HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
עם זאת שלושה בתי חולים ממשלתיים כלליים מסרו שאצלם הייתה עלייה 356 דוח שנתי62 .
משרד מבקר המדינה מעיר שנוכח הירידה המשמעותית בעשור האחרון של מספר טיפולי הדיאליזה הנעשים בבית, על משרד הבריאות וקו פות החולים לבדוק את הסיבות לדבר.
במידת הצורך יש להקצות את הדרוש כדי לאפשר למרב החולים שיימצאו מתאימים לעשות טיפולי דיאליזה בביתם.
נתונים על היחידות הנפרולוגיות .
במהלך הביקורת פנה משרד מבקר המדינה לכל בתי החולים הכלליים, הממשלתיים ובתי החולים של הכללית, ב בקשה למסור נתונים ומידע בדבר הפעילות ביחידות הנפרולוגיות אצלם.
להלן כמה נקודות שעלו מהמידע שהתקבל: 1.
הכנסות בתי החולים : מרפאות דיאליזה חתמו על הסכמים עם בתי חולים (ראו להלן - הסכמי גיבוי) בעניין גובה התשלום בגין הפניית מטופליהן הזקוקים לטיפול רפואי בבית חולים.
כמה בתי חולים קבעו כבר לפני שנים רבות תשלום צמוד לדולר (בעת ששער הדולר היה גבוה) לכל מטופל שמגיע ממרפאת הדיאליזה ללא התניה על מחיר מינימום בשקלים, וללא הגדלת התעריף אם יגדל משמעותית מספר המטופלים שיפונו אליהם; עוד הועלה מהמידע שהתקבל כי חלה ירידה ניכרת בהכנסות של מרבית בתי החולים הממשלתיים מטיפולי דיאליזה.
משרד מבקר המדינה ממליץ לבתי החולים ולמשרד הבריאות לבחון את עניין התגמול הכספי בתנאי ההתקשרות האמורים וזאת כדי ליצור תמריץ חיובי להשקעה בחולים המטופלים בדיאליזה.
התקשרויות של מרפאות דיאליזה עם רו פאי בתי החולים : (א) התקשרות ישירה - מרבית בתי החולים הממשלתיים מסרו כי רופאים ואחיות שעובדים אצלם מועסקים גם במרפאות הדיאליזה - וההתקשרות של המרפאות עם רופאי בתי החולים (ראו גם לעיל) נעשית בדרך כלל ישירות בין המרפאה לרופא או לאחות.
(ב) התקשרות באמצעות תאגיד הבריאות - ארבעה בתי חולים ממשלתיים מסרו כי קרן המחקרים של בית החולים (תאגידי בריאות)42 חתמה על הסכם התקשרות עם מרפאת דיאליזה על הפעלתו בידי קרן המחקרים בתנאים מסוימים, בהם - העסקת רופאים ואחיות מקרב סגל בית החולים במרפאה וקבלת תגמול כספי מטיפולי הדיאליזה; (ג) התקשרות באמצעות חברה - בית חולים ממשלתי אחד מסר על שותפות שיש לו עם ספק פרטי (באמצעות חברה).
בית החולים הסביר למשרד מבקר המדינה כי מלבד היתרון האיכותי הרפואי של שמירת רמה רפואית גבוהה, בית החולים שותף מלא ברווחים של החברה.
42 ליד כל בית חולים ממשלתי פועלת קרן מחקרים (תאגיד בריאות) שפעילותה מוסדרת באמצעות תקנות יסודות התקציב (כללים לפעולות תאגיד בריאות), התשס"ב- 2002 .
,ראו מבקר המדינה דוח שנתי 59ב ( 2009 '), בפרק "תאגידי בריאות ליד בתי החולים הכלליים הממשלתיים", עמ 399 .
ואילך משרד הבריאות 357 .
משרד מבקר המדינה כב ר העיר בעבר כי העסקת רופאים בשירות המדינה מחוץ לבתי החולים באמצעות תאגידי בריאות בשעות הבוקר נוגדת את תקנות יסודות התקציב (כללים לפעולות תאגידי בריאות), התשס"ב- 2002 , וכי הדבר גם עלול לפגוע בשירות הרפואי הניתן לחולים בבית החולים43 .
על משרד הבריאות ונציבות שירות המדינה למנוע העסקת עובדי מדינה בשעות העבודה הרגילות מחוץ לבתי החולים במקביל לעבודתם בבתי החולים.
תמחור עלויות דיאליזה בבתי החולים .
מהנתונים והמידע שמסרו בתי החולים למשרד מבקר המדינה עלה שיש עלויות של טיפולי דיאליזה שאינן מתומחרות (כראוי או בכלל), כג ון: דיאליזה הנעשית במסגרת אשפוז שבגינה אין הקופות משלמות אלא רק לפי מחיר יום אשפוז, אף שהדיאליזה מייקרת מאוד את הטיפול; דיאליזה לחולים קשים המאושפזים במחלקות פנימיות או בחדרי בידוד; דיאליזה במחלקות המבצעות השתלת כליה או השתלת מח עצם; דיאליזה בחולים שיש להם "סיבוכים" של הגישה בווריד; טיפולי דיאליזה יקרים בחולה שעבר השתלה בחו"ל והגיע לאשפוז בבית החולים מיד לאחר ניתוח ההשתלה; דיאליזה מורכבת שכוללת מתן תרופות לחולה נגד אנמיה או נגד עודף זרחן בדם, הזרקת חיסונים והזנה תוך ורידית; חולים מורכבים עם סתימות בכלי דם א שר מגיעים ממרפאות דיאליזה לבית חולים שאין להם איתו הסכמי גיבוי44 ללא תיאום ובדרך כלל בערבי חג וימי שישי.
הטיפול בחולים אלה מסובך וממושך וגם עלות הטיפול בהם גבוהה.
מן הראוי שמשרד הבריאות יבחן את הטענות בדבר היעדר תמחור ראוי (או בכלל) 45 שהעלו בתי החולים כדי ש יהיה להם תקבול הולם בגין השירותים שהם מספקים.
43 ראודוח ש נתי 59ב ( 2009 '), עמ435 .
ואילך 44 התקנות מחייבות את מרפאות הדיאליזה לחתום על הסכם עם בית חולים קרוב לשם קבלת גיבוי רפואי ואשפוזי שעיקרו טיפול בחולה תמורת תשלום של המרפאה לבית החולים.
45 ,בעניין ליקויים בתמחור ראו גם מבקר המדינה דוח שנתי 60ב ( 2010 ), בפרק "הסדרים כלכליים בין קופות חולים לבתי החולים הכלליים והשפעתם על המבוטחים" עמ' 527 ;ואילךדוח שנתי 54ב ( 2004,) בפרק "מחיר שירותי בריאות בבתי החולים הכלליים", עמ 457.
נוכח ההשלכות החמורות של אי -אבחון בזמן של חולים הסובלים מאי - ספיקת כליות סופנית, וכדי למנוע הידרדרות במצבם הרפואי של חולים אלה, על משרד הבריאות והקופות לנקוט את הצעדים הדרושים לצורך זיהוי מוקדם ככל האפשר של בעיית כליות בקרב חולים והפנייתם המידית לרופא נפרולוג.
תמונת המצב בקרב הרופאים הנפרולוגים בישראל קשה; הועלה כי אין מספיק רופאים נפרולוגים היכולים לתת שירות נאות הן בקהילה והן בבתי החולים.
כמו כן התקינה בתחום זה ישנה ולא מעודכנת.
בעיית התקנים של רופאים נפרולו גים נסקרה בהרחבה כבר בביקורת שנעשתה בשנת 1996 .
משמע מדובר בבעיה מתמשכת שטרם באה על פתרונה.
על משרד הבריאות לבחון כיצד ניתן לשפר מצב זה.
רופאי בתי החולים עובדים במקביל גם במרפאות הדיאליזה הפרטיות בלא שקיבלו היתר מיוחד מטעם מנכ"ל משרד הבריאות כנדרש בתקנות.
נוסף על האיסור לעבוד במקום אחר בשעות העבודה הרגילות הדבר מעורר שאלות בעניין ניגודי עניינים אפשריים בין שני התפקידים כמו גם בעניין עבודת עובדי מדינה בשעות הפעילות בבוקר במרפאות.
על משרד הבריאות, נציבות שירות המדינה והקופות לבחון את שאלת ניגוד העניינים ולמנו ע העסקת עובדי מדינה בשעות העבודה הרגילות מחוץ לבתי החולים בכל צורת התקשרות.
בתקנות אין מענה על כל הדרישות הנחוצות להפעלה ראויה של מרפאות דיאליזה - לדוגמה, מהו סוג ההכשרה שיש לקבוע לרופא שאינו נפרולוג המבצע טיפולי דיאליזה במרפאה.
על משרד הבריאות לקבוע כללי ם ברורים בעניין סוג ההכשרה המתאים לרופא שאינו נפרולוג המועסק במרפאת דיאליזה; על המשרד להחיש את אישור התיקון לתקנות.
על המשרד לדאוג שהאיגוד הנפרולוגי ימליץ על מדדי איכות ראויים לבחינת איכות ויעילות הדיאליזה המסופקת במרפאות השונות.
על המשרד לפעול בשקיפות וליידע את קופות החולים על הליקויים שהוא מצא בבקרות שהוא עושה הן ביחידות הנפרולוגיות והן במרפאות הדיאליזה.
הדבר עשוי להחיש את תיקון הליקויים או אף למנוע את היווצרותם.
הועלה כי חלה ירידה משמעותית במספר החולים שעושים דיאליזה צפקית בביתם.
על משרד הבריאות והקופות לבדוק את הסיבות לירידה זו.
השתלת כליות ואיברים אחרים - תמונת מצב .
בישראל, כמו במדינות מערביות, קיים מחסור בכלל האיברים להשתלה (כליה, לב, כבד, ריאה ולבלב), ולכן מעטים מהחולים הזקוקים להשתלה זוכים להשתלה.
בינואר 2011 המתינו בסך הכול כ- 1,150 חולים להשתלותאיברים שונים ועד סוף משרד הבריאות 359 .
אותה שנה נפטרו 105 מהם במהלך ההמתנה להשתלה 46 .
על פי חוק השתלת איברים, התשס"ח- 2008 (להלן- חוק ההשתלות) ממאי 2008 , על המרכז הלאומי להשתלות במשרד הבריאות (להלן - המרכז להשתלות) לפעול למיצוי האפשרות להגדלת ההיקף של תרומת איברים ושל השתלות איברים בישראל 47 ולהסדרת תחום השתלות האיברים הן מתורמים שנפטרו והן מתורמים חיים, לרבות שיתוף פעולה עם מדינות זרות ועם ארגונים זרים.
חוק ההשתלות גם מעניק תשלומים והחזר הוצאות לתורמים חיים, כאמור לעיל.
מדיניות המרכז להשתלות נקבעת על ידי ועדת היגוי שבשנת 2011 כללה 17 .
איש יו"ר ועדת ההיגוי הוא רופא מומחה48 , שעיסוקו העיקרי הוא ניהול בית חולים.
חברי הוועדה הם: מנהלת המרכז להשתלות דר' תמר אשכנזי 49 , רופאים מומחים עם ניסיון בהשתלת איברים, נציגים מבתי החולים המשתילים, נציגי ציבור מתחומי האתיקה, הפסיכולוגיה והדת ונציג של ארגוני החולים.
חוק ההשתלות קובע שוועדת ההיגוי תייעץ לשר הבריאות בכל הנוגע להתוויית מדיניות ארצית בתחום נטילת איברים והשתלת איברים.
ועדת ההיגוי מינתה ועדות משנה לאיברים השונים המושתלים כדי להסתייע בהמלצותיהן.
המרכז להשתלות מעביר את נתוני המועמדים להשתלת כליה למעבדה הארצית לסיווג רקמות של משרד הבריאות הפועלת במרכז הרפואי שיבא (להלן - המעבדה הארצית), וכשנתרמים איברים מנפטרים מבצעת המעבדה הארצית בדיקות התאמה וקובעת לאילו חולים שממתינים להשתלה יש התאמה מרבית לאיבר הנתרם.
קופות החולים משלמות לבתי החולים בגין ניתוחי ההשתלות (לדוגמה, מחיר ניתוח להשתלת כליה בספטמבר 2011 היה כ - 220,000 ש"ח).
בתי החולים מעבירים למרכז להשתלות - לצורך מימון פעולותיו - סכום בשיעור שנקבע מכל סכום שקיבלו עבור ניתוחי ההשתלה שהם עשו.
עד יולי 2011 העבירו בתי החולים למרכז להשתלות 7% ממחיר כל ניתוח, ומאוגוסט 2011 הם מעבירים 10.
המרכז להשתלות מעביר לבתי החולים ולהנהלת הכללית כספים בגין פעילויות בתחום ההשתלות: למימון המשכורות של מתאמות השתלה 50 הפועלות מטעמו בבתי החולים הכלליים, לתגמול הפעילות של רופאי המחלקות לטיפול נמרץ המסייעים בטיפול בחולים הנוטים למות לצורך שימור איברים ולתגמול הרופאים שמבצעים את הוצאת האיברים מהנפטרים לצורך ההשתלה.
46 :המקורפעילות המרכז הלאומי להשתלות - 2011 , משרד הבריאות, ינואר 2012.
47 בסוף שנת 2011 היה מספר החותמים על כרטיס "אדי" כ - 632,300 .
איש 48 בעת הביקורת, יו"ר ועדת ההיגוי היה פרופ' רפי ביאר, מנהל המרכז הרפואי רמב"ם בחיפה.
דר' אשכנזי, בעלת תואר שלישי בסיעוד 50 בדרך כלל עובדות סוציאליות שפונות אל המשפחות בבקשה לתרום להשתלה את איברי יקירם שנפטר.
נתונים על תרומת איברים בישראל .
עיקר פעילותו של המרכז להשתלות היא להגדיל את מאגר תרומות האיברים מתורמים נפטרים ובכך להגדיל את מספר ההשתלות המבוצעות ולנהל את התורים להשתלה.
לשם כך המרכז להשתלות מקדיש משאבים למימון פעולות שנועדו להחדיר בקרב הציבור את המודעות לחשיבות תרומת איברים לאחר המוות.
הפעילות כוללת פעולות הסברה שונות באמצעות כנסים, הרצאות, תשדירי שירות וכתבות באמצעי התקשורת ופעילות ענפה רבת -שנים בבתי ספר, בצה "ל, באוניברסיטאות ובמכללות.
מטרת הפעילות לשכנע את הציבור שבמקרה של מוות - שלהם או של בני משפחתם - הם ייאותו לתת הסכמה לתרומת איברים.
נוסף על כך קיימת פעילות ענפה של תרומת כליות מתורמים חיים, בעיקר של בני משפחה.
להלן כמה מנתוני המרכז להשתלות בעניין השתלת כליה בישראל 51 בשנים- 2000 2011: השתלות כליה בשנים 2000 -2011 .
123 53 93 100 59 110 תרומות כליה מנפטרים .
117 71 69 56 68 60 תרומות כליה מתורמים .
240 124 162 156 127 170 סך כל תרומות הכליה מנהלת המרכז להשתלות מסרה למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2011 כי הירידה החדה בהשתלות בשנת 2010 נבעה מהוראות חוק מוות מוחי -נשימתי, התשס"ח- 2008 (להלן- חוק המוות המוחי).
חוק זה הציב מגבלות לוגיסטיות ורפואיות ובהן הצורך בקביעת מוות בעזרת מִכשור שהיה צורך לרכשו, הכשרת טכנאים ומפענחים, הכנסת בדיקה חדשה לרשומות ועוד, וכתוצאה מכך נקבע מוות מוחי לפחות חולים שנראה היה כי הם נתונים במוות מוחי.
לדבריה, בשנת 2011 מרבית המגבלות הלוגיסטיות נפתרו.
יצוין שבינואר 2012 הציג מרכז ההשתלות נתונים על פעילות ההשתלות בשנת 2011 המראים על גידול משמעותי במספר הכולל של ההשתלות, של ההסכמות לתרומה מהמת ושל מספר החותמים על כרטיס אדי.
משרד מבקר המדינה מציין לשבח את הגידול בכלל הפרמטרים של תרומות האיברים בשנת 2011 לעומת השנים הקודמות.
על משרד הבריאות והמרכז להשתלות להמשיך ולפעול ככל האפשר כדי להתגבר על מיעוט השתלות לעומת הצרכים וזאת בעיקר נוכח העובדה שחולים נפטרים במהלך ההמתנה להשתלת איברים.
51 בעניין נתוני ההשתלות גם בחו"ל- ראו בהמשך.
הסכמה לתרומת איברים באמצעות כרטיס אדי : אדם החותם על כרטיס תורם - כרטיס אדי - מוסר עוד בחייו את הסכמתו לתרום את איבריו להשתלה לאחר מותו.
כרטיס אדי חתום הוא מסמך מחייב על פי חוק ההשתלות 52 .
על אף חתימה זו, לדברי מנהלת המרכז להשתלות, הנוהג הוא לקבל גם את הסכמת משפחת הנפטר לתרומת האיברים לאחר המוות, כשהכרטיס שהנפטר חתם עליו בעודו בחיים, משמש השפעה פסיכולוגית ומוסרית על בני המשפחה בהתלבטויותיהם אם לאשר את הסכמת הנפטר לתרום את איבריו להשתלה.
לדעת משרד מבקר המדינה יש מקום לשקול בחינה מחדש של הנוהג של המרכז להשתלות לקבל גם את הסכמת משפחת הנפטר לתרומת האיברים לאחר המוות, למרות הסכמת התורם בחייו לתרום את איבריו לאחר מותו.
בחינה כזאת תוכל להעשות באמצעות אנשי משפט ומוסר, לנוכח המחסור החמור באיברים להשתלה להצלת חיים ומתוך כיבוד רצון התורם.
נכונות מועטה של האוכלוסייה לתרום איברים לאחר המוות : שיעור החתומים על כרטיס אדי עמד בעת הביקורת על כ-11% .
מהאוכלוסייה הבוגרת במדינה אולם יש לציין בחיוב כי בסוף שנת 2011 , בעקבות מסע פרסום מוצלח של המרכז להשתלות, חתמו עשרות אלפי אזרחים נוספים על כרטיס אדי, ושיעור ההסכמות גדל לכ-%13 מהאוכלוסייה הבוגרת53.
משרד הבריאות מסר למשרד מבקר המדינה כי גישת המדינה היא שיש לתת קדימות/עדיפות לעידוד תרומת איברים מהמת, ולא מן החי, לנוכח העובדה כי נושא זה אינו מעורר בדרך כלל חשש לסחר באיברים ואין בו חשש לניצול מצוקה של תורמים ופגיעה במצבם הרפואי, ואף כי ידוע שתרומת איבר אינה נקייה מסיכונים רפואיים ממשיים, ואף גוררת קביעה של 30% נכות על ידי המוסד לביטוח לאומי.
מעבר לכך, לדברי המשרד, עידוד תרומת איברים מן המת יאפשר מתן מענה אמיתי ונרחב למצוקת הנזקקים להשתלה בישראל, הן מבחינת הפוטנציאל המספרי והן מבחינת סוג האיברים (שכן פרט לכליה ומקרים נדירים של תרומת אונת כבד - כל יתר האיברים ובכלל זה לב, ריאות, כבד, עור, קרניות וכו' - יכולים להיתרם מן המת בלבד).
52 סעיף28 לחוק ההשתלות קובע שהמרכז להשתלות רשאי, בעצמו, או באמצעות גוף ששר הבריאות הכיר בו, לקבל את הסכמתו של אדם, בחייו, ליטול איבר מגופו לאחר מותו, לשם השתלתו באחר.
53 בסוף שנת 2011 עמד מספר החותמים על כרטיס אדי על כ - 632,000 .
תרומות איברים בפועל : 1 .
שיעור ההסכמה בישראל לתרומות איברים מנפטרים שנקבע להם מוות מוחי עמד שנים רבות סביב ה-45% ועלה בשנת 2011 לכדי55% .
מדובר בעלייה ניכרת לעומת שנים עברו שמצמצמת את הפער בנוגע לשיעור ההסכמה בין מדינת ישראל למרבית מדינות המערב שבהם השיעור הוא %80-%6054 .
על פי נתוני ארגון הבריאות העולמי שפורסמו ב - 2009 , מספר האיברים הכולל שהושתלו בישראל מנפטרים ומתורמים חיים נמוך לעומת ארצות מערביות - כ-38 איברים למיליון נפש לעומת כ-96 באוסטרליה, כ- 92 בנורבגיה, כ -90 בארה"ב, כ -85 בספרד וכ-83 בבלגיה; גם הנתון של מספר האיבריםהכולל שהושתלו בישראל רק מנפטרים נמוך לעומת ארצות מערביות - 8 תרומות למיליון נפש לעומת כ -27 בבלגיה, כ -25 ,בארה"ב וכ-15 בגרמניה55 .
מנהלת המרכז להשתלות מסתייגת מהנתונים שמציג ארגון הבריאות העולמי שונות גדולה בין המד ]עקב[ .
לדבריה, "אין מדובר בהשוואה מדעית ינות לגבי איסוף הנתונים ובסיסי ההשוואה".
יש לציין כי המרכז להשתלות פועל רבות כדי לגייס איברים להשתלה, בין היתר גם באיתור כיוונים חדשים לקידום המוכנות של הציבור בישראל לתרום איברים, כגון מתן עדיפות מסוימת 56 למי שיחתום על כרטיס אדי עד מועד מסוים 57 ויזדקק להשתלת איבר בעתיד.
אולם כאמור כמות התרומות אינה מספקת את הצרכים, וכמו במדינות מערביות, קיים בישראל מחסור חמור באיברים וחולים נפטרים תוך כדי המתנה להשתלה.
משרד מבקר המדינה מעיר שעל משרד הבריאות לבחון כיצד ניתן לסייע לפעילותו של המרכז להשתלות כדי להגביר את הנכונות לתרום איברים.
המרכז להשתלות אף דן בנושא במסגרת רבת-משתתפים של אנשי מקצוע במגוון תחומים.
מוצע לשקול את דבריו של יו"ר העמותה לחולי כליות בדבר שיתוף נציגי העמותה שיש להם "הרבה מה לתרום בפורומים שונים המחפשים ערוצי חשיבה ופתרונות יצירתיים לקידום מוכנות הציבור לתרום איברים".
54 המקור: פרופ' יעקב לביא, מנהל היחידה להשתלות לב במרכז הרפואי שיבא ויו"ר ועדת השתלות הלב והריאות בוועדת ההיגוי של המרכז להשתלות.
World Health Organization, Global Observatory on Donation and Transplantation (GODT), Organ Donation and Transplantation Activities - 2009, pp 10, 11.
56 יש כמה פרמטרים שלפיהם נקבע מי מהממתינים להשתלה יקבל איבר שנתרם.
חוק ההשתלות קובע מתן קדימות לתורם או לבני משפחתו אם מי מהם יזדקק להשתלת איבר.
57 בעת הביקורת היה מועד זה אפריל 2012.
הבעת הסכמה לתרומת איברים באמצעות כרטיס "בלבבי" : בקרב האוכלוסייה הדתית והמסורתית יש נטייה שלא לתרום איברים.
כדי לשנות מצב זה הקימו פעילים של הציונות הדתית ועד רבנים ורופאים בשם "ערֵבים" ועמותה בשם "בלבבי".
שני גופים אלה פועלים לשכנע אוכל וסייה דתית ומסורתית להסכים לתרום איברים באמצעות חתימה על טופס הקרוי "כרטיס בלבבי" שמנוסח בצורה שונה מכרטיס "אדי", ומאפשר לתורם לקבוע את שם הרב שיאשר את תרומת האיברים לאחר מותו.
ברעיון תרומת האיברים בדרך זו תומכים רבים מרבני הציונות הדתית.
כך למשל, בספטמבר 2011 , בסיום ישיבה מיוחדת של כ -40 ,מרבני הציונות הדתית בשאלת החתימה על כרטיס תרומת איברים התקבלה החלטה לקרוא לכל מי שלא חתם על כרטיס אדי לחתום על כרטיס "בלבבי".
עמותת "בלבבי" החלה ב- 2011 בפעולות הסברה בקרב הציבור הדתי- לאומי.
בין היתר הובהר לציבור זה כי חתימה על כרטיס "בלבבי" לא מזכה את החותמים בעדיפות המסוימת (כאמור לעיל) שמקנה חוק ההשתלות לחותמים על כרטיס אדי אם הם או בני משפחותיהם יזדקקו להשתלת איברים.
למשרד הבריאות השגות על דרישות שונות שמציבה עמותת "בלבבי" ועל נוסח טופס ההסכמה שהיא מציגה לקהל היעד שלה.
המשרד הסביר כי המרכז להשתלות פעל ופועל להגיע לקהלים ומגזרים שונים בחברה הישראלית, ובכלל זה לציבור היהודי שומר המצוות ולבני דתות אחרות, תוך ניסיון להבין את המגבלות שההלכה או הדתות השונות מציבות.
המשרד מסר כי המרכז להשתלות עומד בקשרים הדוקים עם רבנים שונים זה שנים רבות, בניסיון להביא לכך שרבנים אלה יאשרו שקביעת רגע המוות הנעשית על ידי המרכזים הרפואיים תואמת את גישת ההלכה, וכי ניתן ואף מצווה לתרום איברים לאחר שנקבע מוות מוחי על ידי הצוות הרפואי.
המרכז להשתלות גם ערך קורסים לרבנים שמטרתם הייתה להגביר את המודעות ואת הידע בתחום ולהכשירם כמייעצים למשפחות אשר מעוניינות להתייעץ עם רב בשעתן הקשה.
מתוך מגמה זו החליט המרכז להשתלות לפני כמה שנים במסגרת טופס וכרטיס ההסכמה לתרומת איברים לקבוע כי נותן ההסכמה יוכל להתנות את הסכמתו במשפט "בתנאי שאיש דת לפי בחירת המשפחה יאשר את תרומתי לאחר מותי".
לכן המשרד בדעה שאין צורך בכרטיס מגזרי נפרד ושונה שעלול לפגוע בנכונות הציבור הכללי לחתום ולתרום.
עוד מסר המשרד כי אין יכולת להבטיח כי הגופים האמורים ("ערבים" ו"בלבבי") וגם אותו רב מסוים יתקיימו לאורך שנים.
המשרד הסביר כי הנושא נבחן לעו מק בוועדה אתית שמונתה במיוחד לעסוק בנושא, בוועדת ההיגוי של המרכז להשתלות ובדיונים פנימיים של המשרד.
לדעת המשרד, בחקיקת חוק מוות מוחי נשימתי, התשס"ח - 2008 , שמכביד מאוד על הצוותים הרפואיים בקביעת רגע המוות, מולאו למעשה כל הדרישות שהיו בזמנו לרבנות הראשית לישר אל לצורך קבלת תמיכתה בעידוד הציבור הדתי לתרום איברים לאחר המוות.
משרד מבקר המדינה רואה בחיוב איתור אפיקים להשתלה ובלבד שהדבר לא יסתור את פעילות המשרד, והכול כדי להגדיל את מספר השתלות האיברים.
נתוני ההשתלות- תמונת מצב .
החולים באי -ספיקת כליות סופנית סובלים מאיכות חיים ירודה ומתוחלת חיים קצרה.
ניתוח מוצלח של השתלת כליה מאריך את חייהם ומשפר לאין ערוך את איכותם.
חוק ביטוח בריאות כלל גם את ניתוח השתלת כליה בסל הבריאות.
תקנות ביטוח בריאות ממלכתי (שירותי בריאות במדינות חוץ), התשנ"ה - 1995 , קובעות שמבוטח בקופה יהיה זכאי לניתוח השתלה במדינת חוץ אם אין הוא יכול לקבל את הניתוח בישראל ואם נשקפת לו סכנת חיים אם לא יעשה את ההשתלה.
חוק ההשתלות ממאי 2008 קובע, כאמור, שהמרכז להשתלות יפעל למיצוי האפשרות להגדלת היקף השתלות האיברים בישראל, ולהסדרת תחום השתלות האיברים הן מתורמים שנפטרו והן מתורמים חיים, לרבות שיתוף פעולה עם מדינות זרות ועם ארגונים זרים.
בחוק גם נקבעו סייגים לגבי השתלות איברים בחו"ל שמטרתם למנוע סחר באיברים58 .
לדברי משרד הבריאות, עמדת המדינה וקופות החולים מבוססת על העמדה האתית, המוסרית והחברתית שאימצה מדינת ישראל ב מסגרת חוק ההשתלות של איסור ומניעת סחר ותיווך איברים ומיגור תופעה פסולה זו.
נתונים על ממתינים להשתלת כליה ועל השתלות כליה בחו"ל בשנים האחרונות גידול במספר הממתינים להשתלת כליה : בחודש ינואר של השנים 2006 , 2007 ו- 2008 המתינו להשתלת כליה 490 ,518 ו-540 חולים בהתאמה.
באותו חודש בשנים 2010 ו- 2011 המתינו690 ו-733 חולים בהתאמה - גידול של כ-40% .
במספר החולים הממתינים להשתלה חולים שנפטרו במהלך ההמתנה להשתלת כליה : בשנים 2006 , 2007 ו- 2008 נפטרו20 ,29 ו-22 .
חולים בהתאמה, בעודם ממתינים להשתלת כליה בשנים 2009 ו- 2010 נפטרו 36 ו-39 חולים בהתאמה בעודם ממתינים להשתלת כליה - גידול של למעלה מכ-50% .
במספר הנפטרים ירידה משמעותית בהשתלות בחו"ל : על פי נתונים של המרכז הלאומי לבקרת מחלות במשרד הבריאות והאיגוד הנפרולוגי מנובמבר 2009 , בשנים 2005 , 2006 ו- 2007 בוצעו בהתאמה302 ,308 ו-272 ניתוחי השתלות כליה לתושבי ישראל מנפטרים ומתורמים חיים - כמחציתם בחו"ל.
ואילו מנתוני הקופות לשנים 2009 ו- 2010 עולה שבכל שנה נעשו בחו"ל רק כ-20 ניתוחי השתלת כליה לכלל מבוטחי הקופות.
סביר שהסייגים שקבע חוק ההשתלות לגבי השתלות איברים בחו"ל גרמו להקטנה משמ עותית במספר השתלות הכליה שנעשו לאחר מכן בחו"ל ולדברי משרד הבריאות הדבר גם נגרם בשל העובדה שמדינות רבות סגרו את שעריהן בפני חולים ממדינות זרות בשל הלחץ הבין-לאומי שהוביל ארגון הבריאות ה עולמי כדי למנוע את התופעה הפסולה של סחר באיברים ו של תיירות ההשתלות.
כאשר האפשרויות להשתלה הן מוגבלות, ניתן להניח שממתין להשתלת כליה יחפש מזור למצוקותיו בכל דרך אפשרית; בעלי האמצעים ישאפו ואף יבצעו ניתוח .
נטילת האיב ר והשתלת האיבר נעשים על פי הדין באותה מדינה; 2 .
מתקיימות הוראות חוק ההשתלות לעניין איסור סחר באיברים.
השתלה בחו"ל במימונם הפרטי בעוד שחסרי האמצעים, שאין ביכולתם לממן השתלה באופן פרטי, תלויים בהסכמות של תורמים חיים או בנכונותן של קופות החולים לממן להם השתלה בחו"ל, ימתינו שנים רבות לניתוח השתלה ואף ייתכן כי לא יזכו לבצעו.
משרד הבריאות מסר למשרד מבקר המדינה כי חוק ההשתלות זכה להערכה ולשבחים בעולם ושינה מן היסוד את תדמיתה של ישראל למדינה שאסרה מלחמה על סחר באיברים - הן בישראל עצמה והן בחו"ל.
פרופ' יעקב לביא, מנהל היחידה להשתלות לב במרכז הרפואי שיבא ויו"ר ועדת השתלות הלב והריאות בוועדת ההיגוי של המרכז להשתלות, אף מסר למשרד מבקר המדינה שיש מדינות ששוקלות לאמץ חלקים מהחוק.
עם זאת יש לציין כי לטענת יו"ר העמותה לחולי כליות, "תחושת 'השטח' באה לידי ביטוי בהבעת תסכול וכעס מסוים על העובדה שבפועל חוק השתלת האיברים 'סגר' מספר ערוצים ומנגד לא השכיל לשכלל או להרחיב את הערוצים החוקיים, כך שהמחסור בתרומת כליות רק החריף".
יצוין כי אחד הפתרונות לשיפור המצב הוא הגדלת התרומות מתורמים חיים 59 , ולתורם חי נקבעו בחוק, כאמור, החזרי הוצאות.
בתקנות השתלת איברים (תשלום פיצוי והחזר כספי בעד הוצאות לתורם), התש"ע- 2010 , שפורסמו באוגוסט 2010 , פורטו ההחזרים הכספיים לתורם חי בעד הוצאות שהיו לו וכן סכומיהם, כגון פיצוי כספי בגין אבדן השתכרות, תשלום בגין רכישת ביטוח רפואי פרטי, תשלום בגין רכישת ביטוח מפני פגיעה בכושר עבודה, החזר עבור רכישת ביטוח חיים, טיפול פסיכולוגי, חופשת החלמה ועוד.
נוסף על כך בתיקון לחוק ביטוח בריאות שנעשה בינואר 2010 נקבע שתורם חי יהיה פטור מתשלום דמי ביטוח בריאות ממלכתי לתקופה שקבע שר הבריאות בהסכמת שר האוצר.
לא אושרו התקנות בנושא והפטור טרם אושר הירידה במספר ניתוחי ההשתלות בחו"ל נובעת, בין היתר לדברי משרד הבריאות, מן הצורך למנוע סחר באיברים ובכלל זה לאסור ביצוע ומימון של השתלות בחו"ל במדינות שבהן יש חשש כי ההשתלה מבוצעת תוך סחר ותיוו ך בא יברים.
בה בעת, נוכח הגידול הניכר במספר הממתינים להשתלות כליה ובמספר הנפטרים בעת ההמתנה להשתלה, על משרד הבריאות לבחון במסגרת הנורמות האתיות המקובלות ובהתאם לחוקי המדינות הזרות - כיצד למצות יותר את הפוטנציאל לאיתור איברים להשתלה מנפטרים בחו"ל באותן מדינו ת המאפשרות השתלות בחולים זרים.
אשר לחולים באי ספיקת כליות סופנית - על משרד הבריאות לעודד את קופות החולים להפעיל תכניות התערבות להקטנת מספר חולי הכליות, למשל באמצעות כלילת הנושא בתכנית מדדי האיכות של הקופות שהיא חלק ממבחנים של המשרד לתמיכה בקופות החולים.
59 מעט מהם מוכנים לתרום איבר לחולה כלשהו (תורמים אלטרואיסטים), ומרביתם - בעיקר בני משפחה וידידים קרובים של החולה, מוכנים לתרום לחולה זה.
משרד הבריאות הודיע למשרד מבקר המדינה כי מדינת ישראל מחויבת לעמדות האתיות המוסריות המקובלות והיא שותפה במלחמה למיגור התופעה הפסולה של סחר ותיווך באיברים ו של תיירות ההשתלות ; וכי בדומה למדינות אחרות חתומה מדינת ישראל על הצהרת איסטנבול משנת 200860 המתווה הסכמה בין-לאומית רחבה בדבר העמדות ודרכי הפעולה שעל כל מדינה לאמץ לשם הגדלת היצע התורמים מן המת מחד גיסא, ולמנוע את הסחר בא יברים ו את תיירות ההשתלות מאידך גיסא, ובהתאם לכך פועל המרכז להשתלות באפיקים ובמישורים שונים על מנת להגדיל את שיעור ההסכמות לתרומות איברים.
יש לציין כי מרבית הממתינים להשתלת כליה אמנם אינם נמצאים בסכנת חיים מיידית בעת התחלת טיפולי הדיאליזה, אולם ככל שחולפות השנים בהמתנה להשתלת כליה, מצבם הרפואי מורע וחלק מהם נפטרים עקב סיבוכים רפואיים.
כיוון שכך מן הראוי שמשרד הבריאות יפקח הלכה למעשה על מימושן ש ל תקנות ביטוח בריאות ממלכתי (שירותי בריאות במדינות חוץ), התשנ"ה - 1995 , הקובעות שמבוטח בקופה יהיה זכאי לניתוח השתלה במדינת חוץ אם אין הוא יכול לקבל את הניתוח בארץ ואם נשקפת לו סכנת חיים אם לא יעשה את ההשתלה, זאת על מנת למנוע את תלותם של חולים אלה בעיקר בנכונותן של קופות החולים לממן להם השתלה בחו"ל.
צורך בתמונת מצב עולמית על האפשרויות להשתלה והניצול בפועל 1.
: קופות החולים במצבים מסוימים הקופות יכולות לממן על פי החוק השתלה בחו"ל, ואולם לצורך זה נדרשת תמונת מצב על אפשרויות חוקיות.
חלק מהקופות מתקשות לאתר איברי ם להשתלה בעולם ואף אין בידן מידע מלא על הנעשה בארץ.
כך, למשל, טענה לאומית בתשובתה מדצמבר 2011 למשרד מבקר המדינה, כי המרכז להשתלות אינו מפרסם נתונים זמינים בדבר זמני המתנה ממוצעים להשתלות איברים בארץ וזמני המתנה ממוצעים במדינות שאליהן מקובל לשלוח מועמדים ל השתלה, כגון מערב אירופה וארצות הברית.
לטענת לאומית, נתונים כאלה יאפשרו לקופות לקבל החלטות מהירות להפניית מועמדים להשתלה למרכזים רפואיים מתאימים בארץ או בחו"ל.
בעניין ההסכם של המרכז להשתלות עם האיגוד האירופאי להשתלות - טענה לאומית כי לא ברור לה באילו מצבים היא יכולה להסתייע בהסכם זה לצורך איתור איבר מתאים למועמד להשתלה.
הכללית בתשובתה מדצמבר 2011 טענה ש"מתוקף תפקידו מן הראוי שהמרכז להשתלות ייזום וישקיע מאמץ ביצירת קשרים ושיתוף פעולה עם מרכזים שותלים איכותיים בחו"ל בהם קיימת נכונות לקבל תושבי מדינות אחרות כחו ק (גם אם בהיקף מוגבל) ועם מיזמים של ארגוני תורמים אלטרואיסטיים כחוק (בארה"ב ובכלל) המעוניינים לתרום כליה לחולה בישראל.
יתירה מזאת, גיבוי של מרכז ההשתלות לקשרים הנרקמים בהקשר זה על ידי הקופה או כל גורם חוקי אחר, .
60 משרד הבריאות הסביר שב הצהרת איסטנבול נקבע כי על כל מדינה ומדינה לשאוף להגיע למצב של אספקה עצמית של תרומות א יברים על יד אספקה מספקת של איברים מאוכלוסיית תושבי המדינה.
יכול לעזור בקידום הגדלת מאגר הפתרונות עבור הח ולים הנזקקים להשתלות".
הכללית הוסיפה כי במקביל גורמים בקופה עוסקים באופן קבוע בחיפוש ואיתור כתובות בארץ ובעולם למתן פתרון השתלת כליה.
משרד הבריאות : המשרד נדרש מדי פעם בפעם לאשר ביצוע השתלות איברים לישראלים הנמצאים במדינה זרה בחו"ל וממתינים להשתלה.
כדי לסייע בהגדלת מספר ההשתלות ולאפשר ביצוען גם בחו"ל על משרד הבריאות כמאסדר ועל המרכז להשתלות לרכז מידע כולל היכן ניתן לבצע השתלה בחו"ל על פי כל דין ומה החוקים והכללים בכל מדינה, וזאת במדינות אשר אין חשש שמתבצע בהן סחר ותיווך באיברים ובמדינות שפועלות בהתאם לכללים הערכיים הנדרשים והמקובלים.
כמו כן על משרד הבריאות לרכז מידע כולל על השתלות שנעשו בחו"ל לחולים מישראל.
המידע נדרש כדי לבחון ולקבוע כללי מדיניות וליישם פתרונות מיידיים במקרים המתאימים.