HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
התנהלות זו פוגעת בעקרון השוויון ובפומביות התהליך ואין לה כל הצדקה עניינית.
לא נמצאו מסמכים והסברים איך וממי הגיעו קורות החיים לחברה ההשמה, וקיים חשש שבדרך זו אפשר היה לגרום להעדפה בלתי הוגנת של מועמד מסוים.
על פי מסמך של חברת ההשמה מ - 11.
05 , ביקשה החברה מחברת ההשמה למצוא מועמדים מתאימים לתפקיד ממונה מסירת עבודות בחברה.
יצוין כי הבקשה ותיאור התפקיד הועברו לחברת ההשמה בעל פה על ידי עוזר המנכ"ל.
חברת ההשמה חיפשה במאגר שלה על פי תיאור התפקיד.
מבין המועמדים הרלוונטיים למשרה נמצאו שלושה שהתאימו לדרישות ולפרופיל התפקיד.
שלושת המועמדים עברו ראיון טלפוני וראיון פרונטלי והומלצו להמשך התהליך בחברה.
הוועדה שכללה את ראש מטה מנכ"ל, סמנכ"ל ארגון וניהול, מנהל אגף ביצוע ונציגות חברת ההשמה, בחרה מתוכם את מר בוריס אברמוב, שהיה המועמד המומלץ ביותר לתפקיד על ידי חברת ההשמה.
05 החל מר אברמוב לעבוד בחברה.
מעצ- החברה הלאומית לדרכים בישראל בע"מ 787 .
משרד מבקר המדינה מעיר כי במקרה זה פעלה החברה בניגוד לנוהלי קבלת עובדים בחברה.
היא לא פרסמה בקשה פומבית להצגת מועמדות לתפקיד ולא ערכה הליך מיון שיאפשר לכל המועמדים בכוח להשתתף בו, ולבחור מביניהם את המועמד הטוב ביותר, אף שמדובר במשרה מקצועית ששכר גבוה בצידה.
על פי דרישות התפקיד שקבעה החברה, נדרשת לממלאו השכלה של תואר ראשון בניהול או בכלכלה או במשפטים או בהנדסת תעשייה וניהול, ואילו העובד שנבחר הוא בעל תואר ראשון (B.
A ) במערכות לוגיסטיקה.
יצוין כי שני המועמדים הנוספים שלא נבחרו היו בעלי תואר במינהל עסקים, אחד בעל תואר ראשון ואחד בעל תואר שני.
החברה לא ביקשה מחברת ההשמה לתעד את תהליך החיפוש, ולכן לא ניתן לעמוד על דרך בחירת המועמדים מהמאגר, על פי איזה קריטריונים סוננו, ומדוע נבחרו שלושת המועמדים הסופיים האלה דווקא.
אין מסמכים המתארים כיצד נכללים במאגר חב רת ההשמה ומי מרכיב אותו.
לא נמצא פרוטוקול של הוועדה שבחרה את המועמד, ובו הנימוקים לבחירה.
החברה הסבירה כי העבירה את קריטריון התפקיד לחברת ההשמה בשיחת טלפון, וחברת ההשמה הבינה היטב את דרישות התפקיד.
משרד מבקר המדינה מעיר כי סדרי מינהל תקינים מחייבים כי דרישות התפקיד יסוכמו בכתב ויקבלו אשור מראש של גורמים בכירים בחברה על פי נהלים שייקבעו.
מן האמור לעיל מתעורר החשש כי מדובר במינוי שנעשה בהליך לא תקין.
05 פרסמה חברת ההשמה במודעה בעיתון שחברה ממשלתית במרכז הארץ מחפשת עורך דין.
תחומי העיסוק ש ל המשרה כפי שפורסמו היו: משפט מסחרי, דיני חוזים ומכרזים, דיני תכנון ובנייה, דיני עבודה, דיני נזיקין וליטיגציה9 .
לפי מסמכי חברת ההשמה נענו לפנייה זו 449 מועמדים.
במסמכי חברת ההשמה צוין שמביניהם אותרה על פי קורות החיים קבוצה של 39 מועמדים אשר עמדו בדרישות הת פקיד, כולל היותם בעלי תואר ראשון בהצטיינות במשפטים, ומתוכם נבחרו תשעה מועמדים שהיו מצטייני דיקן או בעלי הצטיינות יתרה.
עוד צוין במסמכים כי לאחר ראיון טלפוני נבחרו מהם שלושה מועמדים סופיים בעלי פוטנציאל ההתאמה הגבוה ביותר לתפקיד.
הוקמה ועדה שראיינה את שלושת המועמדים הסופיים.
מתוכם נבחרה גב' סימה לוי שסיימה לימודי משפטים בהצטיינות יתרה ועברה את בחינות הסמכה של לשכת עורכי הדין בהצטיינות.
לפי דברי נציגת חברת ההשמה, דרישות התפקיד סוכמו בשיחה בעל פה עם מנהל המחלקה המשפטית, והן באו לידי ביטוי במודעה שפורסמה.
מ שרד מבקר המדינה מעיר כי סדרי מינהל תקינים מחייבים כי דרישות התפקיד יסוכמו בכתב ויקבלו אישור מראש של גורם מוסמך בחברה שייקבע בנהלים.
עיסוק בהתדיינות בבתי משפט 788 דוח שנתי57ב .
אין בחברה מסמכים שיסבירו מדוע נקבע הקריטריון של הצטיינות יתרה כקריטריון מכריע, ולא נעשה שקלול בין ההצטיינות ובין הניסיון בעבודה ובהתמחות בתחומים הנדרשים לחברה.
עוד העלתה הביקורת כי הניסיון המשפטי של גב' סימה לוי הצטמצם למסגרת התמחות של כשנה בבית המשפט המחוזי.
בקורות החיים שהגישה לחברה צוין כי במסגרת ההתמחות היא נחשפה לכתיב ת חוות דעת במגוון התחומים ובין היתר תחומי המקרקעין והפקעות, חוזים, מינהלי ופלילי.
עוד ציינה בקורות חייה כי עבדה כשמונה שנים כעוזרת מנהל אגף מינהל במפעל הפיס, והאגף עסק בעריכת מכרזים, חוזים, רכש, ביטוחים, ניהול משא ומתן והתקשרויות עם ספקים.
יצוין כי תקופת ההתמחות לא נחשבת תקופת ניסיון בעבודה כעו"ד, ובקורות החיים שלה לא נאמר כי נחשפה לתחום המשפט המסחרי, דיני מכרזים, דיני תכנון ובנייה, דיני עבודה ודיני נזיקין, שהינם תחום העיסוק של המשרה כפי שפורסם.
05 התקבלה גב' סימה לוי לעבודה בתפקיד רכז משפטים בלי כל ניסיון בעריכת דין בכלל ובתחומי עיסוק החברה בפרט .
לא נמצא כל תיעוד המאפשר לבדוק אם כישוריה אכן היו עדיפים על כישורים של מועמדים אחרים.
יתר על כן, אין בחברה מסמכים המפרטים מיהם חברי הוועדה שקיבלו אותה לעבודה ואין פרוטוקול חתום של הוועדה ובו הנימוקים לבחירתה, כפי שסדרי מינהל תקינים מחייבים.
החברה הסבירה כי קריטריון הצטיינות חשוב, ראוי, סביר ומקובל במיוחד בכל הנוגע בהשמת עורכי דין.
לדעת משרד מבקר המדינה, אם החברה חשבה שקריטריון הצטיינות יתרה חשוב, היה עליה לקבוע זאת מראש ובכתב תוך מתן נימוקים לכך לפני התחלת תהליך קבלת העובדים, דבר שלא נעשה.
הסכם עם חברות השמה וביצוע החוזה .
על מנת להתחיל באיתור, מיון וגיוס עובדים, פנה באוגוסט 2004 עוזר מנכ"ל החברה במכרז סגור לשש חברות השמה וביקש מהן הצעות אשר יכללו בין היתר התייחסות לפרסום מודעה בעיתונות, פעולות השמה כגון מיון הפניות, ראיונות, אבחונים, בדיקות והכנת רשימת מומלצים, ועריכת מבחני התאמה.
מתוך ארבע חברות שנענו לפנייה אישרה ועדת המכרזים התקשרות עם שלוש חברות.
מאוחר יותר ויתרה אחת מתוכן על זכייתה במכרז.
עם שתי החברות הזוכות שנותרו, קינן שפי ומתאם, חתמה החברה על הסכם דומה.
כל אחת מההתקשרויות הוגבלה בהיקף כספי של 360,000 ש"ח.
בתקופת ההסכם שולם לחברת קינן שפי סכום של 369,000 ש"ח ולחברת מתאם- 125,000 .
כלומר שחברה אחת קיבלה כמעט פי שלושה יותר מהאחרת מעצ- החברה הלאומית לדרכים בישראל בע"מ 789 .
הביקורת העלתה כי בהסכמים לא הוגדר הבדל התמחויות בין החברות, ואף על פי כן היקף העבודה שקיבלה חברת "קינן שפי" היה כמעט פי שלושה ויותר מזה של חברת מתאם.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה טענה החברה כי חברת קינן שפי הועדפה לאחר פרק זמן מסוים על פני חברת "מתאם" משיקול ענייני ומקצועי שאין להטיל בו דופי.
בהסכם נקבע כי החברה יכולה להחליט להאריך א ת הסכם ההתקשרות עם כל אחת מחברות ההשמה לשתי תקופות נוספות של שנה כל אחת.
05 פנתה סמנכ"ל אירגון ומינהל למנכ"ל החברה וביקשה הארכה והגדלה של החוזה עם חברת קינן שפי, וטענה כי "בנסיבות העניין ולאור תהליך גיוס העובדים המסיבי, קיים צורך ממשי לשמור על רציפות בקליטת עובדים ולפיכך יש לאשר התקשרות המשך עם חברת קינן שפי; חברת קינן שפי הכירה ולמדה את צרכיה של החברה וכל מעבר לחברת השמה אחרת עשוי לקטוע את שרשרת הקליטה של העובדים בחברה ולמנוע מהחברה לבצע את הקליטה בצורה הטובה, המוצלחת והיעילה ביותר".
יצוין כי בבקשה אין זכר לחוסר שביעות רצון מחברת ההשמה השנייה.
06 השיבה סמנכ"ל ארגון ומינהל למשרד מבקר המדינה וציינה כי התבקשה מכוח תפקידה כסמנכ"ל ארגון ומינהל לפנות למנכ"ל בהמלצה על הארכת ההתקשרות עם חברת קינן שפי.
היא הסכימה לעשות כן נוכח ניסיונה בוועדות הקבלה ומשום שסמכה על שיקול דעתו והמלצתו של הצוות שעבד ישירות מול חברות ההשמה.
בנוסף ציינה כי כתב ההמלצה למנכ"ל נכתב בשמה, ולא על ידיה, אך קיבל את אישורה העקרוני בהסתמך על המלצת הגורמים אשר העריכו את איכות העבודה ואת טיב היחסים מול חברת קינן שפי .
05 אישר מנ כ"ל החברה את המשך ההתקשרות וציין כי ההתקשרות מותנית בכך "ששווי ההתקשרות החדשה לא יעלה על פי שלושה משווי ההתקשרות הראשונית".
ועדת ההתקשרויות אישרה את הארכת החוזה לשנה נוספת ונחתם הסכם בהיקף של 1,440,000 ש"ח לתקופה 1.
לדעת משרד מבקר המדינה, הני מוקים שנתנו סמנכ"ל ארגון ומנהל והמנכ"ל להארכת החוזה עם חברת קינן שפי ולהגדלת החוזה פי שלושה מהחוזה המקורי אינם משכנעים, מכיוון שניתן לערוך מכרז חדש לשירות זה בלוח זמנים קצר ולאפשר לחברות נוספות בתחום שראוי לתת להן שוויון הזדמנויות.
יתכן גם שבמכרז חדש ניתן היה להשיג תעריפים מופחתים עקב ההיקף הגדול של ההתקשרות.
יתרה מזו, עצם העובדה שהחברה מלכתחילה מצאה לנכון לבחור שתי חברות השמה מצביע על כך שניתן לגייס עובדים באמצעות שתי חברות בלי לפגוע בתהליך הקליטה.
בבדיקת התשלומים לחברת קינן שפי בתקופה מ- 1.
06 נמצאו תשלומים על סך 360,000 ש"ח תמורת בדיקות אמינות וגרפולוגיה.
הביקורת העלתה כי בהסכם עם החברה לא היה סעיף מיוחד לבדיקת אמינות וגרפולוגיה ולא תומחרה עבודה כזאת.
בין התשלומים לחברה נמצאו שני תשלומים בסך 31,000 ש"ח עבור "פרויקט משרדי עו"ד שירותי השמה", שלא היה חלק מהמכרז וההתקשרות.
תוכנית החומש של החברה אושרה בהחלטת הממשלה מ - 11.
על פי החלטת הממשלה יהיה תקציב תוכנית החומש לשנים 2006 -2010 19 מיליארד ש"ח, מזה תקציב פיתוח 14.
2 מיליארד ש"ח, תקציב אחזקה3.
9 מיליארד ש"ח, תקציב תכנון פרויקטים0.
6 מיליארד ש"ח והוצאות אחרות0.
היקף ההוצאה המתוכנן לשנת 2006 עומד על 2.
מיליארד ש"ח בשנת 2005 העמידה הממשלה לרשות החברה תקציב של1.
חלוקת תחומי התקציב ואחוזי הביצוע מפורטים בטבלה הבאה: מעצ- החברה הלאומית לדרכים בישראל בע"מ 791 .
ביצוע תקציב 2005 )(במיליוני ש"ח .
אחוז ביצוע תקציב שנתי (כולל עודפים)* תחום .
100% 340 אחזקה שוטפת .
55% 130 שיקום וריבוד .
59% 125 תכנון וקידום זמינות .
61% 5 מו"פ וסטנדרטיזציה .
78% 60 תקציב ארגוני .
* לא כולל הקדמת מימון בסך 200 מיליון ש"ח לשנת 2006.
מהטבלה עולה כי שיעור ניצול התקציב הוא74% בלבד.
סמנכ"ל הכספים הסביר כי ניצול נמוך של התקציב נובע בין היתר מהסיבות הבאות: תהליך התארגנות החברה בשנת 2005 , שהקשה על הפעילות השוטפת; שינוי שיטת התקצוב מיחידת הסמך לחברה, שגרם למימוש חלקי בלבד של תחזית תזרימי המזומנים, שהייתה אופטימית מדי.
לדוגמה, לכביש 431 ניתנה תחזית ביתר של 83 מליון ש"ח; לפרויקטים רבים לא מונה מנהל פרויקט ותחזית העלויות ניתנה ע"י חטיבת הכספים; במספר פרויקטים, בעיקר בתחום הבטיחות, הוכן תקציב על בסיס דיווחים שהמכרז מוכן לפרסום , אך הסתבר כי תכנון הפרויקט עוד לא הושלם.
כל הפרויקטים אשר דווחו בתקציב 2004 ובתקציב הרבעון הראשון של 2005 ע"ס25 מליון ש"ח הם פרויקטים אשר הועברו מיחידת הסמך.
עבור הפרויקטים הללו לא התקבל אומדן מסודר ומפורט מיחידת הסמך, ולא ניתן היה לבדוק אותו ולאמת את הנתונים.
האומדן שהועבר כלל מספר סופי אחד ללא שום פרוט.
מנתוני החברה שנמסרו למבקר המדינה בינואר 2007 עולה כי ביצוע התקציב בשנת 2006 עמד על1.
83 מליארד ש"ח מתוך תקציב של1.
בשנת 2005 חתם החשב הכללי בשיתוףעם משרד התחבורה על חוזה עם חברת ייעוץ ובקרה מאנגליה - חברת Nortcof .
חברת הבקרה מלווה את הקמת החברה ומבצעת בקרה על ביצוע הפרויקטים שהחברה מבצעת; חברת הבקרה מדווחת למשרד האוצר על תוצאות הבקרה.
באפריל 2006 :דיווחה חברת הבקרה בין היתר על הליקויים הבאים עדיין אין לחברה נהלים מאושרים; אין חלוקת אחריות ברורה בין היחידות השונות, ולא מוגדרים הממשק והעברת המידע ביניהן; שכבות הניהול רבות מדי (9 שכבות), דבר שגורם לסרבול תהליכים, בעיקר 792 דוח שנתי57ב .
משום שהמנכ"ל עצמו הוא היחיד בעל סמכות לקבל החלטות בכל תחומי הפעילות: הזמנות, תכנון וביצוע; היעדר ריכוז של מידע מקשה על השליטה והבקרה של התהליכים; לא הוטמע תפקיד "המתאם" ( Coordinator ), הבקי בכל המידע על הפרויקט, שתפקידו ללוות את הפרויקט מתחילתו ועד סופו.
06 השיב סגן החשב הכללי למשרד מבקר המדינה כי נעשו השינויים הבאים: חטיבת התכנון והביצוע אורגנה מחדש תוך יצירת תפקיד חדש - "המתאם"; מספר שכבות הניהול צומצמו ברוב הפעילויות לשלוש; הוגדרו סמכויות תפעוליות לדרגי הביניים; הוכנו טיוטות למערכת נהלים, למעט בתחומי הכספים והאדמיניסטרציה.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש להשלים את הכנת הנהלים בהקדם.
 הממשלה החליטה על הפסקת פעילותה של יחידת הסמך מע"ץ ועל הקמת חברה חדשה שתושתת על מספר עובדים מצומצם, במטרה לייעל ולשפר את סדרי ניהול, הפתוח והאחזקה של הכבישים הבין עירוניים במדינה.
הביקורת העלתה ממצאים כבדי משקל על סדרי סגירת יחידת הסמך, הקמת החברה וסדרי קליטת עובדים חדשים לחברה: החברה קלטה עובדים בניגוד לנהליה; נמצאו ליקויים בסדרי קבלת עובדים בכירים כמו מנכ"ל, משנה למנכ"ל, סמנכ"ל לתכנון וביצוע, סמנכ"ל תפעול ואחזקה ומבקר פנים.
כמו כן העסיקה החברה עובדים באמצעות חברות כוח אדם ואח"כ קלטה אותם כעובדים מן המניין בחברה.
יתר על כן, ממצאי הביקורת מעלים חשש להפעלת שיקולים זרים במהלך ביצוע מנויים וקבלת עובדים לחברה.
ממצאי הביקורת מצביעים כי בחברה החדשה החלו להתקיים נורמות בלתי תקינות בתחום גיוס וקליטת עובדים בכירים וזוטרים המטילים ספק אם החברה קלטה את העובדים היותר טובים; גם דירקטוריון החברה לא השכיל לפקח כנדרש על פעולות הנהלת החברה בנושא.
נוכח חומרת הממצאים, על שרי התחבורה ואוצר ורשות החברות הממשלתיות לנקוט בצעדים הנדרשים כדי להכניס את החברה למסלול התקין בתחומים האמורים; אחרת הממשלה עלולה להחטיא את השגת המטרות שבג ללן הקימה חברה החדשה.
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח מגמת ההפרטה וההתאגדות של השירותים הציבוריים, שומה על משרד האוצר ועל כלל הגורמים העוסקים על הפרטה לתת את הדעת לממצאי דוח זה וליישמם לקראת הפרטות עתידיות.
מפעל הפיס (להלן- המפעל) הוקם בשנת 1951 , לפי החלטת הממשלה, כחברה מוגבלת בערבות בלא הון מניות.
חברי האסיפה הכללית של המפעל הם ראשי רשויות מקומיות.
דירקטוריון המפעל כולל נציגים של השלטון המקומי, של הממשלה ושל הציבור.
יו"ר הדירקטוריון מתמנה בידי ראש הממשלה.
בתקנון ההתאגדות של המפעל נקבע כי הוא הוקם "להשגת מטרות ציבוריות בלבד, הכול כמפורט בתזכיר ההתאגדות" 2 .
המטרות העיקריות של המפעל, כפי שהוגדרו בתזכיר ההתאגדות שלו, הן ביצוע הימורים והגרלות בקרב הציבור ושימוש בהכנסות למתן מענקים לשם השגת מטרות בתחומי הבריאות, החינוך, הרווחה, התרבות והאמנות ברשויות המקומיות.
בשנות השבעים הקים המפעל שתי חבר ות בת - קרן מפעל הפיס ע"ש מיכאל לנדאו וקרן מפעל הפיס ע"ש פינחס ספיר, שמטרתן לעודד ולטפח את החינוך, המחקר והתרבות בישראל.
בשנת 2001 הוקמה במפעל מועצת הפיס לתרבות ואמנות, שמטרתה לקדם את התרבות והאמנות בישראל3.
על פי דיווחי המפעל, מיום הקמתו הוא השקיע יותר מ-23 מיליארד ש"ח בפרויקטים שונים בקהילה4.
את ההימורים וההגרלות עושה המפעל על פי היתר בלעדי שקיבל משר האוצר, על פי סעיף 232()(א2) לחוק העונשין, התשל"ז- 1977 .
תוקף ההיתר מוארך מדי פעם בפעם, ובדצמבר 2006 הוארך תוקפו עד תום פברואר 2007 בכפוף לקיום התנאים הכלולים בו.
ביוני 2002 מונה מר שאול סוטניק למנכ"ל המפעל (להלן- המנכ"ל), וביוני 2003 מונה מר שמעון כצנלסון ליו"ר דירקטוריון המפעל (להלן - היו"ר).
בשנת 2006 היה מספר עובדי המפעל232 (בממוצע חודשי); עלות השכר הכוללת שלהם הייתה כ-60 מיליון ש"ח.
מכאן, שעלות השכר החודשי הממוצעת לעובד הייתה כ - 22,000 .
2 על פי תזכיר ההתאגדות של המפעל, כל שינוי בתזכיר ובתקנון המפעל מחייב את אישור שר המשפטים או אדם שיוסמך על ידו לכך.
3 על פי תזכיר ההתאגדות של המפעל, הכנסות המפעל מיועדות גם למתן מענקים ליצירה בתחומי התרבות והאמנות, תרומות, מלגות ללימודים ומענקי מחקר.
4 ,ראו, בין היתרדין וחשבון שנתי על המפעל לשנת 2005 , לפי חוק חופש המידע, התשנ"ח- 1998 ', עמ3 .
נתונים על פעילות המפעל בשנים 2003 -2005 .
ראו להלן מפעל הפיס 907 .
המפעל הוא גוף מבוקר על פי סעיף9(5 ) לחוק מבקר המדינה, התשי"ח- 1958 , משום שהממשלה משתתפת בהנהלתו.
בדוחות ביקורת על המפעל שפורסמו במהלך השנים5 הדגיש מבקר המדינה את מהותו של המפעל, את מטרותיו הציבוריות ואת חובתו לפעול על פי כללים מהמשפט הציבורי.
בין היתר, מבקר המדינה העיר למנהלי המפעל ולעובדיו כי עליהם לבצע את עבודתם באופן ענייני וללא משוא פנים; לפעול על פי אמות מידה אחידות וסבירות; לקבל החלטות בתהליך הולם שבו יישקלו ויתועדו כל השיקולים הדרושים; להימנע מפעילויות פוליטיות ומניגוד עניינים; לצמצם את הוצאות המפעל ככל שניתן ולפעול להגדלת שיעור הכספים שיוקצו למטרות ציבוריות.
מבקר המדינה גם המליץ להרחיב את הפיקוח הציבורי על המפעל ולבחון את הצורך לעשות שינויים בכל הנוגע לשליטה של העומדים בראש המפעל בחלוקת סכומי הכסף הגדולים שהוא מגייס מהציבור.
בשנים האחרונות נתנו גם בתי המשפט ביטוי למאפייניו הציבוריים המובהקים של המפעל וקיבעו בפסיקה את חובתו לפעול לפי כללים מהמשפט הציבורי.
כמו כן, רשויות המדינה החילו על המפעל חוקים המחייבים אותו לפעול לפי כללים אלה, כדלהלן: (א) בדוח משנת 1994 (עמ' 35 ) העיר מבקר המדינה למפעל על הסדרי פרישה חריגים שאושרו ליו"ר הדירקטוריון לשעבר וקבע כי בהתחשב במעמדו הציבורי ובאופן פעילותו של המפעל, היה מקום להחיל על הסדרי הפרישה של היו"ר לשעבר את הכללים החלים על יושבי הראש של הדירקטוריונים בחברות ממשלתיות שהיקף עסקיהן דומה לזה של המפעל.
על אף דוח זה ופניית היועץ המשפטי לממשלה אל המפעל בעקבות הדוח, סירב המפעל לבחון מחדש את הסדרי הפרישה האמורים.
רק בעקבות חשיפה רחבה באמצעי התקשורת של הסדרי פרישה אלה ושל הסדרי פרישה חריגים של שני בכירים נוספים במפעל, וביקורת ציבורית קשה שהנושא עורר, נאלץ המפעל לשנות את עמדתו בנושא, ובשנת 1998 , בהמלצת אורגנים פנימיים שלו, הגיש לבית הדין האזורי לעבודה תביעה לביטול הסדרי הפרישה של שלושת הבכירים לשעבר ולהשבת כספים שקיבלו ביתר.
בנימוקיו ציין המפעל כי יש לראות בו גוף דו-מהותי (ראו להלן), שעלי ו חלים כללי המשפט הציבורי, ביניהם הכלל של סבירות, וכי הסדרי הפרישה הנדונים חורגים מהמקובל והסביר במגזר הציבורי.
בפסק הדין, שניתן באוקטובר 2003 (להלן- פסק דין גדות)6 ;, קיבל בית הדין את תביעת המפעל הוא צמצם את זכויות הפנסיה של שלושת הבכירים וחייבם להשיב לקו פת המפעל כספים שקיבלו ביתר.
בנימוקיו עסק בית הדין בהרחבה במעמד המפעל ופסק כי אף שהמפעל התאגד כחברה פרטית, מהותו ומטרותיו ציבוריות הן, ועל כן יש לראות בו גוף דו-מהותי, שעליו חלים כללי המשפט הציבורי, ובלשון פסק הדין: "המטרות שלשמן הוקם מפעל הפיס ולמענן הוא פועל, הן ציבוריות מובהקות ומפעל הפיס מחויב למטרות אלה.
מן הבחינה המהותית, מפעל הפיס ממלא תפקיד שהוא בעיקרו ציבורי, של השקעת כספי ציבור במטרות ציבוריות.
מבחינת מטרותיו, חבריו, הדירקטורים שלו - הוא לראות במפעל הפיס גוף דו]יש[ .
נטוע עמוק בתחום הציבורי-מהותי: כסותו - חברה פרטית, ומהותו - ציבורית".
בית הדין פסק כי כללי המשפט הציבורי מטילים על גוף שבמהותו הוא ציבורי לפעול בין היתר בסבירות, בהגינות וכנאמן של אינטרס הציבור.
על פי פסיקת בית הדין: "אינטרס הציבור הוא כי הכספים שמפעל הפיס מגייס מן הציבור, בשם היתר שקיבל מהמדינה.
5 ,ראו, בין היתרדוח מבקר המדינה על הביקורת במפעל הפיס (יוני 1994 ;) דוח על הביקורת באיגודים (מרס 2000 ;) דוחות על הביקורת בשלטון המקומי, באיגודים ובמוסדות להשכלה גבוהה (יוני 2002 ;) דוח על הביקורת באיגודים ובמוסדות להשכלה גבוהה (יוני 2004.
) 6 ע"ב 300851/98 ,'מפעל הפיס נ' גדעון גדות ואחפורסם בתקדין.
המוצהר - מטרות ציבוריות, וזאת ככל הניתן תוך צמצום של הוצאות נלוות אחרות של מפעל הפיס.
קביעת תנאי שכר מופלגים, החורגים מכל קנה מידה מקובל במשק הישראלי, חורגת מן החובה לנהוג כנאמן של כספי הציבור, וזאת במיוחד בגוף כמו מפעל הפיס הממומן מכספי הציבור ואמון הציבור חיוני לפעולתו ולהגשמת מטרותיו".
באוגוסט 2005 נדחה ערעור שהגישו שלושת הבכירים לשעבר על פסק דין גדות 7 .
בערעור סקר בית הדין הארצי לעבודה את ההחלטות והנימוקים בפסק דין גדות ואימץ אותם, ובתוך כך הדגיש את מאפייניו הציבוריים של המפעל: "כמוהו כרשות ציבורית, משלו ועבורו אין לו למפעל הפיס ולא כלום.
מן הציבו ר התקבלו ולתועלות הציבור נועדו.
מכאן חובת האמון המוגברת המוטלת על מפעל הפיס שלא לפזר לרוח את הרווחים שצבר מכספי ההגרלה ולנהוג בכספי הציבור במידת הזהירות הנדרשת ובאמות המידה המתחייבות מתכלית קיומו ופעילותו.
עניינם של שלושת הבכירים תלוי ועומד בבית המשפט העליון וטרם הוכרע 8 .
לאחר שניתן פסק דין גדות דן בית המשפט העליון, במסגרת דיון בערעור אזרחי בעניין אחר9 , במאפייניו הציבוריים ה מובהקים של המפעל המצדיקים את סיווגו כגוף דו -מהותי ובחן החלת כללים מהמשפט הציבורי עליו.
בית המשפט העליון חיווה את דעתו כי הקביעה בפסק דין גדות, ולפיה המפעל הוא גוף דו -מהותי, היא ראויה ונכונה, אף כי לצורך העניין שלפניו לא נדרש בית המשפט להכריע בשאלה10.
בלי לקבוע מסמרות בעניין ציין בית המשפט כי לכל הפחות על הקצאת כספי המפעל (בשונה מניהול הגרלות) יש להחיל את כללי המשפט הציבורי.
(ב) ביוני 2004 , בעקבות פסק דין גדות, החיל שר האוצר על המפעל את סעיפים 29-29 ב לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה - 1985 .
משמעות הדבר היא כי תנאי השכר והפרישה של עובדי המפעל הוכפפו לפיקוח שר האוצר.
בינואר 2005 קבע שר המשפטים, באישור ועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת, כי המפעל הוא "רשות ציבורית" לעניין חוק חופש המידע, התשנ"ח- 1998 , למעט לעניין חלק מתחומי פעילותו הקשורים בהגרלות והימורים11 .
משמעות הדבר היאהטלת חובת שקיפות מסוימת על המפעל, בין היתר באמצעות חובת פרסום דוח שנתי על מרבית פעילותו וחובת מתן תשובה לבקשות של כל אזרח ותושב ישראל לקבל מידע, בכפוף לסייגים המפורטים בקביעת שר המשפטים האמורה ובחוק.
באוקטובר 2006 , בעקבות המלצת מבקר המדינה בדוח משנת 2004, החיל שר המשפטים על המפעל, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, את חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה), התשכ"ט- 1969 .
משמעות הדבר היא החלת כללים המשקפים נורמות ציבוריות של טוהר מידות, באשר למותר ולאסור לעובד לאחר פרישתו מהמפעל, בכל הנוגע למגעיו עם אדם או עסק שנזקק במהלך עסקיו להחלטה או להמלצה שאותו עובד היה מוסמך לקבל במסגרת תפקידו במפעל.
7 ע"ע 1046/04 רחל גואטה ואח' נ' מפעל הפיס ואח' , פורסם בתקדין.
8 בג"ץ 9037/05 , 'רחל גואטה נ' מפעל הפיס ואח; בג"ץ 10308/05 אליצור גורן נ' בית הדין הארצי לעבודה ואח'; בג"ץ 10996/05 'גדעון גדות נ' בית הדין הארצי לעבודה ואח.
9 ע"א 467/04 חיים יתח נ' מפעל הפיס, פורסם בתקדין.
10 ראו גם את פסק הדין רע"א 9333/05 היולט-פקרד (ישראל בע"מ) נ' מפעל הפיס ואח' (פורסם בתקדין), שגם בו הושארה השאלה לעת מצוא.
11 החלת החוק על המפעל נכנסה לתוקף בינואר 2006.
,יצוין כי בתחילה התנגדו בתוקף העומדים בראש המפעל, ובהם היו"ר והמנכ"ל להצעות להחיל על המפעל את החוקים המוזכרים לעיל, בין היתר בטענה שהמפעל הוא חברה פרטית ועל כן אין מקום להכפיפו לנורמות הציבוריות שבחוקים אלה.
אולם טענות המפעל נדחו בין היתר על ידי היועץ המשפטי לממשלה, וכאשר נדונו ההצעות בוועדות הכנסת הנוגעות בדבר, חזר בו המפעל מהתנגדותו העקרונית והסכים להחלת החוקים עליו, חלקם בסייגים.
בשנים האחרונות, העומדים בר אש המפעל, ובהם היו"ר והמנכ"ל, מבליטים בפרסומי המפעל ובראיונות באמצעי התקשורת את מהותו הציבורית של המפעל ואת פעולתו על פי נורמות ציבוריות 12 .
הם מקפידים להדגיש כי מאז הפרשה שבה עסק פסק דין גדות עבר המפעל מהפכה והוא פועל לפי כללי המינהל התקין; הם מפרסמים את המפעל כגוף ציבורי, המופקד בנאמנות על כספי ציבור ונוהג בשקיפות מוחלטת, בהגינות ועל פי אמות מידה אובייקטיביות ומקצועיות בכל הנוגע לכספיו ולהקצאותיו.
בהקשר זה הם מדגישים כי בשנת 2000 אישרה מועצה ציבורית שהקים 13 אמות מידה שגיבש לחלוקת מענקים לרשויות המקומיות14.
על פי פרסומי המפעל, החלוקה של מענקים אלה, שהם עיקר מענקיו, נעשית אוטומטית על פי אמות המידה האמורות, ולא ניתן להשפיע עליה מטעמים פוליטיים או אחרים; הם גם מציגים את המפעל כגוף שבניגוד למתחריו הבלתי חוקיים, שרווחיהם משמשים בעלים פרטיים, כל רווחיו מוחזרים לקהילה - כפרסים לזוכים וכמענקים לפרויקטים ברשויות המקומיות המשמשים לרווחת הציבור הרחב.
בפברואר 2007 דיווח המפעל למשרד מבקר המדינה כי על פי הערכותיו, בשנת 2006 הסתכמו הכנסותיו (ברוטו) בכ -3.
6 מיליארד ש"ח ורווחיו בכ -800 מיליון ש"ח 15 .
להלן בטבלאות נתונים על פעילותו של המפעל בשנים 2003 -2005 (במיליוני ש"ח, במחירי דצמבר 2005 ) על פי דוחותיו הכספיים ל- 31.
סוג ההכנסה/ההוצאה השיעור .
הגולמי הסכום השיעור .
%100 1,330 %100 1,197 %100 1,141 הכנסות מפדיון הגרלות בניכוי .
5 568 %52 588 הוצאות הקשורות בהגרלות .
%5 65 %5 60 %5 60 הוצאות הנהלה וכלליות .
5) (6) (%5) (55) (הכנסות) מימון והוצאות .
12 ראו בין היתר את העיתון "ידיעות אחרונות" מיום 28.
03 ', עמ14 ("הפסידו בפיס"); פרסומי המפעל באתר האינטרנט שלו ביום 13.
06 ; העיתון "גלובס" מיום 14.
06 ', עמ14 ("תנו צ'אנס"); פרסום תמצית עיסוקי המפעל בחוברת " BDI CODE " לשנת 2006.
13 בספטמבר 1997 אישרה האסיפה הכללית של המפעל הקמת מועצה ציבורית שמתפקידה לייעץ לדירקטוריון בין היתר בתחומים אלה: מדיניות ארוכת טווח לייעוד כספי המפעל, אתיקה ציבורית, תחומי פעולה חדשים ונושאים בעלי עניין ואופי ציבורי.
14 אמות המידה הן גודל אוכלוסיית היישוב, הרמה הסוציו -אקונומית שלה, מרחק היישוב ממרכז הארץ ושיעור תושביו המשרתים בצה"ל.
על פי שיטה זו יותר תקציבים אמורים להינתן ליישובי הפריפריה ובכך לסייע לפיתוחם החברתי-חינוכי -קהילתי.
15 במועד הדיווח למשרד מבקר המדינה טרם השלים המפעל את הכנת הדוחות הכספיים שלו לשנת 2006.
%49 656 %48 575 %48 548 הכנסות נטו מפעילויות(הרווח) .
* הסכום נמוך ממיליון ש"ח.
2005 2004 2003 אופן חלוקת הרווח השיעור מהרווח הסכום השיעור מהרווח הסכום השיעור מהרווח הסכום 100% 656 100% 575 100% 548 )הכנסות נטו מפעילויות (הרווח 49% 322 77% 440 73% 400 מענקים לרשויות מקומיות להקמת כיתות לימוד (על פי התחייבות לממשלה) 9% 56 4% 21 58% 319 מענקים לרשויות מקומיות להקמת מרכזים מטרופוליטניים ופרויקטים אחרים (נטו)* 2% 12 2% 12 3% 16 מענקים למועצת הפיס לתרבות ואמנות 0.
3% 2 העברות לקרנות ציבוריות של מפעל הפיס (קרן לנדאו וקרן ספיר) 2% 13 2% 12 3% 16 העברות לאגודה למען החייל ולמגן דוד אדום 6% 38 5% 29 19% 103 שערוך מענקים שטרם מומשו 32% 213 10% 56 (56%) (308**) הכנסות/(הוצאות) נטו מפעילויות בניכוי מענקים שאושרו והעברות שבוצעו * בשנת 2003 החליטדירקטוריון המפעל להקפיא את כל המענקים עבור מבני ציבור שטרם הוחל בהקמתם.
** ההתחייבויות של המפעל בשנת 2003 בגין מענקים והעברות היו גדולות מההכנסות נטו שעמדו לרשותו.
מהנתונים בטבלה הראשונה עולה כי בכל אחת מהשנים 2003 -2005 הסתכם העודף הגולמי של המפעל (הכנסות מהגרלות בניכוי זכיות) ביותר ממיליארד ש"ח.
כמחצית הסכום שימשה לכיסוי הוצאות הקשורות בהגרלות, להוצאות הנהלה וכלליות ולהוצאות אחרות.
בסופי השנים 2003 -2005 היה למפעל גירעון של כ- 1,120 מיליוני ש"ח, כ- 1,061 מיליוני ש"ח וכ-848 מיליוני ש"ח, בהתאמה.
המפעל ציין לפני משרד מבקר המדינה, כי מאז נכנס היו"ר לתפקידו הוא פעל להבראת המפעל מבחינה כספית, וכי בעקבות זאת, בין היתר, צומצם הגירעון בכ -450 מיליון ש"ח (נכון לאוקטובר 2006 ) והוצאות המפעל (ובכללן הוצאותיו כיו"ר) צומצמו בכ-70 .
מיליון ש"ח לשנה מהנתונים בטבלה השנייה ומדיווחי המפעל עולה כי מרבית רווחיו חולקו לרשויות המקומיות שלא על פי שיקול דעת מנהליו: חלקם על פי דרישות הממשלה שנקבעו בהיתר (לשם הקמת כיתות לימוד), וחלקם על פי אמות המידה שאישרה המועצה הציבורית (לשם הקמת מרכזים מפעל הפיס 911 .
מטרופוליטניים ופרויקטים אחרים).
רק חלק קטן מרווחי המפעל חולקו לציבור על פי שיקול הדעת של הנהלת המפעל.
בחודשים פברואר-אוקטובר 2006 ,בדק משרד מבקר המדינה כמה תחומים בפעילות המפעל שבהם יש להנהלתו שיקול דעת נרחב, במטרה לבדוק באיזו מידה הפנים המפעל ומילא את חובתו לפעול על פי נורמות ציבוריות.
הביקורת נעשתה בכמה יחידות של המפעל, ובדיקות השלמה נעשו בכמה גופים.
אלה התחומים שנבדקו: מתן תרומות; פעילות מועצת הפיס לתרבות ואמנות; חלוקת מתנות לראש השנה לגורמים חיצוניים; טיפול המפעל בחשדות לפעולות בלתי תקינות של עובדיו ומשווקיו; סדרי מינהל; והבקרה של המפעל על השימוש בנכסים הציבוריים שאת הקמתם מימן.
מפעל הפיס (להלן - המפעל) מעניק זה כעשרים שנה תרומות לעמותות ולארגונים ציבוריים העוסקים בתחומי תרבות וחינוך, ספורט, גמילה מסמים, בריאות, רווחה, איכות הסביבה, הנצחה, מיגור האלימות ותחומים אחרים שיש בהם לדעתו מש ום תרומה לחברה, לקהילה ולמדינה.
המפעל גם מעניק תרומות ליחידים, בדרך כלל לשם מימון טיפול רפואי.
הסמכות לחלוקת התרומות מעוגנת בתקנון ההתאגדות של המפעל.
משרד מבקר המדינה בדק את סדרי מתן התרומות הנהוגים במפעל.
הביקורת נעשתה בלשכת מזכיר המפעל (להלן - המזכיר) וב חטיבת שיווק, מכירות ופרסום.
בירורים נעשו גם בלשכותיהם של יו"ר הדירקטוריון ומנכ"ל המפעל.