HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
אם תבחר גב' גואטה באפשרות זו היא תידרש להשיב למפעל את הפיצויים ואת כל סכומי הפנסיה ששולמו לה ממועד פרישתה בתוספת הפרשי הצמדה וריבית.
האפשרות השנייה היא קבלת פיצויי פיטורים בסך 546,288 ש"ח, שהוא פיצוי בשיעור של 150% ,מהשכר כפי שקבע בית הדין והשבת כל סכומי הפנסיה שקיבל ה ממועד פרישתה, בתוספת 79,825 ש"ח - ההפרש בין סכום הפיצויים ששולם לה וסכום הפיצויים שהיא זכאית לו.
(ג) מר גורן יקבל פנסיה חודשית בסך 27,690 ש"ח, ששיעורה 70% מהמשכורת הקובעת בסך 39,557 ש"ח.
הוא חויב להשיב למפעל את הפרשי תשלומי הפנסיה ממועד הגשת התביעה ואת הפיצויים ששולמו לו בתוספת הפרשי הצמדה וריבית.
בישיבת הנהלת הדירקטוריון שהתקיימה בספטמבר 2003 שאל אחד הדירקטורים: "מדוע לא מובילים את הסכסוך המשפטי עם גדות למסלול של גישור.
המשפט נמשך זמן רב והעלויות גבוהות מאוד".
יו"ר הדירקטוריון השיב לו כי "ניסיון לגישור נעשה, אך בשלב זה היוע"מ לממשלה שהצטרף לדיון ביוזמתו מסרב להליך של גישור מנימוקים עקרוניים[42] .
לדבריו, לפי חו"ד משפטית אין אפשרות ללכת לגישור ללא הסכמתו של היוע"מ לממשלה.
אם יהיה שינוי בעמדתו נשקול את הנושא שנית ביחד עם היועצים המשפטיים שלנו".
בישיבתהדירקטוריון בנובמבר 2003 ציין בא כוח המפעל בתביעה נגד גג"ג כי ערב מתן פסק הדין בבית הדין האזורי לעבודה הציעה השופטת לצדדים לקיים הליך גישור על מנת לנסות להגיע לפשרה.
עוד הוא ציין כי היועמ"ש לממשלה דאז, מר אליקים רובינשטיין, התנגד כאמור לגישור משום שסבר כי מדובר בשאלות ציבוריות אשר אין מקום להותיר את פתרונן בידי הצדדים, וכי קיימת חשיבות שתיקבע עמדה שיפוטית בנוגע למגבלות החלות על גוף כמו מפעל הפיס.
שלושת הבכירים ערערו בבית הדין הארצי לעבודה43 על פסק הדין האמור של בית הדין האזורי לעבודה.
ממסמכי המפעל עולה כ י בדצמבר 2004 , בעת שהערעור על פסק הדין של בית הדין האזורי לעבודה היה תלוי ועומד, החל הליך גישור בין הבכירים ובין המפעל, כדי להגיע להסדר בנוגע לשינוי תנאי פרישתם.
גם בתביעה זו היה המגשר פרופ' זמיר; הליך הגישור בוצע בהסכמת נציג היועמ"ש .
באותו מועד שימש בתפקיד היועץ המשפטי לממשלה מר אליקים רובינשטיין .
43 ע"ע 1046/04 , ע"ע 1048/04 , ע"ע 1086/04 , גואטה ואח' נ' מפעל הפיס, תקדין.
לממשלה (פרקליט בפרקליטות המדינה) ובליוויו 44 ; בא כוח המפעל בתביעה נגד גג"ג ייצג את המפעל גם בהליך הגישור.
44 היועץ המשפטי לממשלה במועד זה היה עו"ד מני מזוז.
הועלה כי דירקטוריון המפעל לא אישר מבעוד מועד את קיום הליך הגישור בתביעה נגד גג"ג, וכי מידע על כך נמסר לו רק בפברואר 2005 , במסגרת דיווח שנמסר לדירקטוריון בתביעת אקוטק.
לדעתמשרד מבקר המדינה, היה על יו"ר הדירקטוריון ועל מנכ"ל המפעל להעלות את נושא הגישור לדיון בישיבת הדירקטוריון ולקבל את אישורו להליך זה עוד לפני שהחל.
כאמור, בישיבת דירקטוריון המפעל בנושא תביעת אקוטק שהתקיימה בפברואר 2005 הודיע יו"ר הדירקטוריון שפרופ' זמיר מונה למגשר בתביעה נגד גג"ג.
מזכיר המפעל אמר בדיון: " הבעלים של אקוטק זה אותם תובעים או נתבעים בבית דין לעבודה.
שאולי אפשר לקשור את כל הפשרה הזו גם בבית דין לעבודה, גם בנושא הפטנט ולהוביל מהלך עם המגשר פרופ' זמיר, ולכן אנחנו רוצים לעשות גילוי נאות של אותו מהלך ולאשר את המהלך יסכם ]המגשר[".
יו"ר הדירקטוריון ציין: "הגענו להסכמה שמה ש , ]עו"ד מני מזוז[ עם הצד השני ועם היועמ"ש לממשלה דהיום]בתביעה נגד גג"ג[ ,יהיה מקובל גם עלינו נראה את הסיכומים לפני זה ]הדירקטוריון[ כמובן שאנחנו ונאשר.
במסגרת הזו ראינו שהעבודה של המגשר מצוינת, אז למה לנו לא לבקש ".
]אקוטק[ שאותו מגשר יהיה בתיק השני הועלה כי בעקבות הדיווח האמור והמשתמע ממנו לא בחנו הדירקטוריון ובראשו היו"ר את קשרי הגומלין והזיקות האפשריים בין שתי התביעות והמתחייב מהם.
מהפרוטוקולים של ישיבות הדירק טוריון עולה כי לאחר מועד ישיבה זו (פברואר 2005 ) שוב לא עודכן הדירקטוריון, ואף אחד מחבריו לא דרש עדכון על ההתפתחויות בתביעה נגד גג"ג.
הוא שב ונדרש לנושא רק כמעט שלוש שנים (כ -34 חודשים) לאחר מכן, בדצמבר 2007 , לאחר שהסכם הפשרה בתביעה זו כבר נחתם וקיבל תוקף של פסק דין והובא לידיעתו בדיעבד.
בינואר 2009 כתב המפעל למשרד מבקר המדינה כי הסכמתו של נציג היועמ"ש לממשלה לגישור בתביעה זו הותנתה בכך שיקוימו התנאים שלהלן: פסק הדין של בית הדין האזורי לעבודה ייוותר על כנו; הגישור יעסוק אך ורק בשאלת גובה ההשבה הרטרואקטיבית של שלושת המערערים למפעל הפיס ולא בשאלת הגמלה שלהם שקבע בית הדין האזורי לעבודה; על הגישור להסתיים עד סוף פברואר 2005 ; שלושת המערערים גם יחד יהיו צד לגישור.
המפעל ציין במכתבו כי בסופו של דבר הגישור לא צלח.
פרופ' זמיר כתב באוגוסט 2010 למשרד מבקר המדינה שהגי שור נפסק במרס 2005 , "וזאת לאחר שהצעת פשרה לא הייתה מקובלת על אחד הצדדים".
משרד המשפטים כתב בתשובתו מאוקטובר 2010 למשרד מבקר המדינה כי "בבסיס ההסכמה להליך הגישור עמדה הגישה כי העיקר הוא בהלכה העקרונית אשר תנחה גופים נוספים דוגמת מפעל הפיס, ואת מפעל הפיס לעתיד, ולא בסכום המדויק אשר ישיבו הבכירים לשעבר למפעל הפיס במקרה הקונקרטי.
כל זאת כמובן, מבלי להמעיט מחשיבותה של ההשבה לקופה הציבורית".
דחה בית הדין הארצי לעבודה את ערעורי שלושת הבכירים בפסק הדין של כב' השופטת, נילי ארד, סקר בית הדין הארצי את ההחלטות מפעל הפיס 1783 .
והנימוקים בפסק הדין של בית הדין האזורי ואימץ אותם, ובתוך כך הדגיש את מאפייניו הציבוריים של המפעל: " כמוהו כרשות ציבורית, משלו ועבורו אין לו למפעל הפיס ולא כלום.
הרווחים הנצברים אצל מפעל הפיס הם כספי ציבור.
מן הציבור התקבלו ולתועלות הציבור נועדו.
רווחים אלה הם בידי מפעל הפיס פקדון שנתן בידו הציבור.
מכאן חובת האמון המוגברת המוטלת על מפעל הפיס שלא לפזר לרוח את הרווחים שצבר מכספי ההגרלה ולנהוג בכספי הציבור במידת הזהירות הנדרשת ובאמות 1784 דוח שנתי61ב .
המידה המתחייבות מתכלית קיומו ופעילותו.
מוטלת על בכירי מפעל הפיס והנהלתו חובה ברורה שלא לעשות ברווחי מפעל הפיס כבשלהם".
בנימוקים לדחייה שצוינו בפסק הדין נאמר כי בית הדין " שקל את הפגיעה הנטענת באינטרסים של המערערים ובסופו של דבר הכריע משקלו של האינטרס הציבורי, שהוא מתכלית קיומו ופעילותו של מפעל הפיס והמחייב הפניית רווחי ו לטובת הציבור בלבד.
זו היא אמת המידה הנכונה והראויה לתנאי השכר והפרישה של המערערים.
משהתבררה חריגה ניכרת מאמת המידה הסבירה, שהיא תנאי השכר והפרישה של בכירים בחברות ממשלתיות, כדין נפסק כי תנאי הפרישה להם זכו המערערים נוגדים את תקנת הציבור".
באוגוסט 2005 עתרו שלושת הבכירים לבג"ץ נגד פסק הדין של בית הדין הארצי לעבודה.
בד בבד עם הגשת העתירה פנו באי כוחם לבא כוח המפעל בתביעה נגד גג"ג ולנציג היועמ"ש לממשלה וביקשו לפתוח שוב בהליך גישור.
באישור יו"ר הדירקטוריון (אך ללא אישור הדירקטוריון) ומנכ"ל המפעל ובהסכמת נציג היועמ"ש לממשלה (ובהשתתפותו הפעילה) חידש המפעל, בעת שהעתירה בבג"ץ הייתה תלויה ועומדת, את המשא ומתן עם שלושת הבכירים במישרין ובלא השתתפות המגשר כדי להגיע להסכם פשרה בנושא התביעה נגד גג"ג.
מהאסמכתאות עולה כי המפעל היה מעוניין להגיע להסכם פשרה עם שלושת הבכירים באמצעות משא ומתן לאחר שנדחה ערעורם בבית הדין הארצי לעבודה45 .
עוד עולה כי הסכמת הפרקליטות לבקשת הבכירים לחדש עמם את המשא ומתן הותנתה בכך שיתקיימו כמה עקרונות שקבע היועמ"ש לממשלה כדלהלן46: "לא יחול כל שינוי בהוראות פסקי הדין של בית הדין לעבודה בעניין שינוי תנאי הפרישה של העותרים.
ניתן להסכים להפחתת סכומי ההשבה שהוטלו על העותרים בפסקי הדין (השבת הפרשי הפנסיה ופיצויי הפיטורים) במחצית כאשר סכומים אלה ישאו הפרשי הצמדה וריבית כקבוע בפסק הדין" .
בפברואר 2007 כתב נציג היועמ"ש לממשלה ליועמ"ש, שבאוגוסט 2006 מסר לו בא כוח המפעל טיוטת הסכם פשרה שגובשה בין המפעל לשלושת הבכירים, אשר אינה עולה בקנה אחד עם העקרונות שקבע היועמ "ש לממשלה; מכיוון שההסכם שהוצע מבוסס על השבת מחצית הפרשי הפנסיה והפיצויים שחויבו הבכירים להשיב למפעל, אולם נקבע כי סכומים אלה יישאו הפרשי הצמד ה בלבד, ללא ריבית.
נציג היועמ"ש לממשלה ציין כי "ב"כ מפעל הפיס תמך אף הוא בהצעה והדגיש את העניין הציבורי בסיום ההתדיינות המשפטית בהקדם.
אין היום באורגנים השונים של מפעל הפיס אנשים בעלי זיקה ל'גווארדיה הותיקה'.
הנהלת מפעל הפיס סבורה שבמקום שניתן להיות אנושי וללכת לקראת העותרים, יש לעשות זאת ולא לרדוף אותם עד לפשיטת רגל.
מפעל הפיס אינו רוצה להגיע למצב שבו ייאלץ לבצע את פסק הדין בהליכי הוצל"פ או בהליכי פשיטת רגל.
אין כל ביטחון שבהליכי הוצל"פ או בהליכי פשיטת רגל יצליח מפעל הפיס לגבות סכומים גבוהים מן המוצע בפשרה, ומכל מקום, הדבר יהיה כרוך בהליכים מייגעים ויקרים שמפעל הפיס היה מבקש להימנע מהם" (ההדגשה במקור).
45 יוזכר כי התביעה נגד שלושת הבכירים הוגשה למעשה בעקבות פרסום דוח מבקר המדינה, לחץ ציבורי והתערבות היועמ"ש לממשלה.
46 עקרונות אלה פורטו במכתב ששלח במאי 2006 נציג היועמ"ש לממשלה לבא כוחו של המפעל.
נציג היועמ"ש לממשלה גם ציין במכתבו האמור כי אף שטיוטת הסכם הפשרה המלצת [ אינה מתיישבת כאמור עם המלצות היועמ"ש לממשלה "המלצתנו היא לקבל]הפרקליטות את ההצעה ולהיכנס למו"מ ליישומה המעשי".
השיקולים שהביאו להמלצה זו הם: 1786 דוח שנתי61ב .
קיים סיכון מסוים שבג"ץ יתערב במידת ההפחתה של תנאי הפרישה של הבכירים לשעבר כפי שנקבעו בפסקי הדין של בתי הדין לעבודה; "ההלכה של בית הדין הארצי לעבודה היא הלכה חשובה.
היא קובעת באופן חד משמעי את תחולת הנורמה של תקנת הציבור על הסכמי שכר בגופים ציבוריים דו מהותיים.
האינטרס העיקרי של היועץ המשפטי לממשלה הוא בשימור הלכה זו .
ההשבה המוצעת בטיוטת ההסכם היא משמעותית בעיניי, ובאופן אבסולוטי מדובר בסכומים שהם חסרי תקדים גם לגבי עובדים שהממונה ע ל השכר מפעיל כלפיהם את סמכותו מכוח סעיף 29 ;"לחוק יסודות התקציב 2.
, שיש עניין ציבורי בהבטחת יעילות]ב"כ מפעל הפיס[ "אני מסכים עם דברי גביית החוב הפסוק ואם מתאפשרת גביית החוב ביעילות יחסית בהסכמה, יש לכך יתרון על פני גבייתו באמצעות הליכי הוצל"פ או פשיטת רג ל, אשר יביאו לייקור הגבייה, ולא ברור באיזו מידה יבטיחו מימוש החוב.
לעניין זה יובהר כי ברור שאין אנו יכולים לקבל, בלא חקירת יכולת, את טענות העותרים להעדר יכולת לפרוע מעבר לסכומים המוצעים בהסכם.
עם זאת, ניתן להניח שגביית ההשבה בהסכמה תהיה יעילה וזולה יותר מאשר היזקקות להליכי גבייה משפטיים"; 3.
"גם לנסיבות האישיות של העותרים.
אינני מבקש 'לרחם על אכזרים', ואני מודע למידה בה 'חגגו' העותרים על חשבון הקופה הציבורית משך תקופה ארוכה.
אך כל אחד מהם סופג מדי חודש, הפחתה דרסטית ביותר של הסכומים שהיה אמור לקבל על פי ההסכמים שמפעל הפיס אישר בשעתו, ובסופו של דבר, האינטרס הציבורי לא יקופח אם העניין יבוא על סיומו בהשארת הפחתות אלה על כנן וקביעת השבה משמעותית, כפי שמוצע בהסכם".
נציג היועמ"ש לממשלה הוסיף שהמשנה לממונה על השכר והסכמי העבודה במשרד האוצר תומך גם הוא בקבלת ההצעה.
באותו חודש הודיעה לשכת היועמ"ש לממשלה לנציג היועמ"ש כי היועץ מקבל את המלצתו לקבל את הסכם הפשרה.
עוד צוין בהודעה כי היועמ"ש ביקש להבהיר לבאי כוחם של העותרים כי מטרת הסכמתו היא לסיים את הסדרת הנושא ללא דיחוי נוסף, וכי הוא שומר לעצמו את הזכות לבטל את הסכמתו אם העניין "ייגרר".
כמצוין להלן, היועמ"ש לממשלה היה צד להסכם הפשרה שחתם המפעל באוגוסט 2007 .
עם שלושת הבכירים היועמ"ש לממשלה לשעבר, עו"ד מני מזוז, כתב בתשובתו מספטמבר 2010 למשרד מבקר המדינה כי הנושא "נוהל ולווה מראשיתו.
על ידי המשנה ליועץ המשפטי לממשלה וע"י המחלקה לסכסוכי עבודה בפרקליטות, בתיאום עם משרד האוצר, וכי הסכמתי - המותנית והמסויגת - להסדר הפשרה בפני בג"צ הייתה עפ"י המלצת הדרג המקצועי האמור, ולאור הערכותיהם באשר לתוצאות ההליך בבג"צ.
למותר להדגיש כי בעת אישור הצעת הפשרה לא היה ידוע לי - ולמיטב ידיעתי, גם לא לאנשי משרדנו שעסקו בנושא - ]תביעת אקוטק[ על ההליכים האחרים".
משרד המשפטים כתב בתשובתו מאוקטובר 2010 למשרד מבקר המדינה כי "מטרת הצטרפות היועץ המשפטי לממשלה להליך, כמו גם מטרת הפשרה, היתה לקבוע, ולאחר מכן לשמר את ההישג המשפטי הטמון בהלכה החדשנית שנקבעה בבית הדין לעבודה ואושרה בבית הדין הארצי.
על פי הלכה זו, חלות גם על גופים ציבוריים הגבלות מכח תקנת הציבור לגבי הסדרי שכר ופרישה, גם כאשר גוף זה אינו נכנס לתחולתו של סעיף 29 לחוק יסודות התקציב.
שימור ההלכה, נוכח חדשנותה והיותה מרחיקת לכת מחד, ונוכח הטענות המשפטיות של הצדדים מאידך, והחשש לכרסום בהלכה זו, לבחינתה במונחי מידתיות או אף לביטולה, הם שעמדו בבסיס ההסכמה להביא לסיומו של ההליך בפשרה".
משרד מבקר המדינה מעיר כי מדובר אמנם בשיקול דעת מקצועי של היועמ"ש לממשלה, ומטבע הדברים יכולות להי ות גישות שונות באשר לפשרה זו והשלכותיה.
עם זאת, תשובת משרד המשפטים עלולה לעורר קושי מהותי: אם סבר המשרד כי פסיקת שתי הערכאות הקודמות הייתה פסיקה נכונה שהושתתה על הלכה חדשנית וראויה, אזי היה עליו לממש את תוצאותיה ולתבוע כי יושבו הכספים בהתאם להחלט ות בת י הדין לעבודה.
קשה לקבל גישה המברכת על ההלכה שנפסקה אך בפועל מוותרת על התוצאות שנפסקו על פיה.
על הסכם הפשרה שסוכם בין המפעל לשלושת הבכירים בעקבות משא ומתן ישיר ביניהם חתמו באוגוסט 2007 בשם שלושת הבכירים עורכי דינם, בשם מפעל הפיס בא כוח המפעל בתביעה נגד גג"ג, ובשם היועמ"ש לממשלה נציגו מפרקליטות המדינה.
באוקטובר 2007 נתן בג"ץ תוקף של פסק דין לתנאים המפורטים בהסכם.
להלן פרטי הסכם הפשרה שנחתם עם שלושת הבכירים ובהם הסכום שנדרש כל אחד מהם להחזיר (להלן - סכום ההשבה): (א) מר גדות: "1 .
סכום ההשבה (ברוטו) עומד על 2,060,000 ש"ח, נכון ליום 1/6/2006 .
סכום ההשבה נטו, שעל מר גדות לשלמו, מסתכם ב- 1,030,000 ש"ח.
סך של 200,000 ש"ח מסכום ההשבה הכולל בסך 1,030,000 ש"ח נטו ישולם תוך 30 .
יום מיום מתן תוקף פסק דין להודעה זו 2 .
יתרת קרן חוב ההשבה בסך 830,000 ש"ח תשולם ב -120 תשלומים רצופים ושווים של 6,917 ש"ח לחודש צמודי מדד (למדד חודש יולי 2006 ) אשר ינוכו מתשלומי הפנסיה החודשית צמודת המדד שמפעל הפיס משלם למר גדות החל ב- 1.
07 בתעריף לפי סעיף 1 ( .
לעילהפריסה הנ"ל מתוך תשלומי הפנסיה הוסכמה בהתחשב בגילו של מר גדות ( 65 ), ובהיות הת שלום החודשי הנ"ל כמעט כל הפנסיה החודשית המקוצצת נטו)".
סכום ההשבה (ברוטו) עומד על 1,576,212 ש"ח, נכון ליום 7/6/2006 .
סכום ההשבה נטו, שעל גב' גואטה לשלמו, מסתכם ב - 788,106 ש"ח.
סך של 140,000 ש"ח מסכום ההשבה הכולל של 788,106 ש"ח נטו ישולם תוך 30 .
יום ממועד מתן תוקף של פסק דין להודעה2 .
יתרת קרן סכום ההשבה 644,106 ש"ח תפרע ב - 180 תשלומים חודשיים שווים ורצופים של כ- 3,600 ש"ח, צמודי מדד, (למדד חודש יולי 2006 ) החל בתאריך לפי סעיף 1 לעיל, עפ"י הוראת קבע חודשית שהעותרת מסרה למפעל הפיס, וזאת עד למועד זכאותה של העותרת לפנסיה המוקפאת.
( פריסת סכום ההשבה החודשי הוסכמה בהתחשב בגילה הצעיר יחסית של גב' גואטה בהיותה אם חד הורית מפרנסת יחידה ובשלב זה ללא פנסיה ).
מעת קבלת הפנסיה ינוכה סכום ההשבה החודשי הצמוד הנ"ל ע"י המשיב מגימלתה הצמודה למדד של העותרת".
סכום ההשבה (ברוטו) עומד על 1,376,270 ש"ח, נכון ליום 7/6/06 .
סכום ההשבה נטו, שעל מר גורן לשלמו, מסתכם ב- 688,135 ש"ח.
סך של 140,000 ש"ח מסכום ההשבה הכולל של 688,135 ש"ח נטו, ישולם תוך 30 .
יום ממועד מתן תוקף של פס"ד להודעה זו 2 .
יתר ק רן חוב ההשבה, בסך - 548,135 ש"ח, תשולם ב -120 תשלומים חודשיים רצופים ושווים של - 4,568 ש"ח צמודי מדד (למדד חודש יולי 2006 ) החל בתאריך לפי סעיף 1 לעיל אשר ינוכו מתשלומי הפנסיה החודשית צמודת המדד שמפעל הפיס משלם למר גורן החל ב - 1.
הפריסה הנ"ל הוסכמה 1788 דוח שנתי61ב .
בהתחשב בגילו של גורן ( 76 ), בהיותו פנסיונר המתקיים מהפנסיה בלבד ובעובדה שאשתו כיום בת 64.
5 שנה זכאית לפנסיה תקציבית מלאה אחריו)".
בטבלה שלהלן יפורטו סכומי ההשבה בעקבות פסקי הדין שניתנו בבתי הדין האזורי והארצי לעבודה לעומת סכומי ההשבה שנקבעו בהסכם הפשרה.
מדובר בסכומי ההשבה ברוטו בש"ח 47.
ההשבה הפרש סכומי ההשבה .
68% 4,344,584 2,060,000 6,404,584 מר גדות .
64% 2,761,073 1,576,212 4,337,285 גב' גואטה .
66% 2,638,805 1,376,270 4,015,075 מר גורן .
66% 9,744,462 5,012,482 14,756,944 סה"כ מהטבלה עולה שסכומי ההשבה שנקבעו בהסכם הפשרה היו קטנים ביותר ממחצית מסכומי ההשבה שנקבעו בעקבות פסקי הדין של בתי הדין לעבודה (האזורי והארצי).
הפחתה זו לא עלתה בקנה אחד עם העקרונות שקבע הי ועמ"ש לממשלה, ולפיהם סכומי ההשבה יופחתו במחצית בלבד וישאו הפרשי הצמדה וריבית.
משרד מבקר המדינה מציין כי בנובמבר 2007 , כשלושה חודשים בלבד לאחר חתימת הסכם הפשרה בתביעה נגד גג"ג, אשר אחת הסיבות להסכמת המפעל והפרקליטות למתכונתו הייתה מצבם האישי והכלכלי של שלו שת הבכירים, וכחודש לאחר שבג"ץ נתן לו תוקף של פסק דין, העביר המפעל על פי הסכם הפשרה בתביעת אקוטק סכום כולל של כ- 22.
3 מיליון ש"ח (כולל מע"ם) בהמחאות בנקאיות, כמפורט להלן: כ-6.
7 מיליון ש"ח לפקודת מר גדות; כ-6.
7 מיליון ש"ח לפקודת גב' גואטה, וכ- 8.
9 לפקודת אקוטק (סה"כ שווה ערך ל-4.
)מיליון דולר בתוספת מע"ם משרד מבקר המדינה מדגיש כי עובדה מהותית זו, ולפיה כבר ביוני 2007 התקבלה על ידי דירקטוריון המפעל החלטה על התשלום האמור בתביעת אקוטק, לא הובאה במניין השיקולים בהחלטות הפרקליטות בתביעה נגד גג"ג, שכן הפרקליטות לא ידעה באותה עת על ההחלטה של המפעל מיוני 2007.
בינואר 2009 בין ]הישירות[ כתב המפעל למשרד מבקר המדינה כי "השיחות נמשכו מאז הגשת העתירות (סוף ]בתביעה נגד גג"ג[ הצדדים על הסדר הפשרה 2005- תחילת 2006 באוגוסט[ ) ועד שהוגש לאישור בית המשפט העליון 2007 .
] במסגרת הטי וטות ובהסדר הסופי פחת סכום ההשבה במחצית, כאשר בכירי המפעל אמורים היו להשיב (בסכום אחד גדול והשאר בפריסת תשלומים כקבוע בהסדר הפשרה) את סכום הנטו, ומפעל הפיס אמור היה לפנות לרשויות המס כדי לגבות חזרה את סכומי המס שנוכו במקור וביתר (נוכח ההשבה המשמעותית)".
במאי 2009 כתב מזכיר המפעל למשרד מבקר המדינה במענה לשאלתו כי " היו היו"ר ]בא כוח המפעל בתביעה נגד גג"ג [ מול ]במפעל[ הרפרנט .
47 הסכומים בטבלה הם סכומים שמפעל הפיס מסר למשרד מבקר המדינה כשהם משוערכים ליוני 2006 .
)(לרבות הפרשי הצמדה וריבית 1790 דוח שנתי61ב .
הנחו את היועצים המשפטיים להסכים לכל הסדר שהיועץ ]הם[ .
והמנכ"ל המשפטי לממשלה יאשר.
על בסיס הנחיה זו ניהלו היועצים המשפטיים את המו"מ עד להסדר עליו חתום גם היועץ המשפטי לממשלה ".
מפעל הפיס כתב בתשובתו מאוקטובר 2010 ,למשרד מבקר המדינה כי "למעשה למעט עדכונים מזדמנים ובודדים על המתרחש בהליך ליו"ר ולמנכ"ל לא היתה למי מבעלי התפקידים במפעל הפיס כל מעורבות פעילה בניהול ההליך.
נוכח העובדה כי מדובר בתביעה בעלת משמעות ציבורית, קיבלו מנכ"ל מפעל הפיס והיו"ר בא כוח המפעל בתביעה נגד [ החלטה עקרונית כי הטיפול בהליך יעשה רק על ידי , וכל הסכמה שתנתן לה ברכת היועמ"ש לממשלה, שהיה ]גג"גיוזם ההליך , פירושה כי המדובר בפשרה נכונה מבחינה ציבורית, וממילא מפעל הפיס יתן לה את ברכתו.
מפעל הפיס נהג בדיוק בהתאם להחלטה זו.
כעניין שבעובדה, גיבוש הסכם הפשרה נעשה ע"י ב"כ הצדדים בשותפות הפעילה של היועמ"ש לממשלה והסכמתו.
בפני הנהלת מפעל הפיס הוצגה 'עיסקת חבילה' של הסכם הפשרה שנעשתה בין ב"כ הצדדים כאמור, ומפעל הפיס נדרש לברך על המוגמר.
מאחר וההסכמה היתה על דעת היועמ"ש לממשלה נתן מפעל הפיס את הסכמתו להסדר פשרה זו" (ההדגשה במקור).
לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שמדובר בנושא כה רגיש הכולל היבטים משפטיים וציבוריים היה על הנהלת המפעל לשתף ולעדכן בתהליך קבלת ההחלטות בעניינו, מבעוד מועד, גם את הדירקטוריון וועדת הביקורת.
הסכמת היועמ"ש לממשלה לקיום הליך משא ומתן ישיר בתביעה נגד גג"ג ולהסכם שגובש במסגרתו אינה תחליף לדיון במוסדות המפעל.
בהתייחס לטענת המפעל כי "למעט עדכונים מזדמנים ובודדים על המתרחש בהליך ליו"ר ולמנכ"ל לא היתה למי מבעלי התפקידים במפעל הפיס כל מעורבות פעילה בניהול ההליך" מעיר משרד מבקר המדינה כי הועלה שמנכ"ל המפעל קיבל עדכונים שוטפים בנושא.
07 שלח בא כוח המפעל בתביעה נגד גג"ג למנכ"ל המפעל פקס ובו כתב "אני מצ"ב את טיוטת הסכם הפשרה.
אנא אשר לי שהמסמך מקובל עליך", וב- 21.
07 שלח בא כוח המפעל למנכ"ל פקס נוסף ובו כתב "אני מתכבד לצרף לפקס זה את הנוסח המעודכן של מה ששלחתי לך לפני מספר ימים.
הדברים שעודכנו הם רק תיקונים טכניים ולא מהות".
לדעת משרד מבקר המדינה, היה על מנכ"ל המפעל ויו"ר המפעל לדווח לדירקטוריון על הליך הפשרה בת ביעה נגד גג"ג ולהביא את ההסכם בנושא לאישורו לפני שנחתם ולא להסתפק בדיווח בדיעבד.
עוד מעיר משרד מבקר המדינה כי טענת המפעל ולפיה הסכם הפשרה בתביעה נגד גג"ג נעשה "בשותפות פעילה של היועמ"ש לממשלה והסכמתו" אינה ראויה כלל וכלל, שכן המפעל לא דיווח לפרקליטות וליועמ"ש לממשלה על תביעת אקוטק ועל החלטת הדירקטוריון לשלם לחברה 4.
מיליון דולר, ובכלל זה למר גדות ולגב' גואטה, כאמור לעיל משרד המשפטים כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאוקטובר 2010 כי היועמ"ש לממשלה הסכים לוותר על הריבית "כדי להביא לסיום ההתדיינות המשפטית בהסכמ ה", בין היתר לנוכח התמשכות הליכי הגישור והמשא ומתן ולנוכח עמדת הגורמים בפרקליטות שעסקו בנושא, כפי שצוין במכתבו של נציג היועמ"ש לממשלה מפברואר 2007 .
(א) מהממצאים דלעיל עולה כי כחודשיים לפני שנחתם הסכם הפשרה עם שלושת הבכירים כבר ידעה הנהלת המפעל ששניים מ הם והחברה שבבעלותם עומדים, על פי החלטת הדירקטוריון מיוני 2007 , לקבל ממנו 4.
2 מיליון דולר במסגרת תביעת אקוטק.
למרות זאת, בהסכם הפשרה שחתם המפעל עם שלושת הבכירים באוגוסט 2007 הופחתו סכומי ההשבה הפחתה ניכרת ואף נפרסו על פני 10-15 שנים, בין היתר כיוון שנתקבלה הטענה בדבר מצבם האישי והכלכלי 48 .
הנהלת המפעל לא הביאה לידיעת הפרקליטות את אישור הדירקטוריון מיוני 2007 להצעת המגשר בתביעת אקוטק עובר לחתימה על הסכם הפשרה בעניין התביעה נגד גג"ג, על אף היות המידע רלוונטי ומהותי ביותר לקבלת ההחלטה בעניין זה.
המפעל, נציגי הפרקליטות ונציג היועמ"ש לא בדקו אם מצבם הכלכלי של שלושת הבכירים אינו מאפשר להם להשיב את הסכומים שנקבעו בעקבות פסיקת בתי הדין לעבודה.
משרד מבקר המדינה מעיר כי כל בדיקה ובירור שהיו נעשים באשר לנסיבות האישיות והכלכליות של מר גדות וגב' גואטה - בין אם בירור בסיסי במפעל לגבי הטיפול בתביעה המקבילה (אקוטק) ובין אם בדיקה מעמיקה יותר לצורך חקירת היכולת הכלכלית שלהם - היו מובילים לעובדות אשר היה בהן כדי לחייב קיום בחינה חדשה באשר לעצם אישור הפשרה ולכל הפחות באשר לתנאיה.
בירורים אלו לא התקיימו ובפועל ההחלטה בעניין זה התקבלה בלא שהובא בחשבון מידע מהותי אשר היה עשוי להשפיע על קבלתה.
משרד המשפטים כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי בנימוקים להמלצת הפרקליטות ליועמ"ש לממשלה לקבל את הסכם הפשרה המוצע, כפי שפורטו במכתבו של נציג היועמ"ש מפברואר 2007 (ראו לעיל) נעשתה הבחנה ברורה בין טענות שלושת הבכירים בנוגע למצבם הכלכלי לבין טענותיהם בנוגע למצבם האישי.
"לגבי טענות העותרים בעניין העדר יכולת לפרוע מעבר לסכומים המוצעים את דעתו במפורש כי אין אנו ]נציג היועמ"ש לממשלה [ בהסכם הפשרה, חיווה יכולים לקבל טענות אלה ללא חקירת יכולת.
מכאן עולה בבירור שטענות העותרים בדבר מצבם הכלכלי נוטרלו לחלוטין כשיקול במכתב זה, ולא היה להן כל משקל בנימוקי ההמלצה".
לטענת משרד המשפטים, השיקולים העיקריים אפוא לתמוך בהסכם הפשרה היו שיקולים "משפטיים-מקצועיים" ושיקולים בדבר מצבם האישי של הבכירים.
אך "מצבם הכלכלי של שלושת העותרים כלל לא היווה נימוק בנימוקי המלצת הפרקליטות להסכים לפשרה או בהחלטת היועץ המשפטי לממשלה לאמצה.
אין כל יסוד לציפייה כי הפרקליטות תבצע חקירה בעניין יכולתם הכלכלית של שלושת הבכירים וההחלטה על פריסת סכומי ההשבה עליהם הוסכם, לא התקבלה בשל כך שהפרקליטות סברה שמצבם הכלכלי של העותרים אינו מאפשר תשלום הסכום עליו הוסכם במזומן".
עוד כתב משרד המשפטים בתשובתו שהממונה על השכר והסכמי עבודה במשרד האוצר (להלן - הממונה על השכר) אימץ מדיניות ולפיה "סכומי ההשבה שהוא מורה על גבייתם נגבים בהסדרים מוסכמים על פיהם הכספים נגב ים בתשלומים, וכאשר מדובר בסכומים גבוהים ]היא[ במיוחד, הוא מגלה נכונות לפריסה ארוכה של סכומי ההשבה.
ההצדקה לכך - הבטחת הגביה והוזלתה.
שיקול דומה הנחה את הממונה על השכר בעמדתו בעניין שלושת בכירי מפעל הפיס".
48 'בעניין התייחסותו של בית הדין האזורי לעבודה לעניין זה ראו להלן, עמ 1767 -1768 .
המשנה לממונה על השכר כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאוגוסט 2010 ,כי "לפי תפיסתנו, היה מקום, לפי הנורמה המקובלת במקרים כאלו במגזר הציבורי להגיע לפשרה בנוגע לסכומי ההשבה.
כמו כן, המגשר, השופט העליון לשעבר, פרופ' יצחק זמיר, המליץ במהלך הדיון בו נכחתי עם הצדדים על פשרה דומה.
זאת על רקע המצב שהוצג בפנינו ע"י נציג מפעל הפיס ובאי כוחם של שלושת הבכירים כי הם נפגעו קשה מהפסיקה מבחינה כלכלית.
ומצבם הכלכלי הקשה 1794 דוח שנתי61ב .
מצדיק התחשבות מיוחדת בקביעת סכום ההשבה .
ברור שאילו ידעתי על הסכם הפשרה הנוסף המעניק תשלום כה גבוה למר גדות וגב' גואטה, לא הייתי ממליץ על ויתור כל שהוא בעניינם".
משרד מבקר המדינה מעיר כי אין מדובר רק במצב אישי אלא גם במצב כלכלי, זאת מאחר שההסבר שניתן בהסכם הפשרה להסכמה לפריסת סכומי ההשבה מתייחס גם למקורות הפרנסה של שלושת הבכירים.
יתרה מכך, במכתב של נציג היועמ"ש לממשלה מפברואר 2007 צוין ש"אם מתאפשרת גביית החוב ביעילות יחסית בהסכמה, יש לכך יתרון על פני גבייתו באמצעות הליכי הוצל"פ או פשיטת רגל, אשר יביאו לייקור הגבייה, ולא ברור באיזו מידה יבטיחו מימוש החוב.
לעניין זה יובהר כי ברור שאין אנו יכולים לקבל, בלא חקירת יכולת, את טענות העותרים להעדר יכולת לפרוע מעבר לס כומים המוצעים בהסכם.
עם זאת, ניתן להניח שגביית ההשבה בהסכמה תהיה יעילה וזולה יותר מאשר היזקקות להליכי גבייה משפטיים"; לדעת משרד מבקר המדינה, באמירה זו מגולמת ההנחה שללא פשרה עלולים היו שלושת הבכירים להגיע לפשיטת רגל, מה שהצריך, כאמור, בדיקה ובירור.
עוד יצו ין כי תשובתו של המשנה לממונה על השכר מצביעה על כך שהמצב הכלכלי של שלושת הבכירים היה שיקול בגיבוש הסכם הפשרה בתביעה, וכי המידע בדבר הסכומים שהמפעל אישר לשלם למר גדות ולגב' גואטה בתביעת אקוטק, שלא נמסר לו ולפרקליטות מהמפעל ערב החתימה על הסכם הפשרה, היה בו לש נות את המלצתו לגבי הסכם הפשרה עם מר גדות וגב' גואטה.
זאת ועוד, גם נציג היועמ"ש לממשלה ציין במכתב ששלח בדואר אלקטרוני בינואר 2008 ללשכת היועמ"ש לממשלה ולמשנה ליועמ"ש כי "לו היינו יודעים שיומיים אחרי חתימת [ על הסכם לפיו]מר גדות וגב' גואטה[ ההסכם שלנו יחתמו ]מפעל הפיס ישלם לחברה שלהם 4.
5 מיליון דולר, לא היינו מסכימים לפריסה.
אולי גם לא היינו מוותרים על ריבית"49 ; ובדצמבר 2007 כתבה עוזרת היועמ"ש המשא ומתן [ לממשלה ליועמ"ש שנציגו בתביעה נגד גג"ג מסר כי "בסוף מאוד התגמשנו בעניין הסדרי התשלום, בהנח ]עם הבכירים לשעבר ה שאין לנתבעים את הסכומים הגדולים שנדרשו, ומידע זה יכול היה לכאורה לשנות את התמונה".
(ב) כאמור, לא נמצאו מסמכים המלמדים שדירקטוריון המפעל החליט במועד כלשהו לפתוח בהליכי גישור בעניין התביעה נגד גג"ג.
כמו כן לא נמצאו מסמכים המלמדים כי הדירקטוריון דן בנושא החזרה למשא ומתן עם שלושת הבכירים לגבי הסכם פשרה לאחר שבית הדין הארצי לעבודה דחה את ערעורם.
עוד הועלה כי מפברואר 2005 ועד אוגוסט 2007 (מועד חתימת הסכם הפשרה בתביעה נגד גג"ג) לא נמסר לדירקטוריון דיווח מפורט על התקדמות ההליכים בתביעה זו.
49 'ראו להלן בפרק "פעולות משרד המשפטים לאחר שנודע לו על תביעת אקוטק", עמ 1775 .
לדעת משרד מבקר המדינה, בנסיבות העניין, כאשר התביעה נגד גג"ג הוגשה על אף התנגדותו המקורית של המפעל, לאחר לחץ ציבורי והתערבות היועמ"ש לממשלה ולאחר שתביעת המפעל נגד שלושת הבכירים התקבלה בשתי ערכאות שיפוטיות, היה על הנהלת המפעל להקפיד כי הדירקטוריון יהיה הגורם שיאשר את החלטת המפעל להסכים לפשרה בנושא.
(ג) יצוין כי בעקבות בקשתם של שלושת הבכירים להורות על עיכוב ביצועו של פסק הדין מאוקטובר 2003 , התייחס בית הדין באפריל 2004 גם לטענתם כי "ייגרם להם נזק רב באם יידרשו לממש את פסק הדין לאלתר, וזאת מכיוון שאין מצבם הכלכלי הנוכחי מאפשר להם לשלם את הסכומים שבית הדין הורה על השבתם".
בית הדין ציין בהחלטתו כי " אין אנו מקבלים את נסיונות 1796 דוח שנתי61ב .
המבקשים לטעון כי מצבם הכלכלי אינו מאפשר להם לפרוע את חיוביהם על פי פסק הדין.