HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
נמצא כי האגף לא עשה מעקב אחר ביצוע תכניות העבודה של הפקחים בנוגע לעונת הרחצה 2013 , ולכן הוא לא יכול היה לדעת בוודאות האם בוצעו הבקרות הנדרשות.
המעקב אחר תיקון הליקויים .
מנהל אגף אתרי רחצה קבע ביולי 2010 , כי על המפקח המחוזי לדרושמרשות מקומית לתקן ליקויים שהועלו בחוף שבתחומה, לקבוע לוח זמנים להשלמת התיקונים ולדרוש ממנה לדווח על תיקון הליקויים; על פקח הרחצה לבצע בקרה חוזרת כדי לוודא שהליקויים אכן תוקנו ; אם הליקוי לא תוקן, יש להוציא התראה לרשות ולקבוע מועד חדש וסופי לתיקון הליקוי.
חופי המועצה האזורית עמק חפר : בעונת הרחצה 2013 מפקחים מטעם משרד הפנים בדקו פעמיים את ארבעת חופי הרחצה המותרים לרחצה שבאחריות המועצה האזורית.
בשניים מהחופים נמצאו ליקויים מסכני חיים.
לדוגמה, בבדיקה הראשונה באחד החופים נמצא שמספר המצילים בחוף אינו מספיק לטיפו ל בהמוני מתרחצים שמגיעים אליו בסופי השבוע; חסרים משוטים; אופנוע ים, שאמור לשמש את המצילים לשם חילוץ טובעים מהים, אינו כשיר לפעולה; ציוד עזרה ראשונה כגון דפיבילטור29 - .
חסרבדיקה זו נעשתה רק כחודש לאחר פתיחת עונת הרחצה.
בבדיקה השנייה שנעשתה רק לקראת סוף עונת הרחצה, נמצאו חלק מהליקויים שהועלו כבר בבדיקה הראשונה, לרבות הליקויים הנוגעים למספר המצילים בחוף ולחוסר בציוד לעזרה ראשונה.
בעקבות הבקרה הראשונה כתב המפקח המחוזי ביוני 2013 למועצה האזורית עמק חפר על הליקויים שהועלו רק באחד משני החופים; הוא לא קבע במכתבו לוח זמנים להשלמת התיקונים.
כמה ימים לאחר קבלת מכתבו של המפקח המחוזי דיווחה לו המועצה האזורית כי תגברה את הצוות בחוף בשני מצילים .
29 לפי חוק הצבת מכשירי החייאה במקומות ציבוריים, התשס"ח- 2008 , המחזיק במקום ציבורי יציב במקום הציבורי מכשיר החייאה (דפיברילטור) אחד לפחות במקום מרכזי ונגיש וידאג לתקינותו.
דפיברילטור הוא מכשיר החייאה, המיועד להסדיר פעילות חשמלית של הלב באמצעות העברת זרם חשמלי ללב.
בתוספת לחוק מוגדר גם מקום רחצה מוכרז, כמשמעותו בחוק הסדרת מקומות רחצה, כ"מקום ציבורי".
:שם הדוח משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 נוספים.
בבדיקה הנוספת שערך המשרד בסוף אוגוסט 2013 נמצא כי המועצה האזורית לא תגברה את מספר המצילים בחוף, כנדרש במכתבו של המפקח המחוזי, אך המפקח המחוזי לא התריע על כך בפני המועצה.
מביקורת נוספת שערך המשרד בחוף במאי 2014 עלה כי המועצה האזורית לא תיקנה חלק מהליקויים.
כך למשל עדיין ניכר חוסר בציוד רפואי.
המועצה האזורית עמק חפר השיבה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2014 כי כל הליקויים האמורים תוקנו.
חופי המועצה האזורית חוף אשקלון : הבדיקות הראשונות של משרד הפנים נעשו בתחילת עונת הרחצה 2013 ,, והמשרד דיווח על הממצאים למועצה האזורית אך לא קבע לוח זמנים לתיקונם.
על פי דיווח משרד הפנים, הוא העלה ליקויים רבים בשני החופים, ובין היתר: תחנת העזרה הראשונה סגורה או משמשת מחסן; השילוט עליה אינו תקין, והמבנה שלה אינו מתאים לייעודו; השילוט בחוף אינו תקין, ואין גידור סביב תחנת ההצלה; באחד החופים גם סירת ההצלה לא הייתה תקינה.
רק כעבור שלושה חודשים ממועד הבדיקה הראשונה, ביולי 2013 , בעיצומה של עונת הרחצה, שב אגף אתרי רחצה ובדק אם תוקנו הליקויים.
גם בעקבות הבדיקה השנייה דיווח משרד הפנים על ליקויים חמורים, לרבות מחסור בציוד עזרה ראשונה ומחסור במשוטים.
בתחילת ספטמבר 2013 פנה שוב המפקח המחוזי למועצה האזורית בדרישה לתיקון הליקויים, אך שוב לא קבע לוח זמנים סופי לתיקונם.
בדיקה שלישית נערכה באמצע ספטמבר ובתחילת אוקטובר 2013 , ובעקבותיה דיווח משרד הפנים כי העלה חלק מאותם הליקויים.
מחסור בציוד עזרה ראשונה וסירת הצלה לא תקינה או מחסור במשוטים הם ליקויים שעלולים להביא לידי סיכון מתרחצים.
מנהל מחלקת חופים במועצה האזורית חוף אשקלון מסר למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2014 כי הוא לא דיווח למשרד הפנים על תיקון הליקויים בכתב אלא באמצעות שיחת טלפון.
מתשובתה של המועצה האזורית חוף אשקלון עולה שהיא לא מקבלת חלק מממצאי הבקרות של משרד הפנים , שכן לטענתה ממצ אי הבקרות לא שיקפו את המצב בפועל .
ליקויים אחרים, על פי תשובת המועצה, תוקנו.
המועצה ציינה כי בשנתיים האחרונות נגרמו ליקויים גם בשל סופות, אשר גרמו נזקים לתשתיות הפיזיות בחופים.
גם מתשובת מפעיל החופים עולה כי ממצאי הבקרות בנוגע לחלק מהליקויים שנמצאו לא שיקפו את המצב בפועל.
בהתייחס לתשובת המועצה האזורית חוף אשקלון מסר אגף אתרי רחצה כי הליקויים שעלו בבקרות בעונת הרחצה 2013 לא תוקנו במהלך העונה , ולכן צוינו שוב בדוחות הבקרות החוזרות שנעשו במהלך עונת הרחצה בשנה זו.
המשרד הוסיף, כי דוחות הבקרה שלו שיקפו את המצב בפועל בחופים בעונת הרחצה 2013.
משרד מבקר המדינה מעיר כי המחלוקות האמורות, כשנה וחצי לאחר שמשרד הפנים מצא ליקויים בחופים, מלמדות על הצורך החיוני בכך שהמשרד יעקוב אחר הטיפול בממצאי הבקרה, יוודא שהם תוקנו, וככל שקיימות מחלוקות עם 1088 דוח שנתי65ג .
שם הדוח: משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 הרשות המקומית או עם מפעיל החוף - חיוני כי הן ילובנו במהירות.
אם ייעשו כל הפעולות האלו - אפשר יהיה להבטיח כי חוף הרחצה בטוח למתרחצים בו.
חופי המועצה האזורית תמר (ים המלח ): בבדיקה שעשה משרד הפנים ב-17 חופי המועצה האזורית בסוף אפריל 2013 הוא העלה ליקויים, ובין היתר דיווח כי לא לכל סירות ההצלה היו משוטים ולא בכל החופים היו משקפות, ציוד הצלה ושילוט; בחוף אחד לא היה חובש ולא נמצא בו ציוד תקני של עזרה ראשונה.
במאי 2013 כתב מנהל מחלקת חופים, גינון ובטיחות של המועצה האזורית תמר על הליקויים שנמצאו למפעילים של חמישה מבין 17 חופים.
הוא דרש מהם לת קן את הליקויים, אך פרט לחוף אחד, לא קבע לוח זמנים להשלמתם.
רק כעבור שלושה חודשים ממועד הבדיקה הראשונה, באמצע אוגוסט 2013 , נעשתה בדיקה שנייה של פקחי משרד הפנים.
על פי מסמכי משרד הפנים, גם בבדיקה הזו הוא העלה ליקויים חמורים, כגון מחסור בסירת הצלה, במשוטים ו בציוד לעזרה ראשונה והעסקת חובש ללא התיעוד המקצועי הנדרש.
משרד הפנים דרש מהמועצה האזורית לתקן את הליקויים, אך הוא לא קבע לשם כך לוח זמנים, ולא דרש דיווח על תיקונים שבוצעו, כנדרש.
בבדיקה נוספת שביצע המשרד באמצע מאי 2014 הוא העלה שחלק מהליקויים בנוגע לכלל החופים עדיין לא תוקנו.
המועצה האזורית תמר השיבה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2014 ובפברואר 2015 כיהיא מפעילה בעצמה חלק מהחופים והיתר מופעלים בידי בתי מלון; עבודות הגנת החוף באזורי התיירות עין בוקק וחמי זוהר מתבצעות זה שנים רבות והחלו עוד לפני הקמתה של החברה הממשלתית להגנות ים המלח בע"ם (להלן - חל"י), ועבודות אלה מקשות מאוד את תחזוקת החוף; רוב הליקויים שהעלה משרד הפנים נגרמו כתוצאה מעבודות להגנת החו פים שביצעה חל"י , ובכלל זה הרס והיעלמות של ציוד, לרבות ציוד הצלה.
המועצה הוסיפה כי קיים קושי לתקן את כל ליקויי הבטיחות תוך כדי ביצוע העבודות.
המועצה ציינה כמה פעולות שהיא מבצעת: פעולות פיקוח לשם תיקון הליקויים שעלו בבקרות של משרד הפנים; הכנת תכנית עבודה חדשה לפיקוח על החופים, ובמסגרת זו גיבוש נ והלי עבודה; ושינוי ארגוני שמשמעותו גם הגדלת מספר הפקחים.
המועצה הוסיפה כי הליקויים שהועלו בדוחות הבקרה של משרד הפנים משנת 2013 וממאי 2014 , תוקנו , רובם ככולם, באופן רציני ומקיף , ושאר הליקויים טרם תוקנו בשל העבודות בחופים, וחל"י היא שאמורה לתקנם.
חל"י השיבה למשרד מבקר המדינה כי במועדי הבקרות האמורים בשנת 2013 חל"י כלל לא ביצעה עב ודות בחופים.
עוד כתבה כי היא מקפידה הקפדה יתרה על שמירת חופי רחצה המשמשים את הציבור, כתחליף לחופי רחצה מוכרזים שבהם מבוצעות העבודות.
היא ציינה כי יחד עם זאת ביצוע העבודות על ידה בחופים אלו אינו מפקיע מהמועצה האזורית את אחריותה להפעיל את החופים המוכרזים מכו ח הדין, לרבות אחריות להימצאות כוח האדם והציוד הנדרש.
ארבעה ממפעילי החופים השיבו למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2014; אחדמהם ציין כי רוב הליקויים שהועלו בבקרה של משרד הפנים יתוקנו על ידי חל"י ושאר הליקויים יתוקנו על ידו; שני מפעילים השיבו שהם משלימים את כל הציוד החסר בחוף; המפעיל הרביעי השיב כי העבודות שמבצעת חל"י צפויות להסתיים באמצע 2015 ,ועד אז מוסט החוף על ציודו ועל עמדת המציל שבו, ממקום למקום, בהתאם למקום העבודות.
:שם הדוח משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 יוצא אפוא כי בשניים מהחופים שבאחריות המועצה האזורית עמק חפר , בשני חופים שבאחריות המועצה האזורית חוף אשקלון ובחמישה מהחופים שבאחריות המועצה האזורית תמר מצא משרד הפנים ליקויים חמורים.
על פי ממצאי משרד הפנים, הרשויות האלה לא פעל ו נמרצות לתיקונם של הליקויים בעונת הרחצה בחלק מחודשי הקיץ, ובים המלח - במשך כל השנה .
זאת אף על פי שליקויים כאלה עלולים להביא לידי סיכון מתרחצים.
משרד הפנים היה ער לכך, אולם בשל מועדי הבקרה המאוחרים, וכיוון שהמשרד לא קבע מועד לתיקון הליקויים, פעולותיו בנושא היו בלתי אפקטיביות.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הפנים על שלא עמד על תיקון הליקויים החמורים בחופים שבתחום שיפוטן של שלוש המועצות האזוריות, וכל זמן שלא תוקנו הליקויים היה עלול להיגרם נזק לציבור.
על פי המידע שהיה בידי משרד הפנים, הפעולות שנקטו שלוש המועצות לטיפול בחופים שבאחריותן לא היו מספקות לשם שמירה על בטיחות המתרחצים בהם.
משרד הפנים השיב למשרד מבקר המדינה כי בתחילת עונת הרחצה 2014 הוא שם דגש על מעקב אחר תיקון הליקויים בידי הרשויות המקומיות, ולקראת סיום העונה התריע המשרד לפני הרשויות המקומיות על ליקויים שלא תוקנו, ובמידת הצורך התקיימו ישיבות עבודה עם הנהלות הרשויות.
המשרד הוסיף כי האחריות לתיקון הליקויים מוטלת על הרשויות המקומיות, והחל בעונת הרחצה 2014 הוא דורש מהן לתקן את הליקויים שהועלו, ולדווח לו בתוך 15 .
יום ממועד פנייתו אליהם על התייחסותן לליקויים אלה משרד מבקר המדינה מעיר כי על המועצות האזוריות האלה להקפיד ל תקן לאלתר ליקויים שעולים בבקרה שעורך משרד הפנים בחופים שבתחום שיפוטן, כדי למנוע חשיפה של מתרחצים לסיכונים העלולים לפגוע בשלומם ובבריאותם .
על מנכ"ל משרד הפנים לוודא שהפיקוח על הרשויות המקומיות יהיה סדור ושיטתי, וייעשה בקפדנות על פי לוח הזמנים שנקבע לתיקון הליקויים, באופן שיבטיח את שלומם של המתרחצים בחופים.
אכיפת תיקון הליקויים על הרשות המקומית כאמור, צו הסדרת מקומות רחצה (סדרים ואיסורים במקומות רחצה מוכרזים), התשכ"ה - 1965 , קובע ש"מפקח רחצה רשאי, לאחר התייעצות עם קצין רישוי ארצי במטה הארצי של משטרת ישראל, עם מהנדס תברואה ר אשי במשרד הבריאות והרשות המקומית שבתחומה נמצא מקום הרחצה, לאסור את הרחצה במקום מוכרז לתקופה שלא תעלה על ארבע עשר יום, אם נוכח שדרוש לעשות כן מטעמי בטיחות או תברואה[30].
" במחקר אשר הוגש כאמור לאגף אתרי רחצה בינואר 2013 נכתב: "משרד הפנים כריבון וכרגולטור צריך לפקח ולאכוף את היישום של הנחיות החוק על הרשויות.
בהיעדר תמריצים כלכליים, מתקשה משרד הפנים לפקח באופן אפקטיבי ולאכוף את הנחיות החוק.
30 על פי נוהלי המשרד, בעונת הרחצה על הרשות המקומית לדגום את מי הים של כל חוף רחצה מוכרז, על פי הנחיות משרד הבריאות, ולהעביר את הדגימות לבדיקות במעבדה.
אם יתגלו תוצאות חריגות, נציגי משרד הפנים ומשרד הבריאות יכריזו על סגירת החוף, עד שיימצא כי המים ראויים לרחצה.
שם הדוח: משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 כאשר מתגלים ליקויים שוניםבחופים לא בהכרח מבוצעות פעולות לתיקון הליקויים על ידי הרשויות המקומיות מתוך הבנה שמצד אחד, לשר הפנים אין את הכלים, 'להעניש' את הרשות ומצד שני סגירת החוף תפגע באזרח או תגרום לו להמשיך ולהגיע לחוף גם במקרה זה".
מנהל אגף אתרי רחצה קבע ביולי 2010 כי אם הרשות המקומית לא תיקנה ליקויים שהעלה משרד הפנים עד למועד שהוא קבע, ישקול הממונה על המחוז לקיים שימוע לרשות ולהפעיל סנקציות, הן באמצעות הפחתת תקציבים שהוא מקצה לה לצורך פיתוח חופי הרחצה והן באמצעות הוצאת צו סגירה של החוף, הכול בהתאם לחומרת הליקוי.
במהלך הביקורת מ סר אותו מנהל למשרד מבקר המדינה שהסנקציה של סגירת החוף המופעלת כלפי רשויות מקומיות שאינן מתקנות ליקויים שהועלו בבקרות בחופים איננה יעילה, שכן הסגירה מהווה במקרים מסוימים "פרס" לרשות מקומית שאינה מעוניינת לממן את הפעלת החופים.
הוא הוסיף כי גם הפחתת תקציבי הפ יתוח שנועדו להגברת בטיחות המתרחצים אינה כלי יעיל, שכן היא עלולה לפגוע בבטיחות המתרחצים.
במכתב מספטמבר 2013 , שנשלח ללשכת שר הפנים כהכנה לקראת דיון, ואשר העתקים ממנו נשלחו למנכ"ל המשרד ולמנהל המינהל לשלטון מקומי, התריע מנהל אגף אתרי רחצה על כך שהמשרד אינו מחזיק בכלי אפקטיבי שיסייע לאכוף על הרשויות המקומי ות את הוראותיו בנוגע לתיקון הליקויים בחופים.
מנהל האגף פירט עוד לגבי הסנקציה הקיימת - סגירת החוף - על מגבלותיה, שאותה יש ביכולתו להפעיל כלפי הרשות המקומית.
כעבור כשבועיים התקיים דיון אצל שר הפנים בנושא חופי רחצה, אולם סוגיית אי-קיומו של כלי אכיפה אפקטיבי שישמש כלפי הרשות המקומית לא נדונה בו.
יצוין כי במקרה אחד נמצא כי בעקבות אזהרת משרד הפנים שלפיה אי-תיקון של ליקוי חמור יגרור סגירת חוף בים המלח - תוקן הליקוי באופן מידי.
עד מועד סיום הביקורת, בחודש יולי 2014, לא נדון נושא זה בידי הנהלת משרד הפנים.
משרד מבקר המדינה מעיר כי על מנהל המינהל לשלטון מקומי לבחון את טענתו של מנהל האגף, ואם ימצא שיש בה ממש - עליו להתריע על כך לפני מנכ"ל המשרד, כדי שיטפל בנושא.
עדכון נוהלי משרד הפנים .
"אוגדן חוקים ונהלים לחופי רחצה בישראל" מ- 1998 ,הוא אוסף מסמכים של משרד הפנים אשר נועד לשמש ככלי עזר לעוסקים בנושא.
הוא כולל בין היתר כללים לפיקוח על הרחצה והנחיות לביצוע בקרות על חופי הרחצה ולקביעת היקפן, וכמו כן מתווה את אופן הדיווח על ממצאי הבקרה ואת המעקב אחר תיקון הליקויים.
אוגדן זה גובש עוד בעת שמשרד הפנים מימן את אחזקתם והפעלתם של חופי הרחצה שבידי הרשויות המקומיות, קודם שמימון התחום הועבר לידי הרשויות.
משעברה האחריות לרשויות, בשנת 2000 , עלה הצורך לעדכן את אוגדן הנהלים.
המשרד גיבש במרץ 2014 טיוטה לאוגדן נהלים מעודכן, שנוספו בו כללים חיוניים להפעלת חופים כגון מספר הבקרות שעל הפיקוח על החופים לערוך בחופים שבהם אסורה הרחצה.
:שם הדוח משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 עד מועד סיום הביקורת, יולי 2014 ,14 שנים מאז שמשרד הפנים העביר את האחריות למימון הפעלת חופי הרחצה לרשויות המקומיות, עדיין לא היה ביד י משרד הפנים אוגדן מעודכן ומאושר, שיקבץ בתוכו את הנהלים הנוגעים לפיקוח על חופי הרחצה.
לדעת משרד מבקר המדינה, הכנתו והפצתו של אוגדן מעודכן בקרב כלל הגורמים הנוגעים בדבר עשויה לשפר את עמידתן של הרשויות המקומיות בהוראות הדין החלות עליהן בתחום חופי הרחצה, ולשפ ר את הפיקוח והבקרה של המשרד בתחום זה.
חופי הים וחופי הכנרת משמשים את האוכלוסייה בישראל לשם בילוי ופנאי, והמתרחצים בהם סומכים על המדינה ועל הרשויות המקומיות כי ידאגו לבטיחות הרחצה בהם וימנעו סיכונים לחיי אדם.
משרד הפנים ער לכך שמספרם המצומצם של החופים המותרים לרחצה בישראל אינו מספיק לצורכי האוכלוסייה, וכי מחסור זה בחופים מותרים לרחצה עלול להביא לפגיעה בחיי אדם.
אף על פי כן המשרד לא פעל להגדלת מספרם של החופים המותרים לרחצה.
ממצאי הביקורת מלמדים כי הטיפול הכולל של משרד הפנים בחופי הרחצה לוקה בחסר, המשרד לא וידא שהרשויות המקומיות ערכו סקרי סיכונים כמתבקש ולא ריכז באופן שיטתי נתונים על מקרי טביעה, בין אם הסתיימו במוות ובין אם הסתיימו בהצלה, כדי שאפשר יהיה לנתחם ולהפיק מהם לקחים.
כמו כן נמצאו ליקויים רבים במישור הפרטני - במערך הפיקוח שהפעיל משרד הפנים, ל רבות טיפול חסר בליקויים, חלקם עלולים להביא לסיכון מתרחצים, שהפיקוח עצמו העלה בחופים מסוימים ומעקב בלתי מספק של המשרד אחר הפעולות שעשו הרשויות המקומיות לתיקון הליקויים.
מציאות זו נבעה בין היתר מהעובדה שהמשרד לא פעל למציאת כלי אכיפה אפקטיביים שישמשו נגד הרשויות המקומיות שלא פעלו לתיקון הליקויים.
על מנכ"ל משרד הפנים לפעול להגדלת מספרם של החופים המותרים לרחצה; כמו כן עליו לעשות לריכוז מרב הנתונים על כל מקרי הטביעה לסוגיהם, כדי שאפשר יהיה לנתחם, ללמוד את מסקנותיהם ולישמן, ובכך להקטין את הסיכון לחיי אדם.
עוד עליו לקבוע את מתכונת פעולתו של מערך הפיקוח ולוודא כי ה וא עוקב ביעילות אחר תיקון ליקויי הבטיחות בידי הרשויות המקומיות.
נוסף על אלה עליו לפעול למציאת כלי אכיפה אפקטיביים, שניתן יהיה להפעילם בשעת הצורך נגד הרשויות המקומיות.
על המועצות האזוריות חוף אשקלון, תמר וע מק חפר לדאוג לכך שהחופים שבתחומן יהיו בטוחים לרחצה, לרבות באמצעות תיקון מידי של הליקויים שמעלה משרד הפנים.
שם הדוח: משרד הבינוי - רשות מקרקעי ישראל - רישום זכויות במקרקעין שבניהול רשות מקרקעי ישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 מבוא .
חוק המקרקעין קובע כי עסקה במקרקעין חייבת ברישום הזכויות בפנקס המקרקעין המתנהל בלשכת רישום מקרקעין, ואם לא נגמרה ברישום זכויות, רואים אותה רק כ"התחייבות לעשות עסקה".
רישום הזכויות ניתן לביצוע רק לאחר שהושלמו שתי פעולות עיקריות: (א) רישום פרצלציה: חלוקת המקרקעין לחלקות רישום נפרדות התואמות את המגרשים לפי תכנית מפורטת; תהליך הכרוך בהכנת תצ"רים ורישומן בפנקסי המקרקעין.
(ב) רישום בית משותף: כאשר על חלקה יש יותר מיחידת דיור אחת, יש להכין תשריט רישום בית משותף של המבנה והקרקע לי חידות דיור ולרשום כל יחידת דיור וזכויות יה כתת -חלקה בפנקס הבתים המשותפים.
במקרים רבים לא נעשו פעולות אלה, ולכן לגבי יחידות דיור רבות לא נרשמו הזכויות.
רישום הזכויות מבטיח כי מבצע עסקה במקרקעין יקבל מידע מלא ומדויק בדבר הזכויות שהוא רוכש ושעבודים או מגבלות אחרות החלים על המקרקעין.
רישום הזכויות אינו ניתן לערעור, אלא במקרים נדירים, והוא בגדר הוכחה חותכת לבעלות קניינית על מקרקעין.
התוצאות המעשיות של אי -רישום הזכויות ביחידות דיור הן, בין היתר, פגיעה בהגנה על זכות הקניין של רוכש יחידת הדיור, הגבלת סחירותן של יחידות דיור שלא נרשמו הזכויות לגביהן והפחתה במחירן בהשוואה ליחידות דיור זהות שנרשמו בהן הזכויות.
מצב שבו אין רישום זכויות בדירות נוגד את האינטרס הציבורי , שכן, בין היתר, הוא פוגע ביציבות המשפטית והכלכלית של בעלי הזכויות ועלול להגביר את הנטל הבירוקרטי.
זאת ועוד, אי -רישום זכויות בפנקס המקרקעין א ינו מאפשר לנהל רישום מרוכז ומסודר של מארג הזכויות במקרקעין בישראל.
ממשלות ישראל ראו חשיבות רבה בקידום רישום הזכויות.
הדבר בא לידי ביטוי הן בהחלטות שקיבלו בעניין זה והן בוועדות שהקימו לבחינה וקידום של הסוגיה ובאימוץ המלצותיהן.
על פי חוק רשות מקרקעי ישראל, רמ"י מופקדת על ניהול מקרקעי ישראל, והמועצה קובעת את מדיניות הקרקעות שלפיה ינוהלו המקרקעין, מפקחת על פעולת רמ"י ומאשרת את תקציבה.
החוק קובע כי אחד מתפקידיה של רמ"י הוא "קידום הרישום של הזכויות במקרקעי ישראל בפנקסי המקרקעין".
כמו כן, בהחלטתה מיולי 1991 הטילה הממשלה על רמ"י את האחריות לקידום רישום הזכויות.
על פי אומדן של רמ"י מדצמבר 2013 , על המקרקעין שבניהולה נבנו כ- 1,050,000 יחידות דיור, ומהן בכ - 330,000 יחידות (כ -31%) לא נעשה רישום זכויות.
זכויות באותן יחידות דיור רשומות ומנוהלות בספר הנכסים ובקובץ המשכנים של רמ"י - רישום האמור להיות תחליף זמני לרישום זכויות על פי חוק המקרקעין.
יצוין כי הרישום בספר הנכסים ובקובץ המשכנים הוא מינהלי בלבד, ואין די בו לעגן את זכויות הרוכשים.
מסמכים הנוגעים לתיאור המקרקעין ויחידות הדיור הבנויות עליהם, וכן זכויות הרוכשים במקרקעין, מנוהלים גם בידי חברות וקבלנים ועורכי דין מטעמם.
רישום זה נועד להיות זמני, עד שאותן חברות ירשמו את הזכויות בפנקס המקרקעין.
חשיבות רישום הזכויות קיבלה משנה תוקף לאחר שבשנת 2009 החליטה הממשלה על המשך הרפורמה ברמ"י, שנדבך מרכזי בה הוא צמצום החיכוך שבין החוכרים לרמ"י על ידי העברתם מחכירה לבעלות.
לשם כך יש לבצע קודם כול את הפעולות המאפשרות רישום זכויות; קרקעות שלא הושלמו לגביהן פעולות אלה, אי-אפשר להעביר בעלות עליהן, ובכך יש פגיעה גם במטרות הרפורמה ברמ"י.
:שם הדוח משרד הבינוי - רשות מקרקעי ישראל - רישום זכויות במקרקעין שבניהול רשות מקרקעי ישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 .
בחודשים פברואר-אוגוסט 2014 בדק משרד מבקר המדינהאת פעולות רמ"י לקידום רישום זכויות בפנקסי המקרקעין ולמימוש אחריותה לרישום זכויות החכירה בלשכות רישום המקרקעין, כפי שהטילה עליה הממשלה.
כמו כן נבחנה מידת יישומן של המלצות הוועדות הנוגעות להבטחת רישום זכויות רוכשי יחידות דיור - המלצות שאומצו הן בידי הממשלה, הן בידי המועצה.
בדיקות השלמה נעשו במשרד הבינוי, ברשם הקבלנים שבמשרד הבינוי, במפ"י, באגף לרישום והסדר מקרקעין שבמשרד המשפטים, במינהל התכנון שבמשרד הפנים ובאגף התקציבים שבמשרד האוצר.
כאמור, חוק המקר קעין קובע כי עסקה במקרקעין טעונה רישום, וכי עסקה שלא נגמרה ברישום רואים אותה כהתחייבות לעשות עסקה.
כמעט כל עסקאותיה של רמ"י (למעט הקצאות לזמן קצר) טעונות רישום.
האחריות לקידום רישום הזכויות הוסדרה, כאמור, בחקיקה: בחוק רשות מקרקעי ישראל נקבע כי קידום רישום הזכויות בפנקסי המקרקעין הוא מתפקידיה של רמ"י.
בהחלטה מיולי 1991 הטילה הממשלה על רמ"י את האחריות לקידום רישום זכויות החכירה בלשכות רישום המקרקעין וקבעה כי רמ"י תיערך לקיום מעקב סדיר ומתועד על הרישום.
כדי לקדם את רישום הזכויות מינתה הממשלה בשנים 2004 -1996 שלוש ועדות, ואלה המליצו על הדרכים לעשות כן ואף על הקצאת המשאבים המתאימים לכך, כמפורט להלן: 1.
"הוועדה לרפורמה במדיניות מקרקעי ישראל" בראשותו של פרופ ' בעז רונן (להלן - ועדת רונן) מונתה באוקטובר 1996 והגישה את המלצותיה באפריל 1997.
אלואומצו בידי הממשלה ביוני אותה שנה.
"הוועדה הבין -משרדית לרישום זכויות במקרקעין" בראשות מר אלי דליצקי (להלן - ועדת דליצקי) הוקמה על פי החלטת ממשלה בינואר 1997 .
הוועדה המליצה על דרכים להבטחת רישום זכויות רוכשים בדירות במועד אכלוסן וזירוז רישום הדירות שבנייתן הסתיימה בעבר , על ידי חקיקה ואמצעים אחרים.
היא הגישה את המלצותיה לממשלה באפריל 1998 , והממשלה אימצה אותןבאוגוסט אותה שנה .
בהתאם להמלצת ועדת דליצקי הוקמה ועדת היגוי, בקרה ומעקב10 (להלן - ועדת ההיגוי), שתפקידיה הם ליווי לצורך מעקב אחר יישום המלצות ה וועדה בכל אחד מהתחומים ; בקרה על יישומן; דיווח תקופתי לממשלה על התקדמות מצב הרישום; והמלצה לממשלה על תיקונים בהמלצות במהלך מימושן, אם יידרשו כאלה .
ועדת ההיגוי הורכבה מנציגי משרד הבינוי, משרד הפנים, רמ"י ומפ"י, ובראשה עומד נציג משרד האוצר.
במסגרת עבודתה מסתייעת ועדת ההיגוי בחברה פרטית (להלן - החברה).
"הוועדה הציבורית לרפורמה במינהל מקרקעי ישראל" בראשות מר יעקב גדיש (להלן - ועדת גדיש) הוקמה במאי 2004 .
ועדת גדיש הגדירהאת מטרות הפעולה העיקריות של .
10 ועדה זו קרויה גם"הוועדה הבין -משרדית לזירוז רישום זכויות במקרקעין" .
שם הדוח: משרד הבינוי - רשות מקרקעי ישראל - רישום זכויות במקרקעין שבניהול רשות מקרקעי ישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 רמ"י (שנקראה באותה עת "מינהל מקרקעי ישראל") , את ה מבנה שלה ואת דרכי פעולתה, לרבות בחינת הדרכים לצמצום החיכוך שבין האזרח ל רמ"י ולהגברת מערך השיווק וזמינות הקרקע לצ ורכי פיתוח במדינת ישראל.
הוועדה אף הצביעה על יישום חלקי של המלצות ועדת דליצקי והמליצה על פעולות לקידום רישום זכויות במקרקעין.
ועדת גדיש הגישה לממשלה את המלצותיה במרץ 2005, וזו אישרה אותן ביוני אותה שנה.
תהליך רישום זכויות במקרקעין .
שיטת הרישום הנהוגה בארץ משנת 1928 היא שיטה המחלקת את הקרקעות במדינה לגושי רישום ולחלקות.
לכל חלקה מוסדרת יש דף זכויות בפנקס הזכויות ושם נרשמים בעלי הזכויות.
רישום זכויות המשתכן כרוך בשל ושה שלבים : רישום הפרצלציה , רישום בית משותף ורישום זכויות המשתכן בנכס.
תהליך רישום הזכויות מורכב ומחייב שיתוף פעולה של כלל המעורבים בו, ובהם גופים ממשלתיים כמו רמ"י, משרד הבינוי, מפ"י, משרד הפנים (הוועדות המקומיות לתכנון ובנייה) ולשכת רישום המקרקעין שב אגף לרישום והסדר מקרקעין (להלן - לשכת הרישום) 11 , וכן גורמים פרטיים כמו יזמים, קבלנים וחברות משכנות.
סוגיית המורכבות של תהליך הרישום, כמו גם שיתוף הפעולה הנדרש בין הגופים והגורמים המעורבים, עמדה לפתחה של ועדת דליצקי.
בעניין זה ציינה הוועדה: "לנוכח היקפי הרישום המוגברים והתהליכים אותם יש לערוך במקביל על מנת לקצר את לוחות הזמנים ולייעל את התהליך, נדרש תאום באשר לתכניות העבודה ולקצב הביצוע של כל אחד מהגופים, והקשר בינו לבין הגופים האחרים".
לשם שיפור התיאום בין המעורבים ב פעולות הרישום הוקמה בשנת 1998 .
ועדת ההיגוי הוועדה מתכנסת אחת לארבעה חודשים ודנה בסוגיות המעכבות את תהליך הרישום ובפתרונות האפשריים להן.
הוועדה גם שותפה לגיבוש תכניות העבודה של הגופים שנציגיהם חברים בוועדה בתחום הרישום ועוקבת אחר ביצועיהם.
סוגיית החשיבות והמורכבות של תהליך הרישום עלתה בדיוני הנהלת רמ"י, ועמדתה בעניין זה משתקפת בהחלטתה מיוני 200212 שדנה בהמלצות ועדת דליצקי.
בהחלטה הדגישה הנהלת רמ"י את השלכות אי-הרישום, בייחוד על רמ"י עצמה: "הגופים, אשר נגרם להם נזק ישיר כתוצאה מאי -רישום פרצלציה, , ציבור האזרחים, ]רמ"י[ הם: מינהל מקרקעי ישראל קבלנים/יזמים ובנקים למשכנתאות.
הנזק שנגרם לקבלנים/יזמים ולבנקים למשכנתאות, כמו גם זה הנגרם לאזרחים, מופנה ישירות .
לגופים האחרים ]רמ"י[ ובאופן המעשי כלפי המינהל המעורבים ברישום פרצלציה, ואשר יישום ההמלצות מונח ל פתחם, אין נזק ישיר: משרד (מרכז מיפוי ישראל) ומשרד המשפטים (אגף ]משרד הבינוי[ הפנים, משרד הבינוי והשיכון רישום והסדר מקרקעין).
חייב להגדיר אצלו ]רמ"י[ המסקנה המתבקשת היא שהמינהל כאינטרס ראשון במעלה נושא רישום הפרצלציה" (ההדגשות במקור).
11 לשכתהרישום אחראית לניהול פנקסי המקרקעין ותיקי הפעולה המכילים את אוסף התעודות והמסמכים ששימשו יסוד לרישום.
:שם הדוח משרד הבינוי - רשות מקרקעי ישראל - רישום זכויות במקרקעין שבניהול רשות מקרקעי ישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 המינה לשכלל את תהליך המעקב והבקרה כמומלץ ע"י הוועדה ]רמ"י[ ל(ומבלי להמתין ליישום ההמלצות ע"י הגופים האחרים)" (ההדגשה אינה במקור).
אגף התקציבים שבמשרד האוצר ציין בתשובתו מנובמבר 2014 כי לרישום הזכויות חשיבות כלכלית רבה, וכי הוא שותף לתפיסה שבבסיס פעולות הביקורת אשר לחשיבות האצת הליכי הרישום, שכן זו חיונית לעידוד הפעילות הכלכלית במשק בכלל ובמקרקעין שבניהול רמ"י בפרט.
ליקויים ביישום המלצות ועדות ממשלתיות והחלטות המועצה לקידום רישום הזכויות .
נכון לשנת 1998 היו על מקרקעי ישראל כ - 420,000 יחידות דיור שבהן טרם נרשמו הזכויות.
ועדת דליצקי העריכה שיישום המלצותיה ישיג שתי מטרות: הזכויות ביחידות דיור אלו יירשמו בתוך שלוש עד חמש שנים; ותימנע הצטברות יחידות דיור בלתי -רשומות נוספות .
ואולם הביקורת העלתה כי אף שחלפו כ -16 שנים מאז אימ צה הממשלה את המלצות הוועדה, נכון לדצמבר 2013 עמד מצאי יחידות הדיור שבהן טרם נרשמו הזכויות על כ - 330,000 .
זאת ועוד, משרד מבקר המדינה העלה שהמלצות של ועדת דליצקי ושל ועדת גדיש בעניין רישום הזכויות לא יושמו במלואן (ראו פירוט בהמשך).
בתשובתה לממצאי הביקורת מנובמבר 2014 ציינה רמ"י (להלן - תשובת רמ"י): "תהליך הרישום על כל שלביו, תלוי באישור וחתימה של גורמים נוספים במשק.
רמ"י נתקלת בקשיים בעבודה השוטפת והסדורה מול גורמים אלה, והמשמעות היא עיכובים ברישום ואי יכולת לאכוף ביצוע על השותפים לתהליך".
רמ"י הוסיפה כי לא ניתן יהיה לקדם את הרישום באופן משמעותי ללא שיתוף פעולה והעלאת הנושא לראש סדר העדיפויות אצל כל הגורמים השותפים לתהליך, ובכלל זה התחייבות ללוחות זמנים, פישוט תהליכים וייעולם.
לדעת משרד מבקר המדינה, מורכבותו של תהליך רישום הזכויות דורשת שיתוף פעולה והתגייסות של כל הגופים המעורבים בתהליך.
אולם ראשית לכול נדרשת רמ"י, שנקבעה בהחלטת הממשלה כאחראית לתהליך הרישום, לבצע אצלה את כל הפעולות המתחייבות מאחריותה לשם יישום המלצות הוועדות הממשלתיות והחלטות המועצה והחלטותיה של רמ"י עצמה.
נדרש שרמ"י תחזק את השליטה והבקרה על המידע הנוגע לניהול תהליכי הרישום שלה, על כל שלביהם; שתגבש ותיישם תכנית עבודה אפקטיבית כדי להשלים את רישום הזכויות בכל יחידות הדיור שנבנו על מקרקעי ישראל; ושתמשיך ותעמיק את פעילותה כדי לאכוף את רישום הזכויות על הגורמים השונים.
יישום פעולות אלו עשוי לתרום משמעותית לשכלול תהליך רישום הזכויות ולקידומו.