HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מכל האמור לעיל עולה כי המצב הקיים תורם לפגיעה מתמשכת בהרתעה של שלטונות המס מהעלמת הכנסות.
דבר זה עלול לעודד נישומים להקל ראש במילוי חובותיהם כלפי שלטונות המס מצד אחד, ולהגביר את התחושה בקרב הציבור ש אין אכיפה אפקטיבית ונשיאה הוגנת של נטל המסים במדינה מצד שני.
על הנהלת רשות המסים לתקן את הליקויים שפורטו לעיל בהקדם ולפעול לשינוי פני הדברים.
נוסף על כך על רשות המסים לבחון את האפשרות להרחיב גם למקרים מהותיים את נוהג הגשת כתבי אישום על ידי משרדי השומה עצמם, בלי להזדקק לפרקליטות.
חברה פרטית בתחום הבנייה (להלן - החברה) רכשה קרקע בפברואר 1997 והתחייבה בהסכם הרכישה לשלם לרשות המסים בישראל (להלן- רשות המסים או הרשות), גם את החובות הקודמים של המוכרים לרשות בגין הקרקע (בכלל זה מס שבח, מס רכישה ומס רכוש).
החברה חילקה את הקרקע ל -26 מגרשים לבנייה והעמידה אותם למכירה.
בפברואר 2005 היה חוב החברה לרשות בשל אי- תשלום של מס רכוש (כפי שחל במועדים הרלוונטיים) ומס שבח בגין המגרשים האמורים כ-3.
החברה לא עמדה בתשלום החובות לרשות המסים והרשות עיקלה את המגרשים (לאחר שחלק מהם נמכרו אך עדיין היו רשומים על שם החברה).
בין רוכשי המגרשים מהחברה היו עובד בכיר ברשות המסים (להלן - עובד הרשות) וקרוב משפחתו, שכל אחד מהם רכש בנובמבר 2004 .
מגרש נפרד עם עובד הרשות וקרוב משפחתו עשתה הרשות הסדרי מס חריגים, בהם נתנה הנחות מס, ובעקבות תלונות עשתה הרשות הסדרים דומים עם שלושה רוכשים נוספים.
משרד מבקר המדינה בדק בחודשים מאי-יולי 2011 , לסירוגין, את הליך הטיפול של רשות המסים בעסקה האמורה לגבי עובד הרשות וקרוב משפחתו.
רישום מקרקעין שטרם שולם המס בגינם .
בחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א- 1961 (להלן- חוק מס רכוש), בסעיף 54 (א) נקבע כי "לא תירשם בפנקסי המקרקעין כל פעולה בקרקע לפני שיומצא על תשלום המס המגיע מבעל ]מנהל משרד מיסוי מקרקעין [ אישור מהמנהל הקרקע".
על פי הסעיף האמור, ב"כל פעולה" נכללים גם חלוקה ופיצול של הקרקע.
מכאן שבעל קרקע שמעוניין לחלק את הקרקע למגרשים לבנייה ולרשום את החלוקה בפנקס רשם המקרקעין (טאבו), עליו לשלם את מס הרכוש על הקרקע ורק לאחר מכן יוכל לקבל אישור מהמנהל כדי להציגו לרשם המקרקעין.
הרשות עשתה הסדרים והחריגה את עובד הרשות, קרובו ושלושה רוכשים נוספים ואפשרה להם לשלם לה את חלקם היחסי בחובות כדי לקבל אישור לרשם המקרקעין לרישום הקרקע על שמם.
בכך למעשה, הרשות פעלה בניגוד לחוק מס רכוש, כיוון שהחוב הכולל של החברה על הקרקע לרשות, לרבות בגין מס רכוש, לא שולם.
לדעת משרד מבקר המדינה לא הייתה צריכה הרשות, על פי חוק מס רכוש, לתת לרוכשים הללו אישור לרשם המקרקעין עד שהחברה תשלם לרשות את כל החובות על הקרקע.
נוסף על האמור לעיל, על פי חוק מיסוי מקרקעין (שבח ומכירה), התשכ"ג- 1963 (להלן- חוק מיסוי מקרקעין) (סעיף 50 ), כדי לקבל אישור לרשם המקרקעין על החברה להציג אישור ממס הכנסה כי שילמה מס הכנסה על הרווח שנבע ממכירת הקרקע.
יצוין שעל פי נוהל של הרשות, אשר חל על רוכשי דירות למגורים מקבלן - "גבית חובות מס מרוכשי דירות מקבלן - סעיף 50 ,לחוק מס שבח מקרקעין", ניתן בתנאים מסוימים, לאפשר לרוכש דירה למגורים, לשלם חובות מס ש ל הקבלן.
אולם על פי הנוהל, "כל ההסדרים המפורטים בנוהל חלים אך ורק על רוכשי דירות מגורים שרכשו במישרין מקבלן ולא על נכסי מקרקעין אחרים".
משרד מבקר המדינה מצא כי רכז חוליה במשרד פקיד השומה רחובות נתן בנובמבר 2004 (מועד הרכישה) לעובד הרשות ולקרובו, ובעקבות דרישה, גם לשלושה רוכשים נוספים, את האישור הנדרש כדי לרשום את המגרשים שרכשו על שמם בפנקס רשם המקרקעין (טאבו), אף שהחברה לא שילמה את מס ההכנסה כנדרש.
לדעת מבקר המדינה, היות ומדובר ברוכשי מגרשים ולא ברוכשי דירות מגורים, על הרשות היה לפעול בהתאם לנהליה ולא לתת אישור לרוכשים לרשום את המגרשים על שמם, עד שהחברה תשלם את כל חובותיה לרשות בגין המגרשים.
החלק היחסי שכל רוכש היה צריך לשלם לרשות המסים בגין חובות החברה לרשות היה כ - 149,000 ש"ח (לא כולל תשלומי מס רכישה של כל רוכש בגין עסקת הרכישה הנוכחית של המגרש).
נמצא כי עובד הרשות וקרובו נדרשו לשלם לרשות בגין חובות החברה רק כ - 48,000 ש"ח כל אחד, והם שילמו את הסכום בפברואר 2005 ; סכום מופחת זה נבע מוויתור הרשות על תשלום ריבית כמפורט בהמשך, וכן מחישוב לא נכון של חלקם בחובות: מנהל מיסוי מקרקעין (להלן - מסמ"ק) רחובות חישב את החלק היחסי של עובד הרשות (וכן לקרובו) בחובות, לפי מגרש אחד (בשטח של 250 מ"ר) חלקי השטח הכולל של הקרקע לפני הפקעת חלק ממנה ( 18,215 מ"ר), בעוד שהיה צריך לחלק את השטח של מגרש אחד בשטח שלאחר ההפקעה ( 6,520 מ"ר).
משום כך שילמו עובד הרשות וקרובו רק כשליש מהחלק היחסי שלהם בחובות החברה בגין הקרקע.
בבדיקת משרד מבקר המדינה התברר כי הגובה במשרד מסמ"ק רחובות גילה את הטעות בחישוב בסמוך למועד שבו היא נעשתה.
למרות זאת, לא תיקן מנהל מסמ"ק רחובות את החישוב, ועובד הרשות וקרובו לא התבקשו לשלם את ההפרש.
לדעת מבקר המדינה, על רשות המסים לבדוק את החישוב לגבי החוב, לתקן את הטעות שנעשתה בחישוב החלק היחסי ולגבות את ההפרש מעובד הרשות וקרובו.
ויתור על ריבית וקנסות על החובות .
בדצמבר 2004 פנה עובד הרשות בשמו ובשם קרובו לרשות וביקש, בהתאם לנוהל קבלת הנחות מחובות מס, לוותר להם על חלק מסכום החוב היחסי שלהם מחוב החברה ולנכות מחישוב התשלום את הקנסות והריבית.
סמנכ"ל בכיר לאכיפת הגבייה ברשות, מר זאב פורת (להלן - הסמנכ"ל לאכיפת הגבייה), אישר בכתב באותו החודש לוותר לעובד הרשות ולקרובו על מלוא הקנסות ועל הריבית שנצברה על החובות היחסיים של החברה לרשות בגין הקרקע, דהיינו מס שבח, מס רכוש והחובות הקודמים של מוכרי הקרקע לחברה (מס רכוש, מס רכישה ומס שבח).
לרוכשים האחרים לא ויתרה הרשות על המרכיב של תשלום הריבית בחישוב החובות.
בתשובת הסמנכ"ל לאכיפת הגבייה מ- 31.
11 הוא טען מדובר בסכומים שבהם היה למסמ"ק רחובות סמכות לתת את ההנחות, אולם כיוון שמדובר בעובד הרשות הועברה הבקשה לאישורו.
לטענתו, הוא אישר את ההנחות על פי המלצת מסמ"ק רחובות.
עוד ציין הסמנכ"ל לאכיפת הגבייה כי "אין חולק על העיקרון שאין לנהוג עם עובד הרשות באופן שונה לעומת רוכשים אחרים לפיכך ולאור האמור לעיל.
יש לתקן זאת ולהשוות את מצבם למצבו, אפילו ייעשה הדבר רטרואקטיבית".
מבקר המדינה מעיר כי יש לתקן את אי-השוויון בין הרוכשים ולא להפלות לטובה את עובד הרשות וקרובו לעומת הרוכשים האחרים.
אי-התאמה בהצהרה על סכום הרכישה .
עובד הרשות וקרובו הצהירו בינואר 2005 בפני משרד השומה רחובות וכן בפני מסמ"ק רחובות, לצורך תשלום מס הרכישה וקבלת אישור לרישום המגרשים על שמם בטאבו, כי רכשו את המגרשים מהחברה בסכום של 262,320 ש"ח כל אחד.
מהבקשה שהגישה החברה החייבת למשרד השומה רחובות ב- 2007 לצורך קבלת אישור לרישום המגרשים בטאבו על שם הרוכשים עולה, כי עובד הרשות וקרובו שילמו בגין המגרשים 677,660 ש"ח כל אחד, בדומה לסכומים ששילמו יתר הרוכשים.
באוקטובר 2008 בדק משרד השומה רחובות את הצהרת החברה ומצא כאמור פער בין הצהרות עובד הרשות וקרובו ובין הצהרת החברה והצהרות יתר הרוכשים, אך לא בדק מה המקור לפער זה.
בדיקה זו חשובה שכן לפי חוק מיסוי מקרקעין יש לחשב את מס הרכישה לפי ערך המכירה של הקרקע או לשום את שווי הקרקע.
בדיון שהתקיים מאוחר יותר, ביוני 2010 , בהשתתפות מנהל מסמ"ק רחובות דאז וסגנית בכירה ליועץ המשפטי של הרשו ת, הועלה כי יש קושי להסתמך על הצהרת החברה, וכי בינואר 2005 נערכה לעובד ולקרובו שומה לפי מיטב השפיטה.
לכן הוחלט כי אין מקום לפתוח את שומות מס הרכישה של עובד הרשות וקרובו בעקבות אי -ההתאמה בין ההצהרה של הרוכשים להצהרה של החברה.
לדעת משרד מבקר המדינה, משהתברר לרשות כי מצויות הצהרות שונות במידה ניכרת בדבר שווי המכירה, דבר המשפיע על חישוב סכום מס הרכישה, היה עליה לבדוק את הסיבות להפרשים ולקבוע איזו מההצהרות היא הנכונה.
על כן, יש להעריך את שווי הנכס ולגבות את מס הרכישה המתחייב ממנו.
בתשובת הרשות למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2011 היא טענה כי נוסף על ההחלטה שהתקבלה ביוני 2010 שלא לתקן את השומה, יש להתייחס לכך שעובד הרשות "הינו נכה הזכאי לעשות שימוש בתקנה 11 לתקנות מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (מס רכישה), התשל"ה- 1974 , לפיה הוא זכאי לשלם סך של 0.
5% מס 166 דוח שנתי62 .
רכישה (במקום5% ) אזי מס הרכישה ששולם עמד על סך של 2,016 ש"ח זאת לעומת סך של 3,338 ש"ח משמע הפרש של 1,300 .
"ש"ח בלבד מבקר המדינה מעיר כי בתשובתה מנובמבר 2011 לא התייחסה הרשות להחלטה מיוני 2010 שלא לבדוק את שומות מס הרכישה של עובד הרשות וקרובו.
נוסף על כך אין בתשובת הרשות כדי ל נמק מדוע לא תיקנה את מס הרכישה לגבי קרובו של עובד הרשות, שאינו נכה ואינו זכאי להנחה האמורה, ולא גבתה ממנו את המס בסכום המתוקן.
בחוזה הרכישה של עובד הרשות וקרובו נקבע כי הם ישלמו את חובות החברה היחסיים למס שבח ולמס רכוש שיחולו עליה בגין העסקה האמורה.
על פי חוק מיסוי מקרקעין, כאשר בהסכם המכירה נקבע כי המס ישולם על ידי הקונה יש לקבוע את שווי המכירה בדרך של גילום מלא.
לעניין זה, גילום מלא לפי חוק מיסוי מקרקעין הוא "התמורה בהסכם המכירה, בתוספת סכום המס שהיה על המוכר לשלם על מנת שתיוותר בידו התמורה האמורה, איל ו הקונה לא היה מקבל על עצמו את תשלום המס".
משום כך היה על מסמ"ק רחובות להוסיף למחיר המכירה גם את גילום סכומי המס שהרוכשים התחייבו לשלם במקום החברה החייבת בגין המגרש, ולחייב במס רכישה את סכום הרכישה הכולל את גילום המס.
בבדיקת משרד מבקר המדינה נמצא כי בחישוב שווי המכירה לא גילמו במסמ"ק רחובות את הסכומים ששני הרוכשים התחייבו לשלם במקום החברה החייבת.
על כן על הרשות לחשב מחדש את שווי המכירה ולהוסיף את גילום המס של החברה שנוצר ולחייבם בהתאם.
טיפול הייעוץ המשפטי של הרשות .
הביקורת הפנימית של הרשות החלה לבדוק ביוני 2008 את הטיפול של מסמ"ק רחובות בכל הקשור למגרש שרכש עובד הרשות.
בספטמבר 2008 פנה המבקר הפנימי של הרשות לסגנית היועץ המשפטי של הרשות וביקש לקבל חוות דעת משפטית בדבר האפשרות לדרוש מעובד הרשות ומקרובו את הכספים הנוספים בגין חובות החברה (כולל תיקון הטעות שנעשתה בחישוב החוב), שנבעו מהמגרש שנרכש.
רק ב-17 ביולי 2011 , במהלך הטיפול של משרד מבקר המדינה בנושא, כשלוש שנים לאחר בקשת חוות הדעת המשפטית, מסרה סגנית בכירה ליועץ המשפטי של הרשות כי "יש ובנסיבות בהם נתנה הרשות אישורי תשלום מיסים שגויים קמה למנהל החובה להוסיף ולגבות את חוב המס האמיתי הגם שסמכויות הגבייה שנותרו בידיו הצטמצמו.
בנסיבות העניין מוצע להטיל עיקול צד ג' על הרוכש בגין חובות אחרים שהתחייב בתשלומם למוכר ונמצא כי לא שילם במלואם".
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות על השיהוי הממושך במתן המענה של הייעוץ המשפטי בעני ין.
על הרשות לבדוק את החישובים שנעשו בדבר שווי הנכס ולפעול ללא דיחוי כדי לגבות את המס המגיע לה מעובד הרשות ומקרובו.
יש לציין כי בעקבות הביקורת של משרד מבקר המדינה פנה בדצמבר 2011 המבקר הפנימי של הרשות אל הסמנכ"ל לאכיפת הגבייה וביקש ממנו לפעול לגביית החוב מעובד הרשות ומקרובו.
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה מקרה שבו עובדי רשות המסים נתנו הנחות חריגות במס לעובד בכיר של הרשות ולקרובו שרכשו מגרשים לבנייה מחברה פרטית בתחום הבנייה שנקלעה לקשיים כספיים, זאת ללא הסבר נאות.
הנושא הועבר על ידי משרד מבקר המדינה ליועץ המשפטי לממשלה, והוא הודיע כי לא נמצאה תשתית מתאימה לפתיחה בחקירה פלילית.
עם זאת, מבקר המדינה מעיר כי מדובר בדרך פעולה שאינה תקינה עד כדי חשש לפגיעה בטוהר המידות.
על רשות המסים לבדוק את אופן הטיפול בעובד הרשות ובקרובו, לגבות מהם את המס כנדרש, להסיק את המסקנות הפרטניות וכן לקבוע כללים ברורים ודרכי בקרה לטיפול באירועי מס של עובדי הרשות, כדי למנוע מקרים דומים בעתיד.
הברון אדמונד בנימין דה רוטשילד, המכונה "הנדיב הידוע", רכש אדמות רבות בארץ ישראל ותרם את חלקן להקמת יישובים לפני קום המדינה, תמך כספית במתיישבים רבים, והעביר את יתרת האדמ ות למדינה, ובכך סייע משמעותית להתפתחותה.
בין אדמות אלה נמצאות אדמות קיסריה.
קיסריה היא עיר נמל עתיקה שהוכרזה גן לאומי והשוכנת על חוף הים התיכון.
ראשיתה במאה השלישית לפני הספירה.
הורדוס נתן לה את השם "קיסריה".
אדמות קיסריה כיום משתרעות על שטח של 30,288 דונם.
כשליש מהן מצויות מערבית לכביש המהיר תל אביב-חיפה (כביש 2 .
) והן כוללות את קיסריה העתיקה בשטח זה הוקמו שכונות מגורים בבנייה צמודת קרקע, מועדון גולף, מועדון ספורט ולידו פרויקט של יחידות נופש ומלון.
במחצית הראשונה של שנת 2011 התגוררו בקיסריה כ- 1,500 משפחותובהן כ - 4,700 נפשות.
היישוב נכלל במועצה האזורית קרןקיסריה אדמונד בנימין דה רוטשילד 1467 .
מדרום וממזרח לקיסריה העתיקה, על כ - 1,600 דונם, שוכן קיבוץ שדות ים.
יתר האדמות נמצאות מזרחית לכביש הישן תל אביב-חיפה (כביש 4 .
) הזכויות על אדמות קיסריה שייכות לקרן קיסריה אדמונד בנימין דה רוטשילד (להלן - הקרן), חברה משותפת של המדינה ובית רוטשילד.
ניהול האדמות נעשה באמצעות חברה בת של הקרן - החברה לפיתוח קיסריה אדמונד בנימין דה רוטשילד בע"מ (להלן - החברה לפיתוח קיסריה או החברה) 4 .
החברה הקימה בשטח זה אזור תעשייה בשטח של 3,500 דונם; משטח זה החכירה החברה כ- 1,100 דונם לכ-180 חברות המעסיקות כ- 7,700 עובדים.
שאר השטח שממזרח לכביש 4 עדיין לא פותח.
בשטח זה מצויים מאגרי מים של חברת מקורות וקווי מתח גבוה של חברת החשמל.
משרד מבקר המדינה בדק בעבר היבטים אחדים בפעולותיהן של הקרן ושל החברה ובתפקודן של רשויות השלטון בעניי נן.
ממצאי הביקורת פורסמו בשנים 19665 , 19746 , 20007 ו- 20078.
בחודשים אפריל -יולי 2011 בדק משרד מבקר המדינה בעיקר את תפקודן של רשויות השלטון באשר לפעולות שעשו הקרן והחברה לפיתוח קיסריה למימוש מטרות הקרן.
הביקורת התמקדה בשנים 2000 -2010 וכללה גם מעקב אחר תיקון הליקויים שהועלו בדוחות של מבקר המדינה מהשנים 2000 ו- 20079 .
הביקורת נעשתה בקרן, בחברה לפיתוח קיסריה, ברשות המסים בישראל, ברשות החברות הממשלתיות, במינהל מקרקעי ישראל ובמועצה האזורית חוף הכרמל.
בשנת 1921 נחתם הסכם בין ממשלת המנדט לבין חברת ההתיי שבות היהודית יק"א10 ולפיו הסכימה ממשלת המנדט להחכיר את אדמות קיסריה ליק"א לתקופה של 200 שנה.
ב- 1924 , עם הקמת החברה להתיישבות היהודים בארץ ישראל מיסודו של הברון אדמונד בנימין דה רוטשילד - פיק"א11 - הועברו זכויותיה של יק"א לחברה זו.
על פי תזכיר ההתאגדות של החברה, מטרותיה העיקריות הן לרכוש ולהקנות זכויות בשטחי קיסריה ולפתח את אדמותיה.
באוקטובר 1958 חתמו ממשלת ישראל והברון .
4 לקרן חברה נוספת - החברה לנכסי קיסריה אדמונד בנימין דה רוטשילד בע"מ, שהוקמה בשנת 2001 .
ועוסקת בעיקר בהשכרת מבנים באזור התעשייה 5 מבקרהמדינה, דוח ביקורת על החברה לפיתוח קיסריה, קובץ דוחות הביקורת באיגודים, התשכ"ו - 1966 ', עמ206.
6 ,מבקר המדינה, דוח ביקורת על החברה לפיתוח קיסריה קובץ דוחות הביקורת באיגודים, התשל"ה - 1974.
7 ,מבקר המדינהדוחות הביקורת באיגודים , דוח מס' 2 ( 2000 '), עמ19.
8 ,מבקר המדינה דוח שנתי 57ב ( 2007 ), בפרק "מעקב ובקרה על חברות ממשלתיות", עמ' 115.
9 דוחות על הביקורת באיגודים , דוח מס' 2 ( 2000 '), עמ 19 ,; מבקר המדינה דוח שנתי 57ב ( 2007 '), בפרק "מעקב ובקרה על חברות ממשלתיות", עמ115.
10 Jewish Colonisation Association (JCA) 11 Jewish Colonisation Association (PJCA) The Palestine .
הברון אדמונד בנימין דה רוטשילד ריכז באמצעות פיק"א את פעילותו בתחום ההתיישבות היהודית בארץ.
אדמונד דה רוטשילד 12 (להלן- הברון רוטשילד), בשם בית רוטשילד, על זיכרון דברים, שבו הביעו את רצו נם לפתח במשותף את אדמות קיסריה באמצעות החברה.
בזיכרון הדברים נקבעה תקופת ניסיון של שלוש שנים להפעלה משותפת של פיתוח קיסריה, שאחריה יחליטו הצדדים אם ברצונם להמשיך בפעילות המשותפת.
בינואר 1962 , לאחר תום תקופת הניסיון, חתמו שר האוצר דאז, לוי אשכול (בשם ממשלת ישראל), והברון רוטשילד על הסכם לשיתוף פעולה (להלן - ההסכם מ- 1962 ), ובו הוסכם שהפירות מפעולות החברה ייועדו לקידום ההשכלה הגבוהה בישראל, פעולה שתיעשה באמצעות קרן שתיוסד למטרה זו; שהממשלה ופיק"א יעבירו את זכויותיהן במקרקעין לקרן זו; ושהחברה תפעל כסוכן של הקרן ועל פי הנחיותיה.
כן הוסכם שבתום 15 שנים ממועד החתימה על ההסכם ייבחן מצב הפיתוח של קרקעות קיסריה, והצדדים יחליטו אם להמשיך את פעילות החברה או להפסיקה.
אם יחליטו על הפסקת הפעילות, הכספים והנכסים שייוותרו יופנו לקידום מטרותיה של הקרן, אלא אם יסכימו הצדדים אחרת; תנאים שנכללו בזיכרון הדברים מ- 1958 .
והתואמים את התנאים שבהסכם ימשיכו להיות בתוקף בנובמבר 1962 חתמה ממשלת ישראל על שטר חכירה, ולפיו הוחכרו אדמות קיסריה לפיק"א (להוציא כ - 1,300 דונם שהיו בבעלות פיק"א ) - לתקופה של עד 200 שנים, החל בשנת 194813 .
בסוף שנת 1962 הקימו הממשלה והברון רוטשילד את הקרן כחברה פרטית בעירבון מוגבל ומאז היא בבעלותם בחלקים שווים.
פיק"א העבירה לקרן את הזכויות במקרקעין וכן את הבעלות על החברה.
תזכיר ההתאגדות של הקרן מפרט את מטרותיה, שעיקרן: לקדם את ההשכלה הגבוהה בארץ ולקדם את מטרותיהם של האוניברסיטה העברית ושל הטכניון; להשיג ולהחזיק אדמות או אינטרסים באדמות קיסריה, ולהשתמש בפירות של אותם אדמות ואינטרסים לשם מטרותיה של הקרן.
עוד נקבע בו, כי לא יחולקו לבעלי הקרן, ישירות או בעקיפין, רווחים או דיבידנדים, וכי כל שינוי בתזכיר או בתקנות ההתאגדות יהיה כפוף לאישורם של שר המשפטים ושר האוצר.
בתקנות ההתאגדות של הקרן נקבע, שניהול ענייניה והפיקוח עליהם יהיה בידי מועצת נגידים ( Board of Governors , להלן- מועצת הקרן) ושהברון ישמש יו"ר מועצת הקרן.
במועצת הקרן מכהנים 14 חברים.
בנובמבר 1995 מינתה מועצת הקרן נציג מטעם הברון רוטשילד לסגן יו"ר המועצה, ומאז שימש נציג זה גם סגן יו"ר הדירקטוריון של החברה.
ההסכם לשיתוף פעולה מינואר 1962 הוארך פעמיים: בשנת 1976 הוא הוארך ב-15 שנים- משנת 1977 עד 1992, וב- 1989 הסכימו שר האוצר דאז, מר שמעון פרס, והברון רוטשילד להאריכו ב -30 שנה נוספות החל בשנת 1992 ועד שנת 2022 .
הקרן היא חברה מעורבת, כהגדרתה בחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה- 1975 .
משמעות ההגדרה היא כי מדובר ב"חברה שאינה חברה ממשלתית ואשר מחצית או פחות מכוח ההצבעה באספותיה הכלליות או הזכות למנות מחצית או פחות ממספר הדירקטורים שלה הם בידי המדינה".
סמכויות רשות החברות הממשלתיות באשר לאכיפה ופיקוח על חברות מעורבות מוגבלות, והן מסתכמות .
"נכדו של הברון אדמונד בנימין דה רוטשילד, "הנדיב הידוע 13 עוד ב - 1948 נחתם שטר חכירה בין ממשלת המנדט לפיק "א על כשליש מאדמות קיסריה, והוא בוטל עם חתימת שטר החכירה מנובמבר 1962.
קרןקיסריה אדמונד בנימין דה רוטשילד 1469 .
בכך שהרשות יכולה לדרוש מידע בנוגע לענייני חברה מעורבת, רשאית לעיין ברשומות ובמסמכים שלה ולהעלות את הערותיה בפני השרים הממונים והדירקטורים המכהנים בחברה מטעם המדינה.
בסוף שנת 1998 הסתכם מאזן הקרן והחברה בכ-509 מיליון ש"ח.
במהלך 12 שנים לאחר מכן, עד סוף שנת 2010 , גדלה יתרת המאזן ב- 154% והסתכמה בכ- 1.
296 מיליארד ש"ח, שעיקרם: נכסים שוטפים - 498 מיליון ש"ח; השקעות פיננסיות לזמן ארוך - 296 מיליון ש"ח; השקעות בפיתוח מגרשים - 77 ;מיליון ש"ח השקעות בנכסים - 179 מיליון ש"ח; נכסים קבועים- 103 מיליון ש"ח; וזכות לספק שירותים מוניציפליים - 136 .
מיליון ש"ח הפעילות העיקרית של הקרן הקרן פועלת בשלושה תחומים עיקריים: 1.
מתן תרומות : על פי ייעודה, הקרן ת שמש קרן נאמנות של הפירות מפיתוח אדמות קיסריה על מנת שהפירות ישמשו לקידום ההשכלה הגבוהה בארץ .
ואכן חלק נכבד מפעילות הקרן הוא מתן תרומות לקידום ההשכלה הגבוהה בארץ; עיקר התרומות לקידום ההשכלה הגבוהה היו מתן מלגות לסטודנטים ומענקים עבור מחקרים.
הקרן תרמה גם לנושאים נוספים, ובעיקר נושאים הנוגעים לטיפול בבני נוער ונושאי תרבות (ראו גם להלן).
בשנים 2005 -2010 תרמה הקרן כ-167 .
פיתוח קיסריה : יעד מרכזי של הקרן הוא להשיג ולהחזיק אדמות או אינטרסים באדמות קיסריה; פעילות זו נעשית באמצעות החברה.
החברה מכשירה שטחים באדמות קיסריה ומוכרת אותם למשתכנים לבנייה עצמית, וכן מכשירה שטחים באזור התעשייה של קיסריה ומוכרת אותם ליזמים להקמת מבני תעשייה.
השקעות כספים : החברה מעבירה לקרן את הכנסותיה, הנובעות בעיקר מעסקות נדל"ן: מכירת זכויות על קרקעות קיסריה לשם בנייה למגורים, לתעשייה, לתיירות ולנופש וכן השכרת מבנים.
לחברה הכנסות נוספות מדמי שירותים שמשלמים התושבים ובעלי העסקים בעד שירותים מוניציפליים מסוימים שהיא מספקת להם.
הקרן משקיעה את אמצעיה הנזילים, שאינם משמשים אותה לפעילותה, בנכסים פיננסיים.
במהלך השנים הצטברו בידי הקרן משאבים בהיקף ניכר - מזומנים ושווה מזומנים, נכסים שוטפים אחרים, פיקדונות לזמן ארוך וניירות ערך.
בסוף שנת 2010 הם הסתכמו בכ-794 .
מיליון ש"ח באוגוסט 2009 מונה עו"ד דוד אפרתי לשמש ממלא מקום יו"ר מועצת הקרן והוא החליף את סגן יו"ר המועצה ששימש בתפקידו מנובמבר 1995 .
בשנת 2009 החלה הקרן להכין נהלים לפעילותה ושינתה את המבנה הארגוני שלה; בין היתר היא הוסיפה לסגל עובדיה משרות של חשב ושל ממונה על מתן תרומות.
הקרן מעסיקה גם מבקר פנים.
תרומות מחוץ ליעדי הקרן המקוריים : בהתאם להסכם בין הממשלה לברון רוטשילד וכן על פי תזכיר הקרן, עליה לתרום לקידום ההשכלה הגבוהה בישראל.
בדוח מבקר המדינה משנת 2000 (להלן- הדוח משנת 2000 ) צוין כי מועצת הקרן אישרה להרחיב את מטרותיה ולכלול בהן גם את קידום החינוך, התרבות, הספרות, האמנויות והמדעים בישראל.
מבקר המדינה העיר בדוח לעניין זה, שכיוון שמדובר בשינוי מטרות הקרן צריך היה לקבל את אישורם של שר האוצר ושר המשפטים14 , ושאישור זה לא ניתן.
גם תזכיר ההתאגדות של הקרן לא שונה כדי לכלול בו את השינוי האמור.
בתגובה על הדוח משנת 2000 הודיע משרד המשפטים למשרד מבקר המדינה, כי הוא סבור שאין מקום להרחיב את מטרות הקרן המנויות בתזכירה בדרך שהוצעה.
בביקורת הנוכחית עלה כי עד שנת 2009 הקרן המשיכה לתרום גם למטרות שתכליתן הישירה לא הייתה קידום ההשכלה הגבוהה, למשל קידום רמת הלימודים בפיזיקה ובמתמטיקה בבתי ספר שונים בגליל המערבי, מניעת אלימות ילדים ונוער, סיוע למפעלי תרבות וטיפוח תחומים שבאחריות רשות הטבע והגנים.
משרד מבקר המדינה מעיר לקרן, כי אף שמדובר ביעדים חיוביים לקידום ההשכלה במובנה הרחב, הם לא עלו בקנה אחד עם יעדיה.
יש לשוב ולציין שלא היה מקום להרחיב את מטרות הקרן המנויות בתזכירה קודם שהמדינה תאשר את הקריטריונים.
על הקרן ושרי האוצר והמשפטים לבחון האם יש מקום לשנות את מטרותיה של הקרן כך שהיא תרחיב את יעדי התרומות שהיא מעניקה, אם התשובה לכך תהיה חיובית יהיה צורך לבטא את השינוי גם במסמכי היסוד של הקרן.
תכנית פעולה לקרן : בדוח משנת 2000 הומלץ כי הגו פים הממשלתיים המופקדים על פעילות הקרן יגבשו בהקדם, בתיאום עם הברון רוטשילד, תכנית פעולה כדי שניתן יהיה לממש ככל האפשר את מטרותיה, בין היתר באשר לתרומות.
הביקורת הנוכחית העלתה, כי תכנית פעולה כאמור לא גובשה.
היקף התרומות בשנים 2 0 0 5 -2010 : כאמור, בידי הק רן משאבים כספיים בהיקף ניכר.
עד שנת 1989 קבעה הקרן בכל שנה את היקף תרומותיה על פי שיקול דעתה.
בדוח משנת 2000 " צוין כי בשנים 1989 -1998 תרמה הקרן סכום כולל של כ-8.
3 מיליון דולר"; וכי "הסכום שנתרם עד סוף 1998 הוא כמחצית הסכום שעל פי החלטות הקרן היה עליה לתרום".
(א) בשנת 1989 , בעת ששר האוצר דאז שמעון פרס והברון רוטשילד האריכו את ההסכם לשיתוף פעולה, הם קיבלו החלטה, שעיקריה: הקרן תפנה לפיתוח קיסריה את כל הכספים שיידרשו; היא תשקיע את עודפי הכספים שברשותה על פי .
חתימותיהם של שני שרים אלה דרושות לצורך שינוי תזכיר ותקנות הקרן קרןקיסריה אדמונד בנימין דה רוטשילד 1471 .
שיקול דעתה ותתרום מדי שנה בשנה67% מההכנסות שיושגו מההשקעה, אך לא פחות מ- 500,000 דולר; יתר הכנסות הקרן יצטברו להונה.
בשנת 1994 הועלה הסכום האמור למיליון דולר ובשנת 1997 - ל-2 .
מיליון דולר משרד מבקר המדינה מציין כי ההחלטה מ - 1989 משנה למעשה את המדיניות שנקבעה בהסכם מ- 1962 , באשר להיקף התרומות; בעוד שההסכם מ- 1962 קובע כי יש להשתמש לצורך התרומות בפירות המופקים מאדמות קיסריה לשם מטרות הקרן - כלומר בכל הפירות, ההסכם מ- 1989 קובע כי יש להשתמש רק בפירות שיושגו מההשקעות הפיננסיות.
משמעות השינוי היא צמצום בהיקף הפוטנציאלי של התרומות (אם כי נקבע לו סכום מינימלי).
בדוח משנת 2000 ,צוין באשר לכך כי שינוי זה נדרש גם לאישורו של שר המשפטים, אך לא נמצאה פנייה לשר המשפטים בעניין זה ואישור כאמור לא ניתן.
משרד מבקר המדינה מעיר לעניין זה, כי על פי תזכיר ההתאגדות מקורן של תרומות הקרן להשכלה גבוהה הוא במשאבי הקרן בכללותם, ללא הבדל מה היה מקורם - רווחים ממכירת מקרקעין או מההשקעות הפיננסיות של הקרן.
לראשונה נעשתה הבחנה בין מקור הרווחים בשנת 1989 בהחלטה שקיבלו שר האוצר והברון רוטשילד עובר לחתימתם על ההסכם להארכת ההסכם מ - 1962 ; אז נקבע כי היקף התרומות יהיה ביחס להיקף ההכנסות מההשקעות הפיננסיות - מדובר בשינוי מהותי של המצב הקיים שחייב שינוי של תזכיר ההתאגדות של הקרן, אולם התזכיר לא שונה.
(ב) על פי הקביעה בדבר שיעור התרומה מההשקעות הפיננסיות ( 67% מההכנסות), היה על הקרן לתרום כ -185 מיליון ש"ח בשנים 2005 -2010 , אך תרומות הקרן בשנים אלו הסתכמו בכ-167 מיליון ש"ח בלבד- כ-90% .
מהנדרש בתקופה האמורה התחייבה הקרן בהסכמים, מקצתם רב-שנתיים, לתרום כ -185 מיליון ש"ח15.
תשלום לרשויות מקומיות הסמוכות לקיסריה : התחייבויות הקרן למתן תרומות ותרומותיה בפועל כוללות התחייבויות שנתיות לשלם לארבע רשויות מקומיות הסמוכ ות לקיסריה עבור פרויקטים שהן יפעילו, מרביתם בתחום הרחב של חינוך ורווחה.
עד שנת 2008 תרמה הקרן ליישובים אלה 1.
2 מיליון דולר בכל שנה, ומשנת 2009 - 3.
בשנים 2010- 2005 תרמה הקרן לרשויות אלה סך כולל של כ-35 מיליון ש"ח16 .
הקרן כוללת תשלומים אל ה במסגרת מחויבותה לתרום להשכלה גבוהה; התשלומים נובעים מהסכמים בין הקרן ובין הרשויות המקומיות שבאו בעקבות הסכמת הרשויות לוותר על דרישות שלהן להיות שותפות להכנסות שמניב הפארק שאותו הקימה ומפעילה הקרן או להעבירו לתחום השיפוט של אחת מהן.
15 לצורך מתן התרומות מתקשרת הקרן בהסכמים עם מקבליהן, שבהם היא מתחייבת לתרום סכום מסוים והמקבל מתחייב לעמוד בתנאים אחד ים.
התרומות עצמן משולמות בדרך כלל בשיעורין במשך יותר משנה קלנדרית אחת, ולעתים במשך שנים אחדות.
מיליון דולר לאחת הרשויות טרם הועבר לה לפי בקשת אותה רשות 1472 דוח שנתי62 .
לדעת משרד מבקר המדינה , אין לכלול תשלומים אלה במסגרת התשלומים שהקרן מחויבת לתרום להשכלה גבוהה, הן מפני שהם מנוגדים להסכמה בדבר דרך חישוב היקף התרומות והן בשל כך שההתחייבות והתשלומים האלה קבועים ואינם תלויים בהכנסות הקרן או בהכנסות שמניב פארק התעשייה.
היקף התרומות : כאמור, היקף התחייבויותיה החוזיות של הקרן למתן תרומות בשנים 2005 -2010 היה ההיקף שהיה עליה לתרום על פי מה שנקבע בשנת 1989 .
במהלך השנים הצטברו בידי הקרן משאבים כספיים ניכרים שהתקבלו בעיקר ממכירת קרקעות ומהכנסות מימון; אולם היקף התרומות של הקרן בהשוואה למה שהיה ביכולתה לתרום היה מזערי והסתכם באחוזים אחדים בלבד מיתרותיה הכספיות והשקעותיה הפיננסיות; כך למשל עודף הנכסים הנזילים וההשקעות הפיננסיות לזמן ארוך של הקרן על פני התחייבויותיה היה בכל אחת מהשנים האחרונות בין 353 מיליון ש"ח ל -481 מיליון ש"ח.
העודף בסוף שנת 2010 , היה476 מיליון ש"ח17 והתרומות שניתנו בשנה זו- כ-21 ,.
מיליון ש"ח בתשובתה למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2011 הודיעה הקרן כי לקראת שנת 2011 היא אישרה תקציב של 76 מיליון ש"ח למתן תרומות, סכום שהוא גבוה ממה שהיה עליה לתרום על פי תחזיתה באשר לרווחים הפיננסיים שתפיק בשנה זו.
אמות מידה ונהלים בנושא התרומות : על מנת להבטיח שוויוניות ושקיפות במתן התרומות נדרש לפעול על פי אמות מידה ונהלים שיגדירו את התנאים למתן התרומות.
בדוח משנת 2000 צוין כי הקרן לא גיבשה אמות מידה ונהלים בנושא זה, וכי היא לא יזמה פנייה למוסדות המתאימים לשם בירור האם יש מקום לתרום להם או ללומדים בהם.
עוד צוין בדוח כי בדרך כלל החליטה הקרן על מתן תרומה בעקבות בקשות שהגיעו אליה, ולא פרסמה בפומבי תנאים לקבלת תרומות.
בביקורת הנוכחית עלה שהקרן פעלה לתיקון הליקויים בנושא האמור, אולם רק תשע שנים מאוחר יותר, בשנת 2009 , היא גיבשה אמות מידה כלליות לבדיקה האם פרויקט שהיא מתבקשת לתרום לקידומו עונה על מטרותיה וכן אמות מידה פרטניות לדירוג המתמודדים על כספי התרומה.
הקרן מבצעת תהליכי הערכה לבחינת השפעתם החברתית של פרויקטים שהיא תורמת להם, וזו משמשת להפקת לקחים.
הקרן פנתה לא רגונים לצורך בירור האם הם יכולים להיכלל בין מקבלי תרומות וכן פרסמה מידע באינטרנט על האפשרות לקבל תרומה מכספיה.