HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
בשל העובדה שהעסקה נעשית עם גוף ממשלתי ממסמכי המשרד עלה כי המשרד לא קיים עבודת מטה מסודרת לבחינת מכלול ההיבטים הנוגעים לעסקה, לרבות האופן להערכת שווי הנכסים, כדאיותה הכלכלית של העסקה ושאלת היקף ההיטלים שעל המשרד לשאת בהם.
משרד השיכון הודיע למשרד מבקר המדינה כי לקח בחשבון שהתמורה בגין הנכסים כוללת את ההיטלים שיש לשלם לעיריית טבריה, וזאת על פי הערכתם של נציגי מינהל הדיור המטפלים בנושא מול העירייה.
בתשובתו מדצמבר 2012 למשרד מבקר המדינה ציין מינהל הדיור כי על פי החלטת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה מיוני 2012 , וכפי שסוכם בפגישה בין המשרד למינהל הדיור ביולי 2012 , "מינהל הדיור ייקח על עצמו תשלום החובות בגין האגרות וההיטלים לעיריית טבריה ובימים אלו פועל לסילוק החוב".
עוד ציין כי יש לקחת בחשבון שיהיה עליו להסדיר בנפרד את הזכויות על המקרקעין מול רמ "י וכי הוא השקיע כספים רבים בדירות במהלך השנים, שהביאו בסופו של דבר לשמירה על ערכן של הדירות.
בתשובתה מדצמבר 2012 למשרד מבקר המדינה הודיעה עיריית טבריה כיהעבירה את גביית החוב בגין ההיטלים לטיפולו של משרד עורכי דין חיצוני.
העירייה מסרה שאין החייבים משתפים פעולה עם משרד עורכי הדין, והוא ממליץ להגיש נגדם תביעה משפטית.
עם זאת, העירייה "תשמח לקדם כל פשרה בעניין על מנת למנוע הוצאות ציבוריות נוספות".
בתשובה נוספת של מינהל הדיור מאפריל 2013 הוא ציין, בהקשר להיטלים העירוניים, כי "כיום הנושא מצוי בהליכים משפטיים בין העירייה ומשרד האוצר ללא מעורבות עמידר ו/או משרד השיכון".
בביקורת עלה שמנכ"ל משרד השיכון לא היה מעורב בעסקה, היא לא הובאה לאישורו ואף לא לידיעתו.
עוד עלה כי למשרד אין נוהל או כללים מוסדרים כתובים בנוגע לניהול תהליך מכיר ה או העברה של נכסים של הדיור הציבורי למי שאינו מוגדר זכאי דיור ציבורי, והתהליך מתבצע על פי נוהג שבעל פה.
בתשובת משרד השיכון מאפריל 2013 הודיע מנכ"ל המשרד כי "מכירה זו אושרה על ידי3 מנהלים במשרד בדרגת סמנכ"ל העוסקים בנושא מתוקף תפקידם, ולא נהיר לי מדוע עסקה זו נדרשת לאישור נוסף שלי או לאישורם של חברי הנהלה נוספים".
ההסכם שהתגבש בין המשרד ובין מינהל הדיור מצביע על תהליך בלתי תקין בכל הנוגע לעסקה להעברת הדירות לידיו של מינהל הדיור.
לדעת משרד מבקר המדינה , העברת זכויות ב נכסי מדינה הוא תהליך כלכלי מהותי שצריך להיעשות באופן שיטתי שישקלל את מכלול המרכיבים העשויים להשפיע על הכדאיות הכלכלית של העסקה, שבסופו של תהליך תובא לאישורה של הנהלת המשרד.
היות ומדובר בעסקה רחבת היקף בעלת השלכות כלכליות משמעותיות, שאינה מתרחשת כבדרך של שגרה, ראוי היה להכלילה בסדר יומו של המנכ"ל על מנת שיהיה שותף בגיבושה וכל שכן באישורה המוקדם.
על המשרד לעגן בנוהל את הכללים שלפיהם מועברים נכסי מדינה לגורמים ממשלתיים; בין היתר יש לקבוע את האופן להערכת שווי הנכסים, למשל האם יש צורך להסתייע בשמאי ה ממשלתי או להסתפק בתחשיב של היוון תשלומי שכר הדירה; אם ה אופן להערכת שווי הנכסים מתבסס על היוון של זרם התקבולים משכר דירה, יש לקבוע את הפרמטרים המשליכים על התמורה בגין ההיוון, דהיינו מהו שכר הדירה הבסיסי שלפיו יחושב ההיוון ומה שיעורה של הריבית המחושבת.
כמו כ ן, יש לקבוע אם תינתן הנחה לרוכש ו באילו תנאים .
יש גם לקבוע את המתכונת שתבטיח כי התמורה בגין העברת הנכסים תוקצה לטובת הדיור הציבורי לצורך הרחבת מאגר הדירות שתאפשר מתן מענה לצורכיהם של הזכאים.
עדכון תעריף שכר דירה חופשי (שד"ח) .
בשנים האחרונות חלה עלייה חדה במחירי הדיור בכל הארץ.
על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, משנת 2007 ועד הרבעון הראשון של 2011 עלו מחירי הדיור בכ -60% בערכים נומינליים (כ-40% בערכים ריאליים).
מגמת עליית המחירים ניכרת גם בשוק הדיור להשכרה.
משנת 2007 עלו כאמור מחירי שכר הדירה בכ-32% בערכים נומינליים (כ-20% )בערכים ריאליים39 .
עליית המחירים גרמה לגידול ניכר בנטל הוצאות הדיור של בתי האב בישראל והקשתה באופן בולט על היכולת לרכוש דירות 40 .
יצוין כי רוב שוכרי הדירות המושכרות שלא למגורי זכאים משלמים שד"ח.
39 דוח טרכטנברג, עיקרי המלצות- פרק דיור, דצמבר 2011 ', עמ195.
משרד הבינוי והשיכון 333 .
שם הדוח: שם הדוח: דירות דיור ציבורי שהושכרו שלא לזכאי דיור ציבורי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64א שנת פרסום: התשע"ג- 2013 מבדיקת משרד מבקר המדינה עלה שלמרות הזינוק החדבמחירי הדיור, ובכלל זה מחירי השכירות , לא עדכן משרד השיכון את תעריפי השד"ח שקבע השמאי הממשלתי כבר בשנת 2005 , והם נותרו בעינם.
אי -עדכון תעריף שד"ח מהווה הטבה כלכלית שממנה נהנים מוסדות וגופים ציבוריים, השוכרים דירות דיור ציבורי ומשלמים שכר דירה הנמוך בעשרות א חוזים מתעריפי השוק; הטבה זו אינה נובעת ממדיניות שקבע המשרד, אף לא מהחלטה מושכלת, אלא ממחדל של אי-עדכון גובה השד"ח.
בתשובתו ציין המשרד כי "בתקופת עליית המחירים החדה שנרשמה במהלך השנים האחרונות סבר המשרד כי אין זה ראוי שהמדינה תעדכן את תקרות שכר הדירה בהתאם ובכך תעלה עם ]המחושבים על בסיס שד"ח[ בצורה חדה את תעריפי שכר הדירה לדיירי השיכון הציבורי זאת הוא הוסיף, שבעקבות הביקורת הוא יבחן את האפשרות להסדרת מנגנון להעלאת שכר הדירה למוסדות באופן שלא יחייב העלאה מקבילה בשכר הדירה לזכאים".
לדעת משרד מבקר המדינה, שכר הדירה הנגבה מגורמים שאינם זכאי דיור ציבורי צריך לשקף ערך סביר וראוי של דמי שכירות.
תשלום הולם בעבור הדירות ירחיב את סל התקציב שניתן לנצלו, בין השאר, לטובת זכאים.
אם המשרד מבקש שלא לעדכן את גובה השד"ח על פי מחירי הדירות בשוק, כדי לא לפגוע בזכאים, עליו לקבוע זאת כהחלטת מדיניות ממשלתית, ובד בבד להפריד את מנגנוני העדכון של השד"ח באופן שיותאמו לאופי השוכרים - זכאי דיור ציבורי או מוסדות וגופים ציבוריים.
בתשובתו הנוספת מאפריל 2013 , הודיעהמשרד כי "אימץ את עמדת המבקר לנתק את התלות הקיימת בין גובה שכר הדירה לשוכרים ציבוריים לגובה שכר הדירה הסוציאלי, והוא מקדם באמצעות ועדת מחירים את העלאת שכר הדירה בדירות שהוקצו ללא זכאים".
קביעת שכר דירה סוציאלי לשוכרים שאינם זכאים .
יותר מ-400 ,מהדירות שהמשרד משכיר שלא למגורי זכאים מושכרות בניגוד לנהלי המשרד בשכר דירה מופחת (סוציאלי או אחר) הנמוך מתעריף שד"ח, שהוא עצמו נמוך ממחיר השוק, וזאת אף שאין הן משמשות לצרכים סוציאליים (מגורי חוסים).
לדעת משרד מבקר המדינה, אין מקום ששוכרים, כמו רשויות מקומיות, בתי חולים וגרעיני התיישבות, ישלמו שכר דירה מופחת בעבור דירות המשמשות לצורכיהם הישירים ולא לצרכים סוציאליים - מדובר בסבסוד בדמות הנחה בשכר הדירה.
ראוי שהמשרד יסדיר את המנגנון לקביעת גובה שכר דירה הולם וראוי לשוכרים שאינם זכאים, ויתחשב הן בשימוש הישיר שנעשה בדירות והן במידת הצורך בדירה בעבור זכאי דיור ציבורי.
דרישות המשרד להשבת הדירות למאגר הדיור הציבורי .
על פי הנוהל משנת 2003 , תוקף חוזי השכירות שנחתמו עם הגופים הציבוריים ששכרו דירות ממאגר הדיור הציבורי הוא כאמור לשנה אחת בלבד עם אופציה להארכה.
בתום תקופת השכירות אמור המשרד לשקול אם להאריך את תקופת השכירות או לחלופין לדרוש את פינוי הדירה ולהחזירה למאגר הדיור הציבורי.
בתשובתו של המשרד ציין מנכ"ל המשרד כי מיום כניסתו לתפקיד, בשנת 2009 , "פועל המשרד באופן אינטנסיבי ובמספר מישורים על מנת להשיב את מירב הדירות האפשרי למעגל האכלוס, לאור הירידה החדה במלאי הדיור הציבורי במהלך העשור האחרון".
עוד ציין כי בשנים האחרונות המשרד וחברות האכלוס ממפים את כל נכסי הדיור הציבורי ו"החברות הונחו לפעול להשבת מירב הדירות למעגל האכלוס תוך שימת דגש על השבת דירות המשמשות ליעדים שאינם מוגדרים בנוהל משנת 2012 , לרבות משרדים.
המשרד פנה בדרישה להשבת הדירו]המקומיות[ לרשויותת באופן הדרגתי, מתוך התחשבות בזמן הנדרש לרשויות להתארגן למציאת פתרונות חלופיים" .
המשרד הוסיף כי חברות האכלוס הונחו לחתום עם רשויות מקומיות על חוזים חד-שנתיים בלבד ובכפוף לאישור ה של ועדת ההקצאות, כפי שקובע הנוהל משנת 2012 .
במהלך הביקורת, בנובמבר 2011 , קיימו המשרד ועמידר (המנהלת כאמור כ -83% מתוך כלל הדירות המושכרות שלא למגורי זכאים) דיון בנושא "דירות שיכון הציבורי המושכרות לצורכי מוסד".
בדיון התקבלו החלטות הנוגעות למשך תקופת השכירות ולצורך בהשבת דירות שהושכרו למאגר הדיור הציבורי.
ההחלטות שהתקבלו בדיון התבססו על כללי המשרד הנוגעים להקצאת דירות ליעדים ציבוריים הקבועים בנוהל משנת 2003 .
בין היתר הוחלט בדיון כי חוזי השכירות עם הרשויות המקומיות ייחתמו לשנה בלבד; אגף נכסים ודיור במשרד יפנה לראשי רשויות מקומיות, על פי רשימה שגובשה במשרד (באזורי ביקוש), בדרישה להחזיר את הדירות שהרשויות מחזיקות בהן למעגל האכלוס; הדירות שלא יידרשו להחזרה למעגל האכלוס ושוכריהן יבקשו להמשיך בשכירותן יטופלו על פי הנוהל, תוך כדי שימת דגש במחוז המשרד שלא לאשר המשך השכרה לגוף שאינו רשות מקומית.
בהמשך לדיון זה הנחה המשרד את חברות האכלוס לדרוש מהשוכרים להשיב להן את הנכסים ולפעול על פי הנוהל במקרה שהשוכרים מעוניינים בהמשך השכירות, דהיינו להגיש בקשה מחודשת למשרד.
ביולי 2012 קיימה ועדת ההקצאות דיון ובו הוחלט כי במקרים שהנכסים מושכרים לשוכרים ותיקים ומשמשים ליעדים שלא אושרו בנוהל 2012 "תיבדק אפשרות ל החרגה בהתמלא תנאים כמו עודף דירות בישוב, חשיבות יעד השכירות, רשימת ממתינים לדירות והחלטה ברוב קולות חברי הוועדה".
בביקורת עלה כי פעולות המשרד להחזרת הדירות הניבו תוצאות דלות עד כה.
כאשר המשרד וחברות האכלוס דרשו את פינוין של הדירות כדי להשיבן למאגר הדיור הציבורי, לרוב לא מילאו השוכרים את הדרישה והדיירים סירבו להתפנות; משנת 2009 ועד מועד סיום הביקורת הצליח המשרד להשיב למאגר הדיור הציבורי כ -100 דירות המהוות כ -4% בלבד מכלל הדירות המושכרות לגופים ציבוריים.
משרד הבינוי והשיכון 335 .
שם הדוח: שם הדוח: דירות דיור ציבורי שהושכרו שלא לזכאי דיור ציבורי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64א שנת פרסום: התשע"ג- 2013 משרד מבקר המדינה מדגיש את חשיבותן של דירות הדיור הציבור י ככאלה האמורות לתת פתרון לזכאי הדיור הציבורי כבעלי זכות עדיפה על פני שוכרים אחרים, כפי שקובע גם הנוהל משנת 2012 .
משרד מבקר המדינה שב ומדגיש כי דירות הדיור הציבורי הן מרכיב חשוב בה גשמת החובה החוקתית של המדינה להבטיח את הזכות החוקתית למינימום של קיום אנושי בכבוד.
על כן, בכל מתן אישור להארכת תקופת השכירות לטובת שוכרים שאינם זכאים, על משרד השיכון להקפיד ולבדוק אם הקצאת הדירה ליעדים ציבוריים עדיין חיונית ולוודא שאין הדירה נדרשת לזכאים העשויים למצוא בה פתרון הולם למגורים.
לדעת משרד מבקר המדינה , על משרד השיכון ו חברות האכלוס להכין תכנית סדורה לאיתור דירות דיור ציבורי המשמש ות ליעדים ציבוריים ואשר נדרשות לצורכי הזכאים ולהשיבן למאגר הדיור הציבורי .
אף אם השימוש בדירות נחוץ וראוי ונעשה לטובת הקהילה, על השוכרים לאתר פתרונות אחרים שלא יבואו על חשבון הזכאים.
בעניין פינוי ה דירות, על המשרד לפעול באופן מערכתי ולשלב בתהליך את חברות האכלוס ואת השוכרים , דהיינו הרשויות המקומיות ומשרדי הממשלה.
לנוכח ההיקף הכספי, הרשויות הציבוריות המעורבות, ה סוגיות המשפטיות הצפויות והאינטרסים הציבוריים שיש לאזן ביניהם, ראוי שישולב בתהליך גם היועץ המשפטי לממשלה.
כמו כן , על המשרד להסדיר מנגנון שיפקח על יישום התכנית והשגת יעדיה ; הכול כדי לספק פתרונות דיור הולמים ל זכאי הדיור הציבורי.
בתשובתו מאפריל 2013 הודיע משרד השיכון כי הוא "מכיר כברכיום את כלל דירות הדיור הציבורי שהושכרו ללא זכאים ופועל על פי תכנית סדורה להשבתן למלאי הדיור הציבורי" (ההדגשה אינה במקור).
בין היתר הוא מקיים ישיבות עבודה עם חברות האכלוס בנוגע לכל דירה ודירה, ולאחר מיצוי טיפולן של חברות האכלוס המשך הטיפול בדירות נעשה על ידי המשרד; הוועדה להקצאת דירות ליעדים ציבוריים מקיימת מעקב אחר בקשות להארכת תקופות שכירות ואחר השבת דירות; במקרים שבהם פניות המשרד לרשויות המקומיות ולמשרדי הממשלה לפינוי הדירות לא נענות יועבר הטיפול ליועץ המשפטי לממשלה, ואילו במקרים של שוכרים אחרים יועבר הטיפול לערכאות משפטיות.
דרישות להחזרת דירות המושכרות לרשויות מקומיות 720 דירות מושכרות לרשויות מקומיות (כ -31% מכלל הדירות המושכרות שלא למגורי זכאים).
בדיקת השימושים הנעשים בדירות אלו מעלה שמדובר בצרכים המהווים חלק מן השירותים שעל הרשות המקומית לספק לתושביה; למשל, 271 דירות משמשות למגורים של סטודנטים, של מורות ומורים בשירות סדיר, של בנות המשרתות בשירות לאומי, של תלמידי ישיבות ושל עובדי רשות מקומית, 226 ,משמשות משרדים ומועדוניות119 משמשות בתי כנסת, 30 משמשות לצורכי מוסדות חינוך ו-74 משמשות לצורכי מוסדות רפואיים41 .
הדירות מצויות ברחבי הארץ.
גם באזור המרכז שבו הביקוש גבוה- ירושלים, תל אביב, בני ברק, בית שמש ונתניה.
באזורים אלו קיים תור ארוך ורב בשנים של זכאי דיור ציבורי הממתינים לדיור ציבורי.
למשל, נכון למועד הביקורת המתינו בבני ברק יותר מ-80 ,זכאים ובה בשעה עיריית בני ברק שוכרת שמונה דירות ממאגר הדיור הציבורי המשמשות מועדונים .
'טיפת חלב, קופות חולים וכד 336 דוח שנתי64א .
קהילתיים; גם בבית שמש המתינו לדיור ציבורי יותר מ -80 זכאים, בה בשעה שהעירייה מחזיקה בשתי דירות ממאגר הדיור הציבורי המשמשות למגורי עובדיה.
ביולי 2001 הורה המשרד לחברות האכלוס לדרוש החזרתן של57 דירות השייכות למאגר הדיור הציבורי ומושכרות לכמה רשויות מקומיות באזורי ביקוש 42 .
בעקבות הדרישה השיבו הרשויות המקומיות כמחצית מהדירות.
מאז ועד סיום הביקורת שלחו המשרד וחברות האכלוס לרשויות המקומיות דרישות חוזרות ונשנות לפינוי יתר הדירות , אך היענותן הייתה נמוכה.
הביקורת העלתה כי אף שמשרדי הממשלה והרשויות המקומיות לא פינ ו את הדירות כמתחייב גם מהחוזה שנחתם ביניהן לבין חברות האכלוס, נמנע משרד השיכון מלנקוט צעדים משפטיים נגד השוכרים.
יתר על כן, הנהלת המשרד לא באה בדברים עם הרשויות המקומיות ומשרדי הממשלה, לרבות הנהלותיהם, ועם שר הפנים הממונה על השלטון המקומי כפי שנדרש בהנחייתו של היועץ המשפטי לממשלה (להלן - הנחיית היועץ המשפטי לממשלה) 43 , כדי להשיב לידיה את הדירות שהרשויות המקומיות מסרבות לפנותן.
בתשובתה מנובמבר 2012 למשרד מבקר המדינה הודיעה עיריית קריית מלאכי כי בעיר קיימת כיום דירת דיור ציבורי אחת אשר מושכרת לעירייה.
את הדירה מאכלסת עמותה העוסקת בהתנדבות ובסיוע לקהילה, ולאחרונה הוציאה לה עמידר צו פינוי.
בתשובתה מנובמבר 2012 למשרד מבקר המדינה הודיעה עיריית אשקלון כי הדירות המושכרות לעירייה משמשות בסיס למתן שירותי רווחה לאוכלוסייה.
באין מבנים ובאין מקורות תקצוב למבנים לצורך שירות י רווחה, החזרת הדירות תביא בעקבותיה לידי ביטול מתן שירותים בעיר על כל המשתמע מכך.
בתשובתה מנובמבר 2012 למשרד מבקר המדינה הודיעה עיריית קריית גת כי עמידר דרשה ממנה באוגוסט 2011 .
להשיב את הדירות המושכרות לה, ומאז לא קיבלה עוד תזכורות העירייה הוסיפה כי "הרשות תבוא בדברים בהקדם עם עמידר".
בתשובתה מנובמבר 2012 למשרד מבקר המדינה הודיעה עיריית בני ברק כי בכוונת ראש העירייה להיפגש עם מנכ"ל עמידר כדי לדון במתווה להחזרה הדרגתית של הדירות לעמידר.
בתשובתו הודיע משרד השיכון כי הוא "מרכז הכנת בסיס לקראת התדיינות משפטית עם הרשויות בהתאם להנחיית היועץ המשפטי לממשלה".
בביקורת נבדקו כמה נכסים המושכרים לעיריות ירושלים ותל אביב -יפו ולישיבה בזיכרון יעקב, והן התבקשו לפנותם אך סירבו.
להלן הממצאים: דירות המושכרות לעיריית ירושלים .
42 ( אשקלון9 ( דירות), קריית גת6 ( ), בית שמש23 ( ), קריית מלאכי8 ( ) וירושלים11.
03 בנושא "התדיינות בין המדינה לבין רשויות מקומיות".
על פי הנחייה זו, "בטרם תוגש תביעה על ידי רשות מרשויות המדינה נגד רשות מקומית, ייעשה בירור מוקדם בין הנוגעים לעניין כדי לבחון את האפשרות להסדיר את הנושא שבמחלוקת - ללא היזקקות לערכאות.
זאת, מטעמי תקינות ציבורית וחיסכון במשאבי כוח אדם וכסף".
משרד הבינוי והשיכון 337 .
שם הדוח: שם הדוח: דירות דיור ציבורי שהושכרו שלא לזכאי דיור ציבורי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64א שנת פרסום: התשע"ג- 2013 ירושלים היא אחת הערים שבהן מצוקת הדיור היא מן הקשו ת ביותר.
נכון למועד סיום הביקורת היו בעיר יותר מ-170 משפחות ובודדים זכאים הממתינים לדיור ציבורי, ורבים מהם כבר ממתינים שנים רבות.
מלאי הדירות בעיר המושכרות שלא לזכאים: במועד הביקורת, על פי רישומי המשרד ועמידר, היו בידי עיריית ירושלים 11 דירות דיור ציבורי ששימשו לצרכיה: ארבע משמשות בתי כנסת, שלוש - מועדוני פנאי לגיל השלישי, דירה אחת - גן ילדים, דירה אחת - משרד ייעוץ תעסוקתי לאזרח ודירה אחת - טיפת חלב.
בדירה הנוספת, לטענת העירייה, מתגוררים פולשים והיא פועלת לפינויה ולהחזרתה לעמידר.
דרישות המשרד להשבת הדירות: בביקורת עלה שכבר בשנת 1990 שלחו עמידר והמשרד כמה וכמה דרישות לעיריית ירושלים בבקשה לפנות 17 דירות שהיו מושכרות לעירייה באותה עת.
בספטמבר 2003 אישר המשרד לדחות את מועד הפינוי של הדירות ובלבד שייחתמו חוזי שכירות חדשים לתקופות מוגבלות של עד שנה וששכר הדירה שישולם בעבורן יהיה מלא, בדומה לזה הנהוג בשוק החופשי.
אף על פי כן, העירייה דחתה את דרישת המשרד - לא נחתם חוזה שכירות מעודכן לדירות ושכר הדירה לא עודכן.
בשנת 2006 , פנתה עמידר למשרד וציינה כי מאמצי החברה ופניותיה החוזרות ונשנות לעירייה בבקשה לפנות את הדירות העלו חרס.
סגנית מנהלת אגף נכסים ודיור במשרד דאז השיבה לעמידר כי "יש למצות עם עיריית ירושלים את כל ההליכים להחזרת הדירות למאגר הדיור הציבורי גם אם יש צורך בתביעות משפטיות".
בהתייחסותה לתשובתה של סגנית מנהלת האגף השיבה עמידר כי לצורך פתיחת הליך משפטי מול הרשות המקומית יש לקבל את אישורו של היועץ המשפטי לממשלה.
בפועל, עד 2010 פינתה העירייה רק שש מהדירות.
מאז דרשו לסירוגין המשרד ועמידר מהעירייה לפנות את יתר הדירות, אך ללא הועיל; העירייה עומדת בסירובה.
הביקורת העלתה כי המשרד לא פנה להנהלת העירייה ולא ליועץ המשפטי לממשלה בניסיון להסדיר את המחלוקת שייתר את הצורך בהגשת תביעה למיצוי זכויותיו בדירות ואף לא נקט צעדים משפטיים כלשהם נגד העירייה.
המשרד גם לא וידא כי הנחייתו לעמידר למצות את ההליכים להחזרת הדירות למאגר הדיור הציבורי, לרבות נקיטת צעדים משפטיים, אכן מיושמת.
בתשובתה הודיעה עמידר כי אין היא יכולה לאכוף את הנחיית המשרד על גופים ממשלתיים ורשויות מקומיות, ובמקרים כאלו "על המשרד באמצעות רשויות האכיפה להפעיל סנקציות כנגד גופים שאינם מבצעים את הנחיותיהם".
בתשובתה מנובמבר 2012 ציינהעיריית ירושלים כי הדירות נחוצות לה לצ ורכי רווחה , ואין לה חלופות לכך למצב בו הנושא יובא על ידי ]העירייה ועמידר [ "אולם ברי, כי לא נגיע עמידר לערכאות משפטיות ויהיה הסדר מוסכם עם עמידר להחזרת הדירות".
על פי הסבריו לעורכי הביקורת, המשרד נמנע מלנקוט הליכים משפטיים נגד רשויות מקומיות המסרבות לפנות את הנכסים המושכרים להן, וזאת על פי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה.
בתשובתו הודיע המשרד כי בכוונתו להסדיר במהלך החודשים הקרובים את סוגיית חילוקי הדעות עם הרשויות על פי הנחייתו של היועץ המשפטי לממשלה.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד השיכון כי היה עליו להיות ער לעובד ה שבעניין זה הכלים העומדים לרשותן של חברות האכלוס מוגבלים ביותר.
אין בכלים אלה די כדי לחייב את משרדי הממשלה ואת הרשויות המקומיות להחזיר דירות שקיבלו לשימושיהם לידיהן של חברות האכלוס.
לפיכך, היה עליו להיכנס לעובי הקורה ולסייע בידי עמידר, ובמקרים דומים גם לח ברות אכלוס אחרות, להתמודד עם גופים שלטוניים שאינם עומדים בכללים שקבע המשרד.
אם לא הצליחו הצדדים לבוא לידי הסכמה, עליו להביא את הסוגיה לפתחו של היועץ המשפטי לממשלה, כנדרש בהנחיה.
לדעת משרד מבקר המדינה, בהימנעותו של משרד השיכון מלנקוט צעדים נחושים להחזרת הדירות למאגר הדיור הציבורי, יש משום הפרת חובתו כנאמן המופקד על ניהול נכסי מדינה המיועדים למתן פתרון הולם למצוקת הדיור של אוכלוסייה חלשה.
המשרד, שאחראי לניצול הנכסים לטובת זכאי דיור ציבורי, אינו רשאי לוותר עליהם.
היה עליו לפעול עם עמידר, ביחד ולחוד, לגיבוש חו זה שכירות מסודר עם עיריית ירושלים ולקביעת שכר דירה הוגן בעבור הדירות וכן לפעול בנחרצות להכנת תכנית להשבת הדירות למאגר הדיור הציבורי.
בהשכרת הנכסים ליעדים ציבוריים ובאי -מסירתם לזכאי דיור ציבורי המשרד פוגע באוכלוסייה חלשה הנזקקת לסעדו , ובכך גם עלולה להיפגע ה זכות החוקתית של הזכאים למינימום של קיום אנושי בכבוד .
מצוקת הדיור הציבורי בירושלים מחייבת את המשרד לפעול בדחיפות להשבת דירות למאגר הדיור הציבורי לטובת הזכאים.
דירות המושכרות לעיריית תל אביב -יפו תל אביב היא אחד מאזורי הביקוש הגבוהים ביותר בארץ, ובהתאם לביקו ש כך גם מחירי הדיור בעיר גבוהים מאוד.
נכון למועד סיום הביקורת המתינו יותר ממאתיים משפחות ויחידים זכאים לדיור ציבורי בעיר.
זמן ההמתנה הממוצע עומד על חמש שנים ולעתים אף יותר.
מלאי הדירות בעיר שהוקצה ליעדים ציבוריים: משנת 1950 עיריית תל אביב-יפו שוכרת דירות ממאגר הדיור הציבורי.
במועד סיום הביקורת היו בעיר 17 דירות כאלו.
חלמיש - חברה בבעלות משותפת של העירייה והמדינה - השכירה לעירייה תשע מהדירות ועמידר את יתר שמונה הדירות.
כל הדירות משמשות לצורכי שירותי העיר והקהילה: תשע מהדירות משמשות מועדוניות נוער ומרכזי גמילה מסמים, ארבע משמשות את השירות הפסיכולוגי, שתיים משמשות למגורי חיילים, דירה אחת משמשת משרד לשיטור קהילתי ודירה נוספת משמשת ספרייה עירונית.
משרד מבקר המדינה בדק את הפעולות שעשתה חלמיש בכדי להשיב את דירות הדיור הציבורי לטובת זכאים.
דרישתה של חלמיש לפינוי הד ירות: בספטמבר 2010 ובמאי ובאוקטובר 2011 ביקשה חלמיש מהעירייה לפנות את תשע הדירות שהיא משכירה לה מכיוון שהן נדרשו לזכאי דיור ציבורי.
בתשובותיה לחלמיש מדצמבר 2010 ומפברואר 2011 טענה העירייה כי הדירות נדרשות לה לצורך שירות האוכלוסייה המקומית ובאין נכסים חלופיים אין באפשרותה לפנותן.
בעקבות זאת, נמנעה חלמיש מלחתום על חוזים חדשים עם העירייה .
בתגובה לכך, הפסיקה העירייה לשלם את שכר הדירה בעבור הנכסים.
רק בסוף 2011 חתמו חלמיש והעירייה על הארכת החוזים בדיעבד בעבור שנת 2011.
עד מועד סיום הביקורת לא פינתה העירייה את הדירות.
משרד הבינוי והשיכון 339 .
שם הדוח: שם הדוח: דירות דיור ציבורי שהושכרו שלא לזכאי דיור ציבורי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64א שנת פרסום: התשע"ג- 2013 הביקורת העל תה כי חלמיש והמשרד לא באו בדברים עם העירייה כדי לבדוק אם אכן צרכיה הציבוריים קודמים לצורכיהם של תושבי העיר הזכאים לדיור ציבורי וכדי לגבש תכנית תחומה בלוח זמנים לפינוי הדירות או לחלופין למצוא דיור הולם אחר לאותם זכאים.
בתשובתה מנובמבר 2012 למשרד מבקר המדינה הודיעה חלמיש כי תפעל להשבת הדירות לייעודן המקורי - אכלוס זכאי דיור ציבורי - ולא תעשה כל שימוש מסחרי בנכסים אלו.
חלמיש הוסיפה כי תפעל לבדיקת הסוגיה עם נציגי עיריית תל אביב-יפו.
בתשובתה מנובמבר 2012 למשרד מבקר המדינה הודיעה עיריית תל אביב -יפו כי הדירות משמשות ליעדים ציבוריים ומספקות שירות חשוב לקהילה.
זה שנים העירייה פועלת לאיתור נכסים חלופיים לשימושים הנדרשים אך לא מצאה כל פתרון הולם; לפיכך, אין היא יכולה לפנות את הנכסים.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד ולחלמיש כי התור הארוך מאוד של זכאים הממתינים לדירות בעיר והנוהל משנת 2012 הנותן עדיפות לאכלוס זכאים מחייבים את המשרד ואת חלמיש לפעול בכל הדרכים, בנחרצות ובנחישות, כדי להשיב את הדירות למאגר הדיור הציבורי.
אף אם השימוש נחוץ וראוי והוא נעשה לטובת הקהילה, על העירייה לאתר פתרונות אחרים שלא יבואו על חשבון הזכאים.
משרד מבקר המדינה מדגיש כי אל מול האינטרסים הציבוריים המגולמים בשימוש שעושה העירייה בדירות עומדות , בראש וראשונה, זכויותיהם החוקתיות של הזכאים למינימום של קיום אנושי בכבוד.
 המשך השכרת דירות דיור ציבורי לרשויות מקומיות באזורים מבוקשים, אף שהדירות נדרשות לטובת זכאי דיור ציבורי, וסירוב הרשויות המקומיות במשך שנים לפנות את הדירות מלמדים על כך שהמשרד מתקשה לאכוף את כלליו על השוכרים נכסי מדינה.
כאשר חברות האכלוס ניסו ללא כל הצלחה להשיב את הדירות, היה על המשרד, כבעלים של הנכסים, להתערב ולנקוט את כל האמצעים להשבת הדירות, לרבות הידברות עם השוכרים ופנייה ליועץ המשפטי לממשלה.
המשרד בחר להסתפק בהנחייתן של חברות האכלוס לרשויות המקומיות לפנות את הדירות ולהשיבן למאגר הדיור הציבורי, וזאת בלי לספק לחברות האכלוס פתרון לקשיים העלולים להתעורר.
עובדה זו מתחדדת בעניין הדירות שבניהולה של חלמיש המושכרות לעיריית תל אביב-יפו.
מאחר שחלמיש היא חברה בבעלותן של העירייה ושל מדינת ישראל, עולה בעיית ניגוד עניינים - העירייה מצדה מבקשת להמשיך ולשכור את הדירות לצרכיה ואילו המדינה מבקשת את פינוי הדירות לטובת זכאי הדיור הציבורי בעיר.
לדעת משרד מבקר המדינה, מוטב להן לרשויות המקומיות שיפעלו למציאת פתרונות לצורכיהן ולמילוי משימותיהן בשוק החופשי, ולאו דווקא בדירות היכולות לשמש קורת גג לזכאים, והמהוות מרכיב חשוב ב"רשת המגן" ש המדינה פורשת לשם הבטחת זכויותיהם החוקתיות של הזכאים.
במקרים שיימ צא, בהתאם לנוהל, כי קיימים נימוקים כבדי משקל להמשיך ולהשכיר את הדירות לגופים שאינם זכאי הדיור הציבורי, יש להבטיח כי שכר הדירה שישולם בעבורן יהיה הולם וכלכלי וישקף את ערכן וייעודן.
סירוב הרשויות המקומיות, ובהן עיריות ירושלים ותל אביב-יפו, לפנות את הנכסים למ רות פניות חוזרות ונשנות אליהן אינו עולה בקנה אחד עם מחויבותן לדאוג לתושביהן, בייחוד למעוטי היכולת שבהם.
על משרד השיכון ועל חברות האכלוס לבחון מול השוכרים - משרדי הממשלה והרשויות המקומיות - בנוגע לכל דירה ודירה אם היא עומדת בתנאי ההקצאה שנקבעו ואם עדיין קיימת הצדקה לכך שהיא תמשיך לשמש ליעדים ציבוריים ולא למגורי זכאים.
דירות שלא נמצאה הצדקה לשימושן לצורך יעדים ציבוריים, יש להשיב למאגר הדיור הציבורי.
דירות המושכרות לישיבה בזיכרון יעקב הקצאת הדירות: בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים הקצה המשרד לישיבה בזיכרון יעקב תשע דירות ממאגר הדיור הציבורי.
בשעות היום הדירות משמשות בית כנסת וחדרי לימוד ובשעות הערב הן משמשות למגורי אברכים תלמידי הישיבה.
בשנת 1982 הקצה המשרד למועצה המקומית זיכרון יעקב דירה נוספת באותו מבנה והיא משמשת גן ילדים לילדי קהילת הישיבה.
הדרישה לפינו י הדירות המשמשות את הישיבה: באפריל 2010 פנתה עמידר לישיבה בבקשה לפנות את הדירות כדי להקצותן לזכאי דיור ציבורי.
הישיבה סירבה לפנות את הדירות בנימוק ש"השכונה כולה חרדית ולקיחת הדירות תזיק לשכונה כולה".
בביקורת עלה כי עמידר הסתפקה בהודעה ששלחה לישיבה ולא נקטה צעדים נוספים כדי להשיב את תשע הדירות למאגר הדיור הציבורי.
בתשובתה מדצמבר 2012 למשרד מבקר המדינה הודיעה הישיבה כי אין לה פתרון חלופי לצרכיה, לכן היא "תתנגד בכל תוקף לפנות את הישיבה".
מתשובתה של עמידר עולה כי ביולי 2012 , במהלך הביקורת, החליטה ועדת ההקצאות לדחות את בקשת הישיבה להאריך את חוזה השכירות של הדירות המושכרות לה.
בעקבות זאת, בנובמבר 2012 הודיעה עמידר לישיבה כי עליה לפנות בהדרגה את הדירות שהיא שוכרת ובמהלך 2013 עליה לפנות שלוש מהן.
בתשובתה הנוספת מאפריל 2013 ציינה עמידר כי היא פעלה ופועלת על פי הנחיות המשרד וכי דיווחה לו באופן שוטף על טיפולה ועל תגובת הישיבה.
הדרישה לפינוי הדירה המשמשת גן ילדים: בשנת 2007 דרשה עמידר מהמועצה המקומית זיכרון יעקב להשיב לה את הדירה המשמשת גן ילדים לקהילת הישיבה.
מאחר שהמועצה התחייבה לתקצב בשנת 2008 בניית גן ילדים חלופי בעבור קהילת הישיבה, הסכימה עמידר להאריך את מועד הפינוי עד סוף 2007 .
אף על פי כן, עד מועד סיום משרד הבינוי והשיכון 341 .
שם הדוח: שם הדוח: דירות דיור ציבורי שהושכרו שלא לזכאי דיור ציבורי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64א שנת פרסום: התשע"ג- 2013 הביקורת, כחמש שנים לאחר מועד סיום תקופת השכירות, גן הילדים לא פונה והדירה לא הושבה למאגר הדיור הציבורי.
בתשובתה מדצמבר 2012 למשרד מבקר המדינה ציינה המועצה המקומית זי כרון יעקב כי בבדיקה נוספת שביצעה התברר כי גן הילדים אינו חלק ממערך החינוך של היישוב, ולכן המחלוקת היא בין עמידר לגורם המחזיק בדירה.
משרד מבקר המדינה מעיר למועצה המקומית זיכרון יעקב כי משנות השמונים של המאה העשרים היא שוכרת את הדירה המשמשת כיום כגן ילדים, והיא אף חתומה על חוזה השכירות בגינה.
במהלך השנים לא ביקשה המועצה המקומית להעביר את חוזה השכירות על שם הישיבה.
יתרה מזאת, המועצה אף התנגדה לבקשות לפינויה של הדירה ולהשבתה לעמידר.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד ולעמידר כי בפעולותיהם לפינוין של דירות הדיור הציבורי בזיכרון יעקב ולהשבתן למאגר הדיור הציבורי ניכרות הזנחה רבת שנים וסחבת ממושכת.
החלה עמידר לדרוש את פינוי הדירות דרישתה נתקלה בסירוב של הישיבה שלא מצאה חלופה לדירות אלו ובדחיות של המועצה המקומית לפינוי גן הילדים.
אף על פי כן, הם לא נקטו פעולות נוספות כדי לממש את דרישתם.