HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
על משרד זה לפקח על הייצור והאחסון של המזון מן החי במפעלים ובמחלבות; על שיווק המזון ברשתות השיווק ובאמצעות קמעונאים; ועל מתן שירותי ההסעדה בין היתר במסעדות, בבתי המלון, בבתי החולים, בגני הילדים ובירידי המזון.
משרד הבריאות אחראי גם ליבוא של כל סוגי המזון, למעט בשר גולמי וביצים, וכן על חלקים משלבי היצוא של כמה סוגי מזון.
הרשויות המקומיות אחראיות לפקח על איכותו של המזון, על שיווקו ועל מתן שירותי ההסעדה בתחום שיפוטן.
סמכויות הפיקוח של משרדי הממשלה ושל הווטרינרים הרשותיים על מזון מן החי הוגדרו , ]נוסח חדש[ בחקיקה.
הוראות הדין בנושא זה נקבעו בין היתר בפקודת מחלות בעלי חיים התשמ"ה- 1985 , והתקנות שהותקנו מכוחה; בפק , ]נוסח חדש [ )ודת בריאות הציבור (מזון התשמ"ג- 1983 (להלן- הפקודה או פקודת המזון); בחוק לפיקוח על יצוא בעלי חיים ושל תוצרת מן החי, התשי"ז- 1957 ; ובחוק רישוי עסקים, התשכ"ח- 1968 .
השירותים הווטרינריים מפעילים שש לשכות וטרינריות אזוריות- ראש פינה, עכו-נצרת, באר שבע, עפולה, חדרה וכנות.
בכל אחת מהלשכות מועסקים וטרינרים, מפקחים וצוות מינהלי, שתפקידם הוא לפקח ביישובים שכל לשכה אחראית להם על נושא מחלות בעלי החיים, לרבות איתור המחלות ומניעתן; טיפול בבעלי החיים הנגועים במחלות והשמדתם כאשר הדבר נדרש; ופיקוח על פעולות שונות הקשורות לעבודתם של הווטרינרים הרשותיים.
בחודשים ינואר-יולי 2013 בדק משרד מבקר המדינה לסירוגין כמה היבטים הנוגעים לפיקוח על המזון מן החי בישראל8 .
הבדיקה התמקדה בנושאים האלה: מידת יכולתם של הווטרינרים הרשותיים למלא את משימותיהם; תקינות הבדיקות שנעשות למזון מן החי בכניסה ליישובים (להלן- בדיקות משנה); פיקוח הווטרינרים הרשותיים על בתי עסק לשיווק מזון מן החי; הבקרה שנעשית על העברת בקר, צאן וחזירים לשחיטה; פעילותם של בתי השחיטה לבעלי כנף; הפיקוח בנוגע לשאריות ביולוגיות וכימיות המצויות במזון מן החי; וטיפול משר ד החקלאות בקביעת כללים בנושא צער בעלי חיים.
הביקורת נעשתה בשירותים הווטרינריים וב-20 רשויות מקומיות.
בדיקות השלמה נעשו במשרד הבריאות, במשרד הפנים ובמרכז השלטון המקומי.
יכולתם של הווטרינרים הרשותיים למלא את משימותיהם .
תפקידי הווטרינר הרשותי בתחום הפיקוח על המזון מן החי .
על פי חוק הרופאים הווטרינרים, התשנ"א- 1991 , תפקידו של הווטרינר הוא בין היתר להגן על "האדם מפני סכנות ונזקים שמקורם.
במזון או במוצרי מזון שמקורם בעלי חיים, וכן מזון".
]ה[ לפעול לשיפור איכותם של מוצרי .
תחום הדגה (דגי מאכל ומזון אחר מן הים) לא נכלל בביקורת זו משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1007 .
שםהדוח: פיקוח על מוצרי מזון מן החי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 פקודת המזון מסמיכה וטרינר שהוא עובד מדינה או וטרינר רשותי לפקח על מוצרי מזון מן החי שנמכרים בתחום שיפוטה של הרשות.
לדוגמה, וטרינר רשותי מוסמך לבדוק מזון שנמכר לציבור.
אם נמצא בבדיקה "כי מזון המוצג למכירה עלול להזיק לבריאות אדם או שאינו ראוי למאכל אדם, מחמת רקב, הזדהמות או כל סיבה אחרת, רשאי לפסול מזון כזה ולצוות על השמדתו, או למנוע באופן אחר את השימוש בו למאכל".
תקנות מחלות בעלי-חיים (שחיטת בהמות), התשכ"ד - 1964 (להלן- תקנות שחיטת בהמות), קובעות כי "רופא וטרינר של רשות מקומית יבדוק בבדיקת משנה בשר גולמי שיו בא לתחום- שיפוטה של הרשות המקומית או איגוד-ערים בהם הוא פועל ויאסור מכירת הבשר כל עוד לא נבדק על ידיו".
היעדר אמות מידה בדבר היקפי המשרות של הווטרינרים הרשותיים .
יכולתו של הווטרינר הרשותי לפקח על המזון מן החי כנדרש תלויה בין היתר באמצעים שמספקת לו הרשות המקומית.
המדובר בין השאר בהיקף המשרה שבו הוא מועסק, בכוח האדם שמסייע לו במילוי תפקידיו, בהעמדת כלי רכב לרשותו במידת הצורך וכן במתן שירותי משרד.
יובהר כי חוץ מהפיקוח על המזון מן החי, נדרש הווטרינר הרשותי לפעול לעיקור וסירוס של חתולים חסרי בית, למניעת מחלת הכלבת ולחיסון חיות מחמד.
כמות העבודה שמוטלת על הווטרינר הרשותי תלויה בין השאר בגודלה של הרשות המקומית שבה הוא מועסק, במספר התושבים המתגוררים בשטח השיפוט שלה ובהיקף הפעילות המסחרית בתחום המזון המתבצעת בשטח השיפוט.
כמו כן מושפעת כמות העבודה של הווטרינר הרשות י ממספרם ומגודלם של המשקים החקלאיים הפועלים בתחום שיפוטה של הרשות.
משרד מבקר המדינה בדק אם משרדי הממשלה הנוגעים בדבר - משרד החקלאות ומשרד הפנים - פעלו בשיתוף פעולה כדי לקבוע כללים לגבי היקפי המשרות של הווטרינרים הרשותיים, על פי מאפייני היישובים שהם מועסקים בהם, ומהם בפועל היקפי המשרות של וטרינרים אלה 9 .
כמו כן בדק משרד מבקר המדינה לגבי 20 יישובים אם הווטרינרים הרשותיים מבצעים את בדיקות המשנה כנדרש, וכן את מידת פיקוחם של וטרינרים אלה על בתי עסק לשיווק מזון מן החי.
משרד החקלאות מסמיך את הווטרינר הרשותי לתפקידו; הרשות המקומית ממנה אותו לווטרינר רשותי, קובעת את היקף משרתו ומשלמת את משכורתו.
, משרת הווטרינר הרשותי היא בין המשרות הסטטוטוריות ]נוסח חדש[ על פי פקודת העיריות בעירייה שיש לאייש אותן באמצעות ועדת המכרזים לעובדים בכירים.
עוד נקבע בפקודה זו כי מועצת העירייה מוסמכת למנות עובד לתפקיד וטרינר עירוני.
ואולם בפקודת המזון לא נקבע היקף המשרה הנדרש לתפקיד זה.
9 על פי נתונים שפורסמו באתר משרד הפנים בדצמבר 2013 , קיימות בישראל 256 רשויות מקומיות (מועצות מקומיות, מועצות אזוריות ועיריות).
השירותים הוו טרינריים מסרו למשרד מבקר המדינה נתונים בנוגע ל-251 .
מהן 1008 דוח שנתי64ג .
שם הדוח: פיקוח על מוצרי מזון מן החי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 בדוח של מבקר המדינה משנת 199610 צוין כי עוד "בשנת 1983 נקבע תקן מומלץ למשרות רופאים וטרינרים ברשויות המקומיות".
התקן נקבע על פי כמה קריטריונ ים, ובהם גודל האוכלוסייה בשטח השיפוט של הרשות, ומספר בתי המטבחיים ובתי הקירור המצויים בשטח זה.
ואולם במקרים רבים נמצא כי ראשי רשויות העסיקו וטרינר במשרה שהיקפה קטן מהמומלץ על פי התקן.
מבקר המדינה המליץ כבר בדוח האמור לעגן את התקן בתקנות מחייבות, אולם בדוח משנת 200311 .
צוין כי ההמלצה לא יושמה הביקורת העלתה כי ביולי 2013 עדיין לא נקבעו הוראות בדבר היקף המשרה המזערי הנדרש לווטרינר הרשותי, בין היתר על פי מספר התושבים ביישוב שבו הוא פועל והיקף המזון מן החי המשווק ביישוב זה.
מן הראוי שמשרדי הממשלה הנוגעים בדבר, ו בהם משרד החקלאות ומשרד הפנים 12 , ייזמו במשותף הוראות כאלו, על מנת להבטיח שהווטרינרים הרשותיים יועסקו בהיקף משרה אשר יאפשר להם למלא את משימתם - מתן מענה מלא לצרכים הווטרינריים של היישוב.
יצוין כי על פי העמדה המקצועית שנקטו מנהלי השירותים הווטרינריים עד לראשית 201313 , נדרשת העסקת וטרינר רשותי גם ביישוב הקטן ביותר במשרה שהיקפה לא יפחת מ-33% .
נוסף על כך הסכימו אנשי המקצוע בשירותים הווטרינריים לכלל, שלפיו על כל 40,000 תושבים המתגוררים בשטח השיפוט של רשות מקומית ימונה וטרינר במשרה מלאה.
הועלה כי העמדות המקצועיות האמורות לא עוגנו בהוראות מחייבות.
זאת ועוד, בטופס למינוי וטרינר נכללה דרישה של השירותים הווטרינריים, ולפיה לא יעלה היקף המשרה המצטבר של וטרינר רשותי על %100 , גם אם הוא מועסק במשרות חלקיות בכמה יישובים14.
הווטרינר הרשותי כפוף מקצועית למשרד החקלאות, אולם הרש ות המקומית היא שמשלמת את שכרו.
מצב דברים זה מקשה על המשרד להבטיח פיקוח וטרינרי איכותי ומקיף, מאחר ששאיפתו זו לעתים אינה עולה בקנה אחד עם רצונה של הרשות המקומית לצמצם בהוצאות השכר.
בהיעדר הוראות מחייבות בנוגע להיקפי המשרה של הווטרינרים הרשותיים, אין בידם של משרדי הממשלה הנוגעים בדבר - משרד החקלאות ומשרד הפנים - לאכוף על העיריות להעסיק וטרינרים רשותיים בהיקפי המשרה שנדרשים למילוי המשימות המוטלות עליהם.
הביקורת העלתה כי עד שנת 2012 לא היו לשירותים הווטרינריים נתונים בנוגע להיקפי המשרות של הווטרינרים הרשותיים בארץ.
10 ,מבקר המדינהדוח שנתי 46 ( 1996 '), בפרק "השירותים הווטרינריים", עמ 430-415 .
11 ,מבקר המדינהדוח שנתי 53ב ( 2003 '), בפרק "שירותים וטרינריים", עמ 590-589 .
12 משרד הבריאות אמנם אינו מסמיך את הווטרינרים הרשותיים לתפקידם ואינו מעסיק אותם, אולם הוא מעורב בפיקוח על המזון מן החי.
13 על פי מסמכים שהומצאו לנציגי משרד מבקר המדינה, ועל פי פגישות שקיימו הנציגים עם מנהל השירותים הווטרינריים בשדה ועם מנהל היחידה לכוח אדם ושכר ברשויות המקומיות, השייכת למשרד הפנים.
14 הקביעה ולפיה וטרינר רשותי לא יועסק בכמה יישובים בהיקף משרה מצטבר העולה על 100% , עוגנה בטופס של השירותים הווטרינריים בנושא "בקשה למינוי רופא וטרינר רשותי מחליף/קבוע בעירייה/מועצה מקומית/מועצה אזורית".
מנהל הלשכה הווטרינרית האזורית ממלא את הטופס, והוא נשלח להנהלת השירותים הווטרינריים לקבלת אישורה.
משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1009 .
שםהדוח: פיקוח על מוצרי מזון מן החי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 בישיבה שקיים מנהל השירותים הווטרינריים (להלן גם - המנהל) עם מנהלי הלשכות הווטרינריות האזוריות (להלן - מנהלי הלשכות האזוריות) ביולי 2012 , הוא התריע לפניהם כי "אף אחד לא יודע כמה רופאים רשותיים יש, לאף משרד אין בסיס נתונים מספק".
בחודשים שלאחר מכן פעלה הנהלת השירותים הווטרינריים לאסוף את הנתונים בעניין זה ולנתח אותם.
במרץ 2013 מסרו השירותים הווטרינריים למשרד מבקר המדינה נתונים בנוגע להיקפי המשרות של הווטרינרים הרשותיים ב -251 רשויות מקומיות (עיריות, מועצות מקומיות ומועצות אזוריות).
משרד מבקר המדינה בדק אם קיים פער בין עמדותיה של הנהלת השירותים הווטרינריים לגבי היקפי המשרות של הווטרינרים הרשותיים, ובין היקפי המשרות בפועל.
להלן הממצאים: (א) כאמור, על פי העמדה של מנהלי השירותים הווטרינריים לא יפחת היקף המשרה המזערי של הווטרינר הרשותי מ- 33% .
ואולם הועלה כי ביישובים רבים הועסק הווטרינר הרשותי בהיקף משרה נמוך יותר: 107 ( 43% ) מ-251 הרשויות המקומיות האמורות העסיקו וטרינר בהיקף משרה של 10% עד 30% ;בלבד ובשלושה יישובים לא הועסק וטרינר רשותי כלל.
(ב) עוד קבעו השירותים הווטרינריים שווטרינר רשותי לא יועסק בשיעור משרה מצטבר העולה על 100% .
ואולם הועלה כי ארבעה וטרינרים הועסקו בהיקף משרה מצטבר העולה על 100% .
בעניין זה יצוין כי אחת הווטרינריות הועסקה בו-זמנית בשש מועצות מקומיות בהיקף מצטבר שהג יע ל- 170% משרה בסך הכול.
מממצאים אלה עולה שהעמדות המקצועיות של השירותים הווטרינריים לגבי היקפי המשרה שיש להקצות לווטרינרים הרשותיים לא יושמו, ובפועל נקבע היקף משרתו של הווטרינר הרשותי על פי שיקול דעתה של הרשות המקומית.
בתשובת משרד הפנים למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2013 נאמר כי "משרת רופא וטרינר במועצה הינה משרה סטטוטורית שיש לאיישה אך משרד הפנים אינו הגורם האחראי על החלטה של היקף משרה למשרה זו אלא משרד החקלאות, שכן אין בידי משרד הפנים את הכלים לבדוק מהם היקף צרכיה הווטרינריים של הרשות.
האחריות על השירותים הווטרינריים במדינת ישראל היא של משרד החקלאות.
משרד הפנים ישמח כמובן מתוקף אחריותו הכללית על הרשויות המקומיות לשתף פעולה עם כל גורם ממשלתי ולעניין זה משרד החקלאות לצורך פתרון הבעיה העולה".
בתשובת משרד החקלאות למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2013 (להלן- תשובת משרד החקלאות) נאמר כי השירותים הווטרינריים שינו בשנה זו את עמדתם לגבי היקף המשרה המזערי הנדרש לווטרינר רשותי.
בתשובה נכללו דבריו של מנהל השירותים הווטרינריים, ולפיהם "ההיקף הסביר והרצוי למשרה של וטרינר רשותי תלוי בגודל שטח הרשות, בגודל האוכלוסייה ובאופי ה אוכלוסייה.
אין טעם ואין משמעות לערך %30 משרה כערך סף מזערי"15 .
עוד ציין המנהל בתשובה כי "בחלק מהרשויות לא מבצע הווטרינר הרשותי את תפקידו כראוי, לאו דווקא בגלל היקף משרתו, אלא מסיבות אחרות כהיעדר תמיכה מהרשות, היעדר תנאים פיזיים".
המנהל הוסיף כי נוכח ממ]ו[ צאי "סקר בדיקות משנה שבוצע על ידי .
15 לצורך דיוק יובהר כי לנציגי משרד מבקר המדינה נמסר שהשיעור המזערי למשרת וטרינר רשותי הוא 33% משרה (ולא30% ), על פי העמדה של השירותים הווטרינריים שהייתה נהוגה בעת ביצוע הביקורת.
שם הדוח: פיקוח על מוצרי מזון מן החי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 השירותים הווטרינריים ב - 2013 מוגבר כעת דרך לשכות ]על ביצוע הבדיקות [ .
הפיקוח השירותים הווטרינריים".
משרדי החקלאות והפנים לא הסדירו את תקני המשרות של הווטרינרים הרשותיים זה עשרות שנים.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרדים אלו לקבוע הוראות מחייבות בעניין זה, בין היתר על פי מספר התושבים ביישוב והיקף המסחר במזון מן החי שנעשה בו; לקבוע לוחות זמנים לאיוש המשרות על פי התקנים שנקבעו; ולפעול לאכיפתן של ההוראות.
הבדיקות שנעשות למזון מן החי בכניסה למדינת ישראל וכן במעבר בין היישובים נועדו לוודא שליישובים לא יוחדר מזון שפג תוקפו או שהתקלקל ואינו ראוי למאכל אדם, וכן לוודא שבשר שנכנס ליישוב לא הוברח ממדינה אחרת או נשחט במקום שלא אושר לכך (להלן - שחיטה שחורה).
ביצוע הבדיקות בנמלי הכניסה לישראל מוטל על משרד החקלאות ומשרד הבריאות, וביצוע הבדיקות בכניסה ליישובים מוטל על הווטרינרים הרשותיים.
הפיקוח על הובלת מזון מן החי (דגים, בשר, עופות ומוצריהם) מתבצע מכוח תקנות שחיטת בהמות, פקודת המזון, תקנות בריאות הציבור (מזון)(בדיקת דגים), התשמ"א- 1981 , תקנות אחרות הנוגעות לבריאות הציבור וחוקי עזר עירוניים.
על פי הפקודה, וטרינר רשותי רשאי לבדוק כל מזון שנשלח לכל מקום בישראל, בין לפני שהגיע ליעדו ובין לאחר שהגיע ליעדו .
תקנות שחיטת בהמות קובעות כי הווטרינר הרשותי "יבדוק בבדיקת משנה בשר גולמי שיובא לתחום -שיפוטה של הרשות המקומית .
ויאסור מכירת הבשר כל עוד לא נבדק על ידיו".
על בשר שנבדק ונמצא ראוי למכירה יוטבע חותם המאשר זאת.
עוד קובעות תקנות שחיטת בהמות כי "לא יוביל אדם בשר מתחום בית מטבחיים אלא ברכב .
המצויד ביחידת קירור עצמאית תקינה".
כמו כן, "לא יעביר אדם ולא יכניס אדם בשר גולמי מתחום הרשות המקומית או איגוד -ערים שבתחומם הופק הבשר .
הוא בשר בהמה שנשחטה בבית -מטבחיים ושלהפעלתו וניהולו ניתן היתר חוקי".
הפקודה קובעת כי אם התגלה בבדיקה כי מזון כלשהו עלול להזיק לבריאותו של אדם או שאינו ראוי למאכל אדם, מחמת ריקבון, הזדהמות או כל סיבה אחרת - רשאי רופא ממשלתי לפסול אותו ולצוות להשמידו.
שםהדוח: פיקוח על מוצרי מזון מן החי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 בדיקות המשנה כרוכות בגביית אגרות, מתוקף חוקים הנוגעים לסוגים שונים של מזון16 .
מרכז השלטון המקומי גובה, על פי הסכם בינו ובין הרשויות המקומיות, את רוב האגרות עבור בדיקות המשנה ומחלק את הכספים שנגבו בין הרשויות המקומיות.
ביצוע חלקי של בדיקות משנה .
מזון מקולקל עלול לעתים לגרום למי שאכל אותו הרעלה חמורה.
על פי תקנות שחיטת בהמות, לבעלי העסקים הפועלים בתחום השיפוט של כל יישוב אסור למכור בשר אם הוא לא עבר בדיקת משנה בכניסה ליישוב.
לפי תקנות שחיטת בהמות יבצע וטרינר רשותי בדיקת משנה לבשר גולמי שיובא לתחום שיפוטה של הרשות המקומית שבה הוא פועל.
על פי יחידת הייעוץ המשפטי של משרד החקלאות, בתשובה מספטמבר 2013 לנציגי משרד מבקר המדינה, נוסח זה של התקנות מסמיך את הווטרינר הרשותי לבצע את בדיקות המשנה, ואינו מתיר לעובד אחר של הרשות המקומית שאינו וטרינר לבצע אותן במקומו.
בדיקת המשנה כוללת בקרת מסמכים בדבר רישיון העסק של המוביל, בקרת הטמפרטורה של תא האחסון של המזון, בדיקה של תקינות המזון המובל בכלי רכב ובקרת מסמכים בדבר מקור המזון לרבות רישיון של יצרן המזון.
משרד מבקר המדינה בדק את ביצוען של בדיקות משנה ב -20 רשויות מקומיות באזורים שונים בארץ.
כמה מהרשויות שנבדקו לא עשו בדיקות משנה כלל.
בכמה רשויות אחרות עשה לעתים את הבדיקות, בניגוד לנדרש, עובד של הרשות המקומית שאינו וטרינר.
להלן חמש דוגמאות: (א) בפברואר 2013 כתב וטרינר רשותי המועסק במועצה המקומית מזכרת בתיה ובמועצה המקומית קריית עקרון, למנהל הלשכה הווטרינרית האזורית כי הוא אינו מבצע בדיקות משנה ברשויות מקומיות אלה, מכיוון שהוא מועסק בכל אחת מהן רק יום אחד בשבוע.
(ב) נמצא כי בטירה לא מבוצעות בדיקות משנה, וכי אין בה תחנה לביצוען של בדיקות כאלה.
הווטרינר הרשותי בעיר כתב בשנים האחרונות כמה פעמים להנהלת השירותים הווטרינריים כי הוא מועסק ב-25% משרה בלבד, והיקף משרה זה אינו מאפשר לו לבצע את כל המשימות הכרוכות בתפקידו.
עוד נמצא כי לווטרינר לא הוקצה משרד, וכי לא ניתנים לו שירותי מזכירות.
עיריית טירה אישרה, במכתב מינואר 2014 למשרד מבקר המדינה, כי כל העבודות כולל עבודות בעניין ]את[ "הווטרינר אינו מספיק, באחוז המשרה הקיים, לבצע הטיפול בבשר מן החי".
עוד ציינה העירייה במכתב: "בכוונת כל האמצעים ]את[ נו להפעיל ברשותנו על מנת לתקן את הליקוי".
]ש[ )(ג נמצא כי גם בסח'נין לא מבוצעות בדיקות משנה, וכי אין בה תחנה לביצוען של בדיקות כאלה.
16 גביית אגרות עבור בדיקות בשר נעשית על פי תקנות שחיטת בהמות; גביית אגרות עבור בדיקת דגים נעשית על פי תקנות בריאות הציבור (מזון) (בדיקת דגים), התשמ"א- 1981.
שם הדוח: פיקוח על מוצרי מזון מן החי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 )(ד לגבי התחנה לבדיקות משנה שנמצאת בהר טוב, בתחום שיפוטה של המועצה האזורית מטה יהודה, נמצא כי בשעות שבהן ה ווטרינר הרשותי אינו נוכח בה מבצעת את בדיקות המשנה פקידה בתחנה.
(ה) לדברי מנהל אחת הלשכות הווטרינריות האזוריות, לא מועסק וטרינר רשותי בדבורייה כבר כארבע שנים.
לדבריו, אף שהתריע עוד משנת 2009 בכתב לפני המועצה המקומית על שאינה ממנה וטרינר כזה, ואף ששלח העתקי ם של מכתביו אלה להנהלת השירותים הווטרינריים, הליקוי לא תוקן.
מן האמור לעיל עולה כי יש רשויות מקומיות שאינן ממלאות את תפקידן בדבר קיום בדיקות המשנה על ידי וטרינר רשותי כנדרש.
בכך נפגע אחד מכלי הפיקוח שנקבעו בדין לשיווק מזון מן החי.
משלא מבוצעת בדיקה משנה ב כלי הרכב המוביל בשר ומזונות אחרים מן החי, או שבדיקה כזו אינה מבוצעת על ידי הגורם המתאים לכך, לא ניתן להבטיח כי ליישובים לא יוכנס מזון שאינו ראוי למאכל אדם ושמסכן את בריאות הציבור.
נמצא כי בחלק מבדיקות המשנה שבהן צפו נציגי משרד מבקר המדינה, בדקו הווטרינרים, מדגמית, את מוצרי המזון, בכל הנוגע לצבעם, ריחם והמרקם שלהם, כדי לאתר מוצרים פגומים.
ואולם בחלק אחר מן הבדיקות האמורות הסתפקו הווטרינרים בבדיקת המסמכים ובמדידת הטמפרטורה בתאי האחסון של כלי הרכב המוביל, אולם לא בדקו, ולו בחטף, את מוצרי המזון שאוחסנו בכלי הרכב.
במקרים אלה שוחררו כלי הרכב לדרכם אם נמצא כי המסמכים והטמפרטורה תקינים, אף שייתכן שמצויים בהם מוצרי מזון מקולקלים שאינם ראויים למאכל אדם.
בתשובת משרד החקלאות נכללו דבריו של מנהל השירותים הווטרינריים, ולפיהם הוא הורה לתשאל את כל הווטרינרים הרשותיים (בכל הרשויות המקומיות) בנושא בדיקות המשנה, כדי למפות את הליקויים ולתקנם.
על פי תוצאות התשאול שצורפו לתשובה, 16% מהרשויות המקומיות אינן מבצעות בדיקות משנה, ו -9% .
מהן מבצעות את הבדיקות באופן חלקי בלבד כלומר, רבע מהרשויות המקומיות אינן מבצעות בדיקות אלה כנדרש.
מנהל השירותים הווטרינריים ציין כי "בשנתיים האחרונות התקיימו דיונים רבים בין משרדי בדיקות המשנה".
לדבריו, "על פי המקובל במדינות מפותחות ]בנושא[ .
החקלאות והבריאות ובהתאם להערכת סיכונים, לחלק ניכר מן היצרנים ראוי לתת פטור מלא מבדיקות המשנה.
להגביר את הפיקוח בנקודות הקצה, קרי במפעלי הייצור, בנקודות המוצא של המזון מן החי ובנקודות המכירה, ולצמצם ככל הניתן את הבדיקות בדרך בין המפעל למדף, בדיקות המכונות בדיקות משנה", המנהל הוסיף כי "תהליכים בין משרדיים אלה הולכים ומתגבשים לכדי יוזמת חקיקה חדשה והנהגת שיטות פיקוח חדשות".
בתשובת משרד הבריאות מנובמבר 2013 נאמר כי "משרד הבריאות מבצע ביקורות באופן שוטף במפעלי מזון.
וכן במסגרת היותו גורם רישוי במסגרת רישיון העסק.
הפיקוח הישיר של הרשות המקומית".
על העסקים במסגרת רישיון העסק המשנה הוועדה הבין[ ציין משרד הבריאות כי "אי ביצוע בדיקות המשנה יש לסדרו.
]משרדית לבחינת נושא בדיקות המשנה משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1013 .
שםהדוח: פיקוח על מוצרי מזון מן החי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 משרד מבקר המדינה מעיר כי ממצאי התשאול שעשה משרד החקלאות מתיישבים עם ממצאי הביקורת, שלפיהם חלק מהרשויות המקומיות אינן מבצעות בדיקות משנה או מבצעות אותן באופן חלקי בלבד.
על משרד החקלאות לאכוף, באמצעות השירותים הווטרינריים, את הוראות החוק בנושא ביצוע בדיקות המשנה, כל עוד לא שונו ההוראות ולא אושר נוהל חדש בנושא.
כמו כן, נוכח הממצאים שלפיהם רבע מהרשויות המקומיות אינן מבצעות את הבדיקות כנדרש, על משרד הבריאות לבחון את האפשרות להרחיב את תדירות בדיקותיו בבתי העסק ובמסעדות המשווקים מזון מן החי.
היעדר פיקוח ממשלתי על ביצוע בדיקות המשנה משרד החקלאות, באמצעות השירותים הווטרינריים, מסמיך את הווטרינרים הרשותיים לתפקידם ומוסמך לפקח על ביצוע בדיקות המשנה שהם מבצעים מכוח תקנות שחיטת בהמות.
על הווטרינר הרשותי לדווח פעם בחודש למנהל הלשכה הווטרינרית האזורית על משימות שביצע, ובהן בדיקות משנה, באמצעות טופס שייעד לכך משרד החקלאות (להלן - הטופס).
טופס הדיווח יכול לסייע למנהלי הלשכות ולהנהלת השירותים הווטרינריים לפקח על עבודת הווטרינרים הרשותיים ולאתר יישובים שבהם לא נעשות בדיקות משנה.
נמצא כי הנהלת השירותים הווטרינריים, לרבות מנהלי הלשכות האזוריות, לא פיקחה על ביצוע בדיקות המשנה על ידי הווטרינרים הרשותיים.
מנהלי הלשכות האזוריות מסרו לנציגי משרד מבקר המדינה כי ככלל הם אינם מפקחים על עבודתם של הווטרינרים הרשותיים, אלא עומדים לרשותם לסיוע ולייעוץ.
בשל היעדר הפיקוח לא היה להנהלת השירותים הווטרינריים והלשכות האזוריות מידע על האופן שבו מבוצעות בדיקות המשנה בכל יישוב, ועל יישובים שבהם הבדיקות אינן מבוצעות כלל.
לגבי הטופס נמצא כי ככלל, לא השתמשו בו השירותים הווטרינריים למעקב ולבקרה.
לדברי מנהלי הלשכות האזוריות, לאחר שהם מקבלים את הטפסים מהווטרינרים הרשותיים הם שולחים אותם לאחד המנהלים במטה הנהלת השירותים הווטרינריים.
ואולם נמצא כי המנהל במטה גם הוא אינו מפקח על ביצוע בדיקות המשנה, אלא שולח את הטפסים למרכז השלטון המקומי.
לתשובת משרד החקלאות צורף סקר שעשו השירותים הווטרינריים בעקבות ביקורת זו, וממנו עלה כי כ- 30% מן הווטרינריים הרשותיים אינם מעבירים דוחות כנדרש, על בדיקות משנה שהם מבצעים.
בתשובת משרד החקלאות נאמר כי נוכח ממצאיו של הסקר מוגבר הפיקוח באמצעות הלשכות הווטרינריות האזוריות בנוגע לביצוע בדיקות המשנה.
שם הדוח: פיקוח על מוצרי מזון מן החי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 היעדר מנגנון לשיתוף מידע בין הווטרינרים הרשותיים כאמור, כאשר נמצא בבדיקת משנה מזון, לדוגמה בשר, שאינו ראוי למאכל אדם, משמיד אותו הווטרינר הרשותי מיד או מורה לנהג המוביל לשוב למפעל שממנו יצא המזון, כדי להשמידו שם.
במקרה כזה מודיע הווטרינר הרשותי למנהל המפעל על ההחזרה של התוצרת.
ואולם אין נוהל עבודה שעל פיו על וטרינר רשותי שמצא מזון מקולקל להעביר את המידע על כך (פרטי כלי הרכב המוביל ופרטי המפעל שממנו יצא המזון) לווטרינרים ביישובים אחרים.
לפיכך אם יחליט נהג כלי הרכב שלא לציית להוראות הווטרינר הרשותי להחזיר את המזון למפעל כדי להשמידו וינסה למכור אותו ביישובים אחרים, עלולים הווטרינרים הרשותיים שלא לדעת על כך בעוד מועד, ולפיכך הם עלולים להתקשות לסכל זאת או להיכשל בכך.
להלן מקרה שעליו דווח בתקשורת, הממחיש את הצורך בשיתוף מידע בין וטרינרים: באוגוסט 2013 מצאו וטרינרים באחת התחנות לבדיקת משנה ברכב הובלה שבדקו שתי טונות בשר עוף שאינו ראוי למאכל אדם, מכיוון שאוחסן ברכב בטמפרטורה שהייתה גבוהה במידה ניכרת מהנדרש17 .
הווטרינרים קבעו כי יש להשמיד את הבשר, אך הנהג נמלט מהמקום עם הבשר המקולקל.
השירותים הווטרינריים נעזרו בכלי התקשורת כדי להזהיר את הציבור שלא לרכוש בשר זה.
לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי שהנהלת השירותים הווטרינריים תקבע נוהל עבודה להעברת מידע בין הווטרינרים הרשותיים, ובמידת הצורך תיעזר לצורך כך במערכת מידע ממוחשבת.
הדבר עשוי לסייע באיתור של ניסיונות להחדיר ליישובים מזון שנקבע שאינו ראוי למאכל אדם ובהשמדתו של מזון זה.
פעולות להסדרה מחודשת של בדיקות המשנה .
ביוני 2009 מינה יו"ר המועצה העליונה למזון 18 ועדה בין -משרדית לבחינת נושא בדיקות המשנה למוצרים מן החי (להלן - הוועדה)19 ,.
בוועדה היו חברים נציגים של משרד הפנים משרד הבריאות ומשרד החקלאות.
הוועדה התבקשה לבחון את המתכונת שבה מבוצעות בדיקות המשנה בישראל ולהמליץ על דרכים לשינוי השיטה20 .
הוועדה עסקה בכמה נושאים, ובהם סוגי המוצרים שיחויבו בבדיקות המשנה על פי השיטה החדשה; מתן פטור חלקי מבדיקות המשנה לחלק מן היצרנים; ביצוע בדיקות משנה במתכונת .
17 "משאית עם 2 ,"טונות עופות רקובים נמלטה בקריית טבעון מאקו - חדשות בארץ, בריאות וסביבה ( 6.
il/news -Israel/hea lth/article -21950aa0d535041004.
18 המועצה העליונה למזון הוקמה מכוח החלטת ממשלה בשנת 2004 , והיא משותפת למשרדי החקלאות והבריאות.
הוועדה מכונה גם ועדת גרוטו על שם היו"ר 20 הוועדה מונתה בעקבות עתירה שהוגשה.
ראו בג"ץ 149/08 , נטו מלינדה בע"מ ואח' נ' מרכז השלטון המקומי, שר החקלאות ואח'.
על הרקע למינוי הוועדה ראו פרוטוקול ישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת מ- 23.
משרד החקלאות ופיתוח הכפר 1015 .
שםהדוח: פיקוח על מוצרי מזון מן החי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 אזורית (במקום במתכונת יישובית); וקביעת עקרונות לגבי גביית אגרות בגין הבדיקות ולגבי תיקון החקיקה בתחום.
בשנת 2010 הגישה הוועדה את המלצותיה למשרדי החקלאות והבריאות, ועל פיהן אף גיבשה בספטמבר 2011 טיוטה להצעת חוק לפיקוח על מוצרים מן החי, התשע"א - 2011 .
במכתב מחֹודש זה ששלחה הלשכה המשפטית של משרד החקלאות ללשכה המשפטית של משרד הבריאות נאמר כי זו "טיוטה ראשונית של הצעת החוק המעגנת את המלצות הוועדה הבינמשרדית לבחינת בדיקות המשנה לאחר הדיון במועצה העליונה למזון".
אחת ההמלצות של הוועדה, שמעוגנת גם בטיוטת הצעת החוק, היא לקבוע נקודות בדיקה לביצוע בדיקות משנה, שישמשו כמה רשויות מקומיות הסמוכות זו לזו ( להלן - תחנות אזוריות).
יצוין כי הקמת תחנות אזוריות אינה מעוגנת כיום בחוק או בהנחיה, ועקב כך רשויות מקומיות רבות נאלצות לתחזק תחנה לבדיקות משנה לבדן.
מהממצאים שהובאו לעיל עלה כאמור כי בחלק מן היישובי ם לא מבוצעות בדיקות משנה כנדרש.
המלצת הוועדה להקים תחנות אזוריות מתיישבת עם הנאמר בתשובותיהן של רשויות מקומיות למשרד מבקר המדינה, ולפיו יקל הדבר על יישובים שמתקשים להפעיל תחנה לבדיקות משנה לבדם21 .
עד למועד סיום הביקורת, יולי 2013 , עדיין לא הבשילה טיוטת הצעת החוק לכדי תזכיר הצעת חוק, והיא נמצאת במעמד של טיוטה מוקדמת בתיאום בין משרד החקלאות ומשרד הבריאות - וממילא גם לא הוקמו תחנות אזוריות.
בתשובת משרד החקלאות למשרד מבקר המדינה נכללו דבריו של מנהל השירותים הווטרינריים: "לגבי בדיקות משנה, משרד החקלאות ומשרד הבריאות מבצעים כרגע הערכת מצב ובוחנים את התפיסה הכוללת של הפיקוח על בטיחות מזון.
על פי הערכת סיכונים עדכנית.
עיקר הפיקוח צריך להיות בנקודת המוצא, במפעלים ובאתרי הייצור, ובסיום - בנקודות המכירה והקצה, ולא בדרך, ביניהם.
יש לבחון את נחיצו תן של בדיקות המשנה ואת העלות.
מול התועלת בבדיקה, טרם ההמלצה על ריכוז נקודות הבדיקה של בדיקות המשנה".
עוד צוין בתשובה כי בסיכום דיון בין משרד החקלאות למשרד הבריאות שהתקיים ביוני 2013 נאמר כי הגורמים המקצועיים בשני המשרדים ביקשו "לשנות את המודל שנקבע בהמלצ ולעגן בחוק הסדר פיקוח חדש על מוצרים ]לבדיקות משנה[ ות הוועדה מן החי".
בתשובת משרד הבריאות למשרד מבקר המדינה נאמר כי "החקיקה המשותפת לשני המשרדים אשר הייתה אמורה להסדיר את המלצות הוועדה ובכלל ]משרד החקלאות ומשרד הבריאות[ זה את נושא התחנות האזוריות לא התקדמ ה אך יחד עם זאת, משרד הבריאות שוקד כיום (בהסכמת משרד החקלאות) על חקיקה משלו במסגרת תזכיר פקודת בריאות הציבור (מזון) על מנת להסדיר את כלל הפיקוח על השיווק וההפצה של מזון מן החי אשר אינו מתמקד בהובלה בלבד (בדיקות המשנה נכון להיום) אלא בכלל שרשרת הייצור והשיווק של מזון מן החי".
בכמה מקומות הוקמו תחנות אזוריות בעקבות יזמות מקומיות, ללא קשר להמלצת הוועדה 1016 דוח שנתי64ג .
שם הדוח: פיקוח על מוצרי מזון מן החי מסגרת הפרסום: דוח שנתי 64ג שנת פרסום: התשע"ד- 2014 משרד מבקר המדינה מעיר כי על משרדי החקלאות והבריאות לגבש את עמדתם המקצועית בעניין בדיקות המשנה, נושא שהוחל בבחינתו כבר לפני כארבע שנים.
כמו כן, עד להסדרת הנושא נדרש משרד החקלאות לפקח על ביצוע בדיקות המשנה ברשויות המקומיות כנדרש.