HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
ממסמכי החברה עולה כי במהלך הכנת הפרויקט וביצועו היו בידי החברה כמה אומדנים באשר ללוח הזמנים המתוכנן לביצוע הפרויקט.
להלן הפרטים: (א) על פי לוח זמנים שהכין המפקח בנובמבר 2001 , לפני שאושר הפרויקט היו העבודות אמורות להתבצע במשך 641 יום (כ-21 .
)חודש (ב) בנספח ("מסמך ע'") לנוסח החוזה שהועבר במאי 2002 לקבלנים השונים שהשתתפו במכרז נקבע כי "העבודה תחל במועד אשר יקבע בצו התחלת העבודה, והיא תארך עד לתאריך 31.
ואולם מאחר שבמועד הכנת המסמך לא ניתן עדיין צו התחלת עבודה, לא ברור כמה זמן הייתה אמורה להימשך עבודת הקבלן על פי הערכת החברה.
(ג) בחוזה שנחתם בפברואר 2004 עם הקבלן תוקן "מסמך ע'" ונקבע בו כי העבודה תארך " עפ"י לוח זמנים שיתואם בין הקבלן למזמין " (ההדגשה אינה במקור).
בחוות דעת שקיבלה החברה בדצמבר 2004 מהיועמ"ש לפרויקט צוין כי הסיבה לתיקון היא "הן העיכוב והזמן שחלף ממועד בחירת הקבלן הראשי לפרויקט והכנת מסמכי החוזה ועד למועד חתימת החוזה בפועל, והן מספר שינויים שחלו בעבודות שנמסרו לקבלן הראשי לביצוע".
יצוין כי בתשובתו למשרד מבקר המדינה ציין הקבלן הראשי כי " לא היה לוח זמנים מאושר לפרויקט " (ההדגשה אינה במקור).
(ד) בספטמבר 2009 ,העבירה החברה למשרד מבקר המדינה, על פי בקשתו לוח זמנים לפרויקט.
לדברי החברה, לוח זמנים זה, הנושא את התאריך 27.
04 , הוא "ככל הנראה הלו"ז הראשוני בסמוך לתחילת הפרויקט, כפי שהוכן על ידי הקבלן הראשי".
על פי לוח זמנים זה, העבודות התחילו ב- 26.
04 והיו אמורות להימשך 672 ימים (כ-22 חודשים) ולהסתיים בינואר 2006 .
לעומתזאת, החברה בתשובתה למשרד מבקר המדינה כתבה כי "העבודות החלו בפועל בחודש מאי 2004".
)(ה ממכתב שכתב מנכ"ל החברה ביולי 2005 לקבלן עולה כי העבודות צריכות היו להסתיים ב- 30.
05 ; דהיינו, לפי גרסת המנכ"ל, עבודות הקבלן היו צריכות להימשך כ-18 חודשים (בהנחה שהן התחילו במרס 2004 ) או כ-16 חודשים בלבד (בהנחה שהן התחילו במאי 2004 .
מהאמור לעיל עולה כי הקבלן החל לעבוד קודם שהוכן לוח זמנים מפורט המוסכם על שני הצדדים כנדרש.
דבר זה נבע, בין היתר, מכך שהחברה החלה בהליכים לבחירת הקבלן עוד לפני שהיו בידה המימון והאישורים הדרושים לפרויקט, ולכן עבר זמן רב מאוד ממועד בחירת הקבלן (אוגוסט 2002 ) עד מועד חתימתהחוזה עמו (פברואר 2004 ).
מהאמור לעיל אף עולה כי לא נקבע בחוזה לוח זמנים מוסכם ומעודכן, וכי גם במהלך ביצוע העבודה לא נקבע לוח זמנים מפורט, אף שנדרש היה לעשות זאת, בייחוד נוכח השינויים הרבים שהחברה ביקשה מהקבלן לבצע.
כתוצאה מכך התגלעו חילוקי דעות בין החברה לבין הקבלן באשר ללוח הזמנים המחייב ואף נוצרה אי-בהירות באשר למועד שבו התחילה העבודה.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1651 .
לדעת משרד מבקר המדינה, היה על החברה להקפיד על כך שעבודה בהיקף נרחב כל כך תתבצע לאחר שסוכם לוח זמנים מפורט הכולל אבני דרך בביצוע ומאפשר הטלת קנסות על חריגה מהתנאים שסוכמו.
היעדר לוח זמנים כזה היה פתח לחילוקי הדעות בין החברה לקבלן הראשי - חילוקי דעות שנמשכו למעשה לכל אורך עבודתו.
כמו כן במצב זה לא ניתן היה להטיל קנסות על הקבלן כתוצאה מחריגה מקצב ההתקדמות כיוון שהוא לא סוכם מראש.
ראוי היה כי לוח זמנים לביצוע הפרויקט וכןעדכונים ושינויים שנעשו בו יאושרו על ידי המוסדות המנהלים של החברה.
(א) הביקורת העלתה כי ועדת הכספים ודירקטוריון החברה לא אישרו את לוח הזמנים המפורט של הפרויקט טרם התחלתו.
למעשה, הם לא אישרו בכלל לוח זמנים ראשוני לפרויקט.
(ב) בשנים 2005 -2006 נמסרו למוסדות החברה מפעם לפעם דיווחים על התקדמות העבודה ועל המועדים לסיומה.
בדיווח האחרון נמסר לוועדת הכספים ביוני 2006 כי על פי לוח הזמנים שקיבלה החברה מהקבלן הראשי יסתיים הפרויקט ב- 30.
נמצא כי העבודות בפרויקט הסתיימו במאי 2008 , אך מאז הדיווח מיוני 2006 לא דרשו ה דירקטוריון וועדת הכספים דיווחים נוספים על מצב העמידה בלוח הזמנים.
(ג) מהמסמכים עולה כי במהלך עבודתו של הקבלן הראשי העירה לו החברה פעמים רבות על כך שהוא אינו עומד בלוחות הזמנים.
05 כתב מפקח הפרויקט לקבלן הראשי כי "לאור מצב העבודות בשטח לקראת פתיחת ההיכל למשחק הראשון.
אני יכול לקבוע כמעט בוודאות שההיכל לא יפתח בזמן הנדרש, פשוט לא עובדים בקצב ובכמות כח האדם הנדרש.
לא ראיתי עובדים היכולים לקדם את העבודה, שלא לדבר על כוח ניהולי וארגוני" (ההדגשה אינה במקור).
יצוין כי לקבלן הראשי מצדו היו טענות קשות נגד החברה - טענות שלא הוכחשו על ידה: בדצמבר 2006 כתב הקבלן לחברה, בין היתר: "מזה שנה אין התקדמות בעבודה, שלא באשמתנו, עקב מחסור בתכניות ביצוע, שינויים רבים".
עוד ציין כי הוא נדרש "לבצע עבודות למערכות שונות וגמרים אשר יארי כו עוד את תקופת הביצוע", וכי לפי דרישת החברה שונתה שיטת העבודה במרתף ההיכל.
לדבריו, "הפרויקט התארך מאד וצפוי להגיע לתקופת ביצוע של כמעט 3 שנים.
כאשר החזקת תקורה לתקופה זו מהווה הפסד כספי ניכר עד כדי כך שנמחק לחלוטין כל הרווח שעשוי היה להניב הפרויקט".
במהלך פרויקטים חלים שינויים שונים, חלקם ביזמת היזם, ובעקבותיהם מבקשים הקבלנים מהיזם לאשר להם ביצוע עבודות שלא נכללו בחוזים (להלן - חריגים).
לכן יש לקבוע מראש את הסדרי הבירור והטיפול בבקשות מעין אלה, למנות גורם שיהיה אחראי לנושא ולעגן את ההסדרים במכרזים ובחוזים שנחתמים עם הקבלנים.
לפי נתונים שהעבירה החברה למשרד מבקר המדינה ביוני 2009 , סך עלות החריגים השונים בפרויקט היה כ - 25.
סכום זה מורכב מבקשות לתשלום בגין חריגים שהגישו הקבלנים (להלן - פקודות שינויים או פק"שים) ומתשלומים ששילמה החברה לקבלנים השונים בגין "תוספת עבודות" (מרתף צפוני ו"מרתף זירה"), שלא נכללו בחוזים שנחתמו עמם37.
התשלומים ששולמו לקבלן הראשי בגין החריגים היו כ- 13.
4 מיליון ש"ח (במחירי החוזה), שהםכ-%41 מהסכום שהייתה אמורה החברה לשלם לקבלן על פי החוזה שנחתם עמו.
בסך הכול שילמה החברה לקבלן הראשי 53.
1 מיליון ש"ח (כולל כ -8.
5 מיליון ש"ח פיצוי בגין עליית מדד תשומות הבנייה).
הביקורת העלתה כי החברה לא סיכמה בעוד מועד את הסדרי הטיפול והבירור בבקשות לתשלומי חריגים ולא עיגנה אותם בחוזה שחתמה עם הקבלן הראשי.
רק בספטמבר 2004 , כשנתיים וחצ י מאז החלה החברה לנקוט צעדים מעשיים לקידום הפרויקט וכחצי שנה מאז התחיל הקבלן לעבוד, נדרש הדירקטוריון לנושא.
באותו חודש דיווח מנכ"ל החברה לדירקטוריון כי תוך כדי הבנייה מבקש הקבלן לאשר לו עבודות שאינן כלולות בחוזה.
אמנם רוב הבקשות נדחו על הסף על ידי מפקח הפרויקט, אולם חלקן הועברו למנכ"ל ולמשנה למנכ"ל לשם בדיקה נוספת.
המנכ"ל ציין כי הוא מאשר חריגה שעלותה אינה גבוהה מ- 50,000 ש"ח, אך כאשר מדובר בחריגה שעלותה גבוהה יותר, יש להקים ועדה מיוחדת שלה תינתן סמכות האישור.
בעקבות דיווח המנכ"ל החליט הדירקטוריון בישיבה האמורה להקים ועדת חריגים המורכבת משלושה חברי דירקטוריון, אשר תהיה מוסמכת לאשר חריגים בסכום הגבוה מ- 50,000 ש"ח.
הדירקטוריון החליט גם כי "בסמכות מנכ"ל החברה לאשר חריגים עד סכום 50,000 .
דווח יוגש על חריגים אלה לוועדה בתשובתה למשרד מבקר המדינה ציינה החברה כי "על אף החלטת הדירקטוריון, נקט המנכ"ל משנה זהירות והעביר את כל הבקשות לאישור חריגים, בכל סכום שהוא, לבחינת ועדת החריגים של הדירקטוריון ולהחלטתה".
משרד מבקר המדינה מעיר כי קבלן יכול להגיש כמה וכמה בקשות שסכום כל אחת מהן הוא עד 50,000 ש"ח כדי לקבל אישור ל עבודות שאינן כלולות בחוזה, כפי שאכן קרה בפרויקט; ולכן ראוי היה לקבוע בנוהל, ולו בשל הזהירות, כי המנכ"ל יהיה מוסמך לאשר בקשות לחריגים שסכומן המצטבר לא יהיה גבוה מ- 50,000 .
ש"ח (או כל סכום אחר שייקבע) לכל קבלן 3.
השינויים הרבים שנעשו במהלך הפרויקט בהשוואה לתכ נון גררו אחריהם חריגה ניכרת מהיקף עבודות הפרויקט וחריגה מעלותו הסופית של הפרויקט, ועד סוף 2008 קיימה ועדת החריגים (להלן גם - הוועדה) עשרות דיונים בתביעות שהגישו בגין החריגים קבלני הביצוע, ובראשם - הקבלן הראשי.
להלן פרטים על עבודת הוועדה: (א) מדיווחים שהעבי רה הוועדה לדירקטוריון עולה כי היא דנה בשלושה סוגי חריגים, כלהלן: עבודות נוספות שלא היו בתכנון שהיה צורך לממנן מתקציב נוסף והן הועברו לאישור ועדת הכספים; עבודות שהועברו מקבלן אחד לקבלן אחר .
15 ;מיליון ש"חתוספת עבודות - כ- 14.
מיליון ש"ח 1654 דוח שנתי61ב .
(במקרה זה לא נדרשת תוספת תקציב); שינויים בכמויות של חומרים שנעשו בזמן ביצוע העבודה.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1655 .
הביקורת העלתה כי הדירקטוריון לא הנחה את ועדת החריגים להתחשב בהחלטותיה גם במצבה הכספי של החברה.
מעיון בפרוטוקול ישיבת הדירקטוריון שהתקיימה ב- 10.
06 עולה כי בהיעדר הנחיה כאמור ועדת החריגים התבססה בהחלטותיה בעיקר על המלצות מפקח הפרויקט ולא התחשבה כלל בתוצאות הכספיות העדכניות של הפרויקט.
כך לדוגמה, הוועדה אישרה חריגים גם בעת שלוועדת הכספים דווח על גירעון משמעותי בפרויקט בסך של כ-13 .
מיליון ש"ח (ב) במהלך הפרויקט הגישו הקבלנים השונים מאות פק"שים.
הבקשות הוגשו לוועדה בצירוף חומר מפורט שכלל את הבקשה ואת המלצת המפקח.
חלק מהבקשות אושרו על ידי הוועדה וחלק לא.
מעיון בפרוטוקולים של ישיבות הוועדה עולה כי מדובר בפרוטוקולים קצרים ותמציתיים שלא ניתן בהם מידע מספיק, ולפיכך אי-אפשר לדעת מה היו הנימוקים להחלטות הוועדה, וכי במקרים רבים גם לא ניתן לדעת באילו חריגים מדובר וממה הם נובעים.
יתר על כן, בפרוטוקולים לא מצוינים הסכומים המבוקשים כחריגים, ולכן אי -אפשר לדעת מה המשמעות הכספית של החלטות הוועדה, אף שמדובר בבקשות שעלותן המצטברת כאמור הגיעה לכ -26 ,מיליון ש"ח.
לא נמצא כי הדירקטוריון שנדרש לאשר את הפרוטוקולים ש ל הוועדה, התריע על כך שלא ניתן להבין מהם דבר, ויש לראות זאת בחומרה.
(ג) באוקטובר 2007 החליטה ועדת החריגים כי לפני ישיבתה "תתקיים ישיבה ורק הפק"שים ]המנכ"ל והמשנה למנכ"ל [ מקדימה של מנהלי הפרויקט עם יגיעו לפני הוועדה".
בפרוטוקול לא הוגדר מהי פק" ]ות[הבעייתיש בעייתית ולא ברור אפוא אם החלטה זו משתלבת עם החלטת הדירקטוריון שלפיה כאמור רק הוועדה תהיה מוסמכת לאשר חריגים בסכום הגבוה מ - 50,000 ש"ח.
מעיון בפרוטוקולים אף עולה כי לעתים הטילה הוועדה על המנכ"ל או המשנה למנכ"ל לברר פרטים באשר לפק"שים שונות ובמידת הצורך אף לאשר או לא לאשר אותן ואף זאת ללא התייחסות למשמעות הכספית של כל פק"ש.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מספטמבר 2010 טענה החברה כי "המקרים בהם הטילה הוועדה על המנכ"ל או על המשנה למנכ"ל לברר פרטים היו כאשר הוועדה עמדה לאשר בקשה לשינוי, והמנכ"ל ביקש כי בטרם אישור הבק שה, יתאפשר לו לקיים בדיקה נוספת, ורק לאחריה תיכנס החלטת האישור לתוקף".
משרד מבקר המדינה מעיר כי לטענת החברה אין כל תימוכין בפרוטוקולים מישיבות ועדת החריגים, וספק אם ההחלטות האמורות של הוועדה עולות בקנה אחד עם הסמכויות והתפקידים שהוטלו עליה על ידי הדירקטוריון.
ראוי היה שכל ההחלטות בעניין החריגים שעלותם הכספית עולה על 50,000 ש"ח יתקבלו על ידה ולא על ידי עובדי החברה, בכירים ככל שיהיו, כפי שקבע הדירקטוריון.
(ד) ממסמכי החברה עולה כי חלק גדול מהבקשות לאישור החריגים, בייחוד בקשותיו של הקבלן הראשי, נבעו משינויים וע בודות נוספות שבוצעו בפרויקט ביזמת החברה.
בעיקר מדובר בעבודות ב"מרתף הזירה", שלדברי הקבלן הראשי "הוגדלו בכמעט פי 3 ," המקורי]ן[מהיקפ ובעבודות במרתף הצפוני, שלא נכללו במסגרת העבודות שהוצעו במכרז.
כאמור, הקבלן טען שלא הייתה התקדמות בעבודה עקב היעדר תכניות ביצוע ושינויים רבים.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1657 .
בתשובתה למשרד מבקר המדינה כתבה החברה כי "העבודה במרתף הזירה נדרשה עקב צורך לשנות את המיקום המתוכנן של חדרי ההלבשה, אשר הסתבר כי מיקומם בתכנית המקורית לא עלה בקנה אחד עם דרישות הנהלת היורוליג ותקנותיה".
המפקח כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינ ה כי "כל השינויים הצריך תכנון ]ש[ והתוספות נערכו במהלך העבודות.
ונבעו משינוי בפרוגרמה מסובך.
על כן נוצר כאן מצב של תכנון וביצוע בו זמנית".
משרד מבקר המדינה מעיר לחברה כי האמור לעיל מעיד שלא נעשה תכנון מדויק ומפורט מספיק לפני שיצאה החברה במכרז ואף לפני שחתמה על ההסכם עם הקבלן, ולא נבחנו לעומק כל הסוגיות הרלוונטיות, ובהן הדרישות של הנהלת היורוליג, שהמשתמשת העיקרית בהיכל - מכבי ת"א - מחויבת לעמוד בהן.
 מהאמור לעיל עולה כי החברה נאלצה להתמודד עם מאות בקשות, הן של הקבלן הראשי והן של קבלנים אחרים, לאישור ת שלומים בגין עבודות חריגות שביצעו.
אמנם לא כל הבקשות אושרו, אבל אושר חלק גדול מהן, בסכום מצטבר של כ -26 מיליון ש"ח; משמעות הדבר היא שעקב תכנון חלקי של החברה, נוצר פער ניכר בינו לבין הביצוע, במידה רבה מכיוון שהחברה לא הגדירה באופן ברור את הדרישות שלה מהפרויקט לפני שהתחילו העבודות ונחתמו החוזים עם הקבלנים.
אמנם החברה טענה פעמים רבות כי הקבלן הראשי אינו עומד בלוחות הזמנים, אולם אין ספק כי חלק לא קטן מהפיגור נובע גם מתפקודה.
הפרוטוקולים מהישיבות של ועדת החריגים שהוקמה במיוחד לצורך הפרויקט היו קצרים ותמציתיים ולא ניתן בהם מידע המשקף את מהלך הדיונים ואת המשמעות הכספית של ההחלטות.
התקשרויות עם קבלנים אחרים - דוחות המבקר הפנימי של החברה .
במהלך ביצוע הפרויקט בדק מבקר החברה, לבקשת יו"ר הדירקטוריון, היבטים שונים הנוגעים לפרויקט ובהם התקשרויות החברה עם הקבלנים השונים, והגיש לחברה ארבעה דוחות במועדים שונים: ביולי 2004 , ביולי 2005 , באוגוסט 2006 ובדצמבר 2008 .
מעיון בדוחות מבקר החברה מיולי 2005 ומאוגוסט 2006 עולה כי הוא העלה ממצאים לא מעטים באשר להתקשרויות החברה עם הקבלנים השונים.
להלן עיקרי הממצאים: קבלנים נבחרו באמצעות מכרז סגור גם במקרים שבהם החברה הייתה מחויבת לקיים מכרז פומבי, על פי העקרונות לדרכי ההתקשרויות שאישרה בדצמבר 2003 ; במכרזים סגורים נעשתה פנייה למספר קטן יותר של מציעים 1658 דוח שנתי61ב .
מהמתחייב על פי אותם העקרונות; לא הוקפד בכמה מקרים שטופס "ריכוז מסמכי הפנייה" יכלול את כל הפרטים והמסמכים שהמציעים נדרשו להמציא על פי דרישות המכרז, כגון רישיון קבלן, סיווגו ותעודת רישום בפנקס הקבלנים; לא נמצאו מסמכים המסכמים את המיון הסופי של המציעים; הועלו חריגות רבות מכתבי הכמויות המקוריים ומהסכומים שתוקצבו, אשר הגיעו אף למאות אחוזים; בהסכמים שנחתמו עם קבלנים התחייבה החברה לשלם סכומים גבוהים באופן חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1659 .
ניכר מהסכומים שנכללו בתקציב המקורי; אחד הקבלנים נבחר לביצוע עבודה למרות העובדה שהיו שתי הצעות זולות יותר; החברה שילמה לאחד הקבלנים תשלום חריג, אף שוועדת החריגים לא אישרה את בקשתו לתשלום זה.
מעיון בפרוטוקול ישיבת ועדת הביקורת של החברה שהתקיימה ב - 8.
05 עולה כי אחד מחברי הוועדה ביקש לדעת "איך יש חריגה של כ -20 מיליון ש"ח מהאומדן התקציבי.
ומה מקורות המימון לחריגה זו".
בתשובה טען המנכ"ל כי "זו אינה חריגה אלא זו הצמדת תקציב הפרויקט למדד תשומות הבני ה".
בתגובה הודיע יו"ר הוועדה כי הסבר המנכ"ל "הובן על פי כל ההתנהלויות והתכנית העסקית".
לדברי החברה בתשובתה, "העובדה שהיו"ר אישר את הדברים מדברת בעד עצמה".
עוד טען המנכ"ל כי החשבת מטעם המפקח, הבודקת את נושא הכמויות, מייצגת לצורך העניין גם את החברה ודואגת לאינטרסים שלה, וכי "אין צורך לשים מפקח על כל בעל מקצוע".
משרד מבקר המדינה מעיר כי טענתו של המנכ"ל אינה עולה לכאורה בקנה אחד עם הנתונים שהובאו בדוח מבקר החברה מיולי 2005 , ולפיהם כבר באותה עת נבעו חלק מהחריגות מתוספת עבודות שלא נכללו בתקציב המקורי ומשינויים שונים שבוצעו בעקבות החלטות החברה.
עוד מעיר המשרד כי מאחר שהחשבת מטעם המפקח אינה עובדת החברה, ראוי היה שלפחות במקרים שבהם משולמים לקבלנים סכומים ניכרים, יבדוק גם גורם מטעם החברה את החשבונות לתשלום בכלל ואת פירוט הכמויות בפרט.
בישיבה שקיימה ועדת הביקורת ב - 9.
06 נדונו המלצות מבקר החברה שנכללו בדוח מיולי 2005 .
מעיון בפרוטוקול הישיבה עולה כי הוועדה החליטה לקבל את רוב המלצותיו של המבקר.
ואולם באשר להמלצה בדבר "החלטה על ויתור על יציאה למכרז פומבי" שיש להביא לאישור משותף של ועדת המכרזים וועדת הכספים או לדירקטוריון החברה באשר להמלצה להביא את ה"החלטה על ויתור על יציאה למכרז פומבי" לאישור משותף של ועדת המכרזים וועדת הכספים או לאישור דירקטוריון החברה, הוחלט כי יש להביאה לאישור ועדת המכרזים ויועמ"ש החברה.
לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שהעקרונות לדרכי ההתקשרויות עם קבלנים נקבעו על ידי ועדת הכספים, ומאחר שוועדה זו אישרה, יחד עם ועדת המכרזים, גם את אופן ההתקשרות לביצוע עבודות במסגרת הפרויקט, ראוי היה כי כל חריגה מהם תובא לאישורה, ובכלל זה ההחלטה לקיים התקשרות שלא באמצעות מכרז פומבי.
התקשרויות פרטיות של המנכ"ל לשעבר עם קבלנים .
חוק החברות, התשנ"ט - 1999 (להלן- חוק החברות), מטיל על נושא משרה בחברה חובת אמונים ולפיה עליו לנהוג בתום לב ולפעול לטובתה, ובכלל זה להימנע מכל פעולה שיש בה ניגוד עניינים בין מילוי תפקידו בחברה ובין ענייניו האישיים, ולהימנע מניצול הזדמנות עסקית של החברה כדי להשיג טובת הנאה לעצמו או לאחר.
לענייננו, התקשרות פרטית של נושא משרה בחברה עם נותן שירותים לחברה עלולה להעמידו במצב של ניגוד עניינים.
ב"הסכם עבודה אישי" שחתמה החברה באוקטובר 2000 עם מנכ"ל החברה, מר ניר פרצלינה, התחייב המנכ"ל להודיע ליו"ר הדירקטוריון "מיד וללא דיחוי, על כל עניין או נושא אשר לגביהם יש לו עניין אישי במישרין או בעקיפין ו/או העלולים ליצור ניגוד אינטרסים עם תפקידו בחברה".
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1661 .
בפרוטוקול מישיבת ועדת חריגים שהתקיימה במרס 2008 צוין כי לפני הדיון בבקשתו של אחד הקבלנים שהועסקו בפרויקט (להלן - קבלן י" ח) ביקש מנכ"ל החברה "לא להשתתף בדיון".
בפרוטוקול לא צוינה הסיבה לבקשה זאת.
בספטמבר 2008 פנה משרד מבקר המדינה למנכ"ל החברה וביקש לדעת מה היה הרקע לבקשה האמורה; בין היתר נשאל המנכ"ל אם למי מעובדי החברה, ובהם המנכ"ל, יש קשר אישי או עסקי עם קבלנים בפרויקט ובכללם קבלן י"ח.
במכתבו מסוף אותו החודש ציין המנכ"ל כי לא היו לו "כל קשרים אישיים או עסקיים עם קבלנים ו/או יועצים ו/או מתכננים בפרויקט", וכי לא ידוע לו "על קשרים כנ"ל בין לבין הקבלנים ו/או יועצים ו/או מתכננים בפרויקט".
עוד ציין המנכ"ל ]החברה[ עובדי כי החליט ש לא להשתתף בישיבה האמורה של ועדת החריגים מכיוון ש לאחר שקבלן י"ח סיים את עבודותיו בהיכל, נוצרה ביניהם "מערכת יחסים אישית", וכי נועץ בעניין זה עם יועמ"ש החברה בדצמבר 2007 .
במכתבו לא הבהיר המנכ"ל למה התכוון בביטוי "מערכת יחסים אישית".
הביקורת העלתה כי לכאורה חלק מהודעותיו האמורות של המנכ"ל למשרד מבקר המדינה אינן משקפות את מצב הדברים כהווייתו: 1.
במחשב ששימש את המנכ"ל נמצא מסמך שאינו נושא תאריך, שכותרתו "נקודות לשיתוף פעולה", ובו מפורטות אבני דרך להקמת חברה משותפת בבעלותו, בבעלות קבלן י"ח, שסיים את עבודתו בהיכל בדצמבר 2007 , ובבעלות קבלן נוסף שהועסק בפרויקט בבניית "מרתף הזירה" (להלן - קבלן י"ט).
יצוין כי קבלן י"ח סיים אמנם את עבודתו בפרויקט בסוף דצמבר 2007 , ואולם עדיין נותרה זיקה מסוימת בין הקבלן לבין החברה גם בתקופה שלאחר מכן, שכן ממועד זה החלה, על פי ההסכם שנח תם עמו בינואר 2006 , "תקופת בדק" שנמשכה שנתיים, ובמהלכה הוא התחייב לתקן, על חשבונו, פגמים, קלקולים, ליקויים או נזקים ככל שיתגלו.
במסמך לא רשמי נוסף, שגם הוא אינו נושא תאריך, מפורטת פעילותה של חברה (הרשומה בנמיביה), שקבלן י"ח והמנכ"ל נמנים, על פי מסמך זה, ע ם בעליה.
מסמכים אחרים משנת 2008 מעידים על מעורבותו הפעילה של המנכ"ל בעסקיו של קבלן י"ח במקומות שונים בעולם, ובכללם בנמיביה.
כמו כן נמצאו טיוטות הסכם, שאמור היה להיחתם בשנת 2008 , בין קבלן י"ח והמנכ"ל לבין חברה קפריסאית להסדרת התקשרות עסקית ביניהם.
יתר על כן, מסמך אחר שנמצא מעיד לכאורה כי כבר ביולי 2007 , במהלך עבודתו של קבלן י"ח בהיכל, התקיימו מגעים בינו לבין המנכ"ל בעניין קיום פעילות עסקית משותפת במדינות שונות באפריקה ואירופה, ולכל הפחות מעיד המסמך כי היו ביניהם קשרים אישיים כבר אז.
הביקורת העלתה כי המנכ"ל לא דיווח לדירקטוריון או לגורם אחר על קשריו עם קבלן י"ח במהלך עבודתו בהיכל, וכי רק עם סיומה, בסוף דצמבר 2007 , הוא דיווח על כך בעל פה ליועמ"ש החברה.
בתיקי החברה לא נמצאו מסמכים המעידים כי מר פרצלינה דיווח בכתב, כמתחייב על פי סדרי מינהל תקין, על הקשרים הללו, ובכללם המגעים לקיום פעילות עסקית עם קבלן י"ח, לדירקטוריון או לגורם אחר בחברה, ובכלל זה היועץ המשפטי שלה, ולמותר לציין כי הדירקטוריון לא בחן עניין מהותי זה ואת המתחייב ממנו.
במהלך הביקורת התקבל במשרד מבקר המדינה מידע ולפיו בשנים האחרונות התקשר מנכ"ל החברה לצרכיו הפרטיים עם קבלנים שהעסיקה החברה במישרין או בעקיפין בפרויקט שדרוג חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1663 .
בינואר 2010 פנה משרד מבקר המדינה למנכ"ל על מנת לברר אם המידע נכון ואם נמסר דיווח בעניין זה למוסדות המנהלים של החברה.
בפברואר 2010 כתב המנכ"ל למשרד מבקר המדינה כי למיטב זיכ רונו הקבלן היחיד שעמו התקשר באופן פרטי הוא קבלן י"ט, שסיים את עבודתו בהיכל זמן רב קודם לכן (בספטמבר 2005 ), וכי ההתקשרות הייתה בתחילת שנת 2007 לצורך ביצוע עבודה בביתו.
ואולם ממכתבו של המנכ"ל עולה כי במהלך שנת 2007 , זמן קצר לאחר סיום ההתקשרות הפרטית עם קבלן י"ט, הגיש הקבלן לחברה הצעה במסגרת מכרז לבניית משרדיה38 .
יתר על כן, ממסמכי החברה עולה כי באותה שנה קבלן י"ט אף השתתף בשלושה מכרזים אחרים לביצוע עבודות שיזמה החברה באצטדיון "בלומפילד" (שאינן קשורות לפרויקט השדרוג), שנדונו בישיבות ועדת המכרזים שבהן נכח המנכ"ל, והוא אף זכה באחד ממכרזים אלה.
עוד נמצא כי המנכ"ל לא דיווח למוסדות החברה על התקשרותו עם הקבלן לצורך עבודות פרטיות - לא לפני ההתקשרות ולא אחריה, ומיותר לציין כי מוסדות החברה לא בחנו עניין מהותי זה ואת המתחייב ממנו.
במכתבו מפברואר 2010 הסביר המנכ"ל למשרד מב קר המדינה כי מאחר שהתקשרות עם קבלן י"ט נעשתה לאחר שהקבלן סיים את עבודתו בהיכל, הוא סבר כי לא חלה עליו חובה כלשהי לדווח עליה.
בתשובותיו למשרד מבקר המדינה מיולי ומאוגוסט 2010 טען המנכ"ל כי אמנם השתתף כמשקיף בישיבות ועדת המכרזים, אך לא היה מעורב כלל בבחירת הק בלנים שביצעו את העבודות באצטדיון "בלומפילד".
אשר לקבלן י"ח מסר המנכ"ל כי פנה ליועמ"ש החברה בעל פה, וכי עמדתו של היועמ"ש הייתה כי "מאחר שלא מדובר בקבלן שנותן לחברה שירות דרך קבע, אזי אין חובה על המנכ"ל להודיע על המשא ומתן בטרם הגיעו המגעים לכדי סיום".
עוד צ יין המנכ"ל כי "מעולם לא היה בעליה של החברה הנמיבית", וכי מאחר שהמגעים האמורים "לא הגיעו לכדי מימוש, לא ראה.
צורך לפנות בשלב זה לדירקטוריון החברה כדי לבקש אישור".
יועמ"ש החברה כתב למשרד מבקר המדינה בתשובתו מאוקטובר 2010 כי הוא "מאשר פנייה בעל פה טלפונית של המנכ"ל מר ניר פרצלינה בעניין קבלן עימו היה לו קשר ניסיון שלא זוכר את ]ו[צלח למיזם משותף.
השיחה האמורה לא תועדה.
ולפיכך גם אינ מועדה".
החברה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מאוקטובר 2010 טענה כי התנהגותו של המנכ"ל בכל הנוגע לקבלן י"ח "הינה לגיטימית וסבירה", וכי הוא "נהג באופן ".
אשר ]זה[ הראוי ביותר, ונמנע מלהשתתף בדיונים אשר עסקו בתשלומים לקבלן לקבלן י"ט ציינה החברה כי "גם אם בפן הפורמלי יתכן שנפלה שגגה בתום לב , לא ניתן להתעלם מן העובדה שבמהותם של דברים, הוכיח ]של המנכ"ל[ מצידו המנכ"ל בהתנהגותו יושר אישי ושמירה קפדנית על קופת החברה".
38 ממכתבו של המנכ"ל עולה כי קבלן י"ט הגיש את ההצעה הזולה ביותר לעבודה במתכונתה הראשונית, אולם על פי המלצתו של המנכ"ל הוחלט, בשל "גובהן של ההצעות", לא לבצע את העבודה במתכונתה המוצעת ולחפש חלופה זולה יותר.
לדעת משרד מבקר המדינה, התקשרות פרטית של מנהל עם נותן שירות לגוף שהוא מנהל עלולה לעורר, בין היתר, חשש לניגוד עניינים וחשש לפגיעה בטוהר המידות.
המגעים לקיום קשרים עסקיים של המנכ"ל עם קבלן י"ח בלא שהפרטים המלאים בעניינים אלו הובאו להכרעת הגורמים המוסמכים לא היו תקינים; בכל מקרה היה על המנכ"ל לקיים הליך מסודר ומתועד של היוועצות בעניין זה עם הגורמים המוסמכים בחברה טרם החלו המגעים עם הקבלן.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1665 .
משרד מבקר המדינה מעיר כי גם ההתקשרות הפרטית של המנכ"ל עם קבלן י"ט היא בעייתית, וכי לא מדובר בכשל "פורמלי" בלבד.
היה על המנכ"ל לדווח על כוונתו לבצע את ההתקשרות, ולו למניעת מראית עין, גם אם עברה יותר משנה מאז סיים קבלן זה את עבודתו בהיכל, מה גם שהמנכ"ל יכול היה להיות מעורב בהיבטים מסוימים בהעסקת הקבלן על ידי החברה.
על אחת כמה וכמה היה על המנכ"ל לדווח על ההתקשרות ברגע שקבלן י"ט הגיש הצעה לבניית המשרדים וברגע שנודע לו כי הקבלן הגיש הצעות לביצוע העבודות באצטדיון "בלומפילד".
ההתקשרות הפרטית והקשרים העסקיים של מר פרצלינה עם נותני שירותים לחברה והעובדה כי מר פרצלינה לא דיווח עליהם בעוד מועד בכתב למוסדות החברה מחזקים את הצורך בקביעת נהלים בהקדם על ידי מוסדות החברה בדבר מניעת ניגוד עניינים וחובת גילוי זיקות של עובדים ונושאי תפקידים בחברה לגורמים שיש להם קשרים עסקיים עם החברה.
 שדרוג ההיכל היה פרויקט מורכב, ולשם ביצועו נדרשה החברה להתקשר עם מתכננים, יועצים וקבלנים רבים בסכומים ניכרים מאוד, שמומנו ברובם מכספי ציבור.
מאחר שהחברה, בהיותה תאגיד עירוני, משמשת זרוע ביצועית של העירייה, ההקפדה על תקינותם של ההליכים שנעשו בתהליך הביצוע של הפרויקט חשובה במיוחד כדי להבטיח שמירה על עקרון השוויון ועל אמון הציבור בפעולותיה .
נוכח זאת, ונוכח העובדה שעל החברה חלים הכללים והחובות המוטלים על גוף ציבורי, נדרש היה שעוד לפני תחילת הפרויקט יהיה ברור לגורמים הנוגעים בדבר, ובייחוד לחברה ולעירייה, לפי אילו עקרונות, חוקים, תקנות ונהלים החברה מחויבת לפעול; זאת בייחוד בשל העובדה שבפועל חוק חובת המכרזים עדיין לא הוחל על תאגידים עירוניים, ושמשרד הפנים, למרות המלצות משרד מבקר המדינה, לא החיש את התקנת התקנות ליישום החלת חוק זה על תאגידים עירוניים ואף לא קבע בנוהל שעל הרשויות המקומיות לדרוש מכל התאגידים העירוניים שבשליטתן לפעול על פי דיני המכרזים.
ואולם מהאמור בדוח זה עולה כי עד מועד סיום הביקורת לא העבירה לשכת התאגידים העירונית, האחראית לקשר עם התאגידים, הנחיות כלשהן לתאגידים, ובהם החברה, בעניין העקרונות שעליהם צריכים להיות מושתתים סדרי התקשרויותיהם.
בשל כך לחברה לא היה ברור על פי אילו עקרונות ודינים היא מחויבת לפעול, בעיקר בכל הנוגע לנושא ההתקשרויות וחובת המכרזים.
יתר על כן, החברה החלה בהכנות לפרויקט, ובכללן נקיטת צעדים מעשיים לביצוע התקשרויות, עוד קודם שאישרה העירייה את הפרויקט, ולפני שהיו בידה מקורות מימון מובטחים לפרויקט ותכניות מושלמות לביצועו.
החברה בחרה את כל הקבלנים באמצעות מכרזים סגורים - גם בהתקשרויות בהיקף כספי ניכר, דוגמת ההתקשרות עם הקבלן הראשי - אף שראוי היה לבחור בהם באמצעות מכרזים פומביים, שהם ההליכים המתאימים על פי דיני המכרזים ועל פי טיוטת נוהל ההתקשרויות שגיבשה החברה באותה עת כאשר מדובר בהתקשרויות בהיקף כספי ניכר.
כתוצאה מכך שלא היה פרסום פומבי, הגבילה עצמה החברה למספר מוגבל של קבלנים בהזמנה להציע הצעות, וגורם התחרות נפגע.
אין המדובר בעניין פורמלי או טכני, אלא בלב לבו ומהותו של הליך ראוי לבחירת הצעה לביצוע עבודה על ידי גוף ציבורי.
בהתקשרות עם הקבלן הראשי נפלו פגמים רבים, וספק רב אם היא עלתה בקנה אחד עם עקרונות דיני המכרזים, עם סדרי מינהל תקין ועם האינטרסים של החברה: החברה יצאה במכרז לבחירתו של הקבלן לפני שקבעה אמות מידה לבחירת הזוכה במכרז; הליך הכנת רשימת הקבלנים לא היה מסודר, מנומק ומתועד כנדרש.
אשר להליכי הביצוע הועלה כי הקבלן הראשי החל לעבוד כשנה לאחר שנבחר ולפני שהוכן לוח זמנים מפורט ומסודר המוסכם על שני הצדדים כנדרש.
עוד הועלה כי עקב תכנון חלקי של החברה (לדוגמה, בוצעו עבודות שלא תוכננו כלל בתחילה), נוצר פער ניכר בינו לב ין הביצוע, והחברה אישרה בקשות רבות מאוד, הן של הקבלן הראשי והן של קבלנים אחרים, לתשלומים בסכום מצטבר של כ -26 מיליון ש"ח בגין עבודות חריגות שביצעו.
יצוין כי מעיון בדוחות שהכין מבקר החברה במהלך הפרויקט עולה כי גם בהתקשרויות עם קבלנים אחרים בפרויקט נפלו פגמים רבים.
משרד מבקר המדינה רואה בחומרה את העובדה שמנכ"ל החברה קיים מגעים לקשרים עסקיים פרטיים עם אחד הקבלנים שהועסקו על ידי החברה בפרויקט במהלך עבודתו של הקבלן בהיכל והסתפק בדיווח על כך בעל פה ליועמ"ש החברה, ואת העובדה שהוא התקשר באופן פרטי עם עוד קבלן לביצוע עבודה בביתו ועל כך לא דיווח כלל.
תכנון הפרויקט, רישויו והפיקוח עליו .
בפרויקט השדרוג, שבו הושקעו כספי ציבור רבים, הוחלט כאמור לאפשר שימוש מסחרי בהיכל נוסף על השימוש הציבורי בו.