HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
בינואר 2009 מסרה הרשות למשרד מבקר המדינה, כי הועבר לכל חברי המועצה כל החומר הנוגע לנושא ולרבות כל הטענות של חברה א', חוות הדעת המשפטיות - הפנימיות והחיצוניות, חוות הדעת הכלכלית וכן כל העבודות של הצוותים הכלכליים הפנימיים והן נדונו במספר ישיבות של המועצה ושל ועדת הכספים שלה.
הביקורת העלתה שההנהלה לא דיווחה למועצ ה, ולו גם בתמצית, על ההפרשים בסכומי ההפחתה של דמי ההרשאה בין החלופות: ההסדר הסופי, החלופות שהציע לרשות היועץ הכלכלי החיצוני בינואר 2006 והצעת עובדי הרשות בפברואר 2006 , וממילא לא דווח גם על הסיבות להפרשים האלה.
לדעת משרד מבקר המדינה, קודם שהתקבלה ההחלטה היה על הנהלת הרשות לדווח למועצה, ולו גם בתמצית, על ההפרשים ועל הסיבות להם.
בתשובתה להערה הזאת מסרה הרשות כי הפרמטרים הכלכליים נשוא ההסדר שאושר אינם זהים לא לאלה שעליהם התבסס היועץ הכלכלי ולא לאלה שעליהם התבססו עובדי הרשות.
לא נמצאו מסמכים בכתב שיאפשרו להבין מדוע התקבלה החלטה שונה מההמלצות המקצועיות, כנדרש לקיומם של סדרי מינהל תקינים.
משרד מבקר המדינה אסף נתונים מדוחות הרשות וממסמכיה על תנועת הנוסעים בנתב"ג לסוגיהם בשנים 2003 -2007 - הנכנסים והיוצאים, הישראלים והתיירים - והפדיון לבעלי ההרשאה מכל אחד מסוגי הנוסעים.
לפי הנתונים, מספר הנוסעים היוצאים (שהוא הבסיס להתחשבנות עם חברה א') עלה בשיעור ניכר בשנים 2004 ו- 2005 (ב- 12.
8% בהתאמה); ב - 2006 עלה מספרם בשיעור נמוך יותר ( 3.
7% ), אך ב - 2007 ( עלה שוב בשיעור ניכר 14.
) מהנתונים עולה גם ששיעור התיירים מתוך כלל הנוסעים בנתב"ג אמנם עלה בשנים 2004 ו- 2005 (מ-28% ב- 2003 עד37% ב- 2005 ), אך ב- 2006 וב- 2007 ירד שיעורם והגיע ל- 34% ול-35% .
בהתאמה מכאן עולה שמגמת העלייה בשיעור התיירים מתוך כלל הנוסעים שלכאורה פגעה בהכנסות חברה א', כבר התמתנה ב- 2006 ונמשכה ב- 2007 .
התחרות ההוגנת והשוויון הם עקרונות יסוד של דיני המכרזים.
שינוי תנאי ההתקשרות שנקבעו במכרז על ידי הרשות, וזאת לאחר הבחירה באחת ההצעות, עלול לפגוע בשוויון בין המשתתפים במכרז.
על פי פסיקת בית המשפט העליון, "אין לשנות באופן מהותי תנאיו של מכרז, מקום שיש בכך מש ום עקיפה של חובת המכרז"3 .
שינוי החוזה לאחר בחירת המועמד עלול ליצור עיוות של המכרז משום שהוא מאפשר לו לתמרן את עצמו לעמדה טובה יותר.
הרשות ציינה בתשובתה כי התלבטה בשל החשש הכבד מכריתת הענף העיקרי שעליו היא נשענת, ענף הדיוטי פרי.
היא הוסיפה שהרשות פועלת כגוף ציבורי ובמסגרת של דואליות נורמטיבית: מהפן האחד - קיום החוזים בכפוף למשפט המינהלי, ומהפן האחר - קיום החוזים עם המגזר הפרטי - כל זאת באופן שישיא את הכנסות הרשות מפעילותה הכלכלית מתוך אחריות לציבור ומתוך שיקול דעת מיטבי.
לדברי הרשות, היא עשתה זאת כדי שלא לסכן את יציבותה הכלכלית, את התנהלותה השוטפת, את תכניות הפיתוח ואת רמת השירות לנוסע.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הרשות לבחון את הליך קבלת ההחלטות שהביא לשינויים בתנאי החוזים, בייחוד לנוכח העלייה במספר הנוסעים והשינוי בשיעור הישראלים מתוכם שחלו לאחר מכן ולהפיק לקחים ממנו ובאשר למבנה המכרזים בעתיד, ובכלל זה שיטת ההצמדה של דמי ההרשאה.
הכנסות הרשות מחברה א' .
להלן נתונים מספרי החשבונות של הרשות לשנים 2005 -2007 , על הכנסותיה מחברה א' ועל כלל הכנסותיה ממסחר (באלפי ש"ח).
הכנסות הרשות מחברה א' וכלל הכנסותיה ממסחר (באלפי ש"ח) .
שיעור (ב-%) סך ההכנסות ממסחר ההכנסות מחברה א' שנה .
61 974,023 596,719 2005 .
62 917,282 569,462 2006 .
60 1,042,576 620,233 2007 'מהנתונים עולה ששיעור גבוה מהכנסות הרשות ממסחר נובע מחברה א - כ- 60% .
יש לזכור שהפעלתם ותחזוקתם של שדות התעופה ופיתוח תשתית התעופה בישראל ממומנים ברובם מהכנסות הרשות ממסחר.
מאחר שרוב הכנסות הרשות ממסחר נובעות מחברה א', נוצרים סיכונים מהתלות הגבוהה יחסית של הרשות בחברה א'.
3 בג"ץ 1605/94 טלסינמה בע"מ ואחרים נ' שרת התקשורת ואח', פ"ד נב(3 )803.
רשות שדות התעופה 1491 .
החלטת הרשות לבחור בחלופה של שינוי חוזי ההרשאה לשנים 2005 - 2006 .
הרשות הסבירה למשרד מבקר המד ינה כי החלטתה בעבר לתת הרשאה אחת בלבד למכירתם של כמה סוגי טובין נתקבלה לאחר שהסוגיה נבחנה ונשקלה בכובד ראש, גם בעזרת חוות דעת חיצוניות.
בשלב זה היא סבורה כי ההחלטה הייתה נכונה, וכי התוצאות מוכיחות זאת.
לדעת משרד מבקר המדינה, על מועצת הרשות ועל הנהלתה לבחון שוב במסגרת ניהול סיכוניה העסקיים, את השפעתה של תלות כה רבה בבעל הרשאה אחד גדול, על החלטותיה ולבחון דרכים להפחתת תלות זו .
ניהול ההתחשבנות עם חברה א' .
: תשלום דמי ההרשאה לכל חוזה של בעל הרשאה הרשות מנהלת חשבון בספרי חשבונותיה, ובו חיוביו וזיכוייו (להלן - חו"ז) וסיכומי ביניים חודשיים ושנתיים.
מבדיקת חשבון החו"ז של חברה א' מינואר 2005 עד יולי 2006 - התקופה שבה דנו הרשות וחברה א' על הפחתת דמי ההרשאה- עולה שרוב הזמן הייתה חברה א' חייבת כספים לרשות, ושסכומי החוב הגיעו עד כ-59 .
מיליון ש"ח סכומי החוב היו גבוה ים גם יחסית לדמי ההרשאה הבסיסיים שהייתה החברה צריכה לשלם באותה תקופה לרשות - כ- 40-60 .
מיליון ש"ח מדי חודש בחוזה נקבעה ריבית הפיגורים שתשולם בגין כל יום של פיגור בתשלום מן התשלומים במועד הנקוב בחוזה.
משרד מבקר המדינה העלה כי הרשות לא חייבה את חברה א' בריבית פיגורים ולא השתמשה בכלים אחרים העומדים לרשותה לגביית חובות, כגון חילוט ערבויות.
לפי חישובי משרד מבקר המדינה, סכום ריבית הפיגורים בגין החוב לינואר 2005 - יולי 2006 הוא כ-6.
מיליון ש"ח בתשובתה מנובמבר 2008 הסבירה הרשות למשרד מבקר המדינה, שלאחר חתימת ההסדר עם חברה א' ביולי 2006 הפיקה לה הרשות זיכויים בסך של כ-56 מיליון ש"ח בגין ינואר 2005 - יולי 2006 , ואלה ביטלו את חוב החברה בגין תקופה זו.
היא הוסיפה כי מאחר שבהסדר בוטלה יתרת החוב רטרואקטיבית לתקופה זו, לא היה מקום לחייב את החברה בריבית.
יצוין כי לפי רישומי הרשות, הייתה יתרת חברה א' בסוף שנת 2006 , לאחר ההסדר, כ-5 מיליון ש"ח בזכות, ובסוף 2007 הייתה היתרה כ-0.
מיליון ש"ח, גם זו בזכות סכומי החוב בכל שנה ( 2005 ו- 2006 ) היו גבוהים מסכום הזיכויים שהרשות הפיקה לחברה א'.
משרד מבקר המדינה העלה כי הרשות לא חישבה א ת סכום ריבית הפיגורים בגין חובות חברה א', גם לא לאחר שהגיעה להסדר עמה שבעקבותיו ניתנו לחברה זיכויים, ולא דיווחה 1492 דוח שנתי59ב .
למועצה על סכום ריבית הפיגורים בגין החובות בתקופה זו כהפחתה נוספת.
דוח כספי שנתי : בחוזה נקבע שעל בעל ההרשאה להגיש לרשות דוח שנתי מאושר בידי רואה חשבון חיצוני לא יאוחר מ -31 במאי שלאחר תום כל שנת חוזה.
על הדוח לכלול את סך פדיון המכירות השנתי ופירוט חודשי: של פדיון המכירות ברוטו, של דמי ההרשאה שעל החברה לשלם לרשות, של דמי ההרשאה ששולמו בפועל ושל פירוט ההפרשים שעל החברה לשלם לרשות.
(א) הביקורת העלתה כי הרשות לא תבעה מחברה א' להגיש לה במועד את הדוח השנתי שלה ל - 2005 שהוגש לה באפריל 2008 (כלומר כשנתיים לאחר המועד הקבוע בחוזה ובמהלך הביקורת של משרד מבקר המדינה) והדוחות לשנים 2006 ו- 2007 שהוגשו לה בנובמבר 2007 וביולי 2008 .
, בהתאמה (ב) הביקורת העלתה כי בח וזה לא הוגדרו המתכונת או סוג האישור שרואה החשבון של חברה א' צריך לספק.
לכן, באשר לדוח ל- 2004 , רואה החשבון החיצוני ציין: "מאחר והסקירה הינה מצומצמת בהיקפה ואינה מהווה בדיקה בהתאם לתקני ביקורת מקובלים, אין אנו מחווים דעה על סך ההכנסות שבמכתב החברה".
לעומת זא ת, בדיווחים של רואה החשבון לדוחות לשנים 2005 -2007 , הוא כתב: "הרינו לדווח כי על פי מערכת הנהלת החשבונות של החברה, סה"כ מחזור המכירות.
חברה א' צירפה בתשובתה למשרד מבקר המדינה את הסברי רואה החשבון שלה, כי הואיל ולא הוגדרו בחוזה המתכונת או סוג האישור שרואה החשבון צריך לספק, נתן משרדו את האישור במתכונת של סקירה באשר לשנת 2004 ובמתכונת של דיווח באשר לשנים 2005 -2007 .
לדעת משרד מבקר המדינה, על הרשות לדאוג לכך שבחוזים יוגדרו באופן ברור סוג האישורים הנדרשים מרואה החשבון החיצוני ומתכונתם; כמו כן עליה להקפיד לקבל את האישורים על פי הנקבע בחוזה.
09 מסרה הרשות למשרד מבקר המדינה כי היא מאמצת את המלצתו ותקפיד להגדיר בחוזים באופן ברור את סוגי הדיווחים הנדרשים והמתכונת לדיווחים אלה.
(ג) הביקורת העלתה כי הרשות לא דרשה מחברה א' להגיש לה בדוח השנתי, כנדרש, פירוט חודשי של פדיון המכירות, של דמי ההרשאה ששולמו בפועל ושל ההפרשים שעליה לשלם לרשות.
אמנם הרשות מחשבת מדי שנה בשנה, על סמך דיווחיה החודשיים של החברה, את סכום דמי ההרשאה שחברה א' צריכה לשלם לה, ואם נדרש - אף מחייבת את החברה על כך.
אך לדעת משרד מבקר המדינה, על הרשות לעמוד על כך שחברה א' תדווח, כנדרש בחוזה, על הסכומים ששילמה לרשות מדי חודש בחודשו ועל ההפרשים, אם היו, במסגרת הדוח השנתי שלה.
זאת רשות שדות התעופה 1493 .
לצורך בקרה על פדיון המכירות, המשמש בסיס לחישוב דמי ההרשאה שעל החברה לשלם לרשות ובסיס להשוואה עם דמי ההרשאה ששולמו בפועל.
השתתפ ותו של יו"ר ועדת מסחר ונכסים בישיבות הוועדה לפי מסמכי הרשות, במאי 1994 נחתם הסכם עבודה אישי בין הרשות לבין מר יעקב דיין להעסקתו בתפקיד סמנכ"ל לכלכלה ולכספים עד סוף ינואר 1999 .
מועצת הרשות האריכה את תוקף ההסכם עם מר דיין עד סוף ינואר 2009.
בתוקף תפקידיו התמנה מר דיין במשך כהונתו ליו"ר של כמה ועדות ברשות, ובהן: ביולי 2004 - ליו"ר ועדת המכרזים המרכזית לפרויקט טרמינל3 (נתב"ג 2000 ,) ובאוגוסט 2004 - ליו"ר ועדת מסחר ונכסים.
בינואר 2005 מינה המנכ"ל את מר דיין לתפקיד סמנכ"ל למינהל ולארגון, נוסף לתפקידו כסמנכ"ל לכלכלה ולכספים, עקב פרישתו של הסמנכ"ל למינהל ולארגון שכיהן עד אז.
משרד מבקר המדינה בדק את השתתפותו של מר דיין בישיבות ועדת מסחר ונכסים בחודשים יוני 2005 - ינואר 2006 .
מהבדיקה עולה שמדצמבר 2005 ואילך לא השתתף מר דיין בישיבות ועדה זו, אף שהיה היו"ר שלה, ואת מקומ ו מילא חשב הרשות.
מדובר בתקופה שבה דנה הרשות עם חברה א' על הפחתת דמי ההרשאה.
במרס 2006 כתב המנכ"ל דאז, מר גבי אופיר, שחשב הרשות התמנה גם לתפקיד מ"מ הסמנכ"ל לכלכלה ולכספים (במקום מר דיין).
המנכ"ל הוסיף שמר דיין "יקדיש כעת את מלוא זמנו לנושאים שבתחום המנהל והארגון".
תוקף מינויו של מר דיין לתפקיד סמנכ"ל לכלכלה ולכספים היה עד סוף ינואר 2009 , ותוקף מינויו לתפקיד סמנכ"ל למינהל ולארגון היה עד סוף דצמבר 2006 .
באוקטובר 2006 חתמו הרשות ומר דיין על הסכם לסיום העסקתו בפועל שלושה ימים לאחר מכן ולניתוק יחסי עובד-מעביד מ יוני 2007.
בישיבה שקיימו נציגי משרד מבקר המדינה עם מר דיין במרס 2008 ,הוא טען שהסיבה להעברתו מתפקידיו, לאי -שיתופו בדיונים הנוגעים לחברה א' ולנטילת סמכויותיו הייתה התנגדותו להיענות לדרישות חברה א' והדעות שהביע בפני הנהלת הרשות.
במסגרת תפקידו הוא טען כי אין להסתמך על נתוני רווח והפסד של בעל הרשאה לשנה אחת בלבד, וכי הרשות הזדרזה מדי לשאת ולתת עם חברה א' מתוך הליכה לקראתה.
לדעתו, מוטב היה לצאת למכרז חדש.
בנובמבר 2008 ציינה הרשות בתשובתה למשרד מבקר המדינה, כי לא היה ידוע לה שמר דיין התנגד להסדר עם חברה א', וכי הוא לא הביע דעה זו בפני הנהלת חטיבת המסחר, לא בעל -פה ולא בכתובים, וכי בפרוטוקולים מישיבות המועצה וועדת הכספים שלה שבהן נדונו ההסדר ומינוי צוות המשא ומתן לא נרשמה התנגדות שלו.
לדעת משרד מבקר המדינה, היעדרות רציפה של יו"ר ועדה מישיבותיה במשך חצי שנה פוגעת בסדרי מינהל תקינים.
חוזה עם חברה א' - מסופי הגבול .
במרס 2003 חתמה הרשות עם חברה א' על חוזה לאחר מכרז, ועל פיו ניתנה הרשאה לחברה א' למכור מוצרים בפטור ממכס במסוף הגבול של נהר הירדן.
תקופת החוזה היא חמש שנים, ואפשרות ההארכה - שלוש שנים.
נקבע שדמי ההרשאה יהי ו הסכום הגבוה משני אלו: הסכום המצטבר של שיעורים מפדיון המכירות (לפי כל סוג מוצר) או דמי הרשאה שנתיים מינימליים בסך 1.
5 מיליון דולר בתוספת הצמדה.
בחוזה ניתנה אפשרות להרחיב את מתן השירותים למסופי גבול נוספים.
בספטמבר 2003 אישרה הנהלת הרשות לחברה א' להרחיב א ת פעילותה אל מסוף טאבה.
על פי הוראות החוזה, תעריף דמי ההרשאה להרחבה הוא 350 דולר למ"ר לשנה.
דמי הרשאה אלו מתווספים לדמי ההרשאה המינימליים השנתיים שלעיל, ובסך הכול: 60,000 דולר.
לצורך ההתחשבנות עם הרשות יתווסף פדיון המכירות בטאבה לפדיון המכירות בנהר הירדן, בהתאם יחושבו שיעורי הפדיון לפי כל סוג מוצר, סכומם יושווה לדמי ההרשאה המינימליים החדשים, והסכום לתשלום יהיה הגבוה משניהם.
מנתוני הרשות לינואר 2005 - אוקטובר 2008 עולה, כי אילו היה חישוב דמי ההרשאה ממסוף טאבה נפרד מזה שממסוף נהר הירדן (פדיון המכירות ממסוף טאבה לא היה מתווסף לפדיון ממסוף נהר הירדן, כפי שנקבע בחוזה), היו הכנסות הרשות גבוהות ב-1.
מיליון דולר בקירוב בתשובתה הסבירה הרשות כי ההחלטה שלא יחושב חישוב נפרד למסוף טאבה ולמסוף נהר הירדן הייתה החלטה מודעת של מוסדות הרשות הנוגעים בדבר, זאת נוכח החדשנות ש בקיום דיוטי פרי במסוף טאבה, הכרוך באי -ודאות.
הרשות הוסיפה כי החלטה זו נכונה גם היום.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הרשות לעקוב ולשקול את המשך קיומה של מתכונת זו של מכרזים ובעקבותיהם חוזים עם בעלי ההרשאה, וזאת כדי להשיא את הכנסותיה.
04 'נחתם חוזה הרשאה, בעקבות מכרז, בין הרשות לבין חברה ב למכירה ולאחסנה של טובין ליוצאים מישראל, בפטור ממכס ו/או ממסים, באולם הנוסעים שבטרמינל 3 ובשדה התעופה בעובדה.
נקבע שתקופת החוזה תהיה חמש שנים, עם אפשרות הארכה בשנתיים.
לפי החוזה, אם במהלך תקופת החוזה יוקצו לחברה ב' שטחי חנויות נוספים באולם היוצאים, כי אז יועלו דמי ההרשאה הבסיסיים לסך שנתי של 1,500 .
דולר למ"ר, בתוספת הצמדה רשות שדות התעופה 1495 .
בנובמבר 2006 פנתה חברה ב' לרשות וביקשה לקבל תוספת שטחי מסחר של שלוש חנויות - שהופעלו עד אז על ידי חברה אחרת ועמדו להתפנות - בצמוד לחנויות שהיא מפעילה בקצותיהן של שלוש הזרועות, ושטחן הכולל הוא כ-88 .
מ"ר ועדת מסחר ונכסים בישיבתה בנובמבר 2006 אישרה את פניית החברה, בכפוף לתעריף שבחוזה הקיים - סה"כ תוספת של כ- 132,000 דולר.
חתמו הצדדים על כתב הרחבה לחוזה בעניין זה בנובמבר 2006 אישרה הרשות לחברה ב' להוסיף שטחי מסחר הצמודים לשלוש חנויות שהפעילה בטרמינל 3 .
, בלי לפרסם מכרז פומבי להפעלתן הרשות הסבירה שהחנויות שבזרועות הוקצו לחברה ב' לאחר שנציגי חטיבת המסחר שאלו בעלי הרשאה אחרים במתחם, האם הם מעוניינים בחנויות אשר בזרועות.
הם נענו בשלילה, שכן בשל מיקומן של חנויות אלו אין הן מושכות קונים, ורק חברה ב' התעניינה בהן.
לטענת הרשות, משום כך לא היה היגיון מסחרי בפרסום מכרז.
לדעת משרד מבקר המדינה, התנהלות כזאת פוגעת בשוויון ההזדמנויות למתחרים בכוח.
מן הראוי היה שהרשות הייתה פונה בדרך של פרסום מכרז פומבי להפעלת שלוש החנויות, וכך הייתה מאפשרת למציעים מהציבור להתחרות בחברה ב'.
ככלל, שינוי בתנאי חוזה התקשרות שנכרת בעקבות מכרז, עלול לפגוע באינטרס הציבורי שמטרתו לאפשר סיכוי שווה במכרז לכלל משתתפיו.
מהמתואר לעיל עולה כי בהליכים שנקטה הרשות לשם שינוי החוזים עם בעלי ההרשאה היו ליקויים.
לדעת משרד מבקר המדינה, על מועצת הרשות ועל הנהלתה להפיק לקחים מכך.
כמו כן, מומלץ כי במכרזים שתפרסם הרשות בעתיד, ייבדקו שיטות ההצמדה של דמי ההרשאה כחלק מהפקת הלקחים מהמקרים נשוא דוח זה.
יש גם להמשיך ולבחון את המבנה ואת ההרכב של הכנסותיה מבעלי ההרשאה מן ההיבטים שונים על מנת למנוע תלות יתר באחד מבעלי ההרשאה.
רשות שדות התעופה (להלן - הרשות) היא תאגיד סטטוטורי הפועל מכוח חוק רשות שדות התעופה, התשל"ז - 1977 (להלן- חוק הרשות), באמצעות מועצת הרשות (להלן - מועצת הרשות או המועצה), מנהל הרשות (להלן - מנכ"ל הרשות) ועובדי הרשות.
השר הממונה על יישום החוק הוא שר התחבורה.
ואלה תפקידי הרשות על פי חוק זה: להחזיק את שדות התעופה של הרשות, להפעילם, לפתחם ולנהלם; לנקוט אמצעים כדי לאבטח את שדות התעופה ואת בני האדם המשתמשים בהם, וכמו כן את הטובין, כלי הטיס והמבנים הנתונים בהם, על פי הוראות שר התחבורה.
על פי חוק הרשות, שר התחבורה ממנה את חברי מועצת הרשות והממשלה מאשרת את המינוי; המועצה ממנה את מנכ"ל הרשות לאחר שהתייעצה בעניין עם שר התחבורה ולאחר שהממשלה אישרה זאת.
המועצה ממנה גם את מנהלי ש דות התעופה של הרשות, לאחר שהתייעצה בעניין עם מנכ"ל הרשות ולאחר ששר התחבורה אישר זאת.
בשנים 2005- 2002 יזם מנכ"ל הרשות דאז מר גבי אופיר (להלן - מנכ"ל הרשות דאז3 ) הליכים להתרת חוזה אישי עם שמונה עובדים בכירים, ובהם מנהל נמל התעופה בן גוריון (להלן - מנהל נתב"ג דאז או פורש א'); הרשות התקשרה עם חמישה עובדים בכירים בהסדרי הפרישה שלהם, לשם מתן שירותי ייעוץ.
בחודשים נובמבר 2007- אוקטובר 2008 בדק משרד מבקר המדינה לסירוגין את סדרי הפרישה של ארבעה מחמשת העובדים הבכירים האמורים (להלן - הפורשים) ואת הליכי העסקתם כיו עצים חיצוניים בשנים 2002 -2006 ; ואלה הנושאים שנבדקו: סדרי הפרישה מהרשות; סדרי מסירת עבודות ייעוץ לפורשים; סדרי הפעלת חוזה ייעוץ, לרבות הבקרה על תוצרי הייעוץ, אישור חשבונות וכד'.
הבדיקה נעשתה במשרד הראשי של הרשות, ובדיקות השלמה נעשו באגף לשכר והסכמי עבודה במשרד האוצר (להלן - הממונה על השכר).
להלן פירוט הממצאים שעלו בביקורת: .
3 מר גבי אופיר כיהן כמנכ"ל הרשות בחודשים ספטמבר 2001 - ספטמבר 2007.
הסכם הפרישה והסכם הייעוץ שניתנו ב"עסקת חבילה" .
הסדרים בעניין תנאי פרישה של עובדי מדינה מהשירות נקבעו בהוראות התקשי"ר, ולפיהן: "בדרך כלל מוענקות לעובד או לשאריו הטבות פרישה שונות, עם פרישת ו של העובד מהשירות.
סוגי הטבות הפרישה המוענקות לעובד או לשאריו עם פרישתו מהשירות הם אלה: (א) פיצוי פיטורים; (ב) גמלאות".
על פי חוק יסודות התקציב, התשמ"ה- 1985 (להלן- חוק יסודות התקציב): "(א) גוף מתוקצב או גוף נתמך לא יסכים על שינויים בשכר, בתנאי פרישה או בגמלאות, או על הטבות כספיות אחרות הקשורות לעבודה, ולא ינהיג שינויים או הטבות כאמור, אלא בהתאם למה שהוסכם או הונהג לגבי כלל עובדי המדינה או באישורו של שר האוצר".
הוראת חוק זו חלה גם על תנאי פרישתם של עובדי הרשות מפני שהרשות היא גוף מתוקצב.
על פי מסמכי הרשות, תנאי הפרישה של הפורשים סוכמו במשא ומתן עמם בכמה מסמכים; מנכ"ל הרשות דאז הגיש את המסמכים לדיון ולאישור של ועדת ארגון ותפעול של מועצת הרשות (להלן - ועדת ארגון) ולאישורה של מועצת הרשות.
מעיון בפרוטוקולים של מוסדות הרשות האמורים עולה כי הסכמי הפרישה והייעוץ, כפי שאושרו על ידם, היו למעשה "עסקת חבילה", דהיינו ההתקשרות של הרשות עם הפורשים לשם מתן שירותי ייעוץ הייתה חלק בלתי נפרד מתנאי הפרישה שלהם.
התקשרות כזאת היא הטבת פרישה חריגה שבצדה שכר של מאות אלפי שקלים, נוסף על פיצויי הפרישה שהפורש מקבל מהרשות.
ה טבה חריגה זו אינה ניתנת לכל עובדי המדינה.
(א) כך בספטמבר 2003 דנה ועדת הארגון בהסכמי הפרישה והייעוץ של פורש ב'.
בעניין זה דיווח עוזר של מנכ"ל הרשות דאז לחברי המועצה כי נפגש עם פורש , ]'פורש ב[ ב' ו"כל מה שמוצג אצלכם, בעצם, מקובל עלכעסקת חבילה מלאה 4 .
" )(ב בסוף יולי 2004 הודיע מנכ"ל הרשות דאז לכל עובדי הרשות על פרישתו של מנהל נתב"ג דאז, כשלוש שנים לפני סיום החוזה עמו.
ממסמכי הרשות עולה כי עוד באותו היום מסר מנכ "ל הרשות דאז למנהל נתב"ג דאז התחייבות בכתב, הר[ ולפיה: "במסגרת אישור הסכם הפרישה, על ידי מועצת רש"ת , יובא ]שות לאישור גם נושא הייעוץ, כחלק בלתי נפרד מהסכם הפרישה 5 ".
באוגוסט 2004 דנה ועדת הארגון בתנאי פרישתו של מנהל נתב"ג דאז מהרשות.
בפרוטוקול של הבהיר, כי הסכם הייעוץ ]מר גבי אופיר [ הישיבה צוין, בין היתר, כי "המנכ"ל 6 הם]מנהל נתב"ג דאז[ והסכם הפרישה של'עסקת חבילה' אחת 7 ".
גם בתשובתו למשרד מבקר המדינה בינואר 2009 ציין מנכ"ל הרשות דאז כי "לשאלת נושא נאמר בישיבת המועצה במפורש על ידי ]של מנהל נתב"ג דאז [ הייעוץ שהייעוץ כלול בהסכם כחבילה אחת".
ההדגשה אינה במקור 5 .
ההדגשה אינה במקור 6 .
הסכם שהרשות עושה עם ספק שירותים חיצוני כדי לקבל ממנו שירותי ייעוץ 7 .
ההדגשה אינה במקור רשות שדות התעופה 1499 .
על הקשר בין הסכם הפרישה לבין הסכם הייעוץ ועל צירופם ב"עסקת חבילה" אפשר ללמוד גם ממאפייני ההתקשרות שנעשתה עם הפורשים לשם מתן שירותי ייעוץ ומהנמקת הצורך בהתקשרויות אלה.
הדברים באים לידי ביטוי בפרוטוקולים של ועדת הארגון ושל מועצת הרשות: (א) על פי פרוטוקולים של ועדת הארגון, אחת הסיבות העיקריות לכלילת הסכמי הייעוץ בהסדרי הפרישה הייתה רצונה של הרשות לרצות את הפורשים כדי שיסכימו לסיים את החוזים שנעשו עמם בטרם עת.
כך, בפרוטוקול של ישיבה שהתקיימה בספטמבר 2002 ,נאמר, בין היתר בעניינו של פורש ג' כי: "אם חברי הוועדה פה יאשרו את בקשת ההנהלה הייתי מציע לכרוך את זה בפשר]'פורש ג[ לגביה אתו, בסוגיית הייעוץ, שאם לא כן, נתבע".
(ב) הרשות הפסיקה את ההתקשרות עם פורש מסוים עוד במהלך תקופת הייעוץ, לאחר שהודיע כי התחיל לעבוד בגוף ציבורי אחר.
כלומר הצורך של הרשות בשירותי הייעוץ של הפורש "נעלם" ברגע שזה מצא פתרון תעסוקתי - ציבורי אחר.
(ג) בגין ש ירותי הייעוץ שילמה הרשות לכל הפורשים תשלום חודשי השווה למשכורת החודשית האחרונה שקיבלו בטרם פרשו.
גם העלות של שעת הייעוץ נקבעה על ידי חלוקת משכורתו החודשית של הפורש למספר שעות הייעוץ שאושר לו.
כך, הרשות שילמה למנהל נתב"ג דאז כ -500 ש"ח עבור שעת ייעוץ.
זהו תשלום גבוה כפי שניים, הן לעומת התעריף שקבע ארגון האקדמאים בעניין שכרו של אקדמאי בכיר העוסק במקצועות ההנדסה והן לעומת התעריף שנהוג לשלם בגופים ציבוריים.
(ד) בעלי התפקידים ברשות שהיו ממונים על הטיפול בהתקשרויות עם הפורשים חתמו על החשבונות שאלה הגישו לרשות בגין שירותי הייעוץ, אף שפעמים רבות הדיווח החודשי של היועצים לא היה מפורט דיו - כך לא פורטו בו הנושאים שבהם ניתן הייעוץ; לא פורטו תוצרי הייעוץ, כגון ניירות מטה נלווים; לא תמיד פורט מספר שעות הייעוץ.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה ציין מנכ"ל הרשות דאז כי "נושא העסקת .
עוד בטרם ]רשות שדות התעופה [ עובדים לשעבר כיועצים אינו חדש ברש"ת התחלתי עבודתי ברש"ת ניתנה לפורשים האפשרות ליתן לרש"ת שירותי ייעוץ, מכיוון שלפורשים ישנו יתרון בהיותם מצויים בתחום ומכירים אותו לעומקו.
מאחר ובמדינת ישראל ישנה רק רשות שדות תעופה אחת והיא היחידה האחראית לכלל שדות התעופה בארץ, הרי שפורשים אלה הינם בעלי מקצועיות ייחודית מאוד .
זאת אף הסיבה כי המועצות במשך השנים אישרו את נושא ]ההדגשה במקור [ .
"הייעוץ לדעת משרד מבקר המדינה, אילו הייתה הרשות מעסיקה את הפורשים כיועצים בשל נחיצותם ומקצועיותם הייח ודית, לא היה מקום ל"עסקות חבילה", שיצרו זיקה בין הסכם הייעוץ להסכם הפרישה, ובייחוד לא היה מקום להתחייבות הכתובה שנתן מנכ"ל הרשות דאז למנהל נתב"ג דאז – להעסיקו כיועץ "כחלק בלתי נפרד מהסכם הפרישה".
לשון אחר - העסקה 1500 דוח שנתי59ב .
של הפורשים כיועצים נועדה להסוות הטבת פרישה חריגה שהרשות נהגה להעניק לחלק מבכיריה בהסדרי הפרישה שלהם.
הרשות השיבה למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2008 כי חברי מועצת הרשות הסתייגו מהפעולות שעשתה ההנהלה, כלומר מהכללת חוזה הייעוץ ב"חבילת הפרישה"; יתר על כן, לדברי הרשות, ההסתייגויות האמורות באו לידי ביטוי בפרוטוקולים רבים.
משרד מבקר המדינה העיר לרשות כי בסופו של דבר אישרה מועצת הרשות את ההתקשרויות שנעשו עם הפורשים ב"חבילת הפרישה" שלהם, למרות ההסתייגויות האמורות.
בינואר 2008 - במהלך הביקורת ובעקבות ממצאיה - החליטה מועצת הרשות שעובדי רשות בכירים שפרשו לא יועסקו עוד כיועצי הרשות, אלא אם כן תחליט המועצה שיש נסיבות מיוחדות וחריגות המצדיקות זאת.
אי-קבלת האישור של הממונה על השכר .
כאמור, ממסמכי הרשות עולה כי הסכמי הייעוץ נכרכו בהסכמי הפרישה כ"עסקת חבילה", דהיינו ההתקשרות של הרשות עם הפורשים לשם מתן שירותי ייעוץ הייתה חלק בלתי נפרד מתנאי הפרישה שלהם.
הטבה חריגה זו אינה ניתנת לכל עובדי המדינה.
מאחר שהרשות היא גוף מתוקצב, היה עליה לבקש משר האוצר, באמצעות הממונה על השכר, לאשר הטבת פרישה חריגה זו, ולשם כך היה עליה להעביר לו את כל המסמכים הנוגעים להתקשרויות שעשתה עם הפורשים למתן שירותי ייעוץ, אולם היא לא עשתה כן.
כך נהגה בעניין הפרישה של מנהל נתב"ג דאז - מנכ"ל הרשות דאז העביר לממונה על השכר את הסכם הפרישה, ובו פירוט של תנאי הפרישה החריגים 8 , אך לא מסר לו את ההתחייבות שכבר נתן לפורש בעניין חוזה הייעוץ - שיהיה "חלק בלתי נפרד מהסכם הפרישה", כלשון התחייבות זו.
8 בין תנאי הפרישה החריגים: דרגת פרישה, תשלום בגין תקופת הסתגלות, שימוש ברכב ובטלפון, ביטוח שיניים, קבלת עיתונים ועוד.
רשות שדות התעופה 1501 .
קבלת החלטות בעניין ההתקשרות עםהפורשים כיועצים .
חוק חובת המכרזים, התשנ"ב- 1992 , ותקנותיו קובעים כי התקשרות לרכישת שירותים או עבודות עבור המדינה או תאגיד ממשלתי9 יש לעשות באמצעות מכרז פומבי, שכן מכרז כזה נותן הזדמנות שווה לכל המתחרים ומעניק למפרסם המכרז את מרב היתרונות.
התקנות קובעות כי כאשר אין חובה לקיים מכרז, ההתקשרות תיעשה רק לאחר שייבדקו כמה הצעות הבאות בחשבון; הפנייה לקבלת ההצעות תהיה הוגנת ותעניק את מרב היתרונות למשרד היוזם את ההתקשרות.
הרשות היא גוף שחוק חובת המכרזים חל עליו.
על פי תקנות חובת המכרזים, התשנ"ג - 1993 , הסמכות לקבוע כי התקשרות כלשהי פטורה ממכרז נתונה לוועדת המכרזים של הרשות.
אולם הביקורת העלתה שמועצת הרשות אישרה את הבקשות של מנכ"ל הרשות דאז להתקשר עם הפורשים בהסדרי הפרישה אף על פי שוועדת המכרזים טרם דנה והחליטה שהתקשרויות אלה פטורות ממכרז.
נוסף על כך, באישורים אלה של מועצת הרשות היה משום תכתיב לדרג המקצועי של הרשות, ובעיקר, לסמנכ"ל לתכנון והנדסה (להלן - סמנכ"ל לתכנון) - להעסיק את הפורשים כיועצים חיצוניים.
כך מנכ"ל הרשות דאז הטיל על הסמנכ"ל לתכנון להסביר לוועדת המכרזים מדוע הרשות צריכה להתקשר עם מנהל נתב"ג דאז, ואחר כך מינה את הסמנכ"ל לאחראי להתקשרות הזו.
בתשובתו של הסמנכ"ל לתכנון למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2008 הוא ציין כי "היה מודע לעובדה כי חוזה הייעוץ הינו חלק מחבילת הפרישה, אף שלא נחשף למסמכים בנושא" וכי "צודק המבקר בקביעתו, כי אישור מנ[ מועצת הרשות לחבילת הפרישה של ובכלל זה חוזה הייעוץ, ]הל נתב"ג דאז כיועץ חיצוני".
עם זאת ציין ]מנהל נתב"ג דאז[ מהווה למעשה תכתיב להעסקתו של סמנכ"ל לתכנון כי "מאידך, אין כל סתירה בין תכתיב זה, לבין העובדה כי הח"מ, כסמנכ"ל לתכנון והנדסה, יראה יתרונות רבי חשיבות בשיתופו של אדם רב ניסיון [כ בקידום משימות שבאחריותו ויהיה מעוניין מאוד.
בהעסקתו ]מנהל נתב"ג דאז כיועץ לאור הניסיון הרב שצבר".
באוגוסט 2005 דנה ועדת המכרזים בהתקשרות עם מנהל נתב"ג דאז והחליטה לאשרה.
מדבריהם של חברי הוועדה עולה כי הנהלת הרשות לא מסרה לוועדת המכרזים שבהסדרי הפרישה שעשתה עם מנהל נתב"ג דאז התחייבה לקבל ממנו שירותי ייעוץ.
יו"ר ועדת המכרזים הסביר בתשובתו למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2008 כי המידע שכביכול היה בידי מי מחברי הוועדה היה בבחינת שמועה ותו לא.
לוועדה לא הוצג מסמך פורמלי ומבוסס כגון ההתחייבות של מנכ"ל הרשות, שניתנ ה בסוף יולי 2004 .
, ואף לא נאמר לה כי מסמך כזה קיים על כן לא הייתה לוועדה כל סיבה לפקפק בהתקשרות.
סגנית בכירה ליועץ המשפטי של הרשות הייתה חברה בוועדת המכרזים שדנה בהעסקתו של מנהל נתב"ג דאז כיועץ באוגוסט 2005 .
בתשובתה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2008 ציינה כילא היה לה "כל מידע בדבר פרטי הסכם פרישה, .
9 בחוק חובת המכרזים, התשנ"ב - 1992 , הוגדר תאגיד ממשלתי כך: "חברה ממשלתית, חברת בת ממשלתית או תאגיד שהוקם בחוק".
ובכלל זה לא ידעה דבר ]מנהל נתב"ג דאז [ כזה או אחר שחתמה הרשות עם אודות מחויבות הרשות להעסיקו כיועץ וכל פרט אחר, הקשור בהסכם פרישתו.
בפני ועדת המכרזים בישיבתה מיום 18.
05 לא הוצג ע"י סמנכ"ל לתכנון דב].
[ ,והנדסה כיועץ ]מנהל נתב"ג דאז[ ר כלשהו הקושר בין בקשתו להעסקת ]סמנכ"ל לתכנון[ לבין הסכם פרישה אשר נחתם עמו בעבר.
לא במכתבו של היזם וגם לא בע"פ".
גם שני חברים אחרים בוועדת המכרזים האמורה דיווחו למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2008 כי לא ידעו על הקשר בין פרישתו של מנהלנתב"ג דאז ובין הבקשה להעסיקו כיועץ.
משרד מבקר המדינה העיר להנהלת הרשות כי תשובותיהם של חברי ועדת המכרזים מוכיחות שהנהלת הרשות לא העבירה לוועדת המכרזים מידע חשוב הנוגע להחלטותיה בעניין ההתקשרות עם מנהל נתב"ג דאז, ובכך פעלה ההנהלה שלא על פי חוק חובת המכרזים ותקנותיו.
גם הליכי ההתקשרות שנקטה לא היו תקינים.
העסקתו של פורש כיועץ בחברה ממשלתית בניגוד להסדר עם הרשות .
בהתקשרות שעשתה הרשות עם הפורשים לשם מתן שירותי ייעוץ היא הציבה להם תנאי, ולפיו אם יועסק הפורש במקום עבודה ציבורי או ממשלתי אחר יופסק חוזה הייעוץ עמו לאלתר.