HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
בישיבת מועצת הרשות שהתקיימה בפברואר 2011 אמרה היועצת המשפטית של הרשות: "אני מזכירה למועצה שאנחנו יצאנו עם מודל של שני תעריפים.
השיקול שהנחה בשני התעריפים היה לתת איזה שהוא מחיר סביר על צריכה מינימאלית.
מתודולוגיות כלכליות מוצקות".
כאמור, בישיבת ועדת הכספים שהתקיימה במרץ 2012 הודיע משרד האוצר על הסכמתו להקציב כ-42 מיליוני ש"חלצורך הגדלת הכמות המוכרת לנכים.
רשות המים השיבה למשרד מבקר המדינה במאי וביוני 2012 כי "המחקרים האמורים היו בידיעתה בעת קביעת המודל", וכן כי בקביעת הכמות המוכרת לא מדובר "בתורה אחת" אלא "בשיטת תערוף ובמודל חלוקה כלכלי ולא בהגבלה או בהגדרת כמות צריכה לנפש" (ההדגשה במקור).
לדברי הרשות, בין השיקולים שהובאו בחשבון במסגרת מודל חלוקה כלכלי זה היה השיקול: "ככל שמרחיבים את הכמות הבסיסית, התעריף הגבוה עולה.
לפיכך לא התיימרנו ולא נדרשנו לבסס את הכמות הבסיסית על 'נתונים סוציו אקונומיים ופיסיולוגיים'".
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות המים כי נוכח ההשלכות שיש לקביעת הכמות המוכרת על השכבות החלשות ועל החיסכון במים במשק, עליה להכין עבודת מטה מעמיקה המבוססת בין היתר על נתוני צריכה, נתונים חברתיים-כלכליים ומתודולוגיות כלכליות על מנת לוודא שהכמות המוכרת שקבעה וההקצבה בסך כ -42 מיליוני ש"ח לטובת הגדלתה לנכים אכן מספקות פתרון ראוי לצרכים.
לאחר מועד סיום הביקורת, באפריל 2012 , החליטה ועדת הכספים של הכנסת, כי "תינתן תמיכה מתקציב המדינה, בשיעור שלא יפחת מ-42 מיליוני שקלים חדשים לשנה בבסיס התקציב, לשם הפח תת מחיר שירות המים לצרכנים ביתיים", .
47 לעניין יכולת התשלום של השכבות החלשות, מספר הנפשות הנמנות עם השכבות החלשות וכיו"ב.
הרשות הממשלתית למים ולביוב 275 .
המנויים ברשימה שקבעה 48 .
רשות המים מסרה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 .
כי היא פועלת ליישום ההחלטה בהקדם האפשרי .
48 (":ברשימה נכללים אלה1 ) מבוטח הזכאי לקצבת זקנה לפי הוראות סעיף251 לחוק הביטוח הלאומי; (2 ) מי שמשתלמ ת לו גמלת סיעוד בשיעור של 150% לפחות לפי חוק הביטוח הלאומי; (3 תלוי ]מקבלי גמלת שירותים מיוחדים לפי חוק הביטוח הלאומי [ ) שר"מ לחלוטין, או שר"מ תלוי ברוב או בכל פעולות היומיום; (4 ) מי שנקבעה לו נכות רפואית בשיעור של 70% ;לפחות לפי חוק הביטוח הלאומי (5 ) זכאי לקצבת ניידות לפי חוק הביטוח הלאומי; (6 ) ילד עד גיל18 ( ;שהוא נכה7 ) זכאים שמשרד הבריאות קבע את זכאותם בשל סיבות רפואיות או בשל התקיימותן של נסיבות מיוחדות".
להלן התפלגות מרכיבי התעריף הנמוך והתעריף הגבוה לצרכן הביתי, ללא מע"ם, ושיעורם בתעריף, כפי שהיו בתוקף בדצמבר 2011.
הרשות הממשלתית למים ולביוב 277 .
מרכיב מקורות בתעריף .
מקורות היא חברה ממשלתית 49, המספקת כ -%70 מצריכת המים בישראל 50 .
מקורות מספקת מים לצרכניה, ובהם התאגידים והרשויות המ קומיות שטרם התאגדו, בשני תעריפים: נמוך וגבוה.
במועד סיום הביקורת, חלקו של מרכיב עלות רכישת המים הממוצעת ממקורות מהווה כ - 24.
5% מהתעריף הנמוך וכ -50% .
מהתעריף הגבוה לצרכן הביתי כללי המים (חישוב עלויות והכנסות, הכרה בפיתוח מפעלי מים וחובות דיווח החלות על מקור ות), התשע "א- 2011 (להלן- כללי מקורות), נועדו, בין היתר, "לקבוע את העלויות המוכרות למקורות לשם פעילות אספקת מים על ידה ואת ההכנסות המוכרות של מקורות, לצורך הכרתן בתעריפי המים המסופקים מאת מקורות ולצורך עדכונם של תעריפי המים מדי שנה בשנה ", לפי הפרש העלות , שהוא ההפרש המצטבר בין ההכנסות המוכרות ובין עלות המים, מהמועד הקובע עד תום אותה שנה , ולפי כמות הצריכה הכוללת, המחושבת כמפורט בסעיף 4 .
לכללי מקורות מרכיב מקורות בתעריף נועד לכסות את העלויות המוכרות למקורות וכן לכסות הפרשים שנוצרו בשנים קודמות בין העלויות המוכר ות למקורות ובין הכנסותיה המוכרות.
מתעריף זה נגזרים התעריפים הדיפרנציאליים לצריכה ביתית של ספקי המים כגון תאגידי המים, רשויות מקומיות החייבות בתיאגוד שלא התאגדו, מועצות אזוריות ואגודות מים51 .
הליכי הסדרת תעריף מקורות בשנים 2008 -2010 נקבע מרכיב מקורות בתערי ף לצרכן בהתבסס על הסכם העלויות שנחתם באוגוסט 2007 בין ממשלת ישראל לחברת מקורות (להלן - הסכם העלויות).
תוקף הסכם העלויות נקבע עד סוף שנת 2008 .
ממסמכי את"ק עולה כי הסכם זה נועד לתת פתרון זמני להסדרת תעריף מקורות, עד שרשות המים תסדיר את העניין בכללים רגולטוריים.
אולם בפועל, רשות המים לא עמדה במועד זה, ואף לא במועד סיום תקופת הארכת הסכם העלויות, יוני 2009 .
רק בפברואר 2011 , ,למעלה משנה וחצי לאחר סיום תקופת תוקפו של הסכם העלויות קבעה מועצת הרשות את כללי מקורות, המחליפים את הסכם העלויות בחישוב תעריף מקורות.
תחולת כללי מקורות נקבעה רטרואקטיבית מינואר 2011 .
כבר בחוות הדעת מ - 2009 העיר משרד מבקר המדינה כי "עלות תעריף המים המסופקים על ידי 'מקורות' מורכבת מפרויקטים רבים שהמהותיים ביניהם טעונים בדיקה מעמיקה.
בדיקה זו מתחייבת נוכח משקלם הרב של המים המסופקים בידי 'מקורות' בתעריף המים לצרכן".
הועלה כי כללי מקורות שקבעה מועצת הרשות בפברואר 2011 מבוססים בעיקרם על האמור בהסכם העלויות, בתוספת שינויים ועדכונים, ואמורים לחול בטווח הקצר (להלן - האסדרה לטווח הקצר).
במסגרת אסדרה זו לא עשתה רשות המים עבודת מטה הבוחנת בצורה מעמיקה כל א חד ממרכיבי תעריף מקורות.
49 כל זכויות ההצבעה באסיפות הכלליות והזכויות למינוי חברי דירקטוריון מוחזקות בידי ממשלת ישראל.
50 על פי נתוני מקורות.
כמו כן, מקורות מספקת כ -80% .
מצריכת מי השתייה 51 מועצת רשות המים קבעה תעריף דיפרנציאלי לכל אחד מספקי המים כמפורט בכללים שקבעה ופרסמה.
278 דוח ביקורת שנתי63א .
ביצעה בדיקות וניתוחים ועשתה שינויים ביחס להסכם העלויות.
במסמך שהגישו יועצים חיצוניים לרשות בינואר 2009 נכתב, בין היתר, כי ".
ההסכם הקיים [ הסכם העלויות] הינו שרשור של הסכם שהינו בתוקף כבר 15 שנה, מאז 1993.
מבנה ההסכם ומנגנוני ההתחשבנות הכלולים בו משקפים את מצב משק המים נכון לתקופה זו והם לוקים בחוסר התאמה הן לתקופת משבר (כדוגמת משבר המים הנוכחי) והן לעידן החדש במשק המים.
הרשות הממשלתית למים ולביוב 279 .
לדוגמה: העלויות המוכרות בחישוב תעריף מקורות כוללות, בין היתר, תשואה מוכרת של %6.
5 על ההון העצמ י של מקורות 52 .
תשואה זו נקבעה לראשונה בהסכם העלויות משנת 1993 , ולא נבדקה באופן מעמיק מאז53 .
נושא זה הוא אחד הנושאים שרשות המים מתכננת לבחון במסגרת הכללים לטווח ארוך54.
היועצים החיצוניים המליצו כירשות המים תגבש הסדר חדש לטווח ארוך שהכנתו תחל מיד לקראת השלמת הכנתו של הסדר הביניים לטווח הקצר והוא יושלם עד תום תקופת ההסדר קצר הטווח.
מועצת הרשות אימצה את ההמלצה לבצע אסדרה לטווח ארוך שהיא פרי בחינה מעמיקה כאמור (להלן - האסדרה לטווח הארוך).
אולם עד מועד סיום הביקורת, טרם מינתה רשות המים את חברי הוועדה לצורך הכנת האסדרה לטווח הארוך.
מועצת רשות המים, שהיו"ר שלה משמש גם מנהל הרשות, אף לא קבעה תכנית עבודה ולוח זמנים להשלמת אסדרה זו.
כמו כן, בכללי מקורות - כללי האסדרה לטווח קצר, לא קבעה מועצת הרשות מועד לסיום תחולתם ולהחלפתם בכללי אסדרה לטווח ארוך.
משרד מבקר המדינה מעיר למועצת הרשות ולרשות, כי אף שחלפה למעלה משנה מהמועד שבו קבעה מועצת הרשות את כללי מקורות - האסדרה לטווח קצר, הן עדיין לא הקימו ועדה שתעשה את הבדיקה המעמיקה הנדרשת כדי לייעץ למועצה לעניין האסדרה לטווח ארוך של תעריף מקורות.
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח התמשכות הליכים אלה, מן הראוי שמועצת הרשות תדון בסוגיית קביעת תכנית עבודה ולוח זמנים להשלמת אסדרה זו ותקבל החלטה בעניין.
רשות המים השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי "הרשות והמועצה ביצעו בחינה מקיפה של עלויות מוכרות לחברת מקורות, ולאחר הבחינה המעמיקה והשינויים שבוצעו בעקבות כך, נחה דעתן של הרשות ומועצת הרשות כי העלויות המוכרות שנקבעו בכללים משקפות באופן נאות, לשלב זה, את העלויות הנדרשות למקורות לשם הפעלת מערכת ההפקה וההולכה עליה היא מופקדת".
אולם, "קביעת עלויות החברה אינן סוף פסוק, המועצה קבעה כי המעבר מהסכם העלויות לכללי הרגולציה יהיה בשני מהלכים, שהאחד הוא זה שלפיו אנו עובדים כיום - כללים לטווח קצר, ולאחר קביעתם יוקם צוות לקביעת הכללים ארוכי הטווח של חברת מקורות".
עוד היא מסרה כי לדעתה "אין משמעות לקביעת מועד לתחולתם של כללי הרגולציה הזמניים, ברור שאסור שיווצר ואקום ולכן מעת שייקבעו הכללים לטווח ארוך יבוטלו הכללים הנוכחיים".
ביוני 2012 הוסיפה הרשות כי היא "ביצעה ומבצעת בדיקות יסודיות, מקיפות ומעמיקות לעניין הכרה בעלויות ריאליות הנדרשות לחברת מקורות לספק את השירותים, ולא מעבר לכך!
", וכי היא בחנה "למעלה מ -99% מרכיבי התעריף" .
52 ההון העצמי של מקורות לצורך חישוב זה עומד על 35% מהשווי המופחת של ההשקעה המוכרת במפעלי מקורות כמפורט בכללי מקורות ובהסכם העלויות.
53 יצוין כי עד תיקון מרכיב חברת המוביל הארצי ונכסים בע"מ (להלן- המפא"ר) בתעריף לצרכן, בינואר 2012 , הייתה התשואה המוכרת על ההון העצמי של מקורות זהה לזו של המפא"ר, אף שמקורות פועלת בסיכון גבוה יותר.
54 באוקטובר 2011 מסר מנהל אגף הכלכלה ברשות המים למשרד מבקר המדינה כי "התשואה האמורה נקבעה עוד בהסכם העלויות עם חברת מקורות.
במסגרת הכנת הכללים לטווח הקצר, הוחלט לא לבצע שינויים מהותיים במעבר מהסכם לכללים.
נושא זה ייבחן במסגרת הכללים לטווח הארוך".
280 דוח ביקורת שנתי63א .
ולדעתה יש "הלימה בין העלויות הנורמטיביות שנקבעו בכללים לבין העלויות הנדרשות בפועל למקורות".
עם זאת, היא מסרה כי "בימים אלו שוקד הצוות המקצועי בראשות מנהל הרשות על מינוי ועדת היגוי" לעניין האסדרה לטווח ארוך, וכי הוועדה תמונה בחודשים הקרובים.
הרשות הממשלתית למים ולביוב 281 .
חברת מקורות השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 שהיא סבורה כי ראוי שתיעשה בחינה של מרכיבי תעריף מקורות, וכי יש להביא בה בחשבון גם את הצרכים העתידיים של מקורות ומשק המים.
המחסור התזרימי במקורות כבר בחוות הדעת מדצמבר 2009 העיר משרד מבקר המדינה כי החלטות מועצת הרשות בעניין קביעת תעריף מקורות התקבלו ללא דיון ראוי, בין היתר בטענות מקורות שלפיהן "התעריפים אינם מכסים את העלויות התקניות המוכרות של 'מקורות' ויגרמו למחסור תזרימי משמעותי של כ -750 מיליון ש"ח.
שיפגע ביכולתה לפעול במשק המים, לרבות פגיעה באיתנותה הפיננסית וביכולתה לגייס הון לצרכי פיתוח בעלויות סבירות".
במסמך טיוטת ההתייחסות של הצוות שעסק בהפקת לקחים מממצאי משרד מבקר המדינה 55 נכתב, בין היתר, כי "הרשות מחויבת לכיסוי העלויות המוכרות לחברה ועל הפער בתזרים (לפחות חלקו), נמצא גישור באמצעות דחיית פירעון הלוואה לאוצר (בנוסף לשימוש במקורות מימון קיימים, ולהגדלת היקף גיוסי החוב של החברה)".
בישיבת מועצת רשות המים שהתקיימה בפברואר 2010 החליטה המועצה כי התעריפים "ייקבעו כך, שההפרש בין העלויות המוכרות להכנסות המוכרות לפי הסכם העלויות ובכפוף לו, יהיה שווה לאפס".
אולם בפועל, על פי דוחותיה הכספיים של מקורות, תעריפי המים אינם מכסים את ההפרש שבין עלויותיה המוכרות להכנסותיה המוכרות.
כתוצאה מכך, על פי דוחותיה הכספיים, קיים גירעון תזרימי שהסתכם בכ -163 מיליוני ש"ח ב - 31.
10 ובכ-500 מיליוני ש"ח ב- 30.
רשות המים מסרה למשרד מבקר המדינה בתשובתה ממאי 2012 כי היא סמוכה ובטוחה שעם פרסומם של הדוחות הכספיים של חברת מקורות לשנת 2011 ניתן יהיה להיווכח כי "התוצאות בפועל אכן משקפות כיסוי הולם של העלויות הריאליות של מקורות".
יצוין כי בתשובתה מיוני 2012 חלקה מקורות על עמדה זו של רשות המים וציינה כי היא "סיימה את שנת 2011 עם גרעון תזרימי של כ-260 מיליוני ש"ח".
חברת מקורות השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי היא "מתריעה בפני רשות המים, מידי שנה, בעת הדיונים על עדכון התעריף - כי עדכון התעריף המוצע אינו נותן מענה מספק לגרעון התזרימי המצטבר", וכי "הגרעון התזרימי האמור נובע בראש ובראשונה מהעדר עדכון מלא ומספק של התעריף על ידי הרגולטור".
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות המים כי המחסור התזרימי הרשום בדוחותיה הכספיים של מקורות עשוי אף הוא להעלות את הצורך הדחוף בבחינה יסודית של כל מרכיבי תעריף מקורות ודרכי עדכונם ובהחשת הליכי האסדרה לטווח ארוך.
55 בעניין זה ראו לעיל.
כאמור, לא נערך נוסח סופי של טיוטת ההתייחסות לממצאי הביקורת ומסמך הטיוטה אינו נושא תאריך ואינו חתום.
56 הסכומים מתייחסים למחסור התזרימי של חברת מקורות, ואינם כוללים את המחסור התזרימי של המפא"ר (בעניין חברה זו ראו להלן) על פי הדוחות הכספיים של מקורות, בסך כ-492 "מיליוני שח ליום 31.
10 ובסך385 מיליוני ש"ח ל- 30.
282 דוח ביקורת שנתי63א .
העמסת דמי השימוש לחברת המוביל הארצי ונכסים בע"מ על התעריף העלויות המוכרות לחברת מקורות בתעריף לצרכן כוללות, בין היתר, דמי שימוש שעליה לשלם למפא"ר בסך של כ -300 מיליוני ש"ח בשנה בתוספת מע "ם.
המפא"ר היא חברה ממשלתית שהוקמה ביולי 2003 .
בבעלות מלאה של המדינה בפועל, מקורות מנהלת, מפעילה ומתחזקת נכסים אלה.
מנהל אגף הכלכלה ברשות המים מסר למשרד מבקר המדינה במרץ 2012 כי בשנת 2011 הועמסו על התעריף לצרכן הביתי דמי שימוש למפא"ר בסך של 0.
30 ש"ח למ"ק בתוספת מע"ם57.
סכום זה מהווה כ-%4 מהתעריף הנמוך וכ-%2.
5 מהתעריף הגבוה לצרכן הביתי.
התעריף לצרכן לשנים 2010 -2011 מימן תשלום דמי שימוש למפא"ר שקבעה מועצת הרשות על פי התחשיב שנקבע בהסכם העלויות בשנת 1993 , בסך של כ- 300 מיליוני ש"ח בשנה בתוספת מע "ם58 .
סכום זה נקבע בלי שהמועצה בדקה באופן מעמיק אם הוא עומד בעקרון העלות הריאלית.
במרץ 2010 , משהתברר למועצת הרשות כי בתעריף שקבעה נוצר מחסור תזרימי במקורות59 , ועל מנת להימנע מהעלאת תעריפי המים, החליטה המועצה כי "בכל אחת מהשנים 2009 -2010 בגובה ]למפא"ר[ .
תשלם דמי שימוש 0 ש"ח", וכי דמי השימ וש עבור שנים אלה יתווספו לתשלום שיהיה עליה לשלם למפא"ר בשנים 2011 -2013 בתוספת הצמדה למדד המחירים לצרכן וריבית שנתית של 5% .
מכיוון שדמי השימוש שמשלמת מקורות למפא"ר מוכרים במלואם בתעריף לצרכן, משמעות ההחלטה היא כי מרכיב המפא"ר בתעריף לצרכן יבוטל בתעריף לצרכן לשנים 2009 -2010 , ויועמס, בתוספת הפרשי הצמדה וריבית, על התעריף לשנים 2011 -2013 .
בדצמבר 2010 תיקנה מועצת הרשות את החלטתה ממרץ 2010 וקבעה כי במקום תשלום דמי שימוש של0 ש"ח, תשלם מקורות70 מיליוני ש"ח כדמי שימוש בכל אחת מהשנים 2009 -2010 .
הרשות הסבירה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 .
כי בכך תיקנה המועצה טעות סופר בינואר 2011 החליטה מועצת הרשות כי מקורות תשלם למפא"ר בשנת 2011 דמי שימוש בסך 170 מיליוני ש"ח, וכי הפרש התשלום- 130 מיליוני ש"ח60 - יצורף לחוב הצרכני למפא"ר.
רשות המים הסבירה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי מתוך 358 מיליוני ש"ח שבהם חייבה את הצרכנים בתשלום למפא"ר בשנת 2011 ,160 מיליוני ש"ח היו אמורים "במקור" להתווסף ל"חובות למפא"ר משנים קודמות", אך "הרשות פועלת לכך שהחוסר התעריפי לשנת 2011 (שנגרם בשל ירידת כמויות) יושת קודם על ההחזר למפא"ר ורק אחר כך על עלויות מקורות", כך שהסכום של 160 .
מיליוני ש"ח יועבר מהחזר החוב הצרכני לכיסוי עלויות מקורות בדיון שהתקיים במועצת הרשות באוקטובר 2011 מסר סמנכ"ל כלכלה ברשות המים (להלן - סמנכ"ל כלכלה) כי "אין הצדקה לתת לחברה שצרכי ההשקעה שלה 70-80 מיליוני שקל לשנה סכומים של 300-400 .
ואף למעלה מכך מיליוני שקלים זה חברת תשתית מנוונת.
אין לה סיכוני תפעול, אין לה סיכוני גביה.
דמי השימוש למפא"ר הועמסו גם על כל יתר שימושי המים שמספקת מקורות 58 יצוין כי משנת 2009 ,חלק מהסכום נרשם כחוב צרכני וחלק מהסכום נגבה בפועל כמפורט להלן.
59 בדברי ההסבר להחלטת המועצה ממרץ 2010 נאמר כי צפוי "מחסור תזרימי של כ - 510 .
"מלש"ח 60 ההפרש בין 300 מיליוני ש"ח בתוספת מע "ם כאמור לעיל ובין 170 מיליוני ש"ח בתוספת מע"ם.
הרשות הממשלתית למים ולביוב 283 .
בנושא המפא"ר היה מוביל להעלאת תעריפים של בין חצי שקל ל -70 .
אגורות משמעות של 8%-10% .
"על השימושים הביתיים מועצת הרשות החליטה באותו דיון, בהתאם ל המלצת סמנכ"ל כלכלה, לפרסם לשימוע הציבור כללים הקובעים הפחתה בדמי השימוש המועמסים על התעריף לצרכן מינואר 2012 ואילך, אך לא פעלה לביטול החוב הצרכני שיצרה, אף שלדבריה מבדיקתה עולה כי לא היה יסוד לחיוב הצרכנים 284 דוח ביקורת שנתי63א .
בחוב זה, שיוטל יוטל על התעריף בשנים הבאות61.
יצוין, כי בנובמבר 2011 מסרה חברת מקורות לרשות המים כי היא מתנגדת להפחתה האמורה של דמי השימוש למפא"ר מהתעריף.
בסך הכול היה החוב הצרכני למפא"ר ליוני 2012 ,, לפי נתוני הרשות700 מיליוני ש"ח בתוספת מע"ם.
רשות המים מסרה למשרד מבקר המדינה ביוני 2012 , כי לפי עמדתה "חו ב צרכני זה צריך להמחק, כיוון שאין מאחוריו עלויות ריאליות הנדרשות לאספקת שירותים".
עוד היא מסרה, שהיא "גיבשה עמדה בנוגע לאופן פריסת החוב הצרכני, כך שיוחזר בגינו תשואה בשיעור של 3.
65% ולא ]לעד[ "תוחזר הקרן62 .
לאחר סיום הביקורת, בדצמבר 2011 , אישרה רשות המים תיקון לכללי מקורות, באופן המוזיל את עלות דמי השימוש למפא"ר בתעריף לצרכן כאמור החל מינואר 201263 .
משרד מבקר המדינה רואה בחיוב את הידרשותה של רשות המים לבדיקת דמי השימוש למפא"ר.
אולם, משרד מבקר המדינה מעיר לרשות כי מאחר שלשיטתה החוב הצרכני למפא"ר בסך של כ-700 מיליוני ש"ח אינו מבוסס על עלויות ריאליות, אזי עליה לפעול למחיקתו ולמניעת הטלתו על התעריף לצרכן.
אגף החשב הכללי במשרד האוצר (להלן - אגף החשכ"ל) מסר למשרד מבקר המדינה באפריל 2012 כי "גביית דמי השימוש, המבוססים על שיטת ההכרה בנכסי המפא"ר, נועדה בראש ובראשונה לכיסוי עלויות התפעול של החברה.
בתקופת הביניים, מעת סיום הסכם העלויות ועת כניסת כללי הרגולציה לתוקף, לא נמצא לנכון לקיים בחינה מחודשת של אופן חישוב שיטת ההכרה" בנכסי המפא"ר בתעריף.
עוד מסר אגף החשכ"ל כי "השינוי בשיטת ההכרה.
לא נעשה רטרואקטיבית היות ועמדת החשכ"ל הינה כי אין לבצע שינויים בדיעבד בהסכמים.
איננו מוצאים לנכון להשיב כספים ששולמו בגין תשלומי עבר".
חברת מקורות מסרה למשרד מבקר המדינה במרץ 2012 כי לדעתה "הסכום שנקבע על ידי רשות המים כדמי שימוש למפא"ר החל משנת 2012 אינו מכסה את ההשקעות הנדרשות במפא"ר".
לדעת מקורות, הוא נקבע "בהסתכלות קצרת טווח של השנים האחרונות בלבד.
הפחתה של התעריפים כיום על בסיס ניתוח של השנים האחרונות בלבד תביא לצורך בהעלאת התעריף באופן משמעותי בעת בה .
61 התעריף לצרכן חויב בכל אחת מהשנים 2009 -2010 בכ-70 מיליוני ש"ח בתוספת מע"ם, והיתרה - כ-230 מיליוני ש"ח לשנה בתוספת מע"ם - הועמסה כחוב צרכני למפא"ר, שבו יחויבו הצרכנים בשנים שלאחר מכן.
בשנת 2011 חויב התעריף לצרכן בכ-360 מיליוני ש"ח בתוספת מע"ם, מהם כ -170 מיליוני ש"ח בתוספת מע"ם כחיוב שוטף לשנת 2011 וכ-160 מיליוני ש"ח בתוספת מע"ם כהחזר חוב צרכני למפא"ר לשנים 2009 -2010 .
לאחר מכן רשות המים החליטה כי החוסר התעריפי לשנת 2011 ייוחס קודם לחובות העבר של המפא"ר לשנים 2009 -2010 ורק אחר כך למקורות.
על כן, הועבר סכום זה לחברת מקורות.
כמו כן, חויב חוב צרכני בסך של כ-132 מיליוני ש"ח בתוספת מע"ם בגין שנה זו.
62 סכום זה מהווה לטענתה כ -25 מיליוני ש"ח לשנה שהם ת וספת של כ -4 אגורות בתעריף המשוקלל לצרכן, שייגבו מהצרכנים לעד.
63 בתיקון נקבע, בין היתר, כי "דמי השימוש המוכרים במפעלי המוביל הארצי בשל שנה שהסתיימה יהיו שווים למכפלה של ההשקעה המוכרת במפעלי המוביל הארצי באותה שנה בתשואה השנתית בתוספת 0.
" הרשות הממשלתית למים ולביוב 285 .
יבוצעו השקעות גדולות כאמור".
מקורות הוסיפה בתשובתה במאי 2012 כי היא סבורה שהתיקון האמור בתעריף המפא"ר "יוצר מודל כלכלי מעוות", שסותר את הכללים המקובלים להכרה בעלויות הון של חברות תשתית64 , וכי הוא עומד בניגוד לעקרון העלות הריאלית.
עוד מסרה חברת מקורות כי "ככל שבקשה רשות המים לסבסד את משק המים/ לצמצם את העלאת התעריפים, .
64 לפי עמדת מ קורות, המודל המקובל להכרה בעלויות הוא של "החזר השקעה אשר בוצעה בעבר ופריסתה על פני מספר שנים, תוך מתן החזר פחת בהתאם למשך חיי הנכס, תשואה על ההון העצמי וכן כיסוי עלויות ההון הזר".
286 דוח ביקורת שנתי63א .
הדרך הנכונה ל עשות זאת, בדגש על מינהל תקין, הינה על ידי משיכת כספים מהמפא"ר, והשבתם למשק המים בהליך שקוף של משיכת דיבידנד, ולא על ידי הקטנת דמי השימוש בניגוד למודל כלכלי ראוי ונכון".
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח המחלוקת בין הרשות למקורות, מודל החיוב בגין דמי שימוש למפא"ר טעון בדיקה נוספת על ידי רשות המים.
התחשבנויות פתוחות נמצא כי קיימות מחלוקות ארוכות שנים בין המדינה, המיוצגת על ידי אגף החשכ"ל, ובין חברת מקורות בעניין התחשבנות על הכספים הנובעים מההפרש בין ההכנסות לעלויות המוכרות (להלן - ההתחשבנות).
כבר במאי 2001 העיר מ שרד מבקר המדינה כי יש להנהיג בדחיפות שיטות עבודה שימנעו התמשכות של ההתחשבנות בין המדינה למקורות זמן כה רב65 .
באוגוסט 2002 ובספטמבר 2011 נחתמו בין הצדדים הסכמי גמר התחשבנות שלא יישבו את כל המחלוקות בכל הנושאים66 .
לטענת מקורות, ההתחשבנויות הפתוחות לשנים 1993 -2010 הן בהיקף של כ - 1.
אגף החשכ"ל מסר למשרד מבקר המדינה בתשובתו מאפריל 2011 כי ההתחשבנויות הפתוחות כוללות סוגיות מורכבות שטרם סיים לברר וכי בסיום הבירור עשויה מקורות להימצא חייבת למדינה כסף בגינן.
מקורות השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי היא פועלת לקידום יישוב המחלוקות.
אגף החשכ"ל השיב למשרד מבקר המדינה באפריל 2012 כי "אגף החשב הכללי פועל מזה זמן רב לסיום ההתחשבנות הסופית עם חברת מקורות.
לאחר סיכום העמדות בנושא בין גורמי הממשלה, התקיימה פגישה בין הצדדים ביום 16.
2012 בה נדונו מרבית הסוגיות שהוצגו בטיוטת המבקר.
הושגו הסכמות לגבי מספר נושאים ונקבע כי תיקבע פגישת המשך".
עוד השיבה מקורות כי אחת הסוגיות שבמחלוקת "נמצאת בהליכי ניסוח סופיים לאחר שהושגה הסכמה עקרונית בין הצדדים".
משרד מבקר המדינה מעיר לאגף החשכ"ל ולמקורות כי עליהם לפעול ללא דיחוי כדי לפתור אחת ולתמיד את הסוגיות שבמחלוקת 67 .
התמשכות המחלוקת עלולה לגרום לחוסר ודאות בפעילותה העסקית של מקורות ולהקשות את התנהלותה.
לכך עלולה להיות השפעה גם על התעריף לצרכן.
65 ,משרד מבקר המדינה דוחות ביקורת על איגודים , דוח מס' 2 שנת 2001 בפרק "מקורות חברת מים בע"מ", עמ' 167.
66 בין הסוגיות העיקריות שנותרו במחלוקת בין הצדדים במועד סיום הביקורת: סוגיית המע"ם על היטל ההפקה של מקורות; מחלוקת בעניין מפעל עלות בית שאן, מפעל לאספקת מים שניהולו משותף למקורות ולאפיקי מים אגודה שיתופית בית שאן בע"מ; מחלוקת בנושא ההתחשבנות לגבי אגודת מי גולן, אגודת מים שיתופית למשקי רמת הגולן בע"מ, שהיא גם צרכן וגם ספק מים של חברת מקורות; מחלוקת בנושא ההתחשבנות על מרכיבי הון שהוכרו רטרואקטיבית בהסכם העלויות משנת 2007 ,ומחלוקת בנושא הריבית על הלוואות צמיתות שקיבלה מקורות מהמדינה ושהממשלה החליטה בשנת 1996 .
על המרתן למניות 67 ראו בעניין זה גם דוח של מבקר המדינה הדן בנושא מחלוקות בין -משרדיות: דוח שנתי 61ב ( 2011 ), "הטיפול במחלוקות בין-משרדיות מתמשכות", עמ' 3.
הרשות הממשלתית למים ולביוב 287 .
288 דוח ביקורת שנתי63א .
אמות מידה לשירות שמספקת חברת מקורות על פי חוק המים, מתפקידה של מועצת הרשות להסדיר את משק המים, פיתוחו והפיקוח עליו וכן לקבוע " כללים בדבר הפקת מים, הספקתם, כמותם, איכותם, מחירם, השימוש בהם במסגרת מטרות המים, ואירוע פגיעה במים "68.
קביעת אמות המידה בעניין שירותי אספקת המים של מקורות נועדה להסדיר את הפעילות במשק המים, לפקח ולהבטיח את טיב השירו ת לצרכנים ואת רצף פעילותה של חברת מקורות ולקבוע סנקציות על החברה אם לא תעמוד בתקנים.
יצוין כי בתחום החשמל, קבעה רשות החשמל באפריל 1999 על פי חוק משק החשמל, התשנ"ו- 1996 , אמות מידה לשירות לחברת החשמל, המתעדכנות מעת לעת.
באוגוסט 2011 מינה מנהל רשות המים בפועל דאז, צוות היגוי להכנת אמות מידה לספקי מים אזוריים, שתפקידו "להכין אמות מידה לשירות לחברת מקורות כספק מים ארצי ולספקי מים אחרים שיוגדרו".
צוות ההיגוי הכין טיוטת מתווה לדיון ונושאים מוצעים, אך עד מועד סיום הביקורת ועדכון נתוניה, אפריל 2012 , טרם הסתיים הליך קביעת אמות המידה לחברת מקורות.
מרכיבי עלויות ההון בתעריף לצרכן .
בסעיף 103 לחוק התאגידים נקבע, בין היתר, כי "מועצת הרשות תקבע כללים ותעריפים.
לענין תשלומים חד -פעמיים או שוטפים בעד הקמת מערכת מים או ביוב, בהתאם להוראות אלה: (1 ) לגבי נכס שכבר שולמו בשלו לרשות המקומית דמי השתתפות בהתקנת מערכת ביוב או מערכת מים, לא יחויב בעל הנכס בתשלום לגבי השלב שעליו שולמו; ( 2 ) לגבי נכס שכבר שולמו בשלו, לרשות המקומית או לחברה, היטלים או אגרות לחיבור או לפיתוח מערכת מים, או היטל ביוב, או תשלום שנקבע לפי חוק זה, לא יחויב בעל הנכס בתשלום לגבי שטח הקרקע ושטח הבנין שבשלהם שולמו.
מועצת הרשות קבעה כי עלויות ההון יוכרו וישולמו, בין היתר, באופן שוטף בתעריף לצרכן.
עלויות אלה כוללות את המרכיבים הללו: תשואה על ההון הזר, תשואה על ההון העצמי, פחת חשבונאי וזכויות מים.
במועד סיום הביקורת סך כל המרכיבים האלה היה כ- 17.
6% מהתעריף הנמוך וכ-11% מהתעריף הגבוה לצרכן.
נוסף על האמור לעיל, ממשיכים הצרכנים לשלם, גם לאחר הרפורמה, תשלומים חד - פעמיים של היטלי מים וביוב, שאף הם נועדו לממן עלויות הון.
היטלי מים וביוב : המועצה קבעה בהוראת מעבר זמנית ב דצמבר 2009 , שתוקנה בדצמבר 2010 ,, כי בשלוש השנים שמתחילת רפורמת התעריפים ישלמו הצרכנים תשלומים חד- .
68 'ראו לעניין זה גם החלטת ממשלה מס 2181 מ- 12.
07 בנושא "רגולציה במשק המים - שיפור השירות לצרכן".
הרשות הממשלתית למים ולביוב 289 .
פעמיים של היטלי מים וביוב 69 .
למימון הקמתן, חידושן ושיקומן של תשתיות תעריפי היטלים אלה נקבעו על ידי הרשויות המקומיות בחוקי עזר ערב הרפורמה, ומאז לרשויות המקומיות ולתאגידים אין סמכות לשנותם.
היטלים אלה היו אמורים לשקף את עלויות ההשקעה בתשתיות המים והביוב, נוסף על חיוב שוטף בפחת חשבונאי, האמור לשמש למימון, חידוש ושיקום של התשתיות.
שיטת חישוב היטלים אלה אינה אחידה בין הרשויות המקומיות70 .
כבר בשנת 2008 העיר משרד מבקר המדינה 71 כי "חלק מחוקי העזר של הרשויות המקומיות הנוגעים לקביעת מחירי המים והביוב נקבעו לפני שנים רבות.
הדבר מעורר ספק בדבר עדכניות המחירים שנקבעו בהם".
בביקורת מעקב זו הועלה ממסמכי הרשות כי לעתים גובה היטלים אלה מופרז אף לדעת הרשות, והם גבוהים "בעשרות אחוזים מהעלות הנורמטיבית -ריאלית של הפיתוח" 72 , וכי "כאשר מחשבים את ההיטל על בסיס ההון, ההיטל היה אמור לעמוד על רבע עד שלושת רבעי מההיטל הקיים"73 .
מנגד, יו"ר פורום מנכ"לי תאגידי מים וביוב מסר למשרד מבקר המדינה באפריל 2012 כי בחלק מהמקרים "תעריפי ההיטלים לא מכסים את עלויות הפיתוח".
יצוין כי הוועדה המייעצת להסדרת תעריפי תאגידי המים והביוב בראשות פרופ' ראובן גרונאו74 , שרפורמת תעריפי המים התבססה על חלק ניכר של עבודתה, המליצה לבטל את שיטת ההיטלים ולהמירם ברכיב ההון השוטף בתעריף.
בדצמבר 2009 ,, ערב תחילת רפורמת התעריפיםקבעה רשות המים בכללי חישוב עלות, כי עד 31.
10 יהיו התאגידים רשאים לגבות היטלי מים וביוב, כפי שנקבעו עובר לכללים אלה, בחוקי עזר של הרשויות המקומיות שבתחומן הם פועלים.
בדוח שפרסמה הרשות בינואר 2010 בנושא "הרפורמה בתעריפי המים והביוב" היא הבהירה כי במהלך הש נה הראשונה לרפורמת התעריפים, שבה יוסיפו לחול ההיטלים, "תתבצע עבודה מקיפה נוספת בנוגע לאופן גילום רכיב ההון בתעריף.
אולם במהלך אותה שנה לא גובש הסדר, ובדצמבר 2010 תיקנה המועצה את כללי חישוב עלות כך שהמועד לגביית היטלי מים וביוב כאמור יוארך .
69 תשלומים אלה מיועדים להקמת תשתיות מים וביוב לצורך אספקת שירותי מים וביוב למבנה מוקם, והם משולמים עם הקמת המבנה וחיבורו למערכת המים והביוב המקומית.
סמכות הרשויות המקומיות לקביעת היטלים אלה נובעת מפקודת העיריות וההוראות המ]נוסח חדש[ קבילות לה בחקיקת המועצות המקומיות ופקודת העיריות (אספקת מים), 1936 , שהוחלה על כל הרשויות המקומיות.
ראו: סעיף 238 (5 ; סעיף ]נוסח חדש [ ) לפקודת העיריות 147 ,)לצו המועצות המקומיות (א התשי"א- 1950 ; סעיף 140 א לצו המועצות המקומיות (ב), התשי"ג - 1953 , וסעיף 63)(א10( א) לצו המועצות המקומיות (מועצות אזוריות), התשי"ח- 1958 .
בצו שניתן באוקטובר 1961 ציווה שר הפנים על החלה אקטיבית ופרספקטיבית של פקודת העיריות (אספקת מים), 1936 , על כל העיריות ועל כל המועצות המקומיות הקיימות ועל אלה שיוקמו בעתיד (י"פ 885 ,, התשכ"ב220 ).
חוק הרשויות המקומיות (ביוב), התשכ״ב- 1962 , מסמיך את הרשויות המקומיות להטיל היטל התקנת ביוב בשיעור שייקבע בחוק עזר.
70 באחד המקרים שהגיע לדיון בבית המשפט, תיאר בית המשפט את תחשיב הרשות המקומית להיטל הביוב כ"בוקה ומבוקה ומבולקה" והחליט לבטל את חיובו של העורר בהיטל ה ביוב שהיא הטילה עליו.
ע"א (נתניה) 222/02 אריכא יוסף נגד המועצה המקומית אליכין (תקדין, 2005 .