HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הרווחה כי ההוסטל ומרכז היום הם נדבך חשוב מאוד בשיקומם של עברייני מין ולכן יש לפעול בצורה נמרצת כדי שכל השנה תהיה תפוסה מלאה הן בהוסטל והן במרכז היום , והם ימצו את הפוטנציאל הגלום בהם לשילוב מספר רב ככל האפשר של עברייני מין בקהילה.
מסגרת חוץ -ביתית לעברייני מין מונמכים קוגניטיבית: בעלי אינטליגנציה גבולית, לקות למידה, קושי בתפקוד והסתגלות והפרעות התנהגות, מתאפיינים במבנה אישיותי ובנתונים ייחודיים המצמצמים מאוד את יכולתם להבין את מהות מעשיהם, חומרתם והשלכותיהם.
לאלה נדרשת מסגרת טיפולית ייחודית למצבם.
היבטים בטיפול המדינה בעבריינות מין כלפי קטינים |167 .
משרד הרווחה הכיר בצורך להקים מסגרתחוץ-ביתית סגורה שתספק פתרון מקצועי ראוי לאנשים מונמכים קוגניטיבית.
מאוגוסט 2014 עד דצמבר2016 .
פרסם המשרד ארבעה מכרזים לקבלת הצעות להקמה ותפעול של המסגרת עקב הקושי במציאת מבנה מתאים, רק ביולי 2018 אותר ואושר מבנה למטרה זו ובנובמבר 2018 הסתיימו השיפוצים בו.
משרד הרווחה מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי בחודש נובמבר 2018 נפתחה מסגרת חוץ-ביתית לעברייני מין מונמכים קוגניטיבית , בפיקוח משותף של מינהל מוגבלויות ושירות המבחן למבוגרים.
התפוסה המרבית של המסגרת היא 24 מושמים וכבר נקלטובה שמונה מטופלים .
מסגרת זו תיתן מענה מותאם לאוכלוסיות שעד עתה היה קושי בשילובן במסגרות הקיימות.
משרד מבקר המדינה רואה בחיוב את המאמצים שעשה משרד הרווחה לשם הקמת מסגרת חוץ-ביתית לעברייני מין מונמכים קוגניטיבית.
ואולם עליו לדאוג לניצול מלוא הפוטנציאל של מסגרת זו ולאכלסה באופן מלא בעברייני מין מונמכים קוגניטיבי ת הזקוקים לטיפול.
לפי חוק ההגנה שר הרווחה נדרש לדווח לוועדת החוקה, חוק ומשפט בכנסת, אחת לשנה, על מספר עברייני המין שנקבעה להם תוכנית לשיקום מונע בקהילה, לפי הפירוט המופיע בחוק ההגנה.
ב תרשים 18 שלהלן מספר המטופלים לפי החוק בחלוקה לפי סיבת ההפניה לטיפול, בשנים 2015 -2017 .
תרשים18 : ,מספר המטופלים לפי החוק, לפי סיבת ההפניה לטיפול 2015 - 2017 .
המקור: שירות המבחן למבוגרים בעיבוד משרד מבקר המדינה 168 |דוח שנתי 69ב .
מהנתונים עולה כי בשנים האמורות, רוב המטופלים בשיקום מונע (85% ) היו עברייני מין שהופנו על פי צו מבחן או כתנאי לשחרור על תנאי וההשתתפות בטיפול היא חלופת מאסר.
יש להדגיש כי עברייני מין שהשתחררו לאחר ריצוי של מלוא תקופת המאסר שנגזרה עליהם ועברייני מין שבית המשפט הטיל עליהם פיקוח של יחידת צור אינם חייבים להשתתף בתוכנית לשיקום מונע, ואם החלו בטיפול הם רשאים לעזוב אותו בכל שלב.
כך יוצא שרוב עברייני המין ששוחררו לאחר ריצוי מלוא תקופת מאסרם ונמצאים בקהילה, אינם משתתפים ואינם משולבים בתוכניות שיקום כלשהן.
משרד מבקר המדינה מעיר לכל הגורמים העוסקים בנושא, ובהם משרד הרווחה, כי ריצוי מלא של עונש אינו מלמד בהכרח על שינוי מהותי בהתנהגותו ובעולמו הפנימי של עבריין המין ועל שלילת אפשרותה של עבריינות מין חוזרת.
במצב הנוכחי, כשהשיקום המונע תלוי בהסכמתו וברצונו של עבריין המין, עלול להיפגע האינטרס של הציבור.
לכן, על כל הגורמים המקצועיים העוסקים בנושא לבחון הסדרים, שייקבעו בדין או בדרך אחרת, לטיפול שיקומי מחייב לכל עברייני המין ששוחררו ממאסר, גם אם ריצו את מלוא תקופת המאסר.
על גורמים אלה גם לבחון דרכים נוספות, ובהן הרחבת מעגל ההסברה והרחבת התמריצים לעידודם של עברייני המין להשתלב בטיפול שיקומי, לתועלתם של עברייני המין ולתועלת החברה.
מנתוני שירות המבחן עולה שבשנים 2015 - 2017 היה מספרם של המטופלים שאינם במסגרת החוק 608, כ-42% מכלל1,436 המטופלים.
הנתונים מראים שיש בקרב עברייני מין שאינם מחויבים על פי החוק ביקוש רב לטיפול ייעודי.
חשוב שעבריינים אלה יקבלו טיפול מוקדם ככל האפשר, כדי להפחית את מסוכנותם ולמנוע מהם לפגוע שוב.
לאור הגידול במספר המטופלים שאינם במסגרת החוק, ראוי שמשרד הרווחה והמרכזים המורשים יערכו למתן מענה לאוכלוסיות אלה.
משרד הרווחה מסר בתשובתו כי הוא ממשיך לנקוט את כל האמצעים העומדים לרשותו במסגרת החוק לשם הגדלת מספר המטופלים, ובכלל זה פעולות הסברה לפני השחרור ממאסר ובאמצעות קציני הפיקוח של יחידת ״צור״, ומפגשים והרצאות בפורומים שונים .
לדברי המשרד "כל עבריין מין אשר מסכים לקבל טיפול יכול לקבל אותו, במימון, בפיקוח ובאחריות מלאה של משרדנו ".
היבטים בטיפול המדינה בעבריינות מין כלפי קטינים |169 .
הטיפול הייעודי הקבוצתי הוא בעיקר במישור ההתנהגותי הקוגניטיבי והוא נותן מענה לרבים מעברייני המין.
ואולם חלק מה עבריינים סובלים מדחפים מיניים ומסטייה מוגברת ויש מקרים בהם קיים צורך בטיפול תרופתי הורמונלי להפחתת הדחף המיני92 כחלק מתוכנית לשיקום מונע בקהילה.
הטיפול התרופתי המקובל כיום בישראל הוא דקפפטיל ( lptpapaceD ), הניתן בזריקה אחת לחודש או אחת לשלושה חודשים (להלן - התרופה).
ברוב המקרים התרופה ניתנת לעבריינים המשולבים בטיפול ייעודי.
האחריות הכוללת לקביעת התאמה לטיפול התרופתי ולמעקב אחר הטיפול היא של רופא מומחה מתחום הפסיכיאטריה.
בתיקון לחוק ההגנה משנת 2011 נקבע כי הטיפול התרופתי יינתן לאחר טיפול נלווה שכולל: בדיקה ואבחון על ידי רופאים מומחים, אבחון פסיכולוגי קרימינוגני, בדיקות מעבדה ובדיקות עזר רפואיות אחרות לפני הטיפול או במהלכו, מעקב רפואי וטיפול רפואי בתופעות לוואי הנגרמות עקב השימוש בתרופה.
כן נקבע כי עבריין מין שרוצה לקבל את התרופה ועומד בתנאים יוכל לקבלה ללא חיובו בדמי השתתפות עצמית.
בנובמבר 2017 פרסם משרד הבריאות אתחוזר המנכ"ל "אמות מידה לטיפול תרופתי להפחתת הדחף המיני בעברייני מין".
החוזר נועד להשלים את ההנחיות המשותפות של משרד הבריאות ושל משרד הרווחה בדבר הטיפול התרופתי לעברייני מין במסגרת חוק ההגנה.
במרץ 2018 קיים משרד הבריאותיום עיון לרופאים פסיכיאטריים ולאנשי טיפול אחרים במערך בריאות הנפש הציבורי (ממשלתי, קופות חולים, עמותות) , כדי להגדיל את מאגר הרופאים המטפלים.
בבדיקת משרד מבקר המדינה עלו מקרים של מבקשי התרופה שנדרשו לשלם עבורה וסירובן של קופות החולים לתת להם את התרופה כפי שנקבע בחוק.
להלן שני מקרים של עברייני מין שביקשו לקבל את התרופה אך מערכת הבריאות הערימה עליהם קשיים.
עבריין מיןא' (להלן - א') שוחרר מהכלא בשחרור מלא באפריל 2011 וחמישה ימים לאחר מכן, במאי 2011 פנה מיוזמתו לרש"א באזור מגוריו בבקשת סיוע בשיקום.
ברש"א החליטו שטרם שילובו במסגרת טיפולית כלשהי יש להסדיר קבלת טיפול תרופתי.
עובדת סוציאלית מטעם רש"א (להלן - העו"ס) הפנתה א ותו לרופא המשפחה כדי שזה יפנה אותו לפסיכיאטר שיאשר לו טיפול תרופתי.
הפסיכיאטר טען ש"הנושא חדש עבורו" וביקש נתונים נוספים על העבריין.
העו"ס העבירה לפסיכיאטר את תיקו הרפואי של העבריין משב"ס.
ביוני 2011 הודיע רופא המשפחה כי א' יוכל לקבל את התרופה בבית חולים.
בבית החולים נאמר לא' שמסמכיו לא התקבלו ולא מובן להם מדוע הופנה למרפאה פסיכיאטרית כאשר אינו מאובחן כחולה נפש, כי התרופה נמצאת בסל הבריאות וכדי לקבלה יש לפנות לרופא המשפחה ולהוכיח כי .
92 תרופות המביאות לירידה ברמות הטסטוסטרון ו לפיכך להפחתה עד היעלמות מוחלטת של הדחפים המיניים, הנורמטיביים והסוטים.
קיבל את התרופה בהיותו אסיר עד שחרורו.
א' פנה לרופא המשפחה וזה רשם לו מרשם.
בהגיעו לבית המרקחת של קופת החולים, סירבו לתת לא' את התרופה בטענה שרק רופא מומחה רשאי לתת אותה, אך לא ידעו לנקוב במומחיות הדרושה לרופא.
רק לאחר פנייה של א' לנציבות תלונות הציבור שבמשרד מבקר המדינה, והתערבותה, קיבל א' את התרופה, לאחר כמה חודשים.
עבריין מין ב' (להלן- ב') טופל באחד המרכזים המורשים בצפון.
על רקע חוות דעת של המטפלים והערכת מסוכנות הופנה ב' בתחילת שנת 2018 .
לקופת חולים שהיה שייך אליה לבדיקת האפשרות לקבלת התרופה הרופא בקופת החולים הפנה אותו לבדיקות במרפאה שאינה רלוונטי ת לבעיות שבגינן פנה לרופא.
גם פנייה למרפאה הפסיכיאטרית בבית החולים שבאזור מגוריו העלתה שהיא אינה מומחית לטיפול בעברייני מין.
ב' פנה באמצעות העובד הסוציאלי המלווה אותו לבדיקת אפשרות לקבלת התרופה באופן פרטי.
עבור הבדיקות נדרש לשלם 7,000 ש"ח, אף שבחוק נקבע כי התרופה תינתן ללא תשלום.
ב' שיכולותיו הכלכליות מוגבלות, לא היה יכול לעמוד בתשלום זה.
בפברואר 2018 'פנה העובד הסוציאלי המלווה את בלממונה על יישום חוק ההגנה במשרד הרווחה וביקש את עזרתה.
הממונה פנתה מייד למשרד הבריאות ולדבריה "מדובר בעבריין מין שאובחן, בהערכ ת המסוכנות, כסובל מסטייה מינית פדופילית.
וחייב לקבל בדחיפות טיפול תרופתי להפחתת הדחף המיני".
תשובת משרד הבריאות הייתה כי "מספר הרופאים המטפלים - הוא מצומצם" וכי בקרוב ייערך יום עיון כדי להגדיל את מספרם.
בסוף פברואר 2018 התקיים בבית המשפט דיון בעניינו שלב' ובית המשפט פסק ארכה של חודש להסדרת הטיפול התרופתי.
עקב תשובת משרד הבריאות ודחיפות הטיפול בנושא, ולאור החלטת בית המשפט, הממונה על יישום חוק ההגנה הפנתה את ב' לפסיכיאטר של מרכז היום במרכז הארץ, הממומן ומפוקח בידי משרד הרווחה.
באפריל 2018 הסתיים תהליך בדי קתו של ב' ונקבעה התאמתו לטיפול תרופתי.
הפסיכיאטר במרכז היום הפנה את ב' לרופא המשפחה לקבלת התרופה.
רופא המשפחה ציין כי על ב' לשלם 2,500 ש"ח עבור התרופה.
שוב פנתה הממונה למשרד הבריאות להסדרת התרופה ללא תשלום.
רק במאי 2018 , לאחר כחצי שנה של התרוצצויות, התכתבויות, והתערבות של כל הגורמים העוסקים בנושא, קיבל ב' את התרופה.
היבטים בטיפול המדינה בעבריינות מין כלפי קטינים |171 .
מטיפול בעברייני המין .
המקרים שהובאו לעיל התרחשו הראשון בשנת 2011 והשני בשנת2018 , האחד סמוך לתיקון החוק והאחר כשבע שנים לאחר מכן.
מהם וממקרים אחרים עולה כי גם שבע שנים אחרי כניסתו של החוק לתוקף עדיין קיימים במערכת הבריאות כשלים במתן התרופה.
אף שהתרופה נמצאת בסל הבריאות ומשרד הבריאות פרסם חוזר מנכ"ל ופירט את תהליך מתן הטיפול התרופתי ואף קיים יום עיון בנושא, עדיין פסיכיאטרים נרתעים מטיפול בעברייני המין וכן קיים חוסר מודעות לתהליכים ולאישורים הנדרשים.
הדבר מקשה על עברייני מין המעוניינים בטיפול תרופתי למצוא מענה במסגרת קופות החולים.
משרד הבריאות מסר בתשובתו כי האחריות הביטוחית למתן שירותי בריאות הנפש היא של קופות החולים, ובמקרה של אנשים המאובחנים כבעלי סטייה מינית (פרפילים) או כפדופילים - אחריותן היא לוודא את מתן הטיפול התרופתי למבוטחיהם המבקשים לקבלו ועומדים באמות המידה שפורסמו.
עוד הוסיף משרד הבריאות כי באוגוסט 2018 הפיץ מנהל המערך האמבולטורי באגף לבריאות הנפש לכל הממונים על בריאות הנפש בקופות החולים הודעה כי הם צריכים לבדוק ולוודא שבמחשבי קופות החולים מוטמעת הנחיה על הפטור מהשתתפות עצמית בתרופת דקפפטיל , כפי שאושר בוועדת הסל; וכי נציגי כל קופות החולים חזרו ואישרו כי אכן אלה ההנחיות בקופתם.
עוד נמסר כי כל מקרה המובא לידיעת המשרד מטופל להבטחת התרופה ללא עלות לזכאים לקבלה.
משרד מבקר המדינה מציין כי טוב עשה משרד הבריאות שפנה שוב לרופאים בקופות החולים בדבר הטמעת הנחיותיו למתן התרופה ללא עלות.
ואולם על משרד הבריאות לחזור ולעקוב אחר ביצוע הנחיותיו ועל הטמעתן בקרב הרופאים הפסיכיאטרים, רופאי המשפחה וגורמי מקצוע אחרים העוסקים בכך, משום שמדובר באוכלוסייה חלשה, שאם תיתקל בבעיה בקבלת התרופה, ברוב המקרים לא תילחם על זכאותה.
מתן טיפול תרופתי לעברייני מין הזקוקים לכך אינו אינטרס אישי שלהם בלבד אלא אינטרס ציבורי, כדי להפחית ככל האפשר אירועים של עבריינות מין.
בשנת 2017 פעל מנהל מב"ן להקמת מרפאה לטיפול בהפרעות בדחף המיני במסגרת מרפאות החוץ של בית החולים "באר יעקב" והמרכז להערכת מסוכנות, שיינתנו בה אבחון ראשוני, טיפול תרופתי, ומעקב קליני.
לדבריו, המרפאה נחוצה מאחר שהסובלים מבעיות של פדופילי ה, סוטי מין ובעלי הפרעות בדחף המיני מתקשים מאוד לקבל "מענה במסגרת קופות החולים הרגילות, זאת עקב רתיעה של פסיכיאטרים מהטיפול באוכלוסייה זו".
בינואר 2018 הודיע מנהל המערך האמבולטורי באגף לבריאות הנפש במשרד הבריאות למנהלי מערך בריאות הנפש בקופות החולים על פתיחת המרפאה וציין כי "בימים הקרובים תתפרסם הודעה על הכשרה שתקוים לרופאים, בנושא 172 |דוח שנתי 69ב .
אולם המרפאה נסגרה עוד לפני שהחלה לפעול, בגלל התנגדות עזה של הרשות המקומית ושל התושבים.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הבריאות כי עליו למצוא דרכים לפתיחת מרפאה שתאפשר את קבלת התרופה באופן זמין, בליווי מקצועי ובהתייחסות מכבדת למקבלי התרופה.
משרד הבריאות מסר בתשובתו כי הוא מעוניין מאוד ותומך בכל דרך בהקמת המרפאה הייעודית שתכנן מנהל מב"ן במסגרת מרפאות החוץ של בית חולים באר יעקב, אך "לצערנו ולאכזבתנו הרבה צעד חיוני זה נבלם בשל התנגדותה החריפה של המועצה המקומית באר יעקב ושל העומד בראשה".
היבטים בטיפול המדינה בעבריינות מין כלפי קטינים |173 .
הטיפול בקטינים שנפגעו מינית .
מרכזי טיפול לקטינים נפגעי תקיפה מינית .
השלכות הפגיעה המינית, בפרט אצל קטינים, נוגעות ברבדים נפשיים עמוקים המובילים בין השאר לתחושות אשמה, חוסר אונים, השפלה, בלבול וכאב נפשי, וגם תופעות פיזיות.
הפגיעה המינית עוצרת תהליכים התפתחותיים נורמליים, פוגעת ביכולת ליצור קשר בי ן-אישי ובתפקוד היו ם-יומי על היבטיו השונים .
הצורך לטפל בקטינים שנפגעו מינית הוא הכרחי משום שהשפעתו חיובית על התגובות בעקבות ה אירועים הטראומטיים ואילו היעדר טיפול עלול להסב לקטינים נזקים כבדים לאורך זמן, אפילו לכל חייהם.
בשנת 2007 פתחו משרד הרווחה, קרן רש"י ו הקרן לילדים ו לנוער בסיכון שבמוסד לביטוח לאומי במיזם משותף לטיפול בקטינים נפגעי תקיפה מינית.
במסגרת המיזם, באמצעות גורמים שונים, הופעלו 12 מרכזי טיפול.
ואולם הללו פעלו ללא תיאום ביניהם ובפריסה ארצית מצומצמת, דבר שקטע את הרצף הטיפולי הן ברמת הפרט והן ברמת הארגונים.
בשנת 2009 , במקביל לעבודת המרכזים, החליטו הגורמים השותפים במיזם על הקמתה של ועדת היגוי בין -ארגונית, בראשותו של המשנה למנכ"ל משרד הרווחה דאז, והוטל עליה להמליץ על תוכנית ארצית לטיפול בקטינים נפגעי תקיפה מינית, בראייה מקיפה ואחידה הכוללת את הטיפול בקטין, במשפחתו ובקהילתו, פיתוח סטנדרטים לטי פול ולהכשרת מטפלים, וניהול ידע ובקרה המבוססים על מדדי תוצאה93.
הוועדה הבין-ארגונית ניתחה את הנתונים שהיו מונחים לפניה ולפיהם בשנים 2008 - 2009 הופנו לרשויות הרווחה כ -6,000 מקרים שדווחו כפגיעה מינית בקטינים ומהם טופלו כ -30% בלבד.
לדעת הוועדה, בהתאם לנתונים שהיו בידיה, יש לתת מענה ל -3,000 קטינים בשנה, כך שלפחות 50% מהפונים לרשויות הרווחה יקבלו טיפול.
הוועדה המליצה באוקטובר 2011 על הקמת19 מרכזי טיפול אזוריים בפריסה ארצית מלאה, שכל אחד מהם ישרת 150 - 200 מטופלים, ולחלקם יהיו שלוחות ביישובים מרוחקים מהמרכז האזורי, כדי לתת מענה למספר גדול יותר של נפגעים.
בתוכנית נקבע כי משרד הרווחה יוביל את המדיניות ויהיה הגורם המתכלל הראשי של התוכנית, המשרד קיבל עליו את הובלת התכנית.
על פי מדיניות משרד הרווחה, כל קטין שנפגע מינית זכאי לטיפול, ללא עלות.
מינואר 2014 משרד הרווחה מממן את מרכזי הטיפול באמצעות עמותות שזכו במכרז להפעלתם.
לרשויות המקומיות או האזוריות שאין בהן או בקרבתן מרכז טיפול הקציב משרד הרווחה תקציב למימון טיפולים בידי מטפלים פרטיים , .
93 תוכנית ארצית בין-משרדית לטיפול בקטינים שנפגעו מינית בישראל מאוקטובר 2011.
המהווים אפיק משלים למרכזי הטיפול94 .
ההפניה לטיפול במרכז או למטפל פרטי נעשית בידי עובד סוציאלי מלשכת הרווחה של הרשות המקומית, המלווה את התקדמות הטיפול.
על פי רוב הטיפול נערך אחת לשבוע (כשעה) במשך שנה, ובהתאם לצורכי הנפגע תקופת הטיפול מוארכת.
כל נפגע מטופל זכאי גם לטיפול חוזר בגיל מאוחר יותר.
בשנת 2018 תקציב הפעלתם של המרכזים וקופות הטיפול היה כ-30 מיליון ש"ח, כ -23 מיליון ש"ח (כ -77% ) מתקציב משרד הרווח ה והשאר (כ -23% ) .
מתקציבן של מחלקות הרווחה ברשויות המקומיות להלן בתרשים מספר 19 מספר הקטינים שטופלו במרכזי הטיפול משנת2015 עד מחצית201895 :, בפילוח לפי גיל תרשים 19 : ,מספר הקטינים שטופלו במרכזי הטיפול, לפי גיל 2015 עד מחצית 2018 .
המקור: משרד הרווחה בעיבוד משרד מבקר המדינה .
מהנתונים עולה כי כ-70% מן הקטינים המטופלים הם עד גיל 12.
לפי נתוני משרד הרווחה96 , בשנים2015 עד2017 טופלו במרכזי הטיפול ואצל מטפלים פרטיים 6,286 קטינים.
להלן ב תרשים 20 פילוח מספר המטופלים לשנים 2015 - 2017 : .
94 סכום תקציבי שמשרד הרווחה מקצה להפניית נפגע לטיפול אצל מטפל פרטי ומכונה "קופות טיפול".
95 הפילוח מתייחס ל-5,424 מטופלים מכלל6,520 ; על1,096 מטופלים לא היה בידיו של משרד הרווחה נתוני גיל.
96 בנתונים שמסר משרד הרווחה למשרד מבקר המדינה קיימים עוד1,096 מטופלים ללא סיווג גיל מאחר שחסרים נתונים בעניין.
היבטים בטיפול המדינה בעבריינות מין כלפי קטינים |175 .
תרשים20 : ,מספר המטופלים לפי שנים 2015 - 2017 .
מנתוני התרשים עולה כי בשנים 2015 עד2017 עלה בכ-12% מספר הנפגעים שטופלו.
לפי נתוני משרד הרווחה, במחצית הראשונה של שנת 2018 טופלו במרכזי הטיפול 1,831 קטינים, מספר המעיד גם הוא על עלייה מתמשכת במספר המטופלים, עלייה שיש לתת עליה את הדעת.
על אף המלצת הוועדה הבין-ארגונית באוקטובר 2011 על הקמת19 מרכזי טיפול אזוריים, ולמרות הגידול המתמשך במספר המטופלים הקטינים במרכזי הטיפול ואצל המטפלים הפרטיים, במועד סיום הביקורת פעלו רק 13 מרכזי טיפול.
בבדיקת משרד מבקר המדינה עלה כי לא נקבעו מועדים לפתיחתם של שאר ששת המרכזים שהוועדה המליצה על פתיחתם.
על משרד הרווחה לפעול להקמתם ולפתיחתם של מרכזי הטיפול הנוספים, ולקבוע לוחות זמנים לסיום ההקמה ולהפעלתם.
משרד הרווחה מסר בתשובתו כי פרסם מכרז להפעלת שלושה מרכזי טיפול נוספים, בפתח תקווה, בכפר סבא ו באשדוד, שייפתחו ב שנת 2019.
,כמו כן לאור תוספת תקציב שהתקבלה לשנת 2019, המשרד יפרסם מכרז להפעלתם של שלושה מרכזים נוספים, שניים במטרופולין תל אביב ואחד בקריית גת.
משמע בתום תהליכי המכרז יפעיל המשרד את כל 19 מרכזיהטיפול שתוכננו על פי התוכנית הארצית ובכך יספק את השירות בכל רחבי הארץ עד סוף שנת 2019.
טוב יעשה משרד הרווחה אם יפעיל את מרכזי הטיפול באופן מלא בהקדם האפשרי, שכן חשיבותם רבה בשיקום הקטינים שנפגעו ובני משפחתם ובחזרתם ל"חיים נורמלים" לאחר הטראומה שעברו עקב הפגיעה המינית.
מדיניות משרד הרווחה .
למתן טיפול זמין, ללא .
הפניות לאגפי הרווחה .
הפניית הנפגע למרכז טיפול: בהתאם לחוזר שפרסם מנכ"ל משרד הרווחה בדצמבר 2013 ,הפנייתם של ילד ומשפחתו לטיפול בעקבות פגיעה מינית תיעשה על ידי האגף לשירותים חברתיים ברשות המקומית .
המפקחת הארצית לפגיעות מיניות בילדים ובני נוער במשרד הרווחה מסרה למשרד מבקר המדינה כי בעקבות מדיניותו של משרד הרווחה למתן טיפול זמין לכל קטין שנפגע מינית ולמשפחתו, ללא עלות, עלה מספר הפניות לאגפי הרווחה ממשפחות שלא היו מוכרות להם לפני כן.
ואולם בהיעדר תוספת של כוח אדם לנושא, חלק מהרשויות המקומיות אינן מפנות לטיפול או מפ נות נפגעים מעטים בלבד.
לדוגמה, "בעיר החרדית מודיעין עלית יש מודעות גוברת לנושא הפגיעות המיניות ובשנים האחרונות הופנו הרבה מקרים לטיפול.
ללא תוספת כוח אדם לפתיחת תיקים וקליטת המקרים]אולם[ ]הפניה לטיפול[ הלא מוכרים ברשות, הם מתקשים מאוד לתת את השירות לתושבים".
כמו כן, בשל היעדר כוח אדם במחלקת הרווחה בעיר בית שמש, מקרים של פגיעה מינית בקטינים אינם מופנים לטיפול.
משרד הרווחה מסר בתשובתו כי העובדים הסוציאליים ברשויות המקומיות אינם מעניקים טיפול לקטינים שנפגעו מינית ובני משפחותיהם אלא מפנים אותם למרכז לטיפול בפגיעות מיניות ומלווים את תהליך הטיפול.
לפיכך לא תוכננו תקני כוח אדם ברשויות המקומיות.
המפקחת מסרה עוד כי לשירותי הרווחה ברשויות המקומיות אין את היכולת לתכנן מראש את היקף התקציב שיידרש למימון השתתפות ה של הרשות בעלות הטיפול (25% ), מאחר שאין "לנבא" את מספר הילדים שיזדקקו לטיפול.
טוען ]רווחה[ לדוגמה, בעיריית רמלה "מזה מספר חודשים מנהל המחלקה שהסתיים התקציב ( 25% ) של הרשות - חלקה של הרשות במימון הטיפול בילדים שנפגעו מינית.
על הרקע הזה ילדים לא הופנו לטיפול (מקרים חדשים)".
המפקחת הוסיפה דוגמה של פגיעה בקבוצת ילדים על ידי אב בית בבית ספר אזורי, שהובילה להפניות רבות לטיפול, מצב שדרש מימון שלא תוכנן בתוכנית העבודה של שירות הרווחה המקומי.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2018 מסרה עיריית רמלה כי בשנת 2018 גדל מעבר לצפי מספר הקטינים שנפגעו, ותקציב העירייה שאושר "לא הספיק לכל הטיפולים המבוקשים", אף שמשרד הרווחה הגדיל את התקציב בהתאם לצורך, "אך השתתפות הרשות לא אושרה לפרק זמן מסוים".
לדברי העירייה, במועד מתן התשובה כל הילדים הנזקקים "מקבלים מענה".
זאת ועוד, לדברי המפקחת, בחלק מיישובי החברה הערבית בצפון, במרכז ובפזורה הבדואית יש מיעוט של הפניות לטיפול עקב העדר מודעות וחשיפה של הפגיעות על ידי אנשי מקצוע, וקושי במציאת מטפלים מתאימים דוברי השפה שיתנו מענה ויעניקו טיפול במקרים אלה.
היבטים בטיפול המדינה בעבריינות מין כלפי קטינים |177 .
הכנסת שירות חדש בידי משרד הרווחה מבלי להעמיד לרשותם של שירותי הרווחה ברשויות המקומיות את האמצעים למתן השירות הולידה קושי במתן השירות החדש.
על משרד הרווחה לבדוק ולוודא שכל האוכלוסיות הבאות לקבל טיפול בשל פגיעה מינית, ובכללן אוכלוסיות חדשות שלא היו מוכרות לשירותי הרווחה ברשויות המקומיות, ימצאו מענה הן בטיפול והן בהפניות לטיפול.
פיקוח על הטיפול: פיקוח על תהליכי עבודה נועד בין השאר לשפר את רמת השירות המקצועי ואת איכותו.
משנת 2015 הפיקוח על מרכזי הטיפול בקטינים נפגעי עבירות מין ובני משפחותיהם מוטל על המפקחות המחוזיות לעניין נפגעי עבירה קטינים, עובדות סוציאליות במקצוען (להלן - המפקחות).
הפיקוח הוא בנוסף על תפקידן של המפקחות, הכולל כתיבת תסקירים על נפגעי עבירה לבתי משפט, בהתאם לחוק סדר הדין הפלילי; ייעוץ לעובדים סוציאליים במשרד הרווחה; העלאת המודעות בקרב גורמים שונים לזכויותיהם של נפגעי עבירה קטינים; ופיקוח על קופות טיפול.
הפיקוח על המרכזים נעשה באמצעות תוכנית עבודה וכלי בקרה שנבנו לצורך זה והוא מתמקד בין היתר בהטמעתה של מדיניות משרד הרווחה בנושא הטיפול בקטינים.
הפיקוח מתייחס להיבטים הטיפוליים ולהבטחת זכויותיהם של נפגעי עבירה קטינים, וכן ליישום תוכניות עבודה שנתיות הכוללות קליטת מטפלים מומחים, הכשרת עובדים, אישור הארכות טיפול ופניות חריגות, ועוד.
עד מועד סיום הביקורת טרם גובש נוהל לפיקוח על מרכזי הטיפול ולא נקבעו הוראות לפיקוח עליהם בתקנון העבודה הסוציאלית (תע"ס).
משרד הרווחה מסר כי " עד כה המשרד עסק בהקמה, בהתייצבות השירות וביישום כל מרכיבי המודל במסגרת המשרד.
כעת בשלים התנאים לפרסום תע״ס בנושא מרכזי הטיפול ופעילותם.
והוא צפוי להתפרסם עד לאמצע שנת 2019".
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הרווחה כי לנוכחהגידול המתמיד במספר הקטינים המגיעים לטיפול במרכזים ולאור העובדה שמרבית המרכזים שתוכננו כבר פועלים, יש לגבש בתע"ס נוהל להפעלתם.
למפקחות במרכזי הטיפול תפקיד מרכזי וחשוב בהבטחת רמתו ואיכותו של השירות הניתן בידי זכיינים.
לפי מסמכי משרד הרווחה, לפיקוח על מרכזי הטיפול נדרשות 27.
5 שעות פיקוח לחודש לכל מרכז, כלומר ל-13 המרכזים הפעילים על שלוחותיהם דרושות 357.
בפועל, משרד הרווחה הקצה 7.
5 תקנים למפקחות, שמוטלים עליהן תפקידים נוספים.
לדברי המפקחות הארציות, בניגוד למגמת העלייה במספר המטופלים, לא חל שינוי במספר התקנים, צוות המפקחות מתקשה לבצע את מטלות הפיקוח על 178 |דוח שנתי 69ב .
המרכזים ואין באפשרותן למלא את הצרכים הקיימים ולעמוד גם במשימות הפיקוח והפיתוח של מרכזי הטיפול הגדלים והמתרחבים.
משרד הרווחה מסר בתשובתו כי נבנה כלי פיקוח לשימוש המפקחים המחוזיים, הנמצא בשימוש על ידי המפקחים.
פיתוחם והרחבתם של השירותים הניתנים במרכזים הטיפוליים הם תהליכים מבורכים, וחשובים גם בנייתם של כלי פיקוח, אך אין להתעלם ממצוקת המפקחות, שמתקשות לבצע את תפקידן.
לצד הגדלת היקפן של המשימות המוטל על המפקחות, על משרד הרווחה לבחון תהליכי ייעול בעבודתן, ולהבטיח כי פעולות הפיקוח המקצועי ייעשו בהיקף הנדרש בתחום רגיש זה.
היבטים בטיפול המדינה בעבריינות מין כלפי קטינים |179 .
בשנים האחרונות עלתה המודעות לתופעות של פדופיליה ועבריינות מין כלפי קטינים ולנזקים המיידים וארוכי הטווח שהן גורמות הן לנפגעים הקטינים הן למשפחותיהם.
בד בבד עלתה המודעות גם לחשיבות שיש למתן מענה לנפגעים הקטינים ולמשפחותיהם באמצעות סיוע וטיפול הולמים, החל בשלב ההודעה על המקרה, דרך הגשת התלונה וגביית העדויות ובמשך כל תקופת הטיפול הנדרש.
כן הובהר שכדי לצמצם פגיעות חוזרות יש לטפל גם בפוגעים, משלב ההליך המשפטי המתנהל נגדם, דרך תקופת ריצוי העונש וגם בשובם לקהילה לאחר שחרורם.
תהליכי הסיוע והטיפול בנפגעים ותהליכי הטיפול בפוגעים והפיקוח עליהם נעשים באחריות מספר רב של גורמים ובהם משרד הרווחה, משרד הבריאות, המשרד לבט"פ, מחלקות הרווחה ברשויות המקומיות, שירות בתי הסוהר והמשטרה.
הגם שבעשור האחרון חלה התקדמות בהיבטים הטיפוליים ובהיבטי האכיפה והמניעה, נמצאו ליקויים רבים בהטמעת התהליכים ובטיפול משולב של כלל הגורמים בנושא זה.
דוח הביקורת מצביע על חולשות וחוסרים בתחום זה המהווים פגיעה חברתית בציבור כולו: מבחינת הנפגעים, מערך מרכזי ההגנה אינו מנוצל במלוא הפוטנציאל שלו ורחוק מלממש את מטרותיו, וטרם הושלמה הקמתו של המערך למניעה ולאכיפה של תופעות אלימות ופשיעה באינטרנט.
מבחינת הפוגעים, מחציתם ויותר אינם משולבים בתוכניות טיפול ייעודי בתקופת מאסרם, הערכת מסוכנות לא נעשית לכולם, וגם בקהילה קטן שיעור המורשעים המשולבים במרכזי טיפול.
עקב רגישותו הרבה של הנושא והשפעתו על הנפגעים הקטינים לאורך חייהם, עולה הצורך ואף קיים הכרח לשיתוף פעולה הדוק בין כלל הגורמים העוסקים בנושא.
על משרדי הממשלה וגופי האכיפה מוטלת החובה לפעול לאלתר לתיקון הליקויים שהועלו בדוח, לשיפור השירותים הניתנים לנפגעים ו להעמקת הטיפול והפיקוח על ה פוגעים.
על אותם גורמים גם להיערך לעלייה במספר המקרים המדווחים ובחומרתם ובמספרן הגדל של התלונות המוגשות, ולהתאים את עצמם למתן הטיפול הנדרש.
בעשור האחרון חלה עלייה חדה במחירי הדירות הריאליים, והיא נאמדה מתחילת שנת 2008 עד סוף שנת2017 בכ-95%5 .
בדוח הוועדה לשינוי כלכלי חברתי6 (להלן- ועדת טרכטנברג או הוועדה), שפורסם בשנת 2011 , צוין כי עליית המחירים התרחשה בשל מחסור בהיצע הדירות ובשל עלייה חדה בביקוש לדירות.
הוועדה הזכ ירה שהממשלה פעלה בכמה מישורים לפתרון בעיית המחסור בהיצע של דירות למגורים ולהסרת כשלים מבניים לכל אורך שרשרת הייצור של הדירה, למשל על ידי ביצוע רפורמה בתחום התכנון והבנייה, האצת התכנון באמצעות ועדות לדיור לאומי והסרת חסמים בתחום ההתחדשות העירונית.
צעדים אלה כוונו לפתרון בעיות בטווח הבינוני והארוך ונועדו להרחיב את היצע הדיור, להגמישו ולמתן את לחצי הביקוש מצד המשקיעים.
לצד זאת ציינה ועדת טרכטנברג בנוגע למחסור בהיצע הדירות כי בלטה התופעה של דירות למגורים שאינן מושכרות ואינן משמשות לייעודן במשך תקופות ארוכות7 (להלן - דירות שאינן בשימוש, דירות שאינן מאוכלסות, או "דירות רפאים"), וכי לפי הנתונים המעודכנים לשנת 2011 בישראל היו באותה עת 46,855 דירות ריקות 8 .
אחד הצעדים המשלימים להרחבת היצע הדיור המיידי ובכך להורדת מחירי הדיור, שאותו הציעה הוועדה, היה שהממשלה תנחה את שר הפנים לתקן את תקנות הארנונה, באופן שייקבע סיווג חדש לדירת מגורים שאינה בשימוש, והדבר יאפשר להטיל תשלום ארנונה כפול על דירות מסוג זה9 .
צעד זה אמור היה לעודד את בעלי הדירות לאכלסן, להשכירן או למוכרן בעקבות כך, במרץ 2012 החליטה הממשלה10 לאמץ את ההמלצה האמורה של ועדת טרכטנברג ולהטיל על שר הפנים ועל שר האוצר לתקן את תקנות ההסדרים במשק המדינה (ארנונה כללית ברשויות המקומיות), התשס"ז-2007 , באופן שייקבע בהן סיווג חדש למבנה מגורים שאינו בשימוש, ולפיו תעריף הארנונה שיוטל על מבנה זה יהיה כפול מאשר התעריף המרבי של סיווג מבנה מגורים.
קביעת סיווג זה בצו המיסים העירוני תהיה טעונה היתר חריג מטעם שרים אלה.
בדברי ההסבר להצעת ההחלטה צוין כי "לעידוד אכלוס דירות במהירות, וכן ]של הדירות[ שאינן בשימוש שתי מטרות עיקריות: הגדלת ההיצע טיפול במרקם העירוני ומניעת פגיעה במרחב הציבורי.
5 ,בנק ישראלדין וחשבון 2017 (פורסם ב-2018 '), עמ214.
6 ועדה בראשותו של פרופ' מנואל טרכטנברג, שהקים בשנת2011 ,ראש הממשלה בנימין נתניהו בעקבות המחאה החברתית שפרצה באותה תקופה.
7 דוח הוועדה לשינוי כלכלי חברתי (2011 '), עמ 195-198.
8 בהתבסס על נתונים שקיבלה ועדת טרכטנברג מחברת החשמל בעניינן של דירות שבהן צריכת החשמל הייתה נמוכה מ -10% מהממוצע השנתי הארצי.
משרד האוצר מסר למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2018 כי מבדיקתו עלה שלפני החלת הוראת השעה (לעניין ההוראה ראו להלן) מספר הדירות הרלוונטיות היה כ- 33,500.
9 ראו הערה7 ', עמ212.