HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
עוד עולה מהשנתון הסטטיסטי שב- 2001 היו כ- 143,000 ילדים בסיכון, וב - 2007 מספרם גדל בכ- 129% והגיע לכ- 327,000 .
יוצא אפוא, שלמרות הגידול הניכר במספרם של הילדים המוכרים למחלקות לשירותים חברתיים ובמספרם של הילדים בסיכון, קטן תקציב האגף שאמור לטפל באוכלוסיות אלה.
נוכח המגמה היה על המשרד לגבש מדיניות לטיפול בבעיה האמורה, והוא לא עשה זאת.
להלן פירוט המחלקות באגף ועיקר פעולותיהן לקידום תלמידים מאוכלוסיות חלשות: המחלקה לשחר: המחלקה לשחר מטפלת בעיקר בהפעלת תכנית מסלול בגרות רגיל (להלן - מב"ר), שנועדה להגדיל את מספר התלמידים הזכאים לתעודת בגרות.
התכנית פועלת מכיתה י' ועד כיתה י"ב ומתקבלים אליה תלמידים מרקע חברתי -כלכלי נמוך, שממוצע ציוניהם 50-60 , וכן תלמידים עם שני ציונים שליליים.
בשנת הלימודים התשס"ח 9 ( 2008- 2007 ) פעלו בארץ 995 כיתות מב"ר, והן תוקצבו בכ-100 מיליון ש"ח מתקציב שכר לימוד.
מספרהשעות התקני לתלמיד, .
שנת לימודים מתחילה בספטמבר ומסתיימת באוגוסט 672 דוח שנתי59ב .
במסלול העיוני, תוקצב בשנה זו לפי עלות של 1.
72 שעות שבועיות (להלן- ש"ש), בעוד שתלמיד בכיתת מב"ר תוקצב לפי עלות של 2.
תוספת המימון לכיתות מב"ר מאפשרת לארגן את הלימודים בכיתות קטנות של 18 עד25 .
תלמידים ולהגדיל את מספר שעות הלימודבנוסף לכך, תלמידי המב"ר מקבלים תגבור של שעות הוראה לקראת בחינות הבגרות, שעות הוראה פרטניות והעשרה באמצעות תכניות חינוכיות שונות.
ההוראה בכיתות המב"ר מונחית באמצעות מדריכים מקצועיים שמפעילה המחלקה.
אגף שחר הציב לתכנית המב"ר כמה מטרות, וביניהן צמצום פערים ל ימודיים ונשירה; העלאת שיעור מקבלי תעודת בגרות מלאה בקרב אוכלוסיות חלשות; שיפור ההישגים הלימודיים; טיוב תעודת הבגרות באמצעות העלאת רמת יחידות הלימוד למקצוע מ-3 ל-4 ול-5 יחידות לימוד; סיוע ומתן כלים והזדמנויות לתלמידים משכבות חברתיות -כלכליות חלשות לכניסה למו סדות להשכלה גבוהה; והעלאת המוטיבציה, הדימוי העצמי, המסוגלות הלימודית וההתמודדות הרגשית.
מנתוני המשרד עולה, כי בין השנים 1998 ל- 2005 עלה שיעור הזכאים לתעודת בגרות מקרב מסיימי תכנית מב"ר מ -36% לכמעט51% - עלייה של כ -42% .
הנתונים על שיעורי הזכאות של כלל התלמידים10 הראו, שחלה עלייה של כ-%34 , מ- 38.
יוצא אפוא, שבאופן יחסי העלייה בשיעור הזכאות לתעודת הבגרות של תלמידי מב"ר הייתה גבוהה מזו של כלל התלמידים.
מדידה והערכה הן חלק בלתי נפרד מהפעלת תכניות לימודים במערכת החינוך, והן נועדו לבדוק את העמידה ביעדים שהתווה המשרד11 ,.
נמצא שמבין כל המטרות שהציב לעצמו התמקד האגף בבדיקת שיעור הזכאות לתעודת בגרות בקרב מסיימי התכנית.
האגף לא בדק, למשל, אם ציוני תעודת הבגרות שה שיגו התלמידים אפשרו קבלה ללימודים במוסדות להשכלה גבוהה, ומה שיעור בוגרי התכנית שאכן המשיכו בלימודים אלה.
בתשובתו מנובמבר 2008 למשרד מבקר המדינה כתב מנהל האגף, כי "האגף מיישם את החלטות משרד החינוך: הזכאות לתעודת בגרות בקרב אוכלוסיית היעד שלשמה הוקם.
לפיכך אנו רואים במטרה זו מטרה אקטואלית ורלוונטית כמו כל מטרות האגף" (ההדגשה במקור).
עוד הוסיף, שהאגף מודע לחשיבות של הערכה מעצבת ומתמשכת, וכי הוא נערך לקראת "מחקר ארצי שיבחן את כל ההיבטים של התכנית ויאפשר לייעלה ולשפרה".
לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי היה שהמשרד יבדוק אם התכנית השיגה את כלל היעדים שהוא הציב.
כך למשל עליו לבדוק, אם השגת תעודת בגרות אכן הביאה לשינוי בדימוי העצמי של התלמידים והגדילה את מספר התלמידים, בוגרי התכנית, שהתקבלו למוסדות להשכלה גבוהה.
הנתונים אינם כוללים את מזרח ירושלים ואת המגזר החרדי 11 בעניין מדידה והערכה של תכניות ראו את הפרק על "התקשרות עם עמותה למטרות חינוך" בדוח שנתי 58א של מבקר המדינה ( 2007 '), עמ139 .
: המחלקה למרכזי חינוך וכיתות אתגר המחלקה למרכזי חינוך וכיתות אתגר (להלן - המחלקה לאתגר) מפעילה תכנית לימודים לכיתות במסלול טכנולוגי או עיוני לתלמידי כיתות י' -י"ב, שהישגיהם בלימודים נמוכים משל אלה שהתקבלו לכיתות מב"ר (להלן - תכנית אתגר).
הלמידה בכיתות אלה מתמקדת במסגרות לימוד קטנות, בתוספת שעות לימוד ובמעקב שו טף אחר ההישגים.
כיתות אתגר פועלות בבתי ספר רגילים ובמוסדות מסוג מרכזי נוער ומרכזי חינוך12 .
( בשנת הלימודים התשס"ט 2008 -2009 ) פעלו936 כיתות אתגר והן תוקצבו בכ-200 מיליון ש"ח מתקציב שכר לימוד.
תלמידי אתגר תוקצבו עד פי 2.
15 מתלמידים בכיתות רגילות: תלמיד בכיתת אתגר שבבתי ספר רגילים תוקצב לפי 3.
02 ש"ש, ותלמיד בכיתת אתגר שבמרכזי נוער או במרכזי חינוך תוקצב לפי 3.
הביקוש לפתיחת כיתות אלה הוא גדול, והמשרד אינו יכול לעמוד בו.
כך לדוגמה, לקראת שנת הלימודים התשס"ט עמד הביקוש על 390 כיתות אתגר חדשות ובפועל נפתחו רק 300 .
בשנת 2006 העלה מנהל המחלקה לאתגר חשש שהבעלויות של בתי הספר (רשויות מקומיות ורשתות חינוך) שבהם קיימות כיתות אתגר לא העבירו את כל תוספת תקציב שכר הלימוד לכיתות אתגר.
הוא דרש שהמינהל הפדגוגי במשרד יבדוק אם תלמידי כיתות אתגר אכן מקבלים את כל מכסת השעות שהקציב להם המשרד.
ממחקר שערך מכון פילת, לבקשת המשרד, בשנת הלימודים התשס"ז ( 2006 -2007 ) עלה, שיש בתי ספר שלא הקצו לתלמידי כיתות אתגר את מלוא השעות שהמשרד מימן את עלותן.
עוד עלה במחקר, שהיו מקרים שבהם תלמידי כיתות אתגר קיבלו אף פחות שעות לימוד מהתלמיד ים בכיתות הרגילות.
בעוד שממוצע מספר שעות הלימוד השבועיות לתלמידים בכיתות רגילות בכל בתי הספר בכיתות י'-י"ב הסתכם בכ -109 שעות, הרי שבכיתות אתגר הן הסתכמו בכ-102 שעות בלבד.
בעקבות תוצאות המחקר והנתונים החמורים, פנה מנהל המחלקה לאתגר למנהלי בתי הספר שנבדקו כדי שיסבירו את הפערים שעלו במחקר.
מתשובות מנהלי בתי הספר ניתן היה להבין שעורכי המחקר לא כללו את כל שעות הלימוד שהוקצו לתלמידי אתגר, ומכאן נבעו הפערים בין מספר השעות שקיבלו התלמידים בפועל לבין ממצאי המחקר.
עם זאת, מנהלים השייכים לאחת מרשתות החינוך ציינו, ש"הרשת לא משחררת את כל השעות של כיתות אתגר, תופעה החוזרת על עצמה ואשר מאפשרת לרשת לחסוך לעצמה שעות"13.
בתשובתו מנובמבר 2008 כתב מנהל האגף: "תיתכן חריגה בהקצאת שעות בפועל עבור תלמידי שח"ר, וייתכן שהחריגה נחשפת רק בדיעבד; אנשי השדה מתמודדים עם דילמה בנסותם לקבוע דרכים למניעה עתידית של מקרים אלה.
אי שיתוף פעולה עם מנהלים המנסים למנוע מתלמידי שח"ר את המגיע להם עשוי לפגוע בתלמידים הנזקקים ביותר לשירותי האגף".
12 מרכזי חינוך ומרכזי נוער הם מוסדות חינוכיים, שהוקמו בסוף שנות השישים כמסגרת לימודית עבור תלמידים בגיל בית ספר תיכון, שלא התקבלו לב תי ספר על-יסודיים, בניסיון למנוע את נשירתם ממערכת החינוך.
במרכזים אלה הוענקו לתלמידים חינוך והכשרה מקצועית, ותעודת גמר בתום 12 שנות לימוד.
מרכזי הנוער הוקמו ונוהלו על ידי הסוכנות היהודית והועברו לאחריות המשרד ב- 1996 .
את מרכזי החינוך מנהלות רשתות החינוך השונות בפיקוח המשרד.
עם הפעלת כיתות אתגר במרכזים, נוצרה האפשרות לתלמידים להיבחן בבחינות הבגרות.
13 מכתבו של מנהל המחלקה לאתגר למשרד מבקר המדינה מיום 28.
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח ממצאי המחקר של מכון פילת, ולפיהם היו בעלויות של בתי ספר שלא העבירו לכיתות אתגר את מלוא תוספת הש"ש שהמשרד מימן להן, על המשרד לערוך בדיקה מקיפה, האם כל תקציב הש"ש שהעביר לבעלויות של בתי הספר עבור תלמידי כיתות אתגר אכן הגיע לתלמידים.
עוד על המשרד לבדוק, כיצד מנכות הבעלויות את חלקן מהתוספת האמורה.
תכניות התערבות נוספות של אגף שחר: האגף מפעיל גם תכנית לימודים מעצימה (להלן - תל"ם), המיועדת לתלמידים בחטיבות הביניים.
מטרת התכנית לתגבר תלמידים בכיתות ט' לקראת לימודיהם בבית הספר התיכון.
בשנת הלימודים התשס"ח פעלו כ -100 כיתות תל"ם.
הכיתות מנו 21-25 תלמידים; מחנכי הכיתות וצוותי ההוראה הוכשרו לעבודה זו והכיתות תוגברו במתרגלים.
תכנית זו מומנה מתקציב בתי הספר, מתקציבי מחוזות המשרד ומתקציבי הרשויות המקומיות שבהן היא הופעלה.
אגף שחר מתקצב את התכנית ב- 20,000 .
ש"ח לשנה לכל כיתה תכנית לימודים והתערבות נוספת שמפעיל האגף היא תכנית "אומץ", המיועדת לתלמידי החטיבה העליונה הנמצאים בסיכון גבוה לנשירה והתדרדרות חברתית.
בשנת התשס"ח הופעלה התכנית בכ-200 "כיתות אומץ", ועלות התכנית הסתכמה בכ-45 .
מיליון ש"ח המחלקה למפתנים, בתי ספר במעבר ומרכזי חירום: המחלקה למפתנים, בתי ספר במעבר ומרכזי חירום מטפלת בשלושה סוגים של מוסדות14: במפתנים שהם מסגרת חינוכית -טיפולית לתלמידים מנותקים, בסכנה ובסיכון, אשר נשרו מכל המסגרות הפורמאליות של ה משרד; בבתי ספר תעשייתיים שעברו ממשרד הרווחה וממשרד התעשייה המסחר והתעסוקה לאחריות המשרד (להלן - בתי ספר במעבר) ובמרכזי חירום שבהם שוהים ילדים שהוצאו מבתיהם.
התלמידים במפתנים הם תלמידים רגילים המתאפיינים באינטליגנציה תקינה אך עם מאפיינים בעייתיים בתחום הסביבתי, הטיפולי, הלימודי והחברתי.
מטרת המפתנים היא מיצוי יכולתו של התלמיד תוך העלאת רמת ההישגים ופיתוח תחושת מסוגלות בתחום הלימודי, הרגשי והחברתי.
בשנת התשס"ח פעלו 24 מפתנים ובהם כ -110 ( כיתות, שמשנת הלימודים התשנ"ח 1997 -1998 ) הם הועברו מהאגף לחינוך מיוחד במשרד לאחריות אגף שחר, והם מופעלים בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה.
כיתות המפתנים מתוקצבות מתקציב המשרד לפי חישוב של 26 ש"ש לכל כיתה של 12 תלמידים ובעלות כוללת של כ-15 מיליון ש"ח לשנה.
שעות לימוד נוספות מממן משרד הרווחה.
בנוסף לכך, אגף שחר מקצה מתקציבו כ -1.
5 מיליון ש"ח לשנה עבור שעות תגבור לימודי, השתלמויות מורים ופעולות רווחה.
קיימים10 בתי ספר במעבר ובהם לומדים כ - 2,500 תלמידים.
תכנית הלימודים כוללת תגבור ללימודי בגרות טכנולוגית, סגירת פערים ותכניות העשרה וטיפוח.
מימון בתי הספר נעשה מתקציב שכר לימוד לפי 3.
14 המפתנים ובתי ספר במעבר נועדו לתלמידי החטיבה העליונה, ומרכזי החירום מטפלים בכל שכבות הגיל.
במרכזי חירום שוהים ילדים שהוצאו מבתיהם לאחר שהיה חשש שהם נתונים בסכנה או שייפגעו בידי בני משפחה.
משרד הרווחה מתקצב את המרכזים ומפקח על הפעלתם, שנעשית לרוב במימון עמותות.
המשרד אחראי לתחום הלימודי המוענק לילדים השוהים במרכזים אלה לתקופות שבין שלושה לשישה חודשים.
המחלקה לביקור סדיר ולמניעת נשירה: המחלקה לביקור סדיר ולמניעת נשירה (להלן - המחלקה לביקור סדיר) פועלת כסמכות המרכזית האחראית להחלת חוק לימוד חובה על כלל התלמידים.
תקציב המחלקה לשנת 2008 הסתכם בכ -95 מיליון ש"ח.
המחלקה מטפלת בכל הקשור בפעילויות למניעת נשירה מבחינה פדגוגית ומינהלית.
כמו כן הפעילה המחלקה תכניות התערבות בבתי הספר למניעת נשירה ומחוץ להם במועדוניות משפחתיות.
חוק לימוד חובה, התש"ט - 1949, כפי שתוקן ביולי 200715 קובע, כי חינוך החובה הוא "לימוד ה מיועד לילדים ולנערים והניתן בחמש עשרה שנות לימוד, מהן שלוש בגן ילדים בגיל 3 עד5.
ו שתים עשרה שנות-לימוד בכיתות א' עד י "ב, לילדים ולנערים".
לפני שתוקן החוק, חינוך החובה חל עד כיתה י' והלימוד בכיתות י"א וי"ב היה חינם.
התיקון לחוק קובע את החלתו בהדרגה באופן שלימוד חובה בכיתה י"א יהיה החל משנת הלימודים התשס"ח ולימוד חובה בכיתה י"ב - יהיה לא יאוחר מתחילת שנת הלימודים התש"ע.
קציני ביקור סדיר (להלן - קב"סים) הם הגורם המקצועי מטעם המשרד, הפועלים ברשויות המקומיות להבטחת ביקור סדיר של תלמידים בבתי הספר על פי חוק לימוד חובה.
תפקידו של הקב"ס לא הצטמצם רק לאכיפת החוק, אלא התרחב גם לסיוע במימוש הזכות ללמוד באופן רציף וסדיר.
בשנת 2008 כלל מערך הביקור הסדיר כ-480 קב"סים בכ-415 משרות ברשויות המקומיות.
הקב"סים נמצאים בקשר מתמיד עם הצוות החינוכי בבתי הספר, עם התלמידים ועם ההורים.
תפקידם לקיים פיקוח והנחיה למניעת נשירה גלויה וסמויה16 של תלמידים.
בשנת 2008 תקצב המשרד את העסקת הקב"סים בשיעור של 75% מעלות שכרם, בהיקף שנתי של כ -40 מיליון ש"ח, ואת יתרת העלות מימנו הרשויות המקומיות.
מבקר המדינה העיר כבר בשנת 200117 , כי מספר משרות הקב"סים שאוישו היה קטן בהשוואה לצרכים של מערכת החינוך.
לפי התקן שקבע המשרד לשנת 2000 , נדרשו כ -780 משרות קב"סים ומספרם בפועל הסתכם בכ-240 בלבד שהיוו כ-31% .
מהנדרש לפי נתוני המשרד , בשנת 2008 נמצאו כ - 490,000 תלמידים במצב של סכנת נשירה והיו זקוקים לטיפולם של קב"סים.
באותה שנה קבע המשרד תקן, שכל קב"ס יטפל בכ -150 תלמידים.
כדי לענות לכל צורכי מערכת החינוך נדרשו כ- 3,290 קב"סים.
אולם המשרד לא הגדיל את תקן משרות הקב"סים, ובאותה שנה הועסקו כ -480 קב"סים ב -415 משרות בלבד .
15 חוקלימוד חובה (תיקון מס' 29 ), התשס"ז- 2007 ,ס"ח392.
16 המושג "נשירה סמויה" מתייחס לתלמידים הרשומים בבתי ספר, אך אינם עוסקים בלמידה משמעותית: אינם מגיעים לבית הספר בסדירות או שמגיעים לבית הספר אך אינם מפיקים תועלת מהביקור.
17 ,ראו מבקר המדינהדוח שנתי 51ב ( 2001 '), המערך המסייע במשרד החינוך, עמ 10.
שטיפלו בכ - 60,000 תלמידים.
יוצא אפוא, שהם טיפלו בכ -12% בלבד מהתלמידים שנזקקו לטיפולם.
במסמך רקע משנת 2000 ,"בנושא "נשירת תלמידים עולים ממערכת החינוך שהכין מרכז מחקר ומידע בכנסת לוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת, נכתב: "ההערכות על הנשירה הסמויה קשות.
קיימת בעיה של מחסור חמור בקציני ביקור סדיר בכל המגזרים ולא רק במגזר העולים.
אי איתור בזמן של ילדים שנשרו מביה"ס עלול לגרום להגדלת הקשיים להחזירם לספסל הלימודים".
על חשיבות המאבק בנשירה אמרה שרת החינוך פרופ' יולי תמיר18 כדלקמן: "לא צריך לפחד מירידה בשיעור הזכאות לתעודת בגרות אם נאבקים בנשירת תלמידים".
מנתוני המשרד עולה, שבמעבר בין שנות הלימוד התשס"ז להתשס"ח נשרו כ - 25,000 'מתלמידי כיתות ז -יב'.
עיקר הנושרים (כ -80% ) היו מהחטיבה העליונה.
כמו כן נשרו כ- 3,500 'תלמידים בכיתות א -ו'.
מנהל המחלקה לביקור סדיר העריך ש"בניתוח סטטיסטי בכל יום לימודים נושרים כ-100 .
"תלמידים על המשרד הייתה מוטלת החובה ליצור את התנאים לכך שכל התלמידים ילמדו עד גמר כיתה י"ב תוך נקיטת אמצעים להקטנת הנשירה הגלויה והסמויה , והוא לא עמד בה .
לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד לפעול בנמרצות ש תלמידים הנושרים ממסגרות חינוכיות מקובלות, ישתלבו במסגרות לימודים מיוחדות; ותמומש האחריות הכוללת לחינוכם, השכלתם ורווחתם של כלל הילדים ובני הנוער .
כבר בשנת 2001 אמר מבקר המדינה19" , החזקת תלמידים בבתי הספר היסודיים והעל-יסודיים עד גמר כיתה י"ב, ושילובם מחדש של הנושרים במערכת החינוך, הם כורח ו מעיקרי המדיניות החינוכית בישראל ".
אחת הדרכים לצמצם את ממדי הנשירה היא מילוי התקנים של קציני ביקור סדיר.
המחלקה לביקור סדיר מפעילה גם את ה"מועדוניות המשפחתיות".
אוכלוסיית היעד המופנית למועדוניות - ילדים בכיתות א' -ו' - שרובה מוגדרת כאוכלוסייה בסיכון גבוה.
מדובר בילדים ממשפחות שאינן יכולות להעניק להם ארוחות סדירות או תנאים מתאימים לגדילה ולהתפתחות.
המועדוניות פועלות לאחר שעות הלימודים ועד שעות אחר הצהריים המאוחרות.
הן ממלאות את הצרכים שהורי הילדים אינם יכולים למלא, ובית הספר מעצם היותו מוסד פורמאלי - אינו מספק.
המועדוניות פועלות של המשרד - 44% , משרד הרווחה- 23% , הרשות המקומית - 27% והשתתפות הורים - 6% , אך נקבע, שלא תימנע השתתפותו של ילד עקב אי-תשלום הוריו.
לפי נתוני המשרד מאפריל 2008 , קיים צורךבכ- 29,000 מועדוניותשיספקו את שירותיהן לכ- 435,000 תלמידים.
בשנת הלימודים התשס"ח פעלו רק כ -400 מועדוניות ובהן כ- 6,000 תלמידים.
תקציב האגף למועדוניות הסתכם בשנת 2008 בכ-50 מיליון ש"ח לשנה.
19 ראו מבקר המדינה, דוח שנתי 51 ב( 2001 '), עמ7.
היקף הפתרון שמציע המשרד לילדים בגיל בית הספר היסודי הוא זעום והוא מופנה רק לאחוז וחצי מהתלמידים הזקוקים למועדונית או לפתרון דומה.
עמידה בדרישה להקמה של כ - 29,000 מועדוניות מחייבת את המשרד להשקיע כ -3.
אף שהשקעה בסדר גודל כזה נראית על פניה בלתי ריאלית, המשרד לא דן בתכניות חלופיות זולות יותר שיתנו מענה לקשת רחבה יותר של תלמידים.
המחלקה לגיל הרך : המחלקה לילדים בגיל הרך ( 0-3 ) מפעילה תכניות לטיפול בילדים בגיל זה ולבני משפחותיהם.
מטרת הטיפול היא מתן תמיכה לילד תוך התאמה לשלב ההתפתחותי ולקצב האישי שלו, וכן חיזוק ההורים באוכלוסיות החלשות על ידי הדרכה ותמיכה בהגברת המודעות לתפקידם כהורים.
בין היתר מופעלות התכניות "אור" ו"אורים".
התכניות מבוצעות בשיתוף גורמים מחוץ למשרד כגון: משרד הרווחה, רשויות מקומיות וארגון הג'וינט.
בשנת הלימודים התשס"ט מטופלים במסגרת המחלקה 1,383 ילדים והוריהם מכ-180 גני ילדים ומעונות.
לפי נתוני השנתון הסטטיסטי, בשנת 2007 היו 51,330 ילדים בגילים0-3 מוכרים למחלקות לשירותים חברתיים .
יוצא אפוא, שהאגף טיפל רק במספר זעום של ילדים בגיל הרך יחסית למספר הנזקקים.
בתגובתו לממצאי הביקורת כתב מנהל האגף, כי "אוכלוסיית הפעוטות בגילאי 0-3 כלל, וגם אלה המוכרים ללשכות לשירותים חברתיים.
איננה אוכלוסיית היעד של האגף ואין האגף אמור לטפל בה על פי הגדרת תפקידו וייעודו.
וטיפולם צריך להיעשות במסגרת המחלקות לשירותים חברתיים, שהן נתונות לאחריות משרד הרווחה".
משרד מבקר המדינה מעיר שטוב נוהג האגף שהוא פועל על פי תפיסה התואמת את תפקיד האגף ולא על פי הגדרות מהעבר.
יצוין, שנשיא "כנס ישראל - שדרות לחברה", מר עוזי דיין, כתב בנובמבר 2008 כי חינוך הוא התשתית הלאומית הבסיסית וההזדמנות השווה היחידה לכל נער ונערה בצאתם לחיים.
לדבריו, יש לתת עדיפות לחינוך בגיל הרך מאחר ש"תקרת הפוטנציאל ורוב הפערים נקבעים בשנים הראשונות".
לדעת משרד מבקר המדינה על המשרד לבחון הכוונה של יותר תכניות ומשאבים לקבוצות גיל אלה.
המחלקה לרווחה חינוכית ושיקום שכונות : המחלקה לרווחה חינוכית ושיקום שכונות פועלת לשפר את ההישגים הלימודיים, למנוע פיגור מצטבר בכיתות הנמוכות ובמיומנויות היסוד.
בשנת 2008 הפעילה המחלקה תכניות רווחה חינוכית ב-120 יישובים, בעלות של כ-20 מיליון ש"ח.
בתחום שיקום השכונות פועל האגף בשיתוף עם משרדי ממשלה נוספים20 .
בשנת 2008 הופעלה התכנית ב-82 יישובים והשתתפות המשרד הייתה כ-18 .
20 המשרדים הם: הבינוי והשיכון, הרווחה, התעשייה המסחר והתעסוקה, הבריאות והמשרד לקליטת עלייה.
ליישום הרווחה החינוכית מציגה המחלקה שלל תכניות בנושאים ש ונים וביניהן: אוריינות, דרמה ואמנות, הפעלות הורים, חוגים ואירועי תרבות, חינוך מוזיקלי, טיפוח והעשרה, טיפול וריפוי, טכנולוגיה, לימודי סביבה וסיורים, מדעים, מוזיאונים ותערוכות, מנהיגות, מתמטיקה, ניהול ותקשורת.
קשת רחבה זו של תכניות צריכה לעמוד בסד התקציב שמחולק ל -97 יישובים במגזר היהודי (כ -80% ), ול -23 יישובים במגזר הערבי (כ -20% ).
יוצא, שבממוצע כל יישוב מקבל תקציב שנתי של כ - 166,000 ש"ח, וכ- 14,000 .
לחודש מנהל האגף צירף לתשובתו למשרד מבקר המדינה את התייחסותה של מנהלת המחלקה לרווחה חינוכית ושיקום שכונות.
לדבריה, "תכנית הרווחה והשיקום אינן פועלות בחלל ריק, ומעקרונות התכנית שיתופי פעולה עם גורמים נוספים במשרד וברשויות מקומיות כולל עם המגזר השלישי.
פועל יוצא של שיתופי הפעולה הוא תקציבים גדולים יותר לכל תכנית ומכאן שאין אפשרות לבודד את השגת היעדים והאפקטיביות בהקשר ישיר לגודל התקציב".
על פי תורות ניהול מקובלות, ביצוע תכנית דורש הצבת יעדים מדידים והערכת תוצאותיה, בראש ובראשונה לבדוק את עצם ההצדקה לקיומה ולקבוע האם יש צורך בשיפורה.
לדעת משרד מבקר המדינה, ריבוי התכניות במחלקה מקשה על המשרד לבדוק את כולן.
לפיכך, על המשרד לבדוק אם יש צורך בריבוי התכניות ולאחר מכן לבדוק אם התכניות שהוא מפעיל משיגות את יעדיהן.
הגף לאמנות ותרבות בשכונות : הגף לאמנות ותרבות בשכונות שם לו למטרה לקדם, להעמיק ולהרחיב את החינוך לתרבות ואמנות בקרב האוכלוסייה בפריפריה.
על פעולות הגף ראו בהרחבה בהמשך הדוח.
הרצף בתכניות הטיפול .
על פי השנתון הסטטיסטי, התפלגות הילדים המוכרים למחלקות לשירותים חברתיים בשנת 2007 הייתה כדלקמן: כ -12% ( 51,330 ) מהילדים בסיכון הם בגיל הרך 0-3 שנים; כ -16% ( 67,533 ) הם בגיל הגן 4-6 שנים; כ -38% ( 160,057 ) הם בגיל בית הספר היסודי7-12 ; וכ-34% ( 139,607 ) הם בחטיבות הביניים והעליונה בגיל 13-17 .
אגף שחר עוסק כאמור במגוון תכניות לימודים מהגיל הרך ועד לסיום החטיבה העליונה.
התכניות לגיל הרך בשנת הלימודים התשס"ח נועדו לכ - 1,300 ילדים והוריהם.
בכיתות בית הספר היסודי הפעיל האגף תכניות באמצעות תקציב הרווחה החינוכית בשעות הלימודים, ועיקר פעילות האגף לגילאים אלה התרכזה במועדוניות שיועדו לתלמידים בכיתות א' -ו', ובה השתתפו בשנת הלימודים התשס"ח כ - 6,000 )ילדים.
תכנית ההתערבות לתלמידי חטיבות הביניים (תל"ם פעלה בשנת הלימודים התשס"ח באופן ניסויי, רק ב-100 כיתות ט', ובהשתתפות של כ - 2,500 תלמידים.
תכניות מב"ר, אתגר ואו מץ פועלות בכיתות י' -י"ב, והן משרד החינוך 679 .
מהוות את תחום הטיפול העיקרי של האגף, מאחר שבתכניות אלה משתתפים כ- 53,000 תלמידים.
הקב"סים פעלו בכל שכבות הגיל וטיפלו בכ- 60,000 .
ילדים ממסמך של מנהל המחלקה לביקור סדיר מיוני 2004 עולה, שקיימים חמישה צומתי משבר עיקריים במסע החינו ך של התלמיד.
בכל צומת נדרש התלמיד להתנתק ממסגרת חינוכית מוכרת ולהסתגל למסגרת חינוכית חדשה, לעבור מתחום שבו הגיע לשליטה (אם בכלל) אל תחום חדש שאותו הוא חייב לעבור.
חמשת הצמתים הם: פעוטון - גילאי 3 , גן חובה- גילאי 5 ', כיתות ג',ד- גילאי 8-9 , חטיבת הביניים ו החטיבה העליונה.
על מנת להבטיח שילדים ובני נוער בסיכון יסיימו מסע חינוכי משמעותי ואיכותי תוך ביסוס הישגיהם, מגן הילדים דרך בית הספר היסודי ועד סיום החטיבה העליונה, יש להקפיד על רצף, התמדה והמשכיות.
תכניות האגף אינן מופעלות ברצף גילאי.
המשרד השקיע את מרב המשאבים העומדים לרשותו בטיפול בתלמידים הבוגרים לאחר שלאורך שנים הם חוו תחושות של כישלון וירידה בביטחון העצמי.
תלמידים המגיעים ממשפחות הסובלות ממצוקה תפקודית, הנמצאים בסיכון ומגלים קשיים בהסתגלות לימודית וחברתית, אשר החלו בטיפול באמצעות האגף, נשארים מכיתה ו ' ועד כיתה י' ללא מענה של תכניות תומכות, ורק לקראת סיום חוק לימודיהם חוזר האגף לטפל בהם.
בתשובתו מסר המנהל, כי "בכל פעילות האגף בישובים נשמר הרצף הטיפולי ולכל שכבת גיל מוצעות תכניות מתאימות להמשך קידומה.
בכל הישובים מתקיימת תכנית מעברים (תכנית רצף) המכי נה את הילדים למעבר לבית הספר היסודי, לחטיבת הביניים ולחטיבה העליונה.
התכנית לאוכלוסיית האגף מתקיימת בעיקר בחודשי חופשת הקיץ.
בשנת הלימודים תשס"ח התקיימו 304 קורסי הכנה של התכנית והשתתפו בהם כחמשת אלפים תלמידים".
משרד מבקר המדינה מעיר, שתשובת מנהל האגף אינה מצביעה על פתרון לרצף בטיפול החינוכי לכלל התלמידים.
תכנית "מעברים" כשמה, מופעלת באופן נקודתי בחודשי הקיץ בלבד ונותנת מענה רק לחלק קטן מאוכלוסיית היעד של האגף.
התכנית אינה נותנת מענה לטיפול ברצף, התמדה והמשכיות לתלמידים הזקוקים לכך.
האגף הכיר בצורך ברצף טיפולי, ובמרס 2006 החליט להפעיל בעיר עכו תכנית שתטפל ברצף הגילים 3 עד18 .
בעיר הוקם צוות היגוי לנושא, והוחלט שעד יולי 2006 תושלם התכנית ותהיה מוכנה לקראת שנת הלימודים התשס"ז.
עיקריה כללו: הפעלה ברצף על פני 15 שנים; התמקדות בנקודות המשמעותיות לאורך הרצף; שילובם של ההורים, התלמידים והמורים.
התכנית בעכו הייתה אמורה לתת מענה למגוון רב של בעיות תלמידים מרקע חברתי-כלכלי נמוך, ברצף בין הגילים 3 ל-18 , ועיקר חשיבותה היה בכך שהיא הייתה אמורה לכלול הערכה על הטיפול וההתערבות בגיל הרך והשפעתם על ההצלחה בגיל מאוחר יותר.
בסופו של דבר התכנית בעכו לא יצאה אל הפועל, ולדברי מנהל האגף "חוסר תקציבי מנע מימוש התכנית".
בדצמבר 2008 כתב מנהל האגף, כי "בחירת תחום הגיל הינה עניין לשיקול דעתה של היחידה המקצועית".
משרד מבקר המדינה מעיר, שעל המשרד היה ליזום בדיקה אם טיפול אינטנסיבי בגילים צעירים יפחית או אף ימנע בעיות בגילים מאוחרים יותר, יוזיל את העלויות בהמשך התהליך החינוכי, ואולי אף ייתר חלק מהתכניות בגיל הבוגר.
מיכא"ל- "מיצוי כישורים אישיים למצוינות", היא תכנית לימודים רב-תחומית, שפותחה בשנת 1988 .
ייעוד התכנית, לדברי יזמיה הוא פיתוח היכולות האישיות של הלומדים בה והקניית כלים למצוינות, והיא מתבססת על האמונה ביכולתו של כל אדם להצטיין בכל תחום שייבחר (להלן - תכנית מיכאל או התכנית).
לדברי מפתחי התכנית, התכנית קושרת בין מיומנויות ונושאי לימוד רבים ומגוונים - ביניהם זיכרון, קריאה מהירה, חשיבה מתמטית, אנגלית, מחשבים, מוסיקה ומדע - לבין יצירת שינוי בתפיסת התלמיד את עצמו ואת יכולתו להצליח.
את תכנית מיכאל מפעילה חברת "מיכאל שירותי ניהול וחינוך למצוינות ( 2002 ) בע"מ" (להלן - חברת מיכאל או החברה).
בפרסומי חברת מיכאל נאמר, ש התכנית זכתה לתמיכה רחבה של אישי ציבור ביניהם ארבעה שרי חינוך לשעבר, והיא מונחית בידי אקדמאים מצטיינים מתחומים שונים שעברו תהליך מיון ארוך שלאחריו הם קיבלו הכשרה ייחודית בעקרונות התכנית וידע בסיסי בכ-70 תחומי לימוד שונים.
ההכשרה נועדה לפתח את יכולתם להנחות קבוצות מהיבטים רבים ומגוונים וכן להכשירם להיות דמויות לחיקוי והזדהות עבור התלמידים.
( החל משנת הלימודים התשנ"ד 1993 -1994 ) מופעלת התכנית במערכת החינוך ברחבי הארץ, בעיקר לתלמידי החטיבה העליונה, במימון המשרד, מתקציב אגף שחר.
במשך השנים הורחבה התכנית גם לבתי ספר במגזר הערבי, הדרוזי והבדואי.
בכיתת לימוד בתכנית מיכאל מספר התלמידים המרבי הוא 30 (חמישה מועמדים נוספים מיועדים להיות עתודה).
התכנית נמשכת כשלושה חודשים וחצי והיא כוללת 14 מפגשים שבועיים הנמשכים ארבע שעות כל אחד, לאחר שעות הלימודים.
בספטמבר 1995 קבעוהמשרד וחברת מיכאל שהמחיר לכיתת לימוד יהיה 22,811 ש"ח, ובשנת 2002 הוא נקבע ל - 39,837 ש"ח.
החל בדצמבר 2005 נתנה חברת מיכאל למשרד הנחה וקבעהשל 39,000 ש"ח עבור כל כיתת לימוד (המחירים אינם כוללים מע"מ) .
לפי נתונים של מנהל האגף, בין השנים 1994 - 2008 התקשר המשרד עם החברה להפעלת התכנית עבור 2,457 קבוצות הכוללות כ - 74,000 תלמידים.
על פי נתוני חשבות המשרד בשנים אלה שילם המשרד לחברה כ -91 .
מיליון ש"ח משרד החינוך 681 .
מאז שנת 1995 סיווגה ועדת הרכישות של המשרד את ההתקשרות עם חברת מיכאל כפטורה מחובת מכרז.
באמצע 2003 הנחתה המנכ"לית דאז, גב' רונית תירוש, לא לחדש את ההתקשרות עם חברת מיכאל, ובמשך כשלוש שנים לא מימן האגף את הפעלת התכנית בבתי הספר.
במרס 2006 החליט שר החינוך דאז מר מאיר שטרית להמשיך בהפעלת התכנית במערכת החינוך.
השרה, פרופ' יולי תמיר, אישרה את החלטת קודמה בתפקיד ובספטמבר 2006 חודשה ההתקשרות החוזית בין המשרד לבין החברה.
משרד מבקר המדינה לא בדק את איכותה של תכנית מיכאל, את תכניה, מרכיביה, הרציונאל המנחה אותה, תחומי הלימוד, יעדיה ואיכות מדריכיה, כפי שהוגדרו בידי חברת מיכאל.
הביקורת התמקדה בהתקשרות של המשרד עם החברה, ובהפעלת התכנית במסגרת אגף שחר.
הערכת יישומן של תכניות שונות במערכת החינוך היא חלק בלתי נפרד מכל יזמה חינוכית.
יש לבחון אם התכניות עונות לצרכים שלשמם הן פותחו, האם הן מתאימות לאוכלוסיות שלהן הן יועדו והאם הושגו היעדים שנועדו להן.
לפיכך, חובה שכל תכנית חינוכית תלווה בהערכה מעצ בת בתחילתה, והערכה מסכמת לאחר התבססותה.
הערכות אלו יתמכו בהחדרת תכניות המוכוונות להשגת יעדים וציפיות מוגדרים היטב, ומנגד, יגרמו להפסקה בהפעלת תכניות שלא עמדו ביעדים ובציפיות.
על המשרד, האחראי להפעלת התכניות במערכת החינוך, להפעיל מנגנוני מחקר שיטתיים ומסודרים של בקרה ומעקב לאורך זמן בעקבות הטמעה של כל התערבות חינוכית.
בשנים 1997 ו- 2001 , ערכה חברת מחקר שני מחקרי מעקב עבור חברת מיכאל.
המחקרים עסקו בהישגים השונים של התלמידים שהשתתפו בתכנית.
המחקרים נעשו בהזמנת חברת מיכאל, ולא הוצגו בפני המדען הראשי של המשרד כדי שיחווה את דעתו בנוגע לממצאים הכלולים בהם.
הביקורת העלתה, שהאגף לא קבע לתכנית יעדים מדידים ולא העריך את תוצאותיה, ולפיכך הוא לא היה יכול לבחון אם יש הצדקה לביצועה ואם יש לעשות בה שינויים.
(א) הדוח על המחקר הראשון (להלן - המחקר הראשון) הוכן ביוני 1997.
לדברי חברת המחקר, הדוח היה תמצית של שורת מחקרים שנערכו בשנים 1996 ו- 1997 .
המחקרים כללו תצפיות בשיעורים, ראיון עם חלק מבוגרי התכנית וחלק מהנושרים ממנה (בעניין הנשירה מתכנית מיכאל ראו להלן), מעקב אחר תלמידי שני המחזורים הראשונים בנושאים של הצלחה בבחינת הבגרות והמשך הלימודים, ניתוח סטטיסטי של הישגים במבחנים, בדיקת שאלוני המשוב והמוטיבציה, ומחקר 682 דוח שנתי59ב .
המחקר כלל גם 2,501 תלמידים שהשתתפו במחזור ו' של התכנית שמתוכם נשרו 1,193 ( תלמידים 47.
) בפרק הדן בהצלחה בבחינות הבגרות נכתב ש"לגבי שני המחזורים הרא שונים, מצאנו אחוז גבוה של זכאות לבחינות בגרות, גם בהשוואה לאוכלוסיה הכללית של התלמידים בארץ, ובמיוחד בהשוואה לבוגרי בתי הספר שבהם נערכה התכנית".
על פי המחקר הראשון, "שיעור הזכאות לבגרות מלאה בקרב התלמידים שנבדקו ועברו קורס מיכאל הגיע ל - 73.