HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
יצוין כי המשרד היה יכול לבדוק זאת בין היתר במסגרת הבקרה - שהוא עושה ממילא - על חלוקת המלגות בבתי הספר.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד לפעול לכך שבתי הספר ירחיבו במידה ניכרת את היקף הפרסום בדבר האפשרות לקבל מלגות.
על פי חוקמירשם מילגות, התשל"ז - 1976 (להלן- חוק מרשם מלגות), נדרש המשרד לפרסם ברבים מידע על קרנות המעניקות מלגות, בין באמצעות מענק ובין באמצעות הלוואה, לתלמידים ב כיתה ז' ואילך, וכן פרטים על הדרך לקבלתן.
קרן, על פי החוק, היא אחד מאלה: מוסד חינוך המעניק מלגות; תאגיד שעיקר מטרתו מתן מלגות; גוף המעמיד כספים, שלא באורח חד-פעמי, לצורך מתן מלגות בסכום שנתי כולל העולה על סכום שנקבע בתקנות מירשם מילגות, התשל"ז- 1977.
,על פי חוק מרשם מלגותשר החינוך יכין עד ט"ו בתמוז בכל שנה מדריך מלגות עדכני ויפרסמו באינטרנט; מדי שנה בשנה החל במועד האמור יופץ מדריך המלגות העדכני למכירה ויוצג לעיון, בין השאר, במשרד; שר החינוך גם יפרסם בכל שנה מודעות בדבר פרסומו של מדריך המלגות העדכני והמקומות שבהם ניתן לעיין בו או לרכוש אותו; פרסום זה ייעשה ברשת תקשורת המחשבים ובעיתונים.
לתפקיד רשם מלגות מונה סמנכ"ל ומנהל המינהל לכא"ב, מנחם כהן.
המשרד מקצה כאמור בקביעות כספים לשם סיוע כספי לסטודנטים ולתלמידים.
מרבית אפיקי הסיוע האלה היו מיועדים לאוכלוסייה שעליה חל חוק מרשם המלגות - סטודנטים ותלמידים בחינוך העל-יסודי.
לפיכך היה עליו לפרסם ברבים מידע על כלל אפיקי הסיוע שהוא עצמו העניק, כנדרש בחוק מרשם המלגות17.
17 ,ראו גם מבקר המדינהדוח שנתי 56ב ( 2006 '), עמ965.
)(א בדיקות שנעשו באתר האינטרנט של רשם המלגות במרס וביולי 2010 העלו כי רשומות בו כ -142 קרנות, ובהן רק אחת מהקרנות שהמשרד מפעיל - מלגות לסיוע בשכר לימוד לסטודנט ים מהמגזר הבדואי.
שאר אפיקי הסיוע של המשרד לסטודנטים ולתלמידים שנזכרו בדוח זה (ראו לעיל טבלה 1 וטבלה3 )- לא נכללו ברשימה שפרסם רשם המלגות.
(ב) בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה כי קשה לאסוף מידע כולל על אפיקי הסיוע שמעניק המשרד לסטודנטים ולתלמידים.
בהעדר שקיפות ובאין כתובת אחת לקבלת מידע, נאלץ משרד מבקר המדינה, כאמור, לפנות לכל המינהלים שבמשרד ולבקש מידע על אפיקי הסיוע.
לאחר שהתקבל מידע זה מן המינהלים התברר שהוא חלקי בלבד, שכן בתשובתה של הסמנכ"לית והמנהלת של המינהל הפדגוגי מדצמבר 2009 פורטו רק ארבעה אפיקי סיו ע ולא נכללו שניים אחרים: מלגת פרויקט חונכות (פר"ח) במכללות להכשרת עובדי הוראה, שמנוהל בידי האגף לשירותי חינוך ורווחה, ומלגות לרכישת אביזרי לימוד ולמימון טיולים המיועדות למוסדות לחינוך מיוחד שמנהל האגף לחינוך מיוחד.
ניתן להניח שסטודנט או הורים לתלמיד בבית ספר יתקשו עוד יותר לרכז מידע מן היחידות השונות במשרד על אפיקי סיוע אפשריים, ובכלל זה מלגה לרכישת אביזרי לימוד ולמימון טיולים, מלגה לתלמידים עולים ומלגה לתלמידים מחוננים באקדמיה.
על רשם המלגות לכלול בפרסומיו גם מידע על כל אפיקי הסיוע של המשרד באמצעות קרנות שחייבות ברישום כמתחייב מחוק מרשם מלגות, ובכללם מלגות לתלמידים ולסטודנטים והלוואות מותנות לסטודנטים, כנדרש בחוק.
בתשובתו מאוקטובר 2010 מסר משרד החינוך למשרד מבקר המדינה שבעקבות הביקורת הוא נערך לריכוז כל המידע על אפיקי הסיוע השונים לתלמידים ולסטודנטים ולפרסומו באתר רשם המלגות בשנת הלימודים התשע"א.
הממשלה מעניקה הלוואות מותנות לסטודנטים, כדי לעודד אותם ללמוד ברציפות ולהשתלב כמורים במוסדות חינוך, ומי שעומד בכך נהנה מהסבת ההלוואה למענק.
אולם בנוגע לעשרות אלפי הלוואות לא החליט המשרד אם יש לפטור את מקבליהן מחובת החזר או לחייבם לפרוע את ההלוואות, ונגבה רק שיעור קטן מההלוואות המותנות שנתן המשרד לסטודנטים ואשר לא הוסבו למענקים.
דרכי העבודה המתוארות בדוח זה מלמדות על כשל יסודי של המשרד בטיפול בנושא, שכן בפועל זרועו האחת שלו לא הצליחה במשך שנים לגבות חלק ניכר מהחובות שנדרשה לגבות על פי נוהלי המשרד, ואילו הזרוע השנייה המשיכה לתת הלוואות מותנות.
בשל הטיפול הלקוי של משרד החינוך ושל אגף החשכ"ל בגבייתם נצברו במשך שנים חובות גדולים לאוצר המדינה.
על החשכ"ל ומנכ"ל משרד החינוך להיכנס לאלתר לעובי הקורה ולבחון את הנתונים על החובות שנצברו ואת הכשלים שנמצאו בטיפול בהלוואות המותנות.
יש לפעול לאלתר לפתרון הבעיות שהועלו בנושא זה, שכן אם לא יוסדר הטיפול בנושא, ייתכן שיהיה צורך להעריך אם ראוי להמשיך להקצות תקציבים למטרה זו.
על משרד החינוך לדאוג שמאגר המידע שברשותו על ההלוואות המותנות שניתנו יהיה שלם ומהימן, לרבות בנוגע להלוואות שעדיין לא הוחלט אם לגבותן או להסב אותן למענק; שייקבעו כללים ברורים בנוגע לאפשרות לדחות את מועד פירעונה של הלוואה מותנית; ושייבדק באיזו מידה הושגו יעדי פרויקט ההלוואות המותנות.
על פי ממצאי הבדיקה יש לקבוע כיצד להמשיך להפעיל את הפרויקט.
אם הנהלת המשרד בוחרת להפקיד את הטיפול בהלוואות המותנות בידיהם של שני מינהלים שונים, עליה לפעול לתיאום ביניהם באופן שיבטיח טיפול סדור ושוטף בהלוואה.
עליה גם להורות לגורמים המופקדים על הנושא לדווח לה על קשיים בטיפול בהלוואות, על פעולות שנעשות לצמצום החובות שנצברו ועל תוצאותיהן.
,הביקורת העלתה ליקויים גם בנושא המלגות לתלמידים.
בין השאר הקצאת התקציבים למלגות למוסדות בחינוך מוכש"ר לא הייתה שוויונית; ליקויים נמצאו גם בהליכי התיעוד וקבלת ההחלטות של ועדות המלגות שפעלו בבתי הספר שנבדקו .
על משרד החינוך לבחון ביסודיות את סוגיית המוסדות הזכאים למלגות ולקבוע מדיניות בנוגע לחלוקת כספי המלגות בין המגזרים השונים; בהתאם לכך יש לקבוע מדיניות ברורה בנוגע לאוכלוסייה שזכאית לקבל מלגות ולפרסם מדיניות זו בחוזר המנכ"ל, וכן לפעול לכך שדרכי ההקצאה יעלו בקנה אחד עם המדיניות שנקבעה.
עליו גם לפעול לתשלום כספי המלגות לבתי הספר כבר בתחילת שנת הלימודים.
על המשרד להגדיר ביתר פירוט את אמות המידה שקבע וכן לקבוע אילו מסמכים רשמיים יכולים לשמש כלי לבחינת מידת הנזקקות של משפחה.
עליו גם לבחון את איכות הבקרה ש הוא מקיים על חלוקת המלגות באמצעות הקבלן.
כל אלה נדרשים כדי להבטיח שייעשה שימוש מיטבי בתקציב המוגבל המיועד למלגות.
1 ""מדד הטיפוח - הוא מדד שבנה המדען הראשי של המשרד בשנת 2006 כדי לסייע בהקצאת חלק מהמשאבים במערכת החינוך וכדי לסייע בניבוי הישגים לימודיים של תלמידים.
במדד הטיפוח כמה מרכיבים.
מערכת החינוך בישראל רואה חובה לעצמה להנחיל לתלמידיה את המשמעויות ההיסטוריות, המוסריות והחינוכיות של גורל העם היהו די בשואה.
השואה הפכה למרכיב מרכזי בתודעת הזהות היהודית, וככל שגובר המרחק בזמן מהשואה מתעצמת חשיבות נוכחותה בזיכרון הקולקטיבי הישראלי2 .
הדידקטיקה של הוראת השואה 3 יכולה להתקיים בהוראה עיונית תוך ניתוח אירועים4 או בהנחלתה כתרבות זיכרון והנצחה.
לפי הגישה החינ וכית הכוללת, הנחלת השואה צריכה להיות הן בלימוד שיטתי במשך שנים והן דרך חוויות רגשיות הנקלטות מתרבות זיכרון השואה והנצחתה 5 .
לימוד דידקטי או קוגניטיבי של השואה במערכת החינוך מתקיים, בעיקר, במסגרת הוראת מקצוע ההיסטוריה ומופיע גם כנושא בחירה במקצועות כמו ספרות, אמנות ופילוסופיה.
תרבות הזיכרון וההנצחה באה לידי ביטוי, בין היתר, בטקסי זיכרון ובמסעות לפולין.
המסע הראשון של תלמידי תיכון לפולין בחסות משרד החינוך (להלן - המשרד) יצא בסתיו 1988 והשתתפו בו 200 תלמידים.
בעקבותיו החלה הפעלת תכנית המסעות לפולין שקיבלה את ה שם "את אחיי אני מבקש" (להלן - המסע או המסעות לפולין).
במהלך השנים גדל מספר המשתתפים במסעות, ובשנים האחרונות מספרם הוא כ - 25,000 בכל שנה.
מתחילת המסעות ועד סוף 2009 השתתפו בהם כ - 350,000 בני נוער.
ההוצאה הכספית הכוללת למסע בשנת 2009 הייתה כ-162 מליון ש"ח; הורי התלמידים נשאו בעיקר הנטל (ראו להלן).
מעורבות המשרד בארגון המשלחות ובצד החינוכי שלהם גדלה במהלך השנים.
מינהל חברה ונוער שבמשרד (להלן - המינהל) מופקד על הנושא, ובשנת 2003 הוא הקים את "מינהלת פולין" (להלן- מינהלת פולין או המינהלה) המופעלת על ידי גוף חיצוני ומטפלת באיסוף מידע ובצד הארגוני של המשלחות.
בחודשים אפריל עד יולי 2010 בדק משרד מבקר המדינה את הטיפול של המשרד במסעות תלמידי תיכון לפולין 6 .
בין היתר נבדק אם המשרד בחן את מטרותיו הפדגוגיות ועדכנן בשנות קיום המסע; פיקוח המשרד על התנהלותם; אפיון המשלחות לפי פרמטרים חברתיים-כלכליים.
הבדיקה נעשתה במינהל חברה ונוער ובמינהלת פולין.
בדיקות השלמה נערכו ביחידות שונות במשרד: בשירות הפסיכולוגי החינוכי (שפ"י), באגף הביטחון, באגף המפקחים המרכזים ובלשכת המדען הראשי.
ג'קי פלדמן, "בעקבות ניצול השואה הישראלי: משלחות נוער ישראליות לפולין וזהות לאומית", בתוך תיאוריה וביקורת 19 (סתיו 2001 '), עמ170 .
ד"ר יאיר אורון, גילה זליקוביץ, ד"ר נילי קרןמושגים ועמדות של פרחי הוראה בישראל ביחס לאנטישמיות וגזענות , דוח מחקר, מכללת סמינר הקיבוצים ת"א, היחידה למחקר ולמעקב, המרכז להוראת השואה ויהדות זמננו ( 1996 '), עמ 56.
3 ,על "הוראת השואה והנחלת לקחיה במערכת החינוך" ראו מבקר המדינהדוח שנתי 60 ( 'ב 2010 '), עמ823.
4 חיים שצקר, "השואה בספרי לימוד - ניתוח משווה", בתוך ישראל גוטמן וגדעון גרייף (עורכים), השואה בהיסטוריוגראפיה , הרצאות ודיונים בכינוס הבין -לאומי החמישי של חוקרי השואה (מארס 1983 .
), "יד ושם", ירושלים 5 ,מיכאל ירון "הוראת השואה במסגרת שיעורי ההיסטוריה", בשביל הזיכרון , "יד ושם", רשות הזיכרון לשואה ולגבורה, גיליון מס' 44 (ינואר-פברואר 2002 '), עמ4-9 .
(מיכאל ירון הוא מפקח מרכז (מפמ"ר) היסטוריה במגזר היהודי בפיקוח ממלכתי).
6 ,על "מסעות בני נוער לפולין ולצ'כיה" ראו מבקר המדינהדוח שנתי 51 ( 'ב 2001 ,) 'עמ516 .
ההיסטוריה של המסעות .
מסעות בני נוער לאתרים באירופה שבהם הוציאו הנאצים לפועל את "הפתרון הסופי" החלו עוד בטרם חלה חובת הוראת השואה במערכת החינוך.
המסע הראשון היה בקיץ 1965 לפולין ולצ'כיה7 .
שנה לאחר מכן יצאה משלחת נוספת, אך בעקבות מלחמת ששת הימים וניתוק היחסים הדיפלומטיים בין ישראל לפולין לא יצאו לשם משלחות נוספות.
בשנת 1979 החליט המשרד להחיל את חובת הוראת השואה כפרק בלימודי ההיסטוריה בהיקף של 30 שעות שנתיות בחטיבה העליונה, ומשנת 1983 נושא השואה נכלל בבחינות הבגרות בהיסטוריה.
בשנת 1983 , לרגל ציון40 שנה למרד גטו ורשה, יצאו לפולין משלחות של ארגונים יהודיים מהארץ ומהעולם ובהם גם משלחת של התנועות הקיבוציות.
משנת 1985 שלחו התנועות הקיבוציות אחת לשנה משלחות לפולין בשילוב מלווים ניצולי שואה כאנשי עדות.
העדויות והחוויות של המורים ושל התלמידים שהשתתפו באותן משלחות חיזקו את ההערכה בקרב אנשי חינוך שהנסיעות הללו מזמנ ות למשתתפים חוויה חינוכית חשובה ובעלת עצמה.
בשנת 1986 ביקר בפולין מנהל המינהל דאז והגיע למסקנה כי לסיור בפולין פוטנציאל חינוכי רב.
בעקבותיו ביקר שם בשנת 1988 שר החינוך דאז, מר יצחק נבון, שהתרשם אף הוא בצורה דומה, ולכן החליט המשרד לבנות תכנית חינוכית למסעות לפולין לבני נוער ולתלמידים בכיתות י"א -י"ב.
להכנת התכנית החינוכית למסעות לפולין הקים המשרד את ועדת פולין, שפעלה בשנים 1990- 1988, וכללה צוות של המינהל, מחנכים וחוקרים ממכוני השואה8 .
הוועדה הגדירה את מטרות המסע וקבעה את תכנית ההכנה למלווים ולתלמידים פרי עבודת הוועדה והנחיות נוספות בעניין התפרסמו בחוזר מנכ"ל המשרד בשנת 1991 .
חוזר מנכ"ל נוסף פורסם בשנת 1999 והחוזר האחרון שהתפרסם היה בשנת 20049 (להלן- חוזר מנכ"ל משנת 2004 .
עד שנת 2004 נסעו משלחות של תלמידים גם למדינות אחרות - גרמניה, אוקראינה, צ'כיה וליטא.
מסלולי המסע בפולין, התקפים עד היום, התגבשו בשנים 1986 -1988 והם כוללים שלוש ערים: ורשה, לובלין וקרקוב, אשר סמוך לכל אחת מהן יש מחנה ריכוז והשמדה: ליד ורשה - מחנה טרבלינקה, ליד לובלין - מחנה מיידאנק, ליד קרקוב - מחנה אושוויץ -בירקנאו.
מסו ף שנת 2004 המשרד אינו מאפשר ביקור אלא בפולין10.
המשרד מארגן משלחות מטעמו (להלן - משלחות ממלכתיות) שהן כ -20% מכלל המשלחות; בשנים האחרונות השתתפו בהן כ - 4,000 .
תלמידים בשנה המשלחות הממלכתיות מתאימות לבתי ספר קטנים, למוסדות ולארגוני נוער ולתלמידים עם צרכים מ יוחדים.
המשרד קובע את תכנית המסע של המשלחות .
7 ,ישראל קרצנראבני דרך בתוכנית החינוכית של המסע לפולין (יוני 2010 ), מינהל חברה ונוער, משרד החינוך.
מכוני שואה הם מוסדות העוסקים במחקר השואה ובהנצחתה המוסדות המוכרים בידי המינהל הם "יד ושם", "בית לוחמי הגטאות", "משואה", "מוזיאון יד מרדכי", "מורשת", "אות ועד", "יד לעד - בית העדות", "מכון אייבשיץ", "בית טרזין" ו"שם עולם".
9 חוזר המנהלת הכללית, "הוראות קבע, משלחות בני נוער לפולין - 'את אחי אני מבקש'", סה/4 (ב) כסלו התשס"ה- דצמבר 2004 .
1 בהוראות הקבע נאמר ש"אין לשלב ביקור במדינה נוספת במסגרת המסע לפולין".
מטעמו והן מחויבות להשתתף בטקסים ממלכתיים (כגון תפילת ליל שבת, פגישה עם חסידי אומות עולם, טקס במחנה בירקנאו).
מועדי הנסיעה של המשלחות הממלכתיות הם שניים: בחודשים אוקטובר ונובמבר (להלן - סבב ראשון) ובחודשים מרס ואפריל (להלן - סבב שני).
המשרד אפשר, ברמות שונות של פיקוח, לבתי ספר לארגן בעצמם משלחות למסע (להלן - משלחות עצמאיות), ובשנים האחרונות הן מהוות כ -80% מכלל המשלחות.
הן פונות למינהלת 1054 דוח שנתי61ב .
פולין לבקשת חסות ולקבלת אישור לתהליך החינוכי של מסען.
עד שנת 1999 נדרש כל בית ספר שביקש להשתתף במסע לקבל אישור ביטחוני; מאז מעורב המשרד במתן אישור זה, במתן אישור חינוכי אחרי בדיקה של תכנית ההכנה למסע ותכנית המסע, באישור צוותי ההדרכה של המשלחות ובהכשרת המורים המלווים אותן.
המשלחות העצמאיות נוסעות שמונה חודשים בשנה; הן אינן נוסעות בחודשים דצמבר וינואר בגלל תנאי החורף בפולין, ובחודשים מאי ויוני - בגלל בחינות הבגרות.
גם משלחות של תנועות נוער ושל הקיבוצים יוצאות למסע במסגרת המשלחות העצמאיות על פי המתווה החינוכי של המשרד.
הגידול הניכר לאורך שנים במספר בתי הספר והתלמידים המשתתפים במסע היה בעיקר במשלחות העצמאיות.
ההכנות למסע הן מכלול חינוכי, רגשי וארגוני.
לפי הוראות הקבע, לכל קבוצת נוער צריכים להצטרף מלווים בעלי תפקידים מוגדרים: ראש משלחת, מורה-מלווה, מדריך ומאבטח.
ההוראות ממליצות לצרף למשלחת אנשי עדּות ואנשי רפואה.
לפני היציאה למסע נדרש כל מוסד חינוכי שתלמידיו משתתפים במסע, להכין את התלמידים.
בהכנה למסע לומדים המשתתפים את הנושאים האלה: תולדות יהודי פולין, מורשתם הרוחנית, הדתית והתרבותית; פולין בזמן מלחמת העולם; עיקרי האידיאולוגיה הנאצית; יהודי פולין בתקופת השואה; חסידי אומות העולם; דרכי ההתמודדות עם השואה והנצחתה; יחסי יהודים ופולנים לאחר השואה.
התפיסה החינוכית ומטרות המסע .
התפיסה החינוכית של המשרד לגבי המסעות מובאת בהוראות הקבע: "מערכת החינוך בישראל רואה עצמה מחויבת להנחיל את מלוא המשמעויות ההיסטוריות, המוסריות והחינוכיות של הגורל היהוד י, הן היהודיות והן האנושיות, לילדינו המתבגרים והעתידים להמשיך ולעצב את עתידם ואת קיומם של עם ישראל ומדינת ישראל.
משרד החינוך התרבות והספורט מוצא לנכון לפקוד את שרידי קהילות ישראל בפולין ואת אתרי מחנות ההשמדה שהקימו שם הנאצים ועוזריהם.
מסע זה נועד לחזק את שייכותם של התלמידים לעם ישראל ואת זיקתם למורשתו ולדורותיו".
במהלך השנים עלו שאלות רבות בעניין מטרות המסע והשגתן כמו השפעת המסע על משתתפיו, הערך המוסף שלו, סיבות לאי -השתתפות תלמידים או בתי ספר במסע, תרומתו לחריתת זכר השואה בתודעה באופן מעמיק, שינוי בעמדות בנ י נוער אחריו.
למן תחילת המסעות לא בדק המשרד את השאלות הללו ואין בידיו תשובות.
רק בספטמבר 2007 , במלאת 20 שנה להפעלת התכנית, פנה המינהל לראמ"ה (הרשות הארצית למדידה ולהערכה בחינוך הפועלת במשרד) בבקשה לקיים מחקר הערכה על משלחות הנוער לפולין (להלן - מחקר הערכה11 ).
מטרת המחקר הייתה לבדוק האם הושגו מטרות המסע לפולין כפי שהגדירן המשרד בתחומים האלה: הקוגניטיבי, הרגשי והערכי - הלאומי והאוניברסלי.
11 צוות חוקרים מהמרכז האוניברסיטאי יהודה ושומרון באריאל נבחר במכרז לבצע את מחקר ההערכה.
המשרד השיב למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 (להלן- תשובת המשרד) כי כתיבת דוח המחקר בעיצומה, ועל פי לוח הזמנים, דוח מסכם, המכיל את התוצאות הסופיות, של המחקר יוגש לאישורה של ראמ"ה עד סוף דצמבר 2010.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד היה להתמודד עם שאלות היסוד שהובאו לעיל כבר מזמן, ומאחר שלא עשה כך עליו לפעול להשלמת המחקר לאלתר.
מטרות המסע, תוצר עבודתה של ועדת פולין, פורסמו בחוזר מנכ"ל המשרד בשנת 1991 :, ואלה הן א.
"להכיר את עושרם הרוחני והתרבותי ואת מלוא היקפם וחיוניותם של החיים היהודיים בפולין לפני מלחמת העולם, על ידי ביקור באתרים ומפגש עם השרידים של החיים היהודיים הזרועים ברחבי פולין.
לחוש ולנסות להשיג את משמעות עומקם והיקפם של החורבן והאבדן של היהודים שנרצחו ושל היהדות שנעקרה.
לחוש ולנסות להשיג את השפל המוסרי ואת המדרגה התחתונה של הדה-הומניזציה שהגיעו אליה הנאצים, שהגו, תכננו וביצעו את רצח העם היהודי בגטאות, ביערות ובמחנות הריכוז וההשמדה.
לחוש ולנסות להשיג את מלוא המשמעות של עמידתם האמיצה ומאבקם חסר התנאים והסיכויים של היהודים שיצאו אל מול הצורר, להילחם בו ובכוונותיו הזדוניות.
לחוש ולנסות ליצור את הקשר של הצעירים הישראלים לעברם הקיבוצי-היהודי, להעמיק את הזדהותם עם גורלו של העם היהודי ולשפר ולחזק את ההרגשה ואת ההכרה בדבר המחויבות האישית להמשכיות החיים היהודיים ולקיומה הריבוני של מדינת ישראל.
להביא לליבון ולברור מחודש של מושגים, של הנחות יסוד ושל דפוסי חשיבה והתייחסות אל כל הקשור בתולדות ישראל, בהתנהגות היהודית בשואה, בערכי הציונות, ביחסים של י הודים ולא יהודים ובקנייני המוסר וההומניזם.
לאפשר לבני הנוער לפעול הלכה למעשה לשיקום, לשיפוץ, לניקוי ולשימור אתרים ושרידים יהודיים הפזורים ברחבי פולין".
למסע בפולין היבטים קוגניטיביים, ערכיים, חברתיים, ובעיקר של "חוויה רגשית": לנסות להבין את החיים היהודיים בפולין טרם המלחמה, את עקירתה והכחדתה של יהדות זו ואת הדה-הומניזציה שעשו הנאצים ליהודים.
הוא נועד גם ליצור קשר בין התלמידים לבין עברו של העם היהודי ולהפיק את הלקח הלאומי של הצורך במדינה יהודית.
יש לו גם שתי מטרות קונסטרוקטיביות: האחת, שיפוץ ושיקום של אתרים יהודיים הפזורים ברחבי פולין, והאחרת - חיזוק הקשר של בני הנוער עם שרידי הקהילות היהודיות.
בשנת 1995 הדגיש שר החינוך דאז, פרופ' אמנון רובינשטיין12 , את החשיבות החינוכית של משלחות הנוער לפולין ולאתרי ההשמדה.
הוא אמר כי "אין ערוך לביקור ולסיור באתרי ההתר חשות עצמם", והידיעה הקוגניטיבית והחוויה האמוציונלית חוברות יחד להזדהות עזה בלב התלמידים כחלק בלתי נפרד מתודעתם ומאישיותם.
בחוזר המנכ"ל משנת 1999 נוספו שתי מטרות העוסקות בלקחיה האוניברסאליים של השואה ובחובות לשמור על הדמוקרטיה ולהגן עליה ולהיאבק .
12 אמנון רובינשטיין, "החשיבות החינוכית של משלחות הנוער לפולין ולאתרי השמדה", בשביל הזיכרון, ביטאון בית הספר המרכזי להוראת השואה, "יד ושם", גיליון מס' 7 (אוקטובר 1995 '), עמ4.
:בגזענות "להכיר את עיקרי האידיאולוגיה הנאצית, לעמוד על המניעים ועל הנסיבות שהביאו לעלייתה ולמעשים של אכזריות ובהמיות שלא היו כמותם בהיסטוריה האנושית; לעמוד על יסודותיו של המשטר הטוטליטרי שבמסגרתו הכריזה גרמניה הנאצית מלחמת השמד נגד העם היהודי ורצחה שליש מבני עמנו וכן ביצעה פשעים אחרים נגד האנושות ולהפיק מכך את הלקח הלאומי של הצורך במדינה יהודית ריבונית וחזקה והן את 1058 דוח שנתי61ב .
הלקח האוניברסאלי של החובה לשמור ולהגן על הדמוקרטיה ולהיאבק נגד כל צורה של גזענות"; "להכיר ולהבין את מורכבות היחסים בין היהודים לפולנים לאורך ההיסטוריה המשותפת של שני העמים, על הצדדים החיוביים והשליליים שלהם, ולהבין את תולדות יהודי פולין ומורשתם גם על רקע ההיסטוריה והתרבות הפולנית".
בחוזר מנכ"ל האחרון, שעסק בנסיעות לפולין ופורסם ב - 2004 , לא השתנו מטרות המסע והן נותרו כפי שהיו בחוזר המנכ"ל משנת 1991, ל מעט שתי התוספות דלעיל.
פרט לתוספת משנת 1999 לא חזר המשרד ובחן את הצורך בעדכון המטרות וההדגשים החינוכיים של מטרות המסע.
לדעת משרד מבקר המדינה, לאור התמורות שחלו בעולם, באירופה ובחברה הישראלית ראוי שהנהלת המשרד תיבחן אם מטרות המסע כוללות את העניינים העיקריים הנוגעים להנחלת זיכרון השואה.
בחברה הישראלית, בקרב אנשי חינוך ואקדמיה, אישי ציבור ואזרחים מן השורה מתקיים דיון ציבורי בעניין המסע מאז החל.
במסגרתו עולות גם שאלות מהותית לגבי נחיצותו והשפעתו.
למתנגדים ולתומכים טיעונים אידיאולוגיים, חינוכיים וכלכליים.
המצדדים במסע מדגישים את הדברים האלה: (א) חוויה רגשית מתקנת בכל הקשור לטראומת השואה ; הם מדגישים את הצורך להנחיל את הזיכרון לדורות הבאים ולחזק את הרגשת שייכותם של התלמידים לתולדות עם ישראל ולמורשתו; (ב) אין תחליף לביקור במק ומות שבהם התרחשה השואה והרושם שהביקור מותיר במבקרים הוא עצום, החוויה האמוציונאלית חוברת לידע הקוגניטיבי ומופנמת היטב; (ג) הנסיעה לפולין היא חוויה מעצבת עבור בני הנוער המשתתפים במשלחת ותורמת לגיבוש זהותם היהודית והישראלית; (ד) הביקור בפולין הוא חוליה חשובה בחינוך הדור הצעיר ומסייעת להבנת הקשר בין עברו של העם היהודי לבין הקמת מדינת ישראל; (ה) המסע לפולין מאפשר לתלמידים להכיר את העולם היהודי לפני השואה; (ו) המפגש בין בני נוער יהודיים ופולניים מסייע בהפרכת סטריאוטיפים.
המתנגדים למסע מתייחסים בעיקר לדברים האלה: (א) המסע לפולין מתמקד בעיקר במתקני ההרג - האמצעים הטכניים שבהם רצחו יהודים13 ; (ב) כדי להבין את חשיבות המדינה היהודית אין הכרח לנסוע לפולין, זה תפקידה של מערכת .
13 בכתבה של אור קשתי ב"הארץ" מה - 22.
10 , "חוץ מ'פורנוגרפיה של הרוע' אין בלימוד הפרטים הטכניים של השואה ערך חינוכי", צוטטו דבריה של פרופסור חנה יבלונקה כי "הלימוד הטכני של השואה, איך רצחו את היהודים, שלב הפתרון הסופי וכד' הוא החלק הכי פחות חשוב מבחינה חינוכית.
חוץ מ'פורנוגרפיה של הרוע' אין בפרטים הטכניים של השואה ערך חינוכי.
לעומת זאת, לסיפורי הניצולים, התרבות היהודית בת אלפי השנים או כיצד המדינה הצעירה השקיעה בבנייה במקום להיכנס למעגל של חורבן והרס - לכל אלה יש ערך חינוכי גדול, אבל בהם אף אחד לא מתעסק".
)החינוך בכל שנות הלימוד בבתי הספר; (גכדי להנחיל את זיכרון השואה ניתן לגבש סיור לימודי שיתמקד באתרים הקשורים לשואה בישראל; (ד) המסע לפולין מתמקד בחורבן החיים היהודיים בשואה ואינו מתמקד די הצורך בחיי התרבות והיצירה טרם התרחשות השואה; (ה) המסע גורם אצל חלק מהתלמידים קשיים רגשיים שלא ברור אם אפשר לטפל בהם במסגרת המשלחת; (ו) חלק מבני הנוער במשלחות רואים במסע יותר "נסיעה לחו"ל" ופחות מסע לימודי; (ז) המסע לפולין עלול ללבות את השנאה אליה שכן היא 1060 דוח שנתי61ב .
מוצגת כמקום שהיה ועודנו עוין ליהודים; (ח) המסע מעורר במשתתפים תחושות לאומניות חזקות על חשבון מסרים אוניברסליים של סובלנות ושל אנושיות14.
על אף השיח הציבורי לגבי המסעות לפולין לא זימנה הנהלת המשרד את המצדדים במסעות ואת המתנגדים להם לשולחן הדיונים כדי לדון בהם ולגבש החלטות מדיניות.
לדעת משרד מבקר המדינה, העלאת טענות ענייניות מצד גורמי חינוך ומקצוע בעניין המסעות לפולין מחייבת את הנהלת המשרד לקיים מדי תקופה בחינה של העניין.
מסלול המסעות ואתרי הביקור .
במהלך השנים התקיימו סיורים של תלמידים בחסות המשרד לא רק לפולין אלא גם למדינות אחרות שעל אדמתן התחוללה השואה בממדים אדירים כמו צ'כיה (פראג וטרזינשטאט) או אוקראינה.
בשנים 2001 -2002 ארגן המשרדבשיתוף עם הסוכנות היהודית כמה משלחות בני נוער שנסעו לקייב באוקראינה כדי להדגיש בעיקר את "חיזוק הרגשת הקשר והשייכות של בני הנוער מישראל אל העם היהודי" במפגשים עם קהילות (המטרה מצוינת בחוזר המנכ"ל) ומשם המשיכו לפולין.
לדברי מארגני המסע, יש בקייב קהילה יהודי ת גדולה, לעומת הקהילה היהודית הקטנה בפולין שאינה מסוגלת לקיים מפגשים עם בני נוער רבים.
הסיור בקייב עסק בהיבטים הייחודיים של השואה בברית המועצות - שואת בורות הירי15 .
הסיור כלל אתרים כמו "באבי יאר", בתי כנסת פעילים, ביתה של גולדה מאיר ואתרים נוספים.
השאלה מדוע המסעות מתקיימים דווקא לפולין ולא לגרמניה, שבה נולדו הנאציזם ו"הפתרון הסופי", צפה ועלתה פעמים רבות.
ממחקרים עולה בין היתר, שההתמקדות בפולין משרתת16 את חיזוק ההזדהות עם העם היהודי, ולכן העדיפו יוזמי המסעות להתרכז במצבם של הקרבנות ולא בלימוד האידיאולוגיה של המתכננים והמבצעים; מחנות המוות הגדולים המסמלים את השואה נמצאים על אדמת פולין; מאז תום המלחמה עברה פולין פחות שינויים מגרמניה ועדיין נראית אותנטית ופחות מודרנית.
14 במאמר "השואה לילדים" של ליבנה נרי ממאי 2005 ב"הארץ" צוטטו דברים שאמרה דוקטור נילי קרן, מומחית להוראת השואה: "רק כשחזרתי הבנתי כמ ה פוטנציאל חינוכי ורגשי יש בדבר הזה - וגם כמה הוא מסוכן.
מצד אחד, הנסיעה הזאת היא כלי מצוין להבנת הגורל היהודי ולדיון בשאלה באיזה הקשר היסטורי, תרבותי וערכי התאפשרה השואה, אבל מצד שני יש מי שמחטיאים את המטרה וחושבים שהצלחת הנסיעה היא בכך שמייצרים ריגושים ובכי והצהרות מפי הילדים שהם לעולם לא ירדו מהארץ ושכל העולם אנטישמי והופכים את כל העסק לעניין מאוד לאומני".
15 השמדת יהודים בשואה בבורות הריגה אפיינה את השלב הראשון בהתפתחות תהליך השמדת היהודים, ובשיטה זו נרצחו למעלה ממיליון יהודים.
באתרים המוכרים "באבי יאר" בקייב שבאוקרינה, ה"פורט התשיעי" בקובנה ופונאר בוילנה שבליטא.
16 המקורות: (א) ג'קי פלדמן, "בעקבות ניצול השואה הישראלי: משלחות נוער ישראליות לפולין וזהות לאומית", בתוך תיאוריה וביקורת 19 (סתיו 2001 '), עמ170 .
(ב) חנה יבלונקה, "עולי אירופה ותודעת השואה ", הספרייה הוירטואלית, מרכז לטכנולוגיה חינוכית, http://lib.
ההחלטה שפולין היא היעד העיקרי למסעות התלמידים- והחל מסוף שנת 2004 היעד היחיד- העלתה לא אחת שאלות, הסתייגויות וחששות להלן דוגמאות: 1062 דוח שנתי61ב .
באוגוסט 2004 התקיים דיון בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות של הכנסת על יזמה לקיים את "מצעד החיים" 17 בשנת 2005 ברומניה במטרה "לקיים את מצעד החיים לא רק במקום אחד, כפי שמתקיים היום, אלא להביא קבוצות של ישראלים גם לרומניה למקומות שבהם התרחשו הזוועות".
יו"ר הוועדה דאז, ח"כ לשעבר קולט אביטל, שאלה אם למשרד יש נימוק "למה רק פולין".
היא הוסיפה ש"השואה זה לא רק אושוויץ, אך יש סכנה שזו תהיה התפישה שתשתרש בתודעת הדורות הבאים".
באותו דיון הוצעו יעדי נסיעה אחרים.
נציג המשרד השיב שאחד השיקולים בנסיעה לפולין הוא הניסיון והידע שנצבר במשרד במסעות לשם.
בדצמבר 2009 התקיים דיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת על המסעות לפולין.
אחד מחבריה אמר כי "לא פולין, מדינת פולין או העם הפולני ביצעו את השואה אלא גרמניה והיטלר והמפלגה הנאצית והצבא הנאצי ולפעמים במיקוד העניין בפולין, אנחנו.
כשלמעשה העניין, שורש הרע, ההשמדה, 'הפתרון הסופי', הנאציזם כולו יצא מגרמניה.
"אי אפשר לכסות כראוי חינוכית את נושא השואה בלי גרמניה".
בדיון צוין כי יש לבחון מחדש את המסע מבחינה מהותי ת ולבדוק אפשרויות לנסוע גם למקומות אחרים.
המשרד הסכים שאכן נסיעה לפולין בלבד גורמת עיוות היסטורי, אולם לא הסביר מדוע בכל זאת נוסעים רק לשם.
בפגישה שהתקיימה ביוני 2010 ,בין שגריר ליטא בארץ לבין מנכ"ל המשרד ד"ר שמשון שושני, ציין המנכ"ל ש"תיבחן האפשרות לה ביא מספר תלמידים המשתתפים במסעות לפולין, לביקור בליטא למשך מספר ימים".
בתשובתו למשרד מבקר המדינה פירט המשרד את השיקולים שהנחו אותו למקד את המסעות לפולין: בפולין חיו כ-3.
5 מיליון יהודים שניהלו תרבות וחיים יהודיים עשירים; הגרמנים ריכזו על אדמתה את רוב אתרי ה השמדה; אושוויץ ("פלנטה אחרת") הפכה לסמל השואה היהודית; שילוב יעד נוסף במסע מייקר אותו מאוד.
מסלולי המסע לפולין התגבשו בשנות השמונים של המאה העשרים.
מאז התחוללו שינויים במצב הגאופוליטי באירופה, לישראלים יש אפשרויות להגיע למקומות שפעם לא היו נגישים, נוספו מחקרים חדשים על השואה ועלו הצעות לסיורים במדינות אחרות.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הנהלת המשרד לבחון אם יש מקום לקיום מסעות ליעדים אחרים.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה הודיע המשרד, כי מסלולי המסע יידונו בוועדה ציבורית שבכוונתו להקים לאחר קבלת מסקנות מחקר ההערכה.
17 "מצעד החיים" הוא מצעד של צעירים יהודיים מישראל ומהתפוצות ממחנה ההשמדה אושויץ למחנה בירקנאו שבפולין.
המצעד מתקיים אחת לשנה בחודש מאי, כאשר ביום הזיכרון לשואה ולגבורה נערך הטקס המרכזי במחנה ההשמדה אושויץ.
למצעד מצטרפים, לבד מאזרחים פרטיים, גם תלמידי תיכון במסגרת המסעות לפולין.
בשנת 2009 הסתכמו ההוצאות על המסעות לפולין בכ-162 מיליון ש"ח.
מקורות המימון הם תקציב המשרד ותשלומי הורים.
תקציב המשרד מימן כ-15 מיליון ש"ח - כ-9% מן ההוצאות, וכמו כן 1064 דוח שנתי61ב .
המשרד נושא גם בהוצאות עקיפות של המסע כמו הכשרת מדריכים ויועצים פסיכולוגיים.