HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
ביולי 2009 , לאחר שהגיחה לאוויר העולם בתה הפעוטה, הגישה האיש ה בקשה לקבל סיוע בשכר דירה.
היות שבפסק הדין האמור לא נדון עניין החזקה של הבת, שטרם נולדה אז, דרש ממנה המחוז להמציא כתב ויתור מבעלה לשעבר.
הלה חתם על מסמך הוויתור לאחר כשבעה חודשים.
בשל כך התעכב הטיפול בבקשת האישה בכמה חודשים.
יצוין שדרישת המחוז הייתה מיותרת מלכתחילה, שכן עובדת מגוריה של הבת הפעוטה עם אמה, המבקשת, נתמכה בכל מיני מסמכים ובהם אישורים מהמוסד לביטוח לאומי, דוח מהעובדת הסוציאלית וגם דוח חקירה שהזמין המשרד.
כל האישורים הללו היו בתיקה של המבקשת.
על פי הסכם פשרה שקיבל תוקף של פסק דין במאי 2009 קיבלה אישה משמורת על שני ילדיה.
כאשר הגיע התיק למחוז כדי שימשיך לטפל בבקשתה לסיוע, התבקשה האישה בין היתר להמציא כתב ויתור חתום על ידי בעלה לשעבר.
מדובר בדרישה מיותרת, שכן לשונו הברורה של פסק הדין וגם מסקנות דוח החקירה שהזמין המשרד בספטמבר 2009 קבעו כי הילדים נמצאו בחזקתה של האם.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2010 ציין המשרד כי אכן נוהלי המשרד קובעים כי יש לבקש מגרוש כתב ויתור על סיוע רק כאשר יש משמורת משותפת על ילדי הזוג.
עוד ציין המשרד כי הוא מקבל את הערת הביקורת שאין לבקש זאת כאשר יש פסק דין הקובע בחזקת מי נמצאים הילדים.
המשרד הוסיף כי ירענן את כללי הטיפול במקרים אלה.
מיצוי כושר השתכרות : לפי הנו הל, "מיצוי כושר השתכרות" נדרש במקרה ששני בני -הזוג עובדים.
משמעות הדבר היא שלפחות אחד מהם צריך להיות מועסק במשרה מלאה (יותר מ-165 .
)שעות בחודש חלק לא מבוטל מכלל מבקשי הסיוע מתקשה לעמוד בדרישה זו; מדובר כאמור באוכלוסייה המתקשה להשתלב בשוק העבודה בכלל ולעבוד במשרה מלאה בפרט.
היא גם נוטה להיות הראשונה להיפגע מפיטורים ומצמצומי כוח אדם במקומות עבודה.
על סוגיה זו כבר עמד מבקר המדינה בדוח שפרסם בשנת 199413 בציינו: "עמדה זו היא בלתי סבירה, שכן גם אנשים בעלי כושר השתכרות לכאורה לא תמיד יכולים למצות כושר זה בגלל מצב התעסוקה במשק או מסיבות אחרות.
ראוי שייבחנו ביסודיות התוצאות של תנאי זה - 'מיצוי כושר השתכרות', כפי שהוא מתפרש במשרד, כדי לתת פתרון הולם לאותם מבקשים שאינם ממצים את כושר השתכרותם, כאמור, ולאו דווקא בשל חוסר רצון לעבוד.
" בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2010 ציין המשרד כי עמדת משרד מבקר המדינה שלפיה יש לאשר סיוע גם למי שאינו ממצה כושר השתכרות באופן .
13 מבקר המדינה , דוח שנתי 44 ( 1994 ), בפרק "היבטים של מתן סיוע לאוכלוסיה נזקקת", עמ' 156.
משרד הבינוי והשיכון 711 .
מלא משמעותה ריבוי מספר הזכאים לסיוע.
המשרד טען כי במציאות של תקציב נתון יפגע ריבוי זה ברמת הסיוע הניתנת, וכי הוא סבור שיש להגדיל את היקף הסיוע הניתן לזכאים וכן להוסיף עליהם עוד קבוצות שאין ביכולתן להשתכר, כגון אלה ששיעור אי-כושר השתכרותם פחות מ -75% או אלה המתקיימים מהבטחת הכנסה וגילם נמוך מ-55.
לדעת משרד מבקר המדינה, הדרישה "מיצוי כושר השתכרות" עלולה בחלק מהמקרים לפגוע באוכלוסייה בעלת זכאות פוטנציאלית לסיוע; מדובר באוכלוסייה שלא פעם עושה מאמץ לצאת לעצמאות כלכלית, ואולם נסיבותיה האישיות ומצב התעסוקה במשק מגבילים את יכולתה למצות את כושר ההשתכרות.
חשוב על כן שהמשרד יביא שיקול זה במניין אמות המידה לקביעת הזכאות לסיוע, לרבות קביעת סדרי העדיפות בהקצאת התקציב.
תקלות טכניות בטיפול בבקשות החזרת תיקים שלא לצור ך: ב-94 התיקים שנבדקו נמצאו שמונה מקרים שבהם החזירו המחוזות את התיקים לחברות בלי סיבה מוצדקת ומתוך טעות בשיקול הדעת של העובדים.
בשל כך חל עיכוב של שבוע עד חודשיים בטיפול בתיקים.
להלן דוגמה: במרס 2010 הגיש מבקש בקשה להמשך קבלת סיוע.
באפריל אותה שנה נעשתה חקירה, ובה עלה כי המבקש גר עם אמו בדירתה, ולכן אינו זכאי, על פי הנוהל, לסיוע שקיבל בעבר.
המחוז הגליל של המשרד החזיר את התיק לחברה וביקש ממנה לדרוש את כספי הסיוע שניתנו למבקש שלא כדין.
החברה החזירה את התיק למחוז בטענה שפעולה זו אינה בסמכותה.
בחודש מאי 2010 החזיר המחוז את התיק לחברה בשנית וציין שעל החברה לרשום הערת אזהרה למניעת סיוע בעתיד ולדרוש מהמבקש את כספי הסיוע שניתנו לו שלא כדין.
החברה החזירה את התיק למחוז וציינה כי היחידה המנפיקה תעודות זכאות רשמה הערת אזהרה בתיק כבר בחודש אפריל אותה שנה.
יצוין שעל פי הנוהל, החברה אכן אינה רשאית לדרוש השבת כספים ממבקשים.
המבקש הגיש ערעור על תוצאות החקירה.
בשל הטעויות שעשה המחוז ארך הטיפול בבקשה כחודשיים.
הפניית מכתבים לכתובת שגויה : בשתיים מ -64 הבקשות שנבדקו באקראי נמצא שמחוז גוש דן של המשרד שלח למבקשים מכתבים שבהם דרש מהם להשלים מסמכים חסרים, אולם הכתובות שאליהן נשלחו המכתבים היו שגויות.
במקרה אחר שלח מחוז גוש דן חוקרים לכתובת שאינה עדכנית.
בשלושת המקרים האלה נמצאו בתיקי המבקשים הכתובות העדכניות.
להלן דוגמה: אם במשפחה חד-הורית של חמ ש נפשות מחולון הגישה ביולי 2009 .
בקשה לסיוע באוגוסט אותה שנה העבירה החברה את התיק למחוז גוש דן להמשך טיפול.
רק באפריל 2010 , לאחר כשמונה חודשים, שלח המחוז את הבקשה לאישור הוועדה המוסמכת לאשר סיוע.
מהנתונים בתיק המבקשת עולה שכבר באוגוסט 2009 דרש המחוז מהמבקש ת להמציא מהבנק דפי חשבון לששת החודשים שקדמו למועד הבקשה, אולם היא לא המציאה אותם.
בדצמבר 2009 שוב פנה המחוז למבקשת ודרש כי תמציא אישורי הכנסה עדכניים.
בבדיקה התברר שהמחוז שלח את המכתבים לכתובת שגויה, וזאת אף על פי שבתיקה של המבקשת נמצא חוזה שכירות שבו צוינ ה כתובתה העדכנית.
הטיפול בתיק ארך כשמונה חודשים, בין היתר בשל טעויות המחוז.
משרד הבינוי והשיכון 713 .
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2010 ציין המשרד כי בשנת 2008 חתם עם חברת מִחשוב חדשה על הסכם לניהול תכניות הסיוע בדיור, וזאת כדי לייעל את התהליכים הכרוכים במתן השירות והסיוע.
היות שמדובר במערכת מורכבת שפיתוחה דורש זמן רב14 , החליט המשרד לתת עדיפות לפיתוח מנגנונים התומכים בהליכי הטיפול במקרים שבהם כלולים 8,800 המקרים נשואי דוח הביקורת הנוכחית.
יישובי הסיוע במגזר הערבי על פי כללים שקבע המשרד, סיוע בשכר דירה יינתן רק במקום שבו מתקיים "שוק שכירות" שיבטיח כי יש שכירות אמִתית בין משכיר מרצון ובין שוכר מרצון, ושכר הדירה נקבע לפי ביקוש והיצע.
בשנת 1999 הוגשה לבג"ץ עתירה 15 נגד שר הבינוי והשיכון ובה דרישה לתיקון נוהל המשרד בדבר מתן סיוע בתשלום שכר דירה לזכאים שהיה בתוקף באותו המועד16.
העותרים טענו בין היתר כי הנוהל פוגע בעקרון השוויון ובזכותם לדיור של זכאים שהם בני -מיעוטים, וכי מן הדין להוסיף לרשימת היישובים שתושביהם זכאים לקבל מן המדינה סיוע בשכר דירה גם קבוצת יישובים שבעיקרם הם יישובי מיעוטים, יישובים שעד אותה העת לא נכללו בה.
המדינה מסרה באותו הליך כי הוחלט לקבוע נוהל חדש למתן סיוע בשכר דירה (להלן גם - הנוהל החדש); על פי הנוהל החדש, בכל הערים בישראל יינתן סיוע בשכר דירה.
ביישובים שאינם ערים ואשר יש בהם יותר מאלף תושבים יינתן סיוע אם יתברר כי משקי בית השוכרים דירות ממשכיר פרטי הם לפחות חמישה אחוזים מכלל משקי הבית ביישוב, ובלבד שביישוב יש לפחות 30 משקי בית ששכרו דירה ממשכיר פרטי.
העותרים גרסו כי הפעלת הנוהל החדש תיצור הפליה, ואילו עמדת המדינה הייתה כי הנוהל החדש שוויוני ומידתי.
בג"ץ קבע כי מן הראוי שהעותרים יקציבו לעצמם פרק זמן שבו יוכלו לבחון את תוצאות הפעלת הנוהל החדש, ולאחריו, אם תימצא להם עילה, תהיה פתוחה בפניהם הדרך לשוב ולפנות לבית המשפט.
עוד קבע בג"ץ כי על המדינה לקיים מעקב אחר אופן יישום הנוהל ולצבור נתונים שיאפשרו לעמוד על השלכותיו17.
נוכח אמות המידה שקבע המשרד בנוהל החדש בוטל בשנת 2002 הסיוע בשכר דירה ב -656 יישובים יהודיים, והתווספו לרשימת היישובים הזכאים לקבל סיוע בשכר דירה ארבעה יישובי מיעוטים (כפר כמא, עילבון, ראמה וכפר יאסיף).
ביוני 2005 עדכן המשרד את הנוהל החדש.
בנוהל זה, שעמד בתוקפו במועד סיום הביקורת, הוא חזר על אמות המ ידה שקבע במאי 2002 בנוגע להכללת יישובים ברשימה.
הנוהל קבע כי הנתונים על מספר משקי בית ביישוב ששכרו בו דירות ייקבעו על פי מפקד האוכלוסין האחרון שנעשה.
אשר למפקדי האוכלוסין שנעשו בארץ יצוין שהנתונים האחרונים שראו אור עד מועד הביקורת הן נתוניו של מפקד האוכלוסין שנעשה בשנת 1995 .
מאז ועד מועד הביקורת גדלה האוכלוסייה ביישובים במגזר הערבי, ויש בהם כאלה שעונים על .
14 צפי המשרד הוא שפיתוח המערכת יסתייםבמחצית השנייה של 2011.
15 בג"ץ 2101/99 שבלי ואח' נ' שר הבינוי והשיכון(תקדין).
16 ( "נוהל "השתתפות בתשלום שכר דירה 08/04) מ- 1.
בכפוף להערה זו, העתירה נדחתה משרד הבינוי והשיכון 715 .
התנאים הדרושים להכללתם ברשימה ויכולים היו להיכלל בה (למשל היישובים יפיע, אכסל, ריינה, קרע, דבוריה וכפר מנדא), אולם המשרד לא פעל להכללתם ברשימה.
בתשובה ל משרד מבקר המדינה מסוף דצמבר 2010 הודיע המשרד כי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מסיימת לסכם את נתוני מפקד האוכלוסין 2009 , ועם קבלת הנתונים יעדכן המשרד את רשימת יישובי הסיוע בשכר דירה.
משרד מבקר המדינה מעיר כי המשרד לא היה צריך להמתין לפרסום הנתונים העדכניים של מפקד האוכלוסין שנעשה בשנת 2009 , ומוטב לּו נעזר בנתונים עדכניים ממקורות אחרים, למשל ממשרד הפנים, כדי לבחון את הצורך להכניס מבעוד מועד יישובים חדשים לרשימת היישובים הזכאים לסיוע.
למשרד הבינוי והשיכון אחריות על תחומי החברה והרווחה.
הוא נושא באחריות ליצירת תנאים שיאפשרו לכלל האוכלוסייה למצוא פתרונות דיור הולמים, במחיר סביר, וזאת אגב התמקדות בקבוצות אוכלוסייה חלשות הזקוקות לסיוע מהמדינה.
המשרד מממש אחריות זו, בין היתר, באמצעות השתתפות בסיוע בשכר דירה למי שנמצא זכאי לכך.
הסיוע בשכר דירה ניתן למשפחות וליחידים על פי אמות המידה שקבע המשרד.
מבדיקה שעשה משרד מבקר המדינה עלה שיש בקשות שהטיפול בהן מסורבל וארוך, והוא מתאפיין בביורוקרטיה מיותרת.
מדובר בבקשות שהן בטיפול חברות הפועלות מטעם המשרד ושיש צורך להעבירן להמשך טיפול בידי מחוזות המשרד ויחידותיו.
בתחילת שנת 2010 היו כ- 8,800 בקשות כאלה.
בדיקה של 94 מהתיקים שהטיפול בהם הועבר למחוזות המשרד ויחידותיו כאמור חשפה תהליך ביורוקרט י שגרם להתארכות מיותרת של משך הטיפול ברוב הבקשות והכביד על המבקשים.
אמנם מדובר "רק" בחלק קטן מכלל הבקשות שהוגשו למשרד, אולם חלק זה מונה אלפי מ בקשים.
יש לזכור שמאחורי כל בקשה לסיוע ממתין אזרח שקולו אינו נשמע, שיכולותיו דלות, והסיוע מהמדינה הוא תקוותו.
על משרד הבינוי והשיכון לנתח את תהליך הטיפול במבקשי הסיוע אשר נכללים בקבוצה זו.
עליו להכיר בכך שלא פעם מדובר בפעולות שאינן נחוצות, בדרישות מכבידות ובטעויות.
בכלל זה על המשרד לקבוע נוהל עבודה שיבטיח תהליך יעיל: עליו לקבוע מה הם שלבי הטיפול הנחוצים, מה הם תקני הזמן הנדרשים לכל פעולה ומי הם הגורמים הראויים לטפל בבקשות.
על המשרד לשקול אם יש מקום להרחיב את סמכויות החברות ולהמעיט בצורך להעביר בקשות לאישור ה משרד.
הדבר ייעשה לאחר שהמשרד ידריך את עובדי החברות, יוציא הנחיות בכתב ויפקח על הנעשה בהן בנושא זה, כפי שהוא אמור לפקח על כל יתר הפעולות שבתחום סמכותן.
ייעול התהליך יקצר את משך הטיפול בבקשות, והמבקשים יזכו לשירות טוב יותר.
חשוב גם שהמשרד יבחן את גובה הסיוע בשכר דירה שהוא מעניק לזכאים אל מול השחיקה בערכו הריאלי, וזאת נוכח העלייה הניכרת במחירי השכירות בשוק החופשי.
על המשרד להביא בחשבון שהשחיקה בגובה השתתפות המדינה בשכר הדירה לזכאים פוגעת באוכלוסייה משרד הבינוי והשיכון 717 .
חלשה ודלת משאבים, שמתקשה לשלם את ההפרש שבין שכר הדירה הנדרש ובין הסיוע שניתן לה מהמדינה.
נוכח הערות הביקורת הודיע משרד הבינוי והשיכון למשרד מבקר המדינה בנוגע לכמה מהליקויים ומההמלצות שבדוח כי הוא מקבל את עמדת הביקורת וכי הוא נוקט פעולות לשינוי התהליכים ולהתייעלותם, לרבות בנוגע להמלצת מבקר המדינה להרחיב את סמכויות הטיפול של החברות.
משרד מבקר המדינה ימשיך לעקוב אחר הפעולות שיבצע המשרד לתיקון הליקויים שעלו.
משרד הבינוי והשיכון 719 .
משרד הבינוי והשיכון 673 .
שטחה של מדינת ישראל הוא כ- 22,000 קמ"ר, ומספר תושביה בסוף שנת 2009 היה כ-7.
בעולם המודרני נפוצה התופעה של התפשטות הכרכים- פרבור.
מגמת הפרבור חיזקה את המחסור בקרקעות העירוניות הזמינות לבנייה, במיוחד במרכז הארץ, הביאה לנגיסה בשטחים פתוחים ובמשאבי נוף וטבע, לפגיעה בסביבת המחיה של בני אדם ובעלי חיים ולהגברת השימוש בכלי תחבורה, ובשל כך להגברה של צריכת האנרגיה והזיהום הסביבתי.
האוכלוסייה שבמרכזי הערים הולכת ומתבגרת, ובה בעת התשתיות העירוניות והדירות הולכות ומתיישנות, ובמקרים רבים פוחתת יכולתם של הדיירים לתחזק כראוי את דירותיהם.
לתושבים ולרשויות השלטון אינטרס משותף, והוא - שיקום אזורים אלה.
אפשר לעשות זאת באמצעות פעולות להתחדשות עירונית.
בהתחדשות עירונית עובר אזור עירוני מבונה תהליך שיקומי.
הדבר נעשה לעתים ללא התערבות רשויות השלטון, כשכוחות השוק מניעים אותו, ולעתים באמצעות פעולה יזומה של רשויות השלטון.
השיקום בא לידי ביטוי בשיפור מצבו הפיזי של האזור, כלומר מבני המגורים, התשתיות העירוניות ומבני הציבור, ובשיפור מצבם החברתי והתעסוקתי של התושבים.
באמצעות השיקום מנוצלים ביתר יעילות הקרקע, התשתיות והמוסדות העירוניים והציבוריים, השטחים הפתוחים נשמרים, איכות החיים והמגורים של התו שבים משתפרת ואף צעירים מתחילים להתיישב באזור.
התחדשות עירונית עשויה להגדיל את היצע הדירות החדשות, בעיקר במרכזי הערים שבהן מחירי הדירות גבוהים, ועליית מחירי הדירות בארץ יכולה להיעצר.
כל אלה הופכים את פרויקט פינוי-בינוי, שהוא אחד הכלים המרכזיים של ההתחדשות ה עירונית, לפרויקט בעל השפעות מהותיות על החברה והמשק בישראל.
עם זאת התחדשות עירונית היא תהליך מורכב שקשה ליישמו, שכן הוא אינו ודאי, קשה לתכננו במפורט, ועליו להתאים לצרכים ולרצונות של התושבים ושל כלל רשויות השלטון גם יחד.
כמו כן קשה לחזות כיצד יסתיים התהליך ואילו בעיות חדשות הוא עלול לעורר.
למשל, אין לדעת אם התכנית המפורטת החדשה תאושר ואם בעלי הזכויות במקרקעין שבמתחם יהיו מעוניינים ליישמה; אין לדעת גם כיצד יסתגלו התושבים הוותיקים לסביבה החדשה שתיווצר.
על המורכבות והקושי שביישום תכניות להתחדשות עירונית עמד מנהל מינהל התכנון שבמשרד הפנים דאז, מר שמאי אסיף, בדיון עבודה עם נציגי משרד הבינוי והשיכון (להלן - משרד השיכון) בספטמבר 2006 .
מנהל המינהל ציין כי: "תכניות להתחדשות עירונית הן התכניות המורכבות ביותר מכיוון שהן נוגעות במכלול ההיבטים האורבניים של רקמה קיימת (כולל תושבים רבים הרואים עצמם נפגעים).
הצפיפויות שמתקבלות גבוהות בדרך כלל ועלולות ליצור מוקדי מצוקה קשים בעתיד.
רק טיפול זהיר ותשומת לב מרבית יביאו לתוצאות ראויות".
הממשלה מפעילה כמה דרכים להתחדשות עירונית הנעשת ביזמת רשויות השלטון או בעידודן: פינוי -בינוי : מסלול שמשרד השיכון ורשויות מקומיות יוזמים ומנהלים, ובו הורסים בניינים ישנים ובונים במקומם בניינים חדשים שמספר הדירות בהם גדול יותר.
במסלול זה מתפנים הדיירים מבתיהם.
גם מינהל מקרקעי ישראל (להלן - ממ"י) יוזם ומנהל הליך פינוי-בינוי של מבנים על מקרקעין שבניהולו.
עיבוי הבנייה : מסלול שבו מוסיפים יחידות דיור לבניין קיים ומרחיבים דירות קיימות בלי לפנות את הדיירים מבתיהם.
משרד השיכון מנהל גם מסלול זה.
שיקום שכונות : מסלול שהחל בסוף שנות השבעים של המאה העשרים, וכיום הוא מושהה כמעט לחלוטין למעט בכמה שכונות נחשלות.
מטרתו הייתה לחולל שינוי אורבני-חברתי בשכונות וביישובים.
משרד הבינוי והשיכון 675 .
חיזוק מבנים מפני רעידות אדמה (תכנית מתאר ארצית 38): במסלול זה ניתן היתר לתוספת זכויות בנייה בבניינים שהוקמו עד שנת 1980 .
בתמורה לחיזוק המבנה מפני רעידות אדמה השלמת פיתוח בשכונות ותיקות : משרד השיכון משתתף ב מימון ובמימוש של עבודות פיתוח כלליות בשכונות שהוגדרו "ותיקות".
דוח ביקורת זה עוסק בפרויקט התחדשות עירונית באמצעות מסלולי פינוי -בינוי ועיבוי הבנייה.
על פרויקט זה החליטה הממשלה בשנת 1998 , ומשרד השיכון הופקד על ניהולו.
בחודשים מאי -אוגוסט 2010 בדק משרד מבקר ה מדינה כיצד ניהל ויישם משרד השיכון את הפרויקט ואילו יעדים הושגו בו.
הבדיקה נעשתה באגף לתכנון ולבינוי ערים שבמשרד השיכון (להלן - אגף התכנון).
השלמות נעשו במינהל התכנון שבמשרד הפנים ובמינהל מקרקעי ישראל.
בבדיקה התקבל מידע מ -37 רשויות מקומיות בנוגע למתחמים שנכללו בפרויקט.
צוות לשיקום פיזי של מרכזי ערים 1.
בנובמבר 1996 החליטה הממשלה 5 להקים צוות לעידוד השיקום הפיזי של מרכזי ערים בישראל (להלן - הצוות).
לראשות הצוות מונה סגן הממונה דאז על אגף התקציבים שבמשרד האוצר, מר איתי אייגס, והיו חברים בו נצ יגים של הממשלה ושל השלטון המקומי.
על הצוות הוטל להמליץ על הצעדים הנדרשים לעידוד השיקום הפיזי של מרכזי ערים ובכלל זה על החקיקה הנדרשת בנושא.
בספטמבר 1998 "הגיש הצוות "דוח ביניים בנושא פינוי בינוי ועיבוי הבנייה6 , ובו הציע שני מסלולים לעידוד השיקום הפיזישל מרכזי ערים: האחד - "פינוי-בינוי", והשני - "עיבוי הבנייה" (להלן - פרויקט התחדשות עירונית או הפרויקט).
המלצות דוח הביניים עסקו במכלול הפעולות שיש לנקוט כדי לקדם את פרויקט ההתחדשות העירונית: כיצד יש לקבוע מה הם המתחמים המבונים שייכללו בפרויקט; תכנונם; פית וחם; הדרכים לפינוי המבנים הישנים; מקורות המימון של הפרויקט; עידוד בעלי הזכויות במקרקעין ויזמים באמצעות הטבות במסים; ניהול הפרויקט באמצעות ועדה בין-משרדית (להלן - הוועדה הבין-משרדית; על ועדה זו יפורט להלן).
באותו חודש אימצה הממשלה7 את דוח הביניים של הצוות.
בהחלטתה קבעה הממשלה כי יש "לאפשר ציפוף אזורים מבונים במסגרת מתחמים שיוכרזו כמתחמים לפינוי בינוי.
הכרזת המתחמים תיעשה על -פי החלטת ממשלה, על בסיס המלצה של ועדה בין משרדית שתמונה לנושא.
ותהיה בתוקף למשך 6 שנים" (להלן - הכרזה).
בשנים 1998 -2009 קיבלה הממשל ה החלטות נוספות בנושא פרויקט ההתחדשות העירונית.
הוועדה לא הגישה דוח נוסף, ולכן דוח הביניים הוא גם הדוח הסופי .
תיקוני חוק בשנת 2002 נוספו לחוק התכנון והבניה, התשכ"ה - 1965 (להלן- חוק התכנון והבנייה), הוראות שעניינן צווי הכרזה על שטחים כמתחמי פינוי-בינוי וכן הוראות בדבר הוועדה הבין -משרדית.
כמו כן נוספו ל חוק מיסוי מקר קעין (שבח רכישה), התשכ"ג - 1963, ול חוק מס ערך מוסף, התשל"ו - 1975, הוראות בעניין הפרויקט שעסקו בעיקר בהקלות הניתנות לשם עידוד הבנייה במתחמי הפרויקט.
נהלים באוקטובר 1999 פרסמה הוועדה הבין-משרדית אוגדן נהלים להפעלת הפרויקט.
באוגדן הוגדרו מהות הפרויקט, תפקידיהם של המשתתפים בו, עקרונות הפעלתו, דרך מימונו ואופן המעקב אחר התקדמותו.
הסמכות להכריז על מתחם כלשהו כמיועד לפינוי לשם בינוי או כמיועד לעיבוי בנייה נתונה בידי ממשלת ישראל על פי חוק התכנון והבנייה.
וזהו אופן יישום הפרויקט: 1.
לאחר שהממשל ה הכריזה שמתחם ראוי לעבור הליך פינוי -בינוי או עיבוי מכינה הרשות המקומית שבתחומה נמצא המתחם תכנית מפורטת חדשה עבורו שתוסיף זכויות בנייה ובכך תצופף את השטח הבנוי ביישוב.
לאחר מכן על בעלי הזכויות להתארגן, להתקשר עם יזם או עם קבלן, להכין תכנית בנייה, לקבל היתר בנייה מהוועדה המקומית לתכנון ולבנייה (להלן - הוועדה המקומית), לפנות את המבנים הישנים, להרוס אותם ולבנות מבנים חדשים.
בביקורת עלה שפעולות אלה נמשכות בדרך כלל חמש עד עשר שנים ואף יותר.
לאחר הכרזת הממשלה חותמים משרד השיכון והרשות המקומית על הסכם המגדיר את חובות הרשות בעניין קידום התכנון ואת השתתפות הממשלה במימונו.
על פי ההסכם מתקשרת הרשות המקומית עם מנהל פרויקט או חברה שינהלו את הפרויקט במתחם מטעמה.
הממשלה משתתפת במימון של שירותי ניהול הפרויקט בסכום חודשי קבוע לפרק זמן של שנתיים וחצי ומעבירה לרשות המקומית תשלום זה ותשלומים בעד התכנון; כל התשלומים נעשים על פי קצב ההתקדמות של שלבי התכנון8 .
כדי לעודד את יישום התכנית המפורטת (בנייה במתחמים) לאחר שקיבלה תוקף מקבלים היזמים, הקבלנים ובעלי הזכויות במקרקעין הקלות בתשלומי אגרות, מסים והיטלים, זאת בהתאם לחוקי המסים הרלוונטיים והחלטות של הרשויות המקומיות.
ההתקשרויות למימוש פרויקט שאושר נעשות בידי בעלי הזכויות ובמימונם או בידי היזמים והקבלנים הפועלים מטעמם.
במסלול של עיבוי הבנייה התמורה לבעלי הזכויות ניתנת בהרחבת דירותיהם או בפיצוי כספי.
משנת 2002 מפעילה הממשלה מתוקף חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג- 1963 , מסלול נוסף לפרויקט - מסלול מיסוי.
לפי מסלול זה הממשלה .
8 הוועדה הבין -משרדית אינה משנה את התקציב שנקבע למתחם גם אם הרשות המקומית משנה את התכנון; הוועדה רשאית לשנות את התקציב אם הוועדה המחוזית דורשת להכניס שינוי מהותי בתכנית או אם חלו שינויים בשיעור המע"ם או במדד המחירים לצרכן.
משרד הבינוי והשיכון 677 .
מכריזה על מתחם על פי המלצת הוועדה הבין -משרדית, והיזם, ולא הרשות המקומית, הוא היוזם את הפעולות לשינוי התכנית המפורטת של המתחם.
משרד השיכון אינו משתתף במימון התכנון, והיזם מקבל הקלות מס בלבד.
התנאים להכללת מתחם בפרויקט במסלול זה נקבעו ב תקנות מיסוי מקרקעין (שבח, מכירה ורכישה) (תנאים להמלצה על הכרזה על מתחם פינוי ובינוי במסלול מיסוי), התשס"ד- 2004.
הגופים והגורמים המעורבים בפרויקט 1.
הוועדה הבין -משרדית : כאמור על פי החלטת הממשלה מספטמבר 1998 הוקמה ועדה בין -משרדית המקדמת את הפרויקט ומייצגת את גורמי הממשלה המעורבים בו.
לראשות הוועדה מונה נציג משרד השיכון, ומשתתפים בה נציגים ממשרד ראש הממשלה, משרד האוצר, משרד הפנים, המשרד להגנת הסביבה, משרד התחבורה וממ"י.
מתפקידי הוועדה: לבחון הצעות של הרשויות בדבר המתחמים לפינוי -בינוי ולפקח על הניהול הכספי של המתחמים; לקבוע נהלים להפעלת הפרויקט.
אגף התכנון : אגף התכנון משמש מטה של הוועדה הבין-משרדית.
בין השאר עליו לבדוק בקשות של רשויות מקומיות להכללת מתחמים בפרויקט, לעקוב אחר ה תקדמות הפרויקט במתחמים ולהעביר לרשויות המקומית את חלקה של הוועדה במימון התכנון.
הוועדות המחוזיות לתכנון ולבנייה : כיוון שלבו של הפרויקט הוא תוספת זכויות בנייה, דהיינו שינוי התכנית המפורטת החלה על המתחם, נדרש לשם כך אישור של הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה (להלן - הוועדה המחוזית).
הרשויות המקומיות : הרשויות המקומיות הן היוזמות את הכללת המתחמים בפרויקט והן המתכננות אותם, וועדות התכנון המקומיות ממליצות לוועדות המחוזיות לאשר את התכניות שהכינו הרשויות; הרשויות המקומיות אחראיות גם להתקשרויות עם מתכננים ויועצים ולבחירת מנהל פרויקט או חברה מנהלת.
כמו כן הן אחראיות לבניית מבני ציבור ולפיתוח שטחי ציבור במתחם.
בעלי הזכויות בקרקעות ובמבנים באותם מתחמים : בעלי הזכויות הם המממשים את הזכויות על פי התכנית החדשה על ידי כך שבאחריותם לקבל היתר בנייה ולבנות את מבני המגורים.
בדרך כלל בעלי הזכויות מממשים את זכויותיהם באמצעות קבלנים ויזמים.
אמות המידה להכרזת מתחם הרשויות המקומיות מגישות לוועדה הבין -משרדית הצעות להכללת מתחם בפרויקט.
הוועדה ממיינת את ההצעות שעברו תנאי סף מסוימים ומדרגת אותן לפי אמות מידה המשקפות את מדיניות יישום הפרויקט.
לאחר המיון מגישה הוועדה את הרשימה המדורגת של המתחמים להכרזת הממשלה.
להלן אמות המידה שעל פיהן מדורגת הרשימה: 1.
השקעות בתשתיות ובמוסדות ציבור : ככל שעלותה של ההשקעה הנדרשת נמוכה יותר יקבל המתחם ניקוד גבוה יותר.
זמינות היישום מהבחינה הציבורית : ככל שמספר הדירות שאפשר לבנות בשלב הראשון של הפרויקט ללא השקעה ציבורית גדול יותר יקבל המתחם ניקוד גבוה יותר.
משרד הבינוי והשיכון 679 .
זמינות היישום מההיבט הפיזי : ככל שמספר בעלי המקרקעין שיש לקבל את הסכמתם למימוש הפרויקט קטן יותר יקבל המתחם ניקוד גבוה יותר.
היקף תוספות הבנייה : ככל שהיחס בין שטחי הבנייה המוצעים לבין אלה הקיימים גדול יותר לעומת המינימום הנדרש על פי נוהל הוועדה יקבל המתחם ניקוד גבוה יותר.
תמונת מצב מעודכנת של הפרויקט 1.
במועד סיום הביקורת כלל הפרויקט מתחמים השייכים ל-40 :רשויות מקומיות 36 עיריות, שלוש מועצות מקומיות ומועצה אזורית אחת.
ההכרזה על המתחמים נעשתה ב-17 החלטות שקיבלה הממשלה בשנים 2000 -2010 והיא כוללת137 :מתחמים114 מתחמים של פינוי -בינוי ו-23 מתחמים של עיבוי הבנייה.
אילו מומש הפרויקט בכל המתחמים היה נחוץ להרוס כ- 18,200 דירות ולבנות במקומן כ- 55,500 דירות חדשות, להרחיב דירות קיימות בכ- 330,000 מ"ר ולהוסיף כ-1.
מיליון מ"ר של שטחי מסחר במועד סיום הביקורת רק ל -52 מ-137 המתחמים (כ -38% ) היו תכניות תקפות; 44 מתחמים נוספים היו בשלבי תכנון של הרשויות המקומיות; ל- 20 מתחמים אחרים פג תוקף ההכרזה ולא הייתה אפשרותלהאריכו; יתר 21 המתחמים- התכניות המפורטות של מרביתם היו בשלבי בחינה ואישור של הוועדות המחוזיות, והתכניות של המתחמים הנותרים טרם נמסרו לאישור הוועדות.
בשנים 2000 -2009 עמד היקף התקציב שאישרה הכנסת לפרויקט על סך כ- 226 מיליון ש"ח, בהרשאות להתחייב 9.
בפרק ז מן זה עמד ניצול הרשאות אלה (דהיינו נחתמו חוזי התקשרות) על כ-223 מיליון ש"ח - כ-99% מההרשאות.
בפועל שילם משרד השיכון בעד הפרויקט עד סוף שנת 2009 כ-98 .
מיליון ש"ח עד יוני 2010 רק עבור עשרה מ -137 המתחמים הוגשו בקשות לקבלת היתרי בנייה10 .
או הוצאו היתרי בנייהבמתחמים אלה היו 1,245 דירות ו- 250 מ"ר שטחי מסחר; על פי התכניות המפורטות ניתן לבנות בהם 3,516 דירות חדשות (לאחר שיפונו וייהרסו 906 ,)דירות ושטחי מסחר להרחיב דירות קיימות ב- 9,170 מ"ר ולבנות 4,630 .
מ"ר של שטחי מסחר תוספת מספר הדירות בעשרת המתחמים האלה היא כ -10% מתוספת הדירות בפרויקט כולו.
רק בשניים מעשרת המתחמים (בטבריה ובכפר סבא) החלה פעילות מעשית בשטח (הריסת מבנים ישנים והתחלת בנייה); בשני מתחמים אלה נוספו כ -80 דירות, שהן כ - 0.
2% מתוספת הדירות בפרויקט כולו.
מכאן שיותר מעשור לאחר מועד תחילתו הפרויקט עדיין לא ה שיג את מטרתו: הוא לא תרם עד כה להרחבה ממשית של היצע הדירות החדשות והוא אינו עומד ביעדים הכלכליים-חברתיים שלמענם הופעל.
9 הרשאות להתחייב הן סכומים ש הממשלה רשאית להתחייב בשנת כספים פלונית בתכניות שבחוק התקציב השנתי לאותה שנה, אף אם התשלומים בפועל ייעשו בשנים שלאחר מכן.
10 הגשת בקשה לקבל היתר בנייה משמעה שבעלי הזכויות בנכסים הסכימו לקדם את הבנייה במתחם והם או יזם הכינו תכנית בנייה והגישוה לאישור הוועדה המקומית.
ואלה עשרת המתחמים: ששת הימים בכפר סבא; בית אל בתל אביב; שלמה המלך בקריית אונו; בית האלומות בטבריה; שכונת עקיבא בפתח תקווה; התמר והעצמאות ביהוד; הנשיאים במגדל העמק; אלקלעי ורוקח בראשון לציון.
משרד הבינוי והשיכון 681 .
חסמים בהפעלת הפרויקט משרד מבקר המדינה פנה ביוני 2010 בכתב אל37 רשויות מקומיות שהתכנון של המתחמים שבתחומן התעכב או שקיבל תוקף אולם לא נ יתנו למתחמים היתרי בנייה.
הרשויות המקומיות התבקשו להסביר מדוע, להערכתן, התעכב התכנון או לא ניתנו היתרי הבנייה.
מתשובות הרשויות המקומיות, שהתקבלו בחודשים יוני -אוגוסט 2010 , ומממצאי הביקורת עולה שהפרויקט לא התקדם כמצופה במתחמים האמורים בין השאר בגלל גורמי השלטון, בעלי הזכויות במקרקעין והמחלוקות בינם לבין עצמם, או שני הגורמים גם יחד, כמפורט בדוגמאות שלהלן: 1.
: מתחמים שתכנונם נמשך זמן רב או הופסק כאמור משרד השיכון והרשויות המקומיות חותמים על הסכם להפעלת הפרויקט בכל מתחם.
נוסח ההסכם קובע כי אם רשות מקומית לא תוציא לפועל כל עניין מעניינים אחדים שפורטו באחד מסעיפיו ייחשב הדבר הפרה של תנאי עיקרי של ההסכם, ואז יכול המשרד לבטלו ולקבל מהרשות החזר בגין כספים ששילם לה.
בהסכם נקבע לוח זמנים לפעולות שיש לעשות עד אישור התכנית המפורטת; אי -עמידה בלוח זמנים זה משמעותה, על פי ההסכם, הפרה עיקרית.
כך למשל נקבע כי בתוך שנה מיום הגשת התכנית לוועדה המקומית יש להעבירה לוועדה המחוזית; בתוך שנתיים ממועד הגשתה לוועדה המחוזית יש להפקידה להתנגדויות (לפרסמה בדרכים הקבועות בחוק כך שכל בעל עניין הרואה עצמו נפגע על ידי התכנית שהופקדה רשאי להגי ש לה התנגדות 11 ), ובתוך שנתיים ממועד זה יש לאשר אותה.
קציבת הזמנים הזאת נועדה לחייב את הרשות המקומית לפעול בשיטתיות ובסדירות לקידום הפרויקט במתחמים שבתחומה.
יש מתחמים שתכנונם כבר החל ומשרד השיכון אף החל לשלם בעדם, אולם התכנון לא קודם במשך שנים אחדות, ולעתים הופסק בפועל.
כאמור, על פי ההסכם מדובר בהפרה עיקרית שלו.
כך למשל מתחם ז'בוטינסקי בקריית ביאליק - תכנית המתחם אמורה להגדיל את מספר הדירות בו מ-198 ל-945 ; התכנית הוגשה לאישור הוועדה המחוזית כבר בפברואר 2006 אך לא התקדמה מאז, אף על פי שחלפו כבר למעלה מארבע שנים.
תמורות בכדאיות הכלכלית : גורם הזמן יכול להשפיע על בעלי הזכויות במקרקעין ולקבוע אם יחליטו ליישם את התכניות אם לאו.
בדרך כלל הליכי התכנון נמשכים שנים ארוכות, ובמהלכן יכולות הנסיבות להשתנות ולהשפיע על הכדאיות הכלכלית של הבנייה במתחם שתכניתו קיבלה תוקף.
כך למשל יכולים להשתנות אזורי הביקוש לדיור, היצע הדירות, המצב הלאומי -כלכלי, המצב הלאומי-ביטחוני ועוד.