HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
נמצא, שאין חלוקת אחריות בין פנ"צ ל"קו הפתוח" - לא בחוזרי המנכ"ל המסדירים את דרכי פעולתן של היחידות וסמכויותיהן, ולא בפועל.
אין ניתוב טלפוני של הפונים והמתלוננים לאחת היחידות האמורות לפי מהות הפנייה, ואין מנתבים את התלונות המגיעות בכתב לכתובת המתאימה.
הכפילות בעבודת היחידות הללו עלולה להקשות על ציבור הפונים והמתלוננים, ואינה מספקת פתרון מיטבי למצוקותיהם הקיומיות של התלמידים.
הטיפול בנפגעי בריונות מינית .
/חוזר ס 2 (א) קובע, כי מנהל בית הספר, הפסיכולוג החינוכי או היועץ יעניקו תמיכה קבועה ורצופה לתלמיד שנפגע מבריונות או מאלימות מינית, ואף יפנו אותו לקבלת טיפול.
בחוזר לא פורטו מקום הטיפול ולאן צריך להפנות את התלמיד הנפגע.
חוזר מנכ"ל התשס"ב/ 5 (א) מינואר 2002 קובע בעניין זה, כי "אפשר להפנות את התלמידים הנפגעים לקבלת עזרה למרכזי הסיוע למניעת תקיפה מינית.
ואפשר גם לשלב את המרכזים כחלק מההתערבות המערכתית הנערכת בבית הספר".
ממסמכים שהמציא המשרד למשרד מבקר המדינה עולה, כי למנהלי בתי ה ספר, ליועצים החינוכיים ולמורים, האמונים על ריכוז הטיפול בתלמידים נפגעי בריונות מינית, חסר ידע מקצועי בתחום זה.
הידע של בעלי תפקידים אלה בזיהוי ובאיתור תלמידים שנפגעו מינית הוא חלקי בלבד, ואין כמעט ידע על התערבות במצבי משבר בעת פגיעה.
בישראל פועלים עשרה מרכזי סיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית (להלן - מרכזי הסיוע).
מרכזי הסיוע עוסקים, בין היתר, במתן סיוע נפשי וליווי אישי לתלמידים בני 14 ומעלה, והם מפעילים שני קווי חירום במשך 24 שעות ביממה.
מרכזי הסיוע מקיימים סדנאות הסברה מקצועיות בבתי הספר, העוסקות בהתמודדות עם לחץ חברתי -קבוצתי לקיים מגע מיני, בהשפעות הרגשיות של תקיפה מינית על הנפגעות והנפגעים, ובחשיבות הפנייה לקבלת סיוע.
לפי דוח איגוד מרכזי הסיוע לשנת 2006 , פעמים רבות בעקבות הסדנאות פונים תלמידות ותלמידים למרכזים ומדווחים כי היו קרבנות לתקיפה מינית בילדותם או בהווה, שבוצעה בידי אדם מבוגר מהם או בידי בני גילם.
לטענת איגוד מרכזי הסיוע, מנהלי בתי הספר נרתעים מלקיים את סדנאות ההסברה במוסדותיהם.
בישיבה משותפת של ועדת החינוך, התרבות והספורט והוועדה לקידום מעמד האישה של הכנסת שהתקיימה ב- 19.
07 ,, טענה מנכ"לית האיגודכי הפער הגדול בין עמדת האיגוד לעמדת המשרד הוא בנכונות של המשרד "להמליץ לבתי הספר על הסדנאות שלנו ולהכניס אותן בצורה מערכתית ומסודרת".
נציגה אחרת של האיגוד אמרה בדיון, כי "התסכול שלי נגרם כי אני צריכה להתחנן לרכזות וליועצות שיכניסו אותנו לתוך בתי הספר".
שפ"י כתב למשרד מבקר המדינה, ש"פעילותם של ארגוני הסיוע מוצגת בפני התלמידים ותלמידים מופנים על ידי מורים ויועצים להיעזר בכל השירותים אותם מציעים ארגוני הסיוע לנפגעי תקיפה מינית.
המשרד מציע כאחת האפשרויות את הסדנאות, אך אינו מחייב ואינו חושב שיש לחייב את בתי הספר להכניס סדנאות של מרכזי הסיוע לתחומם.
לדעת משרד מבקר המדינה, ראוילבחון מיסוד של קשרי עבודה בין המשרד ובין מרכזי הסיוע, כדי להגדיל את הזמינות והנגישות של מרכזי הסיוע לתלמידות ולתלמידים שנפגעו מהטרדה ומבריונות מינית במסגרת המוסד החינוכי.
משנת 2002 מופעלת במערכת החינוך תכנית טיפולית לילדים שחוו פגיעה מינית בידי תלמידים אחרים בבית הספר; במסגרת זו מטופלים גם בני משפחות הנפגעים.
התכנית היא פרי שיתוף פעולה בין משרדי החינוך, הרווחה והבריאות, המוסד לביטוח לאומי וכמה עמותות (להלן - המיזם המשותף) 78 .
עד שנת 2007 הוכשרו במסגרת המיזם כ -450 פסיכולוגים חינוכיים לטפל בתלמידים קורבנות פגיעה מינית ב-15 רשויות מקומיות.
ועדת היגוי ארצית עוקבת אחר פעילות המיזם המשותף.
במשרד לא נמצאו מסמכים המעידים על התקשרות חוזית בין השותפים השונים למיזם.
כמו כן, מימון חלקו של המשרד במיזם המשותף אינו כלול בבסיס התקציב.
משנת 2003 ואילך אישרה מנכ"לית המשרד לשעבר, ח"כ רונית תירוש, להעביר לצורך זה כחצי מיליון ש"ח בכל שנה; סכום זה אינו כלול בתקנה תקציבית אלא מוקצה אד -הוק.
בפרוטוקול ישיבת ועדת ההקצבות של המשרד מנובמבר 2006 נקבע, כי "לקראת שנת 2007 יש לפתוח תקנה תקציבית לשם טיפול בפגיעה מינית".
לא נקבעה התקנה לפי הוראות התכ"מ 79 , הקצבות לרשויות מקומיות טעונות פרסום פומבי של הקריטריונים לקבלתן ושל דרך חלוקתן.
הפרסום נועד ליצור שקיפות של תהליכים על פי כללי מינהל תקין.
במרס 2006 מסר שפ"י את הקריטריונים שקבע לאישור הלשכה המשפטית במשרד, אך הם אושרו לפרסום רק בשנת 2007 .
בשנים 2005 ו- 2006 לא ניצלו מרכזי הטיפול ברשויות המקומיות את מלוא התקציבים שהוקצו להם.
לבקשת שפ"י אישר המשרד גרירת עודפי תקציב בסך 200,000 ש"ח משנת 2005 לשנת 2006 , ועודפים בסך 170,000 ש"ח משנת 2006 לשנת 2007 , כדי להבטיח רצף טיפולי ולמנוע פגיעה בתלמידים שהחלו לקבל טיפול.
ואולם בכמה רשויות לא הושלמו כל הטיפולים בטענה של חוסר תקציב.
באותן רשויות היה פער בין החשבונות שהוגשו למשרד בגין הוצאות הטיפול לבין הדיווחים על שעות הטיפול בפועל, ובמשרד אין רישום של מספר התלמידים שהטיפול בהם הושעה או בוטל.
הזכאות לקבלת טיפול פסיכולוגי במיזם המשותף, לפי מסמך הקריטריונים, מותנית בין היתר באלה: הפגיעה המינית התרחשה בין תלמידים במסגרת חינוכית; הפגיעה המינית אינה פגיעה מתמשכת; הערכות שההתערבות הט יפולית תהיה בעלת טווח קצר (כ -15 פגישות שבועיות בשנת לימודים).
מקרים חריגים שבהם נדרש טיפול נוסף יובאו לדיון חוזר לצורך אישור הארכת ההתערבות עד ל-30 .
מפגשים המיזם המשותף מספק מסגרת טיפולית רק לתלמידים שמצבם עונה לקריטריונים המפורטים לעיל.
ואולם, המשרד לא פיתח אמצעי טיפול לכלל התלמידים שנפגעו .
78 ,שדמי, אלגריסי ונוישם, 135.
תקנון כספים ומשק 750 דוח שנתי58ב .
יוצא אפוא, שדווקא לתלמידים שנפגעו קשות בעת שהותם במוסד החינוכי וזקוקים לטיפול ארוך טווח, אין מענה טיפולי במערכת החינוך.
חוזר ס/2 (א) קובע, כי "נוסף לטיפול המשמעתי בתלמיד הפוגע יש לדאוג שהוא יקבל טיפול מקצועי להפסקת התנהגותו המינית הפוגעת.
לגבי תלמידים עד גיל 12 - אם אין הסכמה של הורי הילד לקבלת טיפול אפשר לחייבם לעשות כן באמצעות פקיד הסעד.
" לדעת מומחים, אלימות מינית בקרב ילדים שאינה מטופלת כראוי, הופכת לדפוס התנהגותי, ואולם טיפול נכון מאפשר לתוקפים לאמץ דפוסי התנהגות נורמטיביים ומונע קורבנות עתידיים.
בשנת 2005 הגישה ועדה בין-משרדית - שחבריה היו נציגים של משרדי החינוך, הרווחה, הבריאות ושל המשטרה - לוועדה לזכויות הילד בכנסת תכנית -אב כוללת לטיפול בילדים פוגעים מינית מתחת לגיל האחריות הפלילית (להלן - תכנית האב).
תכנית האב נועדה לטפל ב-700 .
ילדים בשנה, בכמה מרכזים שייקבעו ברחבי הארץ.
תכנית זו לא יצאה לפועל בדיון שהתקיים בהנהלת המשרד ביוני 2006 צוין שההתמודדות עם תלמידים פוגעים מינית מתחת לגיל 12 הוא נושא "פרוץ, כאוב, שאין לו מענה טיפולי מתאים.
מד ובר בתלמידים שחלקם עלולים כבר בגיל צעיר לפתח התנהגות מינית כפייתית פוגעת.
נכון להיום יש מיעוט גורמים שיודעים להעניק את הטיפול המתאים".
בתשובת שפ"י למשרד מבקר המדינה נאמר כי "הנושא של טיפול בפוגעים מינית הוא נושא לא מוסדר במדינת ישראל.
מעצם טבעו הוא שייך לטיפול של משרד הרווחה".
בהיעדר טיפול ממלכתי הקימה עמותת עלם80 בשנת 2001 מרכז למניעה ולטיפול באלימות מינית בקרב ילדים, בראשות ד"ר טליה אתגר (להלן - המרכז).
המרכז פועל בליווי אגף שפ"י אך האגף אינו מתקצב את פעילותו.
המרכז מבצע הערכת מסוכנות, אבחון, טיפול, ייע וץ והכוונה לילדים ולמתבגרים; ייעוץ הכוונה והדרכה לאנשי מקצוע, למוסדות ולשירותים; וכן מקיים קורסי הכשרה, הרצאות וימי עיון.
המרכז הפעיל גם קו טלפוני למתן תמיכה וייעוץ אנונימי, המאפשר לאנשי מקצוע ולציבור הרחב לבחון בדיסקרטיות התנהגויות מיניות חריגות אצל ילדים .
לפי דוח עמותת עלם לשנת 2006 , במהלך השנים 2001 -2006 טופלו במרכז 2,051 פונים בני5-17 .
בשנת 2006 בוצעו232 הערכות מסוכנות וטיפולים, והתקבלו250 .
פניות בקו הטלפוני הביקורת העלתה, כי הטיפול בתלמידים שפוגעים מינית באחרים, ובפרט תלמידים מתחת לגיל האחריות הפלילית הוא מקרי וחלקי; לאנשי המקצוע במערכת החינוך חסרה הכשרה בסיסית לטיפול בפוגעים, וכן חסרים במערכת מטפלים מיומנים.
80 העמותה לנוער במצבי סיכון(ע"ר).
מעשי הצקה והטרדה פיזית, חברתית ומינית של תלמידים חזקים בתלמידים חלשים מהם (בריונות) הפכו לתופעה רווחת במערכת החינוך.
תופעת הבריונות אינה מאפשרת למידה בטוחה, פוגעת בהישגי התלמידים ומהווה סכנה להתפתחותם התקינה.
עצם קיומה מאפשר את התפרצותם של אירועי אלימות חמורים, המאיימים על שלומם של הבאים בשערי מוסדות החינוך - תלמידים ומורים כאחד.
שיעורי הבריונות והאלימות בבתי הספר בישראל גבוהים מאלה שבמערכות חינוך אחרות בעולם.
חובת הרשויות להתמודד בהצלחה עם תופעה זו נקבעה בחוק ובהלכה הפסוקה, והיא נובעת מזכויות התלמידים להגנה, לטיפוח ולחינוך.
ועדות מומחים ואישי ציבור שדנו בנושא הכינו דוחות עתירי המלצות מעשיות, שחלק נכבד מהן לא יושמו.
תכניות מערכתיות שהמשרד החליט להפעיל לא בוצעו.
עד היום אין במשרד החינוך גוף שמופקד בלעדית על הובלת הטיפול בעניין בהיבט רב-תחומי - משפטי, מינהלי, ארגוני, פדגוגי ופסיכולוגי.
השירות הפסיכולוגי - ייעוצי (שפ"י), שמרכז את המאבק באלימות נוסף על טיפול בעניינים רבים אחרים, כורע תחת הנטל.
למרות שהמשרד השקיע משאבים בהקמת מערך ניטור הכולל סקרים, שאלונים ארציים ואבחונים מקומיים, עדיין אין להנהלת המשרד תמונה שלמה של היקף תופעת הבריונות.
מהמידע שיחידות המטה מקבלות מהציבור לא מופק בסיס נתונים.
המשרד אינו מוודא שמנהלי בתי הספר ממלאים את חובות הדיווח הסטטוטוריות והמינהליות המוטלות עליהם, ואינו מפיק מהדיווחים נתונים על שכיחות אירועי האלימות במוסדות החינוך.
אין חלוקת אחריות ברורה בין הפיקוח במחוזות המשרד ובין מחלקות החינוך ברשויות המקומיות.
אכיפת נוהלי המשרד והדרכת בתי הספר אינם נעשים כיאות.
למנהלים ו למורים אין ידע מקצועי למניעת בריונות ולטיפול באירועי אלימות.
הכשרתם המקצועית אינה מחייבת הקניית ידע בתחום האמור.
נוהלי המשרד בנוגע לסמכויות אנשי הצוות החינוכי לאכוף על התלמידים כללי משמעת במוסדות החינוך ולהגיב ב"מצבי התנהגות מסכנת", הם נהלים לקויים.
חוק זכויות התלמיד אינו מיושם כהלכה, והמורים רואים בדרך היישום של הוראותיו קריאת תיגר על מעמדם ועל אמצעי הגנתם.
בנסיבות אלה התלמידות והתלמידים בבתי הספר בישראל חשופים יום יום לפגיעות פיזיות ומיניות בין כותלי בית הספר בלי שיש להם "כתובת" לפנות אליה לשם קבלת עזרה.
אנשי הצוות החינוכי נרתעים על פי רוב מהתערבות בפגיעות של תלמידים בתלמידים הואיל והם חוששים לשלומם.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד החינוך לפרסם נוהל כולל וממצה בענייני משמעת ואקלים בית -ספרי בחוזר מנכ"ל חדש.
במסגרת זו עליו להבהיר ולעדכן את הנהלים הרלוונטיים בהתאם להוראות הדין; לקבוע סמכויות ענישה ברורות למנהלים ולמורים; ולהגדיר חד -משמעית את התנאים להתערבות לשם הגנה על תלמיד שהותקף ולצורך הגנה עצמית.
כמו כן, על המשרד להכשיר את פרחי ההוראה ואת הצוותים במוסדות החינוך כיצד לפעול להפסקת אירועי אלימות.
על המשרד ל יזום הקמת מאגר נתונים בשיתוף המשרד לביטחון הפנים ומשרד הרווחה, שבו ירוכז המידע המדווח - על פי חוק ונוהל - למשטרה, לפקידי הסעד ולמחוזות המשרד.
ראוי שהמשרד ישתמש במדדי יעילות בית -ספרית (המיצ"ב) 752 דוח שנתי58ב .
שברשותו לצורך מיפוי בתי הספר, לפיקוח על התכניות המופעלות במוסדות החינוך ולמעקב אחר יישום מדיניותו.
על המשרד לקבוע קריטריונים מחייבים לאישור תכניות התערבות חיצוניות במוסדות חינוך, ולעשות מחקרי הערכה על התכניות שהכין, באופן שיאפשר לו להמליץ למנהלי המוסדות וליועצים החינוכיים על התערבויות מתאימות ויעילות.
בהיעדר תקציב להפעלת תכנית "אקלים חינוכי מיטבי" (אח"מ) במערכת החינוך כולה, ראוי שהמשרד ישתף פעולה עם גורמי חוץ, לרבות עמותות וגופים פרטיים, ויוודא שבכל מוסד חינוכי, ובפרט בגני הילדים, תופעל תכנית מתאימה למניעת בריונות.
התערבות חיצונית מאושרת תותנה בעמידה בתנאים שיקבע המשרד , בפיקוח שוטף על דרך הפעלת התכנית ובביצוע מחקר הערכה על תוצאותיה.
על המשרד לאגד את תכניות המניעה המאושרות ברשימת תכניות מומלצות שתישלח לכל מוסדות החינוך ותעודכן מדי שנה בשנה.
נדרשת התערבות טיפולית -מערכתית נמרצת ומקיפה בתלמידים בעלי הפרעות התנהגות, שאינם מ ופנים למוסדות החינוך המיוחד.
המשרד נדרש לבחון את האפשרות לחייב תלמידים אלה לקבל טיפול, כתנאי לשילובם במוסדות החינוך הרגילים.
יש לפעול ללא דיחוי ליישום תכנית האב לטיפול בתלמידים מתחת לגיל האחריות הפלילית שפוגעים מינית.
על המשרד לספק את צורכי התלמידים שנפגעו מבריונות מינית, ולהדק את שיתוף הפעולה עם הגופים המקצועיים המתמחים בכך.
בעשור האחרון התקיימה פעילות ענפה לצמצום אירועי האלימות ולהטבת האקלים החינוכי בבתי הספר.
המאבק שניהל המשרד בתופעת הבריונות לא עמד במבחן התוצאה.
יש התולים זאת בהיות מערכת החינוך בבואה של החברה הישראלית, המשקפת את נגע האלימות שפשה בה.
ואולם החוק המחייב כל הורה להפקיד את ילדו במשמורת המוסד החינוכי, מטיל על הרשויות חובה בלתי מסויגת לוודא שגן הילדים ובית הספר יהיו מעין אי מוגן.
לרבים מהעולים לישראל תארים אקדמאיים שקיבלו באוניברסיטאות בארצות מוצאם.
גם בין תושבי הארץ יש כאלה שרכשו את השכלתם האקדמית באוניברסיטאות בחו"ל או בשלוחות של מוסדות אקדמיים, שהוקמו בישראל.
בעלי תעודות אלה זקוקים שהתואר שלהם יוכר גם בארץ, בין היתר על מנת שיוכלו להשתלב בעבודה ההולמת את הכישורים המקצועיים שרכשו.
לתואר האקדמי יש כמובן השלכות כלכליות וגם חברתיות.
בשנים האחרונות נזקקים בממוצע 7,000 איש בשנה להערכת התואר שרכשו בחו"ל ולשקילתו מול תואר מק ביל שמעניקים המוסדות להשכלה גבוהה בישראל.
בשנת 1973 הקים משרד החינוך (להלן- המשרד) את "הגף להערכת תארים אקדמיים מחו"ל" (להלן - הגף).
תפקיד הגף הוא להעריך תעודות, דיפלומות ותארים שהוענקו על ידי מוסדות אקדמיים בחו"ל, בהשוואה לתעודות דיפלומות ותארים שנות נים מוסדות אקדמיים במדינת ישראל לצורך דירוג ושכר.
בהמשך הורחבה עבודת הגף גם לשקילת תואר הניתן למי 882 דוח שנתי58ב .
שלומד בישראל בשלוחה 1 של מוסד אקדמי מחו"ל, וכן לשקילת תואר שנעשה ב"למידה מרחוק"2 (להלן- הערכת תואר או שקילת תואר).
סמכות הגף לשקול תארים אקדמאיים מחו"ל נקבעה בהסכמי העבודה הקיבוציים החלים במגזר הציבורי, והיא נועדה להקל על עולים חדשים בקליטתם בעבודה במגזר הממשלתי והציבורי.
הגף הוקם ביוזמה משותפת של המשרד ושל משרד הקליטה ועל דעת משרדי ממשלה אחרים הנוגעים בדבר ונציבות שירות המדינה (להלן - נש"ם), הסוכנות היהודית, המוסדות להשכלה גבוהה וגופים ציבוריים אחרים.
במשך הזמן הורחבה עבודת הגף, וכיום היא כוללת שקילת תארים גם לישראלים שרכשו השכלה בחו"ל או בשלוחות בישראל של מוסדות אקדמיים בחו"ל, ושקילת תארים גם לעובדי המגזר הפרטי.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה, מנובמבר 2007 , כתב משרד המשפטים, ש"ככל הידוע לנו עבודת הגף לא הורחבה עד כה, באופן פורמלי, למגזר הפרטי, ואף אם בפועל מוענקים שירותים במישרין או בעקיפין גם למגזר הפרטי, לא ידוע לנו על החלטת גורמים מוסמכים על הרחבת פעולתו לכלל הציבור, ניראה כי אין זו אלא תוצאה של מתן שירות לעובדי המגזר הציבורי או מי שיכול ויבקשו להיות עובדי המגזר הציבורי".
הגף שוקל את התארים על פי אמנות בין-לאומיות וכללים בין -לאומיים הנהוגים בנושא זה, וכן על פי הדין הנוהג בישראל, לרבות חוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח- 1958 , (להלן- חוק המל"ג).
ההוראות להסמיך את הגף לשקול תארים של עובדי מדינה מופיעות גם בהוראות תקנון שירות המדינה (להלן - התקשי"ר).
על פי כללים שקבעה ועדה בין -משרדית שמינה משרד האוצר, ובראשה עמד הממונה על השכר במשרד האוצר דאז, מר יובל רכלבסקי (להלן - ועדת רכלבסקי), אין בשקילת התואר בידי הגף כדי לשמש מתן רישוי לעסוק במקצוע כלשהו, ולא משום הכרה להמשך לימודים במוסד להשכלה גבוהה, אלא היא נועדה לאפשר לבעלי תעודות מחו"ל לקבל שכר ההולם את השכלתם.
על פי נתוני מינהל תקשוב ומערכות מידע במשרד, בשנת 2006 הוגשו לגף כ- 6,800 בקשות לשקילת תואר.
כ -58% מהבקשות נוגעים ל שקילת תואר ראשון, כ -36% נוגעים לתואר שני, והיתר (6% .
) נוגעים לשקילת תואר שלישי 3.
הגף פועל באגף א' לקשרי חוץ ואונסק"ו במשרד (להלן- אגף א'), ותקציב הגף נכלל בתקציב אגף א'.
בשנת 2005 הסתכמו הוצאות הגף בכ- 792,000 ש"ח; בשנת 2006 - בכ- 1.
6 מיליון ש"ח; ובשנת 2007 מתוכננות הוצאות הגף להסתכם בכ-2.
מיליון ש"ח תקן הגף מונה עובד אחד - מנהל הגף.
בינואר 2007 'לא היה התקן מאויש, ומנהל אגף א שימש גם בתפקיד ממלא מקום מנהל הגף.
בהערכת תארים טיפלו במועד האמור תשעה רכזים בשמונה משרות, והם הועסקו על פי חוזה העסקה מיוחד למשר ה בלתי צמיתה.
שישה מהרכזים עבדו במטה הגף בירושלים ושלושה עבדו במחוזות המשרד.
בביצוע משימות חולפות מעסיק הגף חברות חיצוניות.
במועד האמור הועסקו בגף שלושה עובדי קבלן.
בחודשים פברואר -ספטמבר 2007 בדק משרד מבקר המדינה את עבודת הגף במטה המשרד, במחוז תל אביב ו המרכז ובלשכה המשפטית של המשרד.
בדיקות השלמה נעשו בנש"ם, במשרד המשפטים ובמשרד האוצר.
1 שלוחה- זרוע של מוסד להשכלה גבוהה מחו"ל, המוכר בארצו בתור מוסד המוסמך להעניק תואר אקדמי, ובידיה רישיון בר תוקף מהמועצה להשכלה גבוהה, המאשר לה לפעול בישראל.
2 למידה מרחוק DISTANCE LEARNING ) - DL )- שיטת לימוד המבוססת על העברת תוכני לימוד שלא על ידי מפגש ישיר ובלתי אמצעי בין המרצה, המנחה והמתרגל ובין התלמיד.
מיקומו של הגף בין משרדי הממשלה .
היות ולדעת המשרד שקילת התואר דורשת התמחות שלא בהכרח מאפיינת את ליבת העבודה שלו, כגון הכרת מוסדות להשכלה גבוהה בעולם וידיעת שפות, והיות ש להערכת הנהלת המשרד עבודת הגף אינה עולה בקנה אחד עם תפקידי המשרד, ניסה המשרד להוציא את הסמכות לשקילת התארים מתחום אחריותו.
בין היתר הציע המשרד, לא אחת, להעבירה לידי המועצה להשכלה גבוהה (להלן - מל"ג) או למשרד ממשלתי אחר.
02 ,החליטה הממשלה 3 " ,בין היתר להעביר עד ליום 31.
02 את פעילות הגף או ליחידה ממשלתית שיקבעו שרת החינוך ]אחר[ להערכת תארים ממשרד החינוך למשרד ושר האוצר".
הממשלה סייגה את החלטתה בכך ש"יישום ההחלטה הנ"ל כפוף לבדיקה משפטית".
היועצת המשפטית של המשרד, עו"ד דורית מורג, הסבירה, בדצמבר 2007, למשרד מבקר המדינה שהמשרד "לא היה אמור לפעול לקיומה של בדיקה משפטית.
משרד המשפטים הוא שדרש כי תתקיים בדיקה משפטית, ואף פעל לקידומה".
לדבריה, משרד המשפטים אף פנה בעניין למשרד האוצר, אולם "לא ידוע על תגובה כלשהי של משרד האוצר.
או פעולה נוספת של משרד המשפטים לקידום הבדיקה המשפטית מטעמו".
בתשובתו של המשנה לממונה על השכר ועל הסכמי עבודה במשרד האוצר, מר יוסי כהן, למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2007 נאמר, כי "נערכו דיונים רבים בהם השתתפו גם יועצים משפטיים ונמצא כי לא יהיה זה נכון להעביר את הגף לשקילת תארים אקדמיים ממשרד החינוך למשרד ממשלתי אחר.
עם זאת היה מוסכם על כל הצדדים כי יש לחזק ולהרחיב את הגף על ידי הוספת עובדים קבועים ותקציב מתאים".
גם אגף התקציבים במשרד האוצר השיב באותו מועד שנעשתה בדיקה של מכלול הנושאים הקשורים לעניין, בשיתוף משרדי החינוך והמשפטים ונש"ם.
מממצאי הביקורת עולה, שדיונים אלה לא הבשילו לכדי מסמך מסכם הכולל חוות דעת משפטית וחלופות שונות למיקומו המתאים של הגף; שר החינוך ושר האוצר לא החליטו באיזה משרד או יחידה ממשלתית ימוקם הגף, אף שהחלטת הממשלה הטילה עליהם להכריע בסוגיה זו.
ביוני 2006 כתב מנכ"ל המשרד דאז, מר שמואל אבואב, לנציב שירות המדינה, עו"ד שמואל הולנדר, בעניין פעילות הגף במשרד.
בין היתר הוא כתב כי "מאחר שפעילות היחידה הינה רוחבית, הנוגעת הן לנציבות שירות המדינה והן למשרד האוצר ]הגף[- הממונה על השכר - אין אנו מוצאים הצדקה לכך שנושא זה ימשיך להיות מופעל מתוך משרד החינוך.
לדבר יש נגיעה לכל האזרחים במדינה ולא רק לעובדי המדינה.
ומן הראוי שיחידה ממשלתית הנותנת שירות לכלל עובדי המדינה, וכן לאזרחיה, תטפל בנושא ותהיה אחראית עליו".
המנכ"ל הוסיף ש"מורכבות העבודה כמצוין לעיל, עם כוח האדם הקיים (שלדעתנו הוא חסר), מצב בלתי אפשרי להמשך עבודה והתוצאה הבלתי נמנעת ממצב זה תביא בסופו של ]ת[יוצר דבר לקריסת המערכת.
אנו חוזרים ודורשים יישום החלטת הממשלה מתאריך 30.
או ליחידה ממשלתית אחרת, שאם לא כן, לא ]אחר[ בדבר העברת פעילות היחידה למשרד נוכל לקחת אחריות לתוצאות שינבעו מקריסת העבודה והפעילות ביחידה".
המשנה לנציב השיב למנכ"ל באותו חודש, כי סוגיית מיקומה של היחידה כבר עלתה לדיון פעמים מספר בעבר, והמסקנה הייתה כי לא יהיה זה נכון להעביר אותה ממשרד החינוך למשרד ממשלתי אחר: "לדעתנו, פרט למיקום היחידה במשרדכם, קיימת חלופה אחת נוספת והיא לשכנע את מל"ג ליטול על עצמה תפקידי היחידה".
בתשובתה של המל"ג למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2007 היא מסרה ש"ההצעה להעברת הסמכות בנושא לתחום אחריותה של המועצה להשכלה גבוהה אינה עולה בקנה אחד עם אופייה ועם סמכויותיה מכוח החוק, הן ב מישור של הבדיקות הפרטניות, להבדיל מבדיקות מוסדיות - אותן מבצעות המועצה והוות"ת (הוועדה לתקצוב ולתכנון של המל"ג) מכוח החוק והחלטות הממשלה והן במישור תחולת סמכויותיה של המועצה מבחינה טריטוריאלית.
נוכח נימוקים אלה, אין מקום להעברת תחום האחריות בנושא שבנדון למועצה להשכלה גבוהה".
יוצא אפוא שבעניין העברת הגף הגיע הנושא למבוי סתום; מצד אחד, נש "ם הבהיר למשרד שהחלופה היחידה למיקום היחידה היא לשכנע את מל"ג ליטול על עצמה תפקידיה, אך מצד שני מל"ג מתנגדת ליישום החלופה.
עד מועד סיום הביקורת, ספטמבר 2007 , לא חל שינוי במצב, והגף ממשיך לפעול במשרד.
עבודת הגף הוסדרה באוגדן נהלים והוראות מאפריל 2002 (להלן- הנוהל), ובו שלושה פרקים מרכזיים: נוהל הגשת הבקשה לשקילת התואר (להלן - הבקשה); נוהל הטיפול בבקשה; ונוהל העבודה במטה הגף.
בטבלה שלהלן מוצגים נתוני מינהל תקשוב ומערכות מידע במשרד על מספר הבקשות שהוגשו לגף בשנים 2003 -2006 : .
6,761 2006 יצוין, שהגף עדיין מטפל גם בחלק מכ- 8,000 בקשות לשקילת תואר של בוגרי אוניברסיטת לטביה.
תארים אלה ניתנו בידי נציגות אוניברסיטת לטביה, שפעלה בישראל מאז שנת 1996 .
בנובמבר 1999 נאסר על נציגות אוניברסיטת לטביה לרשום סטודנטים חדשים, בעקבות חשדות שחלק מהתארים הושגו במרמה.
במרס 2003 החליטו בנש"ם ובאגף לשכר והסכמי עבודה במשרד האוצר שלא להעניק אישורי שקילות לאיש מבוגרי הנציגות של אוניברסיטת לטביה ולשלול חלק מאישורי השקילות שכבר הוענקו לבוגריה.
לאחר הליך משפטי ארוך, נערך הגף בספטמבר 2007 לשלילת אישורי השקילות שניתנו בעב ר לבוגרים של נציגות אוניברסיטת לטביה ושל שלוחות אחרות, שהוכח שתוארם הושג שלא כדין.
פעילות המשרד נעשית בארבעה ממחוזות המשרד.
תהליך שקילת התואר מתחיל במחוזות המשרד, שבהם מגישים את הבקשה ואת המסמכים הנלווים לה.
עבודת הגף במחוזות היא טכנית בעיקרה: המסמכים נבדקים במחוז, ואם נמצא שהם חסרים או שהם אינם עונים על הדרישות וההנחיות, מתבקש הפונה להשלים את המידע.
לאחר מכן מעביר המחוז את תיק משרד החינוך 885 .
הבקשה למטה הגף בירושלים.
עובדי המטה דנים בבקשה עד לקבלת החלטה ומשיבים לפונה אם בקשתו אושרה או נדחתה.
בתור בסיס לעבודת הגף משמ שים הכללים להערכת תארים אקדמיים מחו"ל שנקבעו עבור הגף (ראו להלן).
בבדיקה של המוסדות האקדמיים מסתמכים עובדי הגף על מדריך בין- לאומי של מוסדות להשכלה גבוהה 4 שמוציא לאור ארגון החינוך והמדע של האומות המאוחדות - אונסק"ו ( UNESCO )- ועל רשימות אחרות של מוסדות להש כלה גבוהה, כגון "המדריך להשכלה גבוהה של ארה"ב".
במקור, שקילת תארים התייחסה לתארים שהתקבלו ממוסדות להשכלה גבוהה בחו"ל בעניין התארים האלה נקבע בנוהלי הגף שתנאי הכרחי לשקילות התואר הוא שהמוסד להשכלה שהעניק את התואר נתון בפיקוח אקדמי ומדעי מטעם הרשויות המוסמכות בארצו.
במשך השנים התפתחה בארץ מגמה של לימוד בשלוחות של מוסדות להשכלה גבוהה מחו"ל, ואף של למידה מרחוק.
בשנת 1998 הוסמכה מל"ג על פי תיקון לחוק המל"ג להחיל סמכות פיקוח מוגבלת באמצעות הענקת רישיון לשלוחות הזרות בארץ עבור כל הפעולות הלימודיות הנעשות כאן ל קראת הענקת תואר אקדמי.
ההסמכה נועדה להבטיח זהות בין התואר שנלמד בארץ ובין התואר שנלמד במוסד האם בחו"ל.
אמנת ליסבון 5 קובעת שבקשות להערכת תארים יטופלו בזמן סביר.
על פי הנוהל של המשרד, ההליך מהגשת הבקשה לשקילת תואר ועד קבלת החלטה ומתן מענה לפונה, יימשך 30 יום.
ממסמכי הגף ומקריאת תלונות שהוגשו למשרד ולנציבות תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה - ורובן נמצאו מוצדקות - עולה ששקילת תואר נמשכת בממוצע כחצי שנה.
לדוגמה, בתלונה שהוגשה לשרת החינוך כתבה בוגרת תואר ראשון משלוחה זרה בארץ שבמאי 2005 היא הגישה בקשה לשקילת תואר והגף השיב לה כי הטיפול בבקשתה יימשך שישה חודשים לפחות.
המשרד התקשר כמה פעמים עם חברות ייעוץ כדי לבדוק את עבודת הגף.
בדוחות מאוקטובר 2001 ומדצמבר 2003 , שהכינה חברה א' (להלן - חברת הייעוץ), עלה שמשך הטיפול בבקשה נמשך עד חצי שנה בממוצע.
יועץ ארגוני אחר (להלן - היועץ הארגוני) העלה בדוח שהגיש לגף בספטמבר 2007 שהבעיה הבסיסית של הגף היא הזמן שחולף ממועד הגשת בקשה ועד מועד האישור או הדחייה שלה.
בתשובת המשרד מנובמבר 2007 נאמר כי במהלך שנת 2007 חל שיפור ניכר באיכות השירות הניתן לציבור הפונים בכלל, ובכל הנוגע לצמצום זמן ההמתנה בפרט.
לדברי המשרד, בתחילה משך ההמתנה לתשובה נמשך שלושה חודשים, ובהמשך צומצם עוד יותר, כך שהוא עמד בנובמבר 2007 .
4 International Handbook of Universities 5 אמנת ליסבון בדבר הכרה בתארי השכלה גבוהה באזור האירופי - LISBON RECOGNITION CONVENTION .
עליה חתומה גם ישראל 886 דוח שנתי58ב .
תשובת הגף אינה עולה בקנה אחד עם הדוח שהגיש היועץ הארגוני למשרד בספטמבר 2007 .
המשרד לא צירף לתשובתו מסמכים המוכיחים אתהטענה בדבר הקיצור הניכר של ההמתנה.
בדיקת משרד מבקר המדינה במחוז תל אביב והמרכז העלתה, שהעיכוב בטיפול בבקשות הפונים התחיל כבר במחוז.
עיכוב זה משפיע על הבירור וההערכה במטה, מאחר שעובדי המטה אינם מתחילים לטפל בבקשה עד שהתיק שנפתח במחוז, ובו התואר והמסמכים האחרים, מגיע למטה.
למשרד הגיעו תלונות רבות על טיב השירות במחוזות, כך עולה גם מהתלונה, שנשלחה לשרת החינוך ולמבקר המדינה בינואר 2006 .
בעניין תלונה זו כתבה ממלאת מקום של מנהל אגף א' ליועץ השר, בין היתר: "כוח האדם משתי עובדות [ במחוז זה צומצם לאחרונה פי שניים , דבר הגורם להגברת הלחץ ]לאחת והעומס על כל הנוגעים בדבר, הן על פקידת הקבלה במחוז והן על ציבור מגישי הבקשות".
בישיבה שהתקיימה ב- 31.
06 אצל הממונה על השכר והסכמי העבודה במשרד האוצר, מר אלי כהן, עלה שלהחלטות הגף בעניין שקילת תארים יש השלכות כספיות בהיקף של מיליארד י שקלים מאוצר המדינה, בגין תוספת השכר שמקבלים עובדי המגזר הציבורי שבקשתם אושרה.
למרות זאת אין הגף מקבל מספיק תשומות ומשאבים, וכך נפגעת יעילות פעולתו.
בישיבה האמורה אמר מנכ"ל המשרד דאז, מר שמואל אבואב, כי עבודת הגף אינה עולה בקנה אחד עם תפקידי המשרד, וכי סדרי העדיפויות של המשרד מקשים עליו להקצות משאבים לנושא.
המנכ"ל ביקש שמשרד האוצר יקציב עוד תקנים זמניים ומשאבים אחרים לנושא זה כדי לצמצם את התור למתן אישור שקילות התואר.
לאחר הדיון הוקצו לגף שני תקנים, ותקן ללשכה המשפטית, לטיפול במקרים של בוגרי תארים שהורשעו בדין או שקיבלו אישור על סמך מצג כוזב.
בדוחות שהגישו למשרד התריעו, הן חברת הייעוץ והן היועץ הארגוני, על כפילות בין העבודה במחוזות ובין העבודה במטה.
כבר בשנת 2001 כתבה חברת הייעוץ שחלק מהעבודה שהייתה אמורה להיעשות במחוזות נעשית במטה.
בשנת 2003 חזרה חבר ת הייעוץ והצביעה על כפילות, בציינה כי המטה מבצע בדיקות מלאות של מה שכבר נבדק במחוזות.
בדוח שהגיש היועץ הארגוני בשנת 2007 הוא הציע שהטיפול בפניות הרגילות ייעשה כולו במחוזות, ורק פניות מורכבות יותר יופנו למטה.
להערכת היועץ, יישום המלצתו יביא לקיצור משך הטיפול בבקשות הרגילות, ובמקרים מסוימים יהיה אפשר לקבל את האישור כבר ביום הגשת הבקשה.
היועץ הארגוני הצביע גם על שינויים הכרחיים שלדעתו יש להכניס בעבודת הגף כדי להביא לידי שיפור בתפקודו, וביניהם: "יש לקיים דיון ממצה עם הנהלת המשרד בכל הקשור להכרה בחשיבות הגף והשפעתו הרחבה על אלפי אקדמיים בהשתלבותם בשוק התעסוקה".
בתשובתו מנובמבר 2007 , למשרד מבקר המדינה, הסביר המשרד שבשלושת המחוזות- תל אביב והמרכז, חיפה והצפון ובאר שבע והדרום - מועסקים שלושה עובדים בשתי משרות.
לדברי המשרד, מצב זה מונע את יישום המלצותיו של היועץ האר גוני בנושא הפרדת הסמכויות בין המחוזות למטה, מאחר שנוצרות בעיות במקרה שהעובד במחוז נעדר מהעבודה.
מופסקת כליל וציבור הפונים מתבקש להגיע למטה הגף ]במחוז[ לדברי הגף "עבודת הגף בו או למחוזות אחרים".
עוד מסר המשרד כי לעובדי המחוז אין זמן פנוי לעבודה הנוספת הדורשת מיומנות רבה, ריכוז מרבי ושימוש בחומרים הנמצאים בידי הגף במטה.