HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
בדיון שקיימה ועדת אקוטק באפריל 2006 ציין בא כוח המפעל בתביעת אקוטק כי ה ספק טוען שהוא אינו מחויב לשפות את המפעל בשום סכום בנוגע לתביעה (בעניין זה ראו להלן).
בדיון הוחלט להמשיך בהליך הגישור עם אקוטק ולעדכן את הצעת הסמנכ"לים בהתאם להכנסות בפועל ממערכת ה-EIL .
לא נמצא כי הצעת הסמנכ"לים מיולי 2005 עודכנה כאמור, ולמותר לציין כי הצע ה מעודכנת אף לא הוצגה לדירקטוריון של המפעל ביוני 2007 לפני שהוא אישר (ראו להלן) את הסכם הגישור עם אקוטק.
כמו כן הועלה שוועדת אקוטק לא ביקשה שהמפעל ימציא לה את ההתכתבויות עם הספק בעניין השיפוי וחוות דעת משפטית נוכח עמדתו האמורה של הספק.
ביוני 2006 שלח המגשר למזכיר המפעל ולוועדת אקוטק מסמך ובו פירט את הצעתו ליישוב המחלוקת בתביעה כדלהלן: "א) בהסכמת אקוטק, התביעה שהוגשה על ידי אקוטק נגד מפעל הפיס ויתר הנתבעים תידחה, על בסיס ההסכם שיושג בין אקוטק לבין מפעל הפיס; ב) מפעל הפיס יקבל מאקוטק זכות שימוש בלעדית ובלתי -מוגבלת בזמן, המאפשרת למפעל הפיס לנהוג מנהג בעלות בישראל, הן בפטנט הרשום והן בבקשה לפטנט [31] , או יקבל את זכות הבעלות, ובין הצדדים יחתם הסכם שיבטיח את מפעל הפיס מפני תביעה עתידית מצד אקוטק; ג) מפעל הפיס ישלם לאקוטק סכום של 4.
2 מליון דולר (בתוספת מע"מ) בתוך 30 .
"יום מיום דחיית התביעה ומתן תוקף להסכם על ידי בית המשפט במכתבו הסביר המגשר מדוע לדעתו הצעתו האמורה ליישוב המחלוקת היא הצעה סבירה והוגנת, כדלהלן: (א) אם אקוטק תזכה בתביעה שהגישה, בית המשפט יכול לאסור על המפעל להשתמש במכונות האלקטרוניות ולחייב אותו לשלם פיצויים בגין הפרת הפטנט הרשום.
המגשר ציין: "לא אקבל על עצמי להעריך עד כמה אפשרות זאת ממשית.
עם זאת, נראה לי כי לא יהיה זה נכון להתעלם מאפשרות זאת או להניח כי אין סיכוי שאקוטק תזכה בתביעה באופן מלא או באופן חלקי.
השלכות של זכיה כזאת, אם תתרחש, עשויות להיות, מן הבחינה של מפעל הפיס, קשות".
(ב) סעיף 183 לחוק הפטנטים, התשכ"ז- 1967 ,, קובע בין היתר כי בית משפט בבואו לפסוק פיצויים בגין הפרת פטנט, רשאי להביא בחשבון את הרווחים שהמפר הפיק ממעשה ההפרה ואת דמי התמלוגים הסבירים שהמפר חייב היה בתשלומם אילו ניתן לו רישיון לנצל את הפטנט ובהיקף שבו נעשתה ההפרה.
בית המשפט רשאי לחייב את הנתבע לתת דין וחשבון על היקף ההפרה, והוא רשאי גם לפסוק פיצויים באמצעות אומדן.
אם הפרת הפטנט נעשתה לאחר שבעל הפטנט הזהיר את המפר, רשאי בית המשפט לחייב את המפר גם בתשלום פיצוי עונשין עד כדי כפל סכום הפיצויים.
המגשר ציין: "נראה לי כי אם אמנם בית המשפט יקבע שמפעל הפיס הפר את הפטנט (וכאמור, אין אני מביע דעה באשר לסיכוי שבית .
31 בקשה לרישום פטנט לגבי "מכונת מזל הנשלטת מרחוק" שהגישו באוגוסט 2003 מר גדות וגב' גואטה לרשם הפטנטים.
המשפט אכן יקבע כך, וייתכן כי הסיכוי אינו גדול, ואולי אף קטן), סכום הפיצויים שמפעל הפיס עלול להתחייב בו, עשוי להיות גדול פי כמה מן הסכום שמוצע לצורך הסדר מוסכם בין מפעל הפיס לבין אקוטק".
(ג) גם אם בית המשפט ידחה את התביעה של אקוטק, ההתדיינות עשויה להימשך שנים וההוצאות הכספיות (כגון שכר טרחה של עורכי דין ושל מומחים) עשויות להיות גבוהות.
חוסר הוודאות שישרור במהלך ההתדיינות לגבי תוצאותיה עלול להכביד על המפעל ולהגבילו ועקב כך לגרום לו נזקים כלכליים.
(ד) "מפעל הפיס הציע לאקוטק (בחודש פברואר 2005 ) תשלום בסכום של4.
2 מליון דולר (בתוספת מע"מ) בתמורה לזכות שימוש בפטנט הרשום (לתקופה של עשר שנים - לטענת אקוטק).
סכום זה נראה בשעתו למפעל הפיס כסכום סביר בנסיבות העניין.
הצעתי נוקבת באותו סכום (על אף הזמן שחלף מאז) תמורת זכות לשימוש בלעדי ובלתי-מוגבל בזמן בישראל, שתאפשר למפעל הפיס לנהוג מנהג בעלים, או תמורת זכות בעלות, וזאת הן בפטנט הרשום והן בבקשה לפטנט".
(ה) "כאשר מפעל הפיס הציע לשלם לאקוטק סכום של 4.
2 מליון דולר, סכום זה היה מבוסס על הערכה כללית של המצב ועל הרצון להימנע מהתדיינות בבית המשפט.
כיום, לאחר שקיימים נתונים על ההכנסות של מפעל הפיס מהפעלת המכונות, אפשר לומר כי לסכום זה יש בסיס סביר גם בהערכה כלכלית ומשפטית המתבססת על נתונים אלה".
(ו) הסדר בין המפעל לאקוטק יאפשר למפעל להרחיב מיד את פעילותו ולהגדיל את הכנסותיו.
המפעל יוכל לרכוש ולהפעיל מכונות נוספות, להנהיג משחקי הימורים באינטרנט וגם להשתמש בבקשה לפטנט כדי להרחיב ולגוון את משחקי ההימורים שהוא מפעיל.
(ז) "יש יסוד להניח כי חברת מול טי-מדיה, שמפעל הפיס הגיש נגדה לבית המשפט הודעת צד שלישי, תהיה מוכנה לשאת בחלק מן התשלום שישולם על ידי מפעל הפיס לאקוטק לצורך הסדר מוסכם".
לא נמצא כי הצעת המפעל מפברואר 2005 ,, שאליה התייחס המגשר ולפיה המפעל ישלם לאקוטק 4.
2 מיליון דולר בעד הפטנט, תועדה במסמך כלשהו של המפעל.
כמו כן לא נמצא כי המפעל הכין תחשיבים שביססו את ההצעה האמורה.
בינואר 2009 כתב מזכיר המפעל למשרד מבקר המדינה כי במהלך המשא ומתן עם אקוטק הועלו מטעם אקוטק והמפעל הצעות שונות בנושא לצורכי משא ומתן; "מדובר בהצעות שהיו על בסיס הערכות גסות בלבד שכן המו"מ היה בתחילתו".
לדעת משרד מבקר המדינה, על הוועדה הייתה מוטלת החובה לתעד את ההצעות הכספיות השונות ככל שהועלו על ידי הצדדים בישיבותיה ולציין את הבסיס להן32 .
בישיבה שקיימה ועדת אקוטק בנובמבר 2006 בהשתתפות המגשר ויו"ר הדירקטוריון, דווח על מצב המשא ומתן עם אקוטק ועל הצעתו של הספק לשפות את המפעל ב- 500,000 דולר (לצורך השתתפות בתשלום לאקוטק).
המגשר הציג לוועדה את הצעתו האמורה לעיל, ולפיה המפעל ישלם לאקוטק 4.
2 מיליון דולר במסגרת הגישור, וציין כי הוא מתבסס על נתוני הכנסות ממערכת EIL שהמציא לו המפעל.
בישיבה טען יו"ר המפעל שלא ידע כי בתחילת המשא ומתן עם אקוטק (בפברואר 2005 ) ניתנה לה הצעה לתשלום4.
2 מיליון דולר, אך אחד הדירקטורים שהיה חבר בוועדה וכן מזכיר המפעל ציינו בתגובה כי באותו מועד אכן ניתנה לחברה הצעה כזאת.
בסיום הישיבה החליטה הוועדה להמתין להשלמת התאמת .
32 'בעניין זה ראו להלן, עמ 1755.
הבדיקה הכלכלית של נתוני המכירות בפועל של מכונות מערכת ה -EIL ולקבלת עמדת משרד האוצר לגבי בקשת המפעל לקיום הגרלות חיש-גד באינטרנט.
נמצא כי נתוני המכירות בפועל של מכונות ה -EIL לא הומצאו לוועדת אקוטק בכתב בהתאם לבקשתה בישיבה האמורה לעיל.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המפעל היה להגיש את הצעת הפשרה שהציע לחברה בתחילת המשא ומתן עמה, לאחר קבלת אישור הדירקטוריון, על בסיס תחשיבים מפורטים, ותוך תיעוד מלא של התהליך.
בישיבת דירקטוריון שהתקיימה ביוני 2007 שב והציג המגשר את הצעתו האמורה להסדר עם אקוטק.
המגשר ציין כי ה הצעה של ועדת אקוטק בפברואר 2005 הייתה לשלם4.
2 מיליון דולר במזומן תמורת הפטנט, ואקוטק דחתה את ההצעה.
יו"ר הדירקטוריון דאז, מר שמעון כצנלסון, טען בישיבה זו כי הצעת המגשר בסך 4.
2 מיליון דולר לא נדונה בדירקטוריון המפעל ולמותר לציין כי לא קיבלה את אישורו.
המגשר השיב כי "ועדת אקוטק, שמונתה כדי לנהל את המו"מ, הציעה את ההצעה הזאת בשם מפעל הפיס.
אני מציע למפעל הפיס לקבל את .
גם על יסוד שיקולים צרים של מפעל הפיס.
וגם, לי נדמה, על יסוד ]ההצעה[ שיקולים ציבוריים, בהתחשב בזה שמדובר בגוף ציבורי".
המגשר הוסיף כי האפשרות שהמפעל יוכל להיכנס (לאחר הסכם עם אקוטק) לתחום האינטרנט והטלפון הסלולרי בשנת 2011 או לאחר מכן, גם לה יש משמעות כספית, אף שההיתר33 שקיבל המפעל, המסדיר את פעילותו עד שנת 2011 , אינו מאפשר לו להשתמש באינטרנט.
יו"ר דירקטוריון המפעל ציין בישיבה כי לפני שקנה המפעל את המכונות מהספק הוא דיווח לו על דבר התביעה ואמר שלא יקנה ממנו את המכונות אם יש עליהן פטנט רשום בישראל.
בא כוח המפעל בתביעת אקוטק שב וציין בעניין זה כי הספק כופר באחריותו בנושא אף שהוא חתום על "הסכמים לשיפוי"; מזכיר המפעל ציין בישיבה שהספק הציע כאמור להשת תף בסך של חצי מיליון דולר מהתשלום לאקוטק.
המגשר ציין בישיבה "לי היה ברור, ברור לי גם היום, שאני לא אעלה הצעה שלפי דעתי לא עומדת במבחן ציבורי.
יחד עם זאת, העובדה היא.
שגדעון גדות היה יו"ר וכו', העובדה היא שלא שנויה במחלוקת, שיש לו את הפטנט הרשום עד 2020, זאת עובדה; שיש תביעה משפטית על העניין הזה- זאת עובדה; שאתה לא יכול לבטל את התביעה הזאת בלי לומר מה הסיכוי שהיא תזכה; שיש בקשה לשלם חצי מיליון דולר, משמע ]ן[.
מוכ]הספק[נוספת לפטנט שתלויה ועומדת; ש מוכן לקנות אותו.
]שהוא[ ]סיכון[ חושב שיש כאן]הוא[ גםהשכל הישר, האינטרס הכלכלי וטובת הציבור של מפעל הפיס מצדיקים את ההסדר הזה.
התדיינות זה פיתרון קל, לא מוצדק משום בחינה שהיא.
ואני גם לא יודע אם בית-המשפט יקבל את הפיתרון הזה אם יבואו אליו".
בא כוח המפעל בתביעת אקוטק ציין בישיבה כי מבדיקתו עולה שאין הוכחות שמדובר בהמצאה ששייכת למפעל הפיס.
ההמצאה הוגשה לרישום בשנת 2000 , כאשר מר גדות כיהן כיו"ר דירקטוריון המפעל עד לשנת 1996 .
לגבי הספק אמר בא כוח המפעל בתביעת אקוטק שהוא מוכן לשלם חצי מיליון דולר כדי "לגדר את הסיכון ולדעת שבזה תתמצה האחריות שלהם".
לאחר שהוא ישלם סכום זה לא יהיה אפשר לחזור ולתבוע ממנו השתתפות ביתר התשלום בסך 3.
מיליון דולר להערכתו, "קניית הסיכון הזה מבחינה חוקית, מבחינת דיני הפטנטים, היא קניית .
33 מפעל הפיס פועל כאמור על פי היתרלעריכת הגרלות שנתן לו משרד האוצר ושתוקפו מוארך מדי פעם בפעם.
סיכון נבונה, היא קניית סיכון שמונעת הוצאות משפטיות והיא מראש חוסכת את האיסורים בהנחה והמפעל לא יזכה.
ההערכות שאני נתתי, התבקשתי לתת לגבי סיכויי התביעה של המפעל, הערכתי שסיכויי הזכייה של המפעל הם מעל 50% לזכות בהליך.
יחד עם זאת, למרות שהערכתי שהסיכויים לא לזכות הם בין20% ל-30% .
", אמרתי שבמידה של הפסד אנחנו מדברים על חשיפה בהיקף גבוה מאד 1768 דוח שנתי61ב .
אחד הדירקטורים שאל בדיון אם המפעל יכול להסכים להצעת המגשר לשלם 4.
2 מיליון דולר לאקוטק, אך לא לקבל חצי מיליון דולר מהספק אלא לפתוח בהליכי תביעה נגדו מכיוון שהוא מכר למפעל את המכונות אף שידע על הטענה שיש בהפעלת המכונות משום הפרת פטנט.
בא כוח המפעל בתביעת אקוטק השיב שהדבר אפשרי אך הוא לא ממליץ לעשות זאת, שכן אם המפעל ישלם עבור רכישת פטנט לא כדאי לו, רק כדי לקבל שיפוי מהספק, לפעול כנגד הפטנט שהוא רוכש.
דירקטור אחר (מר רביב סובול, סגן הממונה על התקציבים במשרד האוצר דאז) העיר שהוא לא מבין מדוע על המפעל לשלם 3.
7 מיליון דולר ולוותר כמעט על כל זכות השיפוי מהספק; הוא הציע להתנות את קבלתה של הצעת הפשרה שהציע המגשר בכך שהספק ישלם למפעל שיפוי בסכום גדול יותר.
בסיום הדיון החליט הדירקטוריון לקבל את הצעת הפשרה שהעלה פרופ' זמיר (תשלום של 4.
2 מיליון דולר בתוך 30 יום והשתתפות של הספק בסך של 0.
5 מיליון דולר), בהסכמת כל הדירקטורים שהשתתפו בישיבה, להוציא אחד שהתנגד להחלטה (מר רביב סובול).
הועלה כי הנהלת המפעל לא הציגה לדירקטוריון גם במועד זה תחשיב בדבר ביסוס הסכום שהוצע לשלם לאקוטק במסגרת הסכם הגישור, ועל פי פרוטוקול הישיבה, איש מחברי הדירקטוריון לא עמד על הצורך בהצגת תשתית נתונים הולמת לפני קבלת ההחלטה בנושא.
משרד מבקר המדינה העלה כי יו"ר הדירקטוריון, המנכ"ל או מזכיר המפעל לא הציגו לדירקטוריון, בדיון שקיים ביוני 2007 ,או במועד אחר חוות דעת משפטית מקיפה ומפורטת בדבר הסיכויים של המפעל לקבל שיפוי מלא מהספק, נוכח התחייבויותיו בהסכם ההתקשרות, אם אכן יתברר שהמכונות שנרכשו ממנו מפֵרות פטנט רשום של אקוטק.
לפני הדירקטוריון אף לא הוצגו כאמור התכתבויות בנושא עם הספק וכל השיקולים שלפיהם החליטה הנהלת המפעל לקבל את הצעת הספק לתשלום של חצי מיליון דולר בלבד.
בידי המפעל הייתה, כאמור, התחייבות חוזית של הספק לשיפוי מלא ולהתגוננות מפני כל תביעה שתוגש כנגד המפעל.
אף על פי כן החליט הדירקטוריון לקבל שיפוי חלקי ביותר מהספק.
זוהי החלטה משמעותית המשקפת ויתור על מימוש זכות חוזית ברורה.
החלטת הדירקטוריון בעניין זה הייתה צריכה להיות מושתתת על חוות דעת משפטית מקיפה ומפורטת הכוללת ניתוח של דרכי פעולה חלופיות וחיווי עמדה באשר לסיכויים והסיכונים בקשר לכל חלופה.
בא כוח הספק כתב באוקטובר 2010 למשרד מבקר המדינה בשם מרשו כי על פי ההסכם שנחתם בין הספק למפעל נשמרה לספק הזכות לנהל בעצמו את ההגנה בכל תביעה הכפופה להסדר השיפוי.
נוכח הערכת הספק את "סיכויי ההצלחה של התביעה העיקרית ושל תביעת השיפוי בהודעה לצד ג'"[34] , עמדתו הייתה שהסכום המרבי שראוי לשלם בפשרה בתיק הוא 0.
לטענת בא כוח הספק, לו היה מרשו נדרש לשלם סכום גבוה יותר, הוא היה מסרב ועומד על מימוש זכותו לנהל בעצמו את ההגנה בתביעת אקוטק.
34 בא כוח הספק כתב שלדעת מרשו סיכויי ההצלחה של תביעה לשיפוי נגדו "רחוקים מוודאיים".
בא כוח המפעל בתביעת אקוטק ציין בתשובתו מספטמבר 2010 למשרד מבקר המדינה, בין היתר, כי "זוהי טעות להניח רק בשל העובדה שלטובת מפעל הפיס , היה המפעל צריך לפע]הספק[ עמדו התחייבויות שונות בהסכם מולול 'לממש את של ]התחייבויותיו[] ', במקום לחתור לפשרה ]הספקולקניית הסיכון משיקולים כלכליים כפי שנעשה בפועל.
הפשרה השיגה את אלה: 1 ) מניעת סיכון שייצא צו מניעה בתום ההליך המשפטי המביא להשבתת מערכת ה -EIL .
2 ) מניעת הפסדי רווח 1770 דוח שנתי61ב .
(שעמדו באותה עת על 100,000 ,000 ש"ח לכל שנה) במקרה של הוצאת צו מניעה המשבית את השימוש במערכת ה-EIL .
3 ) רכישת פטנט הנוגע לאינטרנט במסגרת הפשרה - וע"י כך סלילת הדרך להתרחבות עתידית גם לתחום זה.
4 ) לא יהיה בר ביצוע למרות קיומו של סעיף ]הספק[מניעת הסיכון ששיפוי כספי מ שיפוי בחוזה (כגון במקרה של פש"ר/פירוק החברה או מכל סיבה בלתי צפויה אחרת).
5 ) מניעת הסיכון (גם אם נמוך) לכך שבית המשפט יקבל במלואה או בשיפוי כלפי מפעל הפיס".
]הוא חייב[ שאין]הספק[ בחלקה את טענת עוד כתב בא כוח המפעל בתביעת אקוטק כי "אפילו היתה מובאת חוות דעת בדבר סיכו ]הספק[י טוב לקבלת שיפוי מ , מפעל הפיס היה מעונין בביטול כליל של החשיפה המשפטית, ולא בקבלת שיפוי למקרה שחשיפה זו תתממש עקב המשך ]הספק[ ניהול ההליך בידי.
שהרי שיפוי אינו מבטל את החשיפה המשפטית, אלא נועד לפצות כמיטב האפשר על חשיפה משפטית שכזו".
בא כוח המפעל הסביר שגם אילו התקבלה חוות דעת משפטית נוספת המעניקה סיכוי גבוה לכך שהמפעל יקבל בבוא היום שיפוי מלא מהספק, היא לא הייתה מונעת את הצורך בניהול הליכים משפטיים לאורך שנים עם הספק שהיו כרוכים בהוצאות משפטיות.
לדבריו, "ניהול ההליכים היה גורם לקרע חמור בין המפעל לב ין הספק והמתחזק של המערכת.
מצליח ]היה הספק[ לא]שלו[ מי יתקע לידינו שבמסגרת טענות ההגנה לתקוף בהצלחה את תוקפם של הפטנטים שמפעל הפיס רכש מאקוטק ?
הנזק מביטולם של פטנטים אלה, היה מוביל לאובדן הבלעדיות בישראל בתחומים שמפעל הפיס ביקש להשיג ברכישת הפטנטים, נזק העולה על פי כמה על התועלת שבשיפוי?
המגשר כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאוגוסט 2010 , בין היתר: "ראיתי בבית המשפט לקבלת שיפוי ]הספק[ טעם בעמדת מפעל הפיס שלא לתבוע את מלא".
מפעל הפיס כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאוקטובר 2010 ]הספק["ש הינו ספק אסטרטגי מן המעלה הראשונה של מפעל הפיס, אשר מחזיק גם בכל קודי המקור של תוכנות המשחקים, ושיתוף הפעולה בינו לבין מפעל הפיס הינו ]ספק[קריטי במלוא מובן המילה.
בכל מקרה של 'מלחמה' בין מפעל הפיס ל הפעלת המערכות היתה עלולה להנזק בצורה קשה ביותר והמדובר היה בנזק כספי בסכומי עתק של מפעל הפיס.
בנסיבות העניין, קבלת תוספת של 500,000$ נוספים באמצעות חילוט הערבות או המשך ההליך המשפטי אינם אלא מתכונת לאסון עסקי בתפעול מערכות ה-EIL והנזק שהיה נגרם מכך עולה פי עשרת מונים לעומת השיפור בסכום השיפוי".
משרד מבקר המדינה מעיר כי השיקולים שפורטו בתשובות המפעל ובא כוחו בתביעת אקוטק לא הוצגו לדירקטוריון על ידי הנהלת המפעל לפני שאישר את הסכם הגישור, וכי גם לא הוצגו לפניו ההתכתבויות עם הספק בנושא ואף חוות דעת בדבר הסיכוי להשיג שיפוי מהספק כאמור.
מכיוון שהשיפוי שהמפעל אמור היה לקב ל מהספק היה חלק מהצעת הפשרה שהדירקטוריון התבקש לאשר, הייתה חשיבות רבה להצגת חוות דעת לפני הדירקטורים בדבר הסיכוי לקבל שיפוי כדי שיוכלו להביאה במניין שיקוליהם בבואם לקבל החלטה בנושא.
הועלה שבמהלך ישיבת הדירקטוריון מיוני 2007 , שבה אושרה כאמור ההצעה שהעלה המגשר בעניין תביעת אקוטק, לא ציינו יו"ר הדירקטוריון, המנכ"ל או המזכיר שבמסגרת התביעה המקבילה (התביעה נגד גג"ג) מתקיימים הליכים מתקדמים לחתימה על הסכם פשרה ולפיו יחזירו מר מפעל הפיס 1771 .
גדות וגב' גואטה רק חלק מהסכומים שנקבעו בפסק הדין בעניינם ובפריסה לתקופה ארוכה, בין היתר נוכח טענה לגבי מצבם האישי והכלכלי.
מזכיר המפעל כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאוקטובר 2010 : "לא לא היה בטיפולי כלל וכלל".
]התביעה נגד גג"ג[ שותפתי, לא דווחתי, הנושא 1772 דוח שנתי61ב .
לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שהמזכיר הוא נושא משרה בכיר במפעל (וכן עורך דין בהכשרתו) וחלה עליו חובת זהירות כלפי המפעל 35 , ומכיוון שמדובר בתביעה בנושא רגיש שמעורבים בה בכירים לשעבר במפעל, ומאחר שהמזכיר היה מודע לקיומה של התביעה נגד גג"ג - היה עליו לברר את כל הפרטים בעניין תביעה זו והשפעות תביעת אקוטק עליה, ולדווח על ממצאיו לדירקטוריון ולכל יתר ה גורמים המעורבים בתביעה נגד גג"ג, ובראשם היועמ"ש לממשלה ופרקליטות המדינה.
כאמור, בפרוטוקול ישיבת ועדת אקוטק מפברואר 2005 לא צוינה כלל הצעת הוועדה לאקוטק לקבל תשלום של 4.
2 מיליון דולר תמורת מחיקת תביעתה והעברת זכויותיה על הפטנט למפעל, אף שמהודעות חלק מחברי הוועדה עולה כי הצעה כזו אכן ניתנה.
במפעל כאמור גם לא נמצא מסמך שלפיו הוצע והוחלט על תשלום סכום זה.
כללי מינהל תקין מחייבים רישום של פרוטוקולים בישיבות של גופים ציבוריים, בייחוד בדיונים שבהם מתקבלות החלטות בעלות השפעה ניהולית או כלכלית ניכרת36.
ככל שהעני ין חשוב ורגיש יותר, רמת הפירוט הנדרשת בפרוטוקולים גבוהה יותר.
בפסק דין של בית המשפט העליון הדגיש השופט אהרן ברק את חשיבות רישום פרוטוקולים המשקפים את הנאמר בישיבה37 : "הפרוטוקול הוא כלי לשיקוף המציאות.
הוא חייב לה יות אמיתי.
אם האמת היא מרה, חייב הפרוטוקול לשקף (באופן מלא או מתומצת) אמת מרה זו".
בדוחות רבים של משרד מבקר המדינה הוזכרה חשיבות רישום ראוי של פרוטוקולים על ידי גופים ציבוריים נוכח כללי מינהל תקין.
בדוחות הודגש שעל הפרוטוקול לשקף באופן מלא את עיקרי הדברים הנאמרים בדיונים ואת שיקולי הגופים השונים בהחלטותיהם38 .
,הועלה כי תיעוד פעולותיה של ועדת אקוטק לקה בחסר ולא כלל מידע בעיקר כספי, אשר היה מהותי לצורך קבלת החלטותיה.
על ועדת אקוטק היה לתעד את ישיבותיה על פי כל הנדרש כמפורט לעיל ובכלל זאת היה עליה כאמור לציין בפרוטוקול את ההצעות הכספיות שהוצגו לבעלי אקוטק ולצרף לפרוטוקול את התחשיב הכלכלי העומד בבסיסן.
אי -ביצוען של הפעולות האמורות מעלה חשש לגבי נאותות תפקודה של ועדה זו.
מזכיר המפעל ומנכ"ל המפעל כתבו בתשובתם מינואר ומפברואר 2011 למשרד מבקר המדינה כי המפעל נמנע מת יעוד כדי שלא "יסנדל" את עצמו, לכשייאלץ .
35 על פי סעיפים252 ו-253 לחוק החברות, התשנ"ט- 1999 (להלן- חוק החברות).
36 על פי סעיף111 לחוק החברות על ועדת דירקטוריון לערוך ולשמור פרוטוקולים של ישיבותיה.
37 בג"צ 990/92 מורדוב נ' עירית תל-אביב-יפו, פ"ד מז( 1 )474 ,478.
38 ,לדוגמה, ראו מבקר המדינהדוח שנתי 58ב ( 2008 ), בפרק "מינוי מנכ"לים למשרדי הממשלה ונושאי משרות אחרות שאיושן טעון אישור הממשלה", עמ' 145 , ובפרק "אשרא - החברה הישראלית לביטוח יצוא בע"מ", עמ' 185 ; דוח שנתי57ב ( 2007 ,) 'בפרק "היבטים בפעולות מפעל הפיס", עמ 897 ; דוח שנתי 56ב ( 2006 ), בפרק "איגוד הכדורסל בישראל", עמ' 837.
לגלותמסמכים הנוגעים למשא ומתן עם אקוטק, לרבות הצעות פשרה, במסגרת צו גילוי מסמכים בהליך משפטי.
משרד מבקר המדינה דוחה טענה זו מכול וכול.
היא אינה סבירה, אינה מתיישבת עם ההלכה הפסוקה של בית המשפט בעניינים אלה ואינה עולה בקנה אחד עם חובות גוף כמו המפעל לתעד פעולות מהסוג הנדון ולדווח עליהן לדירקטוריון.
באוקטובר 2007 נחתם בין אקוטק ובעליה ובין המפעל הסכם הגישור, ובאותו החודש קיבל ההסכם תוקף של פסק דין.
לפי ההסכם, התביעה שהגישה אקוטק נגד המפעל תבוטל; הפטנט הרשום והזכויו ת על ההמצאה יועברו למפעל, והוא יהפוך לבעל הזכויות הבלעדיות על הפטנט וכן על בקשה לרישום פטנט נוסף שהגישה אקוטק בישראל; המפעל ישלם לאקוטק סך של 4.
2 מיליון דולר39 בתוך 30 יום מיום סיום התביעה ומתן תוקף של פסק דין להסכם.
מתוך הסכום הכולל ישולם סך של 2.
52 מיליון דולר לגדות ולגואטה באופן שווה בגין הזכויות על ההמצאה, וסכום של 1.
68 מיליון דולר ישולם לאקוטק בגין הזכויות על הפטנט הרשום.
עוד נקבע כי הספק ישא בחצי מיליון דולר מהסכום שישולם במסגרת הסכם הגישור.
 הממצאים שהועלו בפרק זה מצביעים על ליקויים מהותיים בהליכיהטיפול וקבלת ההחלטות של המפעל בנוגע לתביעת אקוטק.
בעניין זה יש לעמוד על שני ממצאים עיקריים שפורטו בפרק זה: התברר כי מהלך מרכזי ומהותי - העברת הצעת פשרה בדבר תשלום פיצוי בסך 4.
2 מיליון דולר לחברת אקוטק בפברואר 2005 - התבצע בלא שקיים במפעל תיעוד המפרט את הלי כי הבחינה, הניתוח וההערכה הנוגעים לביצוע מהלך זה.
המפעל לא הכין תחשיבים שביססו את ההצעה.
הצעה זו אף הועברה לאקוטק בלא שנמסר לפני כן דיווח בעניין לדירקטוריון ובלא שזה אישר את ביצוע הפעולה.
לדעת משרד מבקר המדינה, טיפול המפעל בעניין זה במתכונת האמורה היה לקוי.
בידי המפעל הייתה התחייבות חוזית של הספק לשיפוי מלא ולהתגוננות כלפי כל תביעה שתוגש כנגד המפעל.
המפעל הסכים לקבל שיפוי חלקי ומצומצם בלא שנמצא תיעוד המצביע על כך שנבחנו באופן ממשי מכלול ההיבטים המשפטיים, הכספיים והמקצועיים בנושא ושהם הוצגו בצירוף חוות דעת משפטית מקיפה ומפורטת בפני הדירקטוריון.
הפחתת תנאי פרישה של בכירים לשעבר .
בשנים 1981 -1996 אישרו מוסדות מפעל הפיס לשלושה בכירים לשעבר תנאי שכר ופרישה שכללו הטבות חריגות.
יצוין כי הסכמי השכר ותנאי הפרישה של שלושת הבכירים התקבלו כדין על ידי כל הגורמים במפ על המוסמכים לאשרם, ובכללם היועצים המשפטיים של המפעל דאז, ועל פי כל דיני החברות החלים על המפעל.
להלן פרטים על שלושת הבכירים ועל תנאי הפרישה שנקבעו להם: (א) מר גדעון גדות : במרס 1981 מינה שר האוצר דאז את מר גדעון גדות לתפקיד יו"ר דירקטוריון מפעל הפיס.
גדות פרש מתפקידו במאי 1996 כשהוא בן .
הסכומים הנקובים כאן אינם כוללים מע"ם מפעל הפיס 1775 .
בשנים 1984 -1992 כיהן גדות גם כחבר כנסת ובשל כך בתקופה זו לא קיבל שכר מהמפעל.
(ב) גב' רחל גואטה: בשנת 1981 , סמוך לאחר מינויו של מר גדות ליו"ר הדירקטוריון, התקבלה גב' רחל גואטה לעבודה במפעל כמזכירתו ומנהלת לשכתו של מ ר גדות.
באפריל 1987 מונתה גב' גואטה למזכירת המפעל ולאחר מכן שימשה סמנכ"לית המפעל.
במאי 1996 , לבקשתה, פרשה גב' גואטה מהמפעל כשהיא בת 39 .
שנים (ג) מר אליצור גורן: ביולי 1975 נבחר מר אליצור גורן לסמנכ"ל המפעל.
בשנת 1978 הוא התמנה למנכ"ל המפעל, ובאוקטובר 1994 פרש מעבודתו כשהוא בן 65 .
להלן בטבלה פירוט הסכומים ששילם המפעל למר גדות, מר גורן וגב' גואטה (להלן גם - שלושת הבכירים) עם פרישתם מעבודתם במפעל, ותנאי הפנסיה שנקבעו להם (בש"ח): .
1,345,433 157,888 313,028 874,517 מר גדות .
1,285,164 220,650 456,991 607,523 'גב .
1,524,325 312,318 238,970 973,037 מר גורן 2.
ביולי 1996 , בעקבות פרסום דוח מבקר המדינה משנת 199440 ,שבמסגרתו בין היתר, העיר מבקר המדינה כי תשלומי הפרישה שקיבל מר גדות חורגים מהמקובל אצל ממלאי תפקידים כשלו בחברות ממשלתיות בעלות היקף עסקים דומה, ביקש נציג היועמ"ש לממשלה מדירקטוריון המפעל לבחון מחדש את תנאי הפרישה של שלושת הבכירים.
בספטמבר 1996 כתב המפעל לנציג היועמ"ש לממשלה כי המפעל אינו משרד ממשלתי, חברה ממשלתית או תאגיד שהוקם על פי חוק, ועל כן אין ליועמ"ש לממשלה סמכות להתערב בניהולו הפנימי.
40 ,מבקר המדינהדוח על הביקורת במפעל הפיס ( 1994 '), עמ35.
,המפעל כי הסדרי הפרישה תקפים, כי הם אושרו בכל הדרגים על פי דיני החברות וכי אין הצדקה לדרישה להעלות את הנושא לבחינה מחדש בדירקטוריון.
לנוכח הביקורת התקשורתית והציבורית רחבת ההיקף שנמתחה על המפעל בגין תשלומי הפרישה ותנאי הפנסיה החריגים לשלושת הבכירים (שבגללה, בין היתר, פחת במידה ניכרת מספר המינויים של המפעל) שינה המפעל את עמדתו ויו"ר דירקטוריון המפעל מינה ועדה בראשות עו"ד אמנון זכרוני (להלן - ועדת זכרוני) לבחינת הסדרי הפרישה האמורים.
בפברואר 1998 :הגישה ועדת זכרוני את מסקנותיה, ובהן נקבע, בין היתר, כלהלן 1778 דוח שנתי61ב .
שכרם של שלושת הבכירים ושיעורי הפנסיה החודשית שלהם חרגו בהרבה מן המקובל בחברות ממשלתיות, ללא כל הצדקה; לגב' גואטה משולמת פנסיה אף שהיא פרשה לפני גיל 40 , גיל המינימום הנדרש בארגונים המשלמים פנסיה תקציבית; תשלום פנסיה למר גדות עבור התקופה שבה כלל לא קיבל משכורת מן המפעל אלא מהכנסת, נוסף על הפנסיה שהוא מקבל מהכנסת עבור תקופה זו, הוא בעייתי.
בספטמבר 1997 החליטה האספה הכללית של המפעל לכונן "מועצה ציבורית מייעצת" (להלן - המועצה הציבורית) שתייעץ לדירקטוריון בין היתר בתחומים של אתיקה ציבורית ובנושאים בעלי אופי ציבורי.
נשיא בית המשפט העליון, השופט (בדימוס) מאיר שמגר, נבחר ליו"ר המועצה הציבורית.
בישיבת המועצה בפברואר 1998 שבה ני דונו מסקנות ועדת זכרוני הוחלט, בין היתר, כי הסכומים שאושרו לשלושת הבכירים היו חריגים; כי הוענקו למר גדות גמלאות עבור תקופה שאינה מזכה בגמלה, והוענקה לגב' גואטה גמלה שהיא אינה זכאית לה לנוכח גיל פרישתה; וכי יש במתן התנאים האמורים משום פגיעה בתקנת הציבור וחוסר תום לב.
המועצה קראה לדירקטוריון המפעל לפעול לביטול הסדרים חריגים אלה, להורות על פתיחת הליכים משפטיים נגד שלושת הבכירים להחזרת תשלומי היתר שקיבלו, ולהשתית את זכויות הפרישה שלהם על פי הנהוג בחברות ממשלתיות ללא חריגות ותוספות.
בישיבה שקיים בפברואר 1998 החליט הדירקטוריון לאמץ את המלצות המועצה הציבורית והטיל על מנכ"ל המפעל דאז לנקוט את הצעדים הדרושים ליישומן ובמידת הצורך להביא את הנושא להכרעת בית המשפט.
במרס 1998 הגיש המפעל לבית הדין האזורי לעבודה תביעה41 נגד שלושת הבכירים בצירוף בקשה לצו מניעה זמני להפסקת תשלומי הגמלאות המשולמים להם.
לתביעה זו הצטרף היועץ המשפטי לממשלה.
המפעל טען בנימוקיו לתביעה כי תנאי השכר והפרישה בטלים מאחר שהם חורגים מהמקובל והסביר במגזר הציבורי, וכי יש לראות את המפעל כגוף דו-מהותי שעליו חלים כללים אלו.
תקנת הציבור אינה יכולה להשלים עם הסכם המעניק זכויות פרישה מופלגות לדורות, החורגות במידה ניכרת מהמקובל בחברות דומות, וזאת מכספי גוף שכל תכליתו לשרת מטרות ציבוריות.
בפסק דין שנתן בית הדין האזורי לעבודה באוקטובר 2003 הוא קיבל את תביעת המפעל.
בנימוקיו להחלטה עסק בית הדין בהרחבה במעמד המפעל ופסק כי אף שהמפעל התאגד כחברה פרטית, מהותו ומטרותיו ציבוריות הן, ועל כן יש לראות בו גוף דו-מהותי, שעליו חלים כללי המשפט הציבורי , ובלשון פסק הדין: "המטרות שלשמן הוקם מפעל הפיס ולמענן הוא פועל, הן ציבוריות מובהקות ומפעל הפיס מחויב למטרות אלה.
מן הבחינה המהו תית, מפעל הפיס ממלא תפקיד שהוא בעיקרו ציבורי, של השקעת כספי ציבור במטרות ציבוריות.
לא נעשית למטרות רווח.
כל המכלול העובדתי הנוגע לפעילות מפעל הפיס.
הוא המצדיק החלה של כללי המשפט המנהלי על מפעל הפיס.
מבחינת מטרותיו, חבריו, הדירקטורים שלו - לראות ]יש[ .
הוא נטוע עמוק בתחום הציבורי במפעל הפיס גוף דו-מהותי: כסותו - חברה פרטית, ומהותו - ציבורית".
41 ע"ב 300851 /98 מפעל הפיס נ' גדעון גדות ואח', תקדין.
בפסק הדין נקבע כי חבילת תנאי הפרישה שהוענקה לנתבעים נוגדת את תקנת הציבור בהתחשב באופיו ובמטרותיו של מפעל הפיס, הגם שפורמלית ההחלטות התקבלו כדין.
עוד נקבע כי במשך שנות עבודתם במפעל נקטו הנתבעים מדיניות של צבירת הטבות לעניין שכרם ותנאי הגמלה שלהם בד בבד עם טשטוש הטבות אלה.
בנוגע להטבות ציין בית הדין כי "גם בעיני עצמם - הנתבעים הם מי 'שזכו בפיס' - התמזל מזלם לעבוד במקום עבודה שמתגמל ברוחב לב, הכל על חשבון תועלת 1780 דוח שנתי61ב .
הציבור, שבשמה הוא פועל ובשמה הוא משכנע את הציבור להשקיע את כספיו ברכישת כרטיסי הגרלה.
הדירקטוריון אישר כל פעם חלק אחד מהתנאים ולא התחשב בתמונה כולה".
בית הדין פסק כי הפנסיה של שלושת הבכירים תופחת משמעותית, וכי הם ישיבו למפעל כספים שקיבלו כדלקמן: (א) הפנסיה החודשית של מר גדות למועד פרישתו הופחתה מ- 43,364 ש"ח ל- 12,098 ש"ח.
בהתאם לכך חויב מר גדות להחזיר למפעל את הפרשי תשלומי הפנסיה שקיבל ממועד פרישתו ואת הפיצויים ששולמו לו, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית.
(ב) משכורתה הקובעת של גב' גואטה לעניין חישוב זכויותיה הפנסיוניות הועמדה על סך 24,691 ש"ח.
לגבי תשלומי הפנסיה, בית הדין אפשר לה לבחור בין שתי אפשרויות.
אפשרות אחת היא שזכויותיה יקפאו עד שימלאו לה 60 ,שנה ולאחר מכן תשולם לה בעד כל שנת עבודה פנסיה בשיעור 3% מהמשכורת הקובעת שנקבעה בפסק הדין.