HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מדיניות של רשות מקומית בתחום מסוים נגזרת גם ממדיניות הממשלה, וזו מכתיבה גם את היק ף התקציבים שמקצה הממשלה לכל אחת מהרשויות.
עוד בתחילת 2008 פנתה הנהלת עיריית ת"א לראש הממשלה דאז מר אהוד אולמרט ולמנכ"ל משרדו דאז, וציינה כי מצוקת הזרים "מתעצמת לכדי משבר הומניטרי של ממש" .
היא הוסיפה כי בעיית הפליטים היא בעיה לאומית, ונדרש גו רם ממשלתי שיתכלל את הטיפול של הגופים השונים בזרים ויסדיר את תקצובם לשם כך.
ראש העירייה שב והדגיש את הצורך לקבוע בדחיפות מדיניות לאומית ברורה בסוגיה וחלוקת אחריות לטיפול בזרים בין הגורמים.
ראש הממשלה דאז השיב כי הממשלה משתמשת בכלים העומדים לרשותה למיגור התופעה, אולם נודעת חשיבות גם להירתמות העירייה למניעת ריכוז מסתננים.
עוד הוא כתב כי בהנחייתו פועלים משרדי הממשלה במישורים שונים - בניית גדר בגבול ומניעת הסתננות, צמצום היתרי עבודה, איתור יעדי הרחקה וטיפול נקודתי של משרד הבריאות למניעת מחלות ומגפות.
בנובמבר 2011 כתב ראש עיריית ת"א לראש הממשלה על מצוקתם של תושבי העיר בשכונות שבדרומה , כמי שנושאים "על גבם" את "נטל קליטתם של עשרות אלפי מהגרי העבודה מאפריקה".
הוא הוסיף כי לצד פעולות לשמירה על גבולות המדינה מפני הסתננות והגירה בלתי חוקית, על המדינה להיות אחראית לזרים הנמצאים בה ולהקציב את המשאבים הנדרשים לטיפול בהם ובמצוקה הקשה.
ראש העירייה ביקש ל כנס בדחיפות "דיון חירום" בנושא בראשות ראש הממשלה.
מנכ"ל משרד רה"ם השיב לראש העירייה: כמענה כולל קיבלה הממשלה החלטה בעניין בלימת ההסתננות הבלתי חוקית לישראל, שבמסגרתה הוחלט להשלים את בניית הגדר לכל אורכה, להקים מרכז שהייה, לנקוט אכיפה על מעסיקים ועוד.
באפריל 2012 שב וכתבראש עיריית ת"א לראש הממשלה , ודרש שהממשלה תהיה אחראית ל"מציאות המייאשת והקשה מנשוא " שעמה נדרשים להתמודד תושבי תל אביב.
הוא הוסיף: לעיריית ת"א אין כלים לקבוע את המדיניות כלפי הזרים, וזהו תפקידה של הממשלה ; דרישות העירייה שהממשלה תקבע מדיניות שכזו ותקצה את המשאבים לא נענו ; "על ממשלת ישראל להידרש לנושא ולקבל באופן מיידי החלטות מעשיות להתמודדות עם המצב בטרם יהיה מאוחר מידי".
ראש הממשלה השיב לראש העירייה כי הממשלה הקימה גדר בדרום, וכן תקצבה את הקמתו של מרכז שהייה לעצורים, והיא מקדמת "חקיקה שתגדיל משמעותית את הקנסות על מעסיקי מסתנני עבודה בלתי חוקיים".
רשויות מקומיות אחרות באוקטובר 2009 כתב שר הפנים דאז מר אליהו ישי לראש הממשלה כי פנו אליו רשויות מקומיות מרחבי הארץ, בנוגע לזרים המתגוררים בתחומן.
במאי 2012 פנהראש עיריית יבנה זרים שאינם בני הרחקה מישראל 129 .
:שם הדוח זרים שאינם בני הרחקה מישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 מרצבי גוב-ארי לראש הממשלה, וראש עיריית קריית שמונה מר ניסים מלכה פנה לשר הפנים, בנוגע לזרים המתגוררים בערים אלה, ו הם הביעו ציפייה להתערבות הממשלה.
פניות של תושבי שכונות דרום ת"א במרץ 2011 כתבו נציגי ועד שכונות הדרום לכל חברי הקואליציה, והביעו את ספקותיהם באשר למידת היערכות המדינה לאתגרים הכרוכים בהגעת הזרים אליה.
הכותבים הצביעו , בין השאר, על הפרות חוק שונות, כגון חלוקת דירות; על היעדרו של מאגר מידע מספק המאגד נתונים על הזרים; ועל קריסתם של מוסדות הציבור תחת נטל צורכי אוכלוסיית המצוקה הזרה.
הם התריעו על מוקדים של עוני, תסכול ומצוקה , וביקשו שתיקבע מדיניות ברורה לטווח הארוך ויוקם גוף בין-משרד י שירכז את כל ההיבטים של הנושא, שכן בשל הפיזור בין משרדי הממשלה הם מעבירים את האחריות זה לזה.
ביוני 2011 סיכמו נציגיועד שכונות הדרום את הדברים שהעלו בפגישתם עם המשנה לראש הממשלה דאז מר סילבן שלום: סוגיית הזרים היא בעיה לאומית חמורה שאינה זוכה להתייחסות רצינית דיה מצד הממשלה.
הם פירטו בעיות שונות, ובהן היעדר ב יטחון אישי ושיתוק בפעילות הרשויות בשל חלוקת האחריות בין משרדי הממשלה.
גיבוש מדיניות בתחום הטיפול בזרים ששוהים בישראל .
גורמים ממשלתיים שונים התייחסו לצורך לקבוע מדיניות ולגבש דרכי פעולה שיתמודדו עם סוגיית הזרים בישראל: 1.
על פי החלטת ממשלה מונה צוות שרים שמטרתו לגבש את מדיניות ההגירה של ישראל ולעגן אותה.
בדוח סיכום פעילותו מיולי 2010 ,כתב הצוות כי בהיעדר חקיקה ראשית הקובעת מגבלות וסייגים לקבלת אזרחות או רישיון ישיבה בישראל, אין חשיבה אסטרטגית, לא מוגדרים יעדים ארוכי טווח ואין התמודדות רוחבית אחידה עם ההגירה, ובפרט עם ההגירה הבלתי חוקית.
הלכה למעשה, נוצר מצב שבו המציאות בשטח נקבעת על פי החלטות הרשויות המנהליות, ולעתים נראה כי אין תיאום מספק בין משרדי הממשלה באשר למ דיניות הטיפול במהגרי עבודה ומסתננים בלתי חוקיים למדינת ישראל.
כמו כן נוצר מצב שבו עובר "מרכז הכובד" של קבלת ההחלטות בתחום רגיש זה לידי המערכת השיפוטית, במסגרת אלפי ההליכים המוגשים לבתי המשפט.
הצוות הדגיש: "העדר טיפול כולל בתופעה יוביל את מדינת ישראל למצב בלתי נסבל, הן במישור החברתי, הן במישור הכלכלי והן בכלל ההיבטים הנוגעים לביטחון הלאומי".
בעקבות סיכום זה אמר ראש הממשלה בפתיחתה של ישיבת ממשלה בנושא ביולי 2010 כי גיבוש מדיניות חדשה בנושא ההגירה למדינת ישראל הוא צורך לאומי ראשון במעלה, ויש בו היבטים דמוגרפיים והיבטים הומניטריים.
עוד הוא אמר שישראל היא המדינה המערבית היחידה שאין לה מדיניות הגירה ברורה, והצהיר על כו ונתו לתקן זאת.
בדיון שכינס שר הפנים באפריל 2013 הוחלט להקים צוות בין -משרדי שיתמודד עם בעיית המסתננים.
בראש הצוות עומד מנכ"ל רשות האוכלוסין, וחברים בו בין השאר נציגים ממשרד המשפטים ומהמשרד לבט"פ.
הצוות דן ב דרכים לאכיפת מגוון חוקים על זרים באמצעות גורמים שונים, לשם הרתעה מפני התנהגות לא חוקית.
בתשובת רשות האוכלוסין למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2013 נכתב: "משהצליחה ממשלת ישראל, בכלים שונים, להפסיק את זרם המסתננים לתחומה, מופנה כעת הדגש לפתרון בעיית המסתננים המצויים בישראל.
במסגרת זו עוסקת מדינת ישראל בסיום בניית הגדר, בסיום גיבוש הסדרים למציאת מדינה שלישית בטוחה, אשר תקלוט לתחומה מסתננים המצויים בישראל, במתן תמריצים למסתננים הבוחרים לצאת את ישראל מרצונם ובחקיקתו של תיקון חדש לחוק למניעת הסתננות.
בהקמת מרכז שהייה למסתננים, שאליו ניתן יהיה להעביר כל מסתנן שנמצא קושי לגרשו".
עוד נאמר בתשובת רשות האוכלוסין, כי הסדר אי - אכיפה כנגד מעסיקים ימשיך לחול על זרים שלא יימצא עבורם מקום במרכז השהייה.
בתשובה הפנתה רשות האוכלוסין להחלטת הממשלה מנובמבר 2013 ,על התכנית המשולבת שנועדה בין השאר להשלים את הקמתו של מרכז שהייה פתוח שיפעיל שירות בתי הסוהר; לתאם וליישם תכנית אכיפה אקטיבית ואפקטיבית שתבטיח את קיומן של הוראות כל דין לרבות דיני עבודה, דיני רישוי עסקים, דיני תכנון ובנייה ודיני המס; ולהמשיך לשפר את הביטחון האישי של האזרחים.
לצורך מעקב ובקרה אחר התכנית, החליטה הממשלה להקים צוות היגוי בראשות מנכ"ל משרד רה"ם.
מטרות התכנית המשולבת כפי שהוצגו לממשלה: עזיבת מסתננים את הארץ, צמצום נוכחות במרכזי הערים והגברת הביטחון האישי של אזרחי ישראל.
בדברי ההסבר להחלטת הממשלה על התכנית נכתב כי הצעדים שבהם נקטה הממשלה עד אותה עת בלמו את המשך ההסתננות, אך לא פתרו את התופעה ואת השלכותיה.
עוד נכתב כי התכנית המשולבת מיועדת גם להבטיח כי התנהלותם של המסתננים בעת שהייתם בארץ תהא במסגרת הוראות הדין וכי לא יקופחו זכויות המגיעות להם על פי דין.
כאמור, על פי התכנית במרכז השהייה הפתוח 3,300 .
מקומות במתקן המשמ ורת סהרונים - המיועד למי שיפר את כללי המרכז הפתוח, לסרבני היציאה מהארץ ולמסתננים חדשים - 5,400 .
מקומות בתשובת ראש הממשלה ומשרד רה"ם נכתב כי המשרד סבור שהמדיניות שהוביל, לרבות ההחלטה בדבר התכנית המשולבת, תצמצם משמעותית את ההסתננות ואת השלכותיה השליליות, וחל ק מהפעולות האלה ייתנו מענה לצורכי המסתננים, לדוגמה נקיטת פעולות אכיפה של דיני העבודה על מעסיקיהם.
כמו כן, מרכז השהייה יוכל לתת מענה לצורכיהם של המסתננים שאין ביכולתם לספק את צורכיהם בעצמם ושיבחרו לשהות בו.
פעולות הממשלה לעידוד עזיבת זרים מרצון הן כאמור נדבך מרכזי בתכניתה להתמודדות עם סוגיית הזרים, עוד מאז 2007 .
על פי נתוני רשות האוכלוסין, בשנים 2013 -2011 עזבו מרצון את ישראל 2,500 -1,500 זרים בשנה; בינואר 2014 עזבו מרצון כ -770 .
זרים הבדיקה העלתה שיישום תכנית הממשלה משמעותו שבשנים הקרובות עדיין ייוותרו עשרות אלפי זרים בארץ, מחוץ למתקני המשמורת ומרכז השהייה, ויציאתם ממנה תהיה בהדרגה במהלך השנים.
מאז שנת 2010 , וגם לאחר דבריו של ראש הממשלה ביולי 2010 , גיבשה הממשלה מדיניות בעניינם של "המסתננים לארץ דרך גבול מצרים" שעוסקות ב"בלימת ההסתננות הבלתי חוקית למדינת ישראל" באמצעות הקמת מכשול בגבול ישראל ומצרים, באפשרויות ההרחקה מישראל , בהיבטי הקמת מרכז שהייה והפעלתו ובבחינת המלצות בעניין אכיפ ה על מעסיקי מסתננים.
זרים שאינם בני הרחקה מישראל 131 .
:שם הדוח זרים שאינם בני הרחקה מישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 החלטות הממשלה האמורותהניחו את הבסיס למדיניות הממשלה שתכליתה בלימת ההסתננות הבלתי חוקית לישראל, צמצום מספר המסתננים השוהים במרכזי ערים ויציאה מרצון של מסתננים מישראל.
ואולם מדיניות זו חסרה נדבך חשוב של מתן מענה בתחום הטיפול וסיפוק צורכיהם הבסיסים של זרים המתגוררים בארץ, שהרי רובם המכריע אינו מוחזק במרכזים שהוקמו 84 : במרכזים שהוקמו יש מקומות לאכלוס כ - 9,000 זרים, פחות מ- 20% ( ממספר הזרים השוהים בישראל על פי הערכת רשות האוכלוסין 54,000 איש).
כמו כן עד מועד סיום הביקורת ניסיונות הממשלה להרחיק זרים למדינה שלישית, שהחלו עוד ב- 2008 , לא הגיעו לכלל מימוש.
התכנית המשולבת של הממשלה אינה מייתרת אפוא את הצורך שהועלה שוב ושוב לקבוע מדיניות בנוגע לתנאי השהייה של זרים בארץ, ולתקצבה.
בתשובתו מדצמבר 2013 התייחס משרד רה"ם לנושא גיבוש מדיניות ממשלתית כוללת לטיפול בזרים ותפקיד השרים הנוגעים בדבר: קיימת מדיניות עקבית וברורה לעניין הטיפול בתנאי השהייה של המסתננים בישראל; הטיפול בתנאי השהייה שלהם בתחומים השונים נעשה בידי שרי הממשלה, המוסמכים לפעול באותם תחומים, באמצעות משרדיהם ומשאביהם; כל אחד מהשרים, לרבות שרי הבריאות והרווחה, הוא בעל המומחיות והכלים הטובים ביותר לקביעת המדיניות הנדרשת בתחומו וליישומה; כל אחד מהם רשאי לקבוע את מדיניות משרדו, בהתאם לסדרי העדיפויות שלו, ואחראי להקצות לביצועה את המשאבים הדרושים; ראוי כי הגורמים המקצועיים הרלוונטיים יקבעו מדיניות תוך התייחסות מקצועית-פרטנית למאפיינים הייחודיים של הזרים.
בנוגע לתחום הבריאות נכתב בתשובת משרד רה"ם כי משרד הבריאות אחראי למתן שירותי בריאות לזרים; סוג השירותים והיקפם נקבעים בידי משרד הבריאות, בהתאם לשיקול דעתו של שר הבריאות; משרד הבריאות פעל ופועל לגיבוש מדיניות בנושא.
בנוגע לתחום הרווחה נכתב בתשובה כי משרד הרווחה אמון על שירותי הרווחה לזרים, ומספק להם שירותים אלו לפי שיקול דעתו ומתוך מקורותיו; משרד רה"ם דוחה מכול וכול את טענת משרד הרווחה שלפיה אין ביכולתו לקבוע מדיניות בתחום הרווחה, בהיעדר מדיניות ממשלתית בנושא המסתננים.
עוד צוין בתשובה כי אין בפניות גורמים שונים לראש הממשלה כדי להטיל עליו אחריות או לחייבו להתערב בתחום המצוי באחריותו של שר אחר; אף אין בבקשתו של גורם אחראי כי ראש הממשלה יתערב בנושא שבתחום אחריותו, כדי לפטור גורם זה מאחריות ולהעבירה לראש הממשלה.
בנוגע לנושאים בעלי חשיבות לאומית נ כתב בתשובה כי הממשלה מופקדת על התוויית מדיניות בעניינם, ומשהותוותה - על השרים לבצעה; על פי תקנון עבודת הממשלה, ראש הממשלה יקבע את סדר היום של ישיבות הממשלה.
כיוון שכך עליו להביא לידיעת הממשלה ולהחלטותיה את הנושאים הטעונים קביעת מדיניות או הסדרה, וכן נושאים בעלי חשיבות לאומית.
זאת בהתבסס בראש וראשונה על הנושאים שהשרים מביאים לידיעתו.
מנכ"ל משרד הבריאות השיב למשרד מבקר המדינה: "נראה שמדינת ישראל דוחקת את משרדי הבריאות, הרווחה וכדומה למדיניות מכוונת שאיננה מנגישה שירותים לחסרי מעמד, כדי להשפיע על האטרקטיבי ות של ההגירה בישראל.
ללא שינוי מהותי של מדיניות זו, .
מרכז שהייה ומתקן משמורת 132 דוח שנתי64ג .
שם הדוח: זרים שאינם בני הרחקה מישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 המנכ"לים והשרים 'מאלתרים' במסגרת תקציבים או במסגרת 'תקציבים לא רשמיים'.
שינוי אמיתי יכול להתרחש רק בשינוי מדיניות ממשלה מהמקום הגבוה ביותר".
בתשובתו של משרד הרווחה למשרד מבקר המדינה הוא ציין בנוגע למדיניותו ולמידת עמידתה כאמור בדין הבין -לאומי, כי נושאים אלה אינם באחריותו הבלעדית, ולכן בכוונת הנהלת המשרד להביא אותם לדיון בהשתתפות נציגים ממשרדי המשפטים, הבריאות והאוצר, לשם גיבוש המלצה והבאתה לאישור הממשלה.
שר הרווחה ציין כי סוגיית הטיפול הנדרש בזרים רגישה וס בוכה בהיעדר מדיניות ממשלתית סדורה בנושא; יש חסמים שונים המקשים את ביצוע השינויים הנדרשים להבטחת הטיפול באוכלוסייה זו.
שר הרווחה והשירותים החברתיים השיב למבקר המדינה: "טיפול רווחתי בלבד, ללא טיפול מערכתי כולל, לא יכול לתת מענה מספק ואף עלול להביא למצבים של השקעת משאבים ומאמצים בשיקום וטיפול, היורדים לטמיון בסופו של יום".
הוא ציין לדוגמה כאמור את הרישיון לעבוד, הטיפול הרפואי והמגורים שניתנים לקרבנות סחר בבני אדם לעבוד בתקופת השהייה במקלט, ומופסקים לאחריה.
הוא הוסיף כי נושאים הנוגעים לטיפול בזרים כרוכים בקשר הדוק בטיפול של משרדים אחרים; הצורך בטיפול ממשלתי המושתת על מדיניות כוללת וסדורה ומגובה במשאבים, היא תנאי הכרחי לגיבוש עמדות משרד הרווחה והרשויות.
לתשובתו צירף השר מכתב מדצמבר 2013 לראש הממשלה ובו נכתב על צורך דחוף בגיבוש מדיניות ברורה כלפי זרים ומתגוררים בארץ, וכן על ההשלכות של מצב זה על האוכלוסייה הישראלית שבקרבה גרים הזרים.
השר ביקש את אישורו של ראש הממשלה להעלות את הנושא בישיבת ממשלה.
מנכ"ל משרד הרווחה לשעבר השיב כי משרד הרווחה לבדו לא היה יכול להתמודד עם עשרות אלפי זרים, שכן הוא מצוי כל העת במצוקה תקציבית ובמחסור של כוח אדם; המשרד והשרים שבראשו פנו לא אחת בבקשה שתגובש מדיניות כלל ממשלתית שכן זוהי סוגיה רחבת היקף, אך לא ענו להם; הפעולות שנקט המשרד נעשו ללא תקציב ייעודי.
עוד נאמר בתשובת משרד רה"ם כי המשרד דוחה מכול וכול את הדרישה לגיבושה של מדיניות ממשלתית בסוגיית תנאי שהיית המסתננים, נוכח הצורך לשמור על הסדרי התקציב הקיימים ועל מסגרת התקציב; המשמעות המעשית של דרישה זו היא קיצוץ רוחבי בקרב משרדי הממשלה שהוא פתרון בעייתי, שכן הוא עלול לפגוע בהתנהלותם של המשרדים וברמת חייהם של האזרחים.
משרד האוצר השיב למשרד מבקר המדינה כי לצורך יישום החלטת הממשלה בדבר התכנית המשולבת, הוחלט להקצות מאות משרות נוספות למשרדי הממשלה, וכן להקצות יותר מ-400 מיליון ש"ח ב - 2014 למימון כלל רכיבי התכנית שעליה הוחלט, שחלקם הוקצה בבסיס התקציב; לצורך הקצאת המשרות האמורות הוחלט לצמצם את תקני כוח האדם ורכיבי השכר הנלווים להם במשרדי ממשלה וביחידות הסמך, בשיעור של 1.
3% החל מתחילת 2014 , וכן להקפיא את קליטת העובדים החדשים במשרדי הממשלה וביחידות הסמך.
בתשובה נוספת של משרד ראש הממשלה מפברואר 2014 כתב מנכ"ל המשרד: "ככל שהמשרדים האמונים על הטיפול בתנאי השהייה של המסתננים יפנו למשרדי, נסייע להם ככל שנידרש, לרבות, במידת הצורך, בהבאת הצעת החלטה לממשלה".
אשר להתייחסות משרד רה"ם לנושא גיבוש מדיניות כוללת מעיר משרד מבקר המדינה כלהלן: הטיפול בזרים שהגיעו בשנים האחרונות לארץ טומן בחובו מאפיינים של בעיה לאומית.
הגם שסמכויות שונות בעניין זה מצויות בידי כמה שרים ומשרדי ממשלה הרי האחריות הכוללת זרים שאינם בני הרחקה מישראל 133 .
:שם הדוח זרים שאינם בני הרחקה מישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 להתמודדות עם הנושא, לנוכח מאפייניו, מוטלת על הממשלה85 .
אמנם הממשלה פעלה לבלימת הכניסה של זרים דרך הגבול עם מצרים, ולעידוד יציאתם מהארץ, אולם פעולתה עדיין חסרה נדבך חשו ב לעניין המענה ההומניטרי והטיפול בכל עשרות אלפי הזרים אשר שוהים בערי ישראל.
זאת ועוד, קיים קושי רב לקבל, על יסוד הטעמים המובאים בתשובה, את היעדרה של פעילות לגיבוש הנדבך האמור במדיניות ממשלתית בתחומי הטיפול בזרים שאינם בני הרחקה, שנמצאים בארץ מחוץ למרכז השהייה.
הטענה המרכזית לפיה השרים הרלוונטיים הם בעלי המומחיות והכלים הטובים ביותר לקביעת מדיניות הטיפול בזרים, וכי הם אלו שמוסמכים לפעול בתחום זה באמצעות משרדיהם, בהתאם לסדרי העדיפויות שלהם, ולהקצות את המשאבים הדרושים לכך - אין בה כדי להתמודד עם כמה היבטים בעלי משקל רב, כלהלן: (א) המשקל המצטבר שיש לפניות הרבות שהעבירו לראש הממשלה ולמשרד רה"ם דרגי הביצוע של השלטון המרכזי והמקומי (שרים, מנכ"לים של משרדי ממשלה וראשי רשויות מקומיות), המצביעות על הקשיים העומדים בפני הנהלות של משרדי ממשלה בבואן לקבוע מדיניות בתחומן ועל הצורך בגיבוש מדיניות ממשלתית כוללת.
(ב) חובת הממשלה לתת את הדעת לאמירות מפורשות של בג"ץ בדבר היעדר כללים ונהלים ברורים בנוגע לזכויות של אותם בלתי מורחקים, והצורך בגיבוש מדיניות סדורה שתיתן בידי הרשויות כלים להתמודד עם הנושא - הם בגדר הנחיות המחייבות פעולה מצד הממשלה.
(ג) הפעולה הנדרשת מול ממצאי מבקר המדינה בדוח הקטינים, אשר הצביעו אף הם על הצורך בקביעת מדיניות ברורה בכל הנוגע לטיפול בחסרי מעמד אזרחי השוהים בישראל ואשר אי-אפשר להשיבם בשלב זה לארצות מוצאם או לארצות אחרות.
מעבר לכל אלה ראוי להדג יש כי הטענה האמורה אינה מתיישבת עם דברי ההסבר של הממשלה להחלטתה מפברואר 2010 שבהם נכתב בין היתר כי קיים צורך לאומי להסדיר את מדיניות ההגירה באופן מקיף וקוהרנטי, וכי היעדרה של בחינה מקיפה ורוחבית עלול אף לפגוע בזכויות אדם.
לעניין הטענות בדבר הצורך לשמור על הסדרי התקציב הקיימים ועל מסגרת התקציב מעיר משרד מבקר המדינה כי קביעת סדרי העדיפויות בדבר הקצאת משאבים נתונה כולה בידי הממשלה והכנסת, ובלבד שמובטח כי לא חסרה הקצאת תקציבים לפעולות המחויבות על פי הוראות הדין.
בהקשר לכך נקבע בפסיקת בג"ץ: "במקום בו מטיל החוק חובה מהותית עליה, לא תישמע המדינה בטענה של היעדר תקציב".
הטיפול הממשלתי בעשרות אלפי הזרים השוהים בישראל צריך להיות מושתת על מדיניות כוללת ברמה הממשלתית וברמת משרדי הממשלה הרלוונטיים.
מדיניות כזו נדרשת לצורך גיבוש דרכי פעולה של כל אחד ממשרדי הממשלה הנוגעים בדבר ושל הרשויות המקומיות.
85 ,יצחק זמיר הסמכות המנהלית, כרך א', מהדורה שנייה ( 2010 '), עמ 418-417 ,439.
שם הדוח: זרים שאינם בני הרחקה מישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 במשך יותר מחמש שניםשבו ו פנו גורמים שונים לראש הממשלה, למשרד רה"ם, למשרד הפנים ואף ליועץ המשפטי לממשלה ולאגף התקציבים במשרד האוצר, וביקשו שתוגדר מדיניות שתכלול היבטים הנוגעים לטיפול בזרים השוהים בארץ, מחוץ למתקני המשמורת, ויוקצו משאבים ליישומה.
נוסף על כך עלתה כמה פעמים הבקשה למנות גורם מתכלל בעל סמכות לעסוק בנושא ובקשר שבין משרדי הממשלה.
התשובות לפניות הללו עסקו במרכיבי המדיניות שהממשלה גיבשה, אולם לא היה בהן מענה קונקרטי לדרישה לקבוע מדיניות ממשלתית בדבר הטיפול בזרים ששוהים בארץ ואינם במתקני משמורת או במרכז שהייה .
הפתרונות שאימצה הממשלה, לרבות הרחקת זרים למדינה שלישית, יציאת זרים מהארץ מרצון והקמת מרכז שהייה, עשויים להקטין את מספר הזרים השוהים בארץ, אולם גם אם יתממשו, הרי בשנים הבאות עדיין ישהו בה עשרות אלפי זרים, מחוץ למתקני משמורת ולמרכז השהייה.
בכך נותרים משרדי ממשלה, רשויות מקומיות ותושבי דרום ת"א במציאות קשה ומורכבת עמה הם נדרשים להתמודד לבדם.
גיבוש מדיניות באשר לטיפול בזרים השוהים בארץ, מחוץ למרכז השהייה כרוך בכמה פעולות: על כל אחד ממשרדי הממשלה הנוגעים בדבר - משרד הבריאות, משרד הרווחה ומשרד האנרגיה - מוטל לקבוע מדיניות בתחומו, בהתייעצות עם משרד המשפטים, ולהביאה לאישור הממשלה.
על המשרדים האלה, וכן על רשות האוכלוסין לגבש על בסיס המדיניות שאישרה הממשלה תכניות פעולה מפורטות אשר יבטיחו את יישום המדיניות.
על הממשלה והעומד בראשה לעקוב אחר הפעולות האמורות ולפעול בנחישות להשלמתן לשם הסדרת הטיפול של רשויות המדינה בסוגיית הזרים השוהים בישראל על כל רבדיה, כפי שדרש גם בג"ץ.
סוגיית הזרים שאינם בני הרחקה מישראל מורכבת ורגישה.
בישראל נמצאים מהגרים מאפריקה זה כעשור, עשרות אלפים מהם אינם בני הרחקה ואינם במתקני משמורת או במרכז שהייה .
במהלך השנים הלך וגבר הצורך שהממשלה תנקוט פעולות שימנעו את הפגיעה במערך חייהם של אזרחי המדינה כתוצאה מכניסת הזרים לארץ, לצד החובה להבטיח את זכויות האדם הבסיסיות של הזרים.
למעשה שתי הקבוצות - אזרחים וזרים - כרוכות זו בזו, בייחוד באזורים שבהם מתגוררים זרים רבים.
הזנחה של בני הקבוצה האחת בידי המדינה מרעה את תנאי החיים של בני הקבוצה האחרת ופוגעת בהם.
זרים שאינם בני הרחקה מישראל 135 .
:שם הדוח זרים שאינם בני הרחקה מישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 הממשלה קיבלה החלטות אשר הניחו את הבסיס למדיניות שתכליתה בלימת ההסתננות הבלתי חוקית לישראל, צמצום מספר המסתננים השוהים במרכזי ערים ויציאה מרצון של מסתננים מישראל.
דוח זה מצביע על העדרו של נדבך חשוב במדיניות - זה הנוגע לתחום הטיפול ב זרים השוהים במדינת ישראל זה זמן רב מאוד וסיפוק צורכיהם הבסיסים .
היעדרם של הנדבך הזה ושל תכניות פעולה מספקות בתחומי הבריאות, הרווחה, התעסוקה והתשתיות, ובמידה מסוי מת גם בתחום השיטור, הותירו את "גורמי השטח" בשלטון המרכזי והמקומי להתמודד עם דילמות קשות ויומיומיות, בלי שניתנו להם הנחיות הנגזרות ממדיניות ובלי האמצעים הדרושים להתמודדות זו.
במצב זה ולנוכח המציאות האנושית והחברתית הקשה שתוארה בדוח, נדרשת הממשלה להשלים לאלת ר את מדיניותה, על סמך תכניות שיגבשו השרים הרלוונטיים, באופן שיבטיח טיפול הולם בזרים ובעיקר באלו הנמנים על הנזקקים והחלשים ביותר שביניהם.
פעולה זו נדרשת גם בהתחשב בערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, במורשת ישראל בדבר היחס לחלשים בחברה, ובהם הגר (הזר) היושב בקרבנו, ובדין הבין-לאומי בתחומי ההגירה , הפליטות וזכויות האדם.
בד בבד, נדרשת הממשלה לעסוק גם בהיבטים הנוגעים לתושבים, בעיקר בתל אביב-יפו, שכן, ממצאיו של דוח זה מלמדים כי להיעדרה של התמודדות כוללת עם מציאות החיים של עשרות אלפי הזרים, בכמה ערים בארץ ובעיקר בתל אביב -יפו, יש השלכות ברורות וישירות גם על המצוקה שבה שרויים תושבים בשכונות שבהן התרכזו הזרים במהלך השנים.
על השרים הנוגעים בדבר - שר הפנים, שר התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים ושר האוצר - לוודא, כל אחד בתחומו שיהיו בידי משרדי הממשלה ובידי עיריית ת"א האמצעים הנחוצים להתמודדות עם הבעיות האמורות .
על השר לביטחון הפנים לוודא שיעמדו לרשות תחנת המשטרה בדרום ת"א (תחנת שר"ת) משאבי כוח האדם הנד רשים לשם התמודדות עם הצרכים הייחודיים בשכונות דרום ת"א ולשם שיפור תחושת הביטחון האישי של התושבים בהן.
דוח זה מעורר במקרים שונים ספק אםפעולות הממשלה בכל הנוגע להבטחת מינימום של אמצעים חומריים שיאפשרו לנזקקים ולחלשים מבין הזרים להתקיים בחברה, עולות בקנה אחד עם הוראות חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, כפי שפורש בפסיקת בית המשפט העליון, ועם הדין הבין-לאומי.
ספק זה מתעורר בעיקר בנוגע למספר תחומים: הגישה המצומצמת שניתנה לקבוצות חולים מסוימות לשירותי בריאות; השלכות יישומה של מדיניות משרד הרווחה בקשר לקבוצות מסוימות של זרים נזקקים; ויכולתם של החלשים והנזקקים מבין הזרים להיות מוגנים מרעב ולהתקיים קיום בסיסי בכבוד.
שם הדוח: זרים שאינם בני הרחקה מישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 על שרת הבריאות ומנכ"ל משרדה,על משרד המשפטים, וגם על משרד האוצר אם יידרש, להבטיח שתגובש מדיניות בריאות לזרים שאינם בני הרחקה ולוודא שהיא תעמוד בדרישות הדין ואם נדרש להעמיד לצורך זה משאבים סבירים.
על שר הרווחה ומנכ"ל משרדו, על משרד המשפטים, וגם על משרד האוצר אם יידרש , לעשות את השינויים הנדרשים במדיניות הרווחה כדי לוודא שהיא תעמוד בדרישות הדין בכל הנוגע לקבוצות מסוימות של זרים (נשים מוכות שאינן שוהות במקלט, זרים שעונו בדרכם לישראל ולא נבחן מצבם הפיזי והנפשי וזרים שהוכרו כקרבנות סחר ולא נמצא להם מקום במקלטים), ואם נדרש, להעמיד לצורך זה משאבים סבירים.
על משרד הרווחה לגבש גם תכנית פעולה שנגזרת מהמדיניות.
אם יימצאו חסמים העומדים בפני ביצוע הפעולות האלה , על שר ה רווחה להציגם לפני הממשלה, ובמידת הצורך לשוב ולהעלות את הנושא עד שיגובש פתרון.
אדם עם מוגבלות מוגדר כ"אדם עם לקות פי סית, נפשית או שכלית, לרבות קוגניטיבית, קבועה או זמנית, אשר בשלה מוגבל תפקודו באופן מהותי בתחום אחד או יותר מתחומי החיים העיקריים"16 .
בשנת 2011 ,כ- 750,000 איש בגיל העבודה, שהם כ -%18 מהאוכלוסייה בטווח גיל זה, הגדירו עצמם כאנשים עם מוגבלות בינונית או חמורה17 (להלן- אנשים עם מוגבלות).
מהם לכ -000,460 קבעו הוו עדות הרפואיות של המוסד לביטוח לאומי אחוזי נכות18 (להלן- אנשים עם מוגבלות שאובחנו בבט"ל), ומתוכם כ - 250,000 אנשים זכאים לקצבת נכות כללית או קצבת נכות מעבודה19 (להלן- מקבלי קצבאות נכות).
קבוצת האנשים עם מוגבלות גדלה בהתמדה; קצב גידולה הממוצע הוא 2.
7% בשנה, לעומת קצב גידול של %1.
9 בכלל האוכלוסייה20 .
בשנים האחרונות נעשו שינויים משמעותיים בכל הנוגע למעמדה .
16 חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח- 1998.
17 על פי נתוני משרד הכלכלה, בהתבסס על מי שדיווח בסקר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2011 כי יש לומוגבלות המפריעה או מפריעה מאוד לתפקוד היומיומי.
18 20% נכות ומעלה (או10% ומעלה לנכי עבודה), נכון לאמצע 2013 .
ראו פרק "הגדרות שונות של אנשים עם מוגבלות" להלן.
19 ישנם אנשים נוספים המקבלים קצבת נכות לנפגעי פעולות איבה מבט"ל, או גמלת נכי צה"ל ממשרד הביטחון.
דוח זה לא יעסוק באוכלוסיות אלה.
20 לפי משרד הכלכלה, הפער בקצב הגידול משקף ככל הנראה שיפור באיכות האבחונים, וכן התקדמות בעולם הרפואה המביאה לכך שאנשים עם מוגבלות קשה מאריכים ימים יותר מבעבר.
פעולות הממשלהלשילובם של אנשים עם מוגבלות בתעסוקה 141 .
:שם הדוח פעולות הממשלה לשילובם של אנשים עם מוגבלות בתעסוקה מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 החוקי, החברתי והכלכלי של אוכלוסייה זו, ואף על פי כןעדיין יש פערים ניכרים בינה ובין לאוכלוסייה הכללית; הדבר בא לידי ביטוי גם בשוק העבודה.
נכון לשנת 2011 , שיעורתעסוקתם של אנשים עם מוגבלות נמוך ועומד על 51% , לעומת שיעור תעסוקה של 74% בקרב האוכלוסייה ללא מוגבלות.
שיעור התעסוקה בקרב אנשים עם מוגבלות חמורה 21 נמוך עוד יותר ועומד על כ -%34, ומקרב מקבלי קצבת נכות כללית מועסקים %18 בלבד22 .
שיעור ההעסקה הנמוך גורם לכך שרבים השייכים לאוכלוסייה זו סובליםגם ממצב כלכלי ירוד.
כך לדוגמה השכר הממוצע ברוטו לאדם עם מוגבלות חמורה עמד בשנת 2011 על כ- %70 מהשכר הממוצע של אדם ללא מוגבלות 23, ול -%46 מהאנשים עם מוגבלות ממוצע הכנסות חודשי של פחות מ- 4,000 ש"ח24.
על פי הערכות שביצע מינהל מחקר וכלכלה שבמשרד הכלכלה 25 בשנת 2012 , סך אבדן התוצר המשקי לשנה בשל אבטלה של אנשים עם מוגבלות הוא כ -5 מיליארד ש"ח.
מלבד ההיבט הכלכלי, חשובה העסקתם של אנשים עם מוגבלות גם מן ההיבטים האישיים והחברתיים, שכן היא מהווה עבורם כלי לקידום עצמאות אישית, הערכה עצמית ואיכות חיים.
תעסוקה של אנשים עם מוגבלות אף תורמת לשינוי ביחס הציבור כלפיהם, להכרה בהם ולקבלתם כחלק יצרני ותורם בחברה.
שילובם של אנשים עם מוגבלות בתעסוקה תועיל לכל הצדדים - ירוויחו ממנה גם המועסקים, אך גם המשק והחברה הישראלית בכללה (מצב של .
על הממשלה מוטל תפקיד חשוב בהקשר זה; בשל היותה המעסיק הגדול במשק היא עשויה להוות מודל חיקוי עבור מעסיקים אחרים בכל נוגע להעסקת אנשים עם מוגבלות.
נוסף על כך, באמצעות חקיקה ותמריצים שונים יכולה הממשלה להטמיע שינויים בשוק העבודה ולהוביל להגדלת שיעור העסקתם של אנשים עם מוגבלות במשק הישראלי.
חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח - 1998 (להלן- חוק השוויון) , מעגן בין היתר את זכותו של אדם עם מוגבלות להשתתפות שוויונית ופעילה בחיי החברה, לרבות בשוק העבודה.
החוק אוסר על הפליית אנשים עם מוגבלות בתעסוקה ומעודד את ייצוגם ההולם במקומות העבודה.
מצבם הקשה של אנשים עם מוגבלות בתחום התעסוקה עמד פעמים רבות על סדר היום הציבורי26.
במרץ 2005 חלה נקודת מפנה בנושא זה, כאשר הוועדה הציבורית .
21 קבוצה שמנתה ב- 2011 כ- 206,000 .
איש 22 שיעור ההעסקה כולל גם אנשים המועסקים במשרה חלקית או לתקופות קצרות.
יצוין כי בישראל בסוף שנות ה- 2000 היו מועסקים כ-16% מקרב מקבלי קצבת נכות כללית, כאשר במדינות ה- .
OECD עמד ממוצע המועסקים מקרב מקבלי הקצבאות על כ-33% ; אולם תנאי הזכאות לקצבה אינם זהים במדינות השונות.