HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
על הטכניון לנקוט את כל הצעדים הדרושים לזירוז ההליכים להסדרת זכויותיו בכל המקרקעין שרכש או שקיבל כתרומה, כדי להבטיח את זכויותיו בנכסים שהוא מחזיק זה שנים רבות.
לטכניון יש זכויות בשני פרדסים שקיבל כתרומה: פרדס א' ששטחו כ -11.
3 דונם, הנמצא בתחום השיפוט של מועצה אזורית לב השרון, שהט כניון והאוניברסיטה העברית קיבלו במשותף בשנת 1966 , ופרדס ב' ששטחו כשמונה דונם, הנמצא בתחום השיפוט של עיריית .
30 עד שנת 1953 שכן קמפוס הטכניון על קרקע זו.
כיום בבניין הקמפוס הישן נמצא "המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל".
חדרה, שהטכניון קיבל בשנת 1964 .
שני הפרדסים הוחכרו מהמינהל, ועל פי הודעתו של הטכניון למשרד מבקר המדינה מספטמבר 2005 , תקופת החכירה שלהם הסתיימה, והוא הגיש בקשה להארכתה.
על פי התנאים שבהסכמי החכירה, המחזיק בפרדס חייב לעבד אותו לאורך כל תקופת החכירה, אחרת הוא עלול לאבד את זכותו להמשיך ולהחזיק בפרדס.
משרד מבקר המדינה העלה כי אין בידי הטכניון הערכת שמאי כלשהי בנוגע לשוויים של הפרדסים.
הוא אף לא פיקח על הנעשה בפרדסים אלה ולא הקפיד שהם יעובדו, אף כי הדבר נדרש כדי לשמור על זכויותיו בהם.
מבדיקה שעשה משרד מבקר המדינה באוניברסיטה העברית עולה כי פרדס א', המשותף כאמור לה ולטכניון, שתקופת החכירה בגינו הסתיימה בספטמבר 2002 , אינו מעובד כלל, ולכן האוניברסיטה והטכניון עלולים לאבד את זכויותיהם בו.
ממסמכי הטכניון לא ניתן לדעת מתי הפסיקו לעבד את הפרדס הזה, מי החליט על הפסקת העיבוד ואם נבחנו ההשלכות הנובעות מכך.
במהלך שנת 2004 היו מגעים בין הטכניון לבין האוניברסיטה העברית בעניין עיבודו המחודש של הפרדס המשותף להם.
בסוף אותה שנה נדרשה הנהלת הטכניון לסוגיית כדאיות החזקתם של הפרדסים בשל ההשקעה הכרוכה בעיבודם.
מנהל אגף הנכסים הציע לפנות לשמאי מקרקעין ולקבל את חוות דעתו בנושא, אולם נשיא הטכניון החליט כי הטכניון לא יוותר על מגרשים שהתקבלו כתרומות.
בעקבות זאת נעשתה פנייה משותפת בעל פה לחברה המעבדת (ראו לעיל בפרק על האוניברסיטה העברית) לבירור העלויות הכרוכות בעיבוד הפרדס על ידיה, אולם עד דצמבר 2006 לא נחתם הסכם עם החברה, ולכן הפרדס עדיין אינו מעובד.
אשר לפרדס ב', הטכניון לא נקט אי פעם פעולה יזומה לעיבוד הפרדס, ולא ברור אם הוא יודע בכלל אם הפרדס מעובד, ומתי הסתיימה תקופת חכירתו.
נמצא כי עד דצמבר 2005 לא פנה הטכניון לשמאי מקרקעין כדי שיעריך עבורו את שווי הפרדסים, ולא בדק את הכדאיות הכלכלית של החזקתם.
עוד נמצא כי סוגיית החזקת הפרדסים לא הועלתה לדיון בוועד המנהל, וממילא הוא לא הנחה את הנהלת הטכניון כיצד לפעול בעניין זה.
הטכניון הודיע בתשובתו מדצמבר 2006 למשרד מבקר המדינה כי לאחר חתימת ההסכם עם החברה המעבדת בנוגע לפרדס א', הוא יפעל ליישמו גם בנוגע לפרדס ב'.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הנהלת הטכניון לבצע בדיקה מעמיקה של כל הכרוך בהחזקת הפרדסים, כ ולל סוגיות משפטיות, חישובי עלות מול תועלת והיבטים ציבוריים הכרוכים בהתחייבויות לתורמים, ולהמליץ בפני הוועד המנהל אילו פרדסים, אם בכלל, כדאי להמשיך להחזיק, ומה לעשות ביתר הפרדסים.
מן הראוי גם שהטכניון ינתח וישקול אם כדאי בכלל לקבל בעתיד תרומות נדל"ן, ובייחוד פרדסים או קרקעות חקלאיות אחרות שאין ודאות שיניבו הכנסות, והם עלולים אף לגרום לטכניון הוצאות מיותרות.
מוסדות להשכלה גבוהה 895 .
בסוף שנת 1988 החליט המשנה לנשיא הטכניון למינהל ופיננסים דאז לקבל מתורם תרומה בסך 300,000 דולר ולהשתמש בה, לפי רצון התורם, לרכישת דירה שתשמשלמגורי נושא משרה מיוחדת (להלן - נושא המשרה).
בדצמבר 1988 נרכשה לצורך כך דירה בחיפה.
הדירה עלתה בפועל, כולל הוצאות נלוות, כ- 325,000 ( דולר.
את הסכום הנוסף 25,000 דולר) שילם הטכניון מכספו.
משרד מבקר המדינה העלה כי עניין קבלת התרומה וייעודה (ובכלל זה העלות הנוספת שבה נשא הטכניון) לא הובא כלל לדיון בוועד המנהל.
בהסכם שנחתם בספטמבר 1989 בין הטכניון לבין נושא המשרה נקבע, בין היתר, כי הוא ישלם לטכניון דמי שכירות בשקלים בסך השווה ל -100 דולר לחודש בלבד (להלן - דמי השכירות), שיישמרו בחשבון מיוחד וישמשו את הטכניון לתחזוקת הדירה.
הטכניון לא בדק אי פעם מהו שכר הדירה הריאלי של הדירה.
על פי אומדן של משרד מבקר המדינה, שכר הדירה הריאלי אמור להיות 500 .
דולר לחודש לפחות יצוין כי לפי סעיף 2 לפקודת מס הכנסה, מס הכנסה ישולם גם בגין "כל טובת הנאה או קצובה שניתנו לעובד ממעבידו.
ו הכל - בין שניתנו בכסף ובין בשווה כסף, בין שניתנו לעובד במישרין או בעקיפין או שניתנו לאחר לטובתו".
ככלל, השכרת דירת מעביד לעובד תמורת שכר דירה הנמוך משמעותית משכר הדירה הריאלי היא אפוא טובת הנאה שיש לזקפה להכנסה החייבת במס.
משרד מבקר המדינה העלה כי עד מועד סיום הביקורת לא זקף הטכניון להכנסת נושא המשרה (הממשיך לעבוד בטכניון ולהתגורר בדירה) את ההטבה שהוא מקבל בגין דמי השכירות המופחתים שהוא משלם.
בתשובתו מדצמבר 2006 למשרד מבקר המדינה טען הטכניון, בין היתר, כי בזכות נושא המשרה הגיעו לטכניון עשרות סטודנטים, ולכן מרבית ההנאה שבדירה היא הנאת המעביד.
עקב כך, בהתאם לפסיקה בדיני המס, אין צורך לזקוף את ההטבה להכנסתו החייבת במס.
ואולם רשות המסים, שעניין זה הובא לידיעתה, הודיעה למשרד מבקר המדינה בתשובתה מינואר 2007 .
כי הפרטים בעניין יובאו לידיעתו של משרד השומה בחיפה לדעת משרד מבקר המדינה, על רשות המסים לבחון אם היה מקום לזקוף להכנסת נושא המשרה החייבת במס את ההפרש בין דמי השכירות שניתן היה לגבות אילו השכיר הטכניון את הדירה בשוק החופשי ובין שכר הדירה ששילם נושא המשרה בפועל.
אם יימצא שהייתה הצדקה לכך, מן הראוי שרשות המסים והטכניון יתקנו עניין זה ללא דיחוי.
גביית דמי שכירות מתאגידי הטכניון .
לטכניון יש עשרה תאגידים, חלקם בשליטתו המלאה וחלקם משותפים לו ולגופים אחרים.
יש תאגידים שהם מכוני מחקר או הוראה, ויש העוסקים בפעילות כלכלית.
הטכניון העמיד לרשות התאגידים ולשימושם נדל"ן בתו ך הקמפוסים ומחוצה להם.
בדוח קודם מ - 199931 הצביע משרד מבקר המדינה על כך שהטכניון לא הסדיר את זכויותיו בנדל"ן שהעמיד לרשות התאגידים, לא קבע קריטריונים שעל פיהם יוחלט מאילו תאגידים לגבות דמי שכירות וכמה, ובפועל לא נהג לגבות דמי שכירות מתאגידיו, למעט מ"מוסד הטכניון למחקר ופיתוח בע"מ".
הביקורת הנוכחית העלתה שעד נובמבר 2006 לא הסדיר הטכניון את זכויותיו בנדל"ן שהוא מעמיד לרשות תאגידיו ואינו גובה מהם דמי שכירות.
אי-גביית דמי שכירות או קביעת דמי שכירות נמוכים הן למעשה סבסוד פעילותם של תאגידי הטכניון, אולם לעניין זה לא ניתן ביטוי בדוחות הכספיים של הטכניון ושל תאגידיו.
יתר על כן, עד נובמבר 2006 לא טיפל האגף כלל בנדל"ן שהועמד לרשות התאגידים.
לא ברור אפוא מי אמור לטפל בניהול השוטף של הנכסים האלה.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הטכניון להסדיר לאלתר את זכויותיו בנדל"ן שהוא מעמיד לרשות תאגידיו, להסדיר את יחסי הגומלין ביניהם ולקבוע מי הגורם שיטפל בנדל"ן.
על הטכניון לגבות דמי שכירות ריאליים מתאגידים השוכנים בבניינים שהוא הקים בתוך הקמפוס ומחוצה לו, לתת להם ביטוי מלא בדוחותיו הכספיים ולהבטיח שגם תאגידיו ייתנו להם ביטוי כזה.
אם הטכני ון רוצה לסייע לתאגידיו במסגרת מדיניותו, עליו לעשות זאת במסגרת פעילות התכנון והתקצוב שלו ולתת לכך ביטוי בדוחותיו הכספיים.
עליו להביא נושא זה, על היבטיו השונים, לאישור מוסדותיו המוסמכים ולפעול על פי הנחיותיהם.
מידע על נדל"ן בחו"ל .
הטכניון, ככל האוניברסיטאות, מבסס חלק מתקציבו על כספי תרומות.
לצורך גיוס התרומות הקים הטכניון אגודות ידידים (שוחרים) בארץ ובמדינות שונות בחו"ל.
האגודות מאורגנות מבחינה משפטית בדרך כלל כאגודות עצמאיות.
בדוח מבקר המדינה מ - 198732 נמצא שחלק מהאגודות בחו"ל משאירות בחזקתן כקרנות סכומי כסף ניכרים שנתרמו לטכניון.
בבדיקה הנוכחית שעשה משרד מבקר המדינה בטכניון עולה כי אגודות הידידים ממשיכות להחזיק אצלן קרנות בסכומים המגיעים לעשרות ואפילו למאות מיליוני דולרים.
מכיוון שנדל"ן יכול לשמש גם הוא כנכסי קרנות, פנה משרד מבקר המדינה לטכניון באוגוסט 2005 וביקש לדעת אם יש לו זכויות בנדל"ן בחו"ל (בין באופן ישיר ובין באופן עקיף, כגון באמצעות אגודות ידידי הטכניון).
הטכניון ציין בתשובותיו כי אגודות ידידי הטכניון בחו"ל הן ארגונים עצמאיים שהטכניון אינו משתתף בבעלות עליהם או בניהולם, וכי אין לו זכות לקבל מהאגודות מידע בדבר נכסיהן.
31 ראודוחות על הביקורת במוסדות להשכלה גב והה ( 1999 '), עמ77.
32 דוחות על הביקורת במוסדות להשכלה גבוהה ובוועדה לתכנון ולתקצוב של המועצה להשכלה גבוהה ( 1987 '), עמ 182-188 (להלן- הדוח מ- 1987.
) מוסדות להשכלה גבוהה 897 .
יצוין כי כבר בדוח מ - 1987 העיר מבקר המדינה לטכניון כי עליו לפעול לכך שהתרומות, ההקצבות למחקרים וכספי הקרנות הצמיתות יועברו אליו במלואם על ידי האגודות.
באותו דוח עמד מבקר המדינה על כך שכל מוסד להשכלה גבוהה, כולל הטכניון, ידאג להסדרת יחסיו עם האגודות בהסכמים חתומים, שבהם יבואו לידי ביטוי גם דרישות בנושאי הדיווח הכספי והעברת כספי התרומות מן האגודות.
לפיכך ראוי שבהסכמים בין הטכניון לבין אגודות הידידים שלו יוסדרו כל התחומים הנוגעים ליחסים עמן, כך שיתאפשר לו לקבל מידע גם על נדל"ן שנתרם לו באמצעות האגודות, ולקיים פיקוח על נדל"ן זה, אם יוחלט להשאירו, מסיבה כלשהי, בידי האגודות.
במרס 1981 אישר הוועד המנהל נוהל ביקורת פנימית, ומינה במרס 1982 מבקר פנימי למוסד, ועיגן את פעילותו בתקנון הטכניון.
על פי התקנון, המבקר "אחראי בפני הקורטוריון באמצעות הוועדה לביקורת", שהיא אחת הוועדות הקבועות של הוועד המנהל.
משרד מבקר המדינה העלה כי עד היום לא בדק המבקר הפנימי של הטכניון נושאים הקשורים לנדל"ן.
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח שוויו הכספי הלא מבוטל של הנדל"ן, החשיבות שבניהולו והממצאים שהועלו בדוח זה, מ ן הראוי שבמסגרת תכניות העבודה השנתיות של המבקר הוא ישקול לכלול מפעם לפעם גם נושאים לבדיקה הקשורים לניהול הנדל"ן.
כל זאת בהתחשב בסדרי העדיפויות שקבע מבקר הטכניון ובאילוצים הקיימים בעת קביעת תכנית העבודה.
הביקורת על האופן שבו הטכניון מנהל את הנדל"ן שלו הע לתה ליקויים בדרכי הקבלה, הרישום והטיפול שלו בנכסים שמחוץ לקמפוסים שלו: לא נקבע מי ממוסדותיו המנהלים ומבעלי התפקידים הבכירים שבו מוסמך לקבל החלטות בנוגע לקנייה, לקבלה כתרומה, למכירה או להשכרה של נדל"ן; לא נקבע נוהל כולל העוסק במגוון התחומים הקשורים בנדל"ן; ולא הוכן ספר נכסים האמור לכלול את כל המידע המפורט והמעודכן על כל אחד מהנכסים.
הצגת הנכסים בדוחות הכספיים של הטכניון לוקה בחסר: ערכם של הנכסים מוצג באופן סמלי בלבד; הם אינם ממוינים ומסווגים לפי ייעודם; יש נכסים שלטכניון יש זכויות בהם, אך הם לא הוצגו כלל בדוחות הכספיים; ולעסקאות שהוא ביצע, ושבמסגרתן מכר חלק מנכסיו, לא ניתן ביטוי נאות בדוחות.
זכויותיו של הטכניון בכמה נכסים טרם הוסדרו, והם לא נרשמו על שמו כנדרש אצל רשם המקרקעין.
אין לו כל מידע לגבי נכסים שאגודות הידידים שלו מחזיקות, ולכן הוא אינו יכול לוודא שנכסים אלו, אם ישנם, מניבים תשואה ומוחזקים כהלכה.
על הטכניון לנקוט בהקדם את כל הצעדים הדרושים להסדרת זכויותיו על כל המקרקעין שרכש או שקיבל כתרומה.
הטיפול בנכסים היה נתון בידי כמה גורמים, והפיקוח על הנכסים לקה בחסר.
הטכניון לא ערך סיורים בנכסים ולא הצליח למנוע פלישה לנכסיו.
רוב המידע המפורט הנוגע לנכסים השונים נמצא במועד הביקורת בתיקי הנכסים המנוהלים זה עשרות שנים במשרד עורכי דין פרטי המשמש יועץ משפטי של הטכניון, מבלי שההתקשרות שלו עם הטכניון עוגנה בהסכם המפרט את תחומי עיסוקיו, סמכויותיו ותפקידיו בכלל ובתחום הנדל"ן בפרט, ומבלי שהטכניון פנה למשרדים אחרים וביקש הצעות לקבלת שירותים משפטיים, כדי לשמור על עקרונות דיני המכרזים שהוא מחויב להם.
הטכניון מעמיד לרשות תאגידיו נדל"ן, אך טרם הסדיר את זכויותיו בנדל"ן זה, והוא אף אינו גובה מתאגידיו דמי שכירות.
החל מ- 1988 הוא גם מעמיד לרשות נושא משרה בטכניון דירה לשימושו בדמי שכירות מופחתים, אך שלא כנדרש בפקודת מס הכנסה, הוא לא זקף את ההטבה שנושא המשרה מקבל בגין דמי השכירות להכנסתו החייבת במס.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הטכניון להסדיר בהקדם האפשרי את הרישומים החשבונאיים, כך שהדוחות הכספיים שלו יהיו שקופים ויכללו את הערך המעודכן של המקרקעין, כדי להציג את מצבו הכספי האמתי של הטכניון.
נכסים משותפים לאוניברסיטה העברית ולטכניון .
תורמת מארצות הברית הורישה בשנת 1975 את חלקה בפרדסים שהיו לה בישראל לאוניברסיטה העברית, לטכניון ולעוד שלושה מוסדות (להלן - היורשים).
בשנת 1999 מונה מנהל עיזבון מיוחד לאיתור הפרדסים.
הטכניון הסביר למשרד מבקר המדינה כי ביולי 1997 מפרדסים ]חלק[ נודע לו לראשונה כי "המנוחה הותירה אחריה צוואה בה ציוותה לטכניון הנמצאים בארץ".
לאחר חיפושים איתר מנהל העיזבון 16 חלקות חקל איות, שרובן דרכים חקלאיות ומיעוטן פרדסים, ליד "המכללה האקדמית בית ברל", ששטחן הכולל כ -21 .
דונם המנוחה החזיקה בחלק מהזכויות בהן.
בשנת 2001 נרשמו אצל רשם המקרקעין זכויות הבעלות של היורשים בחלקות - 4.
3% מכל אחת מהחלקות נרשמו על שם האוניברסיטה העברית וכ- 2.
בשנת 2002 ,העריך שמאי מקרקעין שמינה מנהל העיזבון כי שווי השוק של כל החלקות הוא כ - 490,500 דולר.
מכאן שחלקה של האוניברסיטה העברית הוא כ- 21,000 דולר, וחלקו של הטכניון כ- 12,000 דולר.
עם זאת, מנהל העיזבון העריך כי מחירן של החלקות צפוי לעלות במידה ניכרת בעקבות לחצים שונים המופעלים לשינוי ייעוד הקרקעות.
החלו להתקיים מגעים בין היורשים במטרה לגבש דרך משותפת לטיפול בחלקות במסגרת המגעים הוצעו כמה דרכי פעולה, ובהן מכירת החלקות לאלתר (ביחד או לחוד) ופעולה יזומה להשבחתן.
כמו כן עלה הצורך לשכור שירותי שמירה לצורך הרתעת פולשים העלולים לתפוס חזקה שלא כדין על החלקות.
נמצא כי עד היום לא הגיעו היורשים להסכמה באשר לדרך הפעולה העדיפה, ולמעשה לא נעשה דבר בעניין החלקות.
יצוין כי מדוח שהכין השמאי בשנת 2002 עולה כי חלק מהחלקות מעובדות, ובאחת החלקות קיימת באר מים שמפעל מים מוסדות להשכלה גבוהה 899 .
ממסמכי האוניברסיטה והטכניון עולה כי הם לא ניסו לוודא מיהם הגורמים המעבדים את החלקות, ואם הם קיבלו אישור לעשות זאת.
הם גם לא ניסו לברר מי אישר למפעל המים להפעיל את הבאר ואם הוא מפיק ממנה רווחים, וגם לא טרחו לוודא שזכויותיהם בחלקה ובבאר נשמרות.
האוניברסיטה העברית והטכניון הסבירו בתשובותיהם מדצמבר 2006 למשרד מבקר המדינה כי מאחר שלכל אחד מהם יש זכויות בשיעור קטן מאוד בחלקות, ומאחר שהשווי הכספי של זכויות אלו נמוך מאוד, אין כל הצדקה לטיפול אקטיבי שלהם דווקא בחלקות אלה.
לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי שהאוניברסיטה העברית והטכניון יערכו בדיקות שונות, ובהן גם בדיקות כלכליות, כדי לכלכל את צעדיהם ביחס לחלקות באופן המיטבי, וכדי להגיע להחלטה אם למכור את החלקות או להמשיך להחזיק בהן, שכן אי -נקיטת פעולה בעניין זה עלולה לפגוע בעתיד בזכויותי הם.
היה ויחליטו להחזיק בחלקות או בחלק מהן, עליהם לנסות לאתר את המשתמשים בחלקות כדי לעגן בהסכם את השימוש שהם עושים בחלקות או לסלקם ולאפשר שימוש לאחרים, ובכל מקרה לפעול באופן כזה שזכויות הבעלות שלהם בחלקות לא ייפגעו.
 האוניברסיטאות מחזיקות מחוץ לקמפוסים שלהן מקרקעין, שחלקם בעלי ערך כספי ניכר.
ניהול יעיל של מקרקעין אלה, ובמקרים מסוימים אף מכירתם, עשויים לסייע לאוניברסיטאות לשפר את מצבן הכספי.
עם זאת, הוועדה לתכנון ולתקצוב של המועצה להשכלה גבוהה החייבת לעקוב אחר ניצול התקציבים של האוניברסיטאות כדי למנוע גירעונות או חריגות, לא נדרשה עד היום לסוגיית ניהול המקרקעין שלהן.
עד היום היא לא קשרה בין ההקצבות שהיא מעבירה לאוניברסיטאות, ובהן גם הקצבות מיוחדות לכיסוי גירעונות, לבין הנכסים שהן מחזיקות.
גם אגף התקציבים שבמשרד האוצר לא נתן דעתו על המקרקעין שהאוניברסיטאות מ חזיקות ועל משמעות הדבר מבחינת חובתן לפעול לצמצום גירעונותיהן לפני שהן פונות לקבל סיוע מקופת המדינה.
החזקת נכסי דלא ניידי כגון פרדסים, מגרשים או דירות וניהולם אינה פעילות הליבה של האוניברסיטאות, ולפיכך נדרש שהן יבחנו את כדאיות המשך החזקת הנכסים ביחס לחלופות השקעה אחרות.
בביקורת על האופן שבו האוניברסיטאות שנבדקו (האוניברסיטה העברית והטכניון) מנהלות את המקרקעין שלהן נמצאו ליקויים לא מעטים: ניהול לא תקין של ספרי נכסים, רישום חסר בדוחות הכספיים ובהנהלת החשבונות, אי -דיווח לרשם ההקדשות על חלק מהמקרקעין המהווים הקדש ציבורי, אי -הסדרת הזכויות במקרקעין, אי -הקפדה על ביצוע סיורים במקרקעין, פלישות של גורמים לא מורשים לנכסים, קבלה והחזקה של נכסים שאינה כדאית כלל וכיוצא בזה.
האוניברסיטאות מחזיקות במקרקעין שניתן למכרם, והן אכן עושות זאת: האוניברסיטה העברית, המחזיקה מחוץ לקמ פוסים שלה מקרקעין רבים, מכרה 900 דוח שנתי57ב .
בשנים האחרונות מקרקעין לא מעטים, ואף הטכניון מוכר מפעם לפעם מקרקעין שבבעלותו.
עם זאת, נוכח מצבם הקשה של שני מוסדות אלה והגירעונות הניכרים שצברו, יש לשקול את המשך צמצום גירעונותיהם גם באמצעות מכירת מקרקעין נוספים שניתן ומוצדק מבחינה כלכלית למכור.
מן הראוי אפוא שוות"ת ואגף התקציבים ייחסו חשיבות רבה יותר למקרקעין שהאוניברסיטאות מחזיקות.
על ות"ת לקבוע קווים מנחים לטיפול בנכסים לצורכי דיווח, פיקוח ובקרה.
עליה לדרוש מהאוניברסיטאות שיגישו לה רשימה מעודכנת של כל המקרקעין שבבעלותן, כשהם ממוינים ומסווגים על פי השימוש שניתן לעשות בהם ובתמורה ממכירתם, ושתכלול גם פרטים הנוגעים לערך הכספי המעודכן של כל נכס.
על ות"ת ואגף התקציבים לתת את הדעת גם על נכסי האוניברסיטאות בעת הקצבת הסיוע המיוחד המוענק להן.
חוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958 (להלן]נוסח משולב[- חוק מבקרהמדינה), קובע כי שר האוצר יגיש למבקר המדינה מדי שנה את מאזן זכויותיה והתחייבויותיה של המדינה לתום שנת הכספים.
06 הגיש שר האוצר דאז, מר אהוד אולמרט, למבקר המדינה "מידע כספי של ממשלת ישראל ליום 31 בדצמבר2005 " (להלן- הדוחות הכספיים).
בדוחות הכספיים פורטו ערבויות שנתנה המדינה ; יתרתן לאותו יום הייתה 11,857 .
מיליון ש"ח בחודשים אפריל-ספטמבר 2006 בדק משרד מבקר המדינה, לסירוגין, את ניהול ערבויות המדינה ואת רישומן.
הבדיקה נעשתה במחלקת ערבויות המדינה באגף החשב הכללי (להלן - מחלקת ערבויות) ואצל החשבונאי הראשי באגף החשב הכללי (להלן - אגף החשכ"ל) במשרד האוצר.
חוק הערבות, התשכ"ז-1967 , קובע כי "ערבות היא התחייבותו של אדם לקיים חיובו של אדם אחר כלפי אדם שלישי".
חוק ערבויות מטעם המדינה, התשי"ח-1958 (להלן- חוק ערבויות המדינה) מאפשר לשר האוצר "לער וב בשם מדינת ישראל למילווה, לערבות למילווה, לעסק יצוא או להתחייבות כספית אחרת, אם לדעת שר האוצר יש בערבות זו לסייע לפיתוחו או לעידודו של ענף משק בעל חשיבות כלכלית או לסייע לכל תכלית אחרת שיש בה עניין לכלל".
הערבות טעונה אישור ועדת הכספים.
החוק מגביל את סכום הערבויות התקפות 4 כך שלא יהיה גדול מ-10% מ"סכום תקציב המדינה לאותה שנת כספים, למעט תקציב הפיתוח".
בנסיבות חריגות ומטעמים מיוחדים הממשלה רשאית להעלות את השיעור עד 25% לזמן קצוב.
בחוק אין הגדרה ל"סכום תקציב המדינה"; בנובמבר2006 השיב המשנה לחשכ"ל כי "החישוב נעשה מתוך התקציב נטו על שינוייו נכון למועד ההגשה".
לדעת משרד מבקר המדינה, העובדה כי החשכ"ל מחשב את סכום הערבויות התקפות מן התקציב נטו על שינוייו אינה מלמדת בהכרח שכך אמנם יש לחשבו.
על משרד האוצר לעגן בנהלים את שיטת החישוב של "סכום תקציב המדינה" כדי להבטיח עקביות בפרשנות החוק.
סעיף4 (ב) לחוק ערבויות המדינה5 קובע כי "ערבות לפי הוראות חוק זה, למעט ערבות לעסק יצוא, לא תינתן למלוא סכום החיוב, אלא במקרים מיוחדים ומנימוקים שיירשמו".
בדברי ההסבר לתיקון סעיף זה בחוק צוין כי "מטרת התיקון היא לקבוע כי תמיד יהיה גורם נוסף אשר ישתתף עם המדינה בסיכון, כך שבדרך כלל יהיה גורם מממן או גורם מבטח נוסף, .
4 הסכום התקף של הערבויות כולל את היתרה המשוערכת של סכומי הערבויות שניתנו לפי חוק זה שלא מומשו ותוקפן לא פג, ואת הסכום הכולל של ערבויות שאושרו על ידי ועדת הכספים ושטרם ניתנו.
5 סעיף זה נכתב במסגרת התיקון לחוק בדצמבר2005.
אשר בהיותו שותף לסיכון גם יבדוק ויוודא כי אכן ראוי לתת את האשראי, ההלוואה או הביטוח שהמדינה תערוב להם בשיעור שייקבע".
נמצא כי למרות התיקון בחוק רוב ערבויות המדינה6 (מבחינת גובה הסכומים ולא מבחינת מספר כתבי הערבות) הן על מלוא סכומי החיוב.
חשיפת הממשלה לכל סכום ההלוואות עלולה לגרום לכך שלמלווה (לרוב בנקים) לא יהיה תמריץ ממשי לגבות את החוב מהלווה הואיל והמדינה ממילא תשלם בסופו של דבר את כל חובו של הנערב.
כאשר המדינה ערבה רק לחלק מההלוואה, המלווה חשוף אף הוא לסיכון ולכן סביר שינקוט פעולות נמרצות יותר לגביית החוב מן הנערב, שהוא החייב הראשוני.
בתשובתו מנובמבר 2006 ציין המשנה לחשכ"ל כי "התיקון בחוק המפורט בדוח מבטא את מדיניות החשב הכללי אשר בוצעה בפועל בערבויות שניתנו אף טרם כניסת החוק לתוקף (ערבויות לעסקים קטנים, ערבויות לבתי מלון, ערבות לפרישת עובדים ועוד)".
לדעת משרד מבקר המדינה, על אגף החשכ"ל להימנע ככל האפשר מערבויות על כל סכום החיוב בעת מתן ערבויות חדשות, ששיעורן בערבויות שנתנה המדינה גדול מאוד, גם לאחר תיקון החוק.
סעיף6 (א) לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985 (להלן- חוק יסודות התקציב), קובע כי "הממשלה רשאית להתחייב בשנת כספים פלונית בגבולות הסכומים הנקובים כהרשאה להתחייב בתכניות שבחוק התקציב השנתי לאותה שנה".
סעיף 6 (ג) קובע כי האמור לא יחול על ערבות שניתנה לפי חוק ערבויות המדינה או לפי חוקים אחרים המפורטים בסעיף.
חוק יסודות התקציב וחוק ערבויות המדינה אינם קובעים כיצד יירשמו בתקציב המדינה הפעולות הכספיות הכרוכות במתן ערבויות מדינה.
בפועל, מרבית ערבויות המדינה אינן מתוקצבות בתקציב המדינה, לרבות בתקציב הרשאה להתחייב, אלא מנוהלות בקרן חוץ-תקציבית (להלן - הקרן לכיסוי הפסדים או הקרן, ראו להלן).
לעומת זאת, מקצת ערבויות המדינה מתוקצבות בתקציב הרגיל, ונמצאה אף ערבות שתוקצבה בהרשאה להתחייב בתקציב הפיתוח7 .
לדעת משרד מבקר המדינה, על אגף החשכ"ל בשיתוף אגף התקציבים לבחון שיטה אחידה לתקצוב ולרישום של כל סוג של ערבות מדינה במטרה להחיל את כלי הבק רה והפיקוח התקציביים של משרד האוצר על ערבויות המדינה בשלבי התכנון והביצוע ולשפר את יכולת התכנון והשליטה בתקציב המדינה.
6 רוב הערבויות ניתנו לפני התיקון לחוק, אולם נמצאוערבויות שניתנו לאחר התיקון לחוק שגם בהן גובה הערבות הוא על מלוא סכום ההלוואה.
7 סוגים מסוימים של ערבויות מתוקצבים בתקנות תקציב שמהן משולמות ההוצאות בגין מימוש ערבויות ובהן נרשמות הכנסות מגביית עמלות.
נוסף על כך, נמצאה תקנה שבה ניתנה הרשאה להתחייב לעסקה שבגינה נתנה הממשלה ערבות.
הדיווח על יתרת הערבויות .
ערבויות המדינה מקבלות ביטוי בשני דוחות שונים: בביאור לדוחות הכספיים של הממשלה ששר האוצר מגיש למבקר המדינה על פי סעיף 12 לחוק מבקר המדינה ובדין וחשבון המתפרסם ברשומות מכוח חוק ערבויות המדינה.
הצגת המידע בנוגע ליתרות הערבויות בדוחות הכספיים אמורה להתבסס על תקני חשבונאות ממשלתיים (ובהיעדרם - על כללי חשבונאות מקובלים), והמידע שיש לפרסם ברשומות נקבע בחוק ערבויות המדינה.
הרישום החשבונאי בדוחות הכספיים של הממשלה בשנים האחרונות החל החשכ"ל באמצעות החשבונאי הראשי במשרד האוצר ביישום רפורמה חשבונאית שעיקרה אימוץ תקני החשבונאות הממשלתית הבינלאומיים8 .
טרם אומץ תקן החשבונאות הדן בהתחייבויות תלויות, ולכן הדיווח על ערבויות מתבסס על הוראה שפרסם החשכ"ל בעניין זה9 .
על פי ההוראה, יש לציין את כל סכום החובות שלהם ערבה הישות הממשלתית.
בביאורים לדוחות הכספיים מציג החשכ"ל את יתרות הערבויות שהמדינה ערבה להן על פי חוק, בהתאם לאמור בהוראה.
יתרות אלו מייצגות, לרוב, את יתרות ההלוואות שבגינן ניתנו ערבויות המדינה והן מתעדכנות בעת מתן ערבות חדשה ובעת פירעון הלוואה בערבות מדינה על ידי הלווה.
המידע על יתרות הערבויות, כמו שאר המידע הכלול בדוחות הכספיים של הממשלה, הוא צירוף כל הנתונים הגולמיים שמתקבלים מחשבויות המשרדים; הוא אינו מסונן באמצעות מנגנון בקרה פנימי.
להלן בטבלה פירוט יתרות הערבויות המוצגות בדוחות הכספיים של הממשלה ליום 31.
9,275 11,842 לפי חוק ערבויות המדינה .
7,899 7,884 :מזה חברת החשמל לישראל בע"מ(1) .
- 2,905 ערבויות לסחר חוץ(2) .
842 701 ערבותבגין תכניות פנסיה לעובדים (3) .
129 120 התעשייה הצבאית לישראל בע"מ .
148 53 אל על נתיבי אוויר בע"מ .
22 21 בניה למגורים(4) .
10 4 קרן לעסקים קטנים .
17 15 לפי חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מספר39) .
8 בעניין זה ראודוח שנתי 55 ב של מבקר המדינה (2005 ), "ניהול נכסי מדינה מוחשיים ורישומם", עמ' 271.
9 הוראה מספר 14 בנושא הפרשות, התחייבויות תלויות ונכסים תלויים.
את ההוראה פרסם החשכ"ל ב-1/03 כתשתית לתקני החשבונאות שתאמץ הממשלה בשנים הקרובות.
משרד האוצר 257 2,253 0 לפי חוק הערבויותלסחר -חוץ(5) 11,545 11,857 סה"כ (1) .
הסכום מורכב ממספר רב של ערבויות להלוואות שונות, חלקן מבנקים בחו"ל (2) יתרה זו כוללת יתרה בסך כ-834 .
מיליון ש"ח בגין ערבות לתעשייה הצבאית (3) ערבויות בגין הסכמי פרישה לפנסיה מוקדמת שנחתמו באמצעות חברת "מבטחים" עםהעובדים הפורשים מ"אל על", מהתעשייה הצבאית ומהתעשייה האווירית.
ערבויות שניתנו לחברות בנייה בגין הלוואות שהבנקים העמידו להן למימון פרויקטים של בנייה ערבויות אלו אינן מנוהלות במחלקת ערבויות המדינה באגף החשכ"ל, ואין לגביהן נתונים במערכת ניהול הערבויות (ראו להלן).
(5) בדצמבר2005 תוקן חוק ערבויות המדינה שהרחיב את תחולת החוק לערבויות מדינה לסחר חוץ וביטל את חוק הערבויות לסחר חוץ.
מסיבה זו החל משנת 2005 מוצגות הערבויות לסחר חוץ כסעיף נפרד בחוק ערבויות המדינה.
היתרות המוצגות בדוחות הכספיים הן היתרות הכוללות של כל ההלוואות והסכומים שלהם ערבה הממשלה.
בדוחות לא כלול מידע על תוחלת עלות מימוש הערבות של המדינה הנגזרת מכל ערבות (כלומר ההסתברות שהנערב יהיה חדל פירעון משוקללת בגובה הערבות 10 ).
לדעת משרד מבקר המדינה, על מחלקת ערבויות לחשב באמצעות גורם מקצועי מהי רמת הסיכון בגין כל ערבות הן לשם תקצובה הראוי והן לשם הצגתה הנאותה בדוחות הכספיים.
בדוחות הכספיים לא הובאו הסברים לשינויים שחלו ביתרות, ולא הוצג בהם מידע בנוגע לנושאים אלה: הכנסות שהתקבלו, הוצאות שנגרמו בעבר בגין ניהול ותפעול של הערבויות ומימושן, הכנסות צפויות בשל יתרת הערבויות וההוצאות הצפויות בגין ניהול ותפעול של הערבויות ומימושן.
בתשובתו מנובמבר 2006 השיב המשנה לחשכ"ל כי בדוח הכספי מפורסמים הנתונים המהותיים הכרוכים בהתחייבויות המדינה בגין הערבויות והשינוי בהם.
יחד עם זאת, עם אימוץ תקן חשבונאות ממשלתי בנושא יוצגו הערבויות על פי התקן ו"כחלק ממהלך כולל של הרפורמה החשבונאית צפוי כי הדוח הכספי יבוקר ע"י רואה חשבון חיצוני אשר יבקר את הנתונים המוצגים בדוחות הכספיים.
לעניין היתרה המוצגת בדוח ציין המשנה כי "יחידת ניהול הסיכונים מבצעת עבודה לניתוח הסיכונים הקיימים והעתידיים.
בכל ערבות שתינתן בעתיד…"; הניתוחים הם לצרכים פנימיים, ואין מקום לפרסמם.
לדעת משרד מבקר המדינה, על החשכ"ל להציג בדוחות הכספיים של הממשלה יתרות מבוקרות של ערבויות המדינה ואת החשיפה הכוללת המחושבת בגינן.
פרסום ברשומות על פי חוק ערבויות המדינה, שר האוצר יפרסם ברשומות בתוך "אחד עשר חודש לאחר תום כל שנת כספים דין וחשבון על סכומי הערבויות שניתנו לפי חוק זה באותה שנה, על יתרת סכומי הערבויות שניתנו לפני תחילת אותה שנה שלא מומשו ושתוקפן טרם פג עד תום השנה, .
10 מדובר במכפלה של הסתברות הנערב להיות חדל פירעון ותוחלת מותנית של עלות המימוש של הערבות במצב שבו הנערב הופך להיות חדל פירעון.
וכן על הסכום הכולל של ערבויות שאושרו לפי הוראות סעיף 2 , באותה שנה, ושטרם ניתנו.
בדין וחשבון יפורסמו גם פרטים על סכומי הערבויות שניתנו מטעם המדינה לפי כל חוק אחר.
מבקר המדינה העיר בעבר11 על פרטים חשובים הנוגעים לערבויות המדינה שלא מתפרסמים ברשומות (ולא בביאורים לדוחות הכספיים) וראוי שיפורסמו אף על פי שאין דרישה בחוק לפרסמם.
לדוגמה, סכומי ההכנסות וההוצאות שנזקפו לתקציב המדינה ולקרן לכיסוי הפסדים (ראו להלן).
בעת הביקורת העיר משרד מבקר המדינה למשרד האוצר כי ערבות חדשה שאישרה ועדת הכספים לחברת החשמל לא הוזכרה כלל בדוחות הכספיים.
בעקבות זאת פרסם משרד האוצר ברשומות מחודש נובמבר 2006 כי "יתרת הערבויות ליום31.
05 אינה כוללת ערבות לחברת החשמל על סך 1,150,750,000 ש"ח שניתנה בדצמבר2005 אך עד למועד האמור עדיין לא נמשכו כספי ההלוואה שבגינה ניתנה הערבות".
הפרדת תפקידים שר האוצר הסמיך את החשכ"ל לתת ערבויות מדינה לפי חוק ערבויות המדינה, חוק הערבויות לסחר חוץ, התשי"ט-1959 , ולפי תיקון39 לחוק לעידוד השקעות הון, התשי"ט-1959 .