HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
במקרה אחר קבע בית המשפט המחוזי כי יש לאפשר לניצולים יוצאי טוניס להוכיח את זכאותם לפיצויים מכוח חוק נכי הרדיפות בלא שנתינותם ראו ע"א (ת"א) [ הטוניסאית הפורמלית תעמוד להם לרועץ 1854/04 רועהנ' הרשות המוסמכת לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, התשי"ז - 1957 (תק-מח 2008(1 ) 4656 ) ( 4.
]) 13 החוקים שהסדירו את הזכויות של אוכלוסיי ת ניצולי השואה בישראל היו חוק נכי המלחמה בנאצים, התשי"ד- 1954 (להלן- חוק נכי המלחמה) - חוק זה מזכה בגמלה אדם שנפגע עקב שירותו הצבאי באחת מצבאות הברית או ביחידת הפרטיזנים במלחמת העולם השנייה נגד גרמניה בין 1.
45; ,חוק נכי רדיפות הנאצים התשי"ז- 1957 - חוק זה מזכה בגמלה אדם שלקה בנכות בשל היותו נרדף בזמן השואה ובגלל ההסכם שנחתם בין ממשלת ישראל לגרמניה המערבית בשנת 1952 נבצר ממנו לתבוע את גרמניה בגין נזקי בריאות.
הזכאות מותנית בכך שהניצול עלה לישראל לפני 1.
53 והיהתושב ישראל ב - 1.
57 ולאחר מכן; חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת 2001 ) (תיקון, ביטול והתליה של חקיקה שמקורה בהצעות חוק פרטיות), התשס"א - 2001 (להלן- חוק ההסדרים) - חוק זה מזכה בגמלה ניצולים שאינם זכאים לגמלה מכוח חוק נכי הרדיפות רק עקב שהותם על אדמת גרמניה ב - 1.
47 (שכן בכל הנוגע לניצולים ששהו בתאריך זה על אדמת גרמניה לא נשללה הזכות לתבוע פיצויים ישירות מממשלת גרמניה) ונוסף על כך אינם מקבלים רנטה חודשית מממשלת גרמניה או מקרן סעיף 2 ; וחוק הטבות לניצולי שואה נזקקים, התשס"ז- 2007 , אשר זיכה ניצולי שואה נזקקים בהטבות שונות.
14 סכום התגמול השנתי לנכה היה מנת החלוקה של סכום התגמול הכולל- 60 מיליון ש"ח - במספר התביעות שהתקבלו, או סכום זהה לתגמול המשולם לפי חוק נכי הרדיפות לנכה בעל דרגת נכות של 25% .
, לפי הקטן מהשניים 15 על פי חוק נכי הרדיפות, "נכה נזקק" הוא נכה שדרגת נכותו היא 50%-25% .
היקף התוספת נקבע בהתחשב בקיומן של הכנסות נוספות של הנכה ובסכומן.
"נכה נצרך" הוא נכה שדרגת נכותו אינה פחותה מ-50% .
ואין לו הכנסה נוספת 16 תיקון זה בחוק (לרבות בשם החוק) בוצע לאחר פרסום הדוח הקודם ובהתאם להחלטה 2534 (ראו הערה 6 ) במסגרת חוק התכנית להגדלת גמלאות הבטחת הכנסה לקשישים נזקקים ולסיוע לניצולי שואה (תיקוני חקיקה), התשס"ח- 2008.
קבוצות של ניצולי שואה: (א) ניצולי שואה ששהו במחנה ריכוז, בגטו או במחנה שעבדו בו בעבודת פרך, אשר אינם מקבלים משום מקור תגמולים בגין נרדפותם17 והעומדים בשאר התנאים הקבועים בחוק18 זכאים לגמלה חודשית בסך כ- 1,030 ש"ח בתוספת הטבות19; (ב) ניצולי שואה המקבלים קצבה חודשית במסגרת קרן סעיף 2 אך אינם מקבלים קצבה חודשית אחרת בגין רדיפות הנאצים זכאים לפי החוק להטבות שונות; (ג) ניצולים מאחת הקבוצות האמורות אשר מקבלים השלמת הכנסה לפי חוק הבטחת הכנסה זכאים גם לסיוע כספי בסך כ- 4,220 ש"ח לשנה ולסיוע של 10% בשכר דירה (נוסף על הסיוע שמשרדהשיכון נותן לזכאים לכך); (ד) ניצולים נזקקים שקיבלו תגמול חד -פעמי אך אינם עומדים בתנאי יתר סעיפי חוק ההטבות ואינם מקבלים שום קצבה חודשית (למעט קצבה ממדינה זרה שאינה גרמניה) זכאים אף הם לסיוע כספי בסך 4,220 ש"ח לשנה, לסיוע בשכר דירה (לזכאים לכך) ולפטור מאגרת טלוויזיה.
מאחר שעשרות אלפי ניצולים הנכללים "במעגל השני" של ניצולי השואה לא קיבלו גמלה משום גורם, התקבלה כאמור החלטת ממשלה 2534 בדבר תכנית הסיוע לניצולי השואה - תכנית לשינוי ולשיפור בקצבאות הזקנה ובגמלאות הבטחת הכנסה לקשישים נזקקים וכן החלטה 2941 שתיקנה אותה.
החלטות אלו התקבלו בעקבות ביצועה של עבודת מטה במשרדי הממשלה השונים.
בבדיקה שעשתה המועצה הלאומית לכלכלה במשרד ראש הממשלה נמצא מתאם גבוה בין מידת הנזקקות של קשישים ובין השתייכותם ל"מעגל השני" של ניצולי השואה.
כמו כן נמצא כי 87% מקרב הקשישים בני80 ומעלה אשר אין בבעלותם דירה השתייכו "למעגל השני" של ניצולי השואה20.
בהחלטת ממשלה 294121 נקבע כי יבוצעו תהליכים שונים בשני שלבים.
בשלב הראשון הוחלט להגדיל את קצבאות הזקנה של כלל הזכאים לקצבת זקנה ולתת תוספת נוספת לקשישים בני 80 ומעלה.
כמו כן הוחלט כי יוגדלו גמלאות הבטחת הכנסה למקבלי קצבת זקנה, וכי משרד השיכון ייתן סיוע מוגדל לחסרי דיור בני 80 ומעלה החל מאפריל 2008 .
השלב הראשון בוצע כנדרש באפריל 2008 .
בכל הנוגע לשלב השני הוחלט כי בשנת 2008 תבוצע עבודת מטה למתן סיוע נוסף לחסרי דיור בני 70 ומעלה מאוגוסט 2009 , אם יתאפשר הדבר.
במאי 2009 התקבלה החלטת ממשלה143 ולפיה יוגדלו קצבאות הזקנה לשנים 2009 -2011 נוסף על התוספת שהוחלט לתת במסגרת הצעת חוק ההסדרים לשנת 2009 .
17 מדובר בקבוצת ניצולי השואה המכונה "הנופלים בין הכיסאות".
18 סעיף3 לחוק ההטבות קובע כי ניצול שואה יהיה זכאי להטבות ובלבד שהוא עומד בתנאים המפורטים להלן: ( 1 ) הוא קיבל תגמול חד -פעמי לניצולי מחנות וגטאות או היה זכאי לכך אילו היה מגיש בקשה במועד הקבוע לכך ולחלופין שהה במחנה או בגטו שהוכר לפי ההסכם עם גרמניה אך לא הוכר לפי סעיף 11(1()1 ) לחוק הגרמני להקמת הקרן או לפי סעיף 12(1()2 ) לחוק ה אוסטרי להקמת הקרן; ( 2 ) הוא אינו מקבל קצבה בשל רדיפות הנאצים; (3 ) הוא אינו מקבל מאוצר המדינה קצבה לפי חוק נכי המלחמה בנאצים או קצבה חודשית אחרת; (4 ) הכנסתו ושווי רכושו אינם עולים על ההכנסה ושווי הרכוש השוללים את הזכאות לקצבה לפי ההסכם עם גרמניה.
19 ההטבות הן קצובת הבראה ונופש עבור שבעה ימים, הנחה בארנונה ופטור מתשלומי אגרת טלוויזיה.
כמו כן הוחלט במסגרת החלטת ממשלה 2534 מנובמבר 2007 לתת לניצולים שובר שירותים לרבות דמי הבראה בסך 2,400 ש"ח לשנה.
הרשות לזכויות ניצולי השואה החלה ביישום החלטה זו בסמוך למועד סיום הביקורת.
20 "המעגל השני של ניצולי שואה: צדק חברתי - צדק היסטורי", המועצה הלאומית לכלכלה, משרד ראש הממשלה.
פורסם באתר האינטרנט של משרד ראש הממשלה.
21 החלטת ממשלה מינואר 2008.
בבד קבע משרד השיכון את התוספת בסיוע החל מאוגוסט 2009 לקשישים חסרי דיור בני 70 .
ומעלה סל השירותים הניתן לניצולי השואה אחת מהמלצות ועדת דורנר הייתה כי "מתן רווחה בסיסית לניצולים מחייב את השלמת התגמולים הכספיים על ידי ביסוס מערך שירותים העונה לצורכיהם; וכי על מנת להבטיח כי הניצולים יזכו לשירותים שהם זקוקים להם, יש לספק שירותים אלו בעין".
הוועדה המליצה לפתח במידה ניכרת את המערך הקיים של השירותים שגופים-חוץ ממשלתיים נותנים לניצולים תוך השתתפו ת הממשלה בהגדלת התקציב של גופים אלו.
בהחלטה 2534 נקבע כי יוגדל בסיס התקציב המיועד למתן שירותים לניצולי שואה באופן שסכומו יהיה 100 מיליון ש"ח בשנת 2008 ו-200 מיליון ש"ח בשנת 2009 .
עוד נקבע כי מנכ"ל משרד הרווחה יקים ועדה בראשותו שתקבע את אופן חלוקת תקציב סל השירותים (להלן - ועדת סל השירותים).
ועדת סל השירותים הונחתה להשתמש בחלק מהתקציב להשתתפות במימון תרופות הכלולות בסל הבריאות ולמימון הפעולות הננקטות לצורך מתן מידע לניצולים למיצוי זכויותיהם בהתאם להחלטה זו (ראו להלן בפרקים "מיצוי זכויות והקמת מרכז המידע" ו"ש יפוי הניצולים על התשלום בעד תרופות").
כמו כן הוחלט כי מחצית תקציב זה תשמש לתמיכה בארגונים חוץ -ממשלתיים הפועלים לשיפור מצבם של ניצולי השואה, למעט בשנת 2008 .
, שבה יועד רוב התקציב למטרה זו הגדלת סל השירותים הביאה להגדלה ניכרת בתקצוב עמותת הקרן לרווחה לנפגעי השואה בישראל (להלן - הקרן לרווחה) הפועלת לטובת אוכלוסיית ניצולי השואה ומספקת, באופן פרטני, חלק נכבד מהשירותים בעין שניצולי השואה נזקקים להם.
בשנת 2008 הועברו לקרן לרווחה כ-94 מיליון ש"ח על פי החלטת ועדת התמיכות של משרד האוצר 22, לעומת כ -34 מיליון ש"ח שהועברו לעמותה בשנת 2007 .
יתרת תקציב סל השירותים בשנת 2008 , שהסתכמה בכ -6 מיליון ש"ח, יועדה לתקצוב ארגונים אחרים שהגישו בקשות תמיכה לוועדת התמיכות של משרד האוצר ולמימון פעילותו של מרכז המידע הארצי למיצוי זכויות ניצולי השואה (בעניין מרכז המידע ראו להלן בפרק "מיצוי זכויות והקמת מרכז המידע").
בשנת 2009 חולק תקציב סל השירותים בסך200 :מיליון ש"ח כדלהלן160 מיליון ש"ח לתמיכה בארגונים חוץ -ממשלתיים במסגרת קרן התמיכה ( 95 מיליון ש"ח מהסכום האמור החליטה ועדת התמיכות בשלב הראשון להעביר לקרן לרווחה), 5 מיליון ש"ח יועדו למימון פעילות מרכז המידע ולביצוע פרויקט שיחּור 23 למיצוי זכויות ניצולי השואה; 20 ;מיליון ש"ח יועדו לסיוע ברכישת תרופות2 מיליון ש"ח יועדו לפרויקט "והדרת פני זקן" של המשרד לענייני גמלאים (שבמסגרתו ילוו בנות השירות הלאומי ניצולי שואה); 1.
85 מיליון ש"ח יועדו ליישום תכנית לניצולי שואה .
22 ,ועדת התמיכות מטפלת בקרן התמיכה לשיפור מצבם של נפגעי רדיפות הנאצים ובראשה עומד מנהל הרשות (להלן - קרן התמיכה).
קרן התמיכה מקבלת מוועדת סל השירותים את התקציב לחלוקה לארגונים חוץ -ממשלתיים הפועלים למען רווחתם ולשיפור מצבם של נפגעי רדיפות הנאצים העומדים במבחני התמיכה המפורסמים בכל שנה בהתאם להוראות סעיף 3 א לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה- 1985 , שעניינו תמיכה במוסדות ציבור.
23 שיחּור- פעילות לאיתור הזכאים לשירות וסיוע להם בקבלתו.
בהוסטלים של משרד הבריאות ו -5 מיליון ש"ח - לתכנית להפעלת מועדונים חברתיים ברשויות המקומיות.
בספטמבר 2009 (להלן- מועד סיום הביקורת) טרם קבעה ועדת סל השירותים את הייעוד של יתרת התקציב בסך 6.
מיליון ש"ח סכום הגמלה שמקבל נכה מהרשות לזכויות ניצולי השואה מכוח חוק נכי הרדיפות בדוח הקודם עמד משרד מבקר המדינה על הפער הניכר בין התגמולים הבסיסיים שקיבלו ניצולי השואה הזכאים לגמלה ממדינת ישראל לפי חוק נכי הרדיפות ובין הרנטה שקיבלו הזכאים לכך מממשלת גרמניה בהתאם להוראות החוק הגרמני.
בדוח דורנר נקבע כי על המדינה לצמצם את הפער האמור, אשר משקף את הפגיעה רחבת ההיקף בזכות הקניין של ניצולי השואה שזכאותם להגיש תביעה לפי ה - BEG נחסמה בעקבות הוויתור שעשתה מדינת ישראל במסגרת הסכם השילומים שנחתם עם גרמניה בשנת 195224 .
ואולם לנוכח העלויות הגבוהות הצפויות עקב צמצום הפער האמור המליצה ועדת דורנר כי שיעור הגמלה הניתנת מכוח חוק נכי הרדיפות יהיה 75% משיעור הרנטה שנותנת ממשלת גרמניה, תוך אימוץ שיטת הפיצוי המדורג לפי ה - BEG25 למפרע מ - 1.
כמו כן המליצה הוועדה כי באחד במאי בכל שנה יעודכן שיעור התגמול בהתאם לשינוי שיחול ברנטה הגרמנית תוך החלת העדכון רטרואקטיבית מאחד בינואר באותה שנה.
08 , בעקבות פרסום דוח ועדת דורנר, החליטה ממשלת ישראל במסגרת החלטה 3940 להגדיל את הסיוע לניצולי השואה.
בין היתר הוחלט להנחות את שר האוצר להפעיל את סמכותו לפי חוק נכי הרדיפות באופן שייקבע שהזכאים לתגמול לפי החוק יקבלו השלמה לתגמול לפי סעיף 4 לחוק לסכום השווה ל-75% מהרנטה הגרמנית, לפי דרגת נכותם, רטרואקטיבית מ - 1.
כמו כן הוחלט כי אחת לשנה, באחד במאי, תעודכן התוספת לתגמול בהתאם לשיעור הרנטה הגרמנית באחד במאי באותה השנה ובהתאם לשער האירו הממוצע בפרק הזמן שבין אחד בינואר עד שלושים באפריל באותה השנה.
בספטמבר 2008 פרסם שר האוצר דאז, מר רוני בר און, את צו נכי רדיפות הנאצים (תוספת לתגמול), התשס"ח - 2008 (להלן- הצו), התואם את החלטה 3940 .
בעניין זה מן האמור לעיל עולה שהחלטת הממשלה להגדיל את התגמולים לניצולי השואה אינה תואמת את המלצת ועדת דורנר.
הממשלה לא קיבלה את המלצת ועדת .
24 הסכם השילומים נחתם בספטמבר 1952 ,בין ממשלת ישראל לגרמניה המערבית ובמסגרתו העבירה ממשלת גרמניה לישראל שילומים (בעיקר באמצעות סחורות).
בד בבד עם החתימה על ההסכם הועברה לממשלת גרמניה המערבית אגרת בחתימת שר החוץ הישראלי, מר משה שרת ז"ל, ובו התחייבות כי ניצולי שואה שעלו לישראל אינם זכאים להגיש תביעות פיצויים לממשלת גרמניה בגין נזקי גוף.
25 נקבעו שש מדרגות (טווחים) של שיעורי נכות, וסכום הרנטה החודשית הניתנת לכל הנכים שנכות ם נכללת במסגרת אותה "מדרגה" היה זהה.
לפי השיטה הלינארית שנקבעה בחוק נכי הרדיפות, סכום הגמלה שווה למכפלת השווי הכספי של אחוז אחד של נכות בשיעור הנכות של הניצול שאותו קבעה הרשות.
26 הוועדה הציעה דרך חלופית- להעלות מ- 1.
08 את שוויו של כל אחוז נכות מ- 41.
85 ש"ח ל-75 ש"ח (העלאה של 79.
דורנר לעדכן בכל שנה רטרואקטיבית מינואר את התגמול שניתן לניצולים הזכאים לו מכוח חוק נכי הרדיפות, אלא קבעה כי התגמול יעודכן באחד במאי בכל שנה.
בהתאם להוראות הצו עודכנה בתחילת מאי 2009 הגמלה המשולמת לניצולי השואה הזכאים לגמלה מכוח חוק נכי הרדיפות על פי העדכון שחל ברנטה הגרמנית.
סכום התוספת החודשית של הגמלה הוא 160-395 ש"ח, בהתאם לדרגת הנכות.
לו היו החלטת הממשלה והצו שהתקין שר האוצר ברוח החלטה זו תואמים באופן מלא את המלצת ועדת דורנר, היה כל ניצול שואה מקבל תוספת של 640-1,580 ש"ח בגין החודשים ינואר-אפריל 2009 , סכום לא מבוטל עבור ניצולי השואה.
חוסר ההתאמה בין המלצת ועדת דורנר להחלטת הממשלה ולצו נדון במסגרת דיוניה של ועדת הכספים של הכנסת ב- 1.
בישיבה האחרונה של הוועדה מתח יו"ר הוועדה, ח"כ משה גפני, ביקורת על משרד האוצר בעניין זה: "זה נראה מבחינתנו לא טוב, כאילו מנסים לחסוך כמה שקלים על גבם של נכי רדיפות הנאצים.
קיבלו את העמדה של הוועדה הזו, צריך ליישם אותה ככתבה וכלשונה, הממשלה לא צריכה לקבל החלטה שונה.
לא מדובר פה על דברים דרמטיים".
מבדיקת משרד מבקר המדינה עולה כי סוגיית עדכון הצו בהתאם להמלצת ועדת דורנר הועלתה לפני שר האוצר, מר יובל שטייניץ, באמצעות פנייה בכתב של מרכז הארגונים של ניצולי השואה (להלן - מרכז הארגונים).
כן התקיימה פגישה בעניין זה בין נציגי מרכז הארגונים לנציגי אגף התקציבים במשרד האוצר.
במועד סיום הביקורת עדיין לא חל כל שינוי בצו האמור.
בתשובת אגף תקציבים במשרד האוצר למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2009 נאמר כי: "בנושא העדכון הרטרואקטיבי נתפסה ככל הנראה ועדת דורנר לידי טעות, שכן הנחת העבודה של הועדה כאילו בכל שנה בח ודש מאי מתבצע בגרמניה עדכון של הגמלה וכי עדכון זה מוחל באופן רטרואקטיבי אינה מדויקת.
למעשה התברר כי בפועל אין תאריך קבוע לעדכון הרנטה הגרמנית, ולעיתים העדכון אינו מתבצע רטרואקטיבית אלא פרוספקטיבית כך ששיעור העדכון מגלם בתוכו פיצוי נוסף בגין עיכוב העדכון.
ל דוגמא כאשר עודכנה הרנטה הגרמנית בנובמבר 2008 , שיעור העדכון כלל בתוכו תוספת רטרואקטיבית עבור החודשים יוני עד נובמבר של אותה שנה.
משכך נמצא כי לו תקבל המדינה את הבקשה לקבוע עדכון רטרואקטיבי של הגמלה יתקבל בפועל עדכון כפול, הן עדכון רטרואקטיבי והן פיצוי עדכון נוסף שממשלת גרמניה קבעה בגין אי ביצוע עדכון רטרואקטיבי.
פיצוי שאותו ממילא מקבלים כיום הזכאים".
מבדיקה שעשה משרד מבקר המדינה בעקבות קבלת תשובתו האמורה של משרד האוצר עולה כי אין בידי משרד האוצר נתונים בדבר מספר המקרים שבהם לעדכון לרנטה הגרמנית נוספה תוספת ב גין אי -ביצוע רטרואקטיבי.
כמו כן, בכל הנוגע לשנת 2008 , עדכון הרנטה בגרמניה בוצע בדצמבר 2008 , לאחר שכבר עודכנה הגמלה בישראל לאותה שנה, ומכאן שניצולי השואה ממילא לא היו זכאים לתוספת האמורה בשנת 2008 , אף אם היו מתקבלות בעניין זה המלצות ועדת דורנר.
עם זאת, לו היה הצו תואם את המלצות ועדת דורנר היו ניצולי השואה זכאים לתוספת האמורה החל מינואר 2009.
במסגרת דיון שהתקיים בין נציגי ניצולי השואה לנציגי משרד האוצר בינואר 2010 , לאחר מועד סיום הביקורת, סוכם כי "משרד האוצר ימצא פתרון לרטרו שניתן משרד האוצר 205 .
בקצבה בגרמניה בשנת 2009".
כן סוכם כי "מ- 2010 והלאה יהיה עדכון פעמיים בשנה של הקצבה ולא יהיה תשלום רטרואקטיבי כלשהו".
לדעת משרד מבקר המדינה, החלטת הממשלה לאמץ את המלצת ועדת דורנר ולהעמיד את שיעור הגמלה הניתנת מכוח חוק נכי הרדיפות על 75% .
משיעור הרנטה הגרמנית, היא צעד חיובי הראוי לציון עם זאת, על שר האוצר לבחון את הצורך לבצע בצו שינוי באופן שהעדכון של הקצבאות המחושב בחודש מאי בכל שנה יחול רטרואקטיבית מחודש ינואר באותה שנה, כפי שהמליצה ועדת דורנר, ולחלופין לוודא כי ימומש הסיכום שגובש בין נציגי ניצולי השואה לנציגי משרד האוצר בדבר העדכון הרטרואקטיבי לשנת 2009 , ובדבר העדכון של הגמלה כדבר שבשגרה פעמיים בשנה.
יישום חוק ההטבות כאמור, סעיף 3 לחוק ההטבות קובע כי ניצולים ששהו במחנה ריכוז, בגטו או במחנה שעבדו בו בעבודת פרך ואשר "נפלו בין הכיסאות" ולא קיבלו גמלה חודשית משום מקור יקבלו גמלה חודשית בסך כ - 1,030 ש"ח בתוספת הטבות שונות.
תיקון זה לחוק התקבל בעקבות קבלת החלטה 2534 וכן בעקבות עבודת מטה בעניין זה שביצעו משרדי הממשלה השונים.
הוועדה המתמדת, המלווה את יישומה של ההחלטה, האיצה את קצב ביצוע התיקון לחוק ההטבות ואת יישומו כדי לקדם את תשלום הגמלה לניצולי השואה האמורים.
עם כניסתו לתוקף של התיקון לחוק ההטבות נשלחו באמצעות ועידת התביעות27 פניות לכ- 7,500 ניצולים שאותרו ברשימות של ועידת התביעות כ זכאים לכאורה לקבלת הגמלה.
בפניות הדגישה הרשות כי תכנית הסיוע מיועדת לניצולים אשר אינם מקבלים כל קצבה חודשית אחרת.
הרשות בדקה את זכאותם של הפונים שמילאו טופסי בקשה לקבלת הגמלה החודשית מכוח החוק, לרבות באמצעות בדיקה בתיאום עם ועידת התביעות שנועדה להבטיח כי הפונים אינם מקב לים גמלה מקרן סעיף 2 (תנאי סף לזכאות לגמלה).
מתוך רצון לצמצם את זמן ההמתנה של הניצולים לקבלת הגמלה, לא דרשה הרשות מהניצולים שנמצאו זכאים לגמלה לפי הוראות החוק להמציא לה טופס בנק בחתימת סניף הבנק שבו מנוהל חשבונם, אלא הסתפקה בתצלום ההמחאה של הניצולים לצורך אימות פרטי חשבונם.
עוד יצוין כי לעניין קבוצה של כ-230 ניצולים אשר קיבלו גמלה חד-פעמית מקרן זיכרון, אחריות ועתיד28 ,ובד בבד גם גמלה שנתית לפי חוק ההטבות לנזקקים .
27 ועידת התביעות היהודיות החומריות נגד גרמניה ( The Conference on Jewish Material Claims Against Germany) (להלן- ועידת התביעות) הוקמה בשנת 1951 בתיאום עם ממשלת ישראל על רקע המשא ומתן עם קנצלר גרמניה לפיצויים של ישראל והעם היהודי, והיא מוכרת כארגון היורש של הרכוש היהודי שאין לו יורשים בתחומי גרמניה ואוסטריה.
כמו כן פעלה ועידת התביעות מול מדינות אלו להשגת פיצויים פרטניים לניצולי שואה.
28 את קרן זיכרון, אחריות ועתיד הקימה באוגוסט 2000 ממשלת גרמניה בשיתוף עסקים וחברות גרמניים לצורך מתן פיצוי לנרדפי הנאצים שאולצו בתקופת המשטר הנאצי לעבוד בעבודות כפייה או בעבודת פרך.
התשס"ז- 200729, החלה הרשות ביישום החלטת הממשלה עוד לפני שהושלמו הליכי החקיקה של חוק ההטבות המתוקן, על מנת לזרז את התשלומים לאוכלוסייה מבוגרת זו, בהתאם להחלטה 289830 .
הרשות ביצעה בדיקה בעניינה של קבוצת ניצולים זו בתיאום עם ועידת התביעות אך לא שלחה לניצולים טופסי בקשה, ועל כן הם לא נדרשו להצהיר כי אינם מקבלים גמלה מקרן סעיף 2 ולא עודכנו לגבי תנאי הזכאות לקצבה.
יותר משנה לאחר שנכנס לתוקף חוק ההטבות המתוקן בוצעה ברשות בדיקה על פי בקשת משרד האוצר, והיא העלתה כי 187 ,ניצולים מקבלים גמלה הן מהרשות מכוח חוק נכי הרדיפות, והן מקרן סעיף 2 .
במרבית המקרים מדובר בניצולים שפנו בעת ובעונה אחת לשני הגורמים ולא הודיעו לרש ות כי קרן סעיף 2 אישרה את תביעתם.
עם זאת, שמונה מאותם ניצולים נמנים עם קבוצת 230 הניצולים שצוינה לעיל - הניצולים שקיבלו את הגמלה עוד לפני שנכנס לתוקף חוק ההטבות המתוקן.
מאחר שעל פי החוק ניצול המקבל קצבה כלשהי בשל רדיפות הנאצים, לרבות גמלה מקרן סעיף 2, אינו זכאי לגמלה מכוח חוק ההטבות, שלחה הרשות מכתב לכלל הניצולים המקבלים גמלה לפי החוק ובו ביקשה מהם להחתים את סניף הבנק שלהם על טופס אשר יאפשר לרשות לגבות את תשלומי היתר ששילמה.
בעקבות כך, במועד סיום הביקורת 187 ניצולים אשר קיבלו תשלום עודף מהרשות בסכום של 14,321-25,554 ( ש"ח 19,066 ש"ח בממוצע) נדרשו להשיב לרשות סכום זה אף אם לא היו ערים לטעות האמורה וכבר השתמשו בכסף שהתקבל.
יצוין כי 66 מבין אותם ניצולים31 הגיעו לידי הסדר עם חשב הרשות ולפיו התשלום העודף יושב למשרד האוצר.
מתשובת מר רפי פינטו, מנהל הרשות, למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2009 עולה כי כבר ביוני 2009 הפנה היועץ המשפטי של הרשות את תשומת לבו של חשב הרשות לבעייתיות המשפטית שבהחלטה האמורה ולצורך לבחון לגופו בכל אחד מהמקרים שבהם שולם לניצול תשלום יתר אם מתקיימות נסיבות מי וחדות אשר בגינן ההשבה אינה מוצדקת.
עם זאת, מבדיקת משרד מבקר המדינה עולה כי במועד סיום הביקורת טרם התקבלה במשרד האוצר החלטה בסוגיה זו, והעניין ממתין להכרעת הלשכה המשפטית של משרד האוצר.
לדעת משרד מבקר המדינה היה על הרשות ומשרד האוצר להחתים מלכתחילה, לפני ביצוע התשלום, את הניצולים הזכאים לגמלה מכוח חוק ההטבות על טופס בנק.
כמו כן היה עליהם להביא לידיעת כל הניצולים ללא יוצא מהכלל כי אסור לקבל קצבאות משני מקורות, וכי לפי החוק משרד האוצר רשאי לגבות מהם תשלומי יתר ששולמו להם, אם שולמו.
נוסף על כך, היה על הרשות ומש רד האוצר להדגיש לפני הניצולים שנמצאו זכאים לגמלה כי עליהם לדווח לרשות בכל מקרה שיש שינוי .
29 מדובר בנוסח מוקדם של חוק ההטבות.
חוק זה הקנה הטבות שונות לניצולי שואה נזקקים הזכאים לגמלת הבטחת הכנסה.
החוק שונה בשנת 2008 בהתאם להחלטה 2534 באופן שהוא הוחל גם על ניצולי שואה שאינם נזקקים.
30 מדובר בהחלטה מ- 6.
08 אשר הסדירה יישום מהיר של מתן קצבה לניצולי שואה זכאים יוצאי מחנות וגטאות (מקבלי תגמול חד-פעמי מהקרן לזיכרון אחריות ועתיד או מהקרן לפיוס) עד להשלמת החקיקה בנוגע להסדרים שנקבעו בהחלטה 2534.
31 אחד הניצולים המשתייכים לקבוצה זו נמנה עם שמונת הניצולים אשר קיבלו את התגמול עוד לפני שנכנס החוק לתוקף.
בתנאי זכאותם, ובין היתר אם אושרה בקשתם לגמלה מקרן סעיף2 , כדי למנוע כפל תשלומים.
אשר לניצולי שואה שקיבלו את התשלומים האמורים, ראוי כי אגף חשבות תגמולים במשרד האוצר יבח ן כל מקרה לגופו, שכן אם ייגבו מניצולים אלה הכספים האמורים, הם עלולים להישאר ללא כסף למימון צורכיהם השוטפים.
הרשות לזכויות ניצולי השואה .
הרשות לזכויות ניצולי השואה היא אגף במשרד האוצר המטפל באוכלוסיית ניצולי השואה הזכאים לגמלה כספית או להטבות בעין מכוח חוק נכי הרדיפות, חוק נכי המלחמה, חוק ההסדרים וחוק ההטבות.
תהליכי העבודה ברשות לזכויות ניצולי השואה והטיפול בפניות הניצולים בדוח הקודם צוינו ליקויים בתפקודה של הרשות אשר השפיעו על רמת השירות שניתן לניצולי השואה שפנו אליה במשך השנים.
מאחר שנוהלי העבודה של הרשות לא היו מסודרים, לא נקבעו לוחות זמנים לטיפול בפניות.
ואכן, פרק הזמן הממוצע שנדרש לטיפול בפניותיהם של הניצולים היה ארוך ובלתי סביר בכלל ובהתחשב באוכלוסיית מקבלי השירות מהרשות בפרט.
הרשות לא ביצעה מעקב יעיל אחר הטיפול בתיקים, לא הפיקה דוחות סטטיסטיים לבחי נת הסטטוס של התיקים שבטיפולה ולא ניהלה מערכת ממוחשבת תומכת המאפשרת לסייע לעובדי הרשות בביצוע המעקב והבקרה הנדרשים.
עקב כך לא הייתה לרשות שליטה ב"צווארי הבקבוק" שנוצרו במסגרת הטיפול בפניות, והיא לא יכלה לבחון אם אפשר לזרז את הטיפול בתיקים דחופים ביותר בשל נסיבות מיוחדות.
גם ועדת דורנר נדרשה לתפקודה הלקוי של הרשות ולהתמשכותם היתרה של תהליכי הטיפול בפניות, והיא המליצה שהרשות תנקוט כמה צעדים לשיפור השירות שניתן לניצולי השואה בערוב ימיהם.
בין היתר המליצה הוועדה לנקוט את הצעדים שלהלן: זירוז הליך הבירור של התביעות וייעולו ככל האפשר, ביצוע מעקב אחר כל אחת מהתביעות, משלוח תזכורות לפונים שהטיפול בפניותיהם מתעכב בשל אי-המצאת מסמכים ודיווח לניצול או לבא כוחו על כל עיכוב בטיפול בתיק.
בעקבות פרסום הדוח הקודם ודוח ועדת דורנר קיבלה עליה הרשות לשפר את תהליכי העבודה כדי לייעל את השירות שניתן לפונים אליה.
הרשות התקשרה עם חברת ייעוץ חיצונית לצורך בחינת תהליכי העבודה שלה, הגדרת תהליכי העבודה הנדרשים, הגדרת זמני עבודה לכל אחת מהיחידות שלה ואפיון דרישות ממערך המחשוב שלה.
בדוח הביצוע לשנת 2008 קבעה הרשות כי ברבעון הראשון של שנת 2009 יחל השימוש במערכת המחשוב החדשה, וכי החל ברבעון השני של שנת 2009 ,יופק מדי רבעון דוח כמותי שיכלול דיווח על ביצוע לעומת ההתחייבות על משכי זמן ודוח חריגים.
כמו כן קבעה הרשות במסגרת דוח הביצוע האמור לוחות זמנים לטיפול בתביעות חדשות: שלושה וחצי חודשים אם לא נד רשת השלמת מידע מצד התובע ואין צורך בנוכחותו בוועדה הרפואית, ועד שמונה וחצי חודשים אם נדרשת השלמת מידע והתובע מבקש להופיע לפני הוועדה הרפואית.
מבדיקת משרד מבקר המדינה עולה כי חל שיפור בטיפולה של הרשות בפניות שהוגשו לרשות לאחר פרסום הדוח הקודם.
משכי הטיפול הממוצעים בתיקים אלו שהוגשו לרשות החל בספטמבר 2007 היו כדלקמן- פונים שתביעותיהם לגמלה אושרו, הטיפול בתיקיהם ארך 160 יום בממוצע (לרבות פרק הזמן שנדרש לתובע להשלמת פרטים או מסמכים חסרים לבקשת הרשות)32 ; ופונים שהרשות דחתה את תביעותיהם לגמלה, הטיפול בתיקיהם ארך 86 יום בממוצע33 .
לעומת זאת, הרשות לא שיפרה את אופן הטיפול בתיקים ישנים ואת המעקב והבקרה הנדרשים במסגרת הטיפול בכלל התיקים.
במועד סיום הביקורת, כשנתיים לאחר שפורסם הדוח הקודם, טרם השלימה הרשות את תהליך המחשוב והגדרת תהליכי העבודה שהיא נדרשת לבצע.
הרשות אף ל א עמדה בלוחות הזמנים שקבעה לעצמה להשלמת התהליך.
בשנתיים הללו המשיכה מחלקת התביעות ברשות להשתמש במערכת הממוחשבת הישנה אשר אינה מאפשרת לבצע מעקב שוטף ואפקטיבי אחר הטיפול בתיקים ולבדוק אם הרשות עומדת בלוחות הזמנים שקבעה לעצמה.
המעקב אחר שלב הטיפול בכל אחת מהפניות המתקבלות ברשות עדיין מתבצע באמצעים ידניים במסגרת בדיקה אקראית של התיקים הממתינים לטיפול הבוחנים במחלקת התביעות של הרשות ולא על ידי הפקת דוחות סטטוס שאפשר ללמוד מהם על מצב הטיפול בתיקים כנדרש בטיפול בתיקים כה רבים.
המערכת אינה מתריעה במקרים שבהם טיפול בתיקים מתעכב יתר על המידה או במקרים שבהם ההמתנה לקבלת מסמכים חסרים מהפונה ממושכת מדי.
עקב האמור לעיל ניצולים שהרשות ממתינה למסמכים חסרים לשם המשך הטיפול בתביעותיהם אינם מקבלים תזכורות בעניין (אלא אם כן מדובר בניצול שהגיש בקשה להגדלת גמלה בנימוק שמעמדו הוא "נכה נזקק" או "נכה נצרך").
מבדיקות שעשה משרד מבקר המדינה, המבוססות על נתונים שהתקבלו מהרשות, עולה כי בנובמבר 2009 היו ברשות 7,144 תיקים פתוחים של תביעות לגמלה לפי חוק נכי הרדיפות וחוק ההסדרים (וכן 3,277 תיקים פתוחים נוספים אשר הרשות השהתה את הטיפול בהם ע ד לקבלת החלטת בית המשפט העליון "בסוגיית העוצר"34 .
81 ) מן התיקים הפתוחים הוגשו יותר משנתיים לפני מועד הבדיקה האמורה.
32 לעומת זאת, הטיפול בתיקים שהוגשו לפני מתן פסק דין גרנות ואושרו לאחר פסק דין גרנות ולפני מועד הבדיקה שעשה משרד מבקר המדינה במסגרת הדוח הקודם ארך 1,393 ימים בממוצע, והטיפול בתיקים שהוגשו לאחר מתן פסק דין גרנות ואושרו עד מועד הבדיקה שעשה משרד מבקר המדינה במסגרת הדוח הקודם ארך 295 ימים בממוצע.
33 לעומת זאת, במועד הבדיקה שעשה משרד מבקר המדינה במסגרת הדוח הקודם נמצא כי הטיפול בתיקים של פונים שהרשות דחתה את תביעותיהם לגמלה ארך 811 .
ימים בממוצע 34 בנובמבר 2009 הכריע בית המשפט העליון בעניינו של ערעור על החלטת בית המשפט המחוזי (רע"א 5512/09 , הרשקו חיים ו-108 'אח נ' הרשות המוסמכת לפי חוק נכי רדיפות הנאצים, תקדין).
בית המשפט אימץ את החלטת ועדת העררים לפי חוק נכי הרדיפות ולפיה נית ן להכיר, בנסיבות מסוימות, בעוצר חלקי שהוטל על קהילות יהודיות בתקופת השואה כשלילת חירות המזכה בפיצויים לפי החוק הגרמני שעליו נסמך חוק נכי הרדיפות.
בית המשפט העליון קבע, שלא לפי עמדת בית המשפט המחוזי, כי "הדרישה לקיומן של מגבלות רשמיות על התנועה בשעות שבין המצרים - בין עוצר לעוצר - אינה נראית לנו תנאי בלעדיו אין למסקנה שחייו של משרד האוצר 209 .
לדברי מנהלת מחלקת התביעות ברשות, בקשותיהם של כ -270 מהניצולים שתיקיהם עדיין רשומים כ"תיקים פתוחים" כבר אושרו, והסיבה לאי-סגירת הת יקים היא שהתיקים נמצאים בשלבי טיפול שונים של הוועדות הרפואיות לפני מתן הוראת תשלום בעניינם.
נוסף על כך, בקשותיהם של כ -320 ניצולים שתיקיהם נמצאים בטיפול המחלקה אמורות להידחות, וכבר נשלח לפונים מכתב עיון מקדים לפני מתן החלטה סופית.
בכל הנוגע ליתר התיקים הפתוחים (כ - 6,554 )במספר ציינה מנהלת מחלקת התביעות ברשות כי: "ביתר התיקים, נשלחה בקשה להשלמת מסמכים.
כאן אנחנו חוזרים לבעיה של חוסר יכולת (כרגע) לאתר תיקים כאלה ולשלוח להם תזכורות".
במסגרת בדיקת משרד מבקר המדינה ביוני 2009 נבחרו באקראי39 מהתיקים הפתוחים שהוגשו יותר משנתיים לפני כן.
מבדיקת 39 התיקים האמורים עולה כי הרשות שלחה ל-26 ( 66.
67 % ) ממגישי התביעה מכתב דרישה להשלמת מסמכים כמה חודשים לאחר שהתקבלה פנייתם, וכי ממועד משלוח המכתבים האמורים נמצאו אותם תיקים בשלב המתנה לכך שהפונה ישלים את המסמכים החסרים.
זמן ההמת נה הממוצע בתיקים אלו הוא כשבע שנים.
מהבדיקה עולה ששלושה ( 11.
5% ) מ -26 הניצולים שהבדיקה העלתה כי הם נדרשים להשלים מסמכים חסרים לא היו ערים כלל לצורך בהשלמת המסמכים או לכך שבאפשרותם להמציא מסמכים חלופיים שיתמכו בטענותיהם, בין היתר מאחר שייתכן שלא קיבלו מהרשות מכתב בנושא מסיבות שונות.