HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
במכתביו לשר התמ"ת התנה שר האוצר את מתן ההיתר בהפקדת ערבות של הקבלן כדי להבטיח שהעובדים יצאו מהארץ, ושר התמ"ת הסכים לתנאי זה.
בסעיף 1 יא לחוק עובדים זרים נקבע כי שר התמ"ת- בהסכמת שר האוצר, לאחר התייעצות עם שר הפנים ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת - רשאי לקבוע הוראות ותנאים בדבר חובת מעסיקו של עובד זר להפקיד בקרן לעובדים זרים פיקדון חודשי לטובת העובד הזר ולהבטחת יציאתו מהארץ במועד.
במועד הביקורת, במאי 2011 , לא היו תקנות בעניין זה.
ואולם בענף הבניין נקבע בהסכמה בין המדינה ובין קבלני הבניין שסכום הפיקדון יהיה 700 ש"ח לחודש לעובד.
לעובדים זרים בענף התעשייה לא נדרש פיקדון.
הפיקדון החודשי הוא נוסף על שכר העובד הזר, והוא ניתן על חשבון ההפקדות של המעסיק לפנסיה, לפיצויים ולקרן השתלמות המתחייבות מההסכם הקיבוצי.
רשות ההגירה ציינה בתשובתה כי הפקדת הפיקדון, ובעיקר האפשרות לנכות את הפיקדון או לְחלטו אם עובד זר איחר ביציאתו מישראל, יש בהן משום תמריץ ליציאת העובדים הזרים מישראל במועד.
הביקורת העלתה כי בהיתר נקבע שאם יותקנו תקנות המחייבות לפי סעיף 1 יא לחוק עובדים זרים תשלום פיקדון בגין העסקת עובדים זרים "בענפי התעשייה", תחול חובה זו גם לגבי עובדי הקבלן.
עוד הועלה כי בהיתר שנתן הממונה על יחידת ההיתרים לא נקבעו תנאים להבטחת יציאתם של העובדים מהארץ במועד, לאחר שיפוג תוקף ההיתר להעסקתם.
מהאמור לעיל עולה כי הממונה על יחידת ההיתרים ידע שאינו יכול לדרוש מהקבלן להפקיד ערבות להבטחת יציאתם של העובדים הזרים מהארץ, וכי אין חובת תשלום פיקדון בענף התעשייה, ואף על פי כן הוא לא מצא לנכון להודיע לשר האוצר כי התנאי למתן ההיתר שקבע בהסכמת שר התמ"ת ולפיו נדרש הקבלן להפקיד ערבות להבטחת יציאתם של העובדים הזרים מהארץ, אינו ישים.
כאמור, במרץ 2010 המליץ אג"ת לשר האוצר לאשר לקבלן להעסיק עובדים זרים בהתאם לתנאי ההעסקה הנהוגים בענף הבניין.
במקרה זה היה על הקבלן להפקיד במשך תקופת ההיתר פיקדון חודשי בסכום של 700 ש"ח לכל עובד, להבטחת יציאתם של העובדים הזרים מהארץ ולהבטחת תשלום זכויותיהם הסוציאליות.
מחישובים שעשה משרד מבקר המדינה עולה כי במצב זה היה מסתכם סכום הפיקדון הכולל בכ -21 מיליון ש"ח 23.
מאחר שלשם העסקת עובדים זרים ב ענף התעשייה לא נדרש פיקדון, לא חויב הקבלן בהפקדת הפיקדון, ובכך הוגבלה היכולת להבטיח את יציאתו מהארץ של העובד הזר במועד.
בתשובת הממונה על יחידת ההיתרים נטען כי חובת הפקדתו של הפיקדון חל ה לגבי עובדים זרים בענף הבניין.
הפיקדון אינו תשלום נוסף לקבלן המחויב לשלם לעובד את זכויותיו , אלא "כלי אכיפתי" שהוטל על תאגידי הבניין, שמעודד את העובד הזר לצאת מהארץ בתום תקופת האשרה שניתנה לו.
הממונה הוסיף כי שלא כשאר העובדים הזרים המועסקים בתחום הבניין והמפוזרים ברחבי הארץ, מתוכננים העובדים הזרים בפרויקט לשהות בארץ במרוכז.
לדבריו, ניסיון העבר משני הפרויקטים האחרים שבהם ניתן היתר להעסקת עובדים זרים מלמד שכולם עזבו את הארץ בזמן.
בתשובת רשות ההגירה צוין כי "החלטת הממונה שלא להטיל חובת תשלום פיקדון.
התבססה על שיקולים סבירים במכלול נסיבות ההעסקה".
לדעת משרד מבקר המדינה, היה על הממונה על יחידת ההיתרים להודיע לשר כי לא ניתן להטיל על הקבלן להפקיד את הערבות שדרש השר להבטחת יציאתם של העובדים מהארץ, להביא לידיעתו כי יש חלופה חוקית לכך - הפקדת פיקדון - ולאפשר לשר לקבל החלטה בנושא.
הגדרת הפרויקט : הקבלן ביקש לקבל את ההיתר על פי סעיף המומחים שבהחלטת הממשלה והסביר שמדובר "בשיטות כרייה, בטכנולוגיה ובמיכון ייחודיים, אשר אינם קיימים בישראל".
בנובמבר 2009 שלח הממונה על יחידת ההיתרים מכתב לשר ובו ביקש להתיר העסקת מומחים מקצועיים לחפירת המנהרות בפרויקט.
השר אישר את העסקת העובדים בהסתמך על מכתב הממונה.
בטיוטת נוסח ההיתר שנשלחה באפריל 2010 מהלשכה המשפטית של רשות ההגירה לאג"ת וללשכה המשפטית במשרד האוצר נכתב כך: "היתר מיוחד להעסקת צוות עובדים תושבי חוץ מומחים לעבודות מנהור לביצוע 'קטע ג' של פרויקט הרכבת המהירה ת"א -ירושלים".
כמו כן, הוגדרו בנספח שצורף לטיוטה העבודות הכלולות במנהור קטע ג'.
23 ( מספר חודשי ההעסקה שנקבעו בהיתר כפול סכום הפיקדון החודשי700* 30,288.
)(א הביקורת העלתה כי נוסח ההיתר שניתן לקבלן שונה מנוסח הטיוטה שנשלחה באפריל 2010 : בהיתר הושמטו המילים "מומחים לעבודות מנהור לביצוע 'קטע ג'", והנספח שצורף להיתר היה אך ורק למעקב אחר מספר העובדים הישראלים שהתחייב הקבלן להעסיק בכל רבעון.
מכאן שהגדרת הפרויקט בהיתר הורחבה מעבר לקטע ג'.
בתשובתו ממאי 2011 הסביר הממונה על יחידת ההיתרים כי ביקש לאפשר לקבלן גמישות בניוד עובדים זרים מקטע ג' לקטעים אחרים של תוואי המסילה, אם היה הקבלן נבחר לבצע קטע נוסף שלו.
הממונה הוסיף כי המילים "מומחים לעבודות מנהור" הושמטו מאחר שהקבלן ביקש לאפשר לו להעסיק שני עובדים זרים מומחים בעבודות גשר, וכי לולא הושמטו מילים אלה הוא לא היה רשאי לעשות כן.
בבדיקה שעשה משרד מבקר המדינה במאי 2012 נמצא כי בעבור אותם מומחים ניתנו לקבלן בשנים 2011 ו- 2012 , לאחר פרי שת הממונה על יחידת ההיתרים מתפקידו, היתרים נפרדים.
משרד מבקר המדינה מעיר לממונה על יחידת ההיתרים כי ההיתר לקבלן להעסיק עובדים זרים לא רק לכריית המנהרה אלא לקו הרכבת לירושלים כולו - וממילא גם לעבודות שאינן מצריכות מומחיות מיוחדת שאין לעובדים בישראל - ניתן שלא בהתאם לאישור שר האוצר, ויש בו משום מתן הטבה לקבלן.
ביצוע השינויים בהיתר כמתואר לעיל אינו עולה בקנה אחד עם החלטת הממשלה ועם כללי המינהל התקין.
(ב) עוד העלתה הביקורת כי לשכת השר לא עשתה מעקב כדי לוודא שההיתר שניתן אכן תואם את התנאים שקבע השר.
באוגוסט 2012 הודיע הרמ"ט למשרד מבקר המדינה כי האחריות למעקב אחר ביצוע החלטות השר מוטלת על האגפים המקצועיים.
על כן, הוסיף הרמ"ט, ינחה השר את הממונה על אג"ת לחדד את נוהלי האגף בנוגע ליישום ההחלטות ולמעקב אחר ביצוען.
מתן אשרות כניסה לעובדים הזרים במסגרת ההיתר ואכיפת ההיתר .
במאי 2010 הודיע הממונה על יחידת ההיתרים למנהל אגף לשכות ברשות ההגירה כי לקבלן הותר להעסיק בין 185 ל-691 עובדים ברבעון, בהתאם ללוחות הזמנים ולכמויות המפורטים בהיתר.
הממונה הוסיף שלקבלן "הונפק היתר למלוא תקופת הפרויקט עבור 655 .
"עובדים זרים עד תחילת שנת 2011 טיפלה לשכת ההגירה ברמת גן במתן אשרות כניסה לעובדים הזרים.
לאחר מכן הועברה האחריות לכך ללשכת ההגירה בפתח תקווה.
מבדיקה בלשכת ההגירה ברמת גן עולה כי עד אוקטובר 2010 קיבל הקבלן אשרות כניסה לכ-50 .
עובדים זרים מנהל מינהלת הקו המהיר הסביר למשרד מבקר המדינה בפברואר 2011 כי אף שהמכונות יגיעו לישראל רק בסוף השנה, הקבלן מבצע את הפרויקט, בין היתר באמצעות עובדים זרים העוסקים בכריית מנהרה אחרת בפרויקט (מנהרה 2 .
) כאמור, מנהל מינהלת הקו המהיר עדכן במאי 2012 כי המכונות אמורות להתחיל בכרייה בספטמבר ובדצמבר 2012 .
בבדיקה חוזרת נמצא כי במאי 2012 החזיק הקבלן ב-100 .
אשרות כניסה משרד הפנים 1337 .
משרד מבקר המדינה מעיר כי דבר זה מעיד על כך שההיתר להעסקת עובדים זרים לעבודה בטכנולוגיה ובמיכון ייחודיים שאינם בנמצא בישראל בשיעור החורג מהמכסות שנקבעו לענפים השונים - שניתן מתוקף החלטת הממשלה מדצמב ר 2005 - שימש בפועל להעסקת עובדים בעבודות שלביצוען לא נדרשים טכנולוגיה או מיכון ייחודיים.
בהיתר נקבע כי לפני כניסתו של העובד הזר לישראל הוא יצהיר כי הוסבר לו שייתכן שאורכה המרבי של תקופת העסקתו בישראל יהיה כמה חודשים בלבד, בהתאם לתפקידו בצוות הפרויקט, וכי הוא מבין זאת ומסכים לכך.
הביקורת העלתה כי רשות ההגירה נתנה אשרות כניסה מבלי שהוצגו לפניה תצהירים של העובדים הזרים, כאמור.
בתשובת רשות ההגירה נמסר כי בעקבות קבלת הערות משרד מבקר המדינה ינחה מנכ"ל הרשות את הגורמים הרלוונטיים לחייב קבלנים להחתים עובדים זרים על הצהרות כמפורט בתנאי ההיתר, כדי להעבירן לממונה על יחידת ההיתרים.
בעקבות הביקורת הודיע הקבלן כי פעל לפי ההנחיה האמורה.
בבדיקה שעשה משרד מבקר המדינה במאי 2012 נמצא כי בלשכת פתח תקווה שאמורה להנפיק את אשרות הכניסה בהתאם להיתר שניתן לקבלן, לא מצוי ההיתר האמור.
הלשכה מנפיקה אשרות כניסה בהתאם לנתונים שהוזנו למערכות הממוחשבות של רשות ההגירה, אשר לפיהם ניתן לקבלן היתר להעסיק 655 עובדים זרים.
באותם נתונים לא פורט מספר העובדים הזרים בחלוקה לרבעונים, המצוין בהיתר.
בהיעדרם של ההיתר ושל פירוט החלוקה לרבעונים עלו לה הלשכה להנפיק אשרות כניסה עודפות על הנקבע בהיתר.
בהיתר נקבע שאגף האכיפה24 של רשות ההגירה (להלן- אגף האכיפה) יקיים פיקוח תקופתי מיוחד על תנאי העסקת העובדים הזרים.
במהלך הביקורת, באוקטובר 2010 , הודיע ממונה מחוז ירושלים באגף האכיפה למנהל יחידת האכיפה כי סוכם עם נציג הקבלן על מועד שבו יקיים אגף האכיפה ביקורת באתר בנוגע לתנאים ולזכויות של העובדים הזרים.
מתשובת ממונה מחוז ירושלים באגף האכיפה למשרד מבקר המדינה ממאי 2012 עולה כי אף שהעובדים הזרים עברו להתגורר באתר חדש כארבעה חודשים לפני כן, עדיין לא בוצעה ביקו רת באתר.
כמו כן, מספטמבר 2011 ועד מאי 2012 , במשך יותר מחצי שנה, לא בוצעה ביקורת בנוגע למספר העובדים הישראלים שהקבלן מדווח על העסקתם.
משרד מבקר המדינה מעיר לאגף האכיפה שעליו לקיים פיקוח תקופתי באתרי המגורים ובאתרי העבודה של העובדים הזרים, ובכלל זה לבצע ביקורות פתע נוסף על הביקורות המתואמות.
"השם שונה בתקופת הביקורת ל"מינהל האכיפה משרד הפנים 1339 .
בעקבות חקירה שביצעה רשות ההגירה בנוגע לעמידת הקבלן בתנאי ההיתר, ולאחר ששקל את נסיבות המקרה ואת טענות הקבלן בתגובה לשימוע שנערך לקבלן, לרבות את טענות הקבלן בדבר הקשיים המשמעותיים והמהותיים שהוא נאלץ להתמודד עימם, החלי ט מנכ"ל הרשות מר אמנון בן עמי (להלן - המנכ"ל) לאחר סיום הביקורת, בדצמבר 2012 ,, להקפיא התרת הגעת עובדים זרים חדשים מחו"ל לפי ההיתר "מלבד במקרים חריגים וחיוניים.
עד לקבלת החלטה על מכסה מצומצמת יותר של עובדים זרים לפרויקט, על סמך בדיקה של צוות בינמשרדי, וכן לקבוע תנאים נוספים להיתר שמטרתם הבטחת זכויות העובדים הזרים".
המנכ"ל קבע עוד: "הנני מוכן להניח, לצורך החלטתי זו, כי כוונת החברה.
הייתה להביא צוות אורגני מיומן בהתאם להצהרותיהם לרשויות, וכי הדבר נמנע מהם מחמת עיכובים בלתי צפויים".
בנוסף, המנכ"ל הטיל על הק בלן להפקיד ערבות נוספת בסך מיליון ש"ח להבטחת זכויות העובדים; להעביר את תשלום שכר העובדים הזרים לחשבונות בנקים שייפתחו על שמם; ולשלם פיקדון חודשי בסך 700 .
מדיניות הממשלה, כפי שבאה לידי ביטוי בהחלטותיה, היא שיש לצמצם את מספר העובדים הזרים ולעודד העסקה של עובדים ישראלים.
בשל כך הגבילה הממשלה את מספר העובדים הזרים המועסקים בכל ענף באמצעות קביעה של מכסות העסקה.
המדינה חרגה ממדיניות זו בהחלטתה להתיר העסקת עובדים זרים במקרים שבהם נדרשת עבודה בטכנולוגיה ובמיכון ייחודיים שאינם בנמצא בישראל, בכפוף לשיקול דעתו של הממונה על יחידת ההיתרים ולתנאים שיקבע לעניין זה בהסכמת שר התמ"ת ושר האוצר.
לדעת משרד מבקר המדינה, בשל אופן תפקודם של הגורמים המוסמכים שתואר לעיל, נתן הממונה על יחידת ההיתרים בהסכמת שר האוצר, ובהסכמת שר התמ"ת, היתר לקבלן להעסיק עובדים זרים במספר רב מן הדרוש, אף שהדבר מנוגד למדיניות הממשלה ולהחלטותיה.
על מנת לתת הזדמנות שווה לכלל המציעים במכרזים לביצוע עבודות עבור רשויות המדינה ועל מנת שנושא זה לא יהווה חסם בקידום פרויקט, על הגוף הציבורי שמזמין את העבודה לסכם עם הרשות האמונה על הנושא את ה תנאים הכלליים לקבלת היתר להעסקת כוח אדם זר בפרויקט שהוא מבצע, ולהביא את הסיכום, בצירוף הפניות ללשון החוק ולתקנות המחייבות, לידיעת כלל המשתתפים במכרז.
לדעת משרד מבקר המדינה, מתן היתר להעסקת עובדים זרים המותנה בהסכמתם של שני שרים לאמור בו, מצריך לבחון את הבק שות בעניינו באמצעות עבודת מטה סדורה ומתועדת ששותפים לה שני המשרדים, ושבמסגרתה יובאו בחשבון מדיניות הממשלה וההשפעות הכלכליות של כל החלטה.
רצועת החוף של מדינת ישראל משתרעת לאורך כ-196 ק"מ על שפת הים התיכון לאורך כ-56 ק"מ, על שפת הכנרת וכ-14 .
ק"מ על שפת הים באילת רצועת החוף לאורך הים התיכון עשירה מאוד במגוון נכסי טבע, נוף ומורשת בעלי חשיבות ערכית וכלכלית.
לאורך כ -70 ק"מ מחוף הים התיכון מתנשאים מצוקי כורכר שאינם יציבים, והתמוטטותם היא תהליך טבעי הנגרם מפעילות הים והרוחות8 ,.
אולם תהליך זה מושפע גם מהתערבות אנושית בכלל זה עבודות עפר בנייה על המצוק ובקרבתו וכן נסיעות בכלי רכב.
במשך השנים נבנו לאורך חופי הים התיכון מעגנות (מרינות), נמלים, מזחים, שוברי גלים, רציפים, מלונות, בתי מגורים, בסיסי צבא, תחנות, כח ומתקנים שונים, והותירו רק 53 ק"מ של חוף טבעי פתוח9 .
הכנרת, ימת המים המתוקים היחידה בישראל, היא נכס שיש לו משמעות היסטורית, דתית ותרבותית, נוסף על היותו אתר טבע ייחודי המשמש מוקד משיכה חשוב ורבגוני במערך התיירות והנופש בישראל.
בשל ייחודה הגיאוגרפי, עושר המינים של החי והצומח בחופיה, הפעילות האנושית המתקיימת לחופיה משחר ההיסטוריה - למן ימי האדם הקדמון ועד ימינו - בתחומי ההתיישבות, התיירות, התעשייה והחקלאות, הכנרת היא משאב בעל חשיבות לאומית.
בשנות השמונים של המאה ה עשרים נקבעו מספר תכניות וחוקים בעניין חופי ישראל ובכללם: תמא/ 13 /כנרת- תכנית מתאר ארצית חלקית לחופים - מרחב הכנרת וחופיה (להלן - תמ"א 13 לאזור הכנרת), משנת 1981 /תמא13/ים-תיכון - תכנית מתאר ארצית חלקית לחופים - חוף הים התיכון (להלן - תמ"א 13 לאזור החופים), משנת 1983 .
בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת, חל שינוי במדיניות של מוסדות התכנון בכל הנוגע לבנייה ולפיתוח בחופי הימים.
8 בדוח "התמודדותן של רשויות השלטון עם תהליכי הרס המצוק החופי" שפורסם בדוח רשויות מקומיות 2009 , צוין, כי רוב המצוקים נמצאים בתחומיהן של 22 רשויות מקומיות; כ-30 ק"מ מהמצוקים באחריות רשות הטבע והגנים הלאומיים וכ-20 ק"מ- באחריות משרד הביטחון.
כולל חופי ים עירוניים משרד הבינוי והשיכון 443 .
מגמה של הגנה על החוף הנותר ושמירת חוף בר קיימה למען הציבור שבאה לביטוי בחוק שמירת הסביבה החופית, התשס"ד - 2004 (להלן- חוק שמירת הסביבה החופית); בחוק שמירת הסביבה החופית 444 דוח שנתי63ג .
(תיקון - מפרץ אילת), התשס"ח - 2007 ,; ובחוק הסדרת הטיפול בחופי הכנרת התשס"ח- 2008 (להלן- חוק הסדרת חופי הכנרת).
בחודשים פברואר עד אוגוסט 2012 בדק משרד מבקר המדינה מספר תכניות לסביבה החופית אשר חוק שמירת הסביבה החופית או חוק הסדרת חופי הכנרת אינם חלים עליהן.
הבדיקה נעשתה במינהל התכנון אשר במשרד הפנים (להלן - מינהל התכנון), במינהל מקרקעי ישראל (להלן - ממ"י) ובמועצות המקומיות הרלוונטיות.
בדיקות נוספות נעשו במשרד התיירות ובמשרד להגנת הסביבה.
מערך החוקים לשמירה על הסביבה החופית .
תכנית מתאר ארצית (להלן - תמ"א ) 13 : לאזור הכנרת התכנית אושרה בנובמבר 1981 ונועדה להסדיר את ייעודי הקרקע במרחב הכנרת וחופיה ואת השימושים בה מתוך התחשבות באזור כולו; וכן נועדה להבטיח את ניצול המשאבים הטבעיים של האזור לצורכי נופש ולרווחת הציבור, תוך שמירה על איכות מי הכנרת וערכי הנוף.
התמ"א קובעת כי בשטח הקרקע שליד קו המים, שבו גובה מפלס הכנרת הוא מינוס 209 מטר עד למרחק של 50 מטר מקו המים האמור לכיוון היבשה תהיה הבניה אסורה, זולת במקומות שהבנייה מותרת בהם מפורשות לפי התכנית, או באישור הוועדה המחוזית לצו רך הקמת משאבות ומתקנים הדרושים להבטחת אספקתם של מי הכנרת.
עוד התירה התמ"א באישור הוועדה המחוזית ייבוש חלק משטח הכנרת במקומות המסומנים בתכנית.
תמ"א 13 : לאזור החופים התכנית אושרה ביולי 1983 ונועדה לקבוע את ייעודי הקרקע כרחצה, נופש, ספורט, הפעלת מתקני תיירות ושימושים אחרים המחייבים מיקום לאורך רצועת החוף; להסדיר שימושים הדורשים קרבה לחוף ולמנוע שימושים שאינם דורשים את קרבתו; ולהתוות את אופן השימוש ברצועת החוף שבתחום התמ"א עבור תכניות מתאר מחוזיות ומקומיות.
נקבע בה כי תכניות מפורטות שאושרו לפני אישורה יעודכנו או יתוקנו בתוך חמש שנים מיום אישורה; וכי תכניות חדשות יקבעו הוראות מפורשות להסדרת האיסור להקים מבנים במרחק 100 .
מטר לפחות מקו המים ויכללו תסקיר השפעה על הסביבה ביוני 1996 אושר שינוי1 לתמ"א האמורה ולפיו אין חובה להגיש תסקיר השפעה על הסביבה בשטח המרוחק 200 מטר ויותר מקו החוף, אלא אם כן יידרש הדבר על ידי נציג השר שהשתתף באותה ישיבה במוסד התכנון.
חוק שמירת הסביבה החופית : החוק נועד להגן על הסביבה החופית, ובכלל זה על החול החופי ועל אוצרות הטבע, לתועלתו ולהנאתו של הציבור ולדורות הבאים; כן נועד לקבוע עקרונות והגבלות לניהול ולפיתוח בני קיימה של הסביבה החופית ולשימוש בה.
החוק קובע כי אין לבנות בתחום חוף הים במרחק פחות מ -100 )מטר מקו המים (פרט לבניית שירותי חוף בחופי רחצה - אלא באישור רשות מוסמכת, בכפוף להוראות תמ"א 13 לאזור החופים, ובאופן שימזער ככל האפשר את הפג יעה בסביבה החופית 10 אך תוך מאמץ לאזן בין מטרות הבנייה ובין שמירה על טובת הציבור ועל חוף בר קיימה.
עוד קובע החוק כי חוף הים יהיה פתוח להליכה רגלית לכל אורכו, אלא אם כן נבנו בו מתקן ביטחוני, נמל וכו'.
כל פגיעה בסביבה החופית ללא היתר או ללא נקיטת אמצעים לשיקומ ה .
10 הסביבה החופי ת כוללת את כל שטח מימי החופין של ישראל, ו -300 מטר ביבשה שיימדדו מקו המים.
משרד הבינוי והשיכון 445 .
ולהשבת המצב לקדמותו היא בבחינת עברה פלילית שעונשה שישה חודשי מאסר או קנס.
לשם יישום החוק הוקמה במשרד הפנים בשנת 2005 ועדה לשמירת הסביבה החופית (להלן - הולחו"ף), וכל תכניות הבנייה והיתרי הבנייה החלים בתחום של 300 מטר מקו המים צריכים לקבל 446 דוח שנתי63ג .
הוועדה בוחנת את תכניות הבנייה שמוגשות לה, את מטרותיה ואת השפעותיהן הצפויות, שוקלת אותן מול האינטרס הציבורי ומחליטה אם לקבלן או לדחותן.
חוק הסדרת חופי הכנרת: באוגוסט 2007 התקבלה החלטת ממשלה 2297 בדבר הסדרת חופי הכנרת ובאפריל 2008 חוקק חוק הסדרת הטיפול בחופי הכנרת שנועד להסדיר את הטיפול בנושא בראייה כוללת, לגבש מדיניות אחידה בהתחשב בהיבטים הייחודיים של הימה, ולהגביר את האכיפה של חיקוקים שנועדו לצמצם במידת האפשר את הפגיעה בה.
סעיף 52 לחוק הסדרת חופי הכנרת מתייחס להגדרה "יום התחילה" המופיעה בחוק שמירת הסביבה החופית כדלהלן: התשס"ח- 2007( ;3 ) לעניין ים כנרת - תתייחס ההגדרה ליום פרסומו של חוק הסדרת חופי הכנרת.
חוק שמירת הסביבה החופית קובע כי אין בו כדי לפגוע בהוראות תכניות בנייה שקדמו לו והיו תקפות במועד חקיקתו.
אולם פעמים רבות היתרי הבנייה החדשים שמונפקים בעקבות תכני ות הבנייה הישנות הללו אינם נבדקים בהתאם למגמות התכנון שנקבעו בחוקים ובתכניות מתאר חדשים יותר.
בדיקות כאלה היו מובילות לפעמים למסקנה כי אין לאשר היתרי בנייה חדשים או לממש תכניות ישנות, שכן הם עלולים לגרום נזק סביבתי כבד.
הדברים אמורים, למשל, בהיתרים לבניית כפרי הנופש בפלמחים 11 ובבצת12 אשר בוטלו לאחר מחאה ציבורית.
כדי לנסות לצמצם את הנזק שבביצוע תכניות ישנות הציעו חברי הכנסת דב חנין, איתן כבל, ניצן הורוביץ, אופיר פז פינס ורחל אדטו הצעת חוק פרטית בדבר שמירת הסביבה החופית (תיקון - התאמת תכניות ישנות), התשע"ב - 2012 , ולפיה כל היתר בנייה המתבקש מכוח תכנית שעברו שמונה שנים מיום שניתן לה תוקף, יהיה כפוף לאישור הוועדה לשמירת הסביבה החופית.
תכניות שהמועד לביצוען עבר .
לפי סעיף 84 לחוק התכנון והבנייה, התשכ"ה- 1965 (להלן- חוק התכנון והבנייה), בכל תכנית יצוין התאריך לביצועה.
בבג"ץ 1636/92 התייחס השופט א' מצא לסוגיית תפוגת התאריך שצוין בתכנית כמועד ביצועה של תכנית13 : "לזמן ביצועה של תכנית נודעת חשיבות רבה.
תכלית קביעתו של הזמן הינה אכן למנוע קיפאון תכנוני ובדרך זו לקיים מידה של איזון בין עניינם של בעלי קניין ויזמים, המבקשים למצות את זכויותיהם על פי התכנון הקיים, לבין רווחת ואיכות חייו של הציבור; .
11 בנובמבר 2000 /פורסמה תכנית מפורטת בר236 , בדבר הקמת כפר נופש ובו350 יחידות אירוח על שטח של כ-70 דונם ברצועת החוף פלמחים.
בדצמבר 2003 פרסם ממ"י מכרז לשיווק הקרקע, וזכתה בו הצעתן המ שותפת של שתי חברות קבלניות לחכירת הקרקע תמורת כ-8 מיליון ש"ח.
בעקבות מחאה ציבורית ופרסום דוח מיוחד של מבקר המדינה בשנת 2009 בנושא הקמת כפר נופש בחוף פלמחים, בוטל המכרז.
12 בשנת 1992 אושרה תכנית 6005 /ג, בדבר הקמת שלושה כפרי נופש, אגם מלאכותי ושטחי מסחר.
בשנת 2011 , בעקבות מחאה ציבורית, הודיע ממ"י כי הוא יבטל את המכרז ויגיע להסדר עם היזמים, שבמסגרתו הם יקבלו פיצויים תמורת החזרת השטח לציבור.
במועד סיום הביקורת טרם הסתיים המשא ומתן עם היזמים, עקב חילוקי דעות על שיעור הפיצויים שיקבלו, ועדיין לא התקיים תהליך לשינוי ייעוד הקרקע.
13 בג"ץ 1636/92, העמותה לשמירת איכות החיים והסביבה ברמת אביב ואח'; יוסף סלע נ' הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה מחוז תל אביב פ"ד מז5 ,573.
משרד הבינוי והשיכון 447 .
והדאגה לעניינו של הציבור הלוא היא מחייבת לחזור ולבחון, מזמן לזמן אם תכנית שגובשה לפני שנים עודנה עונה על צרכי ההווה והעתיד, לשם קיומה של תכלית זו, כהלכתה, מוטל על רשויות התכנון ל שקוד על עדכון מתמיד של הנורמה התכנונית.
הווי אומר: אם תכנית שוב אינה עונה על הצרכים, יש לתקן את התכנית או להמירה בתכנית חדשה.
דרך פחות ראויה היא לעקוף את עיוותיה של 448 דוח שנתי63ג .
תכנית ששוב אינה הולמת את צורכי ואת תנאי הזמן בהצבת תנאים להענקתו של היתר בניה המתבקש על פיה".
כלומר, כאשר מוסדות התכנון נדרשים לקבוע אם לאשר בקשת היתר הנסמכת על תכנית שהמועד לביצועה עבר, עליהם לבחון היטב את הצורך בתיקון התכנית או המרתה בתכנית חדשה.
להלן יפורטו תכניות מספר שהמועד לביצוען עבר וממ"י הוציאן לפועל, אף שלנוכח השינוי שחל במדיניות התכנון לאורך החופים התעורר צורך לשקלן מחדש.
פיתוח בחופי הכנרת - תכנית לפיתוח החוף הצפוני של העיר טבריה במגרש 26 (להלן- התכנית) הכנרת היא אתר טבע ותיירות בעל חשיבות לאומית, היסטורית ודתית שיש לשמר, מקור מים עיקרי למדינה ומקור פרנסה לדייגים - בתור שכזאת היא משאב לאומי.
בעת האחרונה יושמו כמה תכניות לבניית מלונות לאורך חופיה ובצפון העיר טבריה, הכוללות ייבוש חלק מן הימה ופגיעה באזורים רגישים.
במאי 1992 ,הפקידה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה מחוז צפון את התכנית ובמאי 2000 היא אושרה.
התכנית כפופה לתמ"א13 - לאזור הכנרת על שינוייה, והיא עוסקת בפיתוח מרכז תיירות, נופש וספורט בחוף הצפוני של טבריה.
על פי התכנית, מגרש מס' 26 מיועד, לבניית מלונאות מיוחדת 14 במרחק של50 מטר מהים, והיא מתירה לייבש את הקטע הזה של הכנרת כדי לאפשר בו בנייה כאמור.
עוד נקבע בה כי היא תבוצע בשלבים בתוך חמש שנים.
דהיינו תוקפה יפוג בשנת 2005 .
במרץ 2007 פרסם ממ"י מכרז למגרש26 , ביולי אותה שנה זכתה חברה פרטית במכרז, ובפברואר 2008 נחתם עמה חוזה חכירה ל-49 שנה- מיולי 2007 עד יולי 2056 .
בנובמבר 2009 נתנה לה הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה- טבריה היתר ב נייה לייבוש.
החברה החלה בביצוע עבודות הייבוש, אולם היא הפסיקה אותן בשל עיכובים בהסטת כביש 90 .
ביולי 2010 אישר ממ"י לחברה להאריך את תקופת הבנייה עד יוני 2013 , מאחר שהעבודות להסטת כביש90 (באחריות קבלן אחר), שתחילת העבודה הותנתה בין היתר בביצוען, עוד לא הושלמו ואף נעצרו.
במועד סיום הביקורת - דצמבר 2012 טרם הוגשה בקשה לקבלת היתר לבניית המלון.
בתשובתו מדצמבר 2012 מסר ממ"י למשרד מבקר המדינה כי הבהיר לחברה שאי עמידה במועד שנקבע תהווה הפרה יסודית של ההתקשרות החוזית, על כל המשתמע מכך.
14 בית מלון הפועל כמלון דירות ו/או דירות נופש ו/או על בסיס מכירת זכות השימוש בכל אחת מיחידות האירוח למס פר רב של אנשים או על בסיס מכירת יחידות האירוח לבעלים פרטיים והעמדתן לשימוש הציבור בתקופות מסוימות בשנה.
משרד הבינוי והשיכון 449 .
ממ"י פרסם כאמור את המכרז בשנת 2007 , אף על פי שהמועד לביצוע התכנית עבר שנתיים קודם לכן, בשנת 2005 .
יצוין כי חוק שמירת הסביבה החופית חוקק כבר ב- 2004 , באוגוסט 2007 הוחל בחקיקת חוק הסדרת חופי הכנרת, ובאפריל 2008 ,, חודשיים לאחר החתימה על החוזה הוא נכנס לתוקף.
לדעת משרד מבקר המדינה, לפנ י ששיווק ממ"י את הקרקע עליה חלה התכנית, הכוללת ייבוש חלקים מהכנרת, היה עליו להתחשב בשינוי המדיניות שבא לידי ביטוי בחוק שמירת הסביבה החופית, שבאותו מועד הוחל בהליך חקיקתו ולמצער לבחון את התכנית ברוח המדיניות החדשה, בין היתר כדי למזער נזק אפשרי לחופי הכנרת.
בנובמבר 1996 , לבקשת הוועדה המקומית לתכנון ובנייה טבריה בוצע תסקיר שבחן את ההשפעה של פיתוח חוף צפון טבריה על איכות מי הכנרת, וביוני 2007 היא ביקשה לבחון אם יש צורך בעדכונו.
בהנחיות לתסקיר שהכין המשרד להגנת הסביבה כבר במאי 1992 , נקבע, בין השאר, כי יש לבדוק את כושר הנשיאה של הכנרת כולה.
מסקנות התסקיר היו, בין היתר, כדלהלן: פיתוח חופים הפולש לתחום הימה הוא בעל השפעה הרסנית על תחום המים הרדודים; במקרים רבים יכולה השפעתו של פיתוח כזה לחרוג מגבולות האזור שבו הוא מתבצע ולהשפיע באופן שלילי על כל הימה; מנגד, חוף צפון טבריה הוא חוף בלתי מפותח, ולדעת עורכי הסקר יש לרכז את פיתוח החופים לצורכי תיירות סביב הכנרת באזורים שכבר נפגעו ממנו ושצמודים למרכזי התיישבות; כן ציין התסקיר כי, בשנים האחרונות מסתמנת מגמת פיתוח תיירותי מסיבי בחופי הכנרת, המתבססת ברובה על תמ"א 13 לאזור הכנרת.
על פי התמ"א עצמה יש לבחון שוב תכניות ישנות לאחר שמספר הנופשים בכנרת יעלה על 60,000 .
בשנה מבקר המדינה מעיר כי בניגוד להנחיות שניתנו במאי 1992 , אין בתסקיר התייחסות להשפעות מצטברות של מיזמים עתידיים על הכנרת; כן לא נבדק כושר הנשיאה של הכנרת כולה.
זאת ועוד, נראה כי עדכון תמ"א 13 .
לאזור הכנרת מתחייב עקב הגידול המתמשך במספר הנופשים בכנרת למשל, בשנת 2007 היה מספר הנופשים בכינרת כ-2 מיליון איש (לא כולל קמפינג), ובשנת 2011- כ-2.
מכאן שהמשך הפיתוח באזור הכנרת ללא בדיקה מחודשת של תמ"א 13 , על ידי מיזמים שכל אחד מהם נבחן בנפרד, בתחומיו המוגבלים, וללא התייחסות להשפעות המצטברות של כלל המיזמים על האזור, עלול לפגוע בכנרת ואף לסכן את ההצלחה ארוכת הטווח של התיירות שעבורה מתבצע הפיתוח.
על פי תנאי החוזה מ- 2008 , הזוכה במכרז אמורה לסיים את התכנון ולהגיש בקשה להיתר בנייה בתוך חצי שנה מיום אישור ההעסקה, כן עליה לסיים את הבנייה בתוך 36 חודשים מיום האישור.
בפועל, עד למועד סיום הביקורת החברה טרם עשתה כן, ולמותר לציין שהיא טרם החלה בבנייה.
על הצורך לבחון תכניות ברוח החקיקה החדשה, העיר משרד מבקר המדינה בדוח על חו ף פלמחים כדלקמן: "אף שחוק הסביבה החופית נכנס לתוקפו רק לאחר שהתקיים המכרז לשיווק הקרקע ונבחרה ההצעה הזוכה, ראוי היה שהמינהל יתחשב בעקרונות החוק בבואו להחליט אם לתת אישור או היתר לפעולה בקרקע.
לפיכך ראוי שהמינהל בבואו לשקול אם להאריך עוד את תוקפו של חוזה הפיתוח ישקול אם הדבר עולה בקנה אחד עם האינטרס הציבורי - שמירת הסביבה החופית פתוחה ונגישה לכלל הציבור וצמצום הפגיעה בסביבה החופית ככל האפשר".
בתשובתו למבקר המדינה מינואר 2013 ציין מינהל התכנון כי בימים אלו הוא שוקד על הכנת תמ"א 13/13 מרחב הכנרת וחופיה שעתידה להחליף את תמ"א 13 כנרת.
התכנית החדשה תשקף את תפישת התכנון העתידית ואת צרכיו השונים של המרחב ובין היתר תבחן התכנית ביטול או הוספת כפרי נופש לחופי הכנרת מתוך ראייה כוללת.
משרד הבינוי והשיכון 451 .
בניין מגורים על מצוק בת ים על פי תמ"א 13 יש לפעול לשימור מירבי של חוף הים כמשאב טבעי, ולאפשר שימושים ליעדים ציבוריים בלבד.
באוקטובר 1984 אישרה הוועדה המחוזית תכנית לחלקת מגורים מיוחדת על שטח של 11,255 .
שני שלישים מהחלקה הם בבעלות ממ"י בתכנית נקבע כי היא תבוצע ב תוך עשר שנים, כלומר עד שנת 1994 וכי היתר הבנייה יותנה בהכנת תכנית מפורטת למימוש זכויות 452 דוח שנתי63ג .
יתר על כן, עיריית בת ים מעוניינת לשלב בשטח בין היתר, מיזמי מלונאות.
למרות כל אלה החליט ממ"י בספטמבר 2009 לשווק את הקרקע לבניית מבנה מגורים בתנאים אלה: הבנייה תתבצע בתוך שש שנים; החברה שתזכה תהיה ערה לעובדה כי אין תכנית מפורטת החלה על החלקה, וכי הוועדה המחוזית החליטה שאין לקדם תכנית נקודתית בנפרד אלא כחלק מתכנית כוללת החלה על מתחם צפון הים בבת ים.
בפברואר 2011 פורסם מכרז לשיווק החלקה שיועדה למבנה מגורים, באפריל אותה שנה זכתה במכרז חברה פרטית, וביוני אותה שנה חתם עימה ממ"י חוזה.
המועד שנקבע לביצוע התכנית חלף לפני שנים, ובמועד סיום הביקורת טרם הוכנה תכנית מפורטת אשר אמורה להתבסס גם על תמ"א 13 ועל חוק שמירת הסביבה החופית שהיה בתוקף במועד זה.
אולם ממ"י פרסם בכל זאת מכרז למימוש התכנית שאיננה עוד בתוקף, אשר מטרתה הקמת מבנה מגורים לשימוש פרטי ולא לשימוש ציבורי בקרבת החוף, כנדרש בתמ"א 13 .
התכנית, שאושרה 25 שנים קודם לכן, תאמה את מדיניות התכנון הישנה, ואינה עולה בקנה אחד עם מגמת התכנון החדשה ועם חוקי השמירה על החופים.