HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מכבי השיבה למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2011 כי החלטתה לרכוש לעצמה יכולת אספקת שירותי כירורגיה ואשפוז נבעה מהצורך לשפר את רמת השיר ות הניתן למבוטחיה בהיותה תלויה בספקים חיצוניים בלבד; אשר על כן, רכישתה החלקית של אסותא אפשרה למכבי לתת לחברים בה שירותי בתי חולים, ואף כי מדובר בפתרון חלקי בהיקפו לבעיה, הוא מיטבי מבחינת איכותו ועלויותיו.
מכבי הוסיפה כי באסותא מבוצעים כיום כל הניתוחים האפשריים למעט השתלת איברים.
מכבי רוכשת מאסותא שירותים רבים שבינם ובין "גריפת שמנת" אין ולו חצי דבר.
למשל, ניידת ממוגרפיה שמפעילה אסותא בשיתוף האגודה למלחמה בסרטן, שירות אקו לב נייד הפועל בשמונה ערים קטנות בדרום הארץ וניידת MRI הפועלת בדרום הארץ.
45 למשרד הבריאות ובייחוד למשרד האוצר, כפי שיפורט להלן, אין נתונים סדורים ומלאים על פעילות בתי החולים הפרטיים לע ומת הפעילות של בתי החולים הציבוריים.
46 ,מבקר המדינהדוח שנתי 60ב ( 2010 ), בפרק "הסדרים כלכליים בין קופות חולים לבתי החולים הכלליים והשפעתם על המבוטחים", עמ' 497.
47 לדוגמה, שר"פ הדסה נכלל בשב"ן של קופות החולים.
48 ,ראו מבקר המדינהדוח שנתי 58ב ( 2008 ), בפרק "סוגיות בנושא השתתפות עצמית של מבוטחים בתשלומים עבור שירותי בריאות", עמ' 432 .
מקורות המימון של מערכת הבריאות .
נתונים בעניין ההוצאות לבריאות בישראל ולמימונן: בשנים 2011- 2000 הסתכמה ההוצאה הלאומית לבריאות בישראל בכ --%7.
)מהתוצר המקומי הגולמי (תמ"ג .
49 בשנת 2000 היא הייתה 7.
5% , בשנת 2002 שיעורה גדל לכ-8% , ומאז חלה ירידה אטית בשיעורה עד 7.
בשנת 2011 היה שיעורה 7.
להלן נתונים בנוגע למימון הציבורי והפרטי של מערכת הבריאות לפי סוג ההוצאה והשנים50: .
2010 2008 2006 2002 2000 סוג ההוצאה .
5% שיעור ההוצאה הפרטית מסך .
ההוצאה הלאומית לבריאות .
1% שיעור המימון הציבורי מסך .
7% חלקו של תקציב המדינה מסך .
ההוצאה הלאומית לבריאות מהנתונים שלעיל עולה כי בשנים 2000 -2010 ההוצאה הלאומית לבריאות הממומנת ממקורות ציבוריים פחתה (ירידה יחסית של 3% ), ואילו ההוצאה הלאומית לבריאות הממומנת ממקורות פרטיים הייתה במגמת עלייה (גידול יחסי של 8%.
השוואה בין ההוצאה הלאומית לבריאות בישראל למדינות אחרות: מהנתונים עולה כי בשנת 2010 שיעור ההוצאה הלאומית לבריאות בישראל מכלל התמ"ג היה קטן מאשר ב-27 מדינות ה- OECD51.
מנתוני משרד הבריאות לשנים שקדמו לשנת 200952 :עולים אלה (א) שיעור ההוצאה הלאומית לבריאות בישראל נמוך מהמוצע שבמדינות ה - .
OECD ומהשיעור במדינות כהולנד, צרפת, גרמניה ודנמרק, בהן ההוצאה הלאומית לבריאות כאחוז מהתמ"ג הייתה בשנת 2009 יותר מ- 11.
)(ב במדינות ה - OECD מסתמנת מגמה של גידול בשיעור ההוצאה הלאומית לבריאות מכלל התמ"ג, ואילו בישראל שיעור ההוצאה בשנים 2000 -2009 היה בדרך כלל קבוע.
יש לצי ין כי מצד אחד ישראל נחשבת למדינה צעירה, ושיעור הקשישים בה קטן בהשוואה לשיעורם במדינות ה- OECD ,, עניין המעיד כי הוצאותיה לבריאות צפויות להיות קטנות יותר.
כמו כן במרבית מדינות ה- OECD התמ"ג לנפש במחירי שווי כוח הקנייה הוא גבוה יותר ופירושו של דבר, הוצאה גדולה יותר לבריאות בהשוואה לישראל.
(ג) שיעור המימון הציבורי מסך ההוצאה הלאומית לבריאות בישראל הוא קטן מתוך השוואה לשיעורו במדינות ה - OECD , ובשנים האחרונות הוא היה במגמת ירידה.
שיעור המימון הפרטי בישראל גדול לעומת שיעורו במדינות ה- OECD ועד שנת 2009 הוא היה במגמתעלייה 53.
50 חוק ביטוח בריאות ממלכתי, קובץ נתונים סטטיסטיים 2011- 1995 , נתוני משרד הבריאות, האגף לכלכלה וביטוח בריאות (ינואר 2012.
) 51 ,הודעת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה 13.
52 השוואות בינלאומיות של מערכות בריאות: המדינות החברות ב- OECD וישראל- 2009, משרד הבריאות, האגף לכלכלה וביטוח בריאות, יוני 2011.
53 לפי הודעת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מיום 13.
12 , בשנים 2010 ו- 2011 פחת שיעור ההוצאה הפרטי מסך ההוצאה הלאומית לבריאות ל-38% לעומת שיעורו בשנים 2008 ו- 2009 שהיה כ-39%.
פיתוח תכניותלשירותי בריאות נוספים (שב"ן) והשפעתן על הרפואה הפרטית .
לדעת מומחים, התרחבות היקף הרפואה הפרטית בישראל, בעיקר בתחום הניתוחים הפרטיים, מקורה בין היתר בעליי ה ברמת החיים, בתוחלת החיים ובמודעות הציבור לאפשרויות של צריכת שירותי הבריאות.
גו רם משפטי -ארגוני - כלכלי נוסף שהשפיע השפעה ניכרת על התרחבות הרפואה הפרטית הוא חוק ביטוח בריאות ממלכתי שהחל משנת 1998 מאפשר לקופות החולים להציע לעמית בשב"ן, שירותים שאינם כלולים בסל השירותים הבסיסי של ביטוח הבריאות הממלכתי, וכמו כן לבחור את הרופא המנתח בעלות נמוכה54 , של עשרות שקלים לחודש.
תכניות השב"ן מציעות שירותים משלושה סוגים: (א) שירות נוסף - שירותים שאינם ניתנים במסגרת הסל; (ב) שירות מרחיב - הטבה נוספת של שירות שכבר מכוסה במסגרת הסל.
לדוגמה, טיפולי הפריה גם מעבר לילד שני (הסל כולל טיפולים עד הולדת שני ילדים), בדיקות גנטיות ובדיקות נוספות במהלך ההיריון; (ג) שירות משופר - שירות שנכלל בסל, אך ניתן בתכנית השב"ן בתנאים משופרים.
לדוגמה, אשפוז לניתוחים או לביצוע פעולות כירורגיות בבית חולים פרטי שיש לו הסכם עם הקופה.
בחירת מנתח פרטי, שר"פ (שירות רפואי פרטי) בבתי החולים הציבוריים בירושלים.
תכנית שב"ן מנוהלת כמשק כספי נפרד, והוצאותיה השנתיות לא יעלו על הכנסותיה מתשלומי העמיתים לאותה שנה; לשר הבריאות תינתן הסמכות לאשר את תכניות השב"ן ולפקח על הפעלתן.
עיקרי תכנית שב"ן על פי החוק הם אלה: העמיתים בתכניות השב"ן יקבלו מהקופה או באישורה שירותים בפועל, למעט שירותי סיעוד, ולא יותר פיצוי כספי כתחליף לשירות; הקופה תחויב לקבל כל חבר; לא יהיו הגבלות או החרגות בכיסוי (חברת ביטוח רשאית שלא לבטח תחום בריאות מסוים, שמבוטח מצהיר בהצהרת הבריאות שלו כי הוא סוב ל ממנו), והפרמיה תיקבע רק על פי קבוצת הגיל של העמית, ולא תשקף את שאר מרכיבי הסיכון האישי שלו לחלות.
לנוכח האמור התאפשר לעמיתי השב"ן לצרוך שירותי ניתוח במערכת הפרטית בהיקף גדול בהרבה מבעבר; בעקבות זאת, בסוף שנת 2011 מספר העמיתים בתכניות השב"ן היה כ -5.
69 מיליון (כ-73% ) מכלל כ -7.
8 ,מיליון המבוטחים בקופות החולים בישראל.
לעומת זאת בשנת 2000 רק כ-56% מהמבוטחים בקופות היו גם עמיתים בתכניות השב"ן, ומכאן שבעשור האמור חל גידול של כ-30% בשיעורם.
עקב כך סך ההכנסות מדמי חבר בתכניות השב"ן (הפרמיות) גדל מכ-1.
8 מיליארד ש"ח בשנת 2006 לכ-3.
15 מיליארד ש"ח בשנת 201155, גידול של כ-%75 .
54 'בס10 לחוק נאמר כי- "קופת חולים רשאית להציע לחבריה תכניות לשירותי בריאות נוספים שאינם כ לולים בסל השירותים והתשלומים של הקופה (להלן - תכנית לשירותים נוספים), בין בעצמה ובין באמצעות חברה בת בשליטה מלאה .
תכנית לשירותים נוספים, וכל שינוי בה, טעונים אישור שר הבריאות".
55 ,משרד הבריאותדוח ציבורי מסכם על תוכניות לשרותי בריאות נוספים (שב"ן) של קופות החולים לשנת 2011 , 2006.
גידול זה במצטרפים לתכניות השב"ן וכן הגידול בהיצע של שירותי ניתוח במערכת הפרטית גרמו לגידול בשיעור הניתוחים במערכת זו.
יצוין כי טרם מוצה הפוטנציאל הניכר לגידול בכמות מבוטחי הקופות, שיוכלו ליהנות משירותי הרפואה במערכת הפרטית בכלל ומניתוחים בפרט.
עקב כך, שיעור ההוצאה הפרטית מסך ההוצאה הלאומית לבריאות עתיד לגדול בעתיד.
לתופעה זו בתחום הרפואה בישראל יש חשיבות ניכרת מהבחינה הציבורית, החברתית והכלכלית.
לכן, היה על משרדי הבריאות והאוצר לתת את הדעת לתופעה זו, לאסוף מידע עליה ולנתח אותה כדי לשקול לתכנן כלים לאסדרה של תחום זה וליישמם.
מניתוח נתוני משרד הבריאות בקשר לתכניות השב"ן בשנים 2008 -2011 עולה שהוצאות השב"ן על כיסוי לתביעות לכיסוי ניתוחים במערכת הפרטית גדלו בכ - 60% (מ-684 מיליון ש"ח ל-1.
1 "מיליארד שח); מספר התביעות לכיסוי ניתוחים ולבחירת מנתח גדל בכ -42% (מ- 186,431 ל- 264,026)56.
יוצא שחל גידול ניכר בשימוש ברפואה במערכת הפרטית במימון השב"ן בסעיף בחירת רופא מנתח, וההוצאה של הקופות על ניתוחים בבתי החולים הפרטיים בשנת 2011 הגיעה לכ-1.
לדעת משרד מבקר המדינה יש להביא בחשבון את האפשרות שמגמות אלה יוסיפו להתחזק כבר בשנים הקרובות.
הגידול בהיקפים הכספיים במערכת הרפואה הפרטית התאפשר גם משום שבצו יציבות מחירים במצרכים ובשירותים (הוראת שעה) (מחירים מרביים לשירותים רפואיים), התשנ"ג - 1993 , נקבע המחיר המ רבי בעד טיפולים רפואיים הניתנים בבתי החולים - למעט שירות רפואי פרטי57 .
יש לציין כי אין די נתונים במערכת הבריאות כדי לאמוד את הגידול הכספי שחל בבתי החולים הציבוריים כתוצאה מניתוחים המבוצעים שם58.
המשרד היה ער לגידול הניכר בשימוש ברפואה הפרטית במימון השב"ן בסע יף בחירת רופא מנתח.
כמו כן המשרד שם לו למטרה בשנת 2011 לחזק את צביונה הציבורי של מערכת הבריאות באמצעות צמצום ההוצאה הפרטית לבריאות וצמצום אי-השוויון במערכת הבריאות בישראל ולכן פרסם תכנית עבודה לשנת 2011 ובה מוצגות מטרותיו של המשרד בכל הנוגע למערכת הבריאות.
למימוש "חיזוק אופייה הציבורי של מערכת הבריאות" הציב המשרד יעדים, כגון הרחבת סל השירותים הציבורי והבטחת איכותו, חיזוק ספקי השירות הציבוריים, ריסון המימון הפרטי במערכת הבריאות.
56 ,מתוך משרד הבריאות דוח ציבורי מסכם על תוכניות לשרותי בריאות נוספים (שב"ן) של קופות החולים לשנת 2011 , 2010 , 2009 , 2008 , 2007 , 2006.
57 ,בדוח מבקר המדינה דוח שנתי 58ב ( 2008 ), בפרק "סוגיות בנושא השתתפות עצמית של מבוטחים בתשלומים עבור שירותי בריאות", עמ' 409 , נקבע כי הרחבת היקף המימון הפרטי פוגעת בצביונה השוויוני של מערכת הבריאות.
58 מחיר יום אשפוז ממוצע עלה בשנים 2007 -2010 בכ-13% ; הכנסות המרכזים הרפואיים הכלליים הממשלתיים מימי אשפוז גדלו בכ -16% ; הכנסות המרכזים הרפואיים הכלליים הממשלתיים מפעולות דיפרנציאליות (פעולות הכוללות בין היתר ניתוחים שונים) גדלו בכ-52% .
גידול ניכר זה מוסבר בין היתר בהעברת טיפולים שהיו כלולים במחירי יום אשפוז לפעולות מוגדרות המתומחרות בנפרד.
אולם במועד סיום הביקורת נמצא כי המשרד עדיין לא בחן סוגיות נוספות הנוגעות להגדלת השימוש ברפואה במערכת הפרטית וליחסי הגומלין שלה עם הרפואה במערכת הציבורית, וכי הוא עדיין לא פיתח את כל כלי הפיקוח והבקרה בנושא, וממילא לא החל ביישומם.
הועלה גם כי משרד הבריאות ומשרד האוצר לא דנו באפשרות שתסתמן מגמת גידול בביקושים לניתוחים בבתי חולים פרטיים , ובהשפעותיה הצפויות של מגמה זו.
לדעת משרד מבקר המדינה, מגמת הגידול עשויה להעיד על שינוי בהעדפות האוכלוסייה בישראל בכל הנוגע לבחירת רופא וכן על השינוי באופיים של התמריצים שנותנת מערכת הבריאות לקופות כדי שיעודדו מבוטחים לבחור רופא במסגרת תכניות השב"ן.
ראוי כי משרד הבריאות ומשרד האוצר ידונו בסוגיה, תוך התחשבות במדיניות הלאומית בתחום הבריאות, לרבות מתוך שימת לב להבדלים בין מרכז הארץ לפריפריה; בכלל זה ישקלו אם ההיצע של מיטות האשפוז וחדרי הניתוח בבתי החולים הפרטיים די בו כדי לספק את הצורך לביקושים הגוברים.
כמו כן ראוי כי ידונו בהשפעות של המשך מגמת הגידול בבחירת רופא במסגרת תכנית השב"ן.
על משרד הבריאות ומשרד האוצר לתת את הדעת על העלייה שחלה בתעריפי הניתוחים הפרטיים ועל השפעתם על ההוצאה הפרטית וההוצאה הלאומית לבריאות, ועל הרפואה במערכת הציבורית בכללה.
יצוין כי ל החלטה לבצע ניתוח בבית חולים פרטי יש גם השפעה לא מבוטלת על ההוצאה הפרטית לבריאות, שכן החולה נדרש לשלם בעד הניתוח גם דמי השתתפות עצמית.
חלק ההוצאה הפרטית לבריאות בשנת 2011 היה כ-38% .
מההוצאה הלאומית בתחום זה משרד הבריאות השיב למשרד מבקר המדינה בינואר 2012 כי בעקבות חקיקת חוק ההסדרים ב- 2008 הוחלט כי ניתוחיםהמבוצעים במסגרת ה שב"ן יחויבו בהשתתפות עצמית, כדי לרסן את הביקושים לשירות זה .
עוד השיב משרד הבריאות כי הוא בוחן "בימים אלו " את תעריפי ההשתתפות העצמית בביטוחים המשלימים "במטרה לזהות תחומים בהם ההשתתפות העצמ ית הנמוכה גורמת לשימוש יתר שאינו הכרחי בשירות.
כמו כן, המשרד מבקש לציין כי הרפואה הפרטית המתעצמת לא רק שמביאה לגידול בהוצאה הפרטית, אלא היא גם קטר של עלויות למערכת הציבורית - כל זאת ללא תוספת בריאות".
לדברי משרד הבריאות, מגמת הגידול בביקוש לניתוחים פרטיים, אף שלא חל גידול במספר המיטות בבתי החולים, מקורה בשני גורמים עיקריים.
הגורם הראשון למגמה זו הוא שמשווקי הביטוחים, בתי החולים הפרטיים והרופאים שפועלים בהם מפעילים על העמיתים לחץ רב כדי שיצרכו ניתוחים פרטיים; והגורם השני הוא "הגידול בהיצע והגברת כשל השוק של 'היצע יוצר ביקוש', ובמקרה זה אפשר גם לומר 'היצע מסיט ביקוש'".
בינואר 2013 הוסיף משרד הבריאות כי בכנס מקצועי של מערכת הבריאות שנערך בדצמבר 2012 :דנו ב"ביטוחי הבריאות בישראל התפתחויות, קשרי גומלין, בעיות ומתווים לפתרון".
בינואר 2013 הבהיר משרד הבריאות למשרדמבקר המדינה כי במסגרת התכנית האסטרטגית שלו לחיזוק הרפואה הציבורית הוא נוקט פעולות שונות, כגון תוספת מיטות ותקני כוח אדם רפואי, תחילת יישום תכנית למדדים דוגמת זמני המתנה לניתוחים מסוימים, מדדים לפעולות רפואיות מסוימות, מדדים לבחינת ניצולת חדרי הניתוח בבתי החולים הממשלתיים, ריסון של מתן אישורים לפתיחת מיטות פרטיות חדשות ופעילות בתחום ביטוחי הבריאות הפרטיים לצמצום כשלי השוק, הגורמים להגדלת ההוצאה עבור הרפואה במערכת הפרטית.
לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי שמשרד הבריאות יבחן את האיזון הראוי בין הרפואה במערכת הפרטית לעומת הציבורית.
כך למשל, ניתן לקבוע יעד רצוי של ההוצאה הפרטית מסך ההוצאה הלאומית לבריאות.
חוסר בנתונים על היקף הפעילות הכירורגית בישראל .
לצורך קבלת החלטות בתחום יחסי הגומלין בין הרפואה הציבורית לרפואה הפרטית, ובייחוד החלטות הנוגעות לפעילות בתי החולים הפרטיים, ראוי שבידי מקבלי ההחלטות יהיה מידע מלא ואמין שעליו יתבססו החלטות אלה.
משרד מבקר המדינה ביקש ממשרד הבריאות לקבל נתונים על מספר הניתוחים הנעשים בישראל בשנה.
מתברר כי אין ריכוז נתונים על הניתוחים הנעשים במרפאות הכירורגיות.
כאמור, בארץ פועלות גם 18 מרפאות כירורגיות פרטיות רשומות, נוסף על בתי החולים הפרטיים, המבצעות פעילות כירורגית בהיקף ניכר.
גם לגבי מספר הניתוחים הנעשים בבתי החולים הציבוריים והפרטיים יש למשרד נתונים חלקיים בלבד; למשל, מספר הניתוחים בבתי החולים הפרטיים אינו כולל את אלה שבוצעו בבתי החו לים סניטס בתל -אביב ומ.
עוד עולה כי מספר הניתוחים בבתי החולים הציבוריים אינו כולל את אלה שבוצעו בבתי החולים במזרח ירושלים, במרכז הרפואי מעייני הישועה בבני ברק ובבית החולים משגב לדך בירושלים.
בתשובת משרד הבריאות מספטמבר 2011 על פניית משרד מבקר המדינה נמסר כי מספר הניתוחים שבוצעו בבתי החולים בארץ בשנת 2009 (לא כולל בתי החולים במזרח ירושלים ובתי החולים מעייני הישועה ומשגב לדך) הסתכם ב - 374,310 .
ואולם בתגובה קודמת שמסר משרד הבריאות למשרד מבקר המדינה ביולי 2011 נמסר כי בשנת 2009 בוצעו 429,938 ניתוחיםבסך הכול.
לדברי משרד הבריאות, הפער הניכר בין שני הנתונים מקורו בכך שהנתון ולפיו מספר הניתוחים בשנת 2009 היה 429,938 נקבע "לאחר תקנון הנתון עקב דיווח חסר ממספר בתי חולים", לצורך דיווח לארגון הבריאות העולמי.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד הבריאות לרכז נתונים מלאים על מספר הניתוחים המבוצעים בישראל בשנה בבתי חולים ציבוריים וכן בבתי חולים פרטיים ובמרפאות כירורגיות, בין השאר לנוכח העובדה שנתונים אלה הם בבחינת כלי ניהולי לקבלת החלטות.
משרד הבריאות השיב למשרד מבקר המדינה בינואר 2013 כי הובהר לכל בתי החולים ולמרפאות הכירורגיות הפרטיות בשנה האחרונה שלא יחודש רישיון של גוף שאיננו מדווח כנדרש למשרד.
לפי הנתונים שהיו בידי משרד האוצר באוגוסט 2011 שהסתמכו על דוחות משרד הבריאות, היקף הפעילות הכירורגית בבתי החולים הפרטיים נאמד בשנת 2010 בכ-21% מכלל הפעילות הכירורגית שבוצעה בישראל.
שיעור זה נקבע על סמך השוואה בין מספר קבלות החולים למחלקות הכירורגיות59 בבתי החולים הציבוריים למספר קבלות החולים למחלקות הכירורגיות בבתי החולים הפרטיים60 .
59 :בדוח משרד הבריאות הובאו בחשבון המחלקות הכירורגיות לתחומיהן כמוכירורגיה כללית, השתלת איברים, טיפול נמרץ כירורגיה, אורתופדיה, אורולוגיה, נוירוכירורגיה, כירורגיית חזה ולב, , עיניים, אף, אוזן וגרון, נשים ועוד.
60 משרד הבריאות, תחום מידע, שירותי מידע ומחשוב מוסדות האשפוז והיחידות לאשפוז יום בישראל, חלק ב: נתונים סטטיסטיים על תנועת החולים לפי מוסדות ומחלקות 2010 ', בפרק "תנועת חולים באגף הכירורגי", עמ354.
משרד מבקר המדינה מעיר כי מדידה והשוואה זו היא בעייתית: לא כל קבלה של חולה למחלקה כירורגית של בית חולים כללי ממשלתי, או של הכללית או ציבורי מעידה כי בפועל בוצע ניתוח; לעתים נעשה טיפול רפואי שמרני.
לעומת זאת, קבלת חולים למחלקה כירורגית בבית חולים פרטי מעידה על שהתבצע ניתוח אלקטיבי (מתוכנן).
לפי חישובים שעשה משרד מבקר המדינה, על יסוד נתונים מחטיב ת בתי החולים בכללית (שלה שמונה בתי חולים ציבוריים כלליים), רק כ -50% מהמתקבלים למחלקות הכירורגיות בבתי החולים הציבוריים עוברים ניתוח, נוסף על אלה המנותחים במתכונת של אשפוז יום.
לפיכך עולה מאומדן זה כי סך פעילות הניתוחים בבתי החולים הפרטיים בישראל עשוי להסתכ ם בכ-%26 מכלל הפעילות הכירורגית בישראל61 .
כמו כן, לפי פרסומי משרד הבריאות, שיעור הפעילות בבתי החולים הפרטיים מסך הפעילות הכירורגית בישראל62 הוא לכאורה די קבוע ושיעורו בשנים 2010- 2005 היה 17%-18% .
אולם, משרד מבקר המדינה מעיר כי בחינת הפעילות בבתי החולים הפרטיים בלבד העלתה כי חל בה גידול מתמשך, מכ - 108,700 קבלת חולים בשנת 2005 לכ- 132,650 קבלת חולים בשנת 2010 , כלומר גידול של כ-22% בתוך חמש שנים.
לעומת זאת, באותן שנים גדל שיעור קבלת החולים ושיעור הניתוחים באשפוז יום בבתי החולים הכלליים הממשלתיים, ממשלתיים-עירוני ים או של הכללית או הציבוריים האחרים בכ-%1463.
ביולי 2012 כתב אגף התקציבים במשרד האוצר למשרד מבקר המדינה כי נראה שאין בנמצא נתונים המאפשרים לקבל תמונת מצב אמתית על מגמות הגידול ברפואה הפרטית בישראל.
בשל האמור לעיל, עולה כי צריך לבחון מחדש את שיעור הניתוחים בבתי החולים הפרטיים בהשוואה לניתוחים בבתי החולים הציבוריים כדי לקבל תמונה אמינה על היקפם, וחשוב לא פחות מכך - על המגמות המסתמנות מהם ועל השפעותיהן מהבחינה הכלכלית, הרפואית והלאומית כדי ליצור כלים ניהוליים עבור הגורמים האמונים על אסדרתו של תחום זה ולאפשר להם לקבל החלטות בנושא, נדרש מהם לבדוק, ללמוד ולנתח את הנתונים ביסודיות ובכובד ראש.
61 פעילות כירורגית מצילת חיים נעשית רק בבית חולים כללי ממשלתי, ממשלתי-עירוני או של הכללית או ציבורי אחר, והלכה למעשה שיעור הניתוחים האלקטיביים המתבצעים בבתי החולים הפרטיים בהשוואה לניתוחים אלקטיביים בבתי החולים האחרים גדול אף יותר.
62 אומדן הפעילות הכירורגית נעשה על פי פרסומי המשרד מנתוני מספר קבלות החולים לאשפוז וימי אשפוז היום במחלקות הכירורגיות בשנת 2010.
63 477,554 קבלת חולים ו - 135,665 ניתוחים באשפוז יום בשנת 2010 לעומת 431,945 קבלת חולים ו- 105,412 ניתוחים באשפוז יום בשנת 2005.
פעילות מעורבת בבתי החולים הועלה כי בבתי חולים פרטיים מבוצעת גם פעילות שנכללת בסל שירותי הבריאות (כדוגמת הדמיה, דיאליזה, הפריה חוץ-גופית ופעילות כירורגית); לפי נתוני מכבי כ - 50% .
משירותי הבריאות שרכשה מאסותא הם במסגרת הסל לבתי חולים ציבוריים, בין שהם ממשלתיים ובין שהם ממשלתיים -עירוניים, יש הכנסות מפעולות או מהתוויות 64 שאינן ממומנות במסגרת הסל, או מפעולות אחרות כמו תיירות רפואית, מלונית לאחר לידה, סקר מנהלים, רפואת מטיילים, בדיקות גנטיות מסוימות, רפואה מונעת, רפואה אסתטית, פלסטיקה רפואית, בדיקות הדמיה, בדיקות מעבדה ועוד.
פעולות אלה 65 מבוצעות בדרך כלל באמצעות תאגיד הבריאות; ואף שהתשלום עליהן הוא בדרך כלל ממקורות מימון פרטיים, הרי שלא ניתן לבחור את הרופא או נותן השירות שיבצען, ולא ניתן במסגרתן טיפול בתנאים מועדפים, ולכן פעולות אלה אינן מוגדרות כרפואה פרטית66 .
המשרד מפרסם בכל שנה דוח פיננסי 67 של המרכזים הרפואיים הממשלתיים שבבעלותו, שממצאיו אמורים לשמש כלי ניהולי שיסייע להנהלת המשרד ולקובעי המדיניות הכלכלית הרפואית בקבלת החלטות.
בדוח מצוין כי שיעור ההכנסות של המרכזים הרפואיים הגדולים ממחקרים וממיזמים שונים בתחום הרפואי באמצעות תאגידי הבריאות - גדול יחסית לסך הכנסותיהם (כ - 3%-4% .
)מהכנסותיהם לעומת זאת, שיעור ההכנסות של שאר המרכזים הרפואיים ממקורות אלה יחסית לסך הכנסותיהם הוא כמעט אפסי.
מניתוח ההכנסות ממתן שירותים רפואיים לפי לקוחות עולה מהדוח כי במרכז הרפואי "שיבא" שיעור הכנסות גדול במיוחד ממקורות מימון פרטיים (לקוחות "אחרים") - כ-10% מסך הכנסותיו - בעיקר בזכות לקוחות המקבלים שירותי תיירות רפואית.
גם במרכז הרפואי "תל אביב" (איכילוב) שיעור ההכנסות מלקוחות כאלה גדול - 8% , ובמרכז הרפואי "אסף הרופא" - 6.
3% "; לעומת זאת, במרכזים הרפואיים "נהרייה", "זיו", "הלל יפה ו"ברזילי" שיעור ההכנסות מלקוחות אלה קטן ( 1%-2% .
) מאחר שלבתי חולים ממשלתיים מסוימים שיעור הכנסות גדול במיוחד מלקוחות פרטיים (במיוחד מתיירות רפואית) יש לברר את הנושא ולגבש מדיניות הכוללת הליכי אסדרה בעניין.
פיקוח ובקרה יאפשרו לא רק להגביל את היקפן של ההכנסות ממקורות פרטיים לבתי חולים אלה אלא שגם להקטין את הפגיעה האפשרית בשירותים הניתנים בגינם ברפואה הציבורית, המשרתת את תושבי ישראל.
64 מונח המשמש לציון מחלה, הפרעה, מצב או תסמין שעבורם רושמים תרופה או טיפול.
פרט לרפואה אסתטית שאינה נכללת בסל 66 יש מרכזים רפואיים שבשטחם פועלים מכונים פרטיים.
משרד הבריאות החל לאחרונה לבחון את הנושא.
67 ,משרד הבריאות דוח פיננסי 2010 , המרכזים הרפואיים הכלליים הממשלתיים ( 2011.
בינוי ופיתוח בבתי חולים ממשלתיים ושל הכללית לעומת בתי חולים פרטיים .
התקציב השנתי של משרד הבריאות כולל כספים המיועדים לפיתוח, לבינוי ולהקמת תשתיות במערכת הבריאות הממשלתית והציבורית.
בשנת 2011 החליט מנכ"ל משרד הבריאות להקצות את 642 דוח שנתי63ג .
כל כספי הפיתוח רק לבתי החולים הפסיכיאטריים שמצב התשתיות בהם היה גרוע במיוחד.
עם זאת, גם בבתי החולים הכלליים נבנים בניינים, מתבצע פיתוח של תשתיות והם מצטיידים במכשור רפואי.
בשנת 2008 הכין המשרד מסמך "תחזית תכנון מערך האשפוז כללי" ובו נקבע כי בתקציב הפיתוח חלה שחיקה מצטברת בהיקף של כ-3 מיליארד ש"ח משנת 1995 , וכי בהיעדר מקורות מימון, אי-אפשר לעמוד בחוקים ובתקנות הבטיחות בתחומי החשמל, איכות הסביבה, כיבוי האש ועוד; לא מתבצעת תחזוקה נאותה של מערכות טכניות; ומונצחים תנאים פיזיים ירודים למאושפזים68 .
בבדיקה עלה כי התקציב השוטף של משרד הבריאות לפית וח בנייה ולתשתיות במערכת הבריאות פחת מכ-600 מיליון ש"ח בשנת 1995 לכ- 280 מיליון ש"ח בשנת 201069 .
משמע, מסתמנת מגמה מתמשכת של צמצום ניכר בתקציבי הפיתוח של המשרד.
המשרד תומך מדי שנה בפרויקטים ארוכי הטווח, אולם מכיוון שבדרך כלל עלות צורכי הבינוי וההצטיידות של ב תי החולים הכלליים גבוהה יותר מהיקף התמיכה התקציבית של המשרד, הפער ממומן על פי רוב מגיוס תרומות.
חלק ניכר מהבינוי והפיתוח בבתי החולים הכלליים הממשלתיים ושל הכללית מומן בשנים האחרונות מכספי תורמים70 .
בפגישות של נציגי משרד מבקר המדינה עם מנהלי בתי חולים ממשלתי ים ושל הכללית עולה כי סכומי התרומות למערכת הבריאות פחתו בשנים האחרונות בכ-60% .
במצב שבו הבינוי והפיתוח במערכת הבריאות הציבורית (בבתי החולים הממשלתיים, ממשלתיים -עירוניים ושל הכללית) ממומנים בעיקר מתרומות, הפחתה של סכומי התרומות גורמת לצמצום בפעולות הבינוי והפיתוח בהם.
לעומת זאת, יש תנופת פיתוח במתקני הרפואה הפרטית ובבתי החולים שבהם פועל שר"פ, הממומנים גם הם מכספי ציבור.
הדבר עלול להגדיל את הפערים בין בתי החולים הממשלתיים ושל הכללית לעומת בתי החולים הפרטיים ובכך לפגוע בכושר התחרות של בתי חולים הממשלתיים ושל הכללית מול בתי החולים הפרטיים.
לפיכך, מתעורר חשש כי בתוך שנים ספורות תיפגע רמת השירות בבתי החולים הממשלתיים ושל הכללית, והדבר עלול לפגוע בחולים.
כפועל יוצא מאלה, ככל שתיפגע רמת השירות בבתי החולים הממשלתיים ושל הכללית, כך תקטן הכנסתם ויגדל הביקוש לרפואה במערכת הפרטית.
68 'ראו בדוח זה בפרק "בינוי ותשתיות במערכת הבריאות", עמ717.
69 תקציב זה כולל את תמיכת המשרד בבתי החולים של הכללית ובבתי חולים ציבוריים אחרים.
לעתים מוקצות תוספות תקציביות ייעודיו ת לפרויקטים מיוחדים כגון: מיגון בתי חולים, חיזוק אזור הצפון וחיזוק הפריפריה.
70 ,ראו מבקר המדינהדוח שנתי 61 ב( 2011 ), בפרק "תרומות לבתי החולים וקשריהם עם אגודות הידידים", עמ' 741.
רישיונות למיטות אשפוז ולמרפאות כירורגיות .
לפי סעיף 24 ,א לפקודת בריאות העם 1940 (להלן- הפקודה), הוספת מיטות אשפוז פרטיות בבית חולים71 והקמת מרפאות כירורגיות פרטיות מותנות בקבלת אישור ממינהל שירותי הרפואה במשרד; האישור יינתן לאחר שנבחנו שיקול ים רפואיים וכן את ההשפעות של הוספת המיטות, הקמתן והפעלתן של המרפאות על ההוצאה הציבורית לבריאות ואת צורכי האוכלוסייה באזור שבו יוקמו.
לדברי מנכ"ל משרד הבריאות, המדיניות המוצהרת של המשרד היא שיש להגביל את היקף הרפואה הפרטית בבתי החולים הציבוריים בכלל, ולהשתמ ש בסמכותו שימוש מדוד לאישור הוספת מיטות פרטיות בבתי חולים בפרט.
הביקורת העלתה כי המשרד לא גיבש החלטה לגבי היקפי הפעילות הרצויים של בתי החולים הפרטיים לעומת הציבוריים, וממילא אין לו יעד כמותי לגבי האישורים הדרושים למיטות פרטיות כדי לאפשר פיתוח של מערכת רפוא ה לאומית שיש בה איזון בין הרפואה הציבורית לרפואה הפרטית.
הכללית כתבה למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2011 כי האוכלוסייה בפריפריה מתקשה לממש את זכותה לקבל שירותים הניתנים במסגרת השב"ן, כמו בחירת מנתח בבית חולים פרטי, משום שלא ניתנים רישיונו ת למיטות פרטיות ולחדרי ניתוח בפריפריה.
בה בעת כוח אדם רפואי איכותי עובר מהפריפריה למרכז, בשל האפשרות להשתכר יותר.
עוד העירה הכללית כי ראוי היה להקצות רישיונות למרפאות כירורגיות בפריפריה כדי לצמצם פערים בינה ובין המרכז ולמשוך כוח אדם רפואי איכותי72.
לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי כי משרד הבריאות לא רק יבחן את היקף הפעילות הרצוי של בתי החולים הפרטיים לעומת היקף הפעילות של בתי החולים הציבוריים, בעיקר בהתחשב בגידול בביקושים לרפואה פרטית בכלל ובאמצעות השב"ן בפרט , אלא שגם יבחן את צמצום האישורים למיטות פרטיות בלא שיתבצעו בד בבד לכך פעולות לחיזוקה ולשיפורה של מערכת הרפואה הציבורית.
על המשרד לשקול שמא מניעת האפשרות מחולה לבחור רופא מנתח, והביקושים הגוברים לקבלת שירותים מבתי החולים הפרטיים, אינם עלולים דווקא לאלץ אותו להגדיל את היצע המיטות הפרטיות בעל כורחו.
יצוין כי המשרד מבקש לתקן את הסעיפי ם בפקודה 73 העוסקים באישור להקמת בתי חולים, בסגירת יחידות מקצועיות או בהפחתת כמות המיטות והמכשירים הרפואיים בהתאמה.
המשרד הכין לצורך כך תזכיר חוק בשנת 2010 .
במועד סיום הביקורת, מרץ 2012 , הסעיפים בפקודה עוסקים בעניין "ההוצאה הציבורית .
71 בפקודת בריאות העם, 1940, נקבע כילצורכי חלק זה יחול המונח "בית חולים" על כל בית חולים, מרפאה , בית מרפא וכל בנ יין המשמש, או המכוון לשמש, לקבל ת אנשים הסובלים מכל חולי, פצע, ליקוי גופני או רוחני ולקבלת נשים יולדות, כדי לתת להם טיפול רפואי, בין שאותם אנשים הבטיחו לתת שכר או תשלום תמורת הטיפול ובין שלא.
72 ראו בדוחזה בפרק "שירותי הבריאות בפריפריה - בתי החולים והקהילה", עמ' 805.
לבריאות" בסוגיות הנוגעות לפיקוח על כמות המיטות, היחידות, המכשירים המיוחדים והשירותים הכירורגיים המוצעים לציבור.
לדעת המשרד, יש לדון בהוצאה הלאומית הכוללת על בריאות מתוך ראייה מערכתית; דהיינו, להביא בחשבון את כל ההוצאות במערכת הבריאות המשרתות את הציבור בישראל, כפי שיפורטו להלן: הוצ אה ציבורית, הוצאה פרטית, מגוון השילובים האפשריים, כמו שר"פ במערכת הציבורית (שיוצא אל הפועל בבתי החולים משרד הבריאות 645 .
הציבוריים בירושלים ובכמה בתי חולים ציבוריים אחרים), ההשתתפות הציבורית של הקופות ותכניות השב"ן במערכת הפרטית וכו'.
לפיכך מציע המשרד להחליף בפקודה את המונח "ההוצאה הציבורית על בריאות" במונח "ההוצאה הלאומית על בריאות".
משרד הבריאות מסר למשרד מבקר המדינה בינואר 2013 ,כי קביעת יעד כמותי המגדיל את שיעור המיטות לרפואה הפרטית, "יצית תבערה" גדולה יותר במערכת הבריאות, ולפי עקרונות של כלכלת בריאות - ייצור ביקוש "יש מאין"; ובסופו של דבר, יפגע באיכות שירותי הבריאות.
בחמש השנים הבאות המשרד אינו רואה צורך בהגדלת כמות המיטות במערכת הרפואה הפרטית; אחר כך תיבחן ההחלטה מחדש.
המשרד מוטרד מהמצב הנתון ותר אחר כלים אפקטיביים לריסון הפעילות במערכת הפרטית.
הסוגיות העומדות לפני המאסדרים .