HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
החוק קובע כי "חברה ממשלתית תפעל לפי השיקולים העסקיים שעל פיהם נוהגת לפעול חברה לא ממשלתית.
על פי חוק החברות הממשלתיות הוקמה רשות החברות הממשלתיות (להלן - הרשות).
תפקידיה העיקריים הם לייעץ לממשלה ולשרים; לייעץ לחברות הממשלתיות ולסייע להן בניהול עסקיהן; לטפל לפי הנחיות הממשלה בעניינים המשותפים לכלל החברות הממשלתיות; .
לעקוב ברציפות אחר הפעילות של כל אחת מהחברות הממשלתיות; לבדוק את הדוחות שכל החברות מגישות לה ולהעיר להן ולשרים את הערותיה באשר לדוחות שבדקה; לטפל ולסייע בהקמה ובפירוק, בסידור ובחידוש, בארגון ובמיזוג של חברות ממשלתיות ובמכירת מניותיהן; לייעץ לממשלה בעניינים הנוגעים להפרטה ולבצע את ההחלטות בנושא ההפרטה.
לפי נתוני הרשות, בסוף שנת 2004 היו פעילות 93 חברות ממשלתיות, חברות בנות ממשלתיות וחברות מעורבות, ובסוף שנת 2005 היו פעילות97 .
סך ההכנסות של החברות הממשלתיות והמעורבות העסקיות גדל מכ - 69.
33 מיליארד ש"ח בשנת 2003 לכ- 70.
21 מיליארד ש"ח בשנת 2004 , גידול ריאלי של כ - 1.
תשואת הרווח על ההון העצמי .
1 חברה מעורבת מוגדרת בחוק כ"חברה שאינה חברה ממשלתית ואשר מחצית או פחות מכוח ההצבעה באספותיה הכלליות או הזכות למנות מחצית או פחות ממספר הדירקטורים שלה הם בידי המדינה".
מעקב ובקרה על החברות הממשלתיות 119 .
בחברות הממשלתיות והמעורבות העסקיות הייתה כ - 16.
1% בשנת 2004 , לעומת תשואות שליליות בשיעור של 2.
סך הדיבידנד שהממשלה קיבלה מהחברות העסקיות בשנת 2004 היה146 מיליון ש"ח, לעומת131 מיליון ש"ח בשנת 2003 .
באפריל-ספטמבר 2005 בדק משרד מבקר המדינה את פעולות המעקב והבקרה של הרשות בנוגע לחברות הממשלתיות; בכמה עניינים נגעה הביקורת לפעולות של שרים.
עניינים אחדים עודכנו למאי 2006 .
ביוני -דצמבר 2006 , לסירוגין, נסקר אופן הטיפול של הרשות בנוגע להנהגת משטר תאגידי בחברות הממשלתיות.
הביקורת התמקדה באמצעי הבקרה שהרשות משתמשת בהם לצורך מעקב אחר פעילות החברות, כדי שתוכל לעמוד על הגשמת מטרותיהן, על התנהלות עסקיהן, על מצבן הכספי ועל מדיניות השכר שלהן.
מלבד זאת נבדקו תהליכי מינוים של דירקטורים ויושבי ראש דירקטוריונים בחברות וכן תהליכי מינוים של רואי חשבון ויועצים משפטיים בחברות.
בביקורת לא נכלל תחום ההפרטות של החברות והשינויים המבניים הנעשים בהן, תחום שהרשות הקדישה לו רבים ממשאביה בתקופת הבדיקה2.
הביקורת נעשתה ברשות, בוועדה לבדיקת מינויים לדירקטורים בחברות הממשלתיות (להלן- ועדת המינויים) וב-11 חברות ממשלתיות וחברות בנות: ב"בתי זיקוק לנפט בע"מ" (להלן - בז"ן) ובחברה הבת, "גדיב תעשיות פטרוכימיה בע"מ" (להלן - גדיב); ב"חברת חשמל לישראל בע"מ" (להלן - חח"י) ובחברה הבת, "החברה הלאומית לאספקת פחם בע"מ" (להלן - חברת הפחם); ב"מקורות חברת מים בע"מ" (להלן - מקורות) ובחברה הבת , "שירותים חשמליים מכניים בע"מ"; בחברת "תשתיות נפט ואנרגיה בע"מ" (להלן - תש"ן) ובחברה הבת, "קו מוצרי דלק בע"מ" (להלן - קמ"ד); ב"חברה לחקר ימים ואגמים לישראל בע"מ" (להלן - חיא"ל); ב"מכון הגיאופיסי לישראל בע"מ" (להלן - מג"י); וב"חברה לפיתוח חוף אילת בע"מ" (להלן - חפח"א).
ההוראות בדבר מינוי דירקטורים מטעם המדינה חוק החברות הממשלתיות קובע כי דירקטור מטעם המדינה בחברה ממשלתית יתמנה על ידי שר האוצר והשר שנקבע לפי החוק שהוא האחראי על ענייני החברה (להלן - השרים), לאחר שיתייעצו עם ועדת המינויים.
דירקטורים בחברות ממשלתיות יתמנו מקרב הציבור ומקרב עובדי המדינה.
בחברה שהמדינה ממנה בה את כל הדירקטורים, למעט הדירקטורים החיצוניים, לא יעלה מספרם הכולל של חברי הדירקטוריון, לרבות הדירקטורים החיצוניים, על 12 .
בחברה ממשלתית המעסיקה לפחות 100 עובדים, נקבע בתקנות 3 כי ימו נו שני דירקטורים מקרב עובדי החברה.
דירקטור מתמנה למשך שלוש שנים, וניתן למנות מחדש דירקטור שתקופת כהונתו פקעה.
לחוק החברות הממשלתיות קובע, כי כשיר לשמש כדירקטור מטעם המדינה בחברה ממשלתית מי שהוא תושב ישראל שמלאו לו 25 שנה לפחות, ושמתקיים בו אחד מאלה: 1 .
הוא בעל תואר אקדמי או שהשלים לימודי השכלה גבוהה אחרת בתחום עיסוקה העיקרי של החברה; .
2 הפרטות אל-על, בזק ובתי הזיקוק , ושינויים מבניים במשקי החשמל ו המים, בנמלי הים וברכבת ישראל.
3 ,)תקנות החברות הממשלתיות (כללים לקביעת נציג נבחר מקרב עובדי החברה כדירקטור התשל"ז- 1977.
הוא בעל ניסיון של חמש שנים לפחות באחד מאלה או שהוא בעל ניסיון מצטבר של חמש שנים לפחות בשניים או יותר מאלה: (א) תפקיד בכיר בתחום הניהול העסקי של תאגיד בעל היקף עסקים משמעותי.
(ב) כהונה ציבורית בכירה או תפקיד בכיר בשירות הציבורי.
(ג) תפקיד בכיר בתחום עיסוקיה העיקריים של החברה.
סעיף 24 (ג) לחוק קובע כי מי שהוא בעל השכלה גבוהה כאמור לעיל ומקיים אחד משלושת התנאים שפורטו לעיל באשר לניסיון הנדרש, כשיר לכהן כי ו"ר דירקטוריון של חברה ממשלתית.
במקרים חריגים ניתן לבחור לתפקיד יו"ר דירקטוריון את מי שאינו עומד בדרישות ההשכלה, בתנאי שהוא עומד בכל התנאים האלה: 1.
הוא בעל ניסיון מצטבר של12 ,שנים לפחות בתפקיד בכיר או בכהונה ציבורית בכירה מתוכן שש שנים לפחות בגופים בעלי היקף פעילות שאינו נופל מזה של החברה שהוא מועמד לכהן בה.
הוועדה לבדיקת מינויים אישרה שקיימים נימוקים מיוחדים לבחירה עוד קובע חוק החברות הממשלתיות שאין למנות לתפקיד דירקטור, בין היתר, שר, סגן שר או חבר כנסת; אדם מקרב הציבור אשר עיסוקיו האחרים עלולים ליצור ניגוד עניינים בינם ובין היותו דירקטור באותה חברה; אדם שיש לו זיקה כלכלית לחברה או שיש לו קשר אישי להנהלת החברה.
סעיף 18 ג לחוק החברות הממשלתיות קובע כי "מצאה הוועדה לבדיקת מינויים כי למועמד.
יש זיקה אישית, עסקית או פוליטית לשר משרי הממשלה, לא תמליץ על מועמדותו זולת אם מצאה כי יש לו כישורים מיוחדים בתחומי פעולתה של החברה, או שקיימים לגביו שיקולים של כשירות מיוחדת אחרת בנוסף לתנאי הכשירות הנדרשים לפי חוק זה לאותה הכהונה".
עוד נקבע כי "לעניין חוק זה, לא יראו בחברות במפלגה כשלעצמה זיקה אישית או פוליטית".
בהנחיות של היועץ המשפטי לממשלה (הנחייה 6.
5000 מנובמבר 2003 ) צוין כי "אינדיקציה לקיומה של זיקה יכולה להיות כאשר מועמד כיהן, או מכהן, במשרה שלפי טיבה מסתבר ממנה חשש לקרבה או לזיקה פוליטית או אישית כגון: היותו של אדם יועץ או עוזר לשר משרי הממשלה; עבודה משותפת ק רובה בפעילות מפלגתית עם שר משרי הממשלה; מתן שירות לקידום עניינו הפוליטי, או האישי, של שר משרי הממשלה, או לקידום ענייני מפלגתו; חברות פעילה במוסד, או בגוף של מפלגתו של שר משרי הממשלה, היותו של המועמד קרוב מדרגה ראשונה לאדם בעל זיקה לשר משרי הממשלה וכיוצא באלה".
מינוי חברי הוועדה לבדיקת מינויים ועדת המינויים הוקמה ביולי 1993 , ועל פי חוק החברות הממשלתיות היא כוללת יו"ר ושני חברים נוספים.
יו"ר הוועדה הוא מי שכשיר לכהן כשופט בבית משפט מחוזי, שייבחר על ידי היועץ המשפטי לממשלה; חבר נוסף הוא איש ציבור בעל כשירות כמפורט בחוק, שיקבע יו"ר הוועדה, לפי הענין, מתוך רשימה של אנשי ציבור ששר האוצר ושר המשפטים קבעו לעניין זה; החבר השלישי בוועדה הוא נציג הרשות.
בחוק לא נקבע משך כהונתם של חברי ועדת המינויים.
בתקופת הביקורת היו ברשימת אנשי הציבור שקבעו שר האוצר ושר המשפטים 16 .
אנשים מלבד יו"ר הוועדה במכתב לשר המשפטים מפברואר 2000 ציינה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה כי יש מקום לקצוב את תקופת כהונתם של חברי ועדת המינויים לתקופה של שלוש שנים, כפי שמקובל בחוק החברות הממשלתיות באשר לדירקטורים בחברות ממשלתיות.
ברשימת חברי ועדת המינויים כלולים תשעה חברים ותיקים, ששבעה מהם מונו ב - 1993 ושניים נוספים ב- 1995 ; בנובמבר 2004 נוספו לרשימה עוד חמישה חברים, ובספטמבר 2005 ,נוספו עוד שניים מעקב ובקרה על החברות הממשלתיות 121 .
ותקופת כהונתם הוקצבה לשלוש שנים.
יו"ר הוועדה הקודם כיהן בה מאז 1999 , וסיים את כהונתו בסוף 2005 .
לדעת משרד מבקר ה מדינה, רצוי לקצוב גם את תקופת כהונתם של החברים הוותיקים בוועדת המינויים.
שרת המשפטים דאז, ציפי לבני, ציינה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מינואר 2006 כי "לגופו של עניין אף אני בדעה כי יש צורך בקציבת הכהונה".
בפברואר 2006 שלחו שר האוצר דאז, אהוד אולמרט, ושרת המש פטים דאז, ציפי לבני, הודעות לתשעת החברים הוותיקים בוועדה, כי בעקבות ביקורת מבקר המדינה החליט היועץ המשפטי לממשלה כי יש לקצוב גם את תקופת כהונתם, כך שכהונתם של כל תשעת החברים הוותיקים תסתיים בתקופה שבין 1.
בחירת מועמדים על ידי הוועדה לבדיקת מינויים חוק החברות הממשלתיות קובע שדירקטור יתמנה על ידי השרים לאחר שיתייעצו עם ועדת המינויים, וכן כי הדירקטוריון יבחר באחד מחבריו לתפקיד יו"ר הדירקטוריון; בחירה זו טעונה אישור של השרים, לאחר שיתייעצו עם ועדת המינויים.
השרים מגישים לוועדת המינויים טופס הצעה למינוי מועמד לתפקיד דירקטור בחברה כלשהי.
יועצי השרים מצהירים בטופס בחתימת ידם כי בדקו את האמור בשאלון שהמועמד מילא ואת המסמכים שצורפו לו, וכי פרט למידע שבשאלון אין ברשותם עוד מידע העשוי להיות רלוונטי לגבי המועמד, לרבות לעניין זיקה פוליטית, אישית או עסקית לשר משרי הממשלה.
על המועמד לכלול בשאלון פרטים על השכלתו ולצרף תעודות מתאימות, לכלול פרטים על ניסיונו בתחום הניהול העסקי ולצרף אישורים מתאימים, ולפרט אם יש לו זיקה אישית, עסקית או פוליטית לשר משרי הממשלה או אם יש לו זיקה כלכלית לחברה.
במקרה הצורך, הוועדה קובעת הסדרים למניעת מצב של ניגוד עניינים בשל עיסוקיו האחרים של המועמד.
על המועמד לחתום בפני עורך דין על תצהיר, שלפיו הפרטים שמסר בשאלון אמיתיים ומלאים.
בדוח קודם של מבקר המדינה מ - 19884 , צוין כי שרים בוחרים רבים ממועמדיהם לתפקיד דירקטורים מקרב חוג מכריהם ו קרוביהם.
עוד צוין כי הצהרותיהם של המועמדים לתפקיד דירקטורים באשר לכישוריהם ולזיקתם או להיעדר זיקתם לשר משרי הממשלה, אינן נבדקות.
בביקורת הנוכחית נמצא כי לא חל שינוי במצב: הוועדה לא נהגה לאמת הצהרות של מועמדים, ולפיכך לא איתרה מועמדים שלא המציאו לה את כל המידע.
שמות המועמדים לתפקידים השונים בחברות אינם מפורסמים ברבים, לפיכך הציבור אינו יכול למסור מידע המצוי בידיו על המועמדים, אשר ראוי להביאו לתשומת לב הוועדה.
הוועדה גם אינה מזמנת לריאיון, במקרה הצורך, מועמדים למשרות.
על החשיבות של אלה ניתן ללמוד מהדברים המובאים להלן (ראו גם בהמשך, בדבר מינויים במועצה הישראלית לצרכנות), המדגימים כיצד מתנהלים המינויים למשרות דירקטורים: .
4 דוח מבקר המדינה עלמינוי דירקטורים בחברות ממשלתיות ( 1988.
בפברואר 2002 מינו שר הבינוי והשיכון דאז, נתן שרנסקי, וראש הממשלה דאז, אריאל שרון, כאחראי על הרשות באותו מועד, את רעייתו של מי שהיה יועץ ראש הממשלה מאז מרס 2001 לתפקיד דירקטורית ב"אגודה לתרבות הדיור".
כהונתה הסתיימה בפברואר 2005 .
באוגוסט 2003 ,הציעו שר התקשורת דאז, אהוד אולמרט, ושר האוצר דאז, בנימין נתניהו לוועדת המינויים למנות את המועמדת גם לתפקיד דירקטורית בחברת "בזק - החברה הישראלית לתקשורת", אולם הטיפול בהצעה הופסק באוקטובר 2003 .
בדצמבר 2003 הציעו שר התשתיות הלאומיות דאז, יוסף פריצקי, ושר האוצר דאז, בנימין נתניהו, לוועדת המינויים למנות את המועמדת לתפקיד דירקטורית בחברת תש"ן.
על טופס הצעת המינוי שהוגש לוועדת המינויים חתמו יועצי השרים, ונכללה בו גם הצהרה סטנדרטית כי "אין ברשותנו מידע אחר שעשוי להיות רלבנטי לגבי המועמדת פרט לזה שבשאלון לרבות לעניין זיקה פוליטית, אישית או כלכלית לשר משרי הממשלה".
בשאלון על פי הנוסח מאוגוסט 2003 שהמציאה המועמדת לוועדת המינויים, היא לא התייחסה לכך שיש לה זיקה לראש הממשלה.
ועדת המינויים דנה במועמדותה של המועמדת לתפקיד דירקטורית בחברת תש"ן בדצמבר 2003 , ובפרוטוקול הדיון צוין כי אין לה זיקה לשר משרי הממשלה.
בינואר 2004 חתמו השרים על כתב המינוי שלה לתפקיד דירקטורית בתש"ן לתקופה של שלוש שנים.
לדעת משרד מבקר המדינה, מעצם העובדה שבעלה של המועמדת הועסק כיועץ לראש הממשלה, הייתה לרעייתו-המועמדת - זיקה אישית לראש הממשלה.
זיקה אישית מעין זו חייבה גילוי בשאלון המועמדות גם לפני הנחיית היועץ המשפטי לממשלה מנובמבר 2003 , שהבהירה כי זיקה יכולה להיווצר גם בגין קרבה ראשונה בין המועמד לבעל הזיקה.
הכללת עניין הזיקה האמורה בשאלון לא הייתה אלא מתן ביטוי מפורט לנורמה מהותית שהיית ה ידועה עוד קודם לכן.
לאור הנחיית היועץ המשפטי לממשלה תיקנה הרשות את השאלון, אולם זאת רק בחלוף חצי שנה - באפריל 2004 .
במרס 2004 דנה ועדת המינויים בהצעת דירקטוריון תש"ן למנות את המועמדת גם לתפקיד דירקטורית בחברה הבת קמ"ד.
המועמדת מילאה בינואר 2004 שאלון, טרם עדכון הנוסח, וגם במקרה זה היא לא התייחסה לכך שיש לה זיקה.
הדיון בעניינה של המועמדת התעכב, ומשחודש בנובמבר 2004 , לא ביקשה ועדת המינויים מהמועמדת למלא מחדש שאלון על פי הנוסח מאפריל 2004 .
בנובמבר 2004 חתמו השרים על כתב המינוי של המועמדת לתפקיד דירקטורית בקמ"ד לתקופה של שלוש שנים.
לדעת משרד מבקר המדינה, הרשות וועדת המינויים היו צריכות לגלות ערנות באשר לנסיבות, וליישם באופן מידי את הנחיית היועץ המשפטי לממשלה.
לקראת הדיון במינוי המועמדת לתפקיד דירקטורית בקמ"ד בנובמבר 2004 , וכיוון שחלפו כעשרה חודשים מאז מילאה שאלון קודם, היה צורך להקפיד על כך שהיא תמלא את השאלון המעודכן שהוכן באפריל 2004.
שר התשתיות הלאומיות דאז, יוסף פריצקי, ציין בתשובתו למשרד מבקר המדינה מינואר 2006 , כי "ה דירקטורית שמינויה נדון בדוח, הוצעה ע"י שר האוצר.
עיינתי בקורות חייה ובשאלון שמילאה והם נראו לי סבירים.
כפי שצוין בדוח, הדירקטורית כלל לא ציינה כי יש לה, או לבן זוגה, זיקה כלשהי לשר משרי הממשלה, ולמיטב זיכרוני, באותה תקופה כלל לא ידעתי כי היא רעייתו של יועץ ראש הממשלה".
מעקב ובקרה על החברות הממשלתיות 123 .
בתשובת הרשות למשרד מבקר המדינה מינואר 2006 צוין כי "במועד הדיון השני במועמדותה של המועמדת לדירקטוריון קמ"ד, לא נתבקשה בטעות המועמדת למלא מחדש שאלון, בנוסחו המעודכן המכיל התייחסות גם לזיקה של קרובי משפחה, אלא הוועדה הסתפקה בהצהרת המועמדת כי לא חל כל שינוי בפרטי השאלון.
כיום נוהגת הוועדה לדרוש ממועמדים, אשר חלפו למעלה מששה חודשים מיום שמילאו את השאלון לראשונה, למלא שאלון חדש".
לאחר הביקורת, משאותרה הזיקה, פנתה במרס 2006 סגנית היועצת המשפטית של הרשות לוועדת המינויים, כדי שזו תדון מחדש במינוי הדירקטורית בקמ"ד.
היא ציינה כי לדעתה לא מתקיימת לגביה דרישת "הכישורים המיוחדים" הנדרשת בחוק החברות הממשלתיות כשקיימת זיקה, ולפיכך המינוי אינו עומד בדרישות החוק.
עוד ציינה סגנית היועצת המשפטית כי הרשות איפשרה לדירקטורית להביא מידע נוסף בעניין זה בפני הוועדה, אולם עד היום לא נתקבלה ממנה כל תשובה.
לאור זאת היא הציעה לוועדה לבחון את הצורך בהפסקת כהונתה כדירקטורית בקמ"ד.
בישיבתה במרס קבעה הוועדה כי אין למועמדת "כישורים מיוחדים".
הוועדה מצאה שיש מקום להפסיק את כהונתה בדירקטוריון קמ"ד.
בעקבות זאת הודיעה הדירקטורית על התפטרותה מחברותה בדירקטוריון קמ"ד.
עם זאת סברה הוועדה שאין מקום לדרוש את הפסקת כהונתה כדירקטורית בחברת תש"ן, לאור העובדה שהמועמדת מילאה את השאלון לפני שתוקן, ולכן תשובותיה אינן כוללות התייחסות לזיקה של קרובי משפחה.
לדעת משרד מבקר המדינה, היה מקום לדרוש את הפסקת כהונתה של הדירקטורית האמורה גם בחברת תש"ן, שכן במקרה זה זיקתה של המועמדת לראש הממשלה עקב עבודת בעלה כיועצו, חייבה על פי עקרונות המשפט הציבורי והמינהל התקין גילוי בשאלון המועמדות גם לפני הנחיית היועץ המשפטי מנובמבר 2003 ותיקון השאלון מאפריל 2004 .
בעקבות תלונה שקיבלה ועדת המינויים עלה חשד כי דירקטורית ודירקטור שמונו בספטמבר ובאוקטובר 2003 על ידי שר התיירות דאז, בנימין אלון, לכהן בחפח"א, לא הצהירו על זיקה פוליטית לשר.
מבדיקה שעשתה הלשכה המשפטית ברשות התברר כי הדירקטורית נכללה ברשימה משותפת של כמה מפלגות שהתמודדו בבחירות לכנסת ה -16 , שבה נכלל גם שר התיירות דאז, והדירקטור שימש רכז פורום האקדמאים במפלגתו של שר התיירות דאז.
בעקבות הבדיקה הוחלט להביא את מינוים לדיון מחודש בוועדת המינויים.
בספטמבר 2005 החליטה ועדת המינויים לבטל את מינוים לדירקטורים בחברת חפח"א ולהביא את המקרה לידיעתו של היועץ המשפטי לממשלה.
ב- 2003 היה שר האוצר דאז, בנימין נתניהו, השר האחראי ל"חברה הממשלתית למדליות ולמטבעות בע"מ" (להלן - החברה למדליות).
בנובמבר 2003 הציע שר האוצר לוועדת המינויים למנות מועמדת בעלת השכלה גבוהה בניהול כלכלי ובמינהל עסקים לתפקיד דירקטורית בחברה למדליות.
בעלה של המועמדת היה באותו מועד חבר מרכז הליכוד, ולפיכך הייתה לו זיקה לשר משרי הממשלה.
על טופס הצעת המינוי שהוגש לוועדת המינויים חתם יועץ שר האוצר, ונכללת בו ההצהרה כי "אין ברשותנו מידע אחר שעשוי להיות רלבנטי לגבי המועמדת פרט לזה שבשאלון, לרבות לעניין זיקה פוליטית, אישית או כלכלית לשר משרי הממשלה".
בשאלון בנוסחו טרם התיקון מאפריל 2004 , שהמועמדת המציאה לוועדת המינויים, היא לא התייחסה לכך שיש לה זיקה לשר משרי הממשלה.
ועדת המינויים דנה בנובמבר 2003 במועמדותהשל המועמדת לתפקיד דירקטורית בחברה למדליות ומצאה שהיא כשירה לכהן בתפקיד האמור.
בפרוטוקול הדיון צוין כי אין לה זיקה לשר משרי הממשלה.
באותו חודש חתם שר האוצר על כתב המינוי של המועמדת לתפקיד דירקטורית בחברה האמורה, לתקופה של שלוש שנים.
יצוין כי באוגוסט 2005 הפסיקה 124 דוח שנתי57ב .
המועמדת האמורה לכהן כדירקטורית בחברה למדליות, לאחר שנעדרה מארבע ישיבות רצופות של הדירקטוריון.
לדעת משרד מבקר המדינה, היה דרוש כי יועץ שר האוצר יביא לידיעת הוועדה את עניין הזיקה האמורה, שעה שהוא המציא לה את טופס הצעת המועמדות.
בתשובת ראש לשכת שר האוצר דאז, בנימין נתניהו, למשרד מבקר המדינה מינואר 2007 צוין כי "ח"כ בנימין נתניהו אינו מכיר את פרטי המקרה.
לפיכך מומלץ כי תפנה ליועצי השרים שטיפלו בענין, או למועמדים.
חשוב לציין כי השר מעורב בחלק הטכני של הליך מינוים של דירקטורים ויו"ר דירקטוריונים רק בשלב בו מובאים כתבי המינוי לחתימתו.
בכל השלבים הטכניים הקודמים לשלב זה, השר לא מעורב כלל ועיקר (כולל שלב מילוי השאלונים והעברתם לבדיקת הוועדה)".
יצוין כי במאגר המידע הממוחשב של הרשות לא נמצא כל המידע בנוגע לדירקטורים המכהנים שיש להם זיקה; יש לכך חשיבות, בעיקר בנוגע למינויים עתידיים שלהם כדירקטורים בחברות ממשלתיות אחרות.
רישום כזה התווסף למאגר המידע רק לגבי דירקטורים שמונו מפברואר 2005 .
המאגר כלל נכון למאי 2006 , רישום באשר ל-83 .
דירקטורים מכהנים לדעת משרד מבקר המדינה, לנוכח האמור לעיל יש לשכלל את מנגנון הבדיקה של הוועדה, כך שיאפשר פיקוח ובקרה אפקטיביים על המינויים בכלל, ועל ניגודי עניינים אפשריים בפרט.
בכלל זאת, ניתן לשקול, בין היתר: .
 לבחון דרכים לאמת, במקרה הצורך, את הכתוב בטפסים ובשאלונים המוגשים, בין השאר על ידי בדיקת רשימות חברי המרכז של המפלגות.
 לדרוש כי המועמד ימציא אסמכתות המאמתות את הצהרותיו בקשר לניסיון הנדרש על פי החוק; .
 לנסח את השאלון כך שיכלול גם חלק המכיל שאלות המיועדות למקרה שבו למועמד אין השכלה גבוהה, אולם יש לו ניסיון ניהולי מתאים, בהתאם להוראות החוק.
 לשקול להוסיף לשאלון סעיף כללי שבו יתבקש המועמד להצהיר על כל נגיעה שיש לו לתחום פעילות החברה ולעניין מינויו לבעל תפקיד בה.
לראיין מועמדים במקרים שבהם מתעורר צורך בבירור בקשר להתאמתם לתפקיד .
 לשקול חיובם של יועצי השרים בחתימה על תצהיר בפני עו"ד, בעת הגשת טופס הצעת מינוי לוועדת המינויים.
 לעדכן את מאגר המידע ש ל הרשות, כך שהמידע ישקף במדויק את פרטיהם של כל הדירקטורים בעלי הזיקה המכהנים בחברות הממשלתיות.
 להרחיב את השימוש במאגרי מידע רלבנטיים (כגון מאגר המידע המצוי אצל הרשות לניירות ערך).
 לפנות למפלגות של השרים הממליצים כדי לברר אם למועמד יש זיקה לשר, שלא הובאה לידיעת הוועדה.
לבחון פרסום ברבים של שמות המועמדים שמינויים טרם נדון בוועדה מעקב ובקרה על החברות הממשלתיות 125 .
בינואר 2006 השיב משרד המשפטים בנוגע להמלצה לפרסם את שמות המועמדים שמינוים טרם נדון בוועדה: "אנו סבורים כי זכות הציבור לדעת מיהם המועמדים למשרות בחברות ממשלתיות, גוברת על זכות המועמדים שלא לחשוף את היותם מועמדים למשרות אלו.
ישנה חשיבות כי הציבור, ככל שהוא מעוניין בכך, יקבל בכך תתאפשר לו העברת ]ועדת המינויים [ מידע אודות מועמדים לועדת רביבי ביקורת על הליך האישור של הוועדה ואימונו באופן התנהלות הרשות יגבר.
נציין כי חוק הגנת הפרטיות , התשמ"א - 1981 , קובע כי תהא זו הגנה טובה בהליך משפטי אם בפגיעה בפרטיות היה אינטרס ציבורי המצדיק את הפרסום בנסיבות העניין (סעיף 18(3 ) לחוק).
האיזון בין הפגיעה המזערית בפרטיותו של אדם בהיותו מועמד לועדת רביבי, לבין האינטרס הציבורי העומד בבסיס הבקשה לפרסום המידע, מצדיק לטעמנו את חשיפת המידע".
שרת המשפטים דאז, ציפי לבני, ציינה בתשובתה מינואר 2006 כי היא "תומכת ורואה חשיבות בפרסום מידע בדבר מינויים שונים לציבור הרחב".
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מינואר 2006 ציינה הרשות: (א) באשר לאימות הפרטים הנמסרים בשאלון, אין לה כלים לבדוק ולאמת את הכתוב בטפסים ובשאלונים, לא מבחינת סמכויותיה ולא מבחינת כוח האדם העומד לרשותה.
הרשות ציינה כי במסגרת המגבלות האלה היא עורכת בדיקות כשיש ספק, כשחסרים פרטים או כשיש עמימות באשר למידע שבשאלון.
עובדי הרשות הבודקים את השאלונים, עושים שימוש במאגרי מידע בתחומים שבהם קיימים מאגרים זמינים לעיונם.
במקרים שבהם עולה טענה בדבר קיום זיקה שלא דווחה בין המועמד לשר משרי הממשלה, הרשות עורכת בדיקות נוספות באמצעות קבלת התייחסותם של המועמד ושל גורמים נוספים.
(ב) באשר למסירת שמות מועמדים שעניינם טרם נדון בוועדת המינויים, ציינה הרשות כי בתיאום עם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה היא שינתה את נוסח השאלון שהמועמדים ממלאים באופן שיאפשר, בהתאם להוראות חוק חופש המידע, התשנ"ח- 1998 , את מסירת שמות המועמדים שמינוים טרם נדון בוועדת המינויים ומידע עליהם, מבלי להזדקק לאישורם.
(ג) בתגובתה ציינה הרשות עוד כי שאלת פרסום שמות המועמדים אינה בתחום אחריותה הבלעדית, אלא בעיקר בתחום סמכותה של הוועדה לבדיקת מינויים.
הרשות הוסיפה כי היא פועלת זה שנה להביא לפרסום שמות המועמדים.
עם זאת ציינה הרשות כי הדרישה לפרסום שמות המועמדים באופן שיאפשר לציבור להגיש תגובות אינה סבירה ואף אינה נהוגה בוועדות מעין-שיפוטיות ובמינויים לתפקידים בכירים בשירות המדינה, וכי יש בכך כדי לעכב באופן בלתי סביר את הליכי המינוי.
הרכב הדירקטוריונים המכהנים בחוק החברות הממשלתיות נקבע כי בהרכב הדירקטוריון של חברה ממשלתית יי נתן ביטוי הולם לייצוגם של בני שני המינים ולייצוגה של האוכלוסייה הערבית, לרבות האוכלוסייה הדרוזית והצ'רקסית.
בחוק נקבע כי מספרם של עובדי מדינה המכהנים כדירקטורים לא יעלה על שני שלישים מכלל חברי הדירקטוריון שהתמנו כנציגי הממשלה.
הממשלה אף החליטה בשנים האחרונות מספר פעמים כי על השרים לפעול למתן ייצוג הולם, כפי שנקבע בחוק.
כך לדוגמה, בהחלטת ממשלה מ- 2003 ,הוטל על השרים לפעול לכך שבתוך שנה ממועד ההחלטה יכהן דירקטור אחד לפחות מקרב האוכלוסייה הערבית, ככל שניתן בנסיבות העניין, בכל חברה ממשלתית.
מספרם הכולל של הדירקטורים שהם עובדי מדינה היה 134 , כלומר רק 23.
הדירקטורים שכיהנו באותה העת בחברות הפעילות והלא פעילות 126 דוח שנתי57ב .
בסוף מאי 2006 היה מספרן הכולל של הנשים המכהנות בתפקיד דירקטור בחברות הממשלתיות - יהודיות וערביות כאחת - 200 , כלומר 34.
מכלל הדירקטורים המכהנים מספרם הכולל של הדירקטורים מהאוכלוסייה הערבית - נשים וגברים כאחד - היה 55 .
משמעות הנתון היא כי בחלק ניכר מהדירקטוריונים עדיין לא מכהן דירקטור מקרב האוכלוסייה הערבית.
לדעת משרד מבקר המדינה, על השרים לפעול, בהתאם להוראות החוק ולהחלטות הממשלה, בקשר לייצוגן של הנשים ושל האוכלוסייה הערבית בדירקטוריונים של חברות ממשלתיות.
מאגר מועמדים בדוח מ- 19985 העיר מבקר המדינה כי "היות שה'מאגר' שממנו נבחרים הדירקטורים מצומצם יחסית, נפגם עקרון שוויון ההזדמנויות.
בהעדר מאגר חיצוני של מועמדים (בלתי תלוי בשרים), אין ביטחון שנב חרים האנשים בעלי הכישורים המתאימים ביותר.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש לפעול להקמת מאגר חיצוני שאינו תלוי בשרים של מועמדים ראויים מן הציבור".
בשנת 2003 מינתה הוועדה המייעצת למנהל הרשות 6 ועדה משותפת לה ולרשות לצורך בחינת דרכי הפיקוח על החברות הממשלתיות.
הוועדה המשותפת, שבראשה עמד מר יחזקאל הרמלך, הגישה את המלצותיה לוועדה המייעצת באוגוסט 2004 .
, והן נמסרו גם לשר האוצר הוועדה המשותפת העירה כי בחברות רבות חסרים דירקטורים, ולכן הן מתקשות לאייש ועדות חשובות כגון ועדת כספים או ביקורת; הנתונים משקפים תמונה עגומה של דירקטוריונים שאינם מתפקדים במשך תקופות ארוכות.
הוועדה המליצה כי הממשלה תמנה, לפי המלצת שר האוצר, ועדה ציבורית למינוי דירקטורים, שתבדוק את כשירותם ואת התאמתם של מועמדים לכהונת יו"ר דירקטוריון ומנכ"ל ותקים מאגר של אנשים המתאימים לדעתה לכהן כדירקטורים.
מתוך מאגר זה תמנה הוועדה הציבורית את הדירקטורים לחברות הממשלתיות.
השרים הממונים על החברה יחתמו על כתב המינוי לדירקטור בתוך 30 יום.
אם לא יחתמו השרים על המינוי בתום תקופה זו, יחתום על המינוי יו"ר הוועדה הציבורית, אלא אם כן פנה השר שנקבע כאחראי לענייני החברה בכתב לוועדה הציבורית ונימק את פרטי סירובו.
דוח ועדת הרמלך נדון בישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת ב- 24.
בישיבה האמורה ציין יו"ר ועדת הכלכלה דאז, חבר הכנסת שלום שמחון, כי "לאחרונה אנו עדים לביקורת ציבורית בכל הנוגע למינויים פוליטיים ולקשר ההולך ומתחזק בין הון ושל טון, בין היתר באמצעות מינוי מקורבים לנבחרי הציבור.
למשל אם יש לך שמונה מינויים אז החלוקה היא ארבע ארבע.
יש חלוקה לא פורמלית ולא כתובה באף מקום".
בסיכום הדיון ציין היו"ר כי ועדת הכלכלה מחליטה לאמץ את מסקנות דוח הרמלך, וקרא לשר המשפטים ולשר האוצר שיאמצו גם הם את המסקנות.
בינואר 2005 הגישו כמה חברי כנסת הצעת חוק המאמצת את המלצות דוח ועדת הרמלך בעניין כינונה של ועדה ציבורית למינוי דירקטורים ולהקמת מאגר של אישים המתאימים לכהן כדירקטורים.
ההצעה נדונה במאי 2005 בוועדת השרים לחקיקה בראשות שרת המשפטים דאז, ציפי לבני, שגם ציינה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מינואר 2006 , כי "בתיאום עם מציעי החוק נדחה המשך הדיון למועד מאוחר יותר, על מנת לנסות .
5 דוח מבקר המדינה על מינוי דירקטורים מטעם המדינה בחברות ממשלתיות ( 1998 '), עמ20.
6 סעיף53 לחוק קובע כי "שר האוצר ימנה למנהל הרשות ועדה מייעצת.
מנהל הרשות ייוועץ עם הוועדה המייעצת בעניינים הנוגעים לכלל החברות הממשלתיות או לסוגי חברות".
מעקב ובקרה על החברות הממשלתיות 127 .
ולתאם נוסח והליך מוסכם, אך עקב יציאת הכנסת לפגרת קיץ ופיזורה לאחרונה, לא העלו המציעים את ההצעה שוב לדיון".
לדעת משרד מבקר המדינה, על הממשלה והשרים לקדם את הטיפול בהקמת מאגר מועמדים וועדת מינויים ציבורית למשרות דירקטורים, כפי שהמליצו מבקר המדינה וועדת הרמלך לאחרונה.
שרת המשפטים דאז, ציפי לבני, ציינה בתשובתה דלעיל גם כי היא תומכת ב"יצירת מאגר ממנו יבחרו המועמדים הטובים ביותר ולכן החלטתי כי מינויים שבסמכות שר המשפטים לועדות ערר, נציגי ציבור וכו', יפורסמו לציבור הרחב וכי תוקם ועדה ציבורית במשרד המשפטים שתמליץ בפני השר בדבר המינוי.
יתכן כי הליך ראשון מסוג זה במשרד המשפטים יאפשר הפקת לקחים ויישומו בעתיד גם ביחס לדירקטורים".
חבר הכנסת שלום שמחון ציין בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2005 כי "הנוהל בו שר צריך לחלוק מינויים עם שר האוצר, אינו על פי חוק והינו פסול.
סידור לא פורמלי זה, מעכב מינויים בחברות ובתאגידים ממשלתיים שלשר אחריות ישירה להם וגורם להתדיינות מיותרת וארוכה בין שר האוצר לשר הממונה".
מינויים המתבצעים על ידי השרים והממשלה 1.
על פי נתוני הרשות, במאי 2006 היה מספר הדירקטורים המרבי האפשרי ב-97 החברות הממשלתיות, החברות הבנות הממשלתיות והחברות המעורבות שהיו פעילות במועד זה - 796 .
בפועל כיהנו519 דירקטורים, דהיינו לא מונו277 ,דירקטוריםשהם כ - 34.
8% ממספר הדירקטורים המרבי האפשרי.
במועד זה היו גם 53 חברות פעילות שלא מונה להן יו"ר דירקטוריון, מהן 35 ,חברות ממשלתיות5 חברות בנות ממשלתיות ו-13 .
כמו כן היו 30 חברות פעילות שלא מונה להן מנכ"ל, מהן13 ,חברות ממשלתיות7 חברות בנות ממשלתיות ו -10 .
חברות מעורבות לפי חוק החברות הממשלתיות, המניין החוקי לישיבות דירקטוריון הוא רוב חבריו, ובהם לפחות דירקטור אחד מטעם המדינה, אם אין הוראה אחרת במסמכי היסוד של החברה.
במסמכי היסוד של כמה מהחברות נקבע מספר מזערי ומספר מרבי של דירקטורים ומניין חוקי הנדרש לקיום ישיבות הדירקטוריון, אך מאחר שבכמה מהדירקטוריונים לא הושלם האיוש, לעתים לא הייתה אפשרות להגיע למספר המזערי של הדירקטורים הנדרש או למניין החוקי הנדרש.
כזה היה המצב, נכון לחודש מאי 2006 .