HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
23 על פי בקשת החברה מאפריל 2011 , היה עליה להוציא 34,000 מ"ק של עודפי עפר, חול ופסולת שנערמו במתחם.
בהנחה שגובהה של כל ערמה הוא מטר אחד בלבד, היו נדרשים לחברה 34,000 מ"ר לאחסון ערמות אלה.
בהתחשב בכך שקיימות ערמות גבוהות בהרבה- לא היה כל צורך ב-135 .
דונם 24 חברי ועדת העסקאות המחוזית הם מנהל המחוז, היועץ המשפטי של המחוז, הממונה המחוזי על הגבייה, הממונה המחוזי על העסקאות, מנהל תחום מיפוי ומדידות במחוז, מתכנן המחוז והממונה המחוזי על הפיקוח.
רשות מקרקעי ישראל 1795 .
:שם הדוח רשות מקרקעי ישראל - כריית חול בראשון לציון מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 בסוף יולי 2011 נשלח חוזה עסקת ההרשאה לחתימת החברה ולתשלום התמלוגים בגין חומרי החציבה, אולם החברה לא חתמה על החוזה ולא השיבה אותו למחוז המרכז, ועובדי המחוז מצידם לא עמדו על קבלת החוזה החתום.
המשך הכרייה שלא כדין והפרות תנאי ההיתר .
כאמור, על פי היתר הבנייה ממאי 2010 , הותר לחברה להוציא מהמתחם 38,000 מ"קשל חומר.
במרץ 2011 חישבה העירייהאת כמות החומר שהוציאה החברה בחלק מזמן העבודה - מאפריל 2010 ועד סוף מרץ 2011 - והתברר כי בחודשים אלה הוצאו מהמתחם כ- 57,500 מ"קשל עפר , דהיינו כ - 20,000 מ"ק יותר ממה שנקבע בהיתר.
עקב חריגה זו הוציאה העירייה ביוני 2011 בפעם הרביעיתצו הפסק ת עבודה מינהלי לחברה.
יתרה מכך, בבדיקה של מהנדס שהזמינה החברה נמצא כי היא כרתה 23,451 .
מ"ק של עפר ואולם החברה לא הייתה אמורה כלל לכרות עפר, אלא לפנות עודפי עפר מעל לפני הקרקע הקיימת.
כלומר, חוות הדעת איששה את ממצאי העירייה בדבר הכרייה ביתר דלעיל.
בדיונים שקיים מנכ"ל העירייה במאי וביוני 2011 צוין כי יש ספק אם העבודות נחוצות, נוכח הסטה של תוואי הרכבת מהמתחם26, ולפיכך יש לבחון את הבסיס החוקי להרשאות שרמ"י נותנת לחברה.
עוד צוין בדיונים אלה כי החברה מטמינה פסולת במתחם ומכניסה אליו עפר ממקומות אחרים, בניגוד לתנאי היתר הבנייה; כי קיימות במתחם ערימות של עודפי עפר שמאפשרות לחברה להמשיך לפעול בו במשך שנים; כי הציוד של החברה נמצא גם מ חוץ לתחום שבו הותר לה לפעול; וכי תוקף הערבות של החברה, בסך 100,000 ש"ח, כבר פג באפריל 2011 ולא חודש.
לכן, בהיעדר ערבות ולנוכח החריגה ממכסת עודפי העפר לפינוי יש לדרוש את הפסקת העבודות.
בדיונים סוכם כי יש לפנות לרמ"י בבקשה למתן צו הפסקת עבודה בשל הסטת התוואי של הרכבת מהמתחם והיעדר צורך בהוצאת עודפי העפר.
מתשובת העירייה עולה כי בעקבות החלטה של בית המשפט לעניינים מינהליים ממאי 201127 כי על הצדדים להגיע להסדר מוסכם, היאחתמה עם החברה באוגוסט 2011 על הסכם פשרה, ולפיו תאשר העירייה לחברה להמשיך בעבודות, אף שכמה חודשים קודם לכן נקבע בדיונים אצל מנכ"ל העירייה כי ספק אם הן נחוצות.
העירייה חתמה על הסכם הפשרה בלי שהיה ידוע לה על הכרייה הבלתי חוקית שחשפה רמ"י עוד במרץ 2011 ועל בקשת החברה מאפריל 2011 לאפשר לה להמשיך לעבוד במתחם רק עוד ארבעה חודשים (קרי עד אוגוסט 2011).
סביר להניח כי לו מסרה רמ"י מידע זה לעירייה, היה הדבר משפיע על פרטי הסכם הפשרה שחתמה העירייה עם החברה.
כך אירע שחוסר התיאום בין שתי הרשויות אפשר לחברה להמשיך ולפעול במתחם עד סוף שנת 2014 שלא לצורך ולהמשיך לבצע בו כרייה, כפי שיתואר בהמשך.
26 'על פי השינוי, תעבור מסילת הברזל בצמוד לכביש מס431 .
ולא במתחם 27 ,החברה עתרה לבית המשפט כדי שיותר לה לשנע עפר מחוץ לתחום שיפוטה של העירייה וביהמ"ש המליץ להגיע עמה להסדר מוסכם, לאח ר שהביע דעתו לעניין התנהלות העירייה לכאורה באפליה לעומת אחרים שקיבלו היתרים.
שם הדוח: רשות מקרקעי ישראל - כריית חול בראשון לציון מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 היעדר תיאום בין העירייה לרמ"י .
בפברואר 2012 פנה מהנדס העיר ראשון לציון לממונה המחוזי דאז בשאלות אם לחברה עדיין יש הרשאה להוצאת עודפי עפר מהמתחם, ואם כן באיזו כמות; אם האישור כולל הוצאה של חול מהמתחם; מה הם גבולות השטח שלגביו ניתנה ההרשאה; והאם רמ"י עוקבת אחר העבודות במתחם ואחר כמויות החומר המוצאות ממנו.
הממונה המחוזי דאז השיב למהנדס העיר כי רמ"י אישרה לחברה להוציא כ- 26,500 מ"ק של עודפי עפר מהמתחם; כי החברה היא זכיינית של חברת הרכבת, על פי אישור שהציגה חברת הרכבת לרמ"י; כי הוצאת החול על ידי החברה שנעשתה מחוץ לתחום ההרשאה הייתה ללא אישור; וכי רמ"י דורשת מהחברה למסור לה מפות מדידה טופוגרפיות לפני ביצוע העבודות, בזמן הביצוע ובסיום הביצוע.
הממונה המחוזי דאז הוסיף בתשובתו למהנדס העיר: "אין בכוונתי לדווח לך מתי לאחרונה ערכנו בדיקה שם".
יודגש כי תשובותיו אלה של הממונה המחוזי דאז אינן עול ות בקנה אחד עם תשובות רמ"י למשרד מבקר המדינה ועם האסמכתאות שהתקבלו מחברת הרכבת.
כך למשל, בהבהרה ששלחה יחידת ביקורת הפנים בחברת הרכבת בנובמבר 2015 למשרד מבקר המדינה צוין כי חברת הרכבת כלל אינה מכירה את החברה שהועסקה כקבלנית משנה לפינוי עודפי העפר במתחם.
מתשובת העירייה עולה כי עוד בשנים 2011 -2010 ניהל מהנדס העיר שיחות הן עם הממונה המחוזי דאז והן עם ממלא מקום מנהל מחוז המרכז בנושא הכרייה במתחם - אך ללא תוצאות.
על פי חישוב שהכין מודד מטעם החברה, עד פברואר 2012 היא פינתה כ- 32,700 מ"ק של עודפי עפר מהמתחם (מתוך ה- 38,000 מ"ק שהותרו לה).
יוצא אפוא שנותרו לה עוד 5,300 מ"ק לפנות כדי להשלים את עבודתה במתחם, ועל פי קצב העבודות שבו נקבה החברה בבקשתה מרמ"י באפריל 2011 מדובר היה בשבועות ספורים בלבד להשלמת העבודות.
במרץ 2012 פנה מהנדס העיר פעם נוספת לממונה המחוזי דאז בבקשה שלא לאשר לחברה כל הוצאת עפר נוספת ללא הסדרת היתר בנייה כחוק מול הוועדה המקומית.
הממונה המחוזי דאז השיב: "אל לך להתערב בעבודתנו.
ככל שבדיקותינו יושלמו ונמצא לנכון לאשר הוצאת עודפי עפר - נאשר ללא כל קשר להיתר בניה".
מתשובת העירייה עולה כי באותו חודש פנתה גם היועצת המשפטית שלה במכתב לממלא מקום מנהל מחוז המרכז והתריעה על אי-שיתוף הפעולה של מפקחי רמ"י עם מפקחי הוועדה המקומית.
מכתב זה נענה בידי הממונה המחוזי דאז בצורה לקונית תוך שהוא מציין כי "נושא זה מעניין אתכם ופנו אלי במכתבים בנושא מנכ"ל העירייה ומהנדס העיר".
תגובותיו של הממונה המחוזי דאז מנעו את שיתוף העירייה במידע על פעילות החברה והביאו להדרתה מפיקוח ואכיפה אפקטיביים במתחם, ובדרך פעולה זו יש התעלמות אפשרית מהצורך בהיתרים כפי שנקבעו בחוק התכנון והבנייה.
רשות מקרקעי ישראל 1797 .
:שם הדוח רשות מקרקעי ישראל - כריית חול בראשון לציון מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 משרד מבקר המדינה מעיר לעירייה כילנוכח חומרת הממצאים שהיו בידיה שעה שביקשה לקיים דיון משותף עם נציגי רמ"י ולא קיבלה מענה הולם מאת הממונה המחוזי דאז, היה עליה לפנות להנהלת רמ"י ולמסור לה את כל הפרטים הידועים לה על פעילות החברה במתחם, אך היא לא עשתה כן.
ביולי 2012 תבעה העירייה את החברה בגין עבודות בנייה שביצעה במתחם ללא היתר בנייה מהוועדה המקומית, ובכלל זה גידור המתחם שלא על פי היתר הבנייה, הצבת שער חשמלי, הקמת מבנים לאחסון ומבני משרדים והצבת משקל למשאיות.
באותו החודש, כשנה ורבע לאחר שהעירייה חשפה כרייה ביתר של כ- 20,000 ,מ"ק של חול פנה מנכ"ל העירייה למי שהיה אז מנהל מחוז המרכז של רמ"י בנוגע ל"בעיות פיקוח בשטחי רמ"י בתחום העיר ראשון לציון" בהיקף נרחב.
מנכ"ל העירייה ציין בפנייתו, בין היתר, את גנבות החול שמתרחשות במתחם והוסיף ]החברה[ כי "בשטח זה פועל קבלן עפר מטעם הרכבת, אשר מכלה דיונות חול בקצב מסחרר באופן שמחייב מעקב צמוד של פיקוח עירוני, מדידות חוזרות ונשנות וכו'".
המנכ"ל ביקש לקיים דיון משותף עם גורמי הפיקוח של מחוז המרכז של רמ"י, לשם הידוק שיתוף הפעולה בנושא.
הביקורת העלתה כי מנהל מחוז המרכז דאז (מנהל רמ"י בפועל כיום) לא הגיב על פנייתו של מנכ"ל העירייה ולא קיים דיון משותף בנושא, למרות חומרת העניין.
על אף המידע שהיה ברשות העירייה דרך פעולתה הייתה תמוהה : באוגוסט 2012 נתנה העירייה לחברה היתר לפינוי של עוד 8,000 מ"ק של אדמה וחול התקף לשלושה חודשים.
יצוין כי בשנת 2012 הסתיימו העבודות להנחת המסיל ה באזור ראשון לציון, וממילא לא היו יכולים עוד להימצא עודפי עפר נוספים מעבודות אלה במתחם.
העירייה פעלה אפוא בשני ערוצים מנוגדים שקשה ליישבם : מצד אחד ה יא הוציאה לחברה צווי הפסקת עבודה מינהליים ותבעה א ותה בגין אי-מילוי הדרישות שנקבעו בהיתרי הבנייה ; בדקה את פעילותה של החברה במתחם ו חשפה כי החברה כרתה כ - 20,000 מ"ק ביתר ; קיימה דיונים רבים בהנהלתה הבכירה בנוגע לדרך פעולתה הבעייתית של החברה , וקבעה תנאים נוקשים להמשך פעילות ה.
ואולם מצד אחר העירייה התירה לחברה להמשיך לעבוד במתחם פעם אחר פעם.
בנובמבר 2012 , כארבעה חודשים לאחר תום תוקפה של ההרשאה האחרונה שנתנה רמ"י לחברה, ביקשה החברה מרמ"י להאריך את התוקף שוב, לשם פינוי של עוד 20,000 מ"ק של עפר.
בקשת החברה התבססה, לטענתה, על חוות הדעת של נציג המפקח על המכרות שהוכנה שמונה חודשים קודם לכן - במרץ אות ה שנה.
דא עקא, שחוות דעתו של נציג המפקח על המכרות הייתה בנוגע לסוגי העפר שבמתחם ולא כללה נתון כמותי כלשהו.
לדעת משרד מבקר המדינה, סביר להניח כי הבקשה להארכת תוקף ההרשאה נועדה לאפשר לחברה להצדיק לפני 1798 דוח שנתי66ג .
שם הדוח: רשות מקרקעי ישראל - כריית חול בראשון לציון מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 העירייה את כריית היתר של כ - 20,000 מ"ק של חול שחשפה העיריי ה, או לשם כרייה נוספת.
כאמור בשנת 2009 העריכהרמ"י את משך עבודות פינוי העפר במתחם בשבעה חודשים.
בהתחשב בחמש השנים שבהן כבר פעלה החברה במתחם, בזמן שחלף ממתן חוות הדעת של נציג המפקח על המכרות ובבקשת החברה עצמה מאפריל 2011 להאריך את תוקף ההרשאה בארבעה חודשיםבלבד לסיום העבודות - ספק אם היה מקום לאשר את הבקשה הנוכחית והיה ראוי ש רמ"י תבחן זאת באופן מעמיק.
במקום זאת אישר מפקח ג' של רמ"י לחברה, באותו היום שביקשה, להוציא 20,000 מ"ק של עודפי עפר , "כפי שסוכם בשיחה במשרדנו".
תוקף האישור שנ יתן לחברה ו שנעשה בחוסר סמכות היה לעוד חמישה חודשים, עד סוף אפריל 2013.
עותק של האישור נשלח לממונה המחוזי (בפועל), מר עמיר גילת (להלן - הממונה המחוזי בפועל), שהיה חדש בתפקידו28 .
זאת ועוד, במכתבו ציין מפקח ג' כי האישור ניתן לאחר שהחברה כבר שילמה ערבות ביצוע בסך 50,000 ש"ח.
ואולם מבדיקת כתב הערבות, שנושא את אותו תאריך של ה"סיכום" במשרדי רמ"י ושל האישור שנתן מפקח ג' בנובמבר 2012 , עלה כי הוא תקף עדינואר 2013 בלבד, ואילו תוקף ההרשאה שנתן המפקח להמשך העבודות היה עד סוף אפריל שנה זו .
יוצא , שמפקח ג' אפשר מצב שבו הערבות שנתנה החברה לא הייתה בתוקף רוב תקופת הפעילות הנוספת במתחם.
כאמור לעיל, בתשובתה של רמ"י צוין כי נושא הערבויות טופל בידי מחלקת הפיקוח ולא בידי גזברות מחוז המרכז כמתחייב.
כאשר חברה מבקשת מרמ"י הרשאה לעסקה, גם אם מדובר בעסקה המשכית, על רמ"י לבדוק דוחות פיקוח קודמים לגבי ה חברה המבקשת; לבדוק את הצרכים בשטח, ובכלל זה את משך ההרשאה הנצרך; ולקבוע את שיעור הערבות שתידרש חברה זו להמציא לרמ"י ואת משך הזמן שבו תהיה הערבות בתוקף.
בהמשך, על החברה מבקשת ההרשאה להפיק את הערבות בבנק ולהמציאה לבדיקה ולאישור ברמ"י.
פעולות אלה אינן נעשות באותו היום.
ואולם במקרה דלעיל, הזהות בתזמון בין מועד הבקשה של החברה להאריך את ההרשאה ובין מועד אישור ההרשאה החדשה, מועד תשלום הערבות ומועד מכתבו של המפקח על סיכום הדברים במשרדו מעלה חשש שמא המהלך תואם מראש בין מפקח ג' לבין החברה.
לא זו אף זו, בדצמבר 2012, ב מסגרת ההכנות לעסקה חדשה עם החברה בנוגע לכריית 20,000 ,מ"ק הנוספים כתבה מ נהלת מדור ב מחלקה החקלא ית במ חוז המרכז למי שהיה ה ממונה על המכרות דאז ברמ"י ולאחרים כי בכוונת רמ"י להתקשר עם החברה כספקית יחידה, ללא מכרז, לשם פינוי חול מהמתחם.
מנהלת המדור השיבה למשרד מבקר המדינה באוקטובר 2015 כי העסקה תוכננה על פי פניית מחלקת הפיקוח במחוז ועל פי הנתונים שנמסרו על ידי המחלקה.
28 הממונה המחוזי (בפועל) התמנה ביוני 2012 , עם השעייתו של קודמו.
במועד מינויו הוא היה ממונה על המפקחים של מחוז המרכז, ולאחר הנהגת הרפורמה ברמ"י ביולי 2013 , הוא היה ממונה על המפקחים במרחב השמירה המשותף מרכז-תל אביב.
רשות מקרקעי ישראל 1799 .
:שם הדוח רשות מקרקעי ישראל - כריית חול בראשון לציון מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 על פי תקנות חובת המכרזים, התשנ"ג- 1993 , התקשרות של גוף ציבורי שלא באמצעות מכרז תיעשה לאחר בחינת האפשרויות לבצע את ההתקשרות באמצעות מכרז, ולאחר שייבדק אם הדבר מוצדק וסביר בנסיבות העניין.
ואכן, רמ"י מפרסמת מפעם לפעם מכרזים לכריית חול.
על פי תקנות אלה, כדי לתת פטור ממכרז בשל העובדה שמדובר בחברה שהיא בגדר "ספק יחיד", על היחידה המזמינה את השירותים לקבל את אישורה של ועדת המכרזים של רמ"י וזאת, לאחר קבלת חוות דעתו של בעל הסמכות המקצועית ברמ"י (הממונה על הכרייה והחציבה דאז) כי אכן מדובר בספק יחיד.
במקרה זה לא התקבל כל אישור כי אכן מדובר בספק יחיד, מה גם שככלל, כריית חול שיוזמת רמ"י נעשית במכרזים, כך שברור שישנם עוד ספקים שיכולים לבצע את העבודה ולא מדובר בספק יחיד.
במסמכי רמ"י אין כל עדות לכך שההליכים המתחייבים מתקנות המכרזים אכן נעשו, ולא קיים הסבר כלשהו המצדיק את הצעת ועדת העסקאות המחוזית לתת לחברה מעמד של ספקית יחידה ללא מכרז, למעט תשובתה כי את נתוני העסקה המתרקמת מסרה מחלקת הפיקוח במחוז.
החלטה זו אף מעוררת תהיות נוכח מכתבו החמור של מנכ"ל העירייה כמה חודשים קודם לכן בנוגע לגנבת החול בידי החברה.
הממונה המחוזי דאז הסביר בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי החברה נבחרה כדין בידי חברת הרכבת כדי לפנות עודפי עפר, רק היא הייתה רשאית לעשות זאת במתחם, וזה מגדיר אותה כ"ספק יחיד".
לכן, בכל הנוגע לעבודות אלה לא היה מקום למעורבות של רמ"י ולפרסום מכרז.
ואולם, העסקה החדשה שיזמה מחלקת הפיקוח בראשותו הייתה לפינוי של חול ולא רק של עודפי עפר, ובין שני המחצבים קיימים פערים במדדים רבים המוכרים לעובדי רמ"י.
מכאן, שלא מדובר בעסקה שמשלימה את העסקה של חברת הרכבת עם החברה, אלא בניסיון להוסיף לחברה מטלה אחרת מטעם רמ"י, אשר חייבה פרסום של מכרז.
בדוח פיקוח שכתב מפקח ג' בנובמבר 2012 לקראת ביצוע עסקה חדשה עם החברה ולאחר שכבר אישר לה להמשיך לעבוד, הוא ציין מצד אחד כי העסקה האמורה כוללת מתן הרשאה לכרייה (במקום מתן הרשאה לטיפול בעודפי עפר) , ו מצד אחר ציין כי חל איסור לכרות בשטח.
הנה כי כן, מפקח ג' שילב פעם נוספת ובחוסר סמכות, כפי שעשתה ועדת העסקאות המחוזית בעסקה הראשונה מיולי 2011 .
, את כריית החול עם פינוי עודפי העפרעל פי חישוב של רמ"י, היה על החברה לשלם לה תמלוגים בסך כ- 171,000 ש"ח.
בסוף נובמבר 2012 אישרה ועדת העסקאות המחוזית את העסקה החדשה עם החברה, בתנאי שסכום הערבות שתיתן יגדל ב- 17,000 ש"ח ובתנאי שלהסכם החדש תצורף מפת מדידה המציגה את עודפי העפר שקיימים במתחם.
בתשובה שמסר מפקח ג' למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2015 הוא הסביר כי כאשר נכנס לתפקידו כמפקח האחראי לנפת ראשון לציון לא אמרו לו המפקח שקדם לו והממונה המחוזי דאז שבמתחם מתבצעת כרייה בלתי חוקית.
מפקח ג' הוסיף כי הממונה המחוזי דאז אישר את המשך העבודות במתחם ואת סכום הערבות ואף הנחה אותו לאשר את הוצאת החול מהמתחם.
בתשובה שמסר הממונה המחוזי (בפועל) למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2015 (להלן- תשובת הממונה המחוזי בפועל) הוא הסביר כי האישור של ועדת העסקאות המחוזית, שניתן שבועות ספורים לאחר מתן ההרשאה בידי מפקח שבאחריותו, "מרפא" את הפגם שנפל בטעות שבשיקול הדעת של מחלקת הפיקוח לגבי מתן ההרשאה הנוספת בטרם עת.
שם הדוח: רשות מקרקעי ישראל - כריית חול בראשון לציון מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 משרד מבקר המדינה מעיר לממונה המחוזי (בפועל ) כי ההרשאה נעשתה בניגוד לנוהלי רמ"י ולפני שגובשה בכלל העסקה, ולכן אין בה כדי לתקן את הפגם שנפל בהתנהלות של מפקח ג' ושל הממונה המחוזי (בפועל ) שידע על כך.
הועלה כי החברה לא שילמה לרמ"י את התמלוגים בסך 171,000 ש"ח, וכי הערבות של החברה לא גדלה ולא תאמה את היקף העסקה.
כמו כן, לא הוכנה מפת מדידה חדשה, אשר באמצעותה היה אפשר לחשוף כי נעשית כרייה של חול מתחת לפני הקרקע הטבעית.
רמ"י ציינה בתשובתה כי גביית התמלוגים מהחברה נעשתה בצורה לא נכונה, וקיים קושי לשחזר כמה תקבולים בוצעו ואת הפרטים לגבי נסיבות הגבייה.
מאחר שהממונה המחוזי (בפועל) היה מכותב למכתבו של מפקח ג', אשר אישר את המשך ההרשאה לחברה בלי סמכות , היה ניתן לצפות כי יבחן את השתלשלות העניינים החריגה .
ואולם הוא לא פעל כפי שנדרש מתפקידו.
הממונה המחוזי (בפועל) ציין בתשובתו כי הוא כיהן עד יוני 2012 כסגנו של הממונה המחוזי דאז.
כתוצאה מחלוקת עבודה שהממונה דאז קבע ביניהם, לא הייתה לו כל מעורבות בפעילות הנעשית במתחם והוא לא ידע על הכרייה הבלתי חוקית שם.
הממונה המחוזי (בפועל) הוסיף כי ביוני 2012 החליף את הממונה המחוזי דאז ללא חפיפה מסודרת; כי רק בנובמבר 2012 הוא נחשף לראשונה לנושא של פינוי עודפי עפר, ולא הייתה לו היכרות עם הפרוצדורה לטיפול בנושא; כי עומס העבודה אז היה רב עקב מחסור במפקחים; כי רק בנובמבר 2012 , בעקבות פנייתה של החברה להאריך את ההרשאה לעבודה במתחם, נודעו לו פרטים על הכרייה הבלתי חוקית בו; וכי פעולתו בעניין זה התבססה על מידע שמסר לו מפקח ג' ועל האישורים שקיבלה החברה מקודמו בתפקיד.
הממונה המחוזי (בפועל) סיכם בתשובתו : "האישור שלי למפקח.
ניתן בתום לב מלא, על סמך הנתונים שהיו ידועים לי באותה עת, על סמך עיון בתיק ותוך הסתמכות על דברי קודמי בתפקיד, כמו גם על אמונה שאין משהו חריג בבקשה שהועברה אלינו".
משרד מבקר המדינה מעיר לממונה המחוזי (בפועל) כי פעולותיו, גם אם נעשו בתום לב ולאחר בחינה של הנושא, אינן מצדיקות מתן אישור בניגוד לנוהלי רמ"י וללא סמכות לכך.
כממונה על המפקחים במחוז היה מצופה ממנו שילמד את הנוהלים, יכיר אותם ויפעל על פיהם.
לגבי אישור העסקה עם החברה, היה עליו לפנות לגורמים הרלוונטיים ברמ"י כדי לקבל את הסכמתם לכך, לפני ההרשאה שנתן מפקח ג', בידיעתו, להמשך העבודות במתחם.
בדצמבר 2012 ', בעקבות פניות של גורמים בעירייה, ביצעו הממונה המחוזי (בפועל) ומפקח ג סיור במתחם ומצאו כי החברה פועלת בחריגה מההרשאה שניתנה לה ומבצעת כרייה של חול.
הממונה המחוזי (בפועל) הורה למפקח ג' לעצור את העבודות ולפעול מיד להגשת תביעה לסילוק יד.
כמו כן הוא עדכן את מנהל מרחב המרכז של הסיירת הירוקה בחריגות האמורות רשות מקרקעי ישראל 1801 .
:שם הדוח רשות מקרקעי ישראל - כריית חול בראשון לציון מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 והנחה אותו להטיל על מפקחי הסיירת לסייר במתחם.
ואולם התברר כי הממונה המחוזי (בפועל) כלל לא עקב אחר מילוי הנחייתו, וההנחיה לא בוצעה.
מתשובת רמ"י עולה כי היא הבינה באותה העת שהשהות של החברה במתחם אינה מכוח ההרשאה שנתנה לה חברת הרכבת.
הממונה המחוזי (בפועל) ציין בתשובתו: "לאחר שניתנו ההנחיות שלי למפקח - סברתי שהנושא מטופל.
הנחת העבודה הניהולית היא שהנחיות מבוצעות ללא צורך במעקב קבוע אחר הביצוע.
הרי לא סביר שמנהל מחלקה או מנהל מרחב יטפל ויעקוב אישית בכל אירוע פיקוח, וקיימות מאות כאלה מדי שנה".
עוד ציין הממונה: "בניגוד למה שסברתי השהות של הקבלן בשטח כבר אינה מכוח הרשאה של הרכבת אלא מדובר בשהייה בלתי חוקית לאחר שהסתיימו עבודות הרכבת".
משרד מבקר המדינה מעיר לממונה המחוז י (בפועל), מר עמיר גילת, כי מדובר במקרה של "שור מועד", שכן החברה הפרה באופן תדיר את ההרשאות שנתנה לה רמ"י וביצעה במשך שבע שנים כרייה בלתי חוקית בהיקפים גדולים מאוד במתחם ובסמוך לו .
כמו כן החברה הגישה בקשות להמשך העבודות במתחם, אף שלא הייתה שום הצדקה לכך.
על כן ראוי היה שהממונה המחוזי (בפועל) יעקוב מקרוב אחר הטיפול ב חברה, בייחוד לאחר שהוא נוכח לראות במו עיניו כי מתבצעת במתחם כרייה בלתי חוקית של חול .
מעקב כאמור עשוי היה למנוע את המשך פעילותה של החברה במתחם במשך כשנתיים נוספות ואת הנזקים העצומים שהדבר גרם למד ינה, ובאי-ביצועו יש לראות כשל ניהולי מובהק של הממונה המחוזי (בפועל).
רמ"י בתשובתה חיזקה את עמדת הביקורת כי בהפרה בעלת נִראּות כה גדולה, מן הראוי היה שהממונה המחוזי (בפועל) יבדוק ויוודא את הגשת התביעה נגד החברה.
עוד השיבה רמ"י כי הממונה המחוזי (בפועל) לא ביצע בקרה על יישום החלטותיו שלו ולא התייחס כראוי למהות המחזיק בשטח, לגבולות השימוש, לפעולות שנעשות במתחם ולחומר שנִכרה ולא וידא כי הפעילות במתחם תואמת את ההרשאות שהונפקו.
אי-פיקוח על פעילות החברה במתחם .
בנוהל הפיקוח של רמ"י נקבע כי כאשר מתקבל מידע בנוגע לעברה חריג ה על דיני המקרקעין, לרבות כרייה בלתי חוקית, על מפקח של רמ"י לסייר מיד באתר שלגביו התקבל המידע, לבחון את הפעילות הנעשית בו, לדווח על תוצאות הבדיקה לממונים עליו ולקבל את הנחיותיהם לטיפול במקרה.
עוד נקבע בנוהל הפיקוח כי לקראת פקיעת תוקפה של הרשאה לכרייה בשטח מסוים, יורה הממונה על המכרות ברמ"י להגיש לו דוח פיקוח, שיכלול דיווח על מצב השטח, בין היתר התייחסות לאופן השארת השטח בהתאם להסכם שנחתם.
שם הדוח: רשות מקרקעי ישראל - כריית חול בראשון לציון מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 בתקופה שלאחר אישור העסקה החדשה, ובייחוד לאחר שהממונה המחוזי (בפועל) נוכח לראות בעצמו כמה ימים לאחר אישור העסקה כי במתחם מתבצעת גנבת חול, היה ניתן לצפות כי יימשכו פעולות הפיקוח של רמ"י ביתר שאת, כדי למנוע כרייה בלתי חוקית של חול וחריגה מתחום ההרשאה, וכדי לוודא שבמועד הסיום של ההרשאה יּושַב המצב במתחם לקדמותו והחברה תסיים את עבודתה במתחם ותצא ממנו.
ואולם ממועד אישור העסקה החדשה (דצמבר 2012 ) ועד מועד סיומה בפועל (דצמבר 2014 ) לא נמצאו דוחות של מפקחי רמ"י על הנעשה במתחם, וכן לא נמצא שרמ"י נקטה צעדי אכיפה כלשהם בעקבות גנבת החול הגדולה שבה חזה אף הממונה המחוזי (בפועל).
משרד מבקר המדינה מעיר לרמ"י כי התעלמותו של מחוז המרכז - ובהמשך, מרחב השמירה מרכז -תל אביב - מהנעשה במתחם במשך תקופה כה ארוכה , על אף הניסיון המצטבר לגבי דרך פעולתה של החברה, המידע שהתקבל ממנכ"ל העירייה וההתרשמות של הממונה המחוזי (ב פועל), כל אלה מצביעים על כשל מקצועי- ניהולי חמור ומתמשך, שבעקבותיו נגרמו נזקים למדינה.
פניות מהנדס העיר לגבי הכרייה הבלתי חוקית .
באוגוסט 2014 פנה מהנדס העיר ראשון לציוןבדוא"ל לממונה המחוזי (בפועל) 29 ודיווח לו כי החברה מבצעת כריית חול בלתי חוקית במתחם.
מהנדס העיר הדגיש כי "המצב בשטח מחמיר ]של רמ"י[ מיום ליום ונעשה נזק עצום לקרקע שלכם.
הבנתי ממך שאתם פועלים משפטית מול הקבלן להוצאתו מהשטח ".
למחרת פנתה גם היועצת המשפטית של העירייה בדוא"ל לממונה המחוזי בפועל וביקשה העתק של התביעה שהגישה רמ"י נגד החברה וכן העתק של ההרשאה שנתנה רמ"י לחברה לבצע כרייה במתחם, אשר בעטייה העירייה אינה תובעת את החברה בגין עבודות הכרייה ששינו את פני הקרקע.
מהתכתבויות פנימיות של בעלי תפקידים בעירייה במועדים הסמוכים לפניות אלה עולה כי הם סברו שרמ"י נתנה לחברה הרשאה לכריית חול, אך בהמשך נקטה רמ"י צעדים משפטיים נגד החברה.
יודגש כי עד מועד סיום הביקורת, אוקטובר 2015 , לא תבעה רמ"י את החברה ולא נקטה נגדה צעד משפטי כלשהו בעניין הכרייה הבלתי חוקית במתחם, וכי מידע שהעבירה לעירייה בעניין זה היה בגדר מצג שווא.
צו הפסקת עבודה חמישי .
בנובמבר 2014 סייר מפקח של העירייה במתחם ומצא כי נעשות בו עבודות לכריית חול בהיקף נרחב.
עקב כך הוציאה הוועדה המקומית לחברה למחרת צו הפסקת עבודה מינהלי, ובדצמבר 2014 , בעקבות פנייתה של העירייה, הפך בית המשפט את הצו לשיפוטי.
29 למעשה, הממונה על מרחב השמירה מרכז-תל אביב (בפועל) במועד זה.
רשות מקרקעי ישראל 1803 .
:שם הדוח רשות מקרקעי ישראל - כריית חול בראשון לציון מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 כעבור כשבוע בלבד הפרה החברה את צו ההפסקה השיפוטי והמשיכה לכרות במתחם.
עקב כך פנתה העירייה לתחנת המשטרה בראשון לציון בבקשה לסייע באכיפת הצו.
באותו חודש קבע בית המשפט כי תינתן לעירייה, בסיוע של המשטרה, האפשרות לאטום את הכניסות למתחם ולנקוט את כל האמצעים הדרושים להפסקת הפעילות בו .
רק בעקבות זאת פינתה החברה את המתחם ושילמה לעירייה, על פי הסכם פשרה שאושר בבית המשפט לעניינים מקומיים בראשון לציון, קנס של 6,000 .
ש"ח בשני תשלומים לדעת משרד מבקר המדינה, היה על ה עירייה לפעול באותה נחרצות לפינוי של החברה מהמתחם כבר במאי 2013 , המועד שבו פגהתוקף של היתר הבנייה השני, בעקבות המידע שהצטבר בידיה על דרך פעולתה של החברה.
פעילותה של רמ"י לאחר הוצאת החברה מהמתחם .
בעקבות פניית מהנדס העיר מאוגוסט 2014 הנחה הממונה המחוזי (בפועל) את מפקח ד' לבדוק את הנעשה במתחם30 ולקדם את הגשתה של תביעה משפטית לסילוק יד של החברה ממנו.
ואולם מתשובת רמ"י עולה כי מפקח ד' התחמק מבדיקת הנעשה במתחם.
רק בדצמבר 2014 , כארבעה חודשים לאחר פנייתו של מהנדס העיר והתראות נוספות שהתקבלו מהעירייה על הנעשה במתחם, סייר בו מפקח ד', כ שנתיים לאחר סיורו האחרון של מפקח ג' .
מדוח הפיקוח שכתב מפקח ד' עלתה תמונה קשה: כריית החול נעשתה בשטח של כ-135 דונם ובעומק של עשרות מטרים מתחת לפני הקרקע הטבעית; התברר כי כשנה וחצי לאחר פקיעת ההרשאה שנתנה רמ"י לחברה היא המשיכה לפעול במתחם והיו בו שומר ושער חשמלי, קרונות מגורים (קרוונים) , ציוד לסינון חול, משקל למשאיות וערמות של חול.
מפקח ד' דרש מנציג החברה לפנות לאלתר את המתחם, וציין בדוח הפיקוח כי יש להגיש תביעה כספית נגד החברה בגין נזקי הכרייה.
באותו יום אף הגיש המפקח טופס פנייה לתחילת טיפול משפטי במקרה.
בדוח פיקוח נוסף שכתב מפקח ד' בדצמבר 2014 הוא ציין כי החברה יצאה מהמתחם וכל הציוד שלה פונה ממנו, אולם נותרו בו בורות עמוקים, המצויים בקרבת שכונת מגורים.
בדוח הפיקוח של מפקח ד' מדצמבר 2014 ובמסמכים מאוחרים יותר של רמ"י צוין כי קיים טיפול משפטי בתיק.
כאמור לעיל, הביקורת העלתה כי מידע זה אינו נכון.
יתרה מכך, מתשובת רמ"י עולה כי פנייה לטיפול המשפטי אכן נעשתה, אך היא הייתה בבחינת מצג שווא, שכן המפקחים ג' ו-ד' לא אספו ראיות ולא הכינו תיק נתונים לשם הגשת כתב תביעה לבית המשפט.
בדצמבר 2014 פנהמפקח ד' לממונה המחוזי (בפועל) ולממונה על החטיבה לשמירת הקרקע של רמ"י ותיאר את פעולות הכרייה שנעשו במתחם במשך שנים ואת עומק הכרייה שהגיע ליותר מ -20 מטר, עד כדי חשיפת האקוויפר .
מפקח ד' ציין כי הפעולות שעש תה החברה במתחם במשך השנים גרמו נזק של מיליוני ש"ח לקופה הציבורית.
המפקח חזר על המלצתו להגיש כתב אישום נגד החברה בגין הכרייה הבלתי חוקית והרווח שבצדה, וביקש לבצע .
30 מפקח ד' היה מופקד על נפת ראשון לציון מיולי 2013.
שם הדוח: רשות מקרקעי ישראל - כריית חול בראשון לציון מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 בדיקות קרקעולהיעזר במודדים כדי לעמוד על היקף התופעה המדויק.
כמו כן ביקש המפקח הנחיות להמשך הטיפול.
מנהל החטיבה לשמירת הקרקע השיב למפקח ד' כי המידע על הכרייה הבלתי חוקית במתחם הגיע לידיו כבר כשנתיים קודם לכן , בשנת 2012 .
,לדבריוהוא העביר בשעתו את המידע למפקח ג' שהיה אחראי לנפת ראשון לציון, הנחה אותו לבדוק את העניין וביקש לדעת מה עלה בבדיקה.
הממונה המחוזי (בפועל) דיווח למנהל החטיבה בעניין זה: [ "לפני כשנתיים בשנת 2012 מפקח[ לאחר שיצאתי עם ]'ג את העבודה ]חברה[ לשטח הנחיתי אותו להפסיק ל ] ולהתחיל בהליך משפטי לסילוק יד.
לפני מספר חודשים ביקשו ממני מהעירייה את פרטי התביעה שפתחנו ]החברה[ מול.
מפקח [הברור העלה שג' לא פתח הליך משפטי ולא העביר ] מפקח[את המידע לד'".
] הדיווח של הממונה המחוזי (בפועל) למנהל החטיבה לשמירת הקרקע ממחיש את הכשל ואת הנזק שנגרמו מהימנעותו מלפעול במשך שנתיים למימוש הנחייתו לנקוט הליך משפטי להוצאתה של החברה מהמתחם.
הממונה גם לא דיווח למנהל החטיבה כי בנובמבר 2012 הוא היה מכותב למכתבו של מפקח ג', כממונה על המפקחים, ולכן היה אחראי להארכת ההרשאה שנתן מפקח ג' לחברה בחוסר סמכות.
מתשובתו של מנהל החטיבה למפקח ד' דלעיל עולה כי גם הוא ידע מזה שנתיים על הכרייה הבלתי חוקית במתחם אך לא עקב אחר הטיפול בכך.
מפקח ג' הסביר בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי לקראת סוף שנת 2012 הוא סייר במתחם עם הממונה המחוזי (בפועל), וכי הממונה ביקש ממנו לפתוח בהליכים לתביעה נגד בעלי החברה.
מפקח ג' הוסיף כי בשל עומס עבודה כבד, היעדר היכרות מלאה עם הגזרה הרחבה שנמסרה לאחריותו ואי-בקיאות מלאה בתהליכי העבודה הוא לא עשה זאת.