HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
)(א במאי 2001 הגישו26 קטינים ממזרח ירושלים (ואחרים אתם) עתירה לבג"ץ וביקשו להוציא צו על תנאי17 , ולפיו יוטל על העירייה והמשרד להסביר, בין השאר, מדוע לא יורו לרשום את 26 הקטינים העותרים (וכל תלמיד אחר הזכאי ללימוד חינם והמבקש זאת) לבתי ספר רשמיים במקום מגוריהם או סמוך לו, כנדרש בחוק לימוד חובה, בתקנות שהותקנו על פיו ובחוזרי מנכ"ל המשרד בעניין.
(ב) ביולי 2001 עתרו912 עותרים, ובהם905 קטינים בגיל לימוד חובה ממזרח ירושלים, נגד העירייה והמשרד, וביקשו להוציא להם צו על תנאי כדי שיסבירו: "מדוע לא ירשמו את העותרים מס' 1-905 , ילדים בגיל לימוד ח ובה חינם בבתי ספר רשמיים במקום או בסמוך למקום מגוריהם, ומדוע לא יקלטו בפועל את .
16 מערכת החינוך במזרח העיר, דוח שנתי של מבקרת עיריית ירושלים לשנים 2003 - 2004 .
', כרך ב 17 בג"ץ 3834/01 הקטינה מ' מוחמד חמדאן ו-27 'אח' נ עיריית ירושלים ואח', תקדין.
העותרים לבתי הספר הנ"ל, וזאת בהתאם להוראותיו של חוק לימוד חובה.
והתקנות שהותקנו על פיו, והנחיותיהם"18 .
על פי פסק דין חלקי שהוציא בג"ץ באוגוסט 2001 בעניינן של שתי העתירות האמורות (להלן - פסק הדין החלקי), הצהירו המשיבים - כלומר המשרד והעירייה - שהם מאמצים תכנית רב -שנתית לבניית 245 כיתות לימוד חדשות בתוך ארבע שנים.
בג"ץ נתן להתחייבות זו תוקף של פסק דין.
בפסק הדין נקבע כי העותרים וילדים אחרים כמותם יוכלו להירשם בכל שנה בבתי ספר, לפי חוק לימוד חובה.
על פי פרשנותה של העירייה, פסק הדין הזה מחייב אותה לרשום ילדים בבתי הספר רק כאשר מדובר בנרשמים לגני חובה ולכיתות א' (ראו להלן).
בספטמבר 2005 הגישו עמותת מינהל קהילתי לפיתוח בית חנינא ועותרים אחרים בקשה לפי סעיף 6 לפקודת ביזיון בית המשפט19 .
כל המבקשים היו עותרים בבג"ץ 5185/01 .
הם טענו שפסק הדין החלקי לא קוים.
בנובמבר 2005 קבע בג"ץ, בין השאר, כי המשרד והעירייה לא עמדו במלוא התחייבותם בעניין תוספת כיתות הלימוד, ובארבע השנים שחלפו מאז פסק הדין החמיר המחסור בכיתות הלימוד, אף כי נוספו כמה כיתות.
בדצמבר 2006 החליט בג"ץ כי בדיון שיתקיים בעניין עתירה 5185/01 יתייצבו אישית מנכ"ל משרד החינוך, ראש אגף התקציבים במשרד האוצר, מנכ"ל עיריית ירושלים ומנהל מנח"י, ויציגו "נתונים ותכנית קונקרטית לפתרון הבעיה שמעלים העותרים ושבית משפט זה במסגרת ההליך שבפני ו מנסה להתמודד עימה למעלה מ-6 .
במרס 2007 הציגו המשרד והעירייה לבג"ץ את תכניותיהם לטיפול במחסור בכיתות לימוד במזרח ירושלים (להלן - התכנית).
בין השאר עסקה התכנית ב-400 ( כיתות לימוד שייבנו במזרח ירושלים בתוך חמש שנים 80 כיתות בשנה) ויעלו 400 מיליוןש"ח (כולל עלות הפקעת מקרקעין), ובתקצוב הפקעות מקרקעין בידי המדינה.
העותרים טענו לפני בג"ץ שב -400 הכיתות האמורות כלולות גם 245 כיתות שהמשרד והעירייה הצהירו שיבנו עד 200520 .
באוגוסט 2007 הודיעו המשרד והעירייה לבג"ץ כי בניית הכיתות החדשות במזרח ירושלים מתקדמת, אולם כעבור כחודשיים טענו העותרים לפני בג"ץ שהם חוששים שהתכנית האמורה לא תיושם כלשונה.
באוקטובר 2007 הביע בג"ץ שביעות רצון מן התכנית וציין כי נראה שאפשר לקוות שהמצב ישתפר בעתיד הנראה לעין.
הוא הורה למשיבים להוסיף לעדכן אותו בפעולותיהם לקידום התכנית.
באפריל 2008 טענו העותרים לפני בית המשפט שהתכנית אינה מיושמת כהלכה ובשל כך ניזוקה בניית כיתות הלימוד נזק "מוחשי ומורגש".
באפריל 2008 ,קבע בג"ץ כי לדיון שיתקיים בעניין העתירות יתייצבו אישית שוב, מנכ"ל העירייה, ראש אגף תקציבים במשרד האוצר, נציג בכיר של משרד החינוך ומנהל מנח"י.
ביולי 2008 הודיעה העירייה לבג"ץ כי הפרויקטים לבינוי מבני חינוך מתקדמים.
בג"ץ החליט כי המשיבים יוסיפו לעדכן אותו בדבר התקדמות התכנית.
18 בג"ץ 5185/01 פ' בדריה (קטין) ו-911 'אח' נ' עיריית ירושלים ואח, תקדין (להלן - בג"ץ 5185/01.
) 19 בעניין בג"ץ 5185 /01 ובג"ץ 3843/01.
20 באותו חודש החליטה הממשלה להכין תכנית חומש לבניית 8,000 כיתות לימוד בשנים 2007 -2011 .
, ובהן גם כיתות במזרח ירושלים, על פי הודעת המדינה לבג"ץ משרד החינוך 629 .
כיתות הלימוד במזרח ירושלים .
כאמור, בשנת הלימודים התשס"ח חסרו כ- 1,000 .
כיתות לימוד במזרח ירושלים תכנית האב סקרה את המחסור בכיתות הלימוד בחינוך הרשמי במזרח ירושלים במשך השנים וצפתה שבשנת 2010 יחסרו כ- 1,800 .
כיתות לימוד מאחר שמספר התלמידים במזרח ירושלים גדל והולך, וכמוהו המחסור בכיתות לימוד, העירייה שכרה מבנים שאינם מיועדים לצורכי חינוך, אלא למגורים או למלונאות, למשל, ועשתה בהם שינויים מסוימים כדי שיוכלו לשמש מוסדות חינוך: היא הפכה חדרי ספח, כמו חדרי מורים, לכיתות לימוד; הציבה מבנים יבילים 21 בשטחם של בתי ספר; והפעילה "משמרת שנייה" (ראו להלן).
בשנים 2002 -2007 הסתכמה ההוצאה (בפועל) של העירייה על שכירת כיתות לימוד במזרח ירושלים בכ-52.
התקציב שהוקצה למבנים היבילים שהציבה העירייה במזרח העיר הסתכם בכ-5 מיליון ש"ח.
מנתונים שמסרה מנח"י למשרד מבקר המדינה עולה כי בשנת הלימודים התשס"ח היו במזרח ירושלים 1,322 :כיתות לימוד459 (35% ,) מהן פעלו בחדרים תקניים ובהן 20 ;כיתות במבנים יבילים 163 (12% ) מהן פעלו במבנים שכורים; ו -700 (53% ) כיתות פעלו בחדרים שאינם תקניים.
בכיתות הלימוד החסרות כלולות הכיתות הפועלות בחדרים שאינם תקניים והכיתות השכורות - סך הכול 863 כיתות - וכמו כן, כאמור, הכיתות האמורות לקלוט את התלמידים שכיום לומדים במוסדות חינוך שאינם עירוניים ומבקשים לעבור למוסדות עירוניים.
המרחק בין המבנים של בית הספר .
חלק מן המבנים שהעירייה שכרה במזרח ירושלים אינם מיועדים לשמש מבני חינוך: לעתים גודלם מספיק כדי לאכלס רק חלק מכיתות הלימוד של בית הספר, ולכן יש שבית ספר אחד מפוזר במבנים שונים; חדרי הלימוד קטנים מאוד לעומת חדרים תקניים והצפיפות בהם רבה; מאחר שאין די חדרים לכיתות הלימוד, בחלק מבתי הספר אין חדר מורים וחדרי ספח אחרים.
במפות שלהלן מצוינים מבנים של בתי ספר- מבנה ראשי וסניפיו - על גבי מפת השכונה.
21 מבנה יביל- מבנה שאפשר להובילו ממקום למקום.
630 דוחשנתי 59ב מפה מס' 1 בית ספר יסודי בשכונת אום טובא בבית הספר היסודי בשכונת אום טובא מבנה מרכזי (במפה - סניף ראשי), הנתון בבעלות העירייה, ושני סניפים הפועלים במבנים שכורים.
מהנדס מוסדות חינוך במזרח ירושלים במנח"י העריך שהמרחק בין המבנה המרכזי לכל אחד משני המבנים האחרים הוא כ-2.
קילומטרים מנח"י השיבה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2008 כי היא מתכננת להקים מבנה נוסף לבית הספר היסודי בשכונת אום טובא, והפרויקט נתון בשלבי תכנון ראשוניים (ראו גם להלן בטבלה).
משרד החינוך 631 'מפה מס2 )בית הספר היסודי "סילואן" לבנות (מבנה ראשי ושני סניפים בבית ספר "סילואן" יש מבנה מרכזי ושלושה סניפים, שניים מהם מסומנים במפה.
מהנדס מוסדות חינוך במזרח ירושלים במנח"י העריך שהמרחק בין המבנה המרכזי לכל אחד משני הסניפים המסומנים במפה הוא כקילומטר.
ביוני 2008 ביקרו נציגי משרד מבקר המדינה בארבעה בתי ספר במזרח ירושלים.
בשלושה בית ספר יסודיים 22 ניכרים צפיפות רבה בכיתות ומחוץ להן ומחסור של ממש בחדרי ספח: לעתים קרובות שלושה תלמידים נאלצים לשבת ליד שולחן אחד, אף על פי שהוא מיועד רק לשני תלמידים; לעתים המעברים שבין השולחנות חסומים, ולכן תלמיד אינו יכול לגשת אל הלוח או לצאת מן הכיתה בלי .
22 בית הספר היסודי "סילואן" לבנות; בית ספר יסודי חדש מעורב בשכונת סילואן; ובית ספר יסודי לבנות בשכונת סוואחרה.
להזיז את השולחנות שסביבו.
בית הספר הרביעי הוא תיכון לבנים בשכונת צור באהר, שנפתח בשנת הלימודים התשס"ח.
להלן הממצאים הנוגעים לשלושת בתי הספר היסודיים: (א) בבית הספר היסודי "סילואן" לבנות למדו בשנת הלימודים התשס"ח 519 תלמידות ב-18 כיתות.
כיתות הלימוד פזורות בארבעה מבנים, כאמור, ומשום כך, יש שהמורות נאלצות לעבור ממבנה למבנה במהלך יום הלימודים.
במבנה הראשי יש שבע כיתות לימוד; המסדרון משמש גם חדר מורים; כמעט אין חדרי ספח נוספים ואין חצר.
משרד החינוך 633 'תמונה מס1 "חדר ספח בבית הספר היסודי "סילואןלבנות, המשמש לצרכים שונים, כגון לצורכי האחות ולצורכי הפסיכולוג.
(ב) בבית ספר יסודי חדש מעורב בשכונת סילואן למדו בשנת הלימודים התשס"ח 525 תלמידים ב -16 כיתות.
כיתות הלימוד פזורות בשני מתחמים - במבנה הראשי השכור ובמקבץ של מבנים יבילים.
יש שהמורים נאלצים לעבור בין 634 דוחשנתי 59ב .
נסיעה מן המבנים היבילים אל המבנה הראשי אורכת כמה דקות, בכביש צר ותלול.
(ג) בבית ספר יסודי לבנות בשכונת סוואחרה למדו בשנת הלימודים התשס"ח 730 תלמידות ב-26 כיתות.
כיתות הלימוד פעלו בארבעה מבנים: אחד המבנים נתון בב עלות העירייה, וחדרי הלימוד בו תקניים.
שני מבנים אחרים שכורים, והנסיעה מהם אל המבנה הראשון אורכת כמה דקות.
תמונות מס' 2-5 צולמו במבנים השכורים.
יצוין כי חדר המורים, שהוא למעשה פינה ובה ספה של שני מקומות ישיבה, כיתה מס' 1 ועמדת המחשב פועלים באותו חדר ומופרדי ם רק באמצעות ארון.
תמונה מס' 2 בצד ימין מבנה ובו כיתת לימוד אחת של בית ספר יסודי לבנות בשכונת סוואחרה.
בצד שמאל מבנה המשמש תחנת מוניות.
השביל שבין שני המבנים מוביל למבנה נוסף של בית הספר.
משרד החינוך 635 'תמונה מס3 'כיתה מס1 בבית ספר יסודי לבנות בשכונת סוואחרה.
הכיתה, חדר המורים ועמדת המחשב של בית הספר פועלים כולם באותו חדר.
636 דוחשנתי 59ב תמונה מס' 4 .
חדר המורים ועמדת המחשב בבית ספר יסודי לבנות בשכונת סוואחרה משרד החינוך 637 'תמונה מס5 'כיתה מס2 .
בבית ספר יסודי לבנות בשכונת סוואחרה 3.
העירייה מפעילה "משמרת שנייה" בחטיבת ביניים בשכונת ראס א ל-עמוד, ובשנת הלימודים התשס"ט ( 2008 -2009 ) לומדים בה293 תלמידים.
כלומר חלק מן התלמידים בבית הספר לומדים משעות הבוקר עד שעות הצהריים, והשאר החלו את לימודיהם רק בשעות הצהריים.
באמצע שנת הלימודים התשס"ז ( 2006 -2007 ) שלח ועד ההורים של בית הספר האמור להנהלת העי רייה ולממונה על מנח"י מטעם המשרד מכתבים בעניין הבעיות הקשות של מערכת החינוך בשכונה (המכתב הראשון מוען גם לראש העירייה לשעבר מר אורי לופוליאנסקי): התלמידים לומדים בכיתות צפופות ודחוסות ואפילו במקלטים; בשל שיטת הלימוד ("משמרת שנייה") חסרים מורים בבית הספר; ב תי הספר בשכונה אינם רבים וגדולים דיים, ועל כן אינם יכולים לקלוט את תלמידיה.
הוועד ביקש, בין השאר, לבנות בתי ספר חדשים בשכונה.
מנכ"ל העירייה לשעבר, מר איתן מאיר (להלן - מנכ"ל העירייה לשעבר), השיב ליו"ר ועד ההורים במאי 2007 כי העירייה עוסקת בבנייתם של שלושה בתי ספר חדשים בשכונה ופועלת כדי להעמיד לרשות התושבים בית ספר נוסף (בעניין פעולות שעשתה העירייה לתכנון ולבנייה של מוסדות חינוך - ראו להלן בפרק על הוראות לתכנון מבני חינוך).
,הביקורת העלתה כי בשל המחסור המתמיד בכיתות לימוד במזרח העיר העירייה השתמשה בחל ופות זמניות שונות.
לא מדובר בהסדר זמני שהתקיים בבית ספר זה או אחר בשנה מסוימת, אלא במצב קבוע שנמשך שנים רבות.
יותר ממחצית כיתות הלימוד במזרח העיר שוכנות בחדרים שאינם תקניים, ויותר מ-10% מן הכיתות- במבנים שכורים.
הדעת נותנת כי פיזור בית הספר במבנים שונים, המרוחקים זה מזה מרחק נסיעה, פוגע פגיעה של ממש בפעילותו החינוכית והחברתית.
הליכי התכנון וההקמה של מבני חינוך .
תהליך הקמתם של מוסדות חינוך בירושלים כולל, בין השאר, את השלבים האלה: מנח"י קובעת שיש צורך במוסד חינוך או בתוספת בנייה למוסד חינוך קיים; אם מדובר במוסד חדש - על מנח"י לאתר קרקע המתאימה למוסד חינוך ולבדוק אם היא זמינה; מנח"י מגבשת את המידע הנוגע לפרוגרמה23 , למשל בעניין החדרים המבוקשים, מטרתם ושטחם, ומבקשת מהמשרד לאשר זאת; המשרד מאשר את הפרוגרמה; מנח"י נותנת הוראת תכנון לאגף למבני ציבור בעירייה (להלן - האגף למ"צ); האגף הזה הוא הבוחר אדריכל לפרויקט ומוסר תכניות אדריכליות למשרד; המשרד מאשר את התכניות האדריכליות; האגף למ"צ מוודא שהפרויקט מקבל היתר בנייה; ועדת הכספים של העירייה מאשרת את התקציב לפרויקט; האגף .
23 פרוגרמה היא מסמך המציג מידע על מוסד החינוך המתוכנן, לרבות פירוט החדרים ושטחם - אלה המיועדים לכיתות הלימוד ואלה המיועדים לחדרי ספח - והערות של יחידת התכנון במינהל הפיתוח במשרד.
המשרד מאשר פרוגרמה על סמך בקשתה של רשות מקומית, הן לבנייה חדשה והן לתוספת למבנה קיים.
למ"צ מפרסם מכרז לבנייה וועדת מכרזים של העירייה בוח רת את הזוכה בו; המשרד מאשר את תוצאות המכרז; האגף למ"צ חותם על חוזה עם הקבלן האמור להוציא את הפרויקט אל הפועל.
הוראות לתכנון מבני חינוך במזרח ירושלים .
בשלב הראשון של הקמת מוסד חינוך מנח"י קובעת מה הם מאפייניו של המוסד הנחוץ: את השכונה שבה יש להקימו; את סוג המוסד - בית ספר או גן ילדים, חינוך רגיל או חינוך מיוחד; ואת שלב החינוך, כמו בית ספר יסודי או על-יסודי.
בטבלה שלהלן מוצגים פרטים על הוראות התכנון שנתנה מנח"י משנת 2000 ואילך בפרויקטים שונים במזרח ירושלים ועל השלב שבו היה הפרויקט נתון בדצמבר 2008.
נתון בדצמבר 2008 היקף .
התכנון שם מוסד החינוך .
נתון בשלבי תכנון 24 כיתות אפריל 2008 בית ספר יסודי באום טובא .
הבנייה עדיין לא החלה שש כיתות .
(שלב ב') ינואר 2004 בית ספר "אלאמל" לחינוך .
ואוכלס בשנת 2008 13 כיתות ינואר 2003 חטיבת ביניים לבנים .
ואוכלס בשנת 2008 19 כיתות ינואר 2003 בית ספר מקיף לבנות .
אל הפועל 20 כיתות דצמבר .
2002 בית ספר יסודי לבנות .
לפחות 25 כיתות אוקטובר .
2002 בית ספר מקיף לבנות .
בשנת 2010 לפחות 25 כיתות אוקטובר .
2002 בית ספר מקיף לבנים .
הבנייה עדיין לא החלה 12 כיתות אוקטובר .
2002 בית ספר יסודי חדש .
הסתיים אולם ספורט מאי 2002 בית ספר מכין (חטיבת .
ביניים) לבנים בשכונת א- .
בעלות על הקרקע אולם ספורט מאי 2002 "בית ספר "ראשידייה .
גני הילדים - הפרויקט 27 כיתותמאי 2001 בית ספר יסודי, חטיבת 640 דוחשנתי 59ב .
גן ביניים וגן ילדים בשכונת .
ואוכלס בשנת 2007 29 כיתות אפריל 2001 חטיבה עליונה לבנים .
זמן קצר 12 כיתות יולי 2000 חטיבת ביניים לבנים .
מהטבלה עולה כי בשנת 2000 הורתה מנח"י לאגף למ"צ להתחיל בהליכי התכנון לבניית 12 כיתות לימוד; בשנת 2001 - 56 כיתות וארבע כיתות גן; בשנת 2002 - 82 כיתות ושני אולמות ספורט; בשנת 2003 - 32 כיתות; בינואר 2004 - שש כיתות; ובשנת 2008 , עד חודש אוגוסט- 24 כיתות.
עוד עולה מן הטבלה כי מן המועד שמנח"י נותנת הוראת תכנון לבניית מוסדות חינוך ועד שהמוסדות האלה מאוכלסים עובר לרוב פרק זמן של חמש שנים או יותר.
מינואר 2004 עד אפריל 2008 , כלומר במשך יותר מארבע שנים, בעיקר בתקופת כהונתו של מר אורי לופוליאנסקי כראש העירייה, לא נתנה מנח"י כלל הוראות תכנון.
אפשר להניח כי לאחר שיסתיימו פרויקטים שכבר תוכננו על פי הוראות התכנון הישנות - מינואר 2004 או לפני כן - לא יוקמו כמעט כיתות לימ וד חדשות במשך שנים אחדות.
יצוין כי בשנים 2002 -2007 הוציאה העירייה כ-371 מיליון ש"ח על בינוי מוסדות חינוך, מהם כ-176 מיליון ש"ח (47% .
) על מוסדות חינוך במזרח ירושלים 3.
הביקורת העלתה כי בשנים שמנח"י לא נתנה הוראות תכנון כאמור, עובדים בכירים בעירייה התריעו על כך: באוקטובר 2006 כתב מנהל האגף למ"צ למנכ"ל העירייה לשעבר כי נוסף על פרויקטים שבאותה עת היו נתונים בשלבים מתקדמים של תכנון או בנייה לא מתוכננים עוד פרויקטים, ומשום כך ייעצרו לגמרי התכנון והבינוי של מוסדות חינוך, והמחסור בכיתות לימוד במזרח העיר יחריף; ביולי 2007 טען מנהל האגף למ"צ לפני מנהל מנח"י וגורמים אחרים כי "יש לפחות20 מגרשים מוכנים לבניית בתי ספר וכיוון שאין פרוגראמות של מנח"י לא ניתן להגישם ולקבל תקציב ממשרד החינוך, לצורך תכנון ובנייה"; בדצמבר 2007 כתב היועץ המשפטי לעירייה, עו"ד יוסי חביליו (להלן - היועמ"ש לעירייה), לראש העירייה ולבעלי עניין אחרים כי "בשנים האחרונות כמעט ולא הוגשו פרוגרמות לבניה של בתי ספר במזרח העיר וזאת גם במקומות שבהם ניתן לאתר קרקעות מתאימות ללא צורך בהפקעה ולכן הנושא לא קודם".
שרשרת הפעולות שעל העירייה לעשות כדי להשלים את בנייתם של מבני חינוך מתחילה במנח"י.
עד תחילת שנת 2004 נתנה מנח"י הוראות תכנון לאגף למ"צ, וכך איפשרה לו לקדם פרויקטים.
מאחר שמאז ינואר 2004 משרד החינוך 641 .
הפסיקה מנח"י כמעט לגמרי לתת לאגף הוראות תכנון אין לעירייה התשתית הנחוצה כדי לבנות מבני חינוך חדשים במזרח ירושלים בשנים הקרובות.
לדעת משרד מבקר המדינה, על מנח"י להזדרז לתת הוראות תכנון, כדי שהאגף למ"צ יוכל להתחיל לבנות מבני חינוך במזרח העיר.
תכנון מבני חינוך במנח"י .
תפקידו של מנהל המחלקה לתכנון חינוכי ופיזי במנח"י (להלן- מחלקת תכנון) הוא ליזום ולהכין פרוגרמות לבניית מוס דות חינוך בירושלים, על פי הצרכים החינוכיים והדמוגרפיים בעיר.
המנהל צריך, בין השאר, להכין תחזיות שנתיות ורב- שנתיות הנוגעות הן לאופיין של אוכלוסיות התלמידים הצפויות ללמוד במוסדות החינוך בעיר והן להתפתחויות הדמוגרפיות המתרחשות בשכונות השונות בעיר, בעזרת יחידו ת שונות בעירייה; לאתר ולמפות עבור מערכת החינוך שטחים המתאימים לבניית מוסדות חינוך בעיר; להכין פרוגרמות למוסדות החינוך בעיר; לשלב תכניות חינוכיות בתכנון פיזי של המבנים ולתאם את הפעולות של כל הגורמים הנוגעים לעניין, בין שהם פנימיים ובין שהם חיצוניים.
עד סוף שנת 2003 היו במחלקת תכנון שלוש עובדות: שתיים מהן עובדות מקצועיות בתחום התכנון והבנייה - מנהלת מחלקת תכנון לשעבר (להלן - מנהלת התכנון לשעבר) ועובדת ששימשה מתאמת בנייה ועוזרת תכנונית - ומזכירה.
בדצמבר 2003 פרשה לגמלאות מנהלת התכנון לשעבר.
במשך ארבע שנים לא מונה עובד קבוע לתפקיד זה.
העובדת ששימשה מתאמת בנייה ועוזרת תכנונית מונתה לממלאת מקום של מנהל המחלקה בינואר 2004 (להלן- מ"מ מנהלת התכנון), אך לא מונה עובד מקצועי נוסף בתחום התכנון.
משרד מבקר המדינה בדק את הפעולות שנקטה העירייה לאיוש תפקיד מנהל מחלקת תכנון: (א) בפברואר 2005 עשתה העירייה מכרז פנימי לתפקיד מנהל מחלקת תכנון, ומ"מ מנהלת התכנון הייתה המועמדת היחידה לתפקיד.
נמצא כי רק כעבור כארבעה חודשים וחצי החליטה הוועדה שלא לבחור בה, שכן בין חבריה לא שררה תמימות דעים בעניין.
בדצמבר 2006 סיימה מ"מ מנהלת התכנון א ת עבודתה בעירייה, והעירייה ביטלה את התקן של מתאם הבנייה.
עוד נמצא כי כמעט שנה לא עבד במחלקת תכנון עובד מקצועי בתחום התכנון.
(ב) רק כשנה אחרי מועד ההחלטה האמורה של ועדת המכרזים פרסמה העירייה מכרז פנימי -חיצוני, אולם בסוף אוקטובר 2006 התברר שלא נמצאו מועמדים כשירים לתפקיד.
כעבור כשמונה חודשים, ביוני 2007 , פרסמה העירייה מכרז פנימי נוסף, וכעבור שלושה חודשים בחרה ועדת המכרזים במנהלת חדשה למחלקת התכנון.
היא נכנסה לתפקיד בדצמבר 2007.
נמצא כי הנהלת מנח"י לא פנתה לעוסקים במשאבי אנוש בעירייה או להנהלת העירייה כדי לקדם את ההליכים הנדרשים לשם איוש תפקיד מנהל המחלקה.
הדעת נותנת שבשל חשיבות תפקידו של מנהל מחלקת תכנון ובשל המחסור החמור בכיתות לימוד במזרח ירושלים היה על העירייה למצוא בדחיפות מנהל חדש למחלקה, סמוך ככל האפשר למועד עזיבתה של המנהלת היוצאת.
כמו כן, היה רצוי שתיעשה חפיפה מספקת ביניהם.
על אף זאת, במשך ארבע שנים לא מונה עובד קבוע לתפקיד.
לדעת משרד מבקר המדינה, העירייה טיפלה בעצלתיים באיוש משרה החיונית מאוד לקידום פרויקטים להקמת מבני חינוך במזרח ירושלים.
באוקטובר 2007 , בדיונים בעתירות הנוגעות למחסור בכיתות לימודבמזרח ירושלים, הודיעה העירייה לבג"ץ כי הליכי המכרז לבחירתו של מנהל מחלקת תכנון עומדים להסתיים.
היא הוסיפה כי "לאור חשיבות המשימה וכתגבור לעובד שייבחר במסגרת המכרז, בכוונת העירייה לשכור את שירותיה של מתכננת נוספת על מנת שניתן יהיה לקדם את הכנת הפרוגראמות, המהוות את התשתית שבהסתמך עליה ניתן תקצוב ממשרד החינוך לבניית כיתות לימוד".
עוד הודיעה העירייה לבג"ץ כי מינתה "פרויקטור" לתכנון מבני חינוך בעירייה.
עוד ביולי 2007 הטילו מנהל מנח"י ומנהלי יחידות בעירייה על הפרויקטור משימות הקשורות בבינוי כיתות לימוד במזרח העיר.
בדיון שהתקיים בדצמבר 2007 הוטל עליו ועל הממונה על נכסי העירייה, מר קובי סדן (להלן - הממונה על הנכסים), להכין רשימה של מגרשים במזרח העיר שבהם אפשר לבנות בתי ספר.
באותו דיון הוטל על נציגי מנח"י לקבוע אם מנהלת התכנון תוכל לסייע למנח"י בכל הנוגע לגיבוש פרוגרמות.
לא נמצא כי מנח"י בדקה זאת, והיא לא שכרה את שירותיה של מנהלת התכנון.
הפרויקטור ייצג את העירייה בשני דיונים שהתקיימו במשרד החינוך בנושא הקרקעות במזרח ירושלים במחצית השנייה של שנת 2007 .
בינואר 2008 כתב הפרויקטור למנהל מנח"י כי הוא מפסיק את עבודתו זו בעירייה.
הוא ציין כי את התפקיד הזה הציע לו מנכ"ל העירייה לשעבר, והוסיף שהחליט להפסיק את עבודתו "עקב חוסר היכולת להגיע להבנות עם הגורמים הרלוונטיים בעירייה על דרך הפעולה הראויה".
העירייה לא שכרה את שירותיו של מתכנן אחר.
לדעת משרד מבקר המדינה, מנח"י והעירייה לא פעלו כראוי, שכן במשך ארבע שנים לא העמידו כוח אדם מקצועי לרשות המחלקה לתכנון, ומשום כך לא יכלה זו לקדם את תכנון כיתות הלימוד במזרח העיר.
קביעת הצורך במבני חינוך .
כדי לקבוע אם יש לבנות כיתות לימוד ביישוב כלשהו יש צורך במידע מגוון על אוכלוסיית היישוב ועל הרכבה, על השינויים הצפויים להתחולל בה, על מצאי הכיתות הקיים ועל אפשרויות התכנון של כיתות לימוד נוספות.
רישום תלמידים למוסדות חינוך נעשה בעירייה מדי שנה בשנה, בחודש ינואר.
על פי מספר הילדים הנרשמים לכיתות א' ומספר התלמידים העוברים ממוסד חינוך אחד לאחר אפשר לדעת אם היצע מקומות הלימוד בבתי הספר מספק את הדרישות.
יצוין כי מדובר ברישום של ילדים לכיתה א', ברישום של תלמיד שלא למד בשנת הלימודים הקודמת בבית ספר רשמי בירושלים ובהעברה של תלמיד מבית ספר אחד לאחר.
הביקורת העלתה כי הליך הרישום של תלמידים לבתי ספר יסוד יים במערב ירושלים (לרבות בתי ספר שבהם לומדים תלמידים יהודים במזרח העיר) שונה מהליך רישומם לבתי ספר יסודיים במזרח העיר.
יצוין, כי מנח"י מנהלת את הרישום לבתי ספר במערב העיר באופן נפרד מהרישום לבתי הספר במזרחה.
רישום ילדים לבתי ספר יסודיים ממלכתיים או ממלכ תיים -דתיים במערב ירושלים: עד מועד רישום הילדים לשנת הלימודים התשס"ח רשמו ההורים את ילדיהם לבתי ספר ממלכתיים או לבתי ספר ממלכתיים-דתיים בירושלים בבית הספר או במשרדי העירייה (להלן - שיטת הרישום הישנה).
הרישום לשנת הלימודים התשס"ט נעשה באמצעות אתר אינטרנט - בבית התלמיד או בבית ספר כלשהו או במשרדי העירייה (להלן - שיטת הרישום החדשה).
בשתי השיטות מנח"י היא ששיבצה את הילדים בבתי הספר, ולעירייה ולמנח"י היה מידע מלא לכאורה על הילדים שנרשמו לבתי הספר.
לשם רישום הילדים ושיבוצם עומדות לרשות מנח"י שתי מערכות ממוחשבות: מערכת רישום ומערכת שיבוץ.
במערכת הרישום מידע מעודכן בעניין היקף הרישום (עוד בימי הרישום) ובעניין פרטי התלמיד, כמו כתובתו ומספרי הטלפון של הוריו.
במערכת השיבוץ מרוכז מידע החיוני לשם שיבוץ התלמיד, כמו ארבע העדפות של הילד בעניין בתי ספר שבהם ילמד (את ההעדפות קבע הילד בעת הרישום).
השיבוץ של תלמיד בבית הספר נקבע על פי אזור הרישום של מקום מגוריו ועל פי שיקולים נוספים, ובהם העדפותיו של הילד.
כאמור, מנח"י היא המשבצת את הילד בבית הספר.
רישום ילדים לבתי ספר יסודיים ממלכתיים במזרח ירושלים: הורה יכול לרשום את ילדו לבית ספר במשרדי העירייה או בבית הספר.
אין מערכת ממוחשבת לרישום תלמידים במזרח העיר, והעירייה אינה משתמשת במערכות הרישום הממוחשבות הקיימות במערב ירושלים כדי לרשום את הילדים הלומדים במזרח העיר.
בימי הרישום, אם עובדי מנח"י מעוניינים לדעת אם יהיו מקומות פנויים בבית ספר כלשהו במזרח ירושלים בשנת הלימודים הבאה (עקב פניית הורים המעוניינים לרשום את ילדם בבית הספר הזה) הם צריכים לברר זאת עם מנהל בית הספר, מפני שאין להם נתונים זמינים על הרישום ועל מספר התלמידים הצפוי בשנת הלימודים הבאה.
בעת ההרשמה במשרדי העירייה, ההור ים נשאלים אם פנו בעצמם לבית ספר כלשהו ואם מצאו בו מקום פנוי עבור הילד.
אם ההורים לא איתרו מקום פנוי, עובדת של מנח"י מתקשרת אל מנהל בית הספר ושואלת אם יש מקום פנוי לילד זה.
אם תשובתו של המנהל שלילית, העובדת מתקשרת אל הורי הילד ומציעה 644 דוחשנתי 59ב .
להם לחפש בעצמם בית ספר ובו מקום פנוי, ובזה מסתיים טיפולה של מנח"י ברישום הילד למוסד חינוך רשמי.
)(א כאמור, על פי פרשנותה של העירייה לפסק דין שנתן בג"ץ באוגוסט 2001 (ראו לעיל), חובתה לרשום ילדים בבתי הספר חלה רק על הנרשמים לגני חובה ולכיתות א'; תלמידים המבקשים להירשם לכיתות ב' ומעלה, לא חלה על העירייה החובה לספק להם מקום לימוד.
לפרשנות זו לא נמצאו תימוכין.
לדעת משרד מבקר המדינה, על מנח"י לברר עם היועץ המשפטי של העירייה אם אפשר לפרש את פסק הדין כמו שפירשה אותו העירייה ואם הוא מחייב את העירייה לרשום לבתי ספר עירוניים גם ילדים בכיתות ב' ומעלה.
(ב) משרד מבקר המדינה בדק אילו נתונים היו בידי מנח"י על רישום התלמידים לכיתות ב' ומעלה בשנת הלימודים התשס"ח.
הביקורת העלתה כי בידי מנח"י היו נתונים על 570 :תלמידים שפנו לעירייה225 (39% ) מהם נקלטו בבתי ספר ו-345 (61% ) לא נקלטו.
עוד היו בידי מנח"י נתונים שקיבלה מ -46 :בתי ספר25 מהם (54% ) דיווחו כי יש תלמידים שפנו אליהם וביקשו להירשם לכיתות ב' ומעלה בשנת הלימודים התשס"ח אך נענו בשלילה.
על פי רשימה זו נענו בשלילה 1,055 .
תלמידים סך הכול נמצא כי המידע של העירייה על תלמידים שביקשו להירשם לבתי ספר רשמיים בשנת הלימודים התשס"ח נשען בעיקרו על דיווחים של בתי ספר, שכן מרבית התלמידים שנענו בשלילה לא פנו לעירייה.
(ג) הביקורת העלתה שמנח"י לא הנחתה בכתב את מנהלי בתי הספר לדווח על תלמידים שנרשמו בבתי הספר ונענו בשלילה.
על כן אי -אפשר לדעת אם כל התלמידים שנענו בשלילה מופיעים בנתונים שמסרו המנהלים של 25 בתי הספר האמורים, ואם כל התלמידים שפנו ל-21 בתי הספר האחרים (שעל פי נתוני מנח"י לא דחו שום תלמיד) אכן התקבלו אליהם.
יתר על כן, למנח"י לא ידוע אם 345 התלמידים שפנו אליה ונענו בשלילה מופיעים גם ברשימת 1,055 התלמידים שבתי הספר מסרו לה.
מהאמור לעיל עולה שמנח"י אינה יודעת כמה תלמידים ביקשו להירשם לכיתות ב' ומעלה בבתי ספר רשמיים בשנת הלימודים התשס"ח ונענו בשלילה.
ממילא היא אינה יודעת אם תלמידים אלה למדו בשנה זו.
עוד עולה כי במערב העיר מנח"י מנהלת את נושא הרישום באמצעות מערכות ממוחשבות לניהול נתונים, מקבלת נתונים מלאים מבתי הספר ומשבצת בעצמה את הילדים בבתי הספר, ואילו במזרח העיר היא מנהלת את נושא הרישום בלי להיעזר במערכות לניהול נתונים.
במזרח ירושלים מנהלי בתי הספר הם המחליטים אם לקבל את הילד לבית ספרם, והאחריות למציאת משרד החינוך 645 .
בית ספר מוטלת על הורי הילד.
מנח"י אינה יודעת בבירור כמה תלמידים מבקשים ללמוד בבתי ספר במזרח העיר, והדבר מקשה עליה לתכנן את בנייתן של כיתות לימוד חדשות.
לדעת משרד מבקר המדינה, בהנהגת שיטת רישום שונה במזרח העיר, שהיא נחותה לעומת השיטה הנהוגה במערבה, יש משום פגיעה בילדי מזרח העיר; העירייה ומנח"י אינן ממלאות את חובתן כלפי הילדים בנוגע ללימוד במוסדות חינוך רשמיים, שכן אין הן מאפשרות לחלק מהם ללמוד באותם מוסדות.
הטלת האחריות למציאת בתי ספר על כתפי ההורים, עלולה להובילם למצב שבו הם יעמדו חסרי אונים מול בתי ספר שאינם מקבלים את ילדם.
על מנח"י להנהיג את שיטת הרישום הנהוגה במערב העיר גם במזרחה ולאסוף נתונים מלאים ואמינים על הביקוש לבתי ספר עירוניים.
זכויות במקרקעין יכולות להיות מוקנות לרשויות מקומיות בחמש דרכים עיקריות: הפקעה בידי שר אוצר מכוח פקודת הקרקעות (רכישה לצרכי ציבור), 1943 (להלן - פקודת הקרקעות), ובידי ועדת מקומית - של מקרקעין שנועדו לצורכי ציבור, מכוח סעיף 188 בחוק התכנון והבנייה; בחלוקה מחודשת (איחוד וחלוקה) הנעשית מכוח סעיפים 120-128 בחוק זה אפשר להפריש קרקע לטובת הרשות (בעניין תכניות לאיחוד וחלוקה - ראו להלן); חכירת מקרקעין ממינהל מקרקעי ישראל; רכישה בשוק החופשי; תרומה.
הזכויות של הרשות המקומית במקרקעין מאפשרות לה לעשות פעולות שונות על פי סמכויותיה וחובותיה כלפי תושביה, כגון הקמה והחזקה של מוסדות לתועלת הציבור.
פקודת הקרקעות קובעת כי אם שר ה אוצר נוכח כי הדבר דרוש לצורך ציבורי כלשהו24 , הוא רשאי, בין השאר, לרכוש את הבעלות על כל קרקע; לרכוש את החזקה על כל קרקע או את הזכות להשתמש בה זמן מה; ולרכוש כל זכות שימוש בכל קרקע או כל זכות אחרת בה או עליה.
זאת באמצעות תשלום פיצויים או תמורה מוסכמים, על פי הוראות הפקודה.
ההפקעה מתבצעת לפי הליך המפורט בפקודה.
כאמור, אפשר להפקיע קרקעות גם על פי דיני התכנון והבנייה.
חוק התכנון והבנייה קובע כי מותר לוועדה המקומית לתכנון ולבנייה (להלן - הוועדה המקומית) להפקיע מקרקעין שנועדו בתכנית לצורכי ציבור 25.
לאחרשתכנית מתאר מקומית או תכנית מפורטת נכנסה לתוקף , הוועדה המקומית רשאית להפקיע מקרקעין בתחום התכנית, אם לדעת הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה (להלן - הוועדה המחוזית) הפקעתם דרושה למטרה הציבורית שלה נועדו בתכנית האמורה .