט כי תוכני התכניות החיצוניות ייבחנו ויאושרו במינהל הפדגוגי, ובמקרים המתאימים תינתן לו הסמכות להעביר את האישור לגורם מקצועי הנוגע לעניין.
כמו כן נקבעו דרכי פעולה לעדכון חוזר ההסדרה ולאישורו על ידי שר החינוך ומנכ"ל משרדו.
מדברים שמסר המינהל הפדגוגי בתשובתו של משרד החינוך למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2011 עולה כי עד אותה עת הוא לא עסק בבחינה ובאישור של תכניות חיצוניות; המינהל עוסק בהבניית כלי עבודה למיפוי התכניות הפנים - משרדיות המתקיימות במ וסדות החינוך.
כמו כן נמסר שעם סיום התהליך הזה יורחב המהלך גם לתכניות חיצוניות.
מן האמור לעיל עולה כי זה שנים שוררת עמימות בנוגע לזהות הגורם שתפקידו לבחון הצעה לתכנית חיצונית ולהחליט אם לאשרה.
אמנם מתשובת משרד החינוך עולה כי הוא החליט לאחרונה שאישור תכניות יהיה בתחום סמכויותיו של המינהל הפדגוגי, אולם לא הובהרה חלוקת העבודה בין המטה ובין המפקחים הכוללים.
מבדיקה משלימה שעשה משרד מבקר המדינה בדצמבר 2011 .
עולה כי ההחלטה טרם בוצעה משרד מבקר המדינה מעיר כי לנוכח החלטתו האמורה של השר מאוגוסט 2011 , ראוי שהמשרד יפרסם בקרב יחידותיו הנחיה ברורה שתבהיר מיהו הגורם המופקד על בחינת התכניות ועל אישורן וכן תבהיר מי מוסמך לאשר הפעלת תכנית במוסד חינוכי זה או אחר.
כלים לבחינת תכניות חיצוניות .
על פי סקר המדען, מנהלי בתי הספר מסרו כי פעמים רבות אין להם כלים לבחינת איכות כוח האדם הפועל בבתי הספר מטעם גורמים חיצוניים ואת מידת המקצועיות שלהם.
בדיקת ראמ"ה באמצעות קבוצות מיקוד העלתה אף היא שחלק מהמנהלים סבורים שאין להם כלים לבחינת תכניות הלימוד.
התברר כי המשרד לא קבע אמות מידה לבחינת תכנית חיצונית ולקבלת החלטה אם לאשרה.
כל המפקחים שרו איינו, למעט אחד, מסרו כי הם פעלו בנושא זה בהתאם לשיקול דעתם בנוגע לאמות המידה הנדרשות לאישור תכנית.
20 (כ- 90% ) מהמפקחים שרואיינו מסרו שהם לא קיבלו מהמשרד הנחיות כתובות בנוגע לבדיקת תכניות חיצוניות ובנוגע לאמות המידה שלפיהן מתקבלת ההחלטה אם לאשרן.
המשרד נד רש לבחון אלפי תכניות בשנה ולהחליט אם לאשרן.
יש להבטיח שההחלטות בנוגע לאישור תכניות לא יהיו תלויות בזהות הבודק.
לפיכך על מנכ"לית המשרד לפעול לגיבוש אמות מידה ועקרונות מנחים ובכך לתת את הכלים הנחוצים לגורמים אשר יידרשו לאשר את הפעלת התכניות.
הפיקוח על ביצוע התכניות החיצוניות .
בנסיבות שבהן פועלות תכניות שונות בבתי הספר, יש לוודא כי אין חפיפה או סתירה בין תכנים חינוכיים של תכניות חיצוניות, ובינן לבין תכניות של המשרד.
מהגדרת תפקידיו של המפקח הכולל, עולה שעליו מוטלת החובה לרכז את המידע על מכלול המשאבים העומדים לרשות בית הספר ועל השימוש שנעשה בהם.
משמקבל מפקח הצעה להפעיל תכנית חיצונית במוסד חינוכי, עליו להקפיד לקבל מהגורם המציע מסמך כתוב שיפורטו בו, לכל הפחות, מטרות התכנית, אופן הפעלתה, כוח האדם המיישם אותה והדרכים להערכת תוצריה.
משרד מבקר המדינה ניתח את ממצאי הריאיונות עם המפקחים ואת תמונת המצב שהצטיירה לנוכח ממצאי הסקרים, אשר העלו כי ברובם המכריע של בתי הספר הופעלה תכנית חיצונית אחת לכל הפחות.
ארבעה ( 18% ) מהמפקחים שרואיינו ציינו כי בבתי הספר שבפיקוחם לא מופעלות תכניות חיצוניות בשנת הלימודים התשע"א36.
המידע שנמצא בידי חלק מהמפקחים האחרים אינו מלא; רק 14 (64% ) מהמפקחים שרואיינו ציינו כי בכל פעם שבית הספר או הרשות המקומית הביאו לאישורם הפעלת תכנית חיצונית, נעשה הדבר בכתב; רק 59% ,מכלל המפקחים שרואיינו ציינו כי בכל פעם שמופנית אליהם הצעת תכנית לאישור מפורטים בה גם תכניה.
המפקחים גם נשאלו אם לאחר אישור תכנית חיצונית יש בידי אחד מגורמי משרד החינוך עותק של הבקשות לאישורה בצירוף חתימות הגורמים שאישרו את הפעלתה.
כל המפקחים השיבו בשלילה37 .
בתשובתו של משרד החינוך הובאו דבריה של מנהלת מחוז דרום, ולפיהם מנהלי בתי הספר הונחו שלא לאפשר לגורמים חיצוניים לפעול בבתי הספר ללא אישור המשרד; המפקחים הונחו ללוות את המנהלים ובתי הספר, לבדוק את התכניות המוצעות ולוודא שתכנית שאושרה תיכלל בתכנית העבודה הבית-ספרית, בהתאם למדיניות המשרד והמחוז.
ממצאי הריאיונות עם המפקחים מעוררים חשש שכמה מהם לא היו ערים לדבר קיומן של תכניות חיצוניות בבתי הספר שבפיקוחם.
כמו כן עולה כי חלק ניכר מהם לא קיבלו מידע מלא וכתוב על התכניות המוצעות.
מכאן שחסרה תשתית פורמלית ומעשית לבחינת תכניות, לאישורן ולתיעוד האישור.
ההחלטה אם לאשר תכנית חיצונית מתקבלת לעתים על יסו ד מידע חלקי או מידע שנמסר בעל פה בלבד.
זאת ועוד, בהיעדרה של אמת מידה לבחינה ולאישור מתקבלות החלטות בנושא על פי שיקול דעתו הסובייקטיבי של כל מפקח.
בכך נפגעת גם היכולת להבטיח אחידות בבחינת התכניות המוצעות.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך כי עליו לקבוע כללים לעניין תיעוד של הבקשות להפעיל תכניות חיצוניות ושל ההחלטות אם לאשרן.
על מנהלת המינהל הפדגוגי ומנהלי המחוזות לוודא שהכללים יוטמעו בקרב עובדי המשרד וייושמו.
הפיקוח על כוח האדם, כישורי העובדים והשכלתם, חשוב במיוחד משום שרובם המכריע עובד במישרין עם תלמידים.
על פי תקנות הפיקוח, בין סמכויות המפקח הכולל בעניין המוסדות שבפיקוחו "אישור של.
הוראות המשרד במוסד, וכן וידוא ביצוע שלהם, לרבות.
לעניין התאמתם של מורים ועובדי שירות לדרישות המשרד ולתקן המקובל באותו תחום".
מנהלת מחוז הדרום מסרה לנציגי משרד מבקר המדינה ביוני 2011 בעניין זה כי המפקח הכולל צריך, להבנתה, לבדוק כל מורה או מדריך שמתחיל לפעול בבית הספר שבתחום פיקוחו.
(א) סקר המדען וסקר בית ברל העלו כי ברוב המקרים העביר את התכנית החיצונית כוח אדם מטעם הגורם החיצוני - 64% ו-58% (בהתאמה); ב-7% וב- .
36 בתחום פיקוחו של כל אחד מהמפקחים כ-21 .
בתי ספר בממוצע 37 יצוין כי במחוז תל אביב נמצאו מסמכי אישור לתכניות התל"ן (תכנית לשעות נוספות) בלבד, בלא פירוט התכנים.
17% מהמקרים (בהתאמה) כלל כוח האדם את נציגי הגוף החיצוני בשיתוף סגל בית הספר.
מדוח ועדת זילר עולה שבמסגרת תכניות אלו פועל בבתי הספר כוח אדם שהוא מיומן ומקצועי פחות מעובדי ההוראה שבהם.
אף על פי כן, 12 (54% ) מ -22 המפקחים שרואיינו מסרו לנציגי משרד מבקר המדינה שהם אינם גורמ ים הבודקים את כישוריהם של העובדים המפעילים את התכניות החיצוניות; רק חמישה (23% ) מהמפקחים מסרו כי בדקו בקביעות את כישורי העובדים המפעילים את התכניות החיצוניות; שניים ( 9% ;) מהמפקחים מסרו כי הם עושים זאת לעיתים ושלושה (14% ) מהם השיבו כי אילו היו בבתי הספר שבפיקוחם תכניות חיצוניות, הם היו עושים בדיקה כזאת.
(ב) החוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים , התשס"א- 2001 (להלן- חוק למניעת העסקה של עברייני מין), קובע כי מעסיק לא יקבל בגיר לעבודה במוסד, בין בעד תמורה ובין בהתנדבות, לפני ש קיבל ממשטרת ישראל אישור שאין מניעה להעסיקו לפי חוק זה.
החוק מגדיר "מוסד", בין השאר, כ בית ספר שלומדים בו קטינים .
חוק זה ותקנות סדרי הפיקוח שלעיל, מטילים על המפקחים הכוללים את החובה לוודא שקבלת עובדים - מורים ומדריכים - במסגרת התכניות החיצוניות נעשית על פי דרישות החוק.
מבקר המדינה כבר הפנה בדוח קודם את תשומת לבו של המשרד לחובתו לוודא שהחוק ייושם38.
אולם רק שלושה (כ -14% ) מהמפקחים הכוללים שרואיינו מסרו כי הם מוודאים שקבלת העובדים מטעם הגורמים החיצוניים נעשתה גם על פי דרישות החוק למניעת העסקה של עברייני מין; שניים (9% ) מהם השיבו כי אילו היו בפיקוחם תכניות חיצוניות, היו גם הם עושים כן.
מכאן עולה כי רוב המפקחים אינם מוודאים שדרישות החוק מיושמות.
על המפקחים הכוללים לבדוק את כוח האדם הפועל בבתי הספר במסגרת התכניות החיצוניות, לרבות את הכשרתו ואת עמידתו בתנאים הקבועים בחוק למניעת העסקה של עברייני מין.
הערכת תכניות חיצוניות .
בשנת 2003 כבר כתב מבקר המדינה בדוח שעניינו ייזום, ניהול וקידום תכניות לימודיות-חינוכיות באמצעות רשויות מקומיות, כי ראוי שימוסדו תהליכי הערכת תכניות כאלה והפקת לקחים בנוגע להן39 , וכי מן הראוי שמנהלי המחוזות יוודאו שהמפקחים י יתנו חוות דעת פדגוגית על אופן ביצוע התכניות הפדגוגיות בבתי .
38 ,מבקר המדינהדוח שנתי 61ב ( 2011 " ), בפרקהתקשרות עם החברה למתנ"סים מרכזים קהילתיים בישראל בע"מ לשם מתן שירותים לנוער מנותק", עמ' 1014.
39 ,מבקר המדינה דוחות על הביקורת בשלטון המקומי, באיגודים ובמוסדות להשכלה גבוהה ( 2003 ), בפרק "ייזום ניהול וקידום תכניות לימודיות - חינוכיות באמצעות רשויות מקומיות", עמ' 199.
בשנת 2007 חזר משרד מבקר המדינה ועמד על חשיבות ההערכה של תכניות ועל הצורך לפעול על פי תוצאותיה40 .
בעניין זה העלה סקר בית ברל כי ל -65% מהתכניות החיצוניות לא נקבעה מסגרת הערכה סדורה ומקצועית, ולכ -14% .
מהתכניות לא נעשתה שום הערכה 19 מהמפקחים שרואיינו נשאלו מיהו הגורם שאמור להעריך תכניות חיצוניות ולבקרן.
שישה (כ-32% ( ) מהם השיבו כי המפקחים אמורים לעשות זאת; ארבעה 21% ) מהם השיבו כי אילו היו בפיקוחם תכניות חיצוניות, הם היו מבצעים בקרה והער כה; השאר השיבו שגורמים אחרים אחראים לכך, למשל מנהל בית הספר, הרשות המקומית או הגורם החיצוני עצמו.
 ,כאשר המשרד מאפשר לגורמים חיצוניים להפעיל תכניות במוסדות חינוך הוא מאציל להם מסמכויותיו.
ואולם אצילת סמכויות זו, על פי הפסיקה, יכולה להתבצע רק כשלמשרד יש אפשרות אפקטיבית לפקח עליהם; את אמות המידה לביצוע התכניות צריך המשרד לקבוע בעצמו.
ממצאי הביקורת העלו חולשה ניכרת של גורמי הפיקוח במחוזות מבחינת הפיקוח על תכניות חיצוניות, ולעתים עד כדי היעדר פיקוח.
לדוגמה, המשרד לא קבע אמות מידה לבחינת תכנית חיצונית ולקבלת החלטה אם לאשרה; במוסדות חינוך פעלו תכניות חיצוניות שהמשרד לא בדק כראוי ולא אישר.
הצורך בקיום מערך פיקוח ממשי בתחום זה מתחזק בהתחשב בכך שבמכלול פעילותם של הגורמים החיצוניים במערכת החינוך ניכרים סממנים של הפרטה, הנעשית בלי שהמשרד החליט על כך ובלי שהבטיח כי מתקיימים התנאים לביצועה.
מעורבות גורמים מסחריים במערכת החינוך .
מחקרים קבעו כי ילדים מבינים את הכוונה המסחרית של הפרסומת כבר בהיותם בני 10-12 , וכי היכולת להתמודד עם טכניקות שיווק ופרסום לא מסורתיות מתפתחת בדרך כלל בגיל מאוחר יותר.
האקדמיה האמריקנית לרופאי ילדים קבעה כי ילדים צעירים מגיל שמונה הם חסרי יכולת להתגונן מפני פרסומת מהבחינה הקוגניטיבית והפסיכולוגית.
הם אינם מבינים את הכוונה למכור ולעתים קרובות הם מקבלים את האמור בפרסומת כלשונו41 .
ניתן להניח כי יכולתם המוגבלת של ילדים להתמודד עם טכניקות שיווק ופרסום תחול גם בעניינו של תוכן שיווקי סמוי המובא במסגרת החינוכית של הילד.
40 ,מבקר המדינהדוח שנתי 58א ( 2007 '), "התקשרות עם עמותה למטרות חינוך", עמ 156.
41 ילדים וצרכנות, מרכז המחקר והמידע של הכנסת ( 22.
חוק הגנת הצרכן, התשמ"א - 1981 , אוסר על שימוש בדרך של שיווק שעלולה להטעות קטין, לגרום לניצול גילו, תמימותו או חוסר ניסיונו, או לעודד פעילות שיש בה כדי לפגוע בבריאותו הגופנית או הנפשית.
חוק איסור פעילות מסחרית במוסדות חינוך, התשס"ח - 2007 (להלן- חוק איסור פעילות מסחרית), אוסר על מנהל מוסד חינוכי לאפשר פעולות מסוימות בשטחי המוסד ובהן הצגת פרסומות בכל דרך, חלוקת חומר פרסומי וכן "שימוש בעזרי לימוד לשם פרסום או קידום מכירות".
הוראה דומה מובאת גם בתק נות הגנת הצרכן (פרסומת ודרכי שיווק המכוונים לקטינים), התשנ"א- 1991 (להלן- תקנות הגנת הצרכן).
עוד אוסר חוק איסור פעילות מסחרית על חלוקת מתנות בשעות שבהן מתקיימת פעילות במוסד החינוך ועל קבלת פרטים מזהים מתלמידים - בין שמדובר בפרטיהם שלהם או בפרטי בני משפחתם.
הוועדה לאישור השילוב של פרסומת מסחרית במזה"פ (להלן - ועדת פרסומות) מופקדת במשרד על אישור לביצוע פעילות שיווקית העומדת בדרישות החוק ועל כן ניתנת להפעלה במוסדות החינוך.
חוזר מנכ"ל העוסק באיסור שילוב של פרסומת מסחרית במוסדות חינוך (להלן - חוזר פרסומת מסחרית )42 מגדיר פרסומת מסחרית כ"כל הודעה ברבים.
וכן מכירה, שירות או שיווק של מוצר או של אירוע שאינו בטיפול ישיר של משרדי הממשלה".
החוזר מפרט את הכללים לקבלת היתר בעניינים מסוימים וקובע כי מטרת ועדת פרסומות היא "לבחון ולהתיר או לאסור פעילות חינוכית, התקשרות או מתן וקבלה של חסות המשלבים פרסומת מסחרית גלויה או סמויה מעצם מהותם".
החוזר קובע כי "יש להביא לפני הוועדה כל שיתוף פעולה עם גורם חוץ -מוסדי, לרבות גוף עסקי, לצורך פעילות במערכת החינוך, לרבות התקשרות או מתן או קבלה של חסות", וכי שילוב תכנית חינוכית שכזאת מחייבת גם אישור מקצועי של הגורם האחראי לתחום במשרד.
עוד קובע החוזר כי מנהל המוסד החינוכי או בעל תפקיד במשרד לא יכירו בפנייה של גורם חוץ-מוסדי שלא קיבלה היתר מהוועדה; וכי האישור שתנפיק הוועדה יפרט את כל תנאי ההיתר ויגדיר את תוקפו.
יו"ר הוועדה מסרה בספטמבר 2011 כי ההיתר ניתן לשנה אחת בלבד.
פעילות של גורמים מסחריים במערכת החינוך בלא היתר מוועדת פרסומות .
להערכתה של יו"ר ועדת פרסומות, היא מקבלת כ-30 בקשות להיתרים בכל שנה.
יו"ר הוועדה המציאה למשרד מבקר המדינה את הדיווחים שמסרה לוועדת החינוך, התרבות והספורט בכנסת (להלן - ועדת החינוך), על פי חוק איסור פעילות מסחרית, וכן את מסמכי הבקשות לשנת התשע"א, כלהלן: מספטמבר 2007 (תחילת שנת הלימודים התשס"ח) ועד דצמבר 2008 (אמצע שנת הלימודים התשס"ט) נתן משרד החינוך 16 ;היתרים17 היתרים ניתנו בהמשך שנת הלימודים התשס"ט ובשנת הלימוד ים התש"ע; תשעה היתרים הונפקו לשנת הלימודים התשע"א.
42 /חוזר מנכ"ל התשס"ט 3 ,)(א"האיסור הכללי לשלב פרסומת מסחרית במוסדות החינוך והתנאים לקבלת היתר במקרים מסוימים", 2.
במערכת החינוך פועלים כ- 3,100 בתי ספר רשמיים.
כאמור על פי סקר המדען, ב- 100% מבתי הספר פעלו גורמים חיצוניים.
יוצא אפוא כי מדי שנה בשנה פועלים במוסדות החינוך אלפי גורמים חיצוניים המפעילים תכניות.
5% מהגורמים החיצוניים הם גורמים מסחריים.
מכאן שהמשרד לא קיבל בקשות לאישור פעילותם של חלק ניכר מהגורמים המסחריים שפעילותם בבתי הספר מותנית באישור של ועדת פרסומות.
אכן, ממיפוי של תכניות חיצוניות שעשה מינהל ההכשרה ב-714 בתי ספר עולה כי בשנת הלימודים התשע"א פעלו במוסדות החינוך גורמים עסקיים רבים שלא קיבלו היתר מוועדת פרסומות כנדרש.
בסך הכול מנה המיפוי 238 פעילויות בבתי ספר של גורמים ששמם מעיד עליהם כי מדובר בחברות מסחריות.
עמותה א' היא עמותת חינוך בתחום התעשייה, ומטעמה פועלות תכניות חיצוניות שונות במוסדות חינוך ברחבי הארץ.
ממכתבה של יו"ר ועדת פרסומות לעמותה ממרץ 2008 עולה כי הגם שמדובר בגוף שפועל ללא כוונת רווח, הרי שהתכניות מטעם העמותה אשר קיבלו היתר של ועדת פרסומות באותה שנה פעלו בשיתוף חברות מסחריות, מהגדולות במדינת ישראל.
ממסמכי ועדת הפרסומות עולה כי בשנת הלימודים התשס"ח היא נתנה לעמותה א' היתר לקיים ארבע תכניות; בשנת הלימודים התשס"ט - אישרה רק תכנית אחת של העמותה; והחל משנת הלימודים התש"ע - לא נתנה הוועדה היתרים אחרים לעמותה.
אולם מהמיפוי עולה כי ב -17 מקרים שונים הופעלו תכניות באמצעות עמותה א' בשנת הלימודים התשע"א.
באתר האינטרנט של עמותה א' נכתב כי בכל שנה נחשפים לתכניתה כ- 25,000 תלמידים.
בחינת ההיתרים שנתנה הוועדה, על פי מסמכיה, מלמדת כי חלק מהתכניות שהופעלו באמצעות העמותה בשנת הלימודים התשע"א לא קיבלו היתר גם בעבר.
בתשובת משרד החינוך למשרד מבקר המדינה הובאו דבריו של מנהל המינהל למדע ולטכנולוגיה: למינהל יש תכניות ופעילויות משותפות עם העמותה האמורה במסגרת הסכם ומיזם משותף; לא כל התכניות והפעילויות שמפעילה העמותה הן בפיקוח של המינהל; ארבע התכניות שהוזכרו לעיל לא התקיימו בשיתוף פעולה עם המינהל למדע ולטכנולוגיה.
עמותה א' השיבה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2011 כי החל בשנת 2010 היא לא הגישה בקשות לאישור ועדת פרסומות משום שהתכניות פותחו יחד עם המינהל למדע ולטכנולוגיה; לפיכך, להבנתה, אין צורך באישור ועדת פרסומות.
יצוין כי בעקבות הביקורת אישרה ועדת פרסומות תכנית נוספת של חברה עסקית בשיתוף עמותה א'.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך שהעמדה העולה מתשובתו אינה מתיישבת עם הוראות חוזר המנכ"ל; כי על יחידותיו השונות להקפיד להעביר לבדיקת ועדת פרסומות כל בקשה לתכנית שבה יש שיתוף פעולה עם גורם חוץ -מוסדי, לרבות גוף עס קי, לצורך פעילות במערכת החינוך, הן במסגרת התקשרות עם המשרד, הן בהיעדרה, כאמור בחוזר המנכ"ל; וכי עליו לפעול על פי החלטותיה של הוועדה.
בעמוד הבית באתר האינטרנט הרשמי של משרד החינוך (אוח) הוצגה בספטמבר 2011 כתבה בנושא "יום ממתקיאדה" בבית ספר א'.
בכתבה הוסבר כי עובדי חברת מזון ידועה עשו יום פעילות בבית הספר ובמסגרתו בנו עם התלמידים בית ממתקים שעליו מתנוסס בבירור שם החברה.
עיון בתמונה שצורפה לכתבה מלמד שעל גבי הבית הודבקו עשרות מוצרים של החברה, בייחוד ממתקים, שהם מותגים מוכרים היטב בציבור.
נמצא כי לא ניתן לחברה היתר לקיום הפעילות הזאת.
על המשרד לפעול על פי נהליו ולוודא כי לא תיעשה במערכת החינוך פעילות הכרוכה בפרסומת מסחרית, כהגדרתה בחוזר פרסומת מסחרית, בלא היתר של הגורם המוסמך לכך.
תוכן שיווקי ועידוד הצריכה בתכניות שאישרה ועדת פרסומות .
בתקנות הגנת הצרכן נקבע כי לא ינקוט אדם דרכי שיווק המכוונות לקטינים שיש בהן משום עידוד לרכוש מצרך אלא אם כן הוא מסוג שסביר שקטין ירכוש אותו והוא עשוי, במאמץ סביר, להיות בהישג ידו; שיש בהן עידוד של קטינים להפציר בהוריהם לרכוש עבורם מוצר או שירות; שיש בהן כדי לגרום לקטינים לחוש מקופחים או נחותים לעומת אחרים אם לא ירכשו את המוצר; שיש בהן רמיזה כי המוצר יעניק לקטין יתרונות או תכונות שאינם קשורים במוצר.
על פי מסמכי ועדת הפרסומות, בשעה שהיא מקבלת פנייה לאישור תכנית חיצונית, עליה לבחון את תרומת חומר הלימוד או הפעילות לחינוך ולקידומו בכפיפות לתנאים ולאמות מידה שקבעה, מתוך כוונה לקדם נושאים שהמשרד מעוניין בהם או שאין להם מענה בתכניות הקיימות.
במחקר שעניינו מדיניות המשרד בנושא מעורבות של גורמים עסקיים בבית הספר נטען כי אמת המידה המעורפלת של "ערך מוסף חיובי" הנוהגת בדיוני הוועדה, מאפשרת לחברו ת עסקיות להסוות פעילות שיווקית במראית עין חינוכית 43 .
עוד נטען כי פעילות עסקית בבית הספר מקדמת זהות ותרבות צרכנית.
במחקר צוין גם כי מסרים פרסומיים מתאפיינים בהצגת מידע חד -צדדי ומוטה ומנסים לצמצם הפעלה של שיקול דעת ביקורתי, וכך מקדמים תהליך הפוך מזה המצופה ממערכת החינוך; כי חשיפת תלמידים למוצרי צריכה יוצרת בהכרח הבחנה בין תלמידים המסוגלים לשלם בעבור המוצרים לאלו שאין בידם לעשות כן; וכי האפשרות לבחור בין כמה מוצרים אינה מעודדת חשיבה ביקורתית, שכן היא מעלימה את האפשרות להחליט שלא לצרוך את המוצר כלל.
אמנם לחשיפת תלמידים למרכזים תעשייתיים נודעת חשיבות חינוכית, אולם יש לציין כי היבט מרכזי בפעילותם של מרכזי מבקרים של חברות עסקיות הוא שיווק מוצרים לבאים בשעריהם, ובחלק ממרכזים אלה אף מחלקים את המוצרים .
43 אסף שטיין, "ללמוד מהעסק - לחנך את השוק: מדיניותו של משרד החינוך ביחס למעורבותם של גופי ם עסקיים בבית הספר", הפרטה ומסחור בחינוך הציבורי בישראל, הוצאת רמות ( 2010.
ביקור תלמידי בתי הספר בלב לבה של העשייה השיווקית של חברות מסחריות עשויה לחזק בעיניהם את אמינות המסרים השיווקיים המועברים להם.
כשפעילויות אלה נושאות מסרים שיווקיים ופרסומיים, הן נעשות בניגוד לדין ולהוראות המשרד.
במקרים כאלה התלמידים המשתתפים הם מעין קהל שבוי של פרסומת מסחרית, שכן פעילות של כיתה במסגרת יום הלימודים מחייבת את כלל תלמידי הכיתה.
כאמור, מטרת ועדת פרסומות היא "לבחון ולהתיר או לאסור פעילות חינוכית, התקשרות או מתן וקבלה של חסות המשלבים פרסומת מסחרית גלויה או סמויה מעצם מהותם", ויש להביא לפני הוועדה "כל שיתוף פעולה עם גורם חוץ-מוסדי, לרבות גוף עסקי, לצורך פעילות במערכת החינוך".
ממסמכי המשרד עולה כי בשנת הלימודים התש"ע התקיימו 68 סיורים של תלמידי בתי ספר במרכזי המבקרים של חברות מסחריות גדולות.
על פי מסמכי ועדת הפרסומות, לא ניתן היתר של הוועדה לפעילות זו.
על הנהלת המשרד לגבש את עמדתה בכל הנוגע לבי קורי תלמידים במרכזי מבקרים של חברות מסחריות במסגרת של יום הלימודים ולהקפיד שפעילויות כאלה יתקיימו רק באישור המשרד.
לעניין זה יש מקום כי ייקבעו אף קווים מנחים אשר יבטיחו צמצום המסרים המסחריים במסגרת סיורים אלו.
במכתב ההיתר לעמותה א' ממרץ 2008 ציינה יו"ר ועדת פרסומות כי יש להקפיד שלא תיעשה כל פעילות שיווקית או מסחרית במהלך הפעלת התכניות.
אולם בחינה של תכנית שצורפה למכתב מעלה שהמשרד אישר תכנית שתכניה עשויים לגלם גם היבטים שיווקיים, כמפורט להלן: תכנית חיצונית של חברת תקשורת ידועה התקיימה כסדנה, בין השאר כדי לחשוף את הלומד לטכנולוגיית הפס הרחב של מכשירי טלפון סלולריים מ"הדור השלישי" ולשינוי שהוא מחולל בקרב המשתמשים.
במהלך הסדנה מושם דגש על התפתחויות בתחום זה ועל התייחסות למכשיר הסלולרי כאל מצלמה; התלמידים מצלמים תמונות מהווי בית הספר במכשירי טלפון סלולרי.
לצורך הפקת התמונות נותן מפעיל התכנית לתלמידים מכשירים סלולריים, ובהמשך הסדנה דנים בשאלות כגון "כיצד עזר או הפריע מכשיר הסלולרי במלחמה האחרונה?
"; "כיצד יכול מכשיר סלולרי לסייע לאנשים מן היישוב?
"; ו"כיצד יוכל מכשיר סלולרי לסייע לתלמיד?
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך כי עליו לבחון בקפדנות את התכניות שמציעות חברות מסחריות ולוודא כי הפעלתן אינה מעוררת קושי בהתחשב בהוראות תקנות הגנת הצרכן.
ההחלטות בנושא זה חייבות להתקבל ברגישות ומתוך מודעות לפערים הכלכליים וליכולות המוגבלות של רבות ממשפחות התלמידים.
על הנהלת ה משרד לנסח מדיניות ברורה בנוגע להפעלת תכניות אשר עלולות לעודד צריכה בבתי ספר, בייחוד תכניות מטעם חברות בעלות אינטרס מסחרי.
יש לכרוך אישור תכניות כאלה בהקניית חשיבה ביקורתית לתלמידים.
כמו כן על ההנהלה לפקח על יישום מדיניות זו במוסדות החינוך.
יו"ר ועדת פרסומות מסרה למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2011 את עמדתה ועל פיה תפקיד הוועדה לברר תלונות המגיעות אליה ולבחון אותן; היא אינה יוזמת בדיקה של פעילות בעלת היבטים מסחריים המבוצעת ללא היתר.
הוועדה אף אינה עוסקת באכיפת החלטותיה, תפקיד שלשיטתה נמצא בתחום אחריותם של המחוזות.
ממצאי הביקורת העלו כאמור חולשה ניכרת של גורמי הפיקוח במחוזות על תכניות חיצוניות המגיעה לעתים עד כדי היעדר פיקוח.
ממצאי הביקורת העלו כי אכן המשרד הסתפק בפניות של גורמים חיצוניים לקבל היתרים ובבירור תלונות הציבור, ולא פעל ביזמתו כדי לבדוק אם ההוראות שנקבעו בנושא זה נשמרות.
בשנת הלימודים התשע"א מיפה מינהל ההכשרה את התכניות החיצוניות בבתי הספר ומצא מאות תכניות ששמות המפעילים שלהן מעידים שמדובר בחברות מסחריות.
נמצא כי בידי יו"ר הוועדה לא היו נתונים על תוצאות המיפוי שעשה מינהל ההכשרה.
יצוין כי אמנם אין המיפוי מספק את כל הפרטים הנדרשים לשם דיון בישיבות ועדת פרסומות, אולם יש בו די מידע שמאפשר למשרד לאתר תכניות של חברות מסחריות שלא הוצגו לוועדה ולמותר לציין כי לא אושרו.
על הנהלת המשרד לשקול לקבוע דרכי פעולה נוספות על אלה שנוקטת ועדת הפרסומות, כדי שכל התכניות שדורשות את בחינתה יובאו לפניה.
הדבר נועד להבטיח שפעילות גורמים מסחריים במוסדות חינוך עולה בקנה אחד עם המגבלות שנקבעו בתחום זה בדין ובהוראות המשרד.
על מנהלת מינהל ההכשרה לרכז את הנתונים שבידה ולהעבירם ליו"ר הוועדה כדי שניתן יהיה להרחיב ולחז ק את פעולות המשרד לבחינה, להתרה או לאיסור של תכניות שמפעילים גורמים מסחריים בבתי הספר.
 ,כאשר המשרד מאפשר לגורמים עסקיים להפעיל תכניות במוסדות חינוך בלי שבחן את תכניהן באופן מעמיק, ובלי שהתיר או אסר לקיימן, הוא מותיר, למעשה, בידי אחרים את שיקול הדעת הש מור לגוף השלטוני, לרבות בעניין הנושאים שיילמדו, תוכני השיעורים ודרכי העברת המסרים לתלמידים.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך כי עליו להפיץ לבתי הספר רשימה של תכניות של גורמים מסחריים שקיבלו היתר לפעול במוסדות חינוך ולהבהיר שאין להפעיל תכנית של גורם מסחרי ששמו אינו מופיע ברשימה.
הפיקוח הפדגוגי על תכניות תגבור לקראת מבחני הבגרות .
סקר המדען העלה כי שיעורן של תכניות חיצוניות שעניינן תגבור לימודי הוא גדול.
בכ-73% מבתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים מופעלת תכנית חיצונית אחת או יותר הנוגעת למקצועות הליבה במערכת החינוך.
בהידרשה לנושא זה גרסה ועדת זילר כי מעורבות גורמים חיצוניים עלולה לגרום נזקים, ובהם חשש לפגיעה במעמד המורה בבית הספר וכן פגיעה בתחושת האחריות של הצוות החינוכי לנעשה בבית הספר.
ביטוי לממצאי המחקרים האלה ניתן למצוא בכל הנוגע לתכניות חיצוניות להכנה לקראת מבחני הבגרות (להלן - תגבור ההכנה לבגרות) בחינוך העל-יסודי, כמפורט להלן.
האגף לחינוך על -יסודי במינהל הפדגוגי שבמשרד מופקד, על פי המוסבר באתר האינטרנט שלו, על תיאום מהלכים פדגוגיים הקשורים למוסדות החינוך שבאחריותו עם אגפי הגיל האחרים ועם האגפים המקצועיים הרלוונטיים.
5 (כ- 42% ) מ-12 המפקחים שרואיינו אשר בתחום פיקוחם בתי ספר על-יסודיים העידו כי בבתי הספר האמורים (לכל הפחות בחלקם) מופעלת תכנית חיצונית לתגבור ההכנה לבגרות.
התברר כי לאגף לחינוך על -יסודי אין מידע על כל התכניות לתגבור ההכנה לבגרות בבתי הספר.
מנהלת האגף הציגה לנציגי משרד מבקר המדינה שתי תכניות שמפעיל האגף ביזמת המשרד ובמימונו וציינה שיש תכניות נוספות, גם הן ביזמת המשרד ובמימונו, אלא שלאגפה אין מידע על כולן.
האגף לחינוך על -יסודי קבע עקרונות מנחים לתכנית שבה ניתן תגבור לתלמידים לקראת בחינות הבגרות, במסגרת תכנית כזאת שהוא מפעיל באמצעות קבלנים: התכנית תפעל תמיד כתכנית פעילות תוספתית - נוסף על שעות הלימוד הרגילות ולא במקומן; המורים בתכנית יהיו מצוות בית הספר על מנת שאם בעתיד יחדל הגוף החיצוני מלפעול, יישמר הידע בבית הספר.
אגף שח"ר (האגף לשירותי חינוך ורווחה) במשרד מופקד על קידום של אוכלוסיות תלמידים מיישובים שאינם מבוססים.
האגף יזם את "תכנית העצמה לבגרות" (תה"ל) שמטרתה, בין השאר, הגדלת שיעור הזכאים לבג רות בכלל וביישובים שאינם מבוססים בפרט והוא אף מממן אותה; התכנית מופעלת על ידי רשויות מקומיות באמצעות גורמים חיצוניים על פי בחירת הרשות.
מנהלת האגף לחינוך על-יסודי ומנהל אגף שח"ר מסרו כי תכנית תה"ל לא הועברה לבחינה פדגוגית של האגף לחינוך על-יסודי.
נוסף על כך אגף שח"ר לא הגדיר את דפוס הפעולה בבתי הספר, לדוגמה הוא לא קבע אם המורים יהיו מצוות בית הספר או מורים חיצוניים.
לשיטת האגף, הרשות המקומית היא המופקדת על פיתוח התכנית לתגבור ועל גיבוש תכניה.
על המשרד להעביר לרשויות המקומיות את העקרונות שקבע האגף לחינוך על-יסודי בנוגע למטרות התכנית, ליעדיה ולדפוסי הפעלתה בבתי הספר.
האגף לקליטת תלמידים עולים במשרד מופקד על מתן מענה ייחודי לתלמידים עולים ולתלמידים שהם תושבים חוזרים.
האגף משתתף במימון של שני פרויקטים אשר מפעילים גורמים חיצוניים, שבמסגרתם מופעלות תכניות הכנ ה לבגרות לתלמידים יוצאי אתיופיה.
בידי האגף לקליטת תלמידים עולים לא היה מידע על התכניות, לרבות על תכניהן, על מפעיליהן ועל המורים המלמדים אותן - האם הם מצוות בית הספר או מחוצה לו.
 כשליש מהתכניות החיצוניות עוסקות בתגבור לימודי, וחלק ניכר מהן ממומן מכספי ציבור.
כשהמשרד מבקש להפעיל פרויקט חינוכי בבתי הספר, עליו להקפיד שגורם פדגוגי מוסמך מטעמו יבחן אותו ויאשרו.
אף על פי כן בשלוש תכניות שנבחנו במסגרת הביקורת הותיר המשרד את קביעת העקרונות המנחים של תכניות בידי גורמים חיצוניים.
בכך שמט המשרד מידיו את סמכויותיו הפדגוגיות לקביעת האופן שבו יתוגברו תלמידים לבחינות הבגרות בתכניות אלו שהוא עצמו יזם ומימן ולא פיקח עליהן.
על המשרד לתת את הדעת על כך שבקיום פעילות חינוכית זו אשר נוגעת לאחת המטרות המרכזיות של החינוך העל-יסודי - הכנה לבחינות הבגרות, יש הפרטה סמויה של שירות חינוכי- פדגוגי, שעלולה לפגוע בתלמידים.
ככלל, נודעת חשיבות לשמירה על קווי המדיניות הפדגוגיים שקבע המשרד, קל וחומר במקרים כגון אלה, שבהם מדובר בתכניות שתכליתן לגשר על פערים, המיועדות בעיקר לתלמידים מתקשים או לתלמידים מיישובים שאינם מבוססים ומאוכלוסיות מוחלשות.
על הסמנכ"לית ומנהלת המינהל הפדגוגי במשרד לקבוע אמות מידה בנוגע לאופן הפעלת תכניות לתגבור ההכנה לבחינות הבגרות מטעם יחידות שונות במשרד.
עליה גם להקפיד על שיתוף פעולה בין יחידותיו של המינהל הפדגוגי ועל תיאום ביניהן.
תכניות חיצוניות בעלות סממנים של כת .
על פי דוח הסיכום של סקר המדען מאוגוסט 2008 , "משרד החינוך צריך לגבש מדיניות לגבי תכנים שהוא מעוניין לעודד את הכנסתם ומנגד תכנים אשר אינם מקובלים".
כמו כן צוין בו כי "חוג שנמצא בסקר ומידת הלגיטימיות שלו במסגרת בית הספר שנויה במחלוקת הוא מדיטציה".
בדוח הומלץ לקבוע אמות מידה לגבי כשירות כוח האדם המפעיל תכניות אשר דורשות הכשרה והסמכה פורמלית.
המדיטציה הטרנסנדנטלית .
בשנת 1987 בחנה ועדה בין-משרדית את נושא הכתות במדינת ישראל.