HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
בבדיקה ייבחנו, בין היתר, הנושאים האלה: "האם המבנה משמש את ייעודו; ניצול המבנה בהתאם לייעודו; מצב תחזוקת ותשתיות מבנה פיס; שילוט ומראה חיצוני של הפרויקט.
האגף לבקרת מבנים ותשתיות עם העתק ל]המקומית[ יעביר דו"ח ליקויים (באם נמצא) לרשות ומנהל אגף ]המפעל[ מנכ"ל הקצאות ופיתוח.
באם הרשות אינה מגיבה, ישלח מכתב ע"י המנכ"ל".
הביקורת העלתה כי הנוהל לבקרת מבנים אינו מפרט את הצעדים שיהיה על מנכ"ל המפעל לנקוט בעקבות קבלת דיווח על חריגה בשימוש במבנה, מלבד משלוח מכתב לרשות המקומית.
על המפעל לעדכן את הנוהל ולכלול בו הוראות בדבר צעדים אלה.
81 בעניין מענקים לרשויות המקומיות להקמת כיתות לימוד ומרכזים מטרופוליניים ופרויקטים אחרים, ראו לעיל עמ' 907.
בתשובת המפעל למשרד מבקר המדינה מסוף דצמבר 2006 (להלן- תשובת המפעל) נאמר כי יקבע מדרג של פעולות מול ]המפעל[ .
]הנוהל לבקרת מבנים [ הוא "יפעל לעדכן את החזר כספים למפ ]ובכלל זה [ .
הרשויות אשר יתברר כי חרגו בשימוש במבנה על הפיס ממקורות שונים וביניהם משרדי הממשלה".
בשנת 1999 עשה המפעל סקר מקיף (להלן- סקר 1999 ) שבמהלכו נבדקו760 מבנים שהוקמו במימונו.
בסקר נמצא, בין השאר, כי ב -82 (כ-11% ) מהמבנים נעשתה חריגה בשימוש.
לאחר שהמפעל הסב את תשומת לבן של הרשויות המקומיות הנוגעות בדבר לממצאי הסקר, הופסקה החריגה בשימוש בחלק מהמבנים האמורים, ולגבי מבנים אחרים הסכים המפעל לשנות את השימוש בהם על פי בקשת הרשויות.
נמצא כי ב-32 (כ-4% ) מהמבנים שעל פי הסקר הייתה חריגה בשימוש בהם, נמשכה החריגה גם במועד ביצוע הביקורת.
הביקורת העלתה כי עד א וקטובר 2006 לא נעשה דבר בעניין החריגה בשימוש במבנים אלה.
עוד הועלה כי משנת 1999 לא עשה המפעל סקר שימושים מקיף נוסף והסתפק רק בשתי בדיקות מצומצמות, וכי לדירקטוריון המפעל לא דווח על ממצאי סקר 1999 .
, וגם לא על חריגות בשימוש שהתגלו מפעם לפעם לאחר מכן עקב כך לא ידע הדירקטוריון על חריגות אלה, ולכן לא קבע עמדה באשר לפעולות שעל המפעל לנקוט כדי למנוע אותן.
עוד הועלה כי לדירקטוריון גם לא דווח על הסכמת המפעל לשינוי ייעודם של חלק מהמבנים, והיא ניתנה בלי אישורו.
בתשובת המפעל נאמר כי רוב המבנים שבסקר 1999 נמצא שנעשתה בהם חריגה בשימוש הם בני עשר שנים ויותר; כי על פי ההסכמים בינו לבין הרשויות המקומיות הן רשאיות לשנות את ייעוד המבנים בתום עשר שנים מהקמתם; וכי בשנת 2006 הוארך פרק זמן זה ל-25 .
שנים המפעל לא מסר בתשובתו לגבי אילו מהמבנים הנזכרים לעיל תם פרק הזמן שבו יש להשתמש בהם על פי ייעודם.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המפעל לקבוע בנהליו בבירור שחובה על מנכ"ל המפעל לדווח לדירקטוריון באופן שוטף על חריגות שהתגלו בשימוש במבני המפעל, וכן לציין בנהלים אילו נתונים על המנכ"ל לכלול בדיווחיו אלה, ואילו צעדים עליו לנקוט בעקבות קבלת דיוו ח על חריגה בשימוש במבנה.
כמו כן על המפעל לקבוע כי רק הדירקטוריון יהיה מוסמך לאשר שינוי בשימוש במבנים, וכי אישור לכך יינתן על פי אמות מידה שייקבעו מראש.
המפעל הודיע בתשובתו כי במסגרת עדכון הנוהל לבקרת מבנים ייקבעו הפעולות שיש לעשות בעקבות דיווחים על חריגות בשימוש במבנים, ובהן דיווח לדירקטוריון המפעל.
הביקורת העלתה כי רק פעם אחת מאז שנת 1999 דּווח לדירקטוריון המפעל על תוצאות הבקרה על הנעשה במבנים שהוקמו במימון המפעל: בדוח סיכום פעילות המפעל בשנת 2005 , שהוגש לדירקטוריון בפברואר 2006 , דיווח האגף לבקרת מבנים ותשתיות במפעל כי "במהלך שנת 2005 נדגמו כ -30 להלן[ .
פרויקטים וזאת במסגרת מדגם סטטיסטי - המדגם משנת 2005,] ,]של גמר בנייה[ תוצאות.
מראות שיש להעמיק את בדיקת הפרויקטים בשלב]ה[ נמצאו מאוכלסים ואף חלקם שינו]שהם במצב של גמר בנייה[ מאחר ורוב המבנים שדווח יעוד.
יש לציין שישנם פרויקטים בעבודות בנייה/פיתוח אשר הופסקו על ידי הרשות ונמצאו מוזנחים וחשופים לכל".
מהפרוטוקולים של דיוני דירקטוריון המפעל עולה כי על אף חומרת הממצאים שבדוח האמור ואף שהדוח עסק בנושא מרכזי בפעילות המפעל, לא קיים הדירקטוריון לאחר קבלתו כל דיון בנושא.
בשנת 2006 , במהלך הביקורת, איתר המפעל חריגה בשימוש ב-13 מבנים שהקים (ראו להלן).
למפעל נודע על כך בסיורים שעשה ביוזמתו וכן מדיווחים של תושבים ברשויות המקומיות שבהן הוקמו המבנים.
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח ריבוי המבנים שבבדיקות שצוינו לעיל נמ צא שנעשתה בהם חריגה בשימוש, על המפעל לקיים בהקדם סקר מקיף, שיטתי וכולל של מבנים שהוקמו במימונו, כדוגמת הסקר שנעשה בשנת 1999 .
כמו כן על המפעל לקבוע בנהליו את החובה לקיים סקרים מקיפים כאמור אחת לפרק זמן מסוים ולקבוע את תדירותם, וגם לקבוע שבפרקי הזמן שבין הסק רים המקיפים ייעשו סקרים מדגמיים על השימוש במבנים שמימן, שיכללו בהדרגה את כל המבנים האלה.
תמונה של השימוש במבנים לא תתקבל, אם המפעל ימשיך לקיים סקרים מזדמנים ומצומצמים ויסתמך על מידע שהתקבל באקראי.
משרד מבקר המדינה מעיר כי קיומם של סקרים תדירים, ובצידם טיפ ול ראוי בחריגות השימוש עשוי להרתיע ולהבטיח כי המבנים ישמשו לייעודם המקורי.
המפעל הודיע בתשובתו כי "יבצע סקר מקיף אחת לשלוש שנים כאשר בשנה הראשונה יערך סקר בהיקף מלא ואילו בשנתיים הנוספות יבצע המפעל את הפעולות הנדרשות להחזרת לבקר[ המבנים לשימושם בהתאם לנוהל".
הטיפול בחריגה בשימוש במבנים .
משרד מבקר המדינה בדק את האמצעים שנקט המפעל להפסקת החריגה בשימוש שנעשתה ב-13 המבנים שדבר החריגה בשימוש בהם התגלה לו ממרס 2006 .
יצוין כי המפעל החל לנקוט אמצעים כאלה רק במהלך הביקורת ובעקבותיה.
ארבעה מהמבנים האמורים היו מבנים נטושים או מבנים שתחזוקתם ירודה; ובשאר נעשה שימוש שאינו תואם את השימוש שסוכם עליו בהסכם בין המפעל לרשויות המקומיות.
נמצא כי עד אוגוסט 2006 הצליח המפעל להפסיק את החריגה בשימוש רק בשניים מ-13 .
המבנים האמורים לתשובת המפעל למשרד מבקר המדינה מסוף דצמבר 2006 צורף דיווח מעודכן לאותו חודש על מצב הטיפול ב-11 :המבנים האחרים שנעשתה בהם חריגה בשימוש.
מהדיווח עלה כדלקמן (א) בחמישה מהם טרם הופסקה החריגה בשימוש; (ב) לגבי מבנה אחר החליט המפעל להכשיר את החריגה בשימוש בו באמצעות שינוי בדיעבד של הנוהל לבקרת מבנים, ולגבי מבנה נוסף אישר הדירקטוריון בדיעבד את בקשת הרשות המקומית לשנות את ייעודו; (ג) ארבעת המבנים הנותרים שבו לשמש על פי ייעודם המקורי או ישובו לשמש על פיו בתוך פרק זמן קצר.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המפעל להשתמש באמצעים שמעמידים לרשותו ההסכמים שחתם עם הרשויות המקומיות שבתחומן הוקמו המבנים כדי לגרום לכך שהמבנים שהשקיע בהקמתם סכומי כסף רבים ישמשו על פי ייעודם.
חריגה בשימוש במוסד סיעודי בבית שאן .
משרד מבקר המדינה בדק את טיפולו של המפעל בחריגה בשימוש בחלק משטחו של מוסד סיעודי שהוקם במימונו בבית שאן.
בדיקות השלמה נעשו בעיריית בית שאן, במשרד הבריאות ובאיגוד ערים אזור יזרעאל - שירותי כבאות והצלה (להלן - שירותי הכבאות).
להלן עיקרי הממצאים: בשנת 1997 החליט דירקטוריון המפעל לממן את הקמתם של שלושה מוסדות גריאטריים- סיעודיים ביישובים בית שאן, שלומי ונתיבות בסכום של יותר מ -20 .
מיליון ש"ח כל אחד בהחלטות הדירקטוריון משנת 1997 על הקמת המוסדות האלה נאמר בין היתר כי "המוסד יופעל באחריות של הרשות המקומית ובהתאם להנחיה המקצועית של משרד הבריאות.
ועל הרשות המקומית תקיים את כל יתר התנאים ]ו[ ידי עמותה או חברה שתוקם לצורך זה והנהלים לפי תכנית המענקים הקיימת".
באוגוסט 1998 דיווח מנכ"ל המפעל לדירקטוריון על השלמת תכנונם של המוסדות האמורים ועל קבלת האישורים הדרושים והנחיות ממשרד הבריאות בדבר התכנית של מבניהם.
בינואר 1999 אישר הדירקטוריון לפרסם מכרזים לבניית המוסדות האלה, ובמרס אותה שנה נבחרו החברות שיבצעו את הבנייה.
להקמת המוסד הסיעודי בבית שאן (להלן - המוסד הסיעודי) הקצה המפעל כ-21.
מיליון ש"ח הקמת המוסד באוקטובר 1999 חתם המפעל עם עיריית בית שאן (להלן- העירייה) על הסכם למימון הקמתו של המוסד הסיעודי (להלן - ההסכם).
בהסכם נקבע תנ אי, ולפיו העירייה לא תהא רשאית כל שימוש שלא על פי הוראות הסכם זה והיא לא תהיה ]במבנה המוסד הסיעודי [ לעשות רשאית לעשות ו/או להתיר לצד ג' לעשות כל שימוש במרכז שלא על פי המטרות שנקבעו בהסכם זה".
בין השאר התחייבה העירייה להקים עמותה ציבורית שתפקח על ניהולו התקין של המוסד הסיעודי (להלן - העמותה), באמצעות מפעיל שתשכור את שירותיו.
עם חברי הנהלת העמותה נמנו גם ראש העירייה דאז, מר פיני קבלו, עוזרו ונציג של משרד הבריאות.
התכנית של מבנה המוסד הסיעודי הוכנה לפי הנחיות משרד הבריאות ולפי אמות מידה שקבע, והמשרד אישר אותה באוגוסט 1998 .
הקמת המוסד הסיעודי החלה בשנת 1999 , והוא החל לפעול בשנת 2002 .
במוסד הסיעודי104 מיטות, ובדרך כלל שיעור התפוסה בו הוא כ-85% .
תכנית הבניין של המוסד הסיעודי כוללת קומת עמודים מפולשת 82 .
האדריכל שתכנן אותו הסביר למשרד מבקר המדינה כי קומה זו נועדה ל שמש למטרות תפעוליות חשובות, כגון אחסון ציוד, אוורור מתקנים שפתחי האוויר שלהם פונים לכיוונה, והוצאת דיירים המרותקים לכיסאות גלגלים או מיטות; וגם לאפשר מילוט מהמבנה בשעת חירום.
במרס 2006 כתב מנהל האגף לבקרת מבנים של המפעל בתשובה למשרד מבקר המדינה כי "ייעוד ה שטח בקומת השטח [ ,]לבניית המוסד הסיעודי[ למכרז]שצורפו[ הייעוד בתכניות]על פי[ העמודים הינו היגיון רב מאחר והחצר נמצאת בחלק התפעולי של ]בכך[ שטח שירות.
יש]מיועד לשמש , אזור המחסן, מכבסה, מטבח וכד'".
החריגה בשימוש במבנה המוסד הסיעודי והפעולות שנקטו בעניין הגופים האחראים לו פעולות מפעל הפיס תגובת המפעל על בקשות העירייה להקמת בית כנסת במוסד בישיבת הנהלת העמותה בנובמבר 2002 אמר ראש העירייה מר פיני קבלו כי "ישנם צרכים ולפיכך ראוי להקים בית כנסת במרכז לצורכי המטופלים והקהל".
יצוין שאחד החדרים במוסד הסיעודי יועד לשמש גם בית כנסת בעת הצורך.
בינואר 2003 פנה מר קבלו ליו"ר דירקטוריון המפעל דאז וביקש לקבל מהמפעל הקצבה של 250,000 ש"ח "לביצוע שינויים, התאמות והצטיידות במבנה המרכז הסיעודי (סגירת חללים ) לצורך הקמת בית כנסת שישמש את ציבור הדיירים במוסד.
בקיומו של בית הכנסת".
הדיירים מתנים את שהותם במכתב זה אינו תואם את דברי מר קבלו בישיבת הנהלת העמותה, ולפיהם בית הכנסת (להלן גם - התוספת) המתוכנן יועד מלכתחילה לשמש גם את "הקהל", דהיינו גם מתפללים שאינם נמנים עם דיירי המוסד.
יו"ר דירקטוריון המפעל השיב באותו חודש לראש העירייה כי "אין בכוונתנו להקצות שטחים שמיועדים לשימוש הסיעודיים למטרת בית כנסת".
באוגוסט 2003 פנה מר קבלו בבקשה דומה אל היו"ר החדש של דירקטוריון המפעל83 .
אך לא קיבל תשובה בתשובה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2006 כתב מר קבלו כי "היופניות רבות למנכ"ל מפעל הפיס וליו"ר הדירקטוריון.
ולא נמצאו לכך תקציבים וגם לא נענינו בשלילה.
להקים חולים סיעודיים ]ל[ .
בית כנסת בבית החולים הסיעודי".
מר קבלו הוסיף כי "אין הצדקה לתת המבקשים להתפלל להיענות בסירוב".
מהביקורת עולה, שהמפעל התנגד מפורשות ל בקשת העירייה להקים בית כנסת בקומת העמודים של מבנה המוסד הסיעודי והציע לאשר את הקמתו מחוץ למבנה במימון שאינו שלו.
במרס 2006 גרו במוסד הסיעודי14 גברים וכ-75 נשים.
מכאן שמספר הנזקקים לבית כנסת מקרב השוהים במוסד אינו גבוה, ולא הייתה כל הצדקה להקים בו בית כנסת גדול .
תגובת המפעל על סגירת קומת העמודים בפברואר 2004 סיירו נציגי המפעל במוסד הסיעודי והעלו כי הגוף המפעיל את המוסד (להלן גם - המפעיל) בנה בחצר האחורית שלו מחסן קטן לציוד גינון.
נציגי המפעל העירו לעירייה כי "כל שינוי ו/או תוספת למבנה שהוקם במענק של מפעל הפיס מחויב אישור מוקדם מראש ובכתב מאת מפעל הפיס".
בעקבות הסיור התקיימה במפעל ביוני 2004 פגישה בהשתתפות נציגת המפעל- מנהלת האגף להתקשרויות, רכש ומכרזים (להלן - מנהלת אגף ההתקשרויות) ונציגי העירייה בראשות ראש העירייה מר ז'קי לוי 84.
על פי פרוטוקול הפגישה ציינה מנהלת אגף ההתקשרויות כי "בסיור בפברואר [ 2004 נאמר כי התוספת אינה בפרוגרמה ואין אישור מאת מפעל הפיס להוסיף] .
החל מר שמעון כצנלסון לכהן בתפקיד יו"ר דירקטוריון המפעל 84 מר ז'קי לוי החל לכהן בתפקיד ראש עיריית בית שאן בסוף נובמבר 2003.
כן ציינה כי צריך לפרק את המחסן הקטן שהקים המפעיל, וכי מהנדס העירייה הודיע שהוצא לגביו צו הריסה.
כבר בסיור שעשו נציגי המפעל במוסד הסיעודי בפברואר 2004 הייתה התייחסות של נציגי המפעל לפעולות לסגירת קומת העמודים לצורכי התוספת, אולם הדבר לא צוין בפרוטוקול הסיור, והנושא הועלה רק בפגישה עם נציגי העירייה שהתקיימה ארבעה חודשים לאחר מכן.
מהפרוטוקולים של הסיור ושל הישיבה עולה כי המפעל לא תבע מהע ירייה לא בעת הסיור ולא בפגישה ביוני 2004 להשיב לקדמותו את המצב בקומת העמודים, אך לעומת זאת עמד על הריסת המחסן הקטן שעקב בניית התוספת בקומת העמודים נבנה בחצר האחורית של המוסד הסיעודי ללא הסכמתו.
מנהלת אגף ההתקשרויות השיבה למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2006 ובינואר 2007 בעניין הסיור בפברואר 2004 כי "נרשמה הערה לעניין העובדה שלכל תוספת של מבנה צריך מינואר [ זאת לאור העובדה שהתקבלו מכתבים מאת ראש העירייה הקודם],[אישור 2003 ומאוגוסט 2003 .
ומכתבים אלה נענו בשלילה על ידי מפעל הפיס]החריגה בשימוש[ .
ככל שזכור לי, לא נראו בשטח עדויות על כך שהרשות מתכוונת לסגור את קומת העמודים .
]לצורך חריגה בשימוש[ נצלנו את פרוטוקול הסיור על מנת להזכיר ולהתריע פעם נוספת שאין כל אישור לבצע שינויים במבנה]המקומית[ בפני הרשות.
לדעתנו לא היה מקום לכל דיווח דחוף, מאחר וההנחיות בנ היו ]של המפעל[ ושא, כפי שניתנו ע"י יושבי הראש ברורות וספציפיות לעניין .
אין ספק שאם היינו רואים בשטח עבודות ]החריגה בשימוש[ "של סגירת מבנה מן הסתם היינו מתריעים על כך בדיוק באותו אופן בו התרענו לגבי המחסן (ההדגשה במקור).
מנהלת אגף ההתקשרויות צירפה למכתבה את מכתבי ראש העירייה שהזכירה.
האמור לעיל מלמד כי משנוכחה העירייה שהמפעל אינו מעיר לה על התחלת העבודות של סגירת קומת העמודים ואינו דורש להפסיקן מיד, היא המשיכה בעבודות אלה, בניגוד להסכם שחתם עמה ותוך פגיעה בביטחונם ובאיכות חייהם של דיירי המוסד הסיעודי.
הצעדים שנקט המפעל בעניין החריגה בשימוש 1.
באוקטובר 2004 סייר מנהל האגף לבקרת מבנים של המפעל במוסד הסיעודי ומצא כי בחצר המוסד נבנה מחסן כלים, וכי קומת העמודים נסגרה והוקם בה בית כנסת ועל מבנה המוסד נתלה שלט מואר המפנה אל בית הכנסת, ולפיו הוא הוקם לזכרו של איש ציבורי מסוים מבית שאן בתרומת משפחתו (להלן - השלט).
רק לאחר הסיור כתב מנכ"ל המפעל לראש העירייה כדלקמן: "הנכם נדרשים ללא דיחוי ולא יאוחר מיום 30/11/2004 .
להחזיר את לפנות את השימוש החורג ולהסיר את השלט מעל המבנה".
ראש העירייה ],[המצב לקדמותו מר ז'קי לוי השיב למנכ"ל המפעל ב - 3.
04 של ראש[ כי "כראש עיר אני תומך בהחלטה ועומד מאחוריה.
אי אפשר להחזיר את המצב לקדמותו וכל דרישה מסוג ]העירייה הקודם זה אינה ריאלית לאחר שהושקעו עשרות אלפי שקלים מכספי תרומות ונערכות במקום תפילות מדי יום.
אני מתחייב לפעול בעתיד בהתאם להסכם בין מפעל הפיס לעיריית בית שאן".
בנובמבר 2004 פנה מנכ"ל המפעל שוב לראש העירייה וציין לפניו כי "התנהגותה של מהווה הפרה בוטה של ההסכם בינה לבין מפעל הפיס.
לפיכך הנכם נדרשים שוב, ]העירייה[ מפעל הפיס 1021 .
ללא כל דיחוי ולא יאוחר מיום 30.
04 להוציא את כל חומרי הבינוי מאזור המבנה והחצר, ולהחזיר את המצב לקדמותו.
לפנות את השימוש החורג ולהסיר את השלט מעל המבנה".
יומיים לאחר מכן הזמין המנכ"ל את ראש העירייה לדיון דחוף במפעל וביקש ממנו להביא עמו , אישור בטיחות ו]שירותי הכבאות[ מסמכים שונים, בהם "טופס ארבע כולל אישוריועצים".
כעבור עשרה ימים הודיע מנכ"ל המפעל לראש העירייה כי נוכח הממצאים שהועלו בסקר בטיחות שיזם המפעל (ראו להלן), ולפיהם בניית התוספת במבנה המוסד הסיעודי "מהווה סיכון ברור ומיידי לשלום דיירי ועובדי המוסד", על העירייה לקיים את הדרישות שהציב לפניה במכתבו מאוקטובר 2004 להשיב את המצב לקדמותו ולתקן את ליקויי הבטיחות.
בסוף נובמבר 2004 כתב ראש העירייה למנכ"ל כי "לא נעשו שינויים מהותיים במבנה או בשימוש בו", והזמין אותו לסייר במקום.
בתחילת דצמבר 2004 כתב היועץ המשפטי של המפעל לראש העירייה כי "השינויים שביצעה .
מהווים הפרה ]המפעל[ במבנה, ללא אישורו של]העירייה[ יסודית של ההסכם".
הוא ציין כי על פי ההסכם המפעל רשאי להחזיר לעצמו את כל סכום המענק שהקציב לעירייה (אפילו מכספים שמעבירים לעירייה גופים כגון משרד האוצר ומשרד הפנים), וחזר על תביעת המפעל להחזיר את המצב לקדמותו בתוך 14 .
במכתב לא נכללה הודעה על הקפאת מענקי המפעל לעירייה 5.
לאחר20 ימים התקיימה פגישה בין מנכ"ל המפעל לראש העירייה בהשתתפות נציג משרד הבריאות ואחרים.
בפגישה ציין נציג המפעל כי "אין לעשות שינוי במבנה של מפעל הפיס.
אם היו פונים למפעל הפיס בבקש לא היה ניתן אישור".
]לאשר את בניית התוספת[ ה שכיבוי אש העביר ]הודיע[ .
אינה חוקית", וכי "ראש העיר]בניית התוספת[" עוד ציין כי אישורים על בטיחות המבנה".
נציג משרד הבריאות ציין כי "מתפללים במוסד בסה"כ 6 דיירים- המתפללים מבחוץ מסתובבים בכל המוסד".
מנהל האגף לבקרת מבנים ותשתיות ".
נציגי העירייה הבטיחו ]של המוסד הסיעודי[ אמר כי "לקחו את המרחב הלוגיסטי והתפעולי להסיר את השלט.
באותה פגישה לא מסרה העירייה למפעל את כל המסמכים שדרש ממנה בנובמבר 2004 , והוחלט שהעירייה תעשה את התיקונים הבטיחותיים הנדרשים במבנה לפי מסקנות סקר הבטיחות שהזמין המפעל.
הביקורת העלתה כי על אף הדברים החמורים שהועלו בפגישה, לא צוין בפרוטוקול במפורש כי המפעל דרש מהעירייה להשיב את המצב לקדמותו.
בפברואר 2005 סייר מנכ"ל המפעל במוסד הסיעודי, ובעקבות זאת דרש מהעירייה רק להסדיר את בעיות הבטיחות שנו צרו במבנה המוסד עקב בניית התוספת; ובתחילת אפריל אותה שנה הוא חזר ותבע ממנה להסדיר את העניין בלי לדרוש ממנה להחזיר את המצב לקדמותו.
באוגוסט 2005 סייר שוב מנכ"ל המפעל במוסד הסיעודי.
בסיור אמר המנכ"ל כי על פי דוח של שירותי הכבאות (ראו להלן) בניית התוספת גרמה לסיכון בטיחותי, והדגיש ש"כל עוד של [ לא ניתן אישור רשות הכיבוי, העירייה לוקחת על עצמה את כל האחריות בהפעלת המבנה כולו".
בדצמבר אותה שנה, לאחר שהתגלה בסיור כי באזור התוספת ]המוסד הסיעודי מתחילים להתקין גם כיורים וחדר שירותים, כתב היועץ המשפטי של המפעל לראש העירייה: "הינכם נדרשים להפסיק לאלתר את העבודות, עד שיוסדר הנושא בין העירייה למפעל הפיס לנקוט ]למפעל[ .
אם לא יופסקו לאלתר העבודות המבוצעות כיום,.
אאלץ להמליץ 1022 דוח שנתי57ב .
באמצעים" (ההדגשה במקור).
בינואר 2006 כתב ראש העירייה למפעל כי העירייה מטפלת בתיקוני הבטיחות הנדרשים.
מהאמור לעיל עולה כי כבר בשנת 2004 ידע המפעל על החריגה בשימוש בקומת העמודים של המוסד הסיעודי שנעשתה בלא אישורו, אך הוא לא נקט את כל האמצעים החוקיים שעמדו לרשותו כדי למנוע אותה או להפסיקה.
בסיור של עובדי משרד מבקר המדינה במוסד הסיעודי במרס 2006 התברר כי בקומת העמודים שלו נבנה בית כנסת ששטחו כ-150 מ"ר, וכי בניגוד להבטחות העירייה למפעל לא הוסר השלט המפנה אליו.
על פי מידע שנמסר למשרד מבקר המדינה, בית הכנסת משמש בעיקר תושבים שמתגוררים בשכונה סמוכה למוסד, ורק כארבעה מהדיירים במוסד מתפללים בו.
בעת הסיור לא היו בידי מנהל המוסד מפתחות בית הכנסת, והתברר שרק תושבי השכונה הסמוכה המשתמשים בו ומנהלים אותו מחזיקים במפתחותיו.
כלומר השטח הופקע למעשה מרשותו של המוסד הסיעודי.
לדעת משרד מבקר המדינה, היה על המפעל להשתמש בכל הכלים העומדים לרשותו על פי ההסכם שנחתם בינו לבי ן העירייה, ובכללם הקפאת המענקים לעירייה וקיזוז של המענק שנתן לה להקמת המוסד הסיעודי מכספים שהיא הייתה אמורה לקבל ממשרד האוצר, ממשרד הפנים ומגופים נוספים, כדי למנוע את המשך החריגה בשימוש במבנה המוסד הסיעודי ולהשיב את מצב המבנה לקדמותו; והיה על מנכ"ל המפעל להביא את הנושא לידיעת הדירקטוריון כדי שיורה לנקוט נגד העירייה את כל הצעדים המשפטיים המתחייבים.
רק במרס 2006 , בעת הביקורת, כתב מנכ"ל המפעל לראש העירייה כי "לאור הבדיקה בקומת [ של מבקר המדינה על הנעשה במבנה הנ"ל אבקשך להפסיק מיד את כל העבודות במבנה ]העמודים ".
באפריל ]המוסד הסיעודי [ 2006 הבהיר משרד מבקר המדינה למנכ"ל המפעל כי "הביקורת שמקיים משרדנו אינה מצדיקה עיכוב של הפעולות שעל המפעל לנקוט בנושא בהתאם לנוהלי המפעל וחוות הדעת משפטיות שקיבל ואין כל מקום לקשור בין הדברים".
רק ביולי 2006 , בעקבות הביקורת, נ קט מפעל הפיס צעדים משפטיים נגד העירייה: המפעל הגיש לבית המשפט המחוזי בתל אביב בקשה לסעד הצהרתי כנגד עיריית בית שאן, ולפיה בית המשפט התבקש להצהיר "כי.
העירייה הפרה יסודית את ההסכם בינה לבין מפעל הפיס.
להקמת מרכז הפיס הסיעודי בבית שאן.
בהקימה בית כנסת על ]וכי[.
במבנה העירייה להשיב, על חשבונה, את מצב המבנה לקדמותו כפי שהיה טרם הקמת בית הכנסת".
בינואר 2007 כתב בא כוח העירייה לבא כוח המפעל כי מרשתו "תהייה מוכנה להשיב את המצב בקומת העמודים של המוסד הסיעודי לקדמותו במידה ומפעל הפיס לא יתנגד להקמת בית כנסת בשטח הרחבה של המרכז הסיעודי.
החזרת המצב לקדמותו תתבצע לאחר השלמת בניית בית הכנסת ברחבת המוסד".
בתשובת בא כוח המפעל באותו חודש צוין כי המפעל "אינו מתנגד להקמת בית כנסת בשטח הרחבה של המרכז הסיעודי, במימון עיריית בית שאן, ובלבד שהמצב הקיים היום בקומת העמוד ים יוחזר לקדמותו לאלתר ועוד טרם לתחילת בניית בית כנסת ברחבה" (ההדגשה בקו במקור).
החלטות העירייה על מתן ההיתר לבניית התוספת מפעל הפיס 1023 .
הביקורת העלתה כי בניית התוספת במבנה המוסד הסיעודי נעשתה בסיועם הרב, במעשה ובמחדל, של בעלי תפקידים בעירייה וגופים הקשורים אליה.
כאמור, בישיבה של חברי הנהלת העמותה בנובמבר 2002 העלה מר פיני קבלו (ראש העירייה דאז), שנמנה עם חברי הנהלת העמותה, הצעת החלטה להקים בית כנסת במבנה המוסד הסיעודי "לצורכי המטופלים והקהל"; וחברי ההנהלה קיבלו את ההצעה.
סעיף 145 לחוק התכנוןוהבניה, התשכ"ה - 1965 (להלן- חוק התכנון והבנייה), קובע כי לא יתחיל אדם לעשות עבודות הטעונות היתר בנייה קודם שניתן לו ההיתר, ובהינתן ההיתר לא יעשה עבודות החורגות מתנאי ההיתר.
בינואר 2003 התקיימה ישיבה של ועדת המשנה לתכנון ולבנייה של העירייה (להלן- הוועדה לתכנון ולבני יה) בהשתתפות ראש העירייה מר פיני קבלו, ששימש יו"ר הוועדה, ומהנדס הוועדה (המכהן גם כמהנדס העירייה).
בישיבה החליטה הוועדה לתת היתר בנייה לבית הכנסת שתוקפו שלוש שנים מ - 13.
03 , ובהחלטה נקבע שההיתר מותנה בקבלת אישור משירותי הכבאות וממשרד הבריאות.
הביקורת העלתה כי תנאי זה לא צוין בטופס היתר הבנייה.
במאי 2003 הודיע יו"ר הנהלת העמותה למזכיר הוועדה לתכנון ולבנייה כי "בית הכנסת ולא ישמש לשום מטרה שאינה לצורכי המוסד ולדייריו".
]הסיעודי[ יהיה באחריות המוסד משרד מבקר המדינה מעיר כי כאמור לעיל, בפועל שימש בית הכנסת גורמים חיצוניים ולא את דיירי המוסד.
ביולי 2003 כתב מנכ"ל הגוף המפעיל את המוסד הסיעודי לוועדה המקומית לתכנון ולבנייה כדלקמן: "בתאריך 13.
2003 אישרתם שינוי במבנה עבור בית הכנסת במרכז הפיס הסיעודי.
התוכנית כפי שהובאה לידיעתי חוסמת את אחד מפתחי החירום של הבניין.
לדעתי זהו מפגע בטיחותי שלא יאושר על ידי מכבי אש, אבקש תגובתך".
הביקורת העלתה כי לא התקבלה מהוועדה כל תשובה למכתב זה.
ממכתבים שכתב לעירייה בינואר ובאוגוסט 2005 המפקד של שירותי הכבאות עולה כי בביקורת שעשו שירותי הכבאות במוסד הסיעודי בינואר 2005 נמצא כי בקומת העמודים של המוסד הוקם מבנה בלא לקבל את אישורם כמתחייב.
מן האמור לעיל עולה כי העירייה והוועדה לתכנון ולבנייה לא הביאו לידיעת שירותי הכבאות את החלטתם לתת היתר לבניית בית הכנסת כדי לקבל את חוות דעתם בנדון ולקבל מהם את האישורים הדרושים.
ראש העירייה היה חבר בהנהלת העמותה שביקשה את ההיתר לבניית בית הכנסת, ואף יזם את קבלת ההחלטה בעניין זה בישיבת הנהלת העמותה; ובה בעת שימש יו"ר הוועדה לתכנון ולבנייה שדנה בבקשת ההיתר.
לדעת משרד מבקר המדינה, השתתפותו של ראש העירייה מר קבלו בדיון של הוועדה לתכנון ולבנייה בעניי ן השימוש בקומת העמודים של המוסד הסיעודי הייתה נגועה בניגוד עניינים מוסדי.
מר קבלו כתב למשרד מבקר המדינה בפברואר 2007 כי כשהודיע "לתושבים שאין הפגנות.
מפעל הפיס ]לשכתו[ לבנות בית כנסת בבית החולים הסיעודי, היו ליד]באפשרותו[ היה חייב לבנות בית כנסת בתכנון צריך רק לברך את ]והיה[ .
של מבנה כל כך גדול המשרת את הקהילה ואת החולים במימון כל ההוצאות.
]ו[ על חשבונם]שבנו אותו[ .
היוזמים כל היתרי הבנייה אושרו על ידי ועדת בניין ערים וע"י מהנדס העיר ואת הפרוצדורה של היתרי הג"א כיבוי אש, מבקש הבקשה מגיש אותם לוועדה ב מבנה [ .
טרם קבלת היתר רואה את צורכי האוכלוסייה ואם הקהילה ]היא[ נמסר לעיריית בית שאן ורק]המוסד הסיעודי ויו"ר העמותה פנו ולחצו לבנות בית כנסת לחולים בקהילה, הדבר מבורך.
העירייה, באופן פוליטי מנסה להעביר את כל האחריות אלי כרדיפה פוליטית מכוונת".
לדעת מ שרד מבקר המדינה, היה על ראש העירייה להימנע מניגוד העניינים ולהודיע לוועדה לתכנון ולבנייה כי הוא חבר הנהלת עמותה שהוועדה אמורה לדון בבקשתה, ועל כן הוא מנוע מלהשתתף בישיבת הוועדה הנוגעת לעמותה, ולוודא שהודעתו תירשם בפרוטוקול הישיבה.
במאי 2004 החליטה הוועדה לתכנון ולבנייה, בראשות ראש העירייה ויו"ר הוועדה מר ז'קי לוי ומהנדס הוועדה, לתת היתר גם לבניית שירותים ומטבחון לבית הכנסת.
תוקף ההיתר היה שלוש שנים מ- 18.
,יצוין כי החלטה זו התקבלה בניגוד עניינים, שכן גם מר לוי, בהיותו ראש העירייה היה חבר בהנהלת העמותה.
ולכן גם הוא היה חייב לדווח לוועדה לתכנון ולבנייה כי הוא מנוע מלהשתתף בישיבתה הנוגעת לעמותה ולוודא שהודעתו תירשם בפרוטוקול הישיבה; ולהיעדר מאותה ישיבה.
הביקורת העלתה כי המדור לפיקוח על הבנייה בעירייה לא ניהל תיק פיקוח עדכני על המבנה כנדרש בחוק התכנון והבנייה85 .
באפריל 2005 החליטה הוועדה לתכנון ולבנייה בראשות ראש העירייה מר לוי לבטל את סגירת קומת עמודים קיימת לצורכי בית כנסת", שנתנה כאמור ב]ל[" ההיתר- 13.
נמצא כי למרות ביטול ההיתר נמשכו עבודות הבנייה במקום, בידיעת ראש העירייה.
מעיון בתיק הפיקוח לא היה אפשר ללמוד מה היו הנסיבות של ביטול ההיתר.
ראש העירייה מר לוי, שכיהן כיו"ר הנהלת העמותה, ידע כי בית הכנסת משמש מתפללים שאינם נמנים עם דיירי המוסד הסיעודי, אף שבהיתר לבנייתו שניתן במאי 2003 הודגש כאמור כי הוא נועד לצורכי המוסד ודייריו.
למרות זאת, ואף על פי שהוועדה לתכנון ולבנייה שהוא עומד בראשה ביטלה כאמור את ההיתר, הוא לא עשה דבר כדי להחזיר את המצב לקדמותו כמתחייב מתפקידו זה.
לדעת משרד מבקר המדינה, משביטל ראש העירייה ויו"ר הוועדה לתכנון ובנייה, מר לוי, את ההיתר לבניית התוספת, היה עליו לנקוט גם את הפעולות הנדרשות כדי להביא להחזרת מצב מבנה המוסד לקדמותו.
85 על פי החוק, על המדור לפיקוח על הבנייה שבעירייה לפתוח "תיק פיקוח" לכל פרויקט בנייה שהוחל בו, לרשום בו פרטים על הפ רויקט, ולהשלים בו נתונים הנדרשים לקבלת החלטה על המשך ההליכים בעניין הפרויקט.
בתשובה למשרד מבקר המדינה כתב מהנדס הוועדה בינואר 2007 כי "אולם התפילה נבנה בחלק מקומת עמודים מפולשת, כך שלא נחסמה כל יציאת חירום מהמבנה אלא אם נסגר החלל בשלב מאוחר יותר".
דברים אלה אינם מתיישבים עם העובדות.
בכל התכניות שהוגשו לוועדה לתכנון ולבנייה יועד כל חלל קומת העמודים לסגירה, וכך אכן נעשה; ועקב כך נחסמה יציאת החירום של המוסד הסיעודי לכיוון קומת העמודים.
מהאמור לעיל עולה כי ראש העירייה הקודם והנוכחי פעלו בניגוד עניינים בטיפולם בהקמת מבנה בקומת העמודים של המוסד הסיעודי שייעודו אינו תואם את הייעוד שסוכם עליו בהסכם בין העירייה למפעל; ובתכניתם להקים במוסד מבנה שישרת גם אנשים שאינם נמנים עם דייריו, הם לא נתנו את הדעת על רווחתם של הדיירים.
הנזקים שנגרמו בגין בניית התוספת ופעולות הגופים הנוגעים בדבר לתיקונם .
ליקויי בטיחות בדוח שהכין בנובמבר 2004 יועץ בטיחות מטעם המפעל בעקבות סקר בטיחות שעשה במבנה המוסד הסיעודי נאמר כי במקום מהווה סיכון ברור ומיידי לשלום דיירי ]התוספת[" ועובדי המוסד, כל מאורע חירום במקום יחמיר וזאת כתוצאה מאי קיום הסדרי בטיחות ותקנים מחי יבים.
השארת המבנה החורג במקום מחייבת ביצוע שינויים נרחבים במקום.
וכמובן הגשת תכנית חדשה (גרמושקה) לקבלת אישור מחודש מרשות הכבאות " (ההדגשה במקור).
הדוח האמור הומצא גם לעירייה, והעירייה שכרה יועץ כדי שיציע לה דרכים לפתרון הליקויים שצוינו בסקר.
דוח של היועץ בעניין הוגש לה בינואר 2005 , ובעקבות זאת שונה כיוון הפתיחה של הדלת המחברת את מבנה המוסד הסיעודי לקומת העמודים כדי שתיפתח לתוך המבנה.
שינוי זה פתר את בעיית הבטיחות של המשתמשים בבית הכנסת, אך מנע את האפשרות להשתמש בדלת בשעת חירום למילוט דיירי המוסד הסיעודי, שכן אם יתעורר הצורך לפנות דיירים על מיטותיהם דרך בית הכנסת, לא יהיה ניתן לעשות זאת כיוון שדלתו נעולה, וממילא ייתקלו המיטות בספסלים ובמושבים הנמצאים בו.