HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
(1) הביקורת העלתה כי מר אפרים אליהו מונה במאי 2004 למנהל המועצה ולגזברה והחל לקבל שכר מיוני 2004 אף על פי שבאותה עת לא קבע השר סולם שכר ופרטי מכרז כפי שנדרש.
המועצה החליטה, בהסתמך על חוות דעת של יועצה המשפטי, כי המינוי יהיה זמני, והשכר שישולם למנהל יהיה אותו שכר ששולם בעבר ליו"ר מועצה.
על פי דיווחי מנהל החשבונות של המועצה הדתית למשרד מבקר המ דינה, מיוני 2004 עד פברואר 2005 שולמו למר אליהו 28,773 .
ש"ח בחודש (2) על פי פרוטוקול הישיבה של מליאת המועצה הדתית מאפריל 2005 , שנה לאחר מינויו של מר אפרים אליהו למנהל ולגזבר הוא נבחר ליו"ר בשכר.
על פי ההוראות החדשות ממאי 2005 יו"ר המועצה הדתית טירת כרמל ה יה זכאי לעבוד במשרה ששיעורה 70% , בשכר מרבי של 9,500 ש"ח.
המועצה אישרה לשלם ליו"ר את שכרו ממאי 2005 לפי טבלת השכר החדשה, וקבעה שאם שולמו לו תשלומי יתר יש לנכותם ממשכורתו.
מר אליהו מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2005 כי המועצה הדתית פעלה על פי חוות הדעת של יועצה המשפטי, שמי שמנהל את המועצה הדתית זכאי לשכר על עבודתו.
כיוון שבמועד בחירתו למנהל "טרם הותקנו תקנות בדבר גובה השכר - קבעה חוות הדעת כי למנהל המועצה ישולם שכר כפי ששולם קודם לכן" לראש המועצה, וממועד התקנת התקנות ישולם השכר כפי שייקבע בתקנות.
עוד מסר כי למועצה לא היה ידוע על טבלת השכר החדשה משרד ראש הממשלה 207 .
מפברואר 2005 , ומיד כשנודע לה היא פעלה להשבת הכספים.
לדבריו, הוא החזיר את השכר העודף שקיבל.
התברר, כי ב"דוח תקן/מצבה לשנת 2005 " ששלחה המועצה לרשות הארצית בעקבות פניית משרד מבקר המדינה לא נכלל מר אליהו.
יש לראות בחומרה את העסקתו של עובד במועצה דתית שלא לפי התקן ללא אישורה של הרשות ובניגוד לתקנות שירותי הדת.
נמצא כי גם בבאר שבע וגם בטירת הכרמל הועסקו מנכ"לים ללא בסיס הולם.
לדעת משרד מבקר המדינה, כל עוד לא נקבעו תנאי ההעסקה ודרכי המכרז לא הייתה התקנה תקפה ולא היה ניתן להעסיק לפיה מנכ"ל בשכר.
מן הראוי שהמועצות הדתיות הנוגעות בדבר (באר שבע וטירת הכרמל) יפעלו להשבת הכספים לאלתר.
הרשות הארצית הסבירה בתשובתה למשרד מבקר המדינה כי "במשרד לענייני דתות לא היה קיים מאגר נתונים כספיים ותקני כוח אדם מעודכן אודות התנהלות המועצות הדתיות.
דוחות כספיים מבוקרים לא היו תמיד בנמצא ודוחות מסוקרים או דוחות בוחן לא היו חלק אינטגרלי מהתנהלותן השוטפת של המועצות הדתיות.
מערך הפיקוח והבקרה במשרד לענייני דתות בשנותיו האחרונות כלל רואה חשבון אחד שטיפל בנוסף למועצות הדתיות גם במוסדות התורני את הנושא לא ]משרד רה"מ[ ים.
מנהל שירותי הדת הוסיף כי "מאז קיבל על עצמו נחסכו מאמץ ומשאבים לחזק את הפיקוח והבקרה על המועצות הדתיות.
המשרד רואה בהידוק הפיקוח על המועצות אחד היעדים לשנת 2006 , יחד עם התחייבות לטיפול פרטני בכל אחת ואחת מן הטענות הנוגעות לבקרה על המועצות, כעולה בדוח המבקר".
מממצאי הביקורת עולה שהרשות לא השתמשה בממצאים של רואי החשבון שפעלו מטעמה, וכי לא היה לה מידע מלא על שימושן של המועצות הדתיות בתקציביהן ועל מצבן הכספי הקשה.
לדעת משרד מבקר המדינה כדי שמשרד רה"מ יוכל לבצע את תפקידיו כשותף ב מימון המועצות הדתיות וכמפקח על תקציביהן, חובה עליו לנהל מאגר מידע מעודכן ומלא על כוח האדם ועל ניצול התקציבים במועצות הדתיות ולנקוט צעדים נגד מועצות דתיות שמנהלות את תקציביהן בניגוד לדין ולכללי מינהל תקין.
חידוש הר כבי מועצות דתיות .
בחוק שירותי הדת נקב ע כי השר יקבע את מספר חברי המועצה הדתית, ובלבד שלא יעלה על מספר חברי הרשות המקומית.
המועמדים לשמש חברי מו עצה דתית יוצעו לפי מכסות, כדלקמן: השר יציע 45% מהם; הרשות המקומית - 45%; והרבנות המקומית - 10% .
אם הרשות המקומית או הרבנות המקומית לא יציעו לשר מועמדים (לאחר שדרש זאת מהן פעמיים), הוא יהיה רשא י להציע בעצמו את מכסת המועמדים שנועדה להן.
לפי החוק, השר, ה רשות המק ומית והרבנות המקומית יחוו את דעתם על המועמדים "מבחינת התאמתם לשמש חבר י המועצה ומבחינת ייצוגם המתאים של הגופים והעדות.
במקום" (להלן - חוות דעת הדדית ).
אם יתגלעו חילוקי דעות בין שלוש הרשויות האמורות, יובא העניין להכרעת ועדת שרים שחבריה יהיו ראש הממשלה, השר לענייני דתות ושר הפנים או נציגיהם; אם יערער שר על החלטת הוועדה, תכריע בכך הממשלה.
בשל ההרכב הפוליטי, החברתי והדתי התגלעו פעמים רבות חילוקי דעות בין שלוש הרשויות שצוינו לעיל בעני ין המועמדים לשמש חברי מועצה, וחידוש הרכבי המועצות הדתיות התעכב.
לגבי חידוש הרכב המועצות הדתיות נקבע כי השר יחדש את הרכבה של כל מועצה ד תית עד תום שישה חודשים מיום בחי רת ה מועצה של הרש ות ה מקומית שבתחומה נמצאת המועצה הדתית.
מועצה דתית תכהן עד יום חידוש הרכבה או עד תום שישה חודשים מיום בחירתה של מועצת הרשות המקומית, המוקדם שבהם.
הודעה על ההרכב החדש תפורסם ברשומות6.
03 התקיימו בחירות כלליות לרשויות המקומיות, וב- 2.
04 הופסקה פעילותם של יושבי הראש של המועצות הדתיות (המועצות הדת יות האזוריות התפזרו חודשיים לאחר המועצות הדתיות האחרות).
הביקורת העלתה שבמועצה הדתית האזורית מרחבים - בני שמעון המשיך מר יוסי לוי לשמש יו"ר גם לאחר פיזור המועצה ביולי 2004 .
רק באוגוסט 2005 , בעקבות הביקורת, הוא סיים את תפקידו ומונה רואה חשבון מלווה לגזבר המועצה האזורית, שאחראי לתשלום חשבונות המועצה הדתית.
עד סוף ספטמבר 2005 חודש הרכבן של42 בלבד מ-134 המועצות הדתיות, והן מנוהלות על ידי ראש מועצה דתית שנבחר בידי המועצה הדתית.
סוגיית ייצוג הסיעות שנבחרו למועצת הרשות המקומית בהרכב המועצה הדתית שבתחומה נידונה פעמים רבות בבית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ, והוא שב וקבע כי "הדרך הטובה ביותר והקרובה ביותר לבחי נת רצון התושבים באשר לייצוגם במועצה הדתית שבאותו מקום היא לפי הצבעתם בבחי רות למוע צה המקומית שבאותה רש ות מ קומית.
כמועצה המקומית כמועצה הדתית, המכנה המשותף לשתיהן הוא צרכי המקום ודרישותיו" 7 .
עוד קבע בג"ץ כי "גם כשמאמצים מבחן זה אין הרכב המועצה הדתי ת חייב להיות זהה להרכב הרשות המקומית.
יכולים להצדיק סטייה בהרכב המועצה הדתית מן ההרכב של הרשות המקומית.
אולם יש להימנע מסטייה גסה: אסור לש בש באופן בולט את יחסי הכוחות שבין המפלגות, כפי שבאו לידי ביטוי בבחירות לרשות המקומית" 8.
בפברואר 2005 הגיש חבר הכנסת אריה אלדד למבקר המדינה מסמך שהכין ובו קבל על החלפת חברי מועצות דתיות בחברי ליכוד.
מבדיקת המסמכים שהגיש חבר הכנסת אלדד עולה שב-12 רשויות מקומיות, כ-40% מהרשויות שבהן חודש הרכב המועצות הדתיות באותה עת, לא נשמר עקרון הייצוגיות בעת הרכבת המועצות, ושיעור החברים של מפלגת הליכוד במועצה הדתית עלה על שיעורם במועצת הרשות המקומית.
6 על פי הוראת שעה, לגבי רשויות מקומיות שבהן התקיימו בחירות כלליות ביום 18.
03 , יקראו את החוק כאילו במקום "עד תום שישה חודשים מיום בחירת המועצה של הרשות המקומית" נאמר "עד יום י"א באייר התשס"ד (2 במאי 2004 .
") 7 בג"ץ 121/86 'סיעת ש"ס ואח' נ' השר לענייני דתות ואח, פ"ד מ( 3)462 , 466-455 8 בג"ץ 5483,5655/95 ,'גינדי ואח' נ' שר הדתות ואח פ"ד מ"ט(5)661 ,673.
משרד ראש הממשלה 209 שיעור חברי הליכוד במועצת הרשות המקומית ב-% שיעור חברי הליכוד במועצה הדתית ב-% מהם חברי ליכוד מספר חברי המועצה הדתית שם המועצה הדתית 0 56 5 9 אילת 8 44 4 9 אשדוד 8 67 6 (מהם3 )חברי מרכז 9 באר שבע 18 43 3 7 גני תקווה 7 43 3 7 יבנה 13 43 3 7 כרמיאל 0 43 3 7 מעלות - 57 4 (מהם2 )חברי מרכז 7 מרום הגליל 33 43 3 7 נשר 13 57 4 7 צפת 23 43 3 7 קריית מלאכי 11 60 3 5 רמת ישי .
משרד מבקר המדינה בחן בשלוש מועצות דתיות (אילת, באר שבע ואשדוד) כיצד נבחרו חברי המועצה הדתית, והאם ההרכב שנבחר מייצג את המצביעים ביישוב.
(א) המועצה הדתית אילת: לאחר הבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2003 הורכבה מועצה לעיריית אילת ובה 17 חברים.
מועצת העירייה הציעה ארבעה מועמדים.
הרבנות המקומית באילת הציעה אף היא את מועמדה, והוא שנבחר מאוחר יותר ליו"ר המועצה הדתית.
באפריל 2004 לאחר שראש הממשלה הגיש את רשימת ארבעת המועמדים שלו התכנסה מועצת העירי יה לדיון ואישרה את הרכבה של המועצה הדתית.
בפרוטוקול הדיון לא פורטו תוצאות הבחירות לעירייה ולא צוין איזו סיעה מייצג כל אחד מחברי המועצה שנבחרו.
ביוני 2004 שלח מנהל שירותי הדת לסגן היועצת המשפטית של המשרד את ההרכב המוצע של המועצה הדתית באילת וציין שההרכב "מש קף, ככל הניתן, את יחסי הכוחות במועצת הרשות המקומית" ("מכתב ייצוגיות").
עוד ציין, כי ההרכב המוצע מוסכם על כל הסיעות המיוצגות במועצת הרשות המקומית.
התכנסה מועצת העירייה לישיבה שלא מן המניין בנושא הרכב המועצה הדתית חברי המועצה דנו בבקשתם של חלק מחברי המועצה "להפנות בקשה לראש הממשלה בתוקף תפקידו כשר הדתות לשנות את הרכב נציגי ראש הממשלה באופן שיהיה תואם ומייצג את ההרכב הסיעתי של מועצת העיר.
נכון להיום ישנם 4 חברי ליכוד מטעם השר.
כך שזה לא משקף ייצוג הולם".
בסוף אותו חודש עתרו לבג"ץ9 חברים במועצת אילת בבקשה לביטול מינוים של ארבעת חברי המועצה הדתית שהיו המועמדים מטעם השר.
בעתירה נטען שהם ממפלגת הליכוד וששניים .
'סיעת בתנופה במועצת העיר אילת ואח' נגד השר לענייני דתות ואח 210 דוח שנתי57ב .
עוד נטען, כי חברי המועצה לא ידעו שהמועמדים מטעם השר הם חברי מפלגתו, מפלגת הליכוד, וכי הדבר הוסתר מהם בעת שהשר הגיש את רשימת מועמדיו למועצה.
מפלגת הליכוד אינה מיוצגת במועצת העירייה, ועל כן איננה זכאית לייצוג במועצה הדתית.
עוד נטען בעתירה, כי הלכה למעשה מינוים של חברי הליכוד לחברים במועצה הדתית הוא תוצאה של מעורבותו של חבר הכנסת דאז עומרי שרון בהליכי הרכבתה של המועצה, וכי מעורבותו זו במינויים יוצרת פסלות, עקב חוסר סמכותו בעניינים אלה, ועקב עירוב הרשויות הנוגע מהשתייכותו לרשות המחוקקת ולא לרשות המבצעת.
ביולי 2006 נמחקה העתירה לבקשת העותרים, בלא שנדונו טענותיהם לגופן ובלא הכרעה בעניין.
(ב) המועצה הדתית באר שבע: בישיבתה בפבר ואר 2004 בחרה מועצת עיריית באר שבע הרכב חדש למועצה הדתית ובו תשעה חברים: ארבעה נציגי ראש הממשלה, ארבעה נציגי הרשות המקומית ונציג הרבנות המקומית, ושלושת הגופים האמורים נתנו חוות דעת הדדית על הנציגים, כנדרש על פי החוק.
מפרוטוקול ישיבת מועצת העירייה עולה שההצ בעה נעשתה בלי שהוצגו כל נתונים על המועמדים, ולא צוין ליד שמות הנבחרים מטעם אילו סיעות הם מועמדים.
לכן לא ניתן לדעת אם ההרכב מתאים לעקרון הייצוגיות.
מידע זה גם לא נמצא במסמכי משרד רה"מ, ולא ברור כיצד אושר ההרכב ללא מידע זה; גם לא נמצא "מכתב ייצוגיות".
משרד מבקר המדינה בדק ומצא ששישה מתשעת חברי המועצה הדתית ( 67% ) הם נציגי הליכוד- שלושה מהם חברי מרכז הליכוד - אף שבבחירות לעירייה זכתה מפלגה זו בשניים מ-25 המנדטים- 8% .
בלבד (ג) המועצה הדתית אשדוד: בישיבתה במאי 2004 אישרה מועצת עיריית אשדוד את הרכב המועצה הדתית.
אחד מחברי מועצת העירייה טען כי לא ידוע אילו מפלגות מייצגים המועמדים שהציע השר, וכי "רצון התושבים לא השתקף בהרכב המועצה הדתית".
למרות זאת הוחלט לאשר את מינוי המועמדים.
מעיון ברשימת חברי המועצה עולה שארבעה מתשעת החברים ( 44% ) הם חברי ליכוד אף על פי שגם במו עצת עיריית אשדוד זכה הליכוד רק בשניים מ -25 ( המנדטים8% ).
למרות זאת, באותו חודש המציא מנהל שירותי הדת לסגן היועצת המשפטית של המשרד את רשימת המועמדים בצירוף "מכתב ייצוגיות" וציין כי "ההרכב המוצע למועצה הדתית אשדוד המצ"ב משקף, ככל הניתן, את יחסי הכוחות במועצת הרשות המקומית".
סגן היועצת המשפטית של משרד רה"מ השיב למשרד מבקר המדינה: "השלטון המקומי מורכב כיום ברובו מסיעות מקומיות שאינן משויכות למפלגות הארציות.
לעתים קרובות, פעילי הסיעות המקומיות הם גם פעילים או חברים במפלגות הארציות.
לכן לא תמיד ניתן למצוא חפיפה מלאה בין מספר חברי המועצות הדתיות המזוהים עם מפלגה במישור הארצי לבין ייצוג אותה מפלגה במישור המקומי, שכן נציגים אלה משמשים מטעמן של סיעות מקומיות שאינן מזוהות באופן פורמלי עם המפלגה הארצית, אף שהם כאמור פעילי המפלגה במישור הארצי".
יצוין שגם אם נכונה הטענה בדבר ההזדהות של חלק מחברי המועצה הדתית, הרי שבידי משרד רה"מ לא היו כלים לבדוק את ההשתייכות הסיעתית של הנציגים.
משרד ראש הממשלה 211 .
משרד רה"מ הסתפק למעשה ב"מכתב הייצוגיות" ולא היה יכול לבדוק, לפי הנתונים שהיו לפניו, את נכונות האמור במכתב זה.
עוד השיב סגן היועצת המשפטית שבעקבות הגשת העתירה האמורה לבג"ץ בעניין המועצה הדתית באילת "ניתנה הנחייה לפיה אין להסתפק עוד בפרוטוקול מועצת הרשות המקומית ובאישור ייצוגיות כללי אלא יש לקבל מסמך המפרט את השתייכותו הסיעתית של כל מועמד בצירוף חתימת הסיעה שאותה נטען כי הוא מייצג או מזוהה עימה".
מהאמור לעיל עולה שגם משרד רה"מ הגיע למסקנה שיש לשפר את הבקרה על שמירת הייצוגיות, ומעתה ואילך יש לפעול כך.
סגן היועצת המשפטית הוסיף ש"בהיות מעשה המרכבה של מועצה דתית מעשה פוליטי, הסכמים והבנות בין סיעות במועצת הרשות המקומית בעניין הרכב המועצה הדתית הינם עניין מקובל ולגיטימי.
סיעות שאין להן עניין בפעילותה של המועצה הדתית מוותרות על ייצוג במועצה לטובת סיעות אחרות זאת כנגד הבנות שונות בתחומים אחרים וכך ייתכן מצב בו סיעה זוכה לייצוג עודף לגיטימי במועצה הדתית".
הלכה פסוקה היא שהסכמים קואליציוניים יש לפרסם ברבים כדי לשמור על שקיפות כלפי הציבור.
זאת ועוד, אם היו הסכמים כאלה שבעטיים הופר עקרון הייצוגיות במועצות הדתיות, היה ראוי להביאם לידיעת המשרד כדי לנמק מדוע מסמך הייצוגיות מציג תמונה שונה מיחסי הכוחות האמיתיים במועצת הרשות.
הביקורת העלתה שני מקרים, נוסף על המועצ ה הדתית באילת, שבהם מתלונות של גורמים מקומיים עולה החשש למעורבותו של חבר הכנסת לשעבר עומרי שרון במינוים של חברי המועצה הדתית: (א) המועצה הדתית האזורית כפר פינס - מנשה: בסוף אפריל 2004 שלח ראש המועצה האזורית מנשה רשימה ובה שלושת מועמדיו למועצה הדתית לעוזר ראש הממשלה לענייני דתות.
במאי אותה שנה שלח תושב כפר פינס לעוזרת הפרלמנטרית של חבר הכנסת עומרי שרון מכתב ובו צוינו שלושה מועמדים שראש הממשלה (בתפקידו כשר הדתות) ממליץ למנותם למועצה הדתית.
בשולי אותו מכתב כתבה העוזרת הפרלמנטרית למנהל שירותי הדת (בעת כהונתו כיועץ ראש הממשלה לענייני דתות): "אלה מועמדי ראש הממשלה במועצה הדתית מנשה, ניתן לאשר ולהריץ את ההרכב יחד עם המועמדים שנשלחו מטעם ראש הרשות".
בספטמבר אותה שנה שלח אותו תושב למזכירת היועץ שם נוסף של מועמד שראש הממשלה ממליץ למנות למועצה הדתית, ועל אותו מכתב נוסף בכתב יד "השנוי מאושר ע"י ".
מן האמור לעיל עולה שחלק מהמועמדים של רה"מ נקבעו בלשכתו ]העוזרת הפרלמנטרית[ .
של חבר הכנסת עומרי שרון בישיבת מליאת המועצה האזורית שהתקיימה בנובמבר אישרה המליאה את מינוי שבעת חברי המועצה הדתית - ארבעה מטעם ראש הממשלה ושלושה מטעם המועצה.
לא היה מועמד של הרבנות המקומית, ובפרוטוקול הישיבה נכתב: "אין רב נבחר".
גם בטופס "הערכת מועמדים" נכתב שאין רב.
הביקורת העלתה שבניגוד לכתוב בפרוטוקול, במועצה האזורית מכהן רב שנבחר במכרז פומבי כבר בשנת 1996 .
איש מהמועצה האזורית לא פנה אל הרב המכהן כדי שיציע את מועמדו ולא ביקש את חוות דעתו על הרכב המועצה הדתית.
לרב המכהן נודע על ההרכב הנבחר רק בדיעבד.
במאי 2005 שלח מנהל הרשות את רשימת חברי המועצה הנבחרים לסגן היועצת המשפטית במשרד ראש הממשלה, וכתב לו כי ההרכב משקף ככל הניתן את יחסי הכוחות במועצת הרשות ה מקומית ("מכתב ייצוגיו ת").
ואולם בכל המסמכים בעניין זה לא צוין ליד שמות המועמדים אילו סיעות הם מייצגים, ולכן לא ניתן לדעת אם עקרון הייצוגיות אכן נשמר.
מבירור עם סגן היועצת המשפטית של משרד רה"מ עולה שעל פי חוות דעת משפטית שנתן, במועצה אזורית, שלא כברשויות מק ומיות אחרות, אין צורך להתייעץ ברב בדבר הרכב המועצה הדתית ואין חובה למנות למועצה נציג של הרבנות.
סגן היועצת המשפטית השיב למשרד מבקר המדינה כי בכל המועצות הדתיות האזוריות לא ניתן ייצוג לרבנים האזוריים.
הרבנים האזוריים אינם בעלי מעמד סטטוטורי ואינם מהווים "רב נות מקומית" כמשמעותה בחוק שירותי הדת, שכן הם לא נבחרו בהתאם לתקנות בחירות רבני עיר, התשל"ה- 1974 .
לדבריו זו הייתה גם עמדת הלשכה המשפטית במשרד הדתות מאז ומתמיד ומשרד הדתות פעל כך לאורך שנים רבות.
לדעת משרד מבקר המדינה, גם אם הרבנים האזוריים אינם בעלי מעמד סטטוטורי לעניין הנדון, רצוי לשמוע את דעתם על הרכב המועצה הדתית, כיוון שהם בעלי תפקידים וסמכויות בתחום הדת במקום כהונתם והם אמורים לעבוד בשיתוף עם המועצה הדתית.
(ב) מועצה דתית שלומי: במאי 2004 כתב ראש המועצה המקומית שלומי מר גבי נעמן למנהל שירותי הדת: "הריני מעביר לעיונך וטיפולך את הרכב המועצה הדתית בשלומי וזאת מאחר ונוכחתי לדעת כי מר ליאור גולדשטיין ואחרים ובהם ח"כ עומרי שרון, מבקשים לבצע מהלכים בניגוד מוחלט להוראות החוק תוך הטעיית כל הגורמים בנושא הנדון וזאת בלשון המעטה".
באותו חודש כתב ראש המועצה המקומית שלומי לחבר הכנסת עומרי שרון: "מבקש לשוחח אתך בנושא הרכב המועצה הדתית בשלומי.
לצערי מאינפורמציה שקיבלתי הוחלפו שני חברי הליכוד בחברים מסיעת המפד"ל.
כחבר מרכז הליכוד אני מאוד תמה על כך הכיצד?
כמו כן לידיעתך, לתנועת המפד"ל אין ייצוג סיעתי בשלומי כלל".
בסופו ש ל דבר לא מונה הרכב למועצה הדתית, והיא מנוהלת בידי גזבר המועצה המקומית.
לדעת משרד מבקר המדינה עצם העובדה שהמפלגה שהשר הממונה משתייך אליה קיבלה עמדות כוח במ ועצות הדתי ות, שמשקלן גדול ממשקל חבריהן במועצות אותן רשויות, מעידה על פגמים בתהליך הרכבת המועצות הדתיות.
יש לציין כי בפסק הדין בעניין הרכב המועצה הדתית חולון 10 ,שניתן בפברואר 1996 , כבר הביע בג"ץ את דעתו כי הסמכות שניתנה לשר לענייני דתות "למנות קר וב למחצית החברים במועצה הדתית.
לא הוענקה לו כדי שיוכל לקדם אינטרס אישי או אינטרס מפלגתי".
10 בג"ץ 5483/95 , 5655 'גינדי ואח' נגד שר הדתות ואח, פ"ד מט(5 ) 661,676.
משרד ראש הממשלה 213 .
סגן היועצת המשפטית של משרד רה"מ השיב למשרד מבקר המדינה, שמשרד רה"מ עשה רפורמה מקיפה בהליך בדיקת המועמדים למועצות דתיות.
מאז הועברה בדיקת המועמדים לאחריותו של משרד רה"מ, נבדק כל מועמד בידי הלשכה המשפטית של המשרד.
בין היתר המועמד נדרש למלא שאלון ובו הצהרה בדבר עמידתו בתנאי הכשירות והיעדר ניגוד עניינים.
בבדיקת הייצוגיות עשתה הלשכה המשפטית את פרוטוקול הדיון של מועצת הרשות לכלי מרכזי, והיא אף דורשת שראש הרשות יחתום על חוות הדעת ההדדית.
כמו כן הלשכה המשפטית דורשת מראש מינהל שירותי הדת, שראש הממשלה הסמיכו לעסוק מטעמו בחידוש הרכבי המועצות הדתיות, הצהרה שלפיה הרכב המועצה משקף ככל הניתן את הרכב מועצת הרשות המקומית.
הליכים אלה הביאו לסינון ופסילה של מועמדים רבים שלא עמדו באחד התנאים.
לדעת משרד מבקר המדינה, אמנם חל שיפור, וניכרה עשייה רבה של סגן היועצת המשפטית, שתכליתה להשתית את הפעילות בתחום שירותי הדת על בסיס משפטי הולם ועל כללי מינהל תקין.
מן הראוי שמגמה זו תגבר ותתחזק.
בחוק נקבע כי "לא חודש הרכב המועצה עד המועד הקבוע בסעיף קטן (א), ימנה השר צוות בן שני חברים, מתאימים, שימלאו את התפקידים שאותם מוסמכת המועצה למלא לפי חוק זה (בסעיף זה - הממונים); לממונים יהיו כל הסמכויות והחובות של המועצה; לאחד מהם יעניק השר את סמכות ההכרעה; הממונים יכהנו עד לחידוש הרכב המועצה לפי סעיף קטן (א) או עד ביטולה".
בסעיף (ב4 ) לחוק נאמר ש"השר, באישור הממשלה, יקבע תנאי כשירות ופסלות למינוי הממוניםואת אופן אישור הכשירות או הפסלות של המועמדים למינוי האמור".
בהחלטת הממשלה 1825 מאפריל 2004 נקבעו תנאי כשירות ופסלות למינוי של ממונים על מועצות דתיות.
בין היתר נקבע בהחלטה שיהיו כשירים לשמש כממונים "בעלי השכלה או ניסיון ניהולי הנוגעים לעניין, הכל בהתחשב באפיוני המועצה הדתית בה הם אמורים לשמש".
לדעת משרד מבקר המדינה הגדרת כישורים זו היא עמומה, גמישה ורחבה ביותר ואין בה אמות מידה שלפיהן ניתן לבחור בין מועמדים.
כל עוד לא יבוטלו המועצות הדתיות, יש להגדיר בבירור את הכישורים הנדרשים מממונים כדי למנוע בחירת אנשים לא מתאימים.
ב-26 מועצות דתיות מינה השר ממונים במקום ראש מועצה וב-65 מועצות אין ראש מועצה ואין ממונה.
הביקורת העלתה ש-20 מ-52 הממונים ב-26 המועצות האמורות הם חברי הליכוד.
לדוגמה, שני הממונים במועצה הדתית ראש העין הם חברי הליכוד.
05 שהגישושני תושבי ראש העין ונציגה הרשמי של מפלגת "יהדות התורה" בראש העין במסגרת עתירתם לבג"ץ 11 נגד ראש הממשלה, מנהל שירותי הדת והממונים על המועצה הדתית נכתב שבמינוי של הממונה בעל סמכות ההכרעה היו מעורבים חבר הכנסת לשעבר .
)בניהו אהרון נגד רוה"מ מר אריאל שרון, (לא פורסם 214 דוח שנתי57ב .
עומרי שרון וסגן ראש עיריית רעננה חבר מרכז הלי כוד מר עוזי כהן.
לאחר מועד סיום הביקורת, בינואר 2006 , ביטל ממלא מקום ראש הממשלה את מינוי הממונה ולפיכך ניתן פסק דין שלפיו נמחקה העתירה.
בתשובתו של סגן היועצת המשפטית של משרד רה"מ מנובמבר 2005 נאמר כי בהתייעצות שהתקיימה אצל היועץ המשפטי לממשלה בעניין מינויי ם של חברי מרכז הליכוד לתפקידי ממונים, קבע היועץ המשפטי לממשלה שאין איסור גורף למנות חברי מרכז לכהונה זו, אלא שיש להקפיד כי לחבר מרכז המועמד לכהונת ממונה כישורים מובהקים למילוי התפקיד.
סגן היועצת המשפטית הוסיף שהשתייכותו של אדם לתנועה פוליטית כחבר מעולם לא הוגדרה כזיקה אישית או פוליטית לשר הממונה.
משרד מבקר המדינה מעיר, כי נוכח הגדרת הכישורים העמומה והרחבה אין משמעות ממשית לדרישה על הקפדה על "כישורים מובהקים למילוי התפקיד" וכי נוכח הנחייה זו ראוי שבעתיים להגדיר בבירור את הכישורים הנדרשים.
המספר הגדול של חבר י מפלגה אחת בקרב הממונים ביחד עם העדויות בדבר מעורבות ח"כ עומרי שרון, בנו של ראש הממשלה, השר הממנה, בהליכי המינוי מעוררים חשש שלא פעלו על פי שיקולים ענייניים בלבד וכי ניתנה העדפה לחברי הליכוד.
לפי ההלכה הפסוקה של בית המשפט העליון, מועמד לתפקיד או למשרה שיש לו זיקה פוליטית לשר הממנה חייב להיות בעל כישורים מיוחדים או כשירות מיוחדת אחרת כתנאי למינוי, נוסף על עמידה בדרישות הסף.
לדעת משרד מבקר המדינה, כל עוד לא יבוטלו המועצות הדתיות, יש להחיל עקרון זה גם על מועמדים לתפקיד ממונה במועצה דתית.
הטיפול בקבורת נפטרים יהודים מופקד בידיהן של חברות קדישא (להלן - ח"ק).
בישראל פועלות 517 ;ח"ק12 ,מהן מנוהלות בידי עמותות 61 ,פועלות במסגרת מועצות דתיות והשאר במסגרת רשויות מקומיות, מושבים וקיבוצים.
חוק שירותי הדת מסדיר את מתן שירותי הקבורה ליהודים.
בתקנות שירותי הדת היהודיים (חברות לענייני קבורה), התשכ"ז- 1966 , נקבע שחברה לענייני קבורה חייבת ברישיון מאת השר.
התקנות קו בעות את תנאי הרישיון, ובהם כי הח"ק תחתום על הסכם עם המוסד לביטוח לאומי.
ההסכם מסדיר את מתן שירותי הקבורה ואת דרכי תשלום דמי הקבורה לפי תקנות הביטוח הל אומי (דמי קבורה), התשל"ו- 1976 .
ברשות הארצית פועלת מחלקה לשירותי ק בורה שאחראית, בין היתר, למתן רישיונות לח"ק לעסוק בקבורה.
תפקידה העיקרי של המחלקה הוא פיקוח ובקרה על ח"ק ועל ניהול בתי העלמין שבידיהן.
לאחר שהממשלה הצהירה על כוונתה לפרק את משרד הדתות, הוקמו ארבע חברות קדישא בע"מ, ללא כוונת רווח ולתועלת הציבור, ובחודשים ינואר-אפריל 2004 הן נרשמו אצל רשם החברות.
הח"ק הוקמו ליד המועצות הדתיות אשדוד, קריית שמונה יהוד וכפר הרא"ה - עמק חפר.
ארבע המועצות הדתיות חתמו על חוזה התקשרות עם הח"ק.
על פי מסמכי ההתקשרות ותקנון הח"ק, תמורת התחייבותן של החברות לבצע את כל תפקידי המועצות הדתיות בקשר לקבורת נפטרים, העבירו להן המועצות הדתיות את כל נכסיהן והתחייבויותיהן הנוגעים לשירותי קבורה, לרבות זכויותיהן המוניציפליות בקרקע שמיועדת לקבורה.
משרד ראש הממשלה 215 .
:על פי הנספח לתקנוני הח"קביהוד 12 בעליהמניות הם יו"ר המועצה הדתית מר ז'קי וג'ימה, חמשת חברי המועצה הדתית של יהוד באותה עת, המזכיר, המזכירה ויו"ר ועד העובדים של המועצה; היו"ר החזיק גם ב-50% ממניות ההנהלה ואחד מחברי המועצה הדתית ב-25% .
מהן היו"ר מונה ליו"ר מועצת המנהלים של החברה; בכפר הרא"ה יו"ר המועצה מר יהושע טלר, אחד מרבני היישובים שהוא עובד המועצה ושניים מחברי המועצה הם בעלי מניות בחברה; בקריית שמונה מבין 15 בעלי המניות היו"ר הרב ניסים מלכה ושני בעלי מניות ההנהלה הם חברי המועצה הדתית לשעבר; באשדוד מבין 11 בעלי המניות היו"ר מר שלמה אליזרע וחמשת חברי המועצה הדתית לשעבר הם בעלי מניות ההנהלה.
בתחילת שנת 2004 , קודם הקמת ארבע הח"ק, ביקשו ארבעת ראשי המועצות הדתיות האמורות ממשרד רה"מ לתת להם אישור להקמת חברה קדישא.
מר מאיר שפיגלר, ששימש אז יועץ ראש הממשלה לענייני דתות, כתב לכל אחד מהם במהלך החודשים פברואר ומרס 2004 כי "מחלקת הקבורה במשרד ראה"מ מאשרת שאין כל מניעה להמציא רשיון קבורה לחברה קדישא שליד המועצה הדתית.
או לכל חברה אחרת, בכפוף לכך שבדירקטוריון החברה יהיו דירקטורים מטעם הציבור (מעבר למכהנים במועצ"ד.
) ושהחברה תמציא את כל האישורים/המסמכים המתבקשים לשם כך על פי דין ובכללם אישורי רשויות התכנון הרלוונטיות, ואישור המוסד לביטוח לאומי בליווי הסכם חתום על ידו עם חברתכם".
]של המשרד לענייני דתות[ המכתב חתום "מאיר שפיגלר, עו"ד המנהל הכללי לשעבר יועץ רה"מ מר מאיר שפיגלר כתב את מכתביו, שאיפשרו את הקמת החברות, בלא ששיתף בהחלטה את היועץ המשפטי של משרד רה"מ או את הסמנכ"לית לענייני המועצות הדתיות, שענייני הקבורה והח"ק הם בתחום אחריותה.
לדעת משרד מבקר המדינה, יועץ רה"מ פעל ללא סמכות.
משרד מבקר המדינה בדק את השתלשלות העניינים בנושא זה מאז שלח יועץ רה"מ את מכתביו למועצות הדתיות: (א) באפריל 2004 , מיד לאחר קבלת מכתבו של יועץ רה"מ, חתמו ארבע הח"ק על הסכמי התקשרות עם המוסד לביטוח לאומי.
המוסד לביטוח לאומי הסתמך על מכתביו של יועץ רה"מ למועצות הדתיות כשחתם על ההסכמים עם הח"ק.
בעקבות חתימת ההסכמים החל המוסד לביטוח לאומי להעביר את התשלומים עבור נפטרים לח"ק במקום למועצות הדתיות.
הביקורת העלתה שמאפריל 2004 עד סוף 2005 הועברו לארבע הח"ק כ-13 מיליון ש"ח: כפר הרא"ה - עמק חפר - כ-1 מיליון ש"ח; יהוד- כ-1.
3 מיליון ש"ח; קריית שמונה- כ-1.
1 ;מיליון ש"ח אשדוד - כ-9.
האמור לעיל מלמד שיושבי הראש של המועצות הדתיות האמורות וחברי המועצות עשו מחטף סמוך למועד פקיעת כהונתם והעבירו לגופים שבשליטתם את השליטה בשירותי הקבורה בתחום שיפוטן של המועצות.
הקמת הח"ק בדרך זו מעוררת חשש שמקימי הח"ק העדיפו את האינטרסים האישיים ש להם על האינטרסים הציבוריים.
בהיעדר מכרז לא הובטח שיינתנו לציבור שירותי הקבורה הטובים ביותר בעלות הנמוכה ביותר.
זאת ועוד, מאחר שפעילות הקבורה הועברה לחברות פרטיות שהוקמו כחברות לתועלת הציבור ולא כעמותות, אין עליהן פיקוח של רשם העמותות.
כשנודע למשרד רה"מ על המכתבים האמורים הודיע סגן היועצת המשפטית במאי 2004 ליועץ רה"מ כי לא היה מוסמך לכתוב מכתבים אלה משום שבעת כתיבתם לא כיהן עוד 216 דוח שנתי57ב .
כמנכ"ל משרד הדתות ולא נשא בתפקיד רשמי אחר בשירות המדינה.
סגן היועצת המשפטית הורה ליועץ רה"מ "להקפיא כל פעילות בעניין הקמת חברות קדישא ליד המועצות הדתיות ולהודיע על כך לאותם מקומות שכבר אושרו על ידו, וזאת עד לקיום בירור הן ביחס לסוגיה גופה והן ביחס לאופן ההתנהלות מול אותם גופים שקיבלו את האישור".
(ב) סגן היועצת המשפטית של משרד רה"מ כתב למנהל שירותי הדת בינואר 2005 , לאחר שחדל לכהן בתפקיד יועץ רה"מ: "1 .
04 כתבתי לך מבלי לנקוט בשלב זה עמדה לגופה של סוגיה, אבקש כי תקפיא כל פעילות בעניין שבנדון ותודיע זאת גם למקומות שכבר אושרו על ידך, וזאת עד לקיום בירור הן לסוגיה גופה והן ביחס לאופן ההתנהלות מול אותם גופים שאושרו על ידך.
נמסר לי כי הנחיה זו לא יושמה וכי4 חברות קדישא פועלות עדיין במתכונת זו למרות שבינתיים כבר הוברר לנו שההתקשרות עם אותן חברות לא נעשתה בהתאם לחוק חובת המכרזים ותקנותיו, וכן כי יש חשש שמקבלי ההחלטות בעניין זה פעלו כשהם מצויים במצב של ניגוד עניינים.
,אבקש להבהיר כי יש לחדול מפעילות בדרך זו ולהחזיר את המצב לקדמותו דהיינו להחזיר את ניהול חברות הקדישא קריית שמונה, יהוד, אשדוד וכפר הרא"ה - עמק חפר לידי המועצות הדתיות.
אנא ודא יישומה של הנחיה זו בתגובה על כך השיב מנהל שירותי הדת כי הורה לארבע המועצות להקפיא את פעילות הח"ק וכי לא ניתן לח"ק רישיון קבורה.
(ג) הבדיקה העלתה כי מנהל שירותי הדת כתב בפברואר 2005 לראש המועצה הדתית קריית שמונה כי יש לפעול ללא דיחוי להחזרת הח"ק לבעלותה המלאה של המועצה הדתית, ועד להשלמת החזרתה להימנע מקבלת כל החלטה שעלולה לפגוע באפשרות החזרתה.