HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מנהל שירותי ההנדסה אמר למשרד מבקר המדינה כי ניתן לוותר על ארבעה מאנשי הצוות ואף לחסוך רכב להסעת העובדים, אך כל ניסיונותיו לצמצם את צוות העובדים בניידות נכשלו, בשל התנגדות נציגי העובדים.
תופעה דומה קיימת גם בניידות השידור הקטנות.
בפועל, השיקולים שהנחו את הנהלת הרשות ואת הנה לת חטיבת ההנדסה בתחומי סידור עבודה והקצאת שעות נוספות וכוננויות לא היו רק צורכי העבודה, והם הושפעו גם מהלחצים שהפעילו עליהם העובדים.
לדעת משרד מבקר המדינה, הרשות לא התאימה את מערך כוח האדם לצורכי העבודה בפועל, ולפיכך נוצר בזבוז הן בהפעלת הציוד והן בניצול כוח האדם המצוי ברשותה.
ההתפתחות שחלה בתחום שידורי הרדיו והטלוויזיה בשנים האחרונות מחייבת את הרשות לשינויים מתאימים באופן הפעלת כוח האדם וניצולו ובצמצום המשאבים המושקעים בהתאם להתפתחות הטכנולוגית.
פעולות שנקטה הרשות בעניין דיווחי השעות הנוספות .
נושא תשלומי השעות הנוספות וחוסר הבקרה על נוכחות עובדי הרשות העסיק את הנהלות רשות השידור במשך שנים רבות.
במהלך השנים נעשו ניסיונות לטפל בנושאים אלה, ובעיקר בבעיית הכמות הגדולה של השעות הנוספות שעליה מדווחים העובדים מדי חודש.
הנהלות הרשות העלו בעיה זו בדיוניהם, הוקמו ועדות לבדיקת הנושא, נערך דוח ביקורת בנושא על ידי משרד רואה חשבון חיצוני והוצאו הנחיות שונות.
להלן פירוט של חלק מהפעולות שנעשו בשנים האחרונות: 1.
בישיבת סגל של הטלוויזיה בספטמבר 2000 העלה המנכ"ל דאז, מר אורי פורת, את אי-שביעות רצונו מהמצב הקיים.
לדבריו, קיי ם "חוסר שיתוף פעולה, חוסר משמעת וחוסר מוסר בעבודה.
עובדים רושמים שעות נוספות בפיקציה".
הוא הוסיף כי שורש הרע הוא בהסכמי העבודה, בנהלים ובנהגים, וכי מה שנעשה בפועל אינו דומה למה שכתוב בהסכמים המקוריים.
בינואר 2000 הרשיע בית הדין למשמעת של עובדי המדינה צ לם שעבד בטלוויזיה החינוכית8 ,, שנהג לדווח בכרטיס הנוכחות שלו על שעות הגעה למקום העבודה ויציאה ממנו שלא תאמו את שעות נוכחותו בעבודה.
בנובמבר 2000 , בעקבות ערעור שהוגש, ניתן פסק דין של בית המשפט העליון 9.
מפסק הדין עולה כי בטלוויזיה החינוכית היה נוהג שלפיו שעות עבודתם של העובדים נקבעות על פי סידור עבודה שבועי.
העובדים לא רשמו בכרטיס הנוכחות את שעות העבודה בפועל, אלא רשמו באופן קבוע 8:00 עד 15:00 , גם אם לא היו נוכחים בעבודה בשעות אלה.
נוסף על כך הם רשמו את השעות שבהן עבדו על פי סידור העבודה אחר הצהריים או בערב כשעות נוספות.
בפסק הדין קבע בית המשפט העליון, בין השאר, כי "דיווחים כאלה.
פסולים בעיקר בשל שלוש סיבות.
ראשית, משום שאינם דיווחי אמת.
מבחינה זאת הם אינם מוסריים.
שנית, משום שהם מפרים את ההוראות המחייבות.
ושלישית, משום שהם משמשים את העובדים כדי לקבל מאוצר המדינה שכר שאינו מגיע להם".
עוד הוסיף בית המשפט כי "דיווח על נוכחות, ללא נוכחות, גורם לתשלום שכר אף שהעובד אינו זכאי לשכר או מעבר לשכר שהוא זכאי לקבל.
ייתכן שיש בכך מעשה עבירה אף מעבר לעבירת משמעת".
הנהלת הטלוויזיה החינוכית "לא נאבקה בת קיפות ובהתמדה בנוהג.
אף שברור היה לה כי הנוהג פסול, בלתי-חוקי ונוגד את האינטרס הציבורי.
היא גילתה אוזלת יד, כנראה משום שביקשה להימנע מסכסוכים עם העובדים".
בית המשפט קבע כי "מנהל היודע על עבירות משמעת ממשיות או נמשכות ומשלים איתן, ללא תגובה או דיווח, נושא אף הוא באחריות אישית לעבירה, ויש לזקוף זאת לחובת תפקודו כמנהל".
8 הטלוויזיה החינוכית משדרת, בין היתר, בערוץ הראשון מתוקף חוק רשות השידור, התשכ"ה - 1965 , סעיף44.
א 9 עש"מ 6978/00- ,מאיר מוטיל נ' נציב שרות המדינה פ"ד נד(4 )865.
פסק הדין האיץ את התהליך של הנהגת שעון נוכחות בטלוויזיה החינוכית, והחל מיולי 2003 חייבים כל עובדי הטלוויזיה החינוכית לחתום בשעון הנוכחות בעת הגעתם לעבודה ובעת יציאתם.
אמנם פסק הדין עוסק בעובד של הטלוויזיה החינוכית, אך דפוסי ההתנהגות העולים מתיאור המקרה דומים לאלו של הרשות, ומה שנפסק שם רלוונטי לרשות.
פסק הדין של בית המשפט העליון הביא לכך שמנהלי החטיבות בטלוויזיה סירבו לחתום על טופסי השעות הנוספות לכפופים להם החל משנת 2001 .
בעקבות זאת נערכו בשנת 2001 כמה דיונים שבהם אמרו מנהלי החטיבות בטלוויזיה כי השעות הנוספות הן פיקטיביות, והן חלק בלתי נפרד מן השכר באישור ובידיעת ההנהלה.
כמו כן התברר בישיבות אלה כי מנהלי החטיבות לא חתמו בעקבות פסק הדין האמור על טופסי השעות הנוספות, כיוון שחששו שחתימה כזו היא עבירה פלילית.
באותן ישיבות התברר כי מנהל הטלוויזיה בפועל דאז, מר יאיר אלוני, לקח על עצמו את האחריות וחתם על הטפסים "כדי לא ליצור רעש מיותר".
בשל סירוב מנהלי החטיבות לחתום על טופסי השעות הנוספות, איים ועד ההנדסה בטלוויזיה לנקוט עיצומים, ובאוגוסט 2001 קיימה הנהלת הרשות דיון בנושא.
הוחלט שצוות מטעם ההנהלה (להלן - הצוות) יבוא בדברים עם נציגי ועד ההנדסה ועם הנהלת שירותי הנדסה בטלוויזיה, כדי ליישב את המחלוקת.
בישיבה שקיים הצוות באותו חודש הועלו הבעיות הניהוליות של מנהלי החטיבות בנושא השעות הנוספות.
בספטמבר 2001 ,ניתנה חוות דעת של היועצת המשפטית גב' חנה מצקביץ, .
שעל פיה הרשות אינה רשאית לשלם שעות עבודה נוספות גלובליות, ועל כן נדרשים הדיווח היומי ואישורם של מנהל מחלקה ומנהל החטיבה וכן חתימה על ריכוז השעות של מנהל שירותי הנדסה ומנהל הטלוויזיה.
לדברי היועצת המשפטית, מ החומר העובדתי "עולה שההנהלה יודעת ואף מודה בפירוש שדיווחי הנוכחות של עובדים רבים אינם אמת.
לא רק שההנהלה השלימה עם המצב, אלא שניסתה אף לשכנע מנהלים שסירבו לחתום על טופסי לחתום עליהם".
נ הצוות קבע בספטמבר 2001 כי "אין לתת יד יותר לתשלום השעות הנוספות כפי שנעשה עד כה, שכן התנהלות זו היא בניגוד לחוק".
בהמלצות הצוות נקבע כי יוחזרו למנהלי החטיבות סמכויות הניהול, בכפוף להטלת האחריות על הפיקוח; מנהלי המחלקות ישובצו למשמרות רק על ידי מנהלי החטיבות; שעות נוספות ושיבוצי עבודה ייקבעו אך ורק לפי צו רכי העבודה ובמסגרת התקציב.
במרס 2001 הזמין הוועד המנהל של הרשות דוח ביקורת בנושא כוח אדם ממשרד רואה חשבון.
בדוח שהוגש באוקטובר 2001 :ניתנו ההמלצות שלהלן בנושא השעות הנוספות (א) על הנהלת הרשות לפעול להפסקת הסדרים ונהגים שאינם מבוססים על הסכמים כתובים, ואשר פוגעים בהפעלה תקינה וגמישה של המערכת.
(ב) על הנהלת הרשות לפעול להפסקת הדיווחים הפיקטיביים על שעות נוספות.
(ג) על מנהלי החטיבות לקבל אחריות על סידורי העבודה ולפקח על ביצועם.
סידורי העבודה ייקבעו על פי צורכי הרשות ומזמיני העבודה, ויאפשרו גמישות בביצוע העבודה.
משרד מבקר המדינה רואה בחומרה את העובדה שלמרות הדיונים שהתקיימו בהנהלת הרשות והמלצותיו של רואה החשבון, וגם לאחר שניתנו המלצות הצוות, לא חל שינוי: הרשות המשיכה לשלם לעובדים על פי דיווחיהם, שלא תאמו את שעות עבודתם בפועל, אף שהנהלת הרשות הייתה מודעת לכך.
תשלום כזה נוגד גם 1050 דוח שנתי57ב .
את הדין ואת פסיקתו של בית המשפט העליון שקבע כי המשך התשלומים עבור שעות נוספות פיקטיביות אינו חוקי.
הדוח של רואה החשבון העלה גם כי קיים שוני במבנה השכר של עובדי הרשות בהשוואה לעובדי המדינה.
כך לדוגמה, החלק הפנסיוני של שכר עובדי הרשות הוא נמוך בהשוואה לחלק הפנסיוני הממוצע של עובדי המדינה.
בשעה שאצל עובדי המדינה שיעור החלק הפנסיוני הוא בממוצע כ- 60% מהשכר הכולל שלהם, אצל עובדי הרשות שיעורו הממוצע הוא 43% בלבד.
כמו כן בעת כתיבת הדוח היו כ-300 עובדים ברשות שקיבלו השלמת הכנסה בהתחשב ברכיביהשכר שנקבעו לצורך זה בחוק שכר מינימום, התשמ"ז - 1987 , אף על פי שחלקם קיבלו באותה התקופה שכר הגבוה מ- 20,000 .
ש"ח בחודש משרד מבקר המדינה בדק מדגם מקרי של תלושי שכר של 35 עובדים בכל הדירוגים, שקיבלו תשלום עבור מספר גדול יחסית של שעות נוספות במחצית הראשונה של שנ ת 2006 .
בבדיקה נמצא כי השכר הממוצע לחודש של עובד בדירוג הנדסאים וטכנאים נע בין כ - 13,000 ש"ח לכ - 36,000 ש"ח; שכר מנהל מחלקה בדירוג הנדסאים וטכנאים היה כ- 41,000 ש"ח; השכר הממוצע של העובדים שנבדקו בדירוג עיתונאים ועיתונות הפקה נע בין כ- 16,000 ש"ח לכ- 40,000 "שח; השכר הממוצע של שתי מזכירות היה כ - 12,000 ש"ח; ושל שני נהגים כ - 23,000 ש"ח; השכר הממוצע של 35 העובדים היה כ- 25,000 ש"ח, ואילו השכר הפנסיוני הממוצע היה כ- 28% בלבד מזה (כ- 7,000 .
)ש"ח ]רואה החשבון [ בתשובתו למשרד מבקר המדינה הודיע מנכ"ל הרשות כי "בעקבות דו"ח נעשה מאמץ מצד הנהלת רשות השידור דאז, לתקן את הסכמי השכר בדירוג עיתונאים ובדירוג טכנאים.
המו"מ עם נציגי העובדים נמשך מספר חודשים ואף נוסחו טיוטות.
לצערנו, המו"מ עלה על שרטון.
יצוין כי לצורך שינוי הסכמי שכר יש לקבל אישור הגופים הציבוריים ברשות השידור לרבות ועד מנהל".
כדי לפצות את העובדים על שכר היסוד הנמוך, נוספו במשך השנים, מכוח הסכמי שכר ודפוסי פעולה, רכיבים שהגדילו את שכרם הן במסגרת תשלומי השעות הנוספות והכוננויות והן באמצעות הגדרת "משמרות עבודה" שבגינן העובדים מקבלים שכר עבור מספר גדול יותר של שעות מאשר ביום עבודה רגיל.
כיוון שרכיבים אלה אינם מוכרים לתשלום לפנסיה, התגמול שהם מקבלים עם פרישתם לגמלאות נמוך בהרבה מהשכר שקיבלו, ולכן בסופו של דבר נוצרת בראייה כוללת (של עובדים פעילים ושל גמלאים) פגיעה בהכנסותיהם בעתיד.
לדעת משרד מבקר המדינה, ניסיון לפצות את ה עובדים אסור שייעשה על ידי דיווחים פיקטיביים של העובדים בהסכמת הנהלת הרשות, שכן דיווחים אלה אינם עולים בקנה אחד עם עקרונות המינהל התקין.
הוקמה ועדה לרפורמה בשידור הציבורי בראשותו של מר רענן דינור בפברואר 2004 היא הגישה את המלצותיה לאישור הממש לה, שמרביתן התייחסו לרשות השידור.
בפרק העוסק ב"הוצאה לשכר - תוכנית הבראה" המליצה הוועדה, בין היתר, כי "לא ישולמו שעות נוספות ושעות כוננות שאינן מבוצעות בפועל.
תיקבע מכסת שעות נוספות מכסימלית לעובד עפ"י קריטריונים ברורים ושקופים" וכי "כלל העובדים הקבועים ברשות רשות השידור 1051 .
יועסקו ע"פ הסכם קיבוצי חדש שיחתם עם הארגונים היציגים.
ההסכם יפעל לתיקון העיוותים בשכר וליצירת עקרונות אחידים בתנאי ההעסקה של כלל העובדים".
ממצאי הביקורת מראים כי בשנתיים וחצי שחלפו מאז המלצות הוועדה ועד למועד סיום הביקורת, אוקטובר 2006 , לא חל שינוי בדפוסי הפעולה של הרשות בתחום השעות הנוספות והכוננויות, למרות המלצותיהם של הוועדה ושל רואה החשבון.
בעקבות חקירות שנעשו באגף המשמעת בנציבות שירות המדינה, שמהן עלה חשד ממשי שכמה עובדים ברשות השידור לא דיווחו דיווחים מדויקים על שעות עבודתם, התקיימה ישיבה באפריל 2006 בפרקליטות המדינה בהשתתפות נציבות שירות המדינה.
בסיכום הישיבה נקבע כי נציבות שירות המדינה תפעל להבהרת הדין לכלל עובדי הרשות ולדרגים הניהוליים בפרט.
בעקבות ישיבה זו, במכתב מאוגוסט 2006 , התריע מר אסף רוזנברג, ממונה בכיר באגף המשמעת של נציבות שירות המדינה, בפני מר מוטי שקלאר, מנכ"ל הרשות שנכנס לתפקידו ביולי 2006 , על דיווחים כוזבים של עובדי הרשות לגבי שעות עבודתם.
בדבריו ציין כי לאגף המשמעת בנציבות שירות המדינה הגיעו כמה תיקים נגד עובדים ברשות השידור, אשר מהם עולה חשד ממשי כי הם אינם מדווחים דיווחי אמת על שעות עבודתם: העובדים נוהגים לרשום שעות עבודה אף על פי שלא ביצעו אותן בפועל, ומדווחים על עבודה מהבית כעל עבודה המבוצעת במשרד.
לדבריו, "הטענה העיקרית של העובדים, ומסתבר כי טענתם זו אומתה אף על ידי בכירים ברשות, היא, כי התנהגותם כמפורט לעיל, הינה פועל יוצא של נוהג בן שנים רבות הקיים ברשות, אשר הוא מעוגן בהסכמים או נהלים פנימיים המאפשרים זאת".
במכתבו הביא הממונה באגף המשמעת את המסקנות שגובשו בעניין הדיווח על שעות נוספות בישיבה האמורה: (א) הדיווח צריך לשקף נאמנה אך ורק את שעות העבודה שהעובד ביצע בפועל, וחל איסור על דיווח ביצוע עבודה בשעות שבהן העובד לא ביצע את עבודתו בפועל.
(ב) יש לפעול לעקירה מהשורש של הנוהג הקיים ברשות השידור, לדווח על שעות אחרות מאלו שבוצעו בפועל.
אף שקיים נוהג לשלם עבור שעות שלא בוצעו בפועל כחלק מהסכם זה או אחר, "נושא זה נבחן בימים אלה במחלקה המשפטית ברשות השידור, אולם תקפותו או אי תקפותו של הסכם מעין זה, אין בו כדי להכשיר את הנוהג של דיווח כזב".
(ג) ביצוע של דיווח בניגוד לדין יביא להעמדתו של העובד לדין, בין פלילי ובין משמעתי.
באוגוסט 2006 , במהלך הביקורת, הפיץ המנכ"ל חוזר בקרב י חידות המטה בבניין "שערי צדק" בנושא "דיווחי עבודה ונוכחות תקינים ביחידות המטה".
המנכ"ל החליט להתחיל את הטיפול בבעיה ביחידות המטה של הרשות כיוון ש"מטה רשות השידור עומד בראש המבנה והמדיניות הנקבעת בו, היא המנחה את רשות השידור בדרכה".
עוד הוסיף כי הוא פונה אליהם לאחר שבועות אחדים של עבודה אתם, שבמהלכם הגיע למסקנה שיש להביא לשיפור מהיר ככל האפשר של כמה מהעקרונות הבסיסיים הנוגעים להתנהלות עובדי רשות השידור במקומות עבודתם.
הוא ציין בחוזר כי בכל תקופה צף ועולה נושא נוכחות העובדים בשעות העבודה ודיווח אמת, וכי הנושא עלה באגף המשמעת בנציבות שירות המדינה.
בחוזר הורה המנכ"ל לעובדים להקפיד על נוכחות מלאה בשעות העבודה חרף היעדרו של שעון נוכחות במטה, ועל מילוי מדויק של טופסי השעות הנוספות.
הוא הוסיף כי "עובדים שלא יימצאו בשעות העבודה במקומם, ינוכה שכרם בהתאם.
כיוצא מכך, עוב דים שימלאו טופסי שעות נוספות שאינם תואמים את שעות נוכחותם בעבודה בפועל, לא יכובדו דרישותיהם".
נוסף על כך ביצע המנכ"ל מעקב אחר נוכחותם של העובדים בבניין "שערי צדק" באחד מימי שישי, ובסוף ספטמבר 2006 ,הוא הודיע לעשרה עובדים שלא נכחו בעבודה בשעת הביקורת כי שעות ההיעדרות ינוכו משכרם.
משרד מבקר המדינה רואה בחיוב את הפעולות הראשונות שנקט מנכ"ל הרשות, מר מוטי שקלאר, עם כניסתו לתפקיד.
מן הראוי שמגמה זו תימשך, ושהביקורת תופעל בכל החטיבות ברשות ובכל הבניינים, עד למציאת פתרון חוקי וראוי במטרה לתקן את העיוותים שנוצרו במהלך השנים.
כמו כן על הרשות לפעול נמרצות להשגת הסכם קיבוצי חדש עם העובדים, ולנקוט אמצעים משמעתיים נגד עובדים וממונים המדווחים ומאשרים דיווחים פיקטיביים.
 במהלך השנים נחתמו בין הרשות לבין נציגי העובדים הסכמי עבודה שבאו להסדיר את שעות העבודה במגזרים השונ ים ואת התגמול בגינן.
על הסכמים אלה נוספו הסדרים שונים, נהלים פנימיים ודפוסי פעולה, בכתב ובעל פה, שלא תמיד עלו בקנה אחד עם דיני העבודה ועם כללי המינהל התקין.
חלק מן ההסדרים פגעו ביכולתם של המנהלים לקבוע את סדרי העבודה על פי הצרכים, ופגעו בצורכי הרשות ובקופה הציבורית.
לרשות אין שעוני נוכחות או אמצעי בקרה אחרים על נוכחות עובדיה, בניגוד לתקשי"ר ולכללי המינהל התקין.
בהיעדר בקרה השתרשו נורמות של דיווח למראית עין על שעות שבהן לא עבדו העובדים כלל או שלא נכחו בעבודה, וההנהלה שילמה עבור מאות שעות בממוצע לעובד בשנה מתוך ידיעה שהעובדים לא עבדו בהן ותוך העלמת עין.
על הנהלת הרשות לפעול בדחיפות לייעול מערכת הבקרה על נוכחות העובדים באמצעות שעון נוכחות, שימוש במערכת ממוחשבת והידוק הפיקוח של המנהלים על הכפופים להם.
במהלך השנים הסכינו הנהלות הרשות עם מצב שבו עובדים מצהירים על שעות עבודה פיקטיביות בידיעת הנהלת הרשות, תוך יצירת נורמות פסולות של הצהרות שאינן אמת כגון הדיווחים על הכוננויות, כדי לזכות בהטבות שכר.
גם מאזן ימי החופשה של העובדים אינו משקף נכונה את מספר ימי החופשה שנוצלו על ידיהם.
הנהלות הרשות לא נלחמו בנהגים פסולים ובלתי חוקיים אלה, הנוגדים נורמות ציבוריות ראויות, וגילו לאורך שנים אוזלת יד, כנראה משום שביקשו להימנע מסכסוכים עם ועדי העובדים שיש בהם כדי לשבש את מהלך העבודה.
התנהלות זו הייתה כרוכה בהוצאות כספיות ניכרות מכספי הרשות, שהם כספי הקופה הציבורית.
בשנים האחרונות נעשו ניסיונות לשנות את ההסדרים כך שיהיו תקינים, ולהסדיר את התשלום עבור השעות הנוספות והכוננויות.
הניסיונות לא עלו יפה, והתופעה של עובדים המקבלים תשלומים על פי דיווחים פיקטיביים היא עדיין רחבת היקף.
עם זאת, בחודשים האחרונים החל המנכ"ל, מיד עם היכנסו לתפקיד, לפעול לשינוי יסודי של הסכמי העבודה ולנקוט צעדי התייעלות.
משרד מבקר המדינה רואה צעדים אלו בחיוב, אך ראוי שצעדים אלו יהיו נמרצים ויכללו את כל עובדי הרשות.
,משפט העבודה הקיבוצי נועד להקנות לארגון העובדים מעמד הולם מול המעביד אולם בפועל נוצל מעמד זה בצורה פסולה.
אין להשלים עם כך שוועדי עובדים בארגונים שהם בגדר נכסים ציבוריים, כדוגמת רשות השידור, יפעלו בצורה כוחנית וינצלו נכסים אלה לרעה.
באשר להנהלת הרשות, התנהלות המעדיפה "שקט תעשייתי" בטווח הקצר על פני תפקוד יעיל, מינהל תקין וטוהר מידות בטווח הארוך, פוגעת בציבור הזקוק לשירותי הרשות ובקופה הציבורית, ומהווה פגיעה בקיום חובותיה של הרשות כנאמן הציבור.
לדעת משרד מבקר המדינה, דרוש שינוי מהותי בנושאי נוכחות עובדים, תשלומים עבור שעות נוספות וכוננויות וניהול מאזני החופשה ברשות השידור, וזאת כחלק מהמאמצים להבריאה.
מקורות ההכנסה של האוניברסיטאות הם בעיקר כספי המדינה המוקצים להן באמצעות הוועדה לתכנון ולתקצוב של המועצה להשכלה גבוהה (להלן - ות"ת), שכר הלימוד של הסטודנטים ותרומות.
בשנים האחרונות רוב האוניברסיטאות מתקשות לאזן את תקציביהן, והן צוברות גירעונות ניכרים.
חלק מהאוניברסיטאות, בייחוד אלה שבהן העובדים זכאים לפנסיה תקציבית, צברו גם גירעונות אקטואריים בסכומים ניכרים, ומתבצע בהן תהליך הדרגתי של מעבר לפנסיה צוברת הכרוך לעתים בקבלת סיוע כספי ניכר מהמדינה.
עם זאת, האוניברסיטאות מחזיקות מחוץ לקמפוסים שלהן נכסים , לרבות נכסי דלא ניידי (קרקעות, פרדסים ומבנים; להלן - נדל"ן, נכסים או מקרקעין), שחלקם רבי ערך.
חלק מהנכסים התקבלו כתרומות, והם או התמורה ממכירתם אמורים לשמש למטרות שסוכמו עם התורמים.
אולם אם מטרות השימוש בנכסים לא נקבעו בהסכמים שנחתמו עם התורמים, האוניברסיטאות רשאיות להשתמש בתמורה ממכירת הנכסים לכל מטרה שיבחרו.
את שאר הנכסים רכשו האוניברסיטאות עצמן במרוצת השנים, ובמקרים אלה ההחלטה אם למכור את הנכס ומה לעשות בתמורה נתונה באופן בלעדי בידי הנהלות האוניברסיטאות.
מכאן שמכירת הנכסים יכולה לסייע בצמצום הגירעונות של האוניברסיטאות, ולו לטווח קצר עד למציאת פתרון כלכלי ארוך טווח לבעיית הגירעונות.
אמנם מקרקעין שומרים בדרך כלל על ערכם, אולם יש מקרקעין שכדאיות קבלתם או רכישתם והחזקתם במשך שנים מוטלת בספק, והכדאיות צריכה להיבחן גם תוך התחשבות במטרות וביעדים של הגופים המחז יקים בהם.
לכן חשוב שהאוניברסיטאות ינהלו את המקרקעין שלהן באופן יעיל וידווחו עליהם כהלכה לגופים המאשרים את תקציביהן - המוסדות המנהלים שלהן וות"ת - כדי שיובטח שהאוניברסיטאות יממשו את מקורותיהן הכספיים לפני שינקטו צעדים העלולים לפגוע בהוראה או במחקר, כגון צמצום פקולטות או פעולות חיוניות ופיטורי עובדים ומרצים איכותיים, ולפני שיבקשו סיוע מיוחד מהקופה הציבורית.
בחודשים אפריל 2005 - נובמבר 2006 בדק משרד מבקר המדינה, לסירוגין, את מידת מעורבותה של ות"ת בכל הנוגע לניהול הנדל"ן על ידי האוניברסיטאות, ובייחו ד את אופן הדיווח על נכסים אלה ובחינת האפשרויות למימושם, ואת מידת התחשבותה של ות"ת בנכסי האוניברסיטאות בעת קבלת החלטותיה בעניין הסיוע הכספי שהיא נותנת להן.
כמו כן בדק משרד מבקר המדינה את התייחסותו של אגף תקציבים שבמשרד האוצר (להלן - אגף התקציבים) לנושא הנדל"ן של האוניברסיטאות בהסדרים ובהסכמים רב -שנתיים שנחתמו בינו ובין ות"ת וכן היבטים שונים של האופן שבו האוניברסיטה העברית בירושלים (להלן - האוניברסיטה העברית או האוניברסיטה) והטכניון - מכון טכנולוגי לישראל (להלן - הטכניון) מנהלים את הנדל"ן שלהם.
בדיקות השלמה נעשו אצל רשם ההקדשות שבמשרד המשפטים.
במחצית הראשונה של שנות התשעים של המאה העשרים נעשתה ביקורת קודמת בעניין אופן קבלתם וניהולם של המקרקעין שהחזיקו אוניברסיטת תל-אביב ואוניברסיטת בר -אילן.
ממצאי הביקורת הובאו בדוח שפורסם בשנת 19955.
5 ראודוחות מבקר המדינה על הביקורת במוסדות להשכלה גבוהה ( 1995 '), עמ 23-31.
מעורבות ות"ת ואגף התקציבים בטיפול בנדל"ן של האוניברסיטאות .
בשנת 1974 מינתה המועצה להשכלה גבוהה את ות"ת לוועדת משנה שלה ואצלה לה סמכויות בתחומי התכנון והתקצוב, ומאז אותה שנה ניתנות הקצבות המדינה למוסדות להשכלה גבוהה (ובהם האוניברסיטאות) באמצעות ות"ת.
בשנת 1977 קבעה הממשלה את תפקידיה של ות"ת ובהם החובה לפעול לייעול המוסדות להשכלה גבוהה והחובה לעקוב אחר ניצול התקציבים שלהם כדי למנוע גירעונות או חריגות.
כדי לבצע את תפקידיה קבעה ות"ת בשנת 1983 "כללים להצגת תקציבים ודוחות כספיים ולאישור תכניות חדשות במוסדות להשכלה גבוהה" ופיתחה במשך הש נים נוהלי עבודה, שבמסגרתם המוסדות מגישים לה את התקציבים השנתיים שלהם כדי שתבחן אם יש מקום לאשרם, ומוסרים לה בכל רבעון דוחות ביצוע תקציביים ובסוף השנה דוחות כספיים מבוקרים.
על סמך דוחות אלה ות"ת מנתחת את המצב הכספי של המוסדות, מקיימת דיונים פנימיים בעניין זה ומקבלת החלטות על דרכי פעולה פרטניות ועקרוניות כאחת.
הביקורת העלתה כי עד מועד סיום הביקורת, נובמבר 2006 , לא קיימה ות"ת כל דיון בעניין הנדל"ן שהאוניברסיטאות מחזיקות מחוץ לקמפוסים שלהן, אף שמדובר לעתים בנכסים שערכם הכספי לא מבוטל ואף שפעולות כגון החזקתם, קבלתם כתרומה, רכישתם או מכירתם של הנכסים יכולות להשפיע על מצבן הכספי של האוניברסיטאות.
ות"ת לא קבעה כללים בעניין נדל"ן שהאוניברסיטאות רוכשות או מקבלות ובעניין החזקתו ומכירתו.
אמנם במסגרת דיוני התקציב השנתיים עם האוניברסיטאות השונות עלה מפעם לפעם נושא הנדל"ן, אולם ות"ת לא ביקשה מהאוניברסיטאות רשימה מפורטת של נכסים שבה יצוין, בין היתר, הערך הכספי המעודכן של כל נכס, והאוניברסיטאות לא מסרו מיוזמתן רשימה כזו לוות"ת.
נוסף על כך, אין בידי ות"ת מידע על סך ההוצאות וההכנסות של כל אוניברסיטה בגין הנכסים שהיא מחזיקה מחוץ לקמפוסים, ולפיכך אין היא יודעת אם האוניברסיטה מנהלת אותם ביעילות.
ות"ת ממילא לא קיבלה עד מועד סיום הביקורת כל החלטה בעניין הנכסים.
היא לא הנחתה את האוניברסיטאות כיצד לדווח עליהם (ראו להלן), ובעת שקיבלה החלטות בעניין העברת ההקצבות לאוניברסיטאות היא לא הביאה בחשבון את הנכסים שברשותן.
לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי שוות"ת תדרוש מהאוניברסיטאות נתונים כאמור, ותעשה בהם שימוש לצורך קבלת החלטות בענייני תקציב, כפי שיפורט להלן.
אמנם עיקר הקצבותיה של ות"ת לאוניברסיטאות מוגדרות על ידיה "הקצבות ישירות", על פי מודל שפיתחה שאינו מתחשב כלל בתוצאות הכספיות של האוניברסיטאות, אולם מפעם לפעם היא מוסרת להן גם הקצבות מיוחדות לכיסוי גירעונות או ליצירת עתודות ויעודות6 למימון תשלומי הפנסיה לעובדיהן, שהיא מגדירה "הקצבות ייעודיות".
לדוגמה, בשנים 1994 -2006 הקצתה ות"ת לכל האוניברסיטאות הק צבות ייעודיות בסך כולל של כ -600 מיליון ש"ח .
6 עתודה- התחייבות לזמן ארוך, שסכומה ומועדי פירעונה נאמדו.
יעודה - נכסים שנצברו לשם מימוש ההתחייבות הרשומה כעתודה.
מוסדות להשכלה גבוהה 851 .
(במחירים שוטפים) לשם יצירת עתודות ויעודות.
בהחלטות שונות שקיבלה ות"ת באותן שנים נקבעו סכומים שונים שהיה על האוניברסיטאות להקצות מכספן ליעודות כתנאי לקבלת הסיוע מוות"ת.
משרד מבקר המדינה העלה כי לא תמיד הקצו האוניב רסיטאות ליעודות את כל הסכומים שנדרשו להקצות להן מכספן, וכי ות"ת לא עמדה על כך שהן יעמדו בהתחייבויותיהן כלפיה ויפעלו בנחישות לגיוס כספים למטרה זו, בין היתר באמצעות מכירת נכסים שברשותן, כמפורט להלן: 1.
האוניברסיטה העברית : בשנים 1994 -2006 קיבלה האוניברסיטה מוות"ת הקצבה מיוחדת בסך כולל של כ -97.
9 מיליון ש"ח (במחירים שוטפים) ליצירת עתודות ויעודות.
ות"ת דרשה מהאוניברסיטה להקצות ליעודות ממקורותיה סכום של 13.
6 מיליון ש"ח, אולם האוניברסיטה לא עשתה כן, ולכן לא קיבלה ממנה הקצבות נוספות בסך 26 מיליון ש"ח, אף שהייתה אמורה לקבלן.
בשנים 2000 -2001 חתמה האוניברסיטה העברית על הסכם עם ות"ת (להלן- ההסכם) ועל הסכמים עם הארגונים היציגים של עובדי האוניברסיטה, שלפיהם העובדים החדשים שייקלטו באוניברסיטה יקבלו פנסיה צוברת במקום הפנסיה התקציבית שהייתה נהוגה קודם לכן 7 .
במסגרת ההסכם התחייבה ות"ת, בין היתר, לתת לאוניברסיטה, "כל עוד היא משלמת פנסיה תקציבית למי מעובדיה", סיוע כספי נוסף.
לדוגמה, בשנות הכספים התשס"ג והתשס"ד ( 2004- 2002)8 היא העבירה לאוניברסיטה לשם כך101 מיליון ש"ח ו-99.
האוניברסיטה התחייבה שלא לבצע כל פעילות שעשויות להיות לה תוצאות מהותיות מבחינה כלכלית בין במישרין ובין באמצעות תאגיד שבשליטתה, ובכלל זה "כל פעילות של קניה או מכירה של נכס שערכו מעל מיליון דולר", ללא קבלת אישור מראש מוות"ת.
בהסכם לא צוין כיצד יושפע הסיוע של ות"ת ממכירת הנכסים של האוניברסיטה באישורה של ות"ת, אם הסיוע אכן יושפע מהמכירה, ואף לא נקבעו בו הגבלות כלשהן על השימוש שהאוניברסיטה יכולה לעשות בתמורה ממכירת הנכסים.
כמו כן ראוי היה שמנסחי ההסכם יגדירו כהלכה את סוג העסקאות שהאוניברסיטה מחויבת להודיע עליהן מראש לוות"ת (נוסף על עסקת נדל"ן שערכו יותר ממיליון דולר), כדי שהיא תקבע אם יש מקום לאשרן; מהי פעילות כלכלית שיש לה השלכה מהותית; וכיצד יש להתייחס לפעילות שהשפעתה מצטברת.
(א) בחודשים מרס 2003 - מאי 2005 מכרה האוניברסיטה העברית 18 נכסים בסכום כולל של כ-2.
65 מיליון דולר, פעילות מצטברת שהיא לכל הדעות פעילות כלכלית מהותית, ולא הודיעה על כך מראש לוות"ת, כיוון שעל פי פרשנותה לא נדרשה לכך על פי ההסכם, משום שהסכום שקיבלה עבור מכירת כל אחד מהנכסים היה נמוך ממיליון דולר.
(ב) בפרק הזמן האמור מכרה האוניברסיטה שני נכסים נוספים וקיבלה תמורתם סכומים נכבדים - 18.
5 מיליון דולר תמורת האחד ו-1.
1 מיליון דולר תמורת האחר .
לפי ההסכמים ימשיכו העובדים הוותיקים להיות מבוטחים בפנסיה תקציבית 8 שנת הכספים של האוניברסיטאות ושל ות"ת מקבילה פחות או יותר לשנת הלימודים האקדמית ונמשכת מתחילת אוקטובר עד סוף ספטמבר.
- אולם היא לא פנתה לוות"ת כדי לקבל מראש את אישורה לביצוע העסקאות, כמתחייב מן ההסכם.
לדעת משרד מבקר המדינה, ההסכם בנוסחו הנוכחי אינו מאפשר לוות"ת לקיים בקרה אפקטיבית על הנכסים שהאוניברסיטה קונה ומוכרת.
יש לראות בחומרה את אי-קיום התחייבותה האמורה של האוניברסיטה לוות"ת, ועל ות"ת לשקול את הצעדים שיש לנקוט נגד האוניברסיטה בעקבות זאת, ובהם הקטנת הקצבותיה לאוניברסיטה.
הטכניון : בשנים 1994 -2006 קיבל הטכניון מוות"ת הקצבה מיוחדת בסך כולל של כ- 116.
3 מיליון ש"ח (במחירים שוטפים) ליצירת עתודות ויעודות.
הוא השתמש בכספים אלה להקמת יעודה מיוחדת לתשלומי פנסיה ולפיצויים והקצה לה מכספיו, לפי דרישת ות"ת, כ- 28.
מיליון ש"ח נוספים (א) בנובמבר 2002 התקיים דיון בין נציגי ות"ת לנציגי הטכניון בסוגיית הגירעון של הטכניון והד רכים לכיסויו.
במהלך הדיון העלתה ות"ת את האפשרות שהטכניון יכסה חלק מהגירעון גם באמצעות מכירת נכסים.
אולם הטכניון דחה רעיון זה על הסף בטענה ש"אין לו שום נכסים משמעותיים שאפשר לממש".
נציגי ות"ת הסתפקו בטענה האמורה של הטכניון ולא ביקשו ממנו למסור רשימה מפורטת של נכסיו.
בסופו של דבר אישרה ות"ת לטכניון למשוך מהיעודה המיוחדת בשנים 2002 ו- 2003 סכום כולל של כ-103 מיליון ש"ח (כ-45% .
משוויה של היעודה באותה עת) לשם כיסוי גירעונותיו השוטפים מבדיקה שעשה משרד מבקר המדינה בטכניון עולה כי בפרק הזמן האמור היו לטכניון נכסים ששוויים הכולל מעל מיליון דולר שהיה אפשר לממשם.
כבר במאי 2002 החליט הוועד המנהל למכור חמש דירות, ובפברואר ובמאי 2003 (לאחר הדיון עם ות"ת) נמכרו הדירות תמורת סכום כולל של כ-5.
מהסכום האמור נשארו ברשותו של הטכניון, לאחר ניכוי הסכומים שהתחייב לייעד למטרות מסוימות, כ -3.
הטכניון לא דיווח לוות"ת על עסקות אלה ולו בדיעבד, וות"ת לא יכלה ללמוד עליהן מעיון בדוחות הכספיים של הטכניון שהוגשו לה, כיוון שלא ניתן להן גילוי נאות בדוחות אלה (ראו להלן בפרק על הטכניון).
לדעת משרד מבקר המדינה, יש לראות בחומרה את העובדות דלעיל.
על ות"ת לשקול את הצעדים המתחייבים מכך מול הטכניון.
(ב) במועד סיום הביקורת היו בבעלות הטכניון שני נכסים נוספים ששוויים על פי הערכות שמאי, שבוצעו בשנים 2004 ו- 2005, כ - 428,000 דולר.
לדברי הטכניון, הנכסים האמורים מצויים בעיצומם של "שלבי מכירה".
כמו כן בבעלות הטכניון נכס רב-ערך נוסף שאפשר לממשו ככל הנראה, אולם טרם ננקטו צעדים כלשהם למכירתו: בשנת 2001 קיבלהטכניון כתרומה נכס מקרקעין בתל אביב ששוויו, לפי הערכת שמאי שנעשתה במרס 2001, כ-9.
עד מועד סיום הביקורת, נובמבר 2006 , לא נ עשה כל שימוש בנכס, ולטכניון לא היו כל הכנסות בגינו.
יתר על כן, הטכניון נשא בהוצאות הסדרת הבעלות על הנכס והקצה מתקציבו בכל שנה סכום של 110,000 דולר למתן מענקים לחוקרים במכון שהקים על פי התחייבותו בהסכם עם התורם.
עד מועד סיום הביקורת הסתכמו הוצאות אלה בכ-4.
על פי ההסכם עם התורם יוכל הטכניון להעביר לתקציבו השוטף את הסכומים שהוציא עד למכירה, וביתרה להקים קרן לתפעול מכון המחקר שהקים.