HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
פרויקטים רכבתיים, אומדני עלותם (במיליארדי ש"ח) ומועד מתוכנן לסיומם .
סיום מתוכנן(1) מועד סיום .
מסילת נעמן-כרמיאל חברת .
8 סוף 2016 יוני 2017 .
4 4 סוף 2015 (3) יולי 2016 .
חשמול, ציוד נייד ותחזוקה .
לקווי הרכבת החדשים חברת .
6 (4) אושר בות"ל באפריל .
רכש ציוד לקווי הרכבת .
החדשים המחושמלים חברת .
הרכבת 3 3 מתמשך מתמשך .
על פי הערכת חברת הרכבת 2.
על פי הערכת חברת בקרה ב' בספטמבר 2013.
על פי הדיווח לוועדת השרים לענייניי נתיבי ישראל במאי 2011.
במחירי 2010 שהם כ-13.
7 מיליארד ש"ח במחירים שוטפים, בנושא זה ראו גם דוח "התארגנות לחשמול קווי הרכבת", עמ' 711.
בהחלטת הממשלה הוקצו 11.
2 מיליארד ש"ח לחשמול, רכישת ציוד נייד (כולל לקווי הרכבת החדשים), תחזוקה לקווי הרכבת ורכישת ציוד לקווי הרכבת החדשים.
לאחר ההחלטה, הציעה חברת הרכבת, באפריל 2012 ,את חלוקת התקציב, אך הצעת החלוקה לא אושרה על ידי נציגי הממשלה.
הרכבת מבצעת את התקציב להשלמת פרויקט החשמול, הקמת אתר תחזוקה ורכש קרונות16 ופרסמהבקשה לקבלת הצעות (RFI ) לרכש ציוד נייד חשמלי.
16 בנושא זה ראו גם דוח שנתי 64א ( 2013) בפרק על "חברת רכבת ישראל- רכישת קרונות", עמ' 713-689 .
משרד התחבורה והבטיחות בדרכים 553 .
:שם הדוח משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - תכנית נתיבי ישראל - פיתוח מערך הרכבות מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 מעקב ובקרה אחר ביצוע הפרויקטים .
במטרה לקיים בקרה על ניהול פרויקטים נדרש, בין השאר, לקבוע להם תקציב, אבני דרך מפורטות, מועדים ותפוקות לצורך ניהול מעקב ובקרה.
החלטת הממשלה כללה את הקמת מינהלת נתיבי ישראל (להלן-המינהלת) שתפקח על ביצוע התכנית.
נמצא כי חברת נתיבי ישראל מדווחת למינהלת על התקדמות הפרויקט, על פי אבני דרך, לוחות הזמנים, חריגות צפויות, ביצוע התקציב ותחזיות ביצוע התקציב.
הדיווח הוא באופן כללי, אך ללא פירוט שיעור ביצוע תקציבי מפורט של אבני הדרך.
באוקטובר 2013 ביקש משרד מבקר המדינה מחברת נתיבי ישראל למסור לו נתונים מפורטים על ביצוע ה תקציב.
רק כחודשיים לאחר מכן, בדצמבר 2013 , מסרה חברת נתיבי ישראל למשרד מבקר המדינה נתונים על התקדמות הפרויקטים, באותה מתכונת שדיווחה למינהלת.
חברת נתיבי ישראל צירפה לתשובתה דוחות מהחודשים דצמבר 2012 - יוני 2013 , גם הם באותה מתכונת שדווחה למשרד התחבורה.
משרד התחבורה הודיע בתשובתו ממרץ 2014 למשרד מבקר המדינה, כי הנחה את חברת נתיבי ישראל לפעול כנדרש וכי פנה בנושא זה לרשות החברות הממשלתיות.
רשות החברות הממשלתיות הודיעה למשרד מבקר המדינה במרץ 2014 , כי ערכה ביקורת בהקשר לדוחות הכספיים של החברה, לשנת 2012 , וממנה עלה, בין היתר, שדיווחי החברה, לגורמי בקרה פנימיים וגורמי בקרה חיצוניים לקו בחוסר שקיפות.
עוד הוסיפה רשות החברות הממשלתיות כי היא עוקבת אחר ליקויים אלה ופועלת מול האורגנים של החברה על מנת "שכשלים אלה בפעולות דירקטוריון החברה והנהלתה" יתוקנו בהקדם.
הסדרים בין חברת הרכבת לחברת נתיבי ישראל .
במסגרת תכנית "נתיבי ישראל" מתכננת ומבצעת חברת נתיבי ישראל את "מסילת העמק" בתוואי המחבר בין חיפה לבית שאן ומקימה מסילה כפולה מחושמלת, במסילת נעמן-כרמיאל.
ביולי 2010 חתמוחברת הרכבת וחברת נתיבי ישראל על הסכם שבו פורטו דרכי הפעולה הנדרשות להעברת האחריות לפרויקטים.
חברת נתיבי ישראל התקשרה עם מנהלי הבטחת איכות, הפועלים לקידום הליכים אלה.
חברת הרכבת, אשר תפעיל ותתחזק את הקווים, מפעילה אף היא גופים מקצועיים, לביצוע הבטחת איכות.
מצב זה מחייב תיאום מירבי בין חברת נתיבי ישראל לרכבת, בעזרת נוהל הבטחת איכות מתואם ומוסכם, שיפרט בין השאר, הגדרת תחומי פעילות, תחומי סמכות ואחריות של שני הגופים ושיטת העבודה ביניהם.
ממסמכי משרד התחבורה עולה כי כבר בשנת 2010 הנחה מנכ"ל משרד התחבורה דאז את חברת נתיבי ישראל ואתחברת הרכבת לקבוע נוהל הבטחת איכות מוסכם.
חברת בקרה ב' העירה גם היא כמה פעמים על הצורך בקביעת נוהל כזה.
שם הדוח: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - תכנית נתיבי ישראל - פיתוח מערך הרכבות מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 במהלך הביקורת מסר מנהל מינהלת נתיבי ישראל למשרד מבקר המדינה, נוסח של נוהל הבטחת איכות משותף לחברת נתיבי ישראל ו חברת הרכבת, שהוכן כבר באוגוסט 2012 .
הביקורת העלתה כי החברות לא אישרו את הנוהל.
חברת נתיבי ישראל הודיעה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מפברואר 2014 , כי קבעה בשיתוף חברת הרכבת עקרונות להבטחת איכות, וכי הכינה כבר בינואר 2011 .
נוהל בעניין זה חברת נתיבי ישראל הוסיפה כי בנובמבר 2011 , לאחר שחברת הרכבת החלה להפעיל חברות להבטחת איכות עליונה, היא הגיעה למסקנה שעל שתי החברות לקבוע נוהל כתוב להסדרת העבודה זו מול זו; אולם אף שהתקיימו דיונים בנושא, טרם אישרה חברת הרכבת את הנוהל.
חברת נתיבי ישראל ציינה כי "העבודה בשטח מתבצעת בהתאם לנוהל שלא אושר".
חברת הרכבת הודיעה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מפברואר 2014 , כי היא אישרה הסכם מול חברת נתיבי ישראל לביצוע הבטחת איכות, לקראת קבלת האחריות להפעלת המסילות.
לדבריה, שני הצדדים בזמן הקרוב.
]הנוהל[ אמורים לחתום על ההסכם חברת הרכבת הוסיפה כי היא מגבשת נהלים והסכמים למסירת הפרויקטים לקראת סיום ביצועם.
משרד מבקר המדינה העיר לחברת נתיבי ישראל האחראית על הקמת המסילה, לחברת רכבת ישראל האחראית לתפעולה ולמנהלת נתיבי ישראל האחראית על התיאום בין החברות, על השיהוי בהשלמת אישור הנוהל המשותף, במטרה להגדיר את תחומי הפעילות, הסמכות והאחריות של החברות, שכן בטיחות הרכבות הוא נושא רגיש ואי הקפדה עליה עלול לסכן חיי אדם.
ביצוע בקרה על פעילות החברות במשרד התחבורה - בהחלטת הממשלה נקבע כי המינהלת תהיה אמונה על הניהול השוטף של הפרויקטים שבתכנית ועל קידומם, על פי לוחות הזמנים שנקבעו ו התקציב שהוקצה לכך; תוודא כי חברות התשתית עומדות בתכניות העבודה המאושרות ובלוחות הזמנים שקבעה הממשלה; תצביע בעוד מועד על חסמים לביצוע ההחלטה ועל הדרכים להסרתם ותתאם בין הגופים העוסקים בביצוע התכנית.
מבקר המדינה העיר בעבר על הצורך בשמירת הידע המקצועי17 ,.
במטרה לבצע את הבקרה התקשרו ביולי 2010 משרדי התחבורה והאוצר עם חברות בקרה, כדי לפקח על פעילות החברות הממשלתיות המבצעות את התכנית (חברת הרכבת וחברת נתיבי ישראל).
החברות האמורות מגישות דוחות חודשיים ורבעוניים למשרדי התחבורה והאוצר.
משרד התחבורה השיב למשרד מבקר המדינה במרץ 2014 , כי ההתקשרות עם חברות הבקרה נעשתה בשיתוף משרד האוצר, כדי לחזק את היכולות הטכניות בבקרה אפקטיבית על חברות התשתית.
אג"ת השיב למשרד מבקר המדינה בפברואר 2014 , כי נוכח המגבלות הרבות החלות על העסקת עובדים בשירות המדינה (ובראשן מגבלות הנוגעות לתנאי השכר), משרד התחבורה אינו יכול לגייס עובדים בעלי יכולות מקצועיות, דוגמת אלה המועסקים בחברות הייעוץ והבקרה.
לדברי אג"ת, יש לצבור ולארגן את הידע בעניין זה ולוודא כי הוא יישמר במשרד התחבורה.
17 מבקר המדינה דוח שנתי 56ב ( 2006) , בפרק "ביצוע פרויקט הסעת המונים במטרופולין תל אביב", עמ' 333-319 .
משרד התחבורה והבטיחות בדרכים 555 .
:שם הדוח משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - תכנית נתיבי ישראל - פיתוח מערך הרכבות מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 משרד מבקר המדינה מעיר למשרד התחבורה, כי עליו לדאוג לשמירת הידע וליצירת היכולות הטכניות בתוך המשרד כדי לחזק את הבקרה ולשמר אצלו את הידע שנצבר בעניין זה, באופן בלתי תלוי בחברת בקרה זו או אחרת.
בייחוד בנוגע לפרויקטים תשתיתיים רחבי היקף ורב-שנתיים .
אחד הצעדים להגברת הפעילות הכלכלית ביישובי הפריפריה, פיתוחם, הגדלת אפשרויות התעסוקה בהם, העלאת רמת החיים של תושביהם וצמצום הפערים בין הפריפריה למרכז הארץ, הוא פיתוח התשתית התחבורתית בין הפריפריה למרכז.
למטרה זו הוכנה "תכנית נתיבי ישראל" והוקצו לה 27.
5 מיליארד ש"ח, לעשר שנים; חלק ניכר מכך הוקצה לפיתוח מערך הרכבות.
בשנים האחרונות גדל במידה ניכרת מספר הנוסעים ברכבות, דבר שהצריך התארגנות בהתאם.
הקמת מסילה רביעית במרכז הארץ, אמורה לאפשר הפעלת קווי רכב ת נוספים, למנוע היווצרות "צוואר בקבוק", ולהגביר את תדירות קווי הרכבת הפועלים כיום, אך הליכי הקמתה נמשכים שנים רבות.
על משרד התחבורה לפעול בנחרצות לפתרון בעיה זו ללא דיחוי.
בתכנית הגדירה הממשלה פרויקטים תחבורתיים שונים, חלקם לתכנון - כולל הכנת תכנית מתאר א רצית משולבת לתחבורה יבשתית, וחלקם לביצוע, והטילה את האחריות לקידומם על חברות ממשלתיות ועל משרדי הממשלה.
אולם, למרות החשיבות האסטרטגית של התכנית כבר מסתמנת בחלק מהפרויקטים אי -עמידה בלוחות הזמנים.
לכן על כל הגורמים העוסקים בכך, משרדי הממשלה והחברות הממשלתיות, לשנס מותניים ולהגביר את המאמצים לקידום התכנית, ולפעול להגדלת קיבולת הרכבות באיזור מרכז הארץ והשלמת הקמת והפעלת קווי רכבת חדשים מאיזורי הפריפריה למרכז הארץ.
שם הדוח: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - הפיקוח על הפעלת הרכבת הקלה בירושלים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 מבוא .
בשנת 1998 אישרה הממשלה תכנית אב לתחבורה ציבורית בירושלים שבבסיסה הפעלת רכבת קלה, הכוללת גם בניית נתיבי תחבורה ציבורית.
"צוות תכנית אב לתחבורה", הפועל במסגרת "העמותה לתכנון, פיתוח ושימור אורבני - ירושלים", מונה להכין את התכנית לקו הראשון לרכבת הקלה (מתוך כמה קווים המתוכננים במסגרת הפרויקט).
באוקטובר 2002 נבחרה בהליך מכרז קבוצת "סיטיפס" להקמת הקו הראשון של הרכבת הקלה בירושלים ולהפעלתה בשיטת BOT5 .
בנובמבר באותה שנה חתם החשב הכללי במשרד האוצר עם הזכיין על חוזה זיכיון - מסמך היסוד המחייב את הצדדים בכל הנוגע להקמתה ולהפעלתה של הרכבת הקלה.
נקבע בו שתקופת הזיכיון תהיה 30 שנה, ומועד תחילת הפעלתה של הרכבת הקלה יהיה עד סוף 2006.
ב- 2004 נחתם הסכם מחודש עם הזכיין, ומועד הפעלת הרכבת נקבע לתחילת 2009.
הקו הראשון של הרכבת הקלה בירושלים אורכו13.
8 ק"מ: מפסגת זאב, לכל אורך רחוב יפו דרך התחנה המרכזית ועד הר הרצל.
מתוכנן שבעתיד יוארך הקו עד נווה יעקב בצפון ועד בית החולים "הדסה עין כרם" בדרום.
לפיקוח על ביצוע החוזה ולתיאום בין הגופים השונים הוקמה "מינהלת תחבורה ציבורית בירושלים".
במרץ 2003 מינה החשכ"ל ליו"ר המינהלה את המשנהלמנכ"ל משרד התחבורה, ולחבריה מונו סגן בכיר לחשכ"ל ומנכ"ל עיריית ירושלים.
ביוני באותה שנה מינתה המינהלה את "יחידת המהנדס" (להלן - המהנדס).
יחידה זו פועלת במסגרת הצוות, ותפקידה לפקח על עבודת הזכיין ולעזור לו בעת הצורך בקידום הפרויקט.
הרכבת הקלה החלה לפעול באוגוסט 2011 .
בתחילה הייתה ההפעלה ניסיונית, ללא תשלום של הנוסעים, בתדירות נמוכה ובטווחי זמן מצומצמים.
בסוף נובמבר 2011 החלה הרכבת לגבות מן הנוסעים דמי נסיעה ולפעול בתדירות גבוהה יותר.
משרד מבקר המדינה פרסם ארבעה דוחות בעניינים הנוגעים לרכבת הקלה: ב - 2002 נבדק תהליך קבלת ההחלטות על הקמת הפרויקט, ב- 2007 ,נבדקה ההוצאה לפועל של חוזה הזיכיון ב- 2010 תוארו המרכיבים שנוספו לתכנון הראשוני של הפרויקט ועלותם, וב- 2012 נבדקו פעילות העמותה וההסכמים עם יועציה.
ממצאי הביקורת פורסמו בדוחות השנתיים 54 ,ב58 ,ב 60ב ו-64 .
בחודשים פברואר-דצמבר 2013 בדק משרד מבקר המדינה את פיקוח המדינה על הפעלת הרכבת הקלה, ובייחוד את הנושאים הנוגעים לשירות לנוסע.
הבדיקה נעשתה במשרד התחבורה ובצוות.
בדיקות השלמה נעשו במשרד האוצר ובעיריית ירושלים.
5 Build, Operate, Transfer .
לפי שיטה זו, זכיין מהמגזר הפרטי יופקד על הקמת הרכבת, על הפעלתה ועל גביית דמי הנסיעה בה, ולאחר תקופת הזיכיון תועבר הבעלות על הרכבת למדינה.
משרד התחבורה והבטיחות בדרכים 561 .
:שם הדוח משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - הפיקוח על הפעלת הרכבת הקלה בירושלים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 חוזה הזיכיון .
על פי חוזה הזיכיון עם הזכיין, המגזר הציבורי יבצע, בין היתר, את עבודות התשתית ויקים גשר וחניונים לנוסעים.
הזכיין יניח את המסילות, יתקין את המערכות הדרושות, ירכוש קרונות ויפעיל את הרכבת 27 שנה6 .
בחוזה נכללו גם תנאים הנוגעים לשירות לנוסע, כגון תדירות הפעלת הרכבת, הצפיפות המו תרת, שירות המידע לנוסע ותחזוקת הרכבת.
בחוזה הובטח לזכיין מענק הקמה בסכום של 1.
מיליארד ש"ח, שישולם בסוף תקופת ההקמה המדינה התחייבה לתת לזכיין גם "רשת ביטחון" שנועדה להבטיח לו רמת הכנסה מזערית אם הביקוש לנסיעות ברכבת הקלה יהיה נמוך מהביקוש הצפוי לפי החוזה.
לעומת זאת, כך נקבע בחוזה, אם הביקוש בפועל יהיה גבוה מהביקוש החזוי, תקבל המדינה מהזכיין שיעור מסוים מהכנסותיו.
בדוח 58 ב מתח מבקר המדינה ביקורת על המינהלה בשל דרך קבלת החלטותיה בנושא שינוי החוזה, שכלל החלטות בעלות השפעות משפטיות וכספיות נכבדות.
עוד נמתחה ביקורת על הדחיות בהפעלת הפרויקט, ופורטו כשלים (ארגוניים, תכנוניים, טכניים, איכותיים ובטיחותיים) שנמצאו בתכנון הפרויקט ובביצועו, כשלים המלמדים על התארגנות לקויה של הגופים המופקדים על הפרויקט.
עוד צוין בדוח 58 ב כי "מקובל להניח שאחד היתרונות של ביצוע פרויקט בשיטת BOT הוא שתקציב הפרויקט שבמימון המדינה המועבר לזכיין נקבע במכרז וידוע מראש, ולכן ההסתברות לחריגה מתקציב זה אמורה להיות נמוכה.
ואולם ממצאי הביקורת מלמדים שההנחה לא עמדה במקרה זה במבחן המציאות".
מתן מעמד של בלעדיות לזכיין בחוזה נקבע כי המדינה תפעל למנוע את קיומם של קווי אוטובוסים במקביל למסלול הרכבת.
התחייבות זאת חלה גם על תכנון קווי אוטובוסים עתידיים.
לפי החוזה, שום קו אוטובוס לא יתחרה ברכבת הקלה, אלא אם הוא מקצר את זמן הנסיעה ב-30% ;לפחות לעומת הרכבת והמדינה תפצה את הזכיין אם תפר את החוזה בנוגע למניעת תחרות7 .
אחד מתפקידי ו העיקריים של משרד התחבורה הוא תכנון והקמ ה של מערכות להסעת המונים באזורים שונים בארץ לפי צורכי הציבור.
במתן בלעדיות זו לזכיין גזרה המדינה על עצמה מגבלה קשה ביכולתה לבצע שינויים בתחבורה הציבורית בירושלים למען הציבור.
מכיוון שהרכבת הקלה תוכננה להיות השדרה המרכזית של מערך התחבורה הציבורית בירושלים, יש צורך במערכת יעילה להזנת נוסעים אליה, ובעיקר קווי שירות באוטובוסים.
לכן התחייבה המדינה בחוזה להסדיר שירות קווי אוטובוסים להזנת הרכבת הקלה (קווים מזינים) באופן שיסוכם עם הזכי ין.
הכוונה הייתה לספק קווי אוטובוסים כאלה בשלב הראשון בשני מקומות: בהר הרצל ובפסגת זאב (להלן - "הפעימה הדרומית" ו"הפעימה הצפונית", בהתאמה).
עוד לפני ההפעלה המסחרית של הרכבת שונו מסלוליהם של קווי אוטובוס רבים, בעיקר בדרום-מערב העיר: קווים שקודם לכן הגיעו למרכז העיר קוצרו כדי שתחנתם האחרונה .
6 אמנם החוזה הוא ל-30 .
שנה, אך מתוכן שלוש שנים נועדו, על פי התכנון, להקמת הרכבת הקלה 7 ראו בדוח זה בפרק "ארגון מחדש של התחבורה הציבורית בירושלים", עמ' 579.
שם הדוח: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - הפיקוח על הפעלת הרכבת הקלה בירושלים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 .
תהיה סמוכה לתחנה של הרכבת הקלה כמו-כן אישר משרד התחבורה מסלולים ארוכים ומפותלים של קווי האוטובוסים כדי שלא יקבילו למסלול הרכבת הקלה.
נמצא כי עד לסיום הביקורת לא יושמה התכנית לקווים מזינים בצפון ירושלים (הפעימה הצפונית).
המינהלה הסבירה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מפברואר 2014 כי "העיכוב בביצוע הפעימה הצפונית נעשה גם הוא בהסכמה עם הזכיין ובאופן מכוון וזאת על מנת לא לפגוע ברמת השירות של משתמשי התחבורה הציבורית בשכונות הצפוניות בעיר".
יש להיערך היערכות מקדימה להפסקה או לשיבוש של פעילות הרכבת הקלה ולהסדיר בהתאם את מערך השירות של התחבורה הציבורית8 .
בישיבת המינהלה באוקטובר 2011 הוחלט לגבש תכנית פעולה למצב של הפסקת פעילות הרכבת מכל סיבה שהיא.
האחריות לעניין זה הוטלה על אגף תחבורה ציבורית של משרד התחבורה.
בישיבת המינהלה באפריל 2012 הוחלט שוב להיערך להפעלתה של תחבורה ציבורית חלופית בירושלים למקרה שבו תופסק פעילותה של הרכבת.
גם בישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה ביולי 2012 התבקש משרד התחבורה לתרגל הפעלה של אמצעי תחבורה חלופיים לעת השבתת הרכבת.
משרד התחבורה, עיריית ירושלים והצוות הכינו טיוטת נוהל למצב של הפסקת פעילות הרכבת אך עד למועד סיום הביקורת בדצמבר 2013 ,היא טרם אושרה וממילא לא תורגלה הפעלתם של אמצעי תחבורה חלופיים.
בטיוטה מוצעות, בין היתר, חלופות פעולה למקרים של השבתה חלקית או מוחלטת של הרכבת הקלה.
הביקורת העלתה כי משרד התח בורה לא אמד אומדן כספי את עלות הפעלתה של כל חלופה ולא קבע את מקור המימון שלה.
הסדרים שנקבעו לקראת תחילת ההפעל ה של הרכבת הקלה .
הסדר ליישום הוראת הבוררים מאז החלו עבודות התשתית להקמת הרכבת הקלה שובשה פעילות המסחר והתחבורה במרכז העיר.
באמצע 2011 עמדו משרד התחבורה, משרד האוצר ועיריית ירושלים לפני דילמה: מצד אחד, לחצו תושבי ירושלים להפעיל את הרכבת הקלה, ומצד אחר, לטענת המינהלה, טרם הושלמו כל התנאים הנדרשים להפעלתה.
האפשרויות היו אפוא: להמתין להשלמת הדרישות שנקבעו בחוזה, וכך יימשך שיבוש הפעילות במרכז העיר, או לאפשר הפעלה ללא עמידה ברמת השירות שנקבעה בחוזה.
בחוזה נקבע כי מחלוקות בין המדינה לזכיין ייושבו באמצעות הליך בוררות (ראו להלן בפרק "מנגנון ליישוב סכסוכים") .
באפריל 2008 פנו המדינה והזכיין לבוררים שעליהם הסכימו הצדדים כדי ליישב את חילוקי הדעות.
באוגוסט 2011 הורו הבוררים לצדדים, בין היתר, להתחיל כעבור ימים ספורים בהפעלה מצומצמת - של 14 רכבות, במקום21 רכבות כנדרש בחוזה - ובכפוף לאישורו הסופי של יועץ בטיחות בלת י תלוי.
בהחלטת הבוררים צוין כי .
8 ראו הרחבה בנושא זה בדוח הנזכר בהערה7 .
לעיל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים 563 .
:שם הדוח משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - הפיקוח על הפעלת הרכבת הקלה בירושלים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 "ההסדרים שסוכמו בין הצדדים הביאו בחשבון באופן מיוחד את האינטרס של תושבי ירושלים".
בנובמבר 2011 , שלושה חודשים לאחר הפעלת הרכבת, חתמו שני סגנים בכירים לחשכ"ל ונציגי הזכיין על "הסדר ליישום הוראת הבוררים".
עיקרי ההסדר: בתקופת הה פעלה המצומצמת לא ייגבה תשלום מהנוסעים; המדינה תיתן לזכיין הקלות בתנאֵי החוזה הקשורים לרמת השירות והתחזוקה ברכבת, ובכלל זה בנוגע להטלת קנסות בגין אי-עמידה בתנאי השירות; המדינה תממן חלק מעלות התפעול והתחזוקה בתקופת ההפעלה המצומצמת; תשולם לזכיין יתרת המענק (כ -440 מיליון ש"ח) בכפוף להשלמתן של אבני הדרך; יועלו סכומי הערבויות הנדרשים מן הזכיין; תוקף ההסדר יפוג עם תחילת גבייתם של דמי הנסיעה ברכבת, כלומר בתום שלושה חודשים.
באותו המועד חתמו הצדדים על הסכם נוסף להפעלת מערכת הכרטוס המסדירה את סוגי הכרטיסים שיימכרו.
בתשובת המינהלה מפברואר 2014 למשרד מבקר המדינה צוין כי "ההסדר ליישום הוראות הבוררים מנובמבר 2011 נוצר כהנחיה ברורה של הבוררים.
מתכונת ההפעלה ההדרגתית היא שאפשרה ותרמה הן לצמצום הפגיעה בציבור והן להשלמת הפרויקט ולשיפור הדרגתי של רמת השירות לציבור הנוסעים".
הסכם על תעריף אחיד במטרופולין ירושלים בינואר 2010 החל משרד התחבורה ליישם רפורמה בתעריפי הנסיעה בתחבורה הציבורית בירושלים.
בשלב הראשון ניתן לנסוע ולעבור באופן חופשי בין הרכבת לקווי האוטובוסים בתוך טווח זמן מסוים, וכל זאת בתעריף קבוע.
לכן בנובמבר 2011 (במקביל להסדר שלעיל) חתמו שני סגנים בכירים לחשכ"ל והזכיין על "הסכם תעריף אחיד במטרופולין ירושלים עם סיטיפס", המסדיר תעריף אחיד לנסיעות המשלבות אוטובוסים עם הרכבת הקלה למשך 90 דקות.
בהסכם נקבע מנגנון פיצוי לזכיין בגין אבדן הכנסה פוטנציאלית, ועל פיו תשלם לו המדינה מקדמה חודשית של עד 10.
4 מיליון ש"ח לחודש עד סוף מאי 2012 .
עוד נקבע כי אחת לרבעון תיעשה התחשבנות ביניהם.
התוספת הראשונה לחוזה (יוני 2008 ) הקמת הפרויקט התעכבה לעומת המתוכנן.
הזכיין טען כי חלק מהעיכובים היו באחריות המדינה מאחר שהיא דרשה שינויים ותוספות לאחר חתימת החוזה (ראו בדוח 60ב9 ).
ביוני 2008 חתמו החשכ"ל, סגן בכיר שלו והזכיין על תוספת לחוזה, ובמסגרתה סוכם: המדינה תשלם לזכיין, לפי "אבני דרך", סך של 150 מיליון ש"ח; הזכיין ישלם למדינה בגין חלקו בעיכובים סך של 15 מיליון ש"ח; המדינה תכיר ב חובו הלוואה שתוחזר במהלך קיום הפרויקט; תחילת ההפעלה תידחה לספטמבר 2010 .
9 ,מבקר המדינהדוח שנתי 60ב ( 2010 '), עמ30.
שם הדוח: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - הפיקוח על הפעלת הרכבת הקלה בירושלים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 התוספת השנייה לחוזה (מרץ 2012) הזכיין החל בהפעלה המסחרית בנובמבר 2011 , אך תדירותה הייתה נמוכה מזו שנקבעה בחוזה, משך הנסיעה היה ארוך מהקבוע בחוזה ובתכניות ההפעלה, והיו קשיים בהליך רכישת הכרטיסים ותיקופם 10 .
גם מערכות אחרות לא פעלו כנדרש (בקרה, תקשורת, עדיפות ברמזורים ועוד).
בין המינהלה לזכיין התגלעו חילוקי דעות בדבר מהות הכשלים, האחריות להם והדרך לפתרונם.
כדי ליישב את חילוקי הדעות ולאפשר את קבלת אישור ההפעלה לרכבת הקלה, חתמו שני סגנים בכירים לחשכ"ל והזכיין במרץ 2012 על התוספת השנייה לחוזה, לאחר אישור המינהלה, ותוקפה היה עד סוף אוגוסט 2012 .
בתוספת זו אישרה המדינה לזכיין להפעיל את כל 21 הרכבות, וזאת "לפנים משורת הדין" ו"על תנאי" .
התנאי היה שהזכיין ישלים בתקופת התוספת שורה של דרישות הכלולות בחוזה - "27 "הנקודות- והנוגעות, בין היתר, לתחומים האלה: בטיחות, מערכות בקרה, תקשורת, כרטוס, הפעלה, חשמל, תאורה, תיאום רמזורים ותחנות נוסעים.
לטענת המינהלה, לעשר נקודות מתוכן חשיבות רבה, ואילו לטענת הזכיין, כל הנקודות בעלות חשיבות מעטה או כבר הושלמו.
לכל תחום נקבעו מועד השלמתו וערבות ביצוע, והערבויות הסתכמו ב -45 מיליון ש"ח.
בתוספת זו התחייבה המדינה לשלם את יתרת מענק ההקמה (כ -84 )מיליון ש"ח שהובטחה בתוספת הראשונה.
כמו כן הסכימה המדינה שתדירות נסיעות הרכבת בשעות השיא תהיה אחת ל-6 דקות11 , שלא כנדרש בתכנית ההפעלה של הזכיין מ- 2006 (אחתל-4.
אחת הסיבות לכך הייתה שמערכת הרמזורים לא נתנה עדיפות מלאה לרכבת הקלה.
עוד סוכם בתוספת זו לדחות את הארגון מחדש של מערך התחבורה בצפון העיר (הפעימה הצפונית) עד לאוגוסט 2012.
בתוספת זו נקבע כי מדי חודש בחודשו תשלם המדינה לזכיין את ההפרש בין "הכנסה מובטחת" של 15 מיליון ש"ח לבין הכנסותיו בפועל12 .
סכום "ההכנסה המובטחת" מבוסס בעיקר על כמות הנוסעים הצפויה, על חלקה של המדינה ב"רשת הביטחון" ועל תוספת תשלום בגין העלאת תדירות נסיעות הרכבת מעבר לקבוע בחוזה (בעניין התשלומים בגין "ההכנסה המובטחת" ראו בפרק "תשלומים לזכיין").
התוספת השלישית לחוזה (ספטמבר 2012 ) והארכות תוקפה 1.
בישיבת המינהלה מספטמבר 2012 העירוכמה מחבריה כי לדעתם קיימים כשלים מצד הזכיין הפוגעים ברמת השירות לנוסע, וכי לטענת הזכיין, יש כשלים מצד המדינה המונעים ממנו לקיים א ת התחייבויותיו על פי החוזה.
במהלך הישיבה הוצע לחלט ערבויות של הזכיין, אך המינהלה החליטה להיפגש עמו ולתת לו הזדמנות נוספת להשלמת התחייבויותיו.
בפועל, חתמו שני סגנים בכירים של החשכ"ל ומנכ"ל הזכיין בספטמבר 2012 על התוספת השלישית לחוזה, שתוקפה עד סוף דצמבר 2012 .
לפי הנספח, על הזכיין להשלים 20 מתוך27 הדרישות שצוינו בתוספת השנייה.
באוקטובר 2012 אישרה המינהלה את התוספת השלישית להסכם.
קריאה אלקטרונית של כרטיס הנסיעה במערכת המותקנת בקרונות הרכבת 11 לפי הנתונים שבתוספת, שעות השיא היו 9:00-6:30 בבוקר ו- 16:30 -15:00 .
בערב 12 למעט45 הימים הראשונים בהם תושלם ההכנסה לסך של 14.
מיליון ש"ח לחודש משרד התחבורה והבטיחות בדרכים 565 .
:שם הדוח משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - הפיקוח על הפעלת הרכבת הקלה בירושלים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 בתוספת זו סוכם: עקב עליית הביקוש לנסיעות בפועל ועקב בקשת המינהלה תועלה תדירות הנסיעות ל-5.
5 דקות בשעות השיא; תועלה ההכנסה המובטח ת לזכיין ל -18 מיליון ש"ח לחודש13; והפעימה הצפונית תידחה לינואר 2013 .
בינואר 2013 חתמו הצדדים עלהארכה של התוספת השלישית עד למרץ 2013 .
המועד שנקבע ליישום הפעימה הצפונית נדחה שוב, לאפריל 2013 , וסוכם להעלות ב-250 אלף ש"ח את ההכנסה המובטחת לזכיין ל- 18.
מאפריל 2013 האריכו הצדדים מדי פעם את תוקפה של התוספת השלישית עד מאי 2014 .
לפי תרשומת מישיבת המינהלה באפריל 2013 , הארכות לתקופות קצרות נועדו "לבחון את האפשרות להגיע לסיכום לטווח ארוך עם הזכיין לגבי הסוגיות השונות המצויות על הפרק".
נציג משרד התחבורה ציין "שיש לקנוס את הזכיין בגין אי-עמידה ברמת השירות - בתחבורה [ כפי שקונסים את יתר המפעיליםה שאינם עומדים בתנאי ]ציבורית רישיון קו".
בישיבת המינהלה ביוני 2013 נדונו, בין היתר, חילוט הערבויות של הזכיין והארכת תוקף התוספת.
באוגוסט 2013 בפגישה בין נציגי החשכ"ל למהנדס הוחלט לשלוח התראה לזכיין לפני חילוט ערבויות.
בתחילת ספטמבר 2013 שלח המהנדס מכתב אל הזכיין בנושא השלמת הדרישות בתוספות ממרץ ומספטמבר 2012 ובהארכותיהן.
במכתב פורטו 17 דרישות שטרם הושלמו, וצוין כי אם עד אוקטובר 2013 לא ישלים הזכיין את כולן, בכוונת המדינה לחלט את ערבויותיו או לקזז סכומים מהתשלומים שהמדינה חייבת לו.
בנובמבר 2013 קיבל הקו הראשון של הרכבת הקלה בירושלים אישור בטיחות מיועץ בטיחות בלתי תלוי.
בתוספת השנייה לחוזה נכלל אישור זה בדרישות העיקריות שנדרש להשלימן.
בסיכום פגישה בין הצדדים בינואר 2014 צוין כי נותרו להשלמה עוד15 דרישות.
מכאן עולה שאחרי יותר משנתיים מתחילת הפעלתה של הרכבת הקלה עדיין לא הושלמו כל הדרישות שבחוזה.
נציגי החשכ"ל מסרו בפברואר 2014 בתגובהלממצאי מבקר המדינה כי "חלק מן הסוגיות הושלמו, ובחלקן נדרשות השלמות מעטות באופן יחסי למצב הקודם".
את עיכוב החילוט של ערבויות הזכיין נימקו נציגי החשכ"ל בהתקדמות המתמדת בתהליך (אם כי לא בקצב הנדרש); בצורך הניהולי-טקטי בשיתוף פעולה כדי לקדם את טיפול הזכיין בדרישות הנותרות; ובצורך למצות את הליך הבוררות ( שטרם הסתיים) במחלוקות שבגינן מוחזקות הערבויות.
הזכיין השיב למשרד מבקר המדינה בפברואר 2014 בנושא התוספות לחוזה כי "על מנת לתת מענה לפערים בין התכנון שבא לידי ביטוי בהסכם הזיכיון לבין המציאות היום בפועל - הצליחו הצדדים על אף חילוקי הדעות וההליכים המשפטיים המתקיימים ביניהם, להגיע ביחד להבנות אשר יאפשרו מתן שירות מיטבי לתושבי ירושלים".
בתשובת המינהלה נמסר עוד כי "הארכות הסכם מרץ 2012 בוצעו בצורה מבוקרת תוך תחקור, למידה והסקת מסקנות מתקופת העבר.
ההסכמים הוכיחו את עצמם בכך שהצליחו להביא את הזכיין לשפר את רמת השרות הניתנת לציבור הנוסעים, ובחלק משעות היממה, גם מעבר לדרישות הסכם הזיכיון תוך עדכון הדרגתי של התמורה הנורמטיבית בהתאם לגידול בביקושי הנסיעה ברכבת".
13 למעט23 הימים הראשונים בהם תושלם ההכנסה לסך17.
מיליון ש"ח לחודש 566 דוח שנתי65א .
שם הדוח: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים - הפיקוח על הפעלת הרכבת הקלה בירושלים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 בתגובתו למשרד מבקר המדינהמפברואר 2014 ציין משרד התחבורה, בין היתר, כי הוא מקבל את ממצאי הביקורת ופועל להפיק מהם לקחים כדי ליישמם בפרויקטים דומים המתוכננים בארץ.
עוד ציין כי חלק מהליקויים שנמצאו כבר תוקנו, ואחרים מצויים בשלבי תיקון.
במרץ 2014 לאחר קבלת טיוטת דוח הביקורת של משרד מבקר המדינה, התקיים דיון בלשכת מנכ"ל משרד התחבורה בהשתתפות נציגי משרד התחבורה ומשרד האוצר, ונאמר בו כי "במצב הנוכחי התמריצים הכלולים במסגרת הסכם הזיכיון אינם מקבלים ביטוי בגלל האדנדום ]התוספת[ ועמדת המדינה".
גם סוכם כי החל מיוני 2014 , חוזרים לפעול לפי תנאי החוזה.
במאי 2014 הוציאההמינהלה מכתב לזכיין בנושא "תום תקופת התוספת מרץ 2012 - הפעלה ותחזוקה של פרויקטהרק"ל בהתאם להוראות חוזה הזיכיון (מתכונת BOT"), ובו הודיעה כי עומד לפוג תוקף התוספות לחוזה.
המינהלה ציינה כי מיוני 2014 לא יפעלו עוד הצדדים בהתאם להסדר הזמני (התוספות ), וממילא יחולו הוראות החוזה במלואן.
זאת מכיוון ש"סבורה המדינה כי בשלו התנאים והגיעה העת להפעיל את הפרויקט בהתאם למתכונת המתחייבת מהוראות הסכם הזיכיון והדין".
עוד הודיעה המינהלה כי בכוונתה לקיים מגעים עם הזכיין לצורך הסדרת הנושאים שבמחלוקת , ובהם : תכנית הפעלה שתפתור את בעיית עומסי הנסיעה ברכבת פתרון מלא ומיטבי ; הסדרת אופן חישוב העלויות של תוספות השירות שמעבר לבסיס השירות המינימלי הקבוע בחוזה; אופן חישוב הקנסות בגין השירות המפורטים בחוזה; אופן ספירת הנוסעים; בחינת הפעולות הנדרשות לביצוע שינויים נוספים בפריסת התחבורה הציבורית בעיר.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרדי התחבורה והאוצר כי מהתוספות האמורות לחוזה עולה שהמדינה הסכימה שהזכיין יפעיל את הרכבת הקלה אף שלכאורה לא כל הדרישות שבחוזה הושלמו.
המינהלה התעתדה לפעול לפי התוספות לחוזה רק למשך תקופות קצרות - בתחילה שלושה חודשים ולאחר מכן חודש - אך למעשה תקופות אלה הוארכו לסירוגין.