HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
בהשוואה לחולים במחלות הנפש האחרות; מאפשר להן להשתתף בטיפולים קבוצתיים בנושאים מגוונים, לרבות בנושאי התבגרות, ובכך לתרום להחלמתן.
ואולם משרד הבריאות 885 .
טיפול זה מותנה בקיומו של צוות ייעודי במחלקה, שהתמחה בטיפול בהפרעות אכילה, צוות שיש הצדקה להחזיקו רק עבור מספר מינימלי של חולות52 .
אשפוז חולות בהפרעות אכילה במחלקה פסיכיאטרית בבית חולים כללי טומן בחובו יתרון על פני אשפוז בבית חולים פסיכיאטרי (ראו להלן) בשל יכולתו להעניק טיפול פיזי לחולות הנמצאות במצב גופני ירוד, ובשל נוכחות רופאים מומחים דוגמת קרדיולוג, גסטרואנטרולוג ואנדוקרינולוג.
לאשפוז בבית חולים כללי יש גם תדמית טובה יותר מאשפוז בבית חולי ם פסיכיאטרי, המקלה על החולה ועל משפחתו את ההחלטה על האשפוז.
משרד הבריאות ציין בתשובתו למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2012 , כי אשפוז במחלקה פסיכיאטרית בבית חולים כללי אינו פתרון מיטבי לסובלות מהפרעות אכילה, אך ניתן לפתח בה ידע מקצועי ומיומנויות טיפוליות, וכך לספק פתרון זמין וזמני בהיעדר פתרון אשפוז דחוף במחלקה ייעודית.
לדבריו, הקפדה על ניהול מחלקות ייעודיות בלבד אינה הפתרון היעיל מנקודת המבט הארצית; עם זאת, עמדתו, המתבססת על אנשי המקצוע ועל הספרות המקצועית, היא כי יש עדיפות ברורה מהבחינה הבריאותית ומהבחינה החברתי ת להרחבת מסגרות אשפוז פסיכיאטרי בבתי חולים כלליים על פני בתי חולים פסיכיאטריים, ובמידת האפשר יש לפעול להעביר מסגרות קיימות לבתי חולים כלליים; קל וחומר כאשר מדובר בטיפול בהפרעות אכילה.
אשפוז חולות בהפרעות אכילה במחלקה פסיכיאטרית בבית חולים כללי, שבו אין צוות ייעודי בעל הכשרה לטיפול בהפרעות אכילה, אינו מאפשר לטפל בחולות אלה, ועלול אף להזיק להן, למעט מקרים של תחלואה כפולה במחלת נפש קשה, המחייבת לדברי מומחים אשפוז כזה.
בשל היעדר פריסה מספקת של מחלקות ייעודיות להפרעות אכילה או מחלקות פסיכיאטריות הכוללות צוותים ייעודיים, חולות בהפרעות אכילה נאלצות להתאשפז במחלקות פסיכיאטריות בבתי חולים כלליים - ללא הטיפול הנדרש והראוי להפרעות אכילה.
אשפוז חולות בהפרעות אכילה בבתי חולים פסיכיאטריים מסגרת האשפוז המתאימה לחולות בהפרעות אכילה היא במחלקה ייעודית, ולחילופין במחלקה פסיכיאטרית בבית חולים כללי.
ואולם חולות בהפרעות אכילה מגיעות לעתים גם לאשפוז בבית חולים פסיכיאטרי.
פעמים רבות החולות סובלות גם מתחלואה כפולה, כלומר גם ממחלת נפש קשה.
לדעת מומחים, לרבות כמה ממנהלי בתי החולים הפסיכיאטריים, חולות בהפרעות אכילה אינן מתאימות לאשפוז זה מהסיבות האלה: אופייה של ההפרעה; אפיון האוכלוסייה הלוקה בה; היעדר השירותים הייעודים הנדרשים.
כמו כן עירובן עם חולות, הסובלות ממחלות פסיכיאטריות פעילות קשות, עלול להסב להן נזק.
חולות רבות נמנעות מאשפוז בבית חולים פסיכיאטרי בשל רתיעה מאשפוז מסוג זה, ובהיעדר מקום במחלקה ייעודית, נותרות ללא טיפול.
52 מנהל המחלקה הפסיכיאטרית בהדסה עין כרם מסר למשרד מבקר המדינה , בנובמבר 2012, כי במחלקהזו קשה לטפל בחולות הסובלות מבולימיה בשל הקושי להגביל נגישות למזון, עקב נוכחות שאר החולים במחלקה.
בביקורת נמצא כי בשנים 2010 ו- 2011 , ובמחצית הראשונה של 2012 אושפזו בבתי חולים פסיכיאטריים 53 כ-130 חולות הסובלות מהפרעות אכילה, שחלקן מתחת לגיל 18 וחלקן סובלות מהפרעות או ממחלות נפש נוספות.
לדוגמה, במרכז לבריאות הנפש גהה של הכללית בפתח תקווה (להלן - גהה בפתח תקווה) אושפזו בשנים 2010 -2012 13 נערות ו -12 בוגרות בגין הפרעות אכילה.
אף שמנהלי בתי החולים הפסיכיאטרים מסרו כי ניתנים בהם שירותי פסיכיאטריה, פסיכותרפיה, טיפול רפואי וייעוץ תזונתי, בעלי המקצועות אינם בעלי י דע ומומחיות לטיפול בהפרעות אכילה.
לדעת מומחים, לרבות מנהלי בתי החולים הפסיכיאטרים, מן הראוי שהחולות יקבלו טיפול רפואי בבתי חולים כלליים במחלקות ייעודיות או במחלקות פסיכיאטריות שבהן צוות ייעודי לטיפול בהפרעות אכילה.
מבקר המדינה העיר עוד בשנת 2010 כי ראוי לשקול להעביר את מחלקות האשפוז של ילדים פגועי נפש לבתי חולים כלליים, כפי שכבר המליצה הוועדה לקידום מעמד הילד של הכנסת בשנת 2002 .
צעד זה ראוי הן עקב תנאי האשפוז הירודים בבתי החולים הפסיכיאטריים והן משום שהוא עשוי לעודד פניות של ילדים פגועי נפש לקבלת טיפול, שנמנעו מקבלתו בבתי החולים הפסיכיאטריים בשל התדמית השלילית הנלווית לו54 .
משרד מבקר המדינה חוזר על המלצתו בדוח הקודם כי ראוי לשקול להעביר את מחלקות האשפוז של ילדים פגועי נפש לבתי חולים כלליים.
המלצה זו מקבלת משנה תוקף כאשר מדובר בחולות בהפרעות אכילה, העלולות להינזק אף יותר מאשפוז בבתי חולים פסיכיאטריים.
משרד הבריאות השיב בדצמבר 2012 כי אין מחלוקת בדבר חשיבות הסטת מיטות מבתי חולים פסיכיאטריים לבתי חולים כלליים.
ואולם, הסוגיה נבחנה ונמצא כי העלויות גבוהות ביותר גם בהתחשב בפינוי שטחים יקרים ובמכירתם, ולכן הסטה זו אינה ישימה.
משרד מבקר המדינה מעיר כי במסגרת החישוב הכלכלי של הסטת המיטות מבתי חולים פסיכיאטריים לבתי חולים כלליים, על המשרד לבחון גם את החיסכון בעלויות הטיפול בהפרעות אכילה, עקב הטיפול בחולות בבתי החולים הכלליים ומניעת הפיכת מחלתן לכרונית.
53 המרכז הירושלמי לבריאות הנפש; המרכז הרפואי לבריאות הנפש לב השרון; מחלקת הנוער בגהה; שלוותה; המרכז לבריאות הנפש טירת הכרמל; המרכז לבריאות הנפש והמערך הקהילתי באר יעקב - נס ציונה; המרכז לבריאות הנפש באר שבע.
במרכז לבריאות הנפש שער מנשה ובמרכז הרפואי לבריאות הנפש מזרע לא אושפזו חולות הסובלות מהפרעות אכילה בשנים אלו.
54 ,מבקר המדינהדוח שנתי 60ב ( 2010 '), בפרק "סוגיות בתחום בריאות הנפש", עמ 545 ,552 .
אשפוז יום וטיפול יום בהפרעות אכילה היעדר עמדות לאשפוז יום ולטיפול יום יש כמה חסרונות לאשפוז מלא של חולה בהפרעות אכילה בבית חולים באשר הוא: האשפוז גורם לניתוק החולה מסביבתה הטבעית (לימודים או עבודה) למשך כמה חודשים, ובסיומו נדרש תהליך שיקומי קשה של חזרה לחיים נוסף על ההתמודדות עם המחלה; האשפוז חושף את החולה להתנהגויות של חולות אחרות, מצב שעלול לגרום ל"הידבקות" ולהחמרת המחלה.
לפיכך במקרים 888 דוח שנתי63ג .
שאינם מחייבים אשפוז והתערבות מאומצת ומהירה בשלבים הראשונים, טיפול יום55 עשוי למנוע הידרדרות ועשויים להגדיל את סיכויי ההחלמה; במהלך הטיפול מגיעה החולה לכמה טיפולים לכמה שעות וחוזרת בסוף היום לביתה (להלן - טיפול יום).
אשפוז יום56 , שבמסגרתו החולה שהייתה מאושפזת ממשיכה בטיפול במשך היום מהבוקר ועד אחר הצהריים (להלן - אשפוז יום), מאפשר לחולות לאחר אשפוז לחזור לתפקוד בסביבתן הטבעית, ומונע הי דרדרות חוזרת ואשפוזים חוזרים ונשנים הכרוכים בהוצאות כספיות כבדות.
הפרעת אכילה מאופיינת באשפוזים חוזרים ונשנים של חולות, שלאחר ייצוב מצבן ושחרור לביתן, עלול מצבן להידרדר והן עלולות לשוב ולהתאשפז פעם אחר פעם.
ממעקב שערכה מחלקת ילדים בספרא אחר נערות שנה לאחר שחרורן מאשפוז, נמצא כי 51% מהחולות שלא טופלו באשפוז יום אושפזו באשפוז חוזר, לעומת 26% .
מאלה שכן טופלו במועד הביקורת נמצא כי מספר העמדות לטיפול יום ולאשפוז יום בכל הארץ הוא: לנערות - 12 ;עמדות יום בזיו בצפת10 עמדות במרכז רפואי אסף הרופא (להלן- אסף הרופא בצריפין); ו-12 עמדות בסורוקה בבאר שבע.
לבוגרות - 10 עמדות ברמב"ם בחיפה, אשר טרם הופעלו בשל חוסר הסכמה עם משרד הבריאות לגבי התעריף, אך הן מתוכננות לפעול בחודשים הקרובים; ו-20 עמדות במרכז הרפואי רעות בתל אביב.
המשרד הקצה לטיפול יום ולאשפוז יום 34 עמדות לנערות ו-30 עמדות לבוגרות בכל הארץ.
חלק מהעמדות טרם הופעלו מסיבות שונות (ראו להלן טבלה 2 ).
מומחים להפרעות אכילה מסרו למשרד מבקר המדינה במהלך הביקורת כי לאור החשיבות שבטיפול יום כמונע אשפוז ושל אשפוז יום כמונע אשפוזים חוזרים, אין די עמדות בכל הארץ.
מנתונים שמסרה המחלקה הייעודית לבוגרות בשיבא במהלך השנים 2006 -2011 :עלה חלקם של האשפוזים החוזרים מסך האשפוזים במחלקה כלהלן טבלה 1 : מספר האשפוזים במחלקה הייעודית לבוגרות בשיבא בשנים 2006 - 2011 .
2011 2010 2009 2008 2007 2006 .
77 86 83 99 113 128 אשפוז .
89 82 88 59 53 37 אשפוז חוזר לדעת מומחים טיפול יום ואשפוז יום עשויים למנוע חלק מהאשפוזים בגין הפרעות אכילה.
נוכח מספרם הגבוה של האשפוזים החוזרים, הוספת עמדות לטיפול יום ולאשפוז יום עשויה להפחית את מספר האשפוזים ולהגדיל את סיכויי החלמתן של החולות.
מנהל המחלקה הייעודית לבוגרות בשיבא בתל השומר מסר כי הוספת 10 עמדות אשפוז יום עם תמחור ראוי (ראו להלן) יכולה הייתה לפנות מקום במחלקה לאשפוז חולות נוספות, ויכלה למנוע את הצורך בהוספת מיטות לאשפוז מלא.
לדבריו, מצבן הרפואי של חלק מהחולות הנמצאות באשפוז מאפשר להן לעבור לאשפוז יו ם כחלק מתהליך הדרגתי של ניסיון להחלמה.
גם מנהל המחלקה הייעודית לנערות בשיבא מסר כי הוספת עמדות לאשפוז יום תייתר את הצורך בהוספת מיטות אשפוז.
כך מסר גם מנהל הכספים של המרכז הרפואי שניידר בפתח תקווה.
מנהלת מרפאת הנוטרים של הכללית ברעננה (להלן - מרפאת הנוטרים ברעננה) .
55 :בלעז Half Way In .
56 :בלעז Half Way Out .
מסרה כי פתיחת טיפול יום סמוך למרפאה הייתה מונעת אשפוזים רבים והידרדרות של חולות לאחר שחרורן מאשפוז.
גם על פי בית החולים נהרייה, הוספת עמדות לטיפול יום ולאשפוז יום עשויה להפחית את מספר האשפוזים ולמנוע חלק מהאשפוזים החוזרים, להגדיל את סיכויי החלמת החולות ולשפר את הצלחותיו של האשפוז המלא.
עם זאת, מאחר שלטענת מנהל המחלקה הייעודית לבוגרות בשיבא בתל השומר, התקציב שהקצה משרד הבריאות לאשפוז יום אינו מכסה את העלויות הכרוכות באשפוז יום להפרעות אכילה (ראו גם להלן), ולכן אינו כלכלי לבית החולים, שיבא אינו מספ ק שירות זה אלא במקרים חריגים; גם לדברי בית החולים נהרייה, התקצוב שקבע המשרד לאשפוז יום אינו מכסה את העלויות, ולכן אינו כלכלי לבית החולים, ולרוב אינו מופעל.
לדעת מנהל המחלקה לבוגרות בשיבא ומומחים נוספים, הוספת עמדות לטיפול יום לפני אשפוז לחולות הייתה עשויה לאפשר לחולות הממתינות לאשפוז לקבל טיפול במהלך חודשי ההמתנה; למנוע הידרדרות במצבן; להכינן לאשפוז; ואף לצמצם את מספר האשפוזים.
הוספת עמדות לאשפוז יום לאחר אשפוז הייתה מייתרת הוספת מיטות אשפוז; מאפשרת לחולות לצאת מאשפוז מלא מוקדם יותר ולהשתלב חזרה בחייהן אגב קבלת טיפול מאומץ, ומונעת מהן לחזור ולהידרדר לאשפוזים חוזרים עד כדי הפיכת מחלתן לכרונית.
ואולם, לדברי בתי החולים, חסם כלכלי של תעריף נמוך מונע מהם לפתוח עמדות נוספות.
נמצא כי למשרד אין הערכה כמה עמדות אשפוז יום וטיפול יום חסרות בארץ.
משרד מבקר המדינה מעיר כי על המשרד לבצע עבודת מטה מקיפה שתבחן את מספר העמדות הדרושות לאשפוז יום ולטיפול יום, במסגרת בחינת הצרכים של כלל המערך לטיפול בהפרעות אכילה.
כמו כן על המשרד לבחון את הצורך לבצע תמחור עדכני לאשפוז יום ולטיפול יום בהפרעות אכילה בנפרד מאשפוז יום וטיפול יום פ סיכיאטרי כללי, כדי שיוסר העיכוב הכלכלי המונע מבתי החולים מלספק שרות זה ( ראו בהרחבה גם להלן).
משרד הבריאות מסר, בדצמבר 2012 , כי מנכ"ל המשרד החליט להקים צוות חשיבה שיכלול את נציגי כל הקופות במטרה לפתח מודל למסגרות מרפאתיות ולטיפול יום להפרעות אכילה לקראת הרפורמה.
הצוות יעסוק בקביעת הסטנדרטים המקצועיים, וכן גם בתמחור השירותים.
עד שנת 2015 יפַתחו ויספקו קופות החולים שירותים מרפאתיים וטיפול יום להפרעות אכילה במימון המשרד.
היחידות לטיפול יום ולאשפוז יום בהפרעות אכילה צריכות להיות נגישות לחולות, מאחר שעליהן לפקוד אותן כמה פעמים בשבוע לכמה שעות.
על משרד הבריאות להעריך כלכלית את עלויות הפעלת היחידות בהשוואה לעלויות הכרוכות בהידרדרות מצבן של החולות הלא מטופלות.
טיפול מרפאתי להפרעות אכילה: היעדר פריסה מספקת של מרפאות רב- מקצועיות טיפול מרפאתי הוא טיפול יחיד באחד התחומים הרלוונטיים להפרעות אכילה הניתן לחולות במסגרת ביקורן במרפאה, זאת להבדיל ממספר טיפולים הניתנים ביום אחד במסגרת טיפול יום או אשפוז יום, כאמור.
לטיפול מרפאתי לחולות בהפרעות אכילה יש חשיבות הן בשלב ההתחלתי של המחלה, כמניעת הידרדרות מצבה הרפואי של החולה, ו הן לאחר שלב האשפוז.
היעדר שירות מרפאתי בפריסה ארצית ובזמינות מספיקה עלול לגרום לאי-אבחון חולות רבות בשלבים ראשוניים של ההפרעה.
לדברי מומחים לטיפול בהפרעות אכילה, בשל אופייה של ההפרעה, המשלבת רכיבים פיזיים ונפשיים, חשוב שגם הטיפול המרפאתי יהיה רב -מקצועי, ל רבות פסיכיאטרי, פסיכותרפי אישי ומשפחתי, תזונתי ורפואי.
היעדר מסגרת המספקת מענה, גורם לחולות אלו להידרדר ולהתאשפז שוב ושוב.
כתוצאה מכך מחלתן הופכת לכרונית, סיכויי החלמתן קטנים, והוצאות הטיפול והאשפוז 892 דוח שנתי63ג .
חשוב שהטיפול הרב -מקצועי יינתן על ידי צוות מתואם, העובד יחדיו במרפאה המרכזת את סוגי הטיפולים תחת קורת גג אחת.
הפרעות אכילה מתאפיינות פעמים רבות בהכחשתן של החולות את מצבן האמיתי, בחוסר שיתוף פעולה ובהטעיית הצוות המטפל באשר למצבן.
לפיכך, כשהטיפול ניתן בצורה מפוצלת, והחולה פוגשת את בעלי המקצוע השונים במרפאותיהם הנפרדות ללא קשר רציף ומוסדר בין המטפלים, סיכויי ההצלחה של הטיפול פוחתים במידה רבה.
המועצה הלאומית לבריאות הקהילה 57 המליצה באפריל 2011 להנהלת המשרד ליצור פריסה מאוזנת של מרפאות רב-מקצועיות בתחום הפרעות האכילה.
חשוב שהטיפול המרפאתי יהיה זמין ללא ה מתנה ארוכה, וכן שיהיה בפריסה מספקת המאפשרת נגישות סבירה לחולות.
משרד הבריאות מפעיל מרפאות לבריאות הנפש ברחבי הארץ במסגרת אחריותו לתחום בריאות הנפש, ואולם מרפאות המשרד אינן מספקות טיפול ייעודי בהפרעות אכילה.
לפיכך רוכש המשרד שירותים מרפאתיים ייעודיים מבתי ה חולים הכלליים ומקופות החולים המפעילות מרפאות ייעודיות להפרעות אכילה.
כמו כן יש מרפאות פרטיות המטפלות בהפרעות אכילה.
מומחים בתחום ציינו לפני משרד מבקר המדינה, כי ניכר מחסור במסגרות לטיפול מרפאתי להפרעות אכילה.
להלן תמונת המצב בתחום הטיפול המרפאתי: 1.
רכישת טיפול מרפאתי על ידי משרד הבריאות מבתי החולים : משרד הבריאות, בהיותו אחראי על הספקת תחום בריאות הנפש לאוכלוסייה, רוכש שירות מרפאתי מבתי חולים המפעילים מרפאות להפרעות אכילה על בסיס רכישת "מינוי מרפאתי" 58 .
האגף לתקצוב ותמחור של המשרד מסר למשרד מבקר המדינה במא י 2012 כי יש תת -פריסה של כלל השירות המרפאתי בבריאות הנפש ברחבי הארץ, וכי הרפורמה בבריאות הנפש (להלן גם - הרפורמה) מבקשת, בין השאר, לשפר את פריסת הטיפול המרפאתי על ידי הרחבת מספר הטיפולים בבריאות הנפש, לרבות בהפרעות אכילה, מ -1 מיליון טיפולים בשנה ל-2.
המשרד כתב, בדצמבר 2012 , כי החלו לפעול כמה מרפאות לטיפול בהפרעות אכילה: בשיבא אושרו 250 מינויים, והמרפאה נפתחה; ברמב"ם בחיפה הקצה המשרד 250 ,מינויים לנוער, והמרכז הרפואי מאתר כוח אדם מקצועי ייעודי; כמו כן רמב"ם הפעיל מרפאה לחולות בוגרות ממקורותיו; ובזיו בצפת אושרו 150 ,מינויים והמרפאה לבוגרות נפתחה.
בתי חולים אלו קיבלו גם תמריצים למטרה זו, והמשרד התחייב להעביר 50,000 ש"ח למרפאות שאף ירחיבו פעילותן.
ואולם, מנהל זיו בצפת כתב למשרד מבקר המדינה, בנובמבר 2012 , כי המרפאה לבוגרות אינה פועלת בהיקף המתבקש ל אור הצרכים, וכי יש לפתוח גם עמדות לטיפול יום להפרעות אכילה לבוגרות.
במסגרת ההיערכות לרפורמה בבריאות הנפש, על משרד הבריאות לבחון את הצורך בפתיחת מרפאות נוספות לטיפול בהפרעות אכילה כדי להגביר את נגישותו ואת זמינותו של הטיפול המרפאתי לחולות.
57 מועצות לאומיות הן גופים מקצועיים המייעצים להנהלת המשרד בתחומי הרפואה השונים במניעה, באבחון ובטיפול.
ההמלצות מובאות לקובעי המדיניות במשרד ומיושמות למדיניות ולהחלטות ארגוניות ומקצועיות.
58 עלות מינוי מרפאתי מחושבת על פי ממוצע מספר הטיפולים הניתנים לחולה כפול תמחור פגישה.
רכישת טיפול מרפאתי על ידי משרד הבריאות מהקופות : המשרד רוכש שירות מרפאתי בהפרעות אכילה מקופות החולים כחלק מאחריותו לטיפול הפסיכיאטרי.
אף שבמועד הביקורת טרם עבר הטיפול בבריאות הנפש לאחריות הקופות, במהלך השנים פתחו חלק מהקופות מרפאות ייעודיות, המאוישות בצוות רב -מקצועי לט יפול בהפרעות אכילה, מתוך הבנת הצורך בשירות ומתוך עמידה על החיסכון הכלכלי הטמון באבחון מוקדם.
כך, 894 דוח שנתי63ג .
למשל, מספקת הכללית טיפול במרפאת הנוטרים ברעננה למבוטחות כל הקופות, ומכבי מספקת טיפול במרפאה ברמת השרון למבוטחותיה.
כאשר אין מרפאה ייעודית זמינה בקופה, המבוט חת יכולה לקבל שירות נפרד מבעלי מקצועות שונים במסגרת הקופה באופן מוגבל - חלק מסל השירותים הבסיסי על פי החוק, חלק במימון הקופה מעבר לסל הבסיסי, וחלק באמצעות שירותי הבריאות הנוספים (להלן - שב"ן), הכרוכים בתשלום דמי השתתפות עצמית גבוהים של החולה.
כך, למשל, יכו לה חולה לקבל טיפול מתזונאי, .
מפסיכיאטר או מפסיכותרפיסט בנפרד, ללא תיאום הדוק בין המטפלים השונים, שהוא, כאמור, חיוני לטיפול בהפרעות אכילה.
מהביקורת עולה כי רק מרפאות מעטות בקופות מציעות טיפול רב-תחומי בהפרעות אכילה, ולכן הטיפול המרפאתי אינו זמין למרבית החול ות בהפרעות אכילה.
לפיכך חולות רבות אינן מאובחנות ואינן מטופלות בשלב מוקדם של מחלתן; כתוצאה מכך עלול מצבן להידרדר ולהפוך לכרוני, עד כדי פגיעה בסיכויי החלמתן.
גם בהמשך, לאחר שחרורן מאשפוז, החולות הקשות אינן מטופלות כראוי, ולכן הן מידרדרות, מאושפזות תכופות, ונשקפת סכנה לחייהן.
משרד הבריאות השיב, בדצמבר 2012 , כי לקראת יישום הרפורמה יורחבו השירותים להפרעות אכילה, על ידי רכישת שירותים מהקופות.
במסגרת הרפורמה נבחנת פתיחת מרפאות נוספות בפריסה רחבה יותר על ידי הקופות.
לאומית מסרה למשרד מבקר המדינה, באוקטובר 2012 , כי אין בכוונתה לפתוח מרפאות ייעודיות להפרעות אכילה אלא לרכוש שירותים מספקים חיצוניים.
חולות בהפרעות אכילה קלות יטופלו במרפאות הרגילות של בריאות הנפש של הקופה, וחולות שמצבן מורכב יופנו לספקים חיצוניים.
כן מתכננת לאומית לפתוח במהלך 2013 ארבע מרפאות חדשות לבריאות הנפש.
הביקורת העלתה כי מלבד במרפאות הרב -מקצועיות, חלק מהטיפולים בהפרעות אכילה בקופות ניתנים על ידי מטפלים שונים (תזונאי, פסיכותרפיסט ופסיכיאטר נוסף על רופא משפחה או רופא ילדים) בנפרד וללא תיאום הדוק וקבוע ביניהם.
עוד נמצא כי מימון הטיפול המרפאתי בקופות נעשה לעתים באמצעות סל שירותי הבריאות הבסיסי, וכי חלק מהקופות אף הרחיבו וכללו את הטיפולים בסל הקופה.
ואולם, חלקן מעניקות שירותים אלו רק באמצעות השב"ן, הכרוך בדמי השתתפות עצמית גבוהים של החולות - מצב המהווה חסם לקבלת השירות.
משרד הבריאות השיב, בדצמבר 2012 , כי טיפול מרפאתי דורש מעורבות מצד צוות רב -מקצועי: תזונאי, פסיכותרפיסט פרטני או קבוצתי, פסיכיאטר ורופא משפחה.
העברת האחריות לקופות תאפשר שיתוף פעולה בין אנשי המקצוע בבריאות הנפש וברפואה הכללית.
נושא השב"ן וההשתתפויות העצמיות ישונו בהסכם רכישת השירותים מהמשרד, המתגבש בסיום שנת 2012 .
הנזק שבניתוח בריאטרי ללא טיפול בהפרעות אכילה : רוב המנותחות הבריאטריות (לטיפול בהשמנה) 59 סובלות מהפרעות אכילה, לרבות מאכילה התקפית60 , ונדרשות .
59 כגון השתלת טבעת קיבתית מתכווננת היוצרת כיס קיבתי קטן; ניתוח מעקף קיבה; כריתת כ-90% .
מהקיבה ויצירת צינור קיבה בצורת שרוול 60 :בלעז Binge Eating Disorders - BED ,.
התופעה מתבטאת בהתקפי אכילה חוזרים שבמהלכם צורכת החולה מתוך חוסר שליטה כמויות גדולות של מזון בתוך זמן קצר, אך ללא הקאות וללא שימוש במשלשלים.
אחת התוצאות היא השמנה.
לעבור הכנה לקראת הניתוח, וכן לשנות את הרגלי האכילה שלהן כחלק משיקומן אחריו.
חלק מהמרכזים לטיפול בהפרעות אכילה מטפלים גם בחולות אלה באשפוז ובמרפאה.
בשנים האחרונות חלה עלייה תלולה בשיעור הניתוחים הבריאטריים.
חולות שעברו ניתוחים נדרשות להיות במעקב רפואי כל חייהן כדי למנוע חסרים תזונתיים, דימום, פקקת ורידים וקרישי דם, העלולים לגרום לתסחיף ריאתי ולמוות.
היעדר מעקב מסכן את בריאותן ואת חייהן.
בביקורת מעקב, שביצע מבקר המדינה בשנת 201061 , נמצא כי מיעוט המנותחות ממשיכות במעקב, וכי במשרד הבריאות לא היה מידע מרוכז בעניין מידת החלמתן ומצבן הרפואי, השמירה על משקלן, מצבן התזונתי ורמת ספיגת המזון בגופן.
המשרד לא נערך להבטיח את המעקב אחריהן.
משרד הבריאות השיב בדצמבר 2012 כי הוציא חוזר לביצוע ניתוחים בריאטריים במבוגרים62 , המתייחס, בין השאר, לנושאים האלה: הנחיות להערכה לפני הניתוח והמעקב אחריו; הגדרת דיווח על הפעילות הניתוחית ומעקב אחר החלמת המנותחים; בקרת המרכ ז הלאומי לבקרת מחלות במשרד (המלב"ם) על סוגי הניתוחים ועל תוצאותיהם לטווח הקצר והארוך, לרבות העברת הנתונים מרופא המשפחה למלב"ם אם לא יגיע המנותח למעקב.
מכבי מסרה בנובמבר 2012 כי היא מקימה מערך טיפולי בחולים בריאטריים, וכי בשנת 2013 עתידות להיפתח ארבע מרפאות שיכשירו חולים לניתוח ולשיקום אחריו, באמצעות צוות רב-מקצועי הכולל תזונאי, עובד סוציאלי ורופא.
בביקורת עלה כי המחסור במרכזים מרפאתיים ייעודיים להפרעות אכילה פוגע גם בשיקום המנותחות הבריאטריות (לטיפול בהשמנה) הסובלות מהפרעות אכילה ונדרשות להתכונן לקראת הנית וח, להשתקם ולהיות במעקב קבוע אחריו - באותם מרכזים ייעודיים להפרעות אכילה.
 תמונת המצב שעולה מן הביקורת מלמדת על מחסור ניכר במסגרות בקהילה לטיפול מרפאתי ייעודי לחולות בהפרעות אכילה ועל היעדר זמינות, המתבטא, בין השאר, בהמתנה ממושכת לטיפול.
לפיכך חולות אינן מאובחנות ואינן מטופלות בשלב ההתחלתי של המחלה, וכשמצבן מידרדר הן נזקקות לאשפוז.
ככל שהמחלה אינה מאובחנת בזמן כך פוחתים סיכויי ההחלמה ממנה, היא הופכת לכרונית, ועלויות הטיפול בה גדלות.
שיפור זמינותו ונגישותו של השירות המרפאתי יאפשר להשאיר את החולות בסביבתן הטבעית וכך להפחית את הנזקים הכרוכים בניתוקן מהסביבה ולסייע בשיקומן התעסוקתי והחברתי; לאחר שחרורן מאשפוז יסייע שיפור זמינותו ונגישותו של השירות בחזרתן לשגרת חייהן וימנע הידרדרות ואשפוזים חוזרים.
61 'ראו דוח מבקר המדינה בנושא מניעת השמנה, עמ791 .
62 'חוזר מינהל רפואה מס 27/2012 , "קווים מנחים לביצוע ניתוחים בריאטריים במבוגרים", משרד הבריאות ( 14.
בגלל היעדר שירות ציבורי זמין ונגיש להפרעות אכילה ובגלל תורים ארוכים למרפאות המקצועיות המעטות הקיימות, חולות רבות פונות לקבלת טיפול בשוק הפרטי.
חולות רבות גם אינן רוצות שמחלתן תירשם בקופה, והן יתויגו כבעלות הפרעה נפשית, העלולה לתפיסתן לפגוע בשירותן הצבאי ובעתידן המקצועי.
המשרד עצמו אינו מעניק לרפואה הציבורית כלים מס פיקים לטפל בחולות, ובכך מחזק את הרפואה הפרטית.
מציאות זו פוגעת באוכלוסייה החלשה, שאין ידה משגת לקבל טיפול בהפרעת אכילה במסגרת הרפואה הפרטית.
כחלק מההיערכות לרפורמה בבריאות הנפש, על משרד הבריאות בשיתוף הקופות לתכנן את מערך האבחון והטיפול המרפאתי בהפרעות אכילה על כל שלביו: החל באבחון ובטיפול הראשוני, דרך הטיפול המרפאתי לאחר האשפוז וכלה בשלב השיקום (ראו להלן).
נוכח הצורך במסגרת טיפולית נגישה וזמינה, הכוללת כמה בעלי מקצוע ותשתית מתאימה, ולנוכח מיעוט המרפאות הייעודיות הקיימות, ראוי במסגרת תכנון פריסת השירות ליצור שיתוף פעולה בין הקופות.
כך יוכלו המבוטחים לקבל שירות מכל אחת מהמרפאות הייעודיות, על ידי איגום משאבים ומכירת טיפול מרפאתי בין הקופות, דוגמת מרפאת הנוטרים ברעננה.
משרד הבריאות השיב, בדצמבר 2012 , כי הרחבת תשתית האשפוז ופיתוח שירות אמבולטורי בבתי החולים ה כלליים במסגרת הכנה לרפורמה ישפרו את זמינותם של מגוון השירותים; כמו כן הביע צורך לבחון אפשרויות לשיתוף פעולה ולאיגום משאבים במרפאות הייעודיות.
שיקום הסובלות מהפרעות אכילה מחסור בבתים שיקומיים ובחינת המימון להפעלתם לאחר שחרורן מאשפוז פעיל ממושך נזקקות בדרך כלל החולות לשיקום.
השיקום נעשה בבית שיקומי (הוסטל) למשך כשנה וחצי, תוך כדי קבלת טיפול מקצועי, שמטרתו לסייע במעבר בין האשפוז בבית החולים לבין החזרה לחיים עצמאיים.
לאחר מכן נדרש דיור מוגן בקהילה, שבמסגרתו מתגוררת החולה בדירה שכורה, עובדת למחייתה ומקיימת אור ח חיים עצמאי 63 ובד בבד ממשיכה את הטיפול בקהילה.
הבית השיקומי הראשון הוקם בהוד השרון בשנת 2008 , והוא מנוהל על ידי עמותת "נופית".
הבית מיועד לשהות של כ-14 חולות מעל גיל18 , שאינן זקוקות להשגחה רבה, שכן הן משולבות במסגרות לימודיות או תעסוקתיות.
בדרך כלל ממתינות 2-5 חולות להיכנס לבית שיקומי זה.
הבית מתנהל עם השגחה רצופה של צוות מטפל הכולל תזונאי, עובד סוציאלי ומדריכים; הצוות מלווה אותן בהשתלבותן בחיי הקהילה.
הצוות מקבל תמיכה מקצועית מצד המחלקה לבוגרות .
63 במועד הביקורת משוכנות כ-10 ,נערות בדיור מוגן לאחר צאתן מהבתים השיקומיים כאמור בהצעה לתכנית טיפולית בחולות כרוניות-סרבניות הסובלות מהפרעות אכילה, שהוגשה לוועדת המומחים (דצמבר 2003 .
הבית בהוד השרון הוערך במחקר מלווה65.
הבית השיקומי השני הוקם ברמת ישי בצפון, והוא מנוהל על ידי יזם פרטי.
במועד הביקורת התגוררו בו 14 חולות שטופלו במרפאה .
64 בבקרה שערך משרד הבריאות במרץ 2011 במחלקה הייעודית לבוגרות בשיבא נמצא כי כוח האדם הרפואי בבית השיקומי מגיע ממחלקה זו שלא תוגברה למטרה זו.
65 המחקר בוצע בידי היחידה למחקר ולהערכה המכללה האקדמית בית ברל (ספטמבר 2010 .
ברמב"ם בחיפה, הנמצאות בשלב פעיל יותר של מחלתן והזקוקות להשגחה צמודה.
חולות ברשימת המתנה נמצא כי חסרות בארץ מסגרות שיקומיות לחולות כרוניות באזור ירושלים ובאזור הדרום, מצב שאינו מאפשר לחולות לשהות בקרבת מקומות מגוריהן בשלב השיקום הממושך 66 .
על משרד הבריאות לשקול פתיחת בתים שיקומיים נוספים, ולקבוע אילו חולות ישוכנו בהם על פי חומרת מצבן וסיכויי החלמתן.
משרד הבריאות השיב, בדצמבר 2012, כ י נוסף על הבתים השיקומיים בהוד השרון וברמת ישי, מתוכננת מסגרת שלישית שתקום בשנת 2013 .
באזור הדרום מנהלת המרפאה הייעודית ברמב"ם בחיפה מסרה כי יש חשיבות להומוגניות של החולות בבתים השיקומיים מבחינת סיכויי החלמתן.
מגורים משותפים של חולות כרוניות, הסובלות מתסמינים של ההפרעה, ושל חולות הנמצאות בשיקום עלולים לפגוע במשתקמות ולגרום להידרדרותן.
לפיכך על חולות כרוניות להתגורר בבית שיקומי נפרד.
משרד מבקר המדינה מציין כי הבתים השיקומיים עשויים לחסוך בעלויות אשפוז יקרות, וכן להגדיל את סיכויי החלמת החולות.
על משרד הבריאות לקדם את פתיחת הבית השיקומי בדרום הארץ שלגביו התקבלה החלטה; לבחון את עלות האשפוזים החוזרים אל מול עלויות ההשקעה בפיתוח הבתים השיקומיים; לבחון האם פתיחת בתים נוספים תפנה אליהם חולות מאשפוז, תמנע אשפוזים חוזרים, ותמנע את הצורך בהוספת מיטות לאשפוז, או תפחיתו לפחות.
 קיים מחסור במסגרות אשפוז ייעודיות להפרעות אכילה.
לרשות החולות הבוגרות עומדת מחלקת אשפוז בשיבא בתל השומר ובה 28 מיטות, עם תור המתנה של כמה חודשים, ו -10 מיטות במחלקה הפסיכיאטרית בהדסה עין כרם.
קיים מחסור במסגרות לאשפוז יום ולטיפול יום בכל הארץ.
קיים מחסור גם במסגרות לטיפול מרפאתי ייעודי, ותורי ההמתנה למרפאות ממושכים.
כמו כן חסרות מסגרות שיקומיות לחולות כרוניות באזור ירושלים ובאזור הדרום.
אין מרכזים הכוללים מסגרות לכל שלבי הטיפול במחלה, על פי המודל הרפואי המומלץ, ולכן אין רצף טיפולי בחולות.
האחריות למצב זה מוטלת על משרד הבריאות בשני "כובעיו" - הן כמאסדר מערכת הבריאות והן כאחראי ישיר לטיפול בהפרעות אכילה, במסגרת אחריותו להספקת השירות על פי התוספת השלישית לחוק.
66 למעט מצבים שבהם היחסים בין החולה למשפחתה מחייבים להרחיקה ממקום מגוריה למען החלמתה.
בשל המחסור במסגרות אשפוז ייעודיות ובשל היעדר פריסה מספקת, נוצרו תורי המתנה של חודשיים עד ארבעה חודשים.
בינתיים נאלצות חולות בוגרות ונערות מכל הארץ להמתין לאשפוז בבתיהן תוך כדי הידרדרות במצבן, או להתאשפז במחלקות אחרות שמתאימות פחות לטיפול בהפרעה.
המחסור במסגרות אף מאלצן להתאשפז לעתים במחלקות פסיכיאטריות שאינן ייעודיות, ואשר במרבית המקרים אינן מספקות את מלוא הטיפול המתאים; אשפוז בהן אף עלול להחמיר את מצב החולות.
לדעת משרד מבקר המדינה, לקראת יישום הרפורמה בבריאות הנפש על משרד הבריאות, בשיתוף הקופות, לתכנן את מערך הטיפול בהפרעות אכילה מחדש על כל שלביו.
בינתיים, ובשלב הביניים - עד יולי 2015 , על המשרד לפתור מיידית את המחסור במסגרות בכל השלבים, תוך כדי תכנון מנקודת מבט עתידית של המערך לאחר יישום הרפורמה.
בעיות תמחור ועלויות בתחום הפרעות האכילה ותוצאותיהן .
מחיר יום אשפוז בהפרעות אכילה בהשוואה למחיר יום אשפוז בבריאות הנפש משרד הבריאות רוכש שירותי אשפוז לחולות בהפרעות אכילה בדרך של תשלום על פי ימי אשפוז מבתי חולים כלליים ממשלתיים; מבתי חולים כלליים לא ממשלתיים (בבעלות הכללית או ציבוריים); ומבתי חולים פסיכיאטריים שאינם ממשלתיים.
מבתי חולים פסיכיאטריים-ממשלתיים המשרד אינו רוכש ימי אשפוז, אלא מתקצבם על פי תשומות על בסיס תקינת כוח אדם בהתאם למחלקות המופעלות ברישיון.
המשרד מסר בדצמבר 2012 , כי עם כניסת בתי החולים הממשלתיים לעידן הרפורמה בבריאות הנפש הם יתוקצבו באמצעות הכנסותיהם על בסיס הפעילות שביצע בית החולים, בהתאם לחיוב שיוציא לקופות.