HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
הוועדה המקומית חייבת להפקיעם אם הוועדה המחוזית דרשה זאת ממנה.
24 צורך ציבורי- כל צורך ששר האוצר אישר שהוא צורך ציבורי.
25 צורכי ציבור הם, בין השאר, דרכים, גנים, שטחי נופש או ספורט, מבנים לצורכי חינוך, דת ותרבות, מוסדות קהילתיים ומתקנים להספקת מים.
בחוק התכנון והבנייה קובע כי אם לא נקבעו הוראות מיוחדות בחוק זה, ההפקעה תיעשה על פי פקודת הקרקעות, כאילו הורשתה הו ועדה המקומית בהודעה ברשומות להשתמש בסמכויות של הממשלה או של היועץ המשפטי לממשלה ולמלא את תפקידם בעניין המקרקעי ן העומדים להפקעה, בשינויים שנקבעו בחוק התכנון והבנייה.
אם כן, פקודת הקרקעות מקנה לשר האוצר זכות להטיל כל זכות שימוש על כל קרקע (או להטיל כל הגבלה אחרת על השימוש בכל זכות הקשורה בבעלות על אותה קרקע) באמצעות תשלום פיצויים או תמורה, אם הדבר דרוש לו לצורך ציבורי (להלן - הפקעת שר אוצר); חוק התכנון והבנייה מקנה לוועדה המקומית זכות להפקיע מקרקעין ולמלא בכך תפקידים של הממשלה, על פי הכללים שנקבעו לכך בפקודת הקרקעות (להלן - הפקעה תכנונית).
מנוסחי הפקודה והחוק עולה כי שלא כמו הפקעת שר אוצר, את ההפקעה התכנונית אפשר לעשות רק לאחר ששו נה ייעוד הקרקע בתכנית - לצורכי ציבור.
במהלך השנים הסבירה העירייה כי במזרח ירושלים אין קרקעות פנויות לבנייה, ועל כן אפשר לבנות מבנים המיועדים לצורכי חינוך כמעט רק על קרקעות שהופקעו.
אם שיעור הקרקעות שהופקעו גבוה משיעור מסוים הקבוע בדין - יש לשלם פיצויים לבעל הקרקע (להלן - פיצויי הפקעה).
על פי טענות העירייה והמשרד, הפקעת קרקעות לשם הקמת מבני חינוך כרוכה בעלות תקציבית גבוהה; עלות זו אינה חלק מהתקציב השוטף לבינוי כיתות ברחבי הארץ או מתקציבים ממשלתיים אחרים.
עוד בפברואר 2006 ציין מנהל מנח"י במכתבו ללשכת שרת החינוך כי העירייה אינה יכולה להתמודד עם בעיה מורכבת וקשה זו ללא סיוע ממוקד של ממשלת ישראל.
גם מנכ"ל המשרד לשעבר, מר שמואל אבואב, כתב ללשכת ראש הממשלה באוקטובר 2006 כי הפתרון היחיד לבעיה זו הוא הקצאת תקציבים גדולים (עשרות מיליוני שקלים) להפקעת קרקעות ולבניית בתי ספר.
הוא הדגיש כי למשרד ולעירייה אין תקציבים למימון פיצויי הפקעה.
בשנים האחרונות (עד שנת 2007 ) הקצתה הממשלה לעירייה תקציב ייעודי למימון הפקעת מגרשים פעם אחת בלבד, בשנת 2001 .
התקציב הזה הסתכם ב-4 מיליון ש"ח.
העירייה עצמה לא הקצתה כספים להפקעת קרקעות לשם בניית מבני חינוך.
במרס 2006 ביקשה סגנית מנהל מנח"י למגזר הערבי מהממונה על הנכסים לקבל רשימות של מגרשים שהופקעו, מגרשים שאפשר לקבל ללא תמורה ומגרשים שאפשר להפקיע, ולציין בהן את העלות המשוערת של ההפקעה.
כעבור חודשיים העביר לה הממונה רשימה של מגרשים ובה אומדן של עלות ההפקעה של כל אחד מהם.
מ"מ מנהלת התכנון כתבה לממונה על הנכסים שלא ברור אם יש להפקיע את כל המגרשים שברשימה כדי להשתמש בהם.
באוקטובר 2006 מסר מנהל מנח"י למנכ"ל העירייה לשעבר את הרשימה האמורה וציין כי משרדי החינוך והאוצר הביעו נכונות לסייע גם במימון עלויות ההפקעה של המגרשים.
כאמור, בדצמבר 2006 החליט בג"ץ שבדיון שיתקיים לקראת סוף פברואר 2007 יתייצבו אישית מנכ"ל המשרד, ראש אגף תקציבים במשרד האוצר, מנכ"ל העירייה ומנהל מנח"י, ויציגו תכנית ממשית לפתרון הבעיה.
משום כך התקיימו שני דיונים רבי משתתפים, בינואר ובפברואר 2007 , בלשכת מנכ"ל משרד ראש הממשלה, מר רענן דינור (להלן - מנכ"ל רה"ם), והשתתפו בהם, בין השאר, מנכ"ל המשרד לשעבר, מנכ"ל העירייה ונציגי משרד המשפטים.
קודם לדיון הראשון כתבה המשנה לשעבר למנכ"ל העירייה למנכ"ל רה"ם כי אפשר להקים מבני חינוך במזרח העיר רק באמצעות הפקעת קרקעות, והעירייה אינה יכולה ואינה צריכה לשאת במימון פיצויי ההפקעה.
בדיונים במשרד רה "ם הוחלט, בין השאר, להקצות כספים לבניית 400 כיתות לימוד במשך חמש שנים, כלומר כ-80 כיתות בשנה26 .
הממונים על העניין העריכו שעלות הקמ תן של הכיתות תהיה 400 מיליון ש "ח (מחצית הסכום הזה יועד לפיצויי הפקעה); להקצות תקציב לעירייה לשם מימון פיצויי ההפקעה; לבחון בהמשך את סוגיית היקף התקציב המיועד לפיצויי ההפקעה; להקצות חלק מן התקציב בשנת 2007 , ואת השאר בשנת 2008 ; להתנות את אישור התקציב הזה "בעבודת העירייה לגבי מציאת פתרונות זולים יותר ממתן פיצוי כספי עבור ההפקעה, כדוגמת מתן תוספת אחוזי בנייה כחלופה לפיצוי כספי וכיוצ"ב"; עוד הוחלט שאת העבודה הזו תעשה העירייה בשיתוף עם גורמים אחרים, לרבות המשרד (להלן - סיכום דיון במשרד רה"ם).
בהודעה שמסרו לבג"ץ לקראת דיון שהתקיים במרס 2007 הודיעו המשרד והעירייה שהמדינה תקצה לעירייה 15 מיליון ש "ח כדי שתוכל להתחיל להפקיע מקרקעין במזרח ירושלים.
עוד הודיעו כי בשנת 2008 תתקצב הממשלה את עלות ההפקעה של מקרקעין שנועדו לבנייתן של 80 .
כיתות לימוד מן האמור עולה כי בלחץ הדיו ן הצפוי בבג"ץ הועלתה בעיית המחסור בכיתות לימוד לפני פורום רחב של בעלי תפקידים בכירים במשרדי הממשלה, ומנכ"ל משרד רה "ם החליט החלטה לא שגרתית - להקצות לעירייה תקציב מיוחד למימון פיצויי ההפקעה.
משרד מבקר המדינה בדק את הפעולות שעשו משרד החינוך והעירייה בעקבות סיכום הדיון במשרד רה "ם.
ואלה ממצאיו: (א) באוגוסט 2007 , כחמישה חודשים לאחר הדיון במשרד רה "ם, התברר שהעירייה עדיין לא הגישה למשרדי החינוך והאוצר מסמכים ובהם מידע חיוני לשם קבלת תקציב של 15 מיליון ש "ח למימון פיצויי ההפקעה, כמו רשימת מגרשים המיועדים להפקעה והעלות הצפויה של הפקעתם.
באוקטובר 2007 העביר מנהל מנח"י לשרת החינוך, פרופ' יולי תמיר, רשימה של קרקעות שעלות הפקעתן גדולה הרבה יותר מ-15 מיליון ש"ח.
הוא הסביר שהדבר נועד "לאפשר גמישות בביצוע ההפקעות".
בדצמבר 2007 כתב היועמ"ש לעירייה אל ראש העירייה ולבעלי ענ יין אחרים כי "חומרת המצב.
מחייבת את העירייה ליתן עדיפות עליונה לפעולה.
על העירייה לנקוט בכל הפעולות הדרושות על מנת .
26 פתרון זה נקבע בתכנית לבניית כיתות לימוד בשנים 2007 -2011 , שקיבלה הממשלה בהחלטה מס' 1410 במרס 2007.
לקבל תקציבים מהמדינה ולנצלם", וכי לאחר קבלת התקציב על העירייה להתחיל להפקיע קרקעות מיד.
נמצא שהעירייה אכן קיבלה תקציב של 15 מיליון ש"ח בשנת 2007 , ובתחילת שנת 2008 .
החלה בהליכי ההפקעה של חמישה מגרשים (ב) כאמור, בסיכום הדיון בלשכת רה "ם הוחלט כי העירייה תקבל את תקציב ההפקעות בתנאי שתנסה למצוא חלופות זולות ממתן פיצוי כספי עבור ההפקעה, כמו מתן תוספת אחוזי בנייה.
בדיון שהתקיים בלשכת מנכ"ל העירי יה באפריל 2007 סוכם כי המשנה לשעבר למנכ"ל העירייה תקים צוות שיחפש דרכים להוזלת העלויות של ההפקעות.
ממסמכי העירייה עולה כי הצוות הזה קיים דיון אחד בלבד, ביולי 2007 .
ביוני 2008 הגיש מנכ"ל העירייה, מר יאיר מעיין, למנכ"ל רה "ם את בקשתה של העירייה לקבל את תקציב ההפקעות לשנת 2008 .
מנכ"ל העירייה לא הזכיר במכתבו את המשימה שהוטלה על העירייה, כאמור.
(ג) ביולי 2008 החליטו נציגי העירייה והמשרד כי היות שהעירייה אינה יודעת בדיוק כמה יעלו פיצויי ההפקעה והיות שעובדיה עדיין לא סיימו את עבודת התכנון הקודמת להפקעות, "לא נדרשת בשלב זה הקצאת תקציב לעיריית ירושלים לנושא הפקעות".
עד מועד סיום הביקורת - באוגוסט 2008 - לא קיבלה העירייה את תקציב ההפקעות לשנת 2008.
במשך שנים טענו העירייה והמשרד שניתן לפתור את בעיית המחסור בכיתות הלימוד במזרח ירושלים באמצעות הקצאת תקציבים גדולים להפקעות.
רק לקראת דיון בבג"ץ, שבו נדרשו להופיע עובדים בכירים במשרד ובעירייה, התקיימו דיונים שבהם השתתפו בכירים רבים, וסוכם בהם כי הממשלה תקציב כספים להפקעת קרקעות.
גם משהוחלט לתת לעירייה תקציב להפקעות בשנת 2007 , לא נעשה בו שימוש מידי.
נדרשו למנח"י תשעה חודשים ויותר כדי להעביר רשימה של חמש קרקעות המיועדות להפקעה, לשם קבלת התקציב.
מנכ"ל רה "ם התנה את קבלת יתרת התקציב להפקעות במציאת חלופות זולות להפקעות, וכדי לעמוד בתנאי הזה פעל בעירייה צוות מיוחד.
אולם הצוות פעל זמן קצר בלבד.
דרישתו של מנכ"ל רה"ם לא מולאה, ואף ע ל פי כן ביקש ממנו מנכ"ל העירייה את תקציב ההפקעות לשנת 2008 .
לדעת משרד מבקר המדינה, הממצאים האמורים מלמדים שאף על פי שהעירייה נתקלת בקשיים אובייקטיביים כאשר היא מנסה לאתר קרקעות המיועדות לבינוי מוסדות חינוך במזרח ירושלים, עליה להוסיף לנסות לאתרן ולנצל את כל האפשרויות העומדות לפניה.
אל לעירייה להיתלות בקשיים אלה ולהימנע מלעשות כל שביכולתה בתחום זה.
הפקעת קרקע בשכונת ואדי ג'וז .
על פי פקודת הקרקעות, הפקעת קרקע נעשית בכמה שלבים: פרסום הודעה ב"רשומות" על הכוונה לרכוש קרקע כלשהי לצורך ציבורי כלשהו; לאחר מכן אפשר להודיע למי שיש לו אחיזה בקרקע כי עליו למסור את האחיזה במועד שייקבע.
לאחר מועד זה שר האוצר רשאי להיכנס לקרקע ולקנות בה אחיזה, או להכריז על מועד שהקרקע תהיה מוקנית לו או לרשות המקומית, לפי העניין.
בשנת 1980 השלימה העירייה שניים מן השלבים הנדרשים לשם הפקע ת חלקת קרקע בשכונת ואדי ג'וז: בנובמבר 1980 פרסמה הוועדה המקומית בירושלים הודעה, ועל פיה קרקע מסוימת דרושה לה לצורכי ציבור, והיא מוכנה לשאת ולתת על רכישת הקרקע; כל התובע לעצמו זכות או טובת הנאה כלשהן בקרקע האמורה ורוצה לקבל פיצוי על כך נדרש לשלוח לוועדה הודעה על זכותו או על טובת ההנאה אשר יש לו בקרקע זו בתוך חודשיים.
עליו לצרף ראיות לכך, וכמו כן הודעה המפרטת את הפיצויים שהוא דורש תמורת הקרקע.
כאמור, על פי פקודת הקרקעות בתום הזמן הנקוב בהודעה תהיה העירייה זכאית להיכנס אל הקרקע או לעלות עליה וכך לקנות בה אחיזה.
אולם שלב זה לא יצא אל הפועל.
נמצא שהעירייה לא ניצלה את זכותה להיכנס אל הקרקע.
עוד נמצא כי בשנת 1988 פרסמה הוועדה המקומית הודעה דומה, בין השאר בנוגע לאותה קרקע.
מכאן שהעירייה הוציאה לפועל פעמיים את השלבים הראשונים בהפקעתה של חלקת הקרקע בשכונת ואדי ג'וז, אך לא השלימה את הליכי ההפקעה.
מחלקת נכסים בעירייה אחראית, בין השאר, לטיפול בהפקעות מקרקעין בראש המחלקה עומד הממונה על הנכסים, והיא כפופה לגזבר העירייה.
מעיון בתיק הנכס (במחלקת נכסים) שבו מרוכזים כל המסמכים בדבר הליכי ההפקעה של הקרקע בוואדי ג'וז (שנעשו ב- 1980 וב- 1988 ) עולה שמחלקת נכסים לא הכינה אומדן של עלות פיצויי ההפקעה של הקרקע, וממילא לא ניסתה למצוא תקציב למימון ההפקעה.
הממונה על הנכסים מסר למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2008 כי בפברואר 2008 ביקשה מנח"י ממחלקת נכסים לפעול להפקעת חלקת הקרקע האמורה בשכונת ו אדי ג'וז.
בעקבות זאת מצאה מחלקת נכסים שהעירייה כבר הפקיעה שטח זה בעבר, וכל שנותר לעשות הוא לאשר את הפרוגרמה, להתחיל בתכנון ולבנות את הבניין.
הממונה על הנכסים השיב למשרד מבקר המדינה, בנובמבר 2008 , כי המידע על הפקעת השטח בעבר היה בידי מנח"י, וכאשר מנח"י מצאה שיש להקים על חלקה זו מבנה ציבור היא החלה לקדם את הליכי התכנון.
נמצא כי מחלקת נכסים השלימה רק חלק משלבי ההפקעה של חלקת הקרקע בשכונת ואדי ג'וז, ולאחר מכן נשכח העניין ולא טופל עוד.
בשנים שהייתה העירייה צריכה לפתור את בעיית המחסור במבני חינוך היה אפשר להשתמש בקרקע הזאת, אך מנח"י לא השתמשה בה יותר מ-20 .
שנה 650 דוחשנתי 59ב .
פניות של מנח"י לממונה על הנכסים .
בפברואר 2007 כתב המשנה למנהל מנח"י אל הממונה על הנכסים על "מגרש לבנייה" בשכונת בית צפאפא.
מהמכתב עולה כי בשכונה זו יש מחסור בחדרי לימוד; מנח"י נדרשת לטפל במספר ההולך וגדל של תלמידים המבקשים ללמוד במוסד רשמי באזור; המינהל הקהילתי של השכונה הציע למנח"י מגרש מסוים שאפשר להעמיד לרשות העירייה.
המשנה למנהל מנח"י ביקש לדעת אם המגרש פנוי, ומתי יוכל מנח"י להשתמש בו.
ממסמכי מנח"י עולה כי המשנה למנהל מנח"י לא קיבל תשובה מהממונה על הנכסים.
הממונה על הנכסים מסר למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2008 כי מנח"י כבר פנתה אל מחלקת הנכסים בעניין זה באוגוסט 2006 , והמחלקה עסקה בחישוב אומדנים של עלות ההפקעה של כ -30 מגרשים, בהם המגרש האמור בבית צפאפא; האומדנים נמסרו למנח"י, ולכן מכתבו האמור של המשנה למנהל מנח"י "היה לא רלוונטי כאשר למעשה כל המידע היה בפניו ורק היה צריך להחליט על סדרי עדיפויות ולהודיע למח' הנכסים איזה שטחים ממליצים להפקעה".
הממונה על הנכסים הוסיף כי מנח"י היא הקובעת את סדרי העדיפויות בניצול הכספים המיועדים להפקעה, ומחלקת הנכסים פועלת על פי החלטותיה.
רק כאשר קיבלה מחלקת נכסים "פנייה אופרטיבית" ממנהלת התכנון במנח"י ביולי 2008 , היא החלה בהליכי ההפקעה.
כדי שהעירייה תוכל להפקיע קרקע לצורכי חינוך, על מנח"י ומחלקת הנכסים לשתף פעולה.
אולם מן האמור לעיל עולה כי התקשורת בין שתי היחידות הייתה לקויה , ועל כן התעכבה הפקעתו של מגרש זמין בבית צפאפא.
באוקטובר 2004 פנתה מ"מ מנהלת התכנון לממונה על הנכסים בעניין מגרש בשכונת בית חנינא, הנמצא על קרקע הכלולה בתכנית איחוד וחלוקה (ראו להלן - תכניות איחוד וחלוקה ותכנית מספר 6671 ).
היא ציינה כי השטחים המיועדים למבני ציבור בתכנית זו אמורים לעבור לרשות העירייה ללא תמורה.
מאחר שהממונה על הנכסים חשש שהעירייה תידרש לשלם פיצויי הפקעה, הוחלט לגדר את השטח, "ובהתאם לתגובות בשטח" להחליט כיצד להמשיך בהליך העברת הבעלות לידי העירייה.
בנובמבר 2004 השיבה מחלקת נכסים כי היא מציע ה להפקיע את השטח, ובדצמבר 2004 ביקש הממונה על הנכסים משמאי חיצוני להכין שומה פרטנית ואומדן פיצויי הפקעה למגרש האמור.
רק כעבור יותר משנה, במרס 2006 , הודיעה מחלקת נכסים למשנה למנהל מנח"י שהשלבים הראשונים בהליך ההפקעה עומדים להסתיים.
הממונה על הנכסים מסר למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2008 כי על מנח"י מוטל כעת לגבש פרוגרמה ולתכנן ולתקצב את בנייתו של מוסד חינוך על המגרש האמור.
הוא ציין כי מחלקת הנכסים אינה בטוחה שלא יוגשו תביעות לפיצויי משרד החינוך 651 .
הפקעה או התנגדויות להפקעה, אבל אם יהיו כאלה- המחלקה תפעל בכל דרך משפטית כדי לטפל בתביעות אלה או לתת פיצויים כדין.
הפקעות הקרקע לצורכי חינוך במזרח ירושלים הן נושא מורכב הכרוך בהשקעת משאבים רבים.
ואכן, העירייה טוענת כי היא מתקשה לעשות את הנדרש ממנה בעניין זה.
אולם ממצאי הביקורת מעלים כי לא רק הליכי ההפקעה המורכבים והמחסור בתקציב מ ונעים מהעירייה להפקיע קרקעות, אלא גם חוסר שיתוף הפעולה בין מנח"י למחלקת נכסים.
לכן, גם משהשלימה מחלקת נכסים שלבים מסוימים בהפקעה של קרקעות במזרח העיר לצורכי חינוך, ההפקעה לא יצאה אל הפועל, והקמתם של מבני החינוך לא קודמה.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הנהלת הע ירייה לשפר את תהליכי העבודה המשותפים ליחידות הפועלות בה ולוודא שמנח"י ומחלקת נכסים פועלות כנדרש כדי להשלים את הטיפול בקרקעות במהירות וביעילות ככל האפשר.
המשרד מקצה לרשויות המקומיות תקציבים לבינוי כיתות לימוד, המותנים בהוכחת בעלות של הרשות המקומית על הקרקע המיועדת לבנייה.
בהפקעה הנעשית על פי פקודת הקרקעות או על פי חוק התכנון והבנייה, הוועדה המקומית רשאית לרכוש את החזקה על הקרקע או את השימוש בה לזמן מסוים, או לרכוש זכות שימוש בקרקע .
כלומר אפשר להפקיע קרקע לשם שימוש בה או לזיקת הנאה, ולא להפקיע את הבעלות על הקרקע דווקא.
מטבע הדברים, קל להפקיע קרקע לצורכי שימוש בלבד, בהסכמת בעליה, יותר מאשר להפקיע את הבעלות על הקרקע, שכן כך בעלי הקרקע מוסיפים להחזיק בבעלות עליה.
בדיון שהתקיים בעירייה ביולי 2007 הוטל על מנהל מנח"י ועל הפרויקטור לדון עם מנהל מינהל הפיתוח במשרד על האפשרות להקים מבני חינוך על קרקע שאינה נתונה בבעלות העירייה והוועדה המקומית הפקיעה את זכות השימוש בה.
בדיון נאמר כי הדבר יוכל לקדם את ההקמה של מבני חינוך על קרקעות מסוימות.
בעקבות הדיון, באוקטובר ובנובמבר 2007 נפגש הפרויקטור עם נציגי המשרד, ובהם מנהל מינהל הפיתוח ונציגת הלשכה המשפטית.
הם הסכימו כי "באזורים בהם טרם נעשה 'רישום ראשון' ו/או טרם הוכנו תוכניות לצרכי רישום לאיחוד וחלוקה מחדש אך יש תכניות מפורטות ומאושרות, הקצאת הקרקע תהיה באמצעות 'הפקעת זכות השימוש'.
(בתאום עם בעלי הקרקע)".
נמצא כי העירייה לא דנה באפשרות להפקיע את זכות השימוש בקרקע, למרות סיכום הדיון האמור.
מתשובת העירייה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2008 עולה שהממונה על הנכסים סבור ש"אין בהסכמת משרד החינוך להסתפק בהפקעה לצורכי שימוש בלבד.
כל ממש והיא ריקה מתוכן".
לדעת משרד מבקר המדינה, משהסכים המשרד להקל את התנאים לקבלת תקציב לבינוי כיתות לימוד ולאפשר לעירייה להשתמש בקרקע שהופקעה לצורכי שימוש בלבד, היה על העירייה לדון בכך ולבדוק אם הדבר אכן מקל עליה למצוא קרקעות מתאימות.
כיתות לימוד בצפון מזרח ירושלים .
בצפון מזרח ירושלים שוכנות, בין השאר, שתי שכונות גדולות - בית חנינא ושועפאט.
בשנת הלימודים התשס"ח למדו בשתי השכונות האלה 7,044 תלמידים ב-209 כיתות בשמונה בתי ספר יסודיים רשמיים, חטיבות ביניים רשמיות ובתי ספר על-יסודיים עירוניים.
הצורך בכיתות לימוד בצפון מזרח ירושלים .
לפי נתוני העירייה, בשנת 2006 חסרו108 כיתות לימוד בשכונת בית חנינא- 72 מהן בחינוך היסודי ו-36 בחינוך העל-יסודי - ו-145 כיתות בשכונת שועפאט- 65 מהן בחינוך היסודי ו -80 בחינוך העל -יסודי.
סך הכול חסרו בשתי השכונות האלה 253 כיתות, שהן כרבע מסך כל כיתות הלימוד שחסרו במזרח העיר באותה שנה.
בינואר 2008 ,היה צורך בכמה מבני חינוך בבית חנינא: בית ספר יסודי לבנות שבעת ההיא שכן במבנים שכורים אחדים; גני ילדים - אשכולות של שלושה עד ארבעה גנים בכל מתחם; אשכול של גנים ובית ספר לחינוך מיוחד; בית ספר יסודי לבנים (ובו 24 )כיתות, שבעת ההיא שכן במבנה שכור; ובית ספר על -יסודי לבנות (36 'כיתות ז-י"ב), שכן באותה עת לא היה בית ספר כזה בכל אזור צפון מזרח העיר.
מנתוני מנח"י על רישום לבתי ספר בשנת הלימודים התשס"ח עולה כי 61 תלמידים משכונת בית חנינא ו -310 תלמידים משכונת שועפאט ביקשו ללמוד בכיתה ב' ומעלה בבתי ספר בשכונתם אך נענו בשלילה.
סך הכול מדובר ב-371 תלמידים לפחות משתי השכונות, שהם כ-35% מסך כל התלמידים שעל פי נתוני מנח"י לא התקבלו לבתי הספר במזרח העיר בשנה זו.
כאמור, מנח"י אינה יודעת אם הנתונים שבידיה מלאים.
מערכת החינוך במזרח ירו שלים מחולקת ברובה על פי מגדר.
רק שני בתי ספר עירוניים שבהם פועלות חטיבות עליונות (כיתות י'-י"ב) מיועדים לבנות בלבד.
אחד מהם פועל בשכונת ג'בל מוכבר שבדרום העיר והשני - תיכון "מאמונייה" - פועל במרכז מזרח העיר.
על פי נתוני מנח"י, בשנת הלימודים התשס"ח למדו בשני בתי ספר אלה 2,447 תלמידות.
בית ספר התיכון בשכונת בית צפאפא בדרום העיר מיועד לבנים ולבנות.
מכאן שבצפון העיר אין מוסד חינוך המיועד לבנות הלומדות בכיתות י'-י"ב.
יתר על כן, גם בתיכון "מאמונייה" הפועל במרכז מזרח העיר אין די כיתות לימוד עבור תלמידות המבקשות ללמוד בו (ראו להלן).
מהאמור לעיל עולה כי בשכונות שבצפון מזרח ירושלים יש מחסור ניכר בכיתות לימוד.
חלק גדול מהתלמידים שלא התקבלו לחינוך הרשמי במזרח העיר גרים בשכונות אלה.
הבעיה חמורה במיוחד כאשר הדברים אמורים בבנות הלומדות בכיתות י' -י"ב, שכן אין חטיבה עלי ונה לבנות באזור זה, ובחטיבה העליונה היחידה לבנות במרכז העיר מספר כיתות הלימוד אינו מספיק.
תכניות בצפון מזרח ירושלים .
לפי חוק התכנון והבנייה, מערכת התכניות הסטטוטוריות של מדינת ישראל היא מערכת היררכית, המורכבת מתכניות מתאר ארציות, מחוזיות ומקומיות (להלן - תכניות מתאר), ומהן נגזרות תכניות מפורטות.
חוק זה מגדיר גם את סמכויותיהם של מוסדות התכנון, של בעלי הקרקע ושל מי שיש לו עניין בקרקע בכל הנוגע לייזום תכניות.
ערכה הכלכלי של הקרקע נקבע, בין היתר, לפי ייעודה ומצבה התכנוני.
משרד הפנים ממונה על הטיפול בכל הקשור לחוק זה, ובין היתר על הכנת תכניות המתאר במוסדות התכנון.
הרשויות המקומיות שותפות להכנת תכנית המתאר המקומית והתכניות המפורטות, וחוק זה מקנה להן, בין היתר, סמכות לקבוע את היקף השימוש בקרקע.
בשטחים נרחבים במזרח ירושלים יש גושי קרקע שאינם רשומים, דהיינו אין רישום של הבעלות על הקרקע לפי גושי רישום, בין השאר משום שאין מידע מלא בדבר בעלי הקרקעות.
רישום זה חיוני לצורך תכנון מודרני והבטחת שטחים לצורכי ציבור.
על פי ]נוסח חדש[ פקודת הסדר זכויות במקרקעין, התשכ"ט- 1969 (להלן- פקודת ההסדר), אם ראה שר המשפטים שמן הר אוי להכין הסדר ורישום של הזכויות במקרקעין באזור פלוני, יפרסם ברשומות צו הסדר, ובו יקבע את מקומו וגבולותיו של אזור ההסדר ואת היום שבו יוחל הצו באזור ההסדר בתחימת חלקות 654 דוחשנתי 59ב .
על פי חוק התכנון והבנייה, רשות מקומית יכולה להגיש תכניות בנוגע לקרקעות מוסדרות או בנוגע לקרקעות הנתונות בהליכי הסדר.
תכנית איחוד וחלוקה מאפשרת לתכנן חטיבת קרקע תכנון מיטבי, על פי הייעודים והשימושים הנדרשים, באמצעות איחוד מגרשים וחלוקתם מחדש ונטילת חלק מהקרקע לטובת הרשות המקומית, לצורכי ציבור.
התכנית מקנה יתרון לבעלי הקרקע, שכן היא מעניקה להם תוספת זכויות בנייה, ועל כן שווי הקרקע אינו נפגע אף אם שטח הקרקע קטן.
אף על פי שבתכנית איחוד וחלוקה מופרשת קרקע לצורכי ציבור, אין רואים בה תכנית המפקיעה את הקרקע.
שלא כמו תכנית שמטרתה הפקעת זכויות, שהיא חוליה ראשונה בשרשרת הפעולות הנעשות כדי לרשום את הקרקע המופקעת על שם הרשות המקומית, בתכנית איחוד וחלוקה יש תוצר קנייני27 שאפשר להשיג גם בלי הוראת הפקעה.
לאחר האיחוד והחלוקה נעשה רישום הקרקעות לפי המנגנון הקבוע בחוק התכנון והבנייה.
חוק התכנון והבנייה קובע כללים לאיחוד וחלוקה של מגרשים: בתכנית מ תאר מקומית ובתכנית מפורטת מותר לקבוע גם הוראות בדבר איחוד מגרשים, הן בהסכמת בעליהם והן שלא בהסכמתם, וכן הוראות בדבר חלוקתם של מגרשים בין בעליהם, הן מגרשים הנתונים בבעלות משותפת והן מגרשים הנתונים בבעלות נפרדת, הן בהסכמת הבעלים והן שלא בהסכמתם (להלן - חלוקה חדשה).
בתוך שמונה חודשים מיום שנכנסה החלוקה החדשה לתוקף, על יו"ר הוועדה המקומית, שבתחומה אושרה תכנית החלוקה החדשה, להגיש למנהל כהגדרתו בפקודת המדידות תכנית לצורכי רישום התואמת את התכנית של החלוקה החדשה שאושרה; בתוך חודשיים מיום שהועברה התכנית למנהל, עליו לקבוע אם אפשר לרשום אותה על פי פקודת המדידות וחוק המקרקעין, התשכ"ט- 1969 .
)(א בשנת 1992 החלה העירייה לטפל בשלוש תכניות לאיחוד וחלוקה בצפון מזרח העיר, והן אושרו בשנים 1996 -1999 .
מכוחן של תכניות אלה יזמה העירייה 50 תכניות לאיחוד וחלוקה בשכונת בית חנינא.
ממסמ כים שנמצאו בעירייה (שנכתבו במאי 2003 ) עולה כי אף שעברו כעשר שנים מאז החלה העירייה לטפל בתכניות האמורות הן עדיין לא אושרו, ומשום כך התעכבו התכנון והבנייה של מוסדות חינוך בשכונת בית חנינא.
(ב) בשנת 2005 הגישו החברה לפיתוח בית חנינא ושועפאט בע"מ ובעלי עניין אחרים עתירה לבית המשפט לעניינים מינהליים בירושלים נגד העירייה ובעלי עניין אחרים28 .
העותרים ביקשו מבית המשפט, בין השאר, לחייב את המשיבים להשלים מיד את הליך האיחוד והחלוקה של כל השטחים שעל פי התכנית מיועדים לכך; לקצוב למשיבים פרקי זמן קצובים וברורים להשלמת כל הליכי האיחוד והחלוקה, וכך לאפשר לעותרים לקבל היתרי בנייה.
בספטמבר 2006 החליט בית המשפט שחלק מהמשיבים, ובהם העירייה, ימסרו הודעה בכתב עד סוף השנה, ובה יפרטו כיצד מתקדמים הליכי האיחוד והחלוקה האמורים.
העירייה נדרשה להוסיף לדווח לבית המשפט על התקדמות ההליכים.
27 התוצר הקנייני מושג באמצעות רישום במרשם המקרקעין על פי טבלאות הקצאה ואיזון.
28 עת"מ 521/05 החברה לפיתוח בית חנינא ושועפט בע"מ ו -56 'אח נ' עיריית ירושלים ואח'.
)(ג עד מועד סיום הביקורת אושרו 18 :מן התכניות האמורות לאיחוד וחלוקה שלוש אושרו בחודשים יוני-ספטמבר 2005 ; חמש אושרו בשנת 2006 ; תשע אושרו בשנת 2007 ; ואחת ב- 2008 .
מכאן שרק מאמצע שנת 2005 ואילך אושרו תכניות לאיחוד וחלוקה שיזמה העירייה בשכונת בית חנינא.
עד מועד סיום הביקורת עדיין לא החלה העירייה לבנות מבני חינוך על הקרקעות שבתכניות אלה (עוד בעניין תכניות לאיחוד וחלוקה - ראו להלן בפרק על מעורבותו של משרד החינוך בהקמת כיתות לימוד במזרח ירושלים).
ביולי 2001 'החליטה הוועדה המחוזית בירושלים לאשר את תכנית מס 6671 בשכונת בית חנינא (להלן - תכנית 6671 ), ובנובמבר 2001 פרסמה העירייה הודעה בדבר אישור התכנית.
התכנית כוללת שטחים לבנייני ציבור ("שטחים חומים"), ובהם מגרש מס' 1 , המיועד לבית ספר (להלן- מגרש 1 '); מגרש מס7 , המיועד לבית ספר ולשלוחת מתנ"ס (להלן- מגרש 7 ); וחמישה שטחים המיועדים לגני ילדים ולמעונות יום.
יצוין כי תכנית 6671 נוגעת בין היתר לשני גושים המוסדרים על פי פקודת ההסדר , ויש רישום מסודר של בעלי הקרקע.
הביקורת העלתה כי בזמן שחלף מאז אושרה תכנית 6671 ועד מועד סיום הביקורת - דהיינו יותר משש שנים - לא קידמה העירייה את ההליכים הנדרשים לשם בניית מבני חינוך על הקרקעות שהוזכרו בתכנית זו.
ואלה ממצאי הביקורת: (א) בתקנון של תכנית 6671 נקבע שהמגרשים האמורים יועברו לעירייה ללא תמורה.
ממכתב ששלח מנהל המינהל הקהילתי לפיתוח בית חנינא (להלן - מינהל בית חנינא) למנהלת התכנון לשעבר בינואר 2002 עולה שאת תכנית 6671 יזם המינהל בעזרת תושבי בית חנינא ובמימונם; מאחר שבתכנית זו אין צורך לעשות איחוד וחלוקה, אפשר להתחיל מיד בתהליך ההפקעה ובתכנון מבני החינוך "באזור שכל כך זקוק לכתות לימוד לבנים ולבנות מכל הגילאים".
מנהל המינהל הציג את שבעת השטחים שבהם אמורים להיבנות מוסדות חינוך וביקש שהעירייה תגדר את השטחים האלה כדי למנוע בנייה בלתי חוקית בהם.
המנהל שב ופנה אל מנח"י בעניין זה כעבור שנה.
במרס 2003 כתבה מתכננת מחוז ירושלים דאז במשרד הפנים למהנדס העיר דאז על מגרש המיועד לבניית בית ספר, המוזכר בתכנית 6671 .
ממכתבה עולה כי באחד השלבים הסופיים בטיפול בתכנית הרסה העירייה בתים שנבנו על המגרש הזה.
היא ביקשה שהעירייה תגדר את השטח ותפקיע אותו מהר ככל האפשר כדי "למנוע השתלטות נוספת".
(ב) בפגישה שהתקיימה בעירייה בינואר 2004 בהשתתפותו של המשנה למנהל מנח"י הוחלט להקפיא את הטיפול במגרש 7 בשל מיקומו בקצה השכונה; לטפל בפינוי המבנים הבלתי חוקיים ממגרש 1 , לגדר את השטח ואז להחליט כיצד להמשיך בהליך העברת הבעלות לידי העירייה; לקדם את העבודה על "תשריט ההפקעה".
(ג) נמצא כי אף על פי שבתקנון של תכנית 6671 נקבע, כאמור, שהמגרשים האמורים יועברו לעירייה ללא תמורה, הממונה על הנכסים סבר שהיא תידרש לשלם פיצויים בגין ההפקעה.
משום כך הוחלט שמגרש 1 ישמש "פיילוט".
בתחילת שנת 2005 החלה העירייה בהליך ההפקעה שלו, ורק במרס 2006 הודיע הממונה 656 דוחשנתי 59ב .
על הנכסים למשנה למנהל מנח"י שהליך ההפקעה, הנעשה על פי סעיפים 5 ו-7 .
בפקודת הקרקעות, עומד להסתיים (ד) ביולי 2005 ,נדון בעירייה גם נושא הקמת בתי ספר בשכונת בית חנינא והתברר כי מנח"י לא הכינה פרוגרמה לקרקעות הכלולות בתכנית 6671 ולא הביאה אותה לאישור במשרד; הוחלט שכאשר תקבל העירייה את הפרוגרמה היא תתחיל מיד בתכנון.
באוגוסט 2005 החליטו מנהל מנח"י ואחרים שהעירייה תתחיל להפקיע את חלקות הקרקע האמורות ומנח"י תקדם את הכנתה של פרוגרמה עבור בית ספר תיכון לבנות שייבנה במגרש 1 .
)(ה בספטמבר 2007 כתבה סגנית מנהל מנח"י למגזר הערבי לממונה על הנכסים שמגרש 7 יכול לשמש בסיס למבנה של בית ספר על-יסודי לבנות, והטיפול בו עומד בראש סדר העדיפויות של מנח"י.
אולם בסיכום של דיון שהתקיים בינואר 2008 , שבו השתתפו, בין השאר, המשנה למנהל מנח"י וסגנית מנהל מנח"י למגזר הערבי, הוצג סדר העדיפויות של מנח"י בבינוי מבני חינוך בשכונת בית חנינא, ושום מגרש מהמגרשים המיועדים לכך לא נכלל בתכנית 6671 .
לעומת זאת נרשם בסיכום הדיון שבית ספר יסודי לבנים עתיד להיבנות על קרקע הנכללת בתכנית שעדיין לא אושרה.
יצוין כי גם בסיורים שעשו נציגי מנח"י והאגף למ"צ במזרח העיר במאי 2008 כדי לבחון מגרש ים המיועדים להפקעה נמצא שמגרש 7 הוא "גדול ונוח טופוגרפית", ולכן הומלץ להפקיעו.
מן האמור לעיל עולה שהעירייה ומנח"י פעלו בעצלתיים בעניין הקצאת קרקע לצורכי חינוך.
במשך שנים קידמה העירייה עשרות תכניות לאיחוד וחלוקה בצפון מזרח ירושלים.
מקצת התכניות כבר אושר ו מהמחצית השנייה של שנת 2005 ואילך, אך העירייה עדיין לא החלה לבנות מוסדות חינוך על שום קרקע מהקרקעות הכלולות בתכניות אלה.
כמה שנים לפני שאושרו הראשונות שבתכניות אלה כבר אושרה תכנית 6671 .
העירייה ומנח"י ידעו על האפשרויות הגלומות בתכנית זו, אולם בחרו שלא להשתמש בה.
לדעת משרד מבקר המדינה, הטיפול של העירייה ושל מנח"י בתכנית האמורה מעיד שהן לא היו נחושות למצוא קרקעות לצורכי חינוך.
בינוי מוסדות לחינוך מיוחד במזרח ירושלים .
בשנת הלימודים התשס"ח היו במזרח ירושלים תשעה מוסדות לחינוך מיוחד, ובהם שני אשכולות גנים ושב עה בתי ספר.
המחסור בכיתות לימוד במוסדות לחינוך משרד החינוך 657 .
מיוחד במזרח העיר חמור במיוחד.
על פי תכנית האב, בשנת 2010 יחסרו שם 240 כיתות29 .
ההמלצות בתכנית האב וביצוען .
בתכנית האב נסקרו כל התכניות במזרח ירושלים ונמצא כי רק בשתי תכניות בשכונת בית חנינא הוקצתה קרקע למוסדות לחינוך מיוחד.