HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
שם הדוח: משרד האוצר – אגף החשב הכללי - יישום החלטת הממשלה בנושא קציר המלח מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 בנכ[ שהוא חדש יותר ובמצב טוב יותר וגם אם משולם בגינו מחיר גבוה יותר הרי]ס שהדבר חוסך הוצאה עתידית לתיקונו או החלפתו.
עלות ציוד גבוהה יותר בתום תקופת הז יכיון אינה מיטיבה עם מי״ה 'בתחרות' על הז יכיון הבא (מבלי להיכנס לשאלת קיום התחרות).
הרי לפי 'הגישה התחרותית' מי״ה תצטרך להתמודד עם כל מתחרה אחר ותצטרך לשלם את אותו מחיר שיציע המתחרה האחר".
לדעת משרד מבקר המדינה, במסגרת עבודת המטה שתיעשה לקראת קביעת בעל הזיכיון החדש, בין על ידי הצוות האמור שמינה שר האוצר ובין על ידי גורם אחר, יש לתת את הדעת על הצורך לוודא קיום תנאים שווים לכל המבקשים לקבל את הזיכיון, על מנת להבטיח תחרות הוגנת.
במסגרת יישום המלצותיה של הוועדה לבחינת המדיניות הפיסקלית בנושא משאבי נפט וגז בישראל (ועדת ששינסקי 1) , מינה שר האוצר ביוני 2013 ועדה לבחינת המדיניות לגבי חלק המדינה המתקבל בעד השימוש של גורמים פרטיים במשאבי טבע לאומיים (להלן - ועדת ששינסקי 2 ).
ועדת ששינסקי 2 הגישה אתהמלצותיה באוקטובר 2014 , והממשלה אימצה את ההמלצות בהחלטה 2219 מנובמבראותה שנה.
ועדת ששינסקי 2 התייחסה לאמור בסעיף 24 בשטר הזיכיון והמליצה על הקמת צוות ייעודי שתמנה החשכ"לית, שתפקידו יהיה לתת פרשנות ברורה לאמור בסעיף זה לגבי חישוב ערך הנכסים עם תום תקופת הזיכיון.
לדברי הוועדה, הדבר נחוץ "על מנת למנוע פגיעה באינטרס הציבור ממשיכת ההכרעה לשלבים מאוחרים של חיי הזיכיון ועל מנת להגדיל את הוודאות של מי"ה באשר להחזר על ההשקעות שהיא תבצע, כך שסוגיה זו תשפיע במידה מועטה ככל האפשר על התמריץ של מי"ה לבצע השקעות".
הוועדה המליצה כי הצוות האמור יגבש את המלצותיו עד לסוף הרבעון הראשון של שנת 2015 .
מהמסקנות של ועדת ששינסקי 2 עולה כי היא סברה שהנושא של חישוב ערך הנכסים עם תום תקופת הזיכיון עשוי להשפיע על החלטותיה של מי"ה לגבי ההשקעות בנכסים.
הביקורת העלתה כי החשכ"לית אמנם מינתה צוות ייעודי כאמור, אך עד אמצע ינואר 2016 טרם גיבש הצוות את המלצותיו.
משרד האוצר הסביר למשרד מבקר המדינה כי עבודת הצוות התארכה, בשל הזמן הרב שעבר עד שהתקבלו מכי"ל כל הנתונים הדרושים ו כן בשל מורכבות המשימה שהוטלה על הצוות, אשר "יש לה השלכות משמעותיות בהיבט הכספי בהיקף רב".
משרד האוצר הוסיף כי עמדת החשכ"ל בנושא תפורסם בקרוב.
בהחלטת הממשלה מינואר 2012 נקבע כי הממשלה לא תיזום "שינויים נוספים במדיניותה הפיסקאלית הספציפית בקשר עם כריית המחצבים בים המלח לרבות ניצולם המסחרי".
יצוין כי במסמכים שמסרה כי"ל למשרד האוצר ביולי ובאוגוסט 2014 צוין כי המלצות ועדת ששניסקי 2 "ליזוםכבר עתה הצעת חוק שעניינה שינוי ההסדר הפיסקאלי החל על מחצבי ים המלח", משמעותן הפרת הסכם הקציר.
עוד צוין במסמכים אלה כי "הסכם זה נחתם רק כשנה טרם הקמת הוועדה, ביוזמת המדינה, באישור בית המשפט העליון, וכנגד התחייבויות כספיות מצד [כי ]"לשנאמדו בידי [חל]"י בכ-7 מיליארד שקלים".
:שם הדוח משרד האוצר – אגף החשב הכללי - יישום החלטת הממשלה בנושא קציר המלח מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 בתשובתו של אג"ת למשרד מבקר המדינה צוין כי לא "קיים חשש כי מחלוקות לעניין התמלוגים בין כי"ל למדינה ישפיעו על הסכם הקציר", שכן סעיף 7.
2 להסכם מאפשר למי"ה לחזור בה מהסכמותיה רק בנוגע לשיעור התמלוגים.
החשכ"ל מסר בתשובתו כי "בניגוד לעמדתה של כי"ל, שינוי במדיניות הפיסקלית בק שר למשטר התמלוגים לא גוררת עמה הפרה של ההסכם, אלא חזרה מהסכמת החברה על העלאת שיעור התמלוגים מעל היקף ייצור מסויים ל-10% " (ההדגשה במקור).
משרד מבקר המדינה מעיר כי אף שהוא אינו נוקט עמדה המצדדת בטענות כי"ל, יש להיערך בעוד מועד להשפעות אפשריות של המצוין בטענות אלה, בין היתר על הפרויקט.
על הגורמים הממשלתיים המעורבים בפרויקט - משרד האוצר, משרד התיירות וחל"י - לבחון בהקדם את הנושא ואת המתחייב ממנו.
החלטת הממשלה מינואר 2012 קובעת הסדר כולל בין המדינה לביןמי"ה.
להסדר זה יש משמעויות כספיות ניכרות בנוגע לשני רכיבים עיקריים - המימון והביצוע של הפרויקט ושיעור התמלוגים שמשלמת מי"ה למדינה ממכירות האשלג שהיא מפיקה מים המלח.
הממשלה הוציאה אל הפועל בהחלטתה זו את כוונתה להגדיל את חלקה של המדינה ברווחי כי"ל ומי"ה.
ואולם בפועל מקודמת בוות"ל תכנית מעודכנת לביצוע הפרויקט השונה במידה ניכרת מהמתווה שעליו החליטה הממשלה.
התועלת שתפיק מי"ה משינוי המתווה גדולה בהרבה מהתועלת שתפיק ממנו המדינה - דבר שיש לו מבחינת המדינה ומי"ה משמעות כספית של מאות מיליוני ש"ח.
יצוין כי אם לא תושלם התכנית עד תום תקופת הזיכיון, שנת 2030 , תהיה בכך פגיעה בעיקרון ולפיו המזהם הוא שאמור לשאת בעלות השיקום.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הגורמים הממשלתיים המעורבים בביצוע הפרויקט - משרד האוצר, משרד התיירות וחל"י - להציג בהקדם לפני הממשלה נייר מטה מקיף שיכלול את כל המידע הרלוונטי לגבי הפרויקט , לרבות השינויים הניכרים במתווה שלו, השפעותיהם על האזור מבחינה גאולוגית, סביבתית ותיירותית וההשפעות הכספיות שיהיו להם על מכלול היחסים בין כי"ל ומי"ה לבין המדינה .
זאת על מנת לאפשר לממשלה לקבל החלטה מעודכנת לגבי מתווה הפרויקט.
הקמת תחנת השאיבה החדשה של מי"ה - פעילות הוות"ל .
כאמור, בְּרֵכה 5 נמצאת באגן הדרומי המיובש של ים המלח ומקבלת את מימיה מים המלח עצמו, באמצעות תחנת שאיבה גדולה של מי"ה ותעלת הזנה.
המים הנשאבים מים המלח באמצעות תחנת השאיבה חיוניים להפקת האשלג מבְּרֵכה 5 .
נוכח ירידת המפלס של ים המלח התעורר הצורך בשינוי מקומה של תחנת השאיבה, על מנת שיהיה אפשר להמשיך את שאיבת המים ואת הזרמתם לבְּרֵכה .
על מנת לצמצם את הפגיעה בסביבה, ניתן להקים 340 דוח שנתי66ג .
שם הדוח: משרד האוצר – אגף החשב הכללי - יישום החלטת הממשלה בנושא קציר המלח מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 את המסוע שישמש להובלת המלח שייקצר בבְּרֵכה אל הים לשם שיקועו בסמוך לתוואי תעלת ההזנה, שבאמצעותה אמורים לזרום מי הים מהמקום החדש שבו תוצב תחנת השאיבה לבְּרֵכה .
בשנת 2010 הגישה מי"ה לאישור הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה שבמחוז דרוםתכנית להעברת תחנת השאיבה המשמשת את המפעלים למקום שבו המים עמוקים דיים, הנמצא צפונית למקום הנוכחי של תחנת שאיבה זו.
עד ספטמבר 2011 קודמה התכניתכמקובל בוועדה המחוזית האמורה, ובאותו חודש אף הכין המשרד להגנת הסביבה, לבקשת ועדה זו, טיוטה ראשונה של הנחיות לתסקיר לגבי השפעתה של התכנית על הסביבה.
ככלל, הקמתו של מתקן שאיבת מים של מפעל תעשייתי, חשוב ככל שיהיה, אינה אמורה להיות מקודמת בוות"ל.
אף שאין מתחייב קשר בין הקמת מתקן השאיבה לפרויקט קציר המלח המלא, השתמשה הממשלה בסמכויות שהוקנו לה בעניין זה בחוק התכנון והבנייה והחליטה בינואר 2012 , במסגרת ההסדר שגובש בינה לבין מי"ה, כי גם הקמת תחנת השאיבה החדשה של מי"ה היא פרויקט של תשתית לאומית, ולכן היא תקודם בוות"ל.
הדיון הראשון של מליאת הוות"ל בנושא תחנת השאיבה התקיים באוקטובר 2012 .
בחלק הראשון של הדיון, שהיה פתוח לציבור הרחב, הציג נציג מי"ה כנדרש שתי חלופות לגבי מיקום התחנה - חלופה 10A , שלפיה תמוקם התחנה בנקודה מצפון לערוצים של נחל צאלים; וחלופה 11C , שלפיה תמוקם התחנה בנקודה דרומית יותר, במרכז מניפת נחל צאלים.
הנציג ציין כי חלופה 10A היא החלופה המועדפת על מי"ה, ורוב הדוברים צידדו גם הם בחלופה זו.
נציג המכון הגאולוגי26 שהשתתף בדיוןציין שהמכון אינו ממליץ על חלופה מסוימת.
בחלק השני של הדיון, שבו השתתפו כמקובל רק חברי הוות"ל ויועציה, צידד היועץ הגאולוגי של הוות"ל בחלופה 11C וציין כי "אומנם יש כיום ריבוי בולענים באזור חלופה 11 [11C ]אבל מי"ה ציינו בדיונים פנימיים כי יוכלו להתמודד עם התופעה".
הוות"ל החליטה לקבל את חלופה 11C , משוםשסברה שיש "חשיבות רבה לתחום את התעשייה , וכי שיקול ]מי"ה[ בנקודה הדרומית ביותר האפשרית שסומנה על ידי היזם]בים המלח[ תכנוני זה גובר על יתר השיקולים.
לפיכך, במצב בו שתי החלופות בנות ביצוע, קובעת הוועדה כי יש לתת משקל מכריע לפרמטר של יצירת תחום מצומצם להתפשטות התעשייה באזור רגיש מבחינה לאומית ועולמית".
הועלה כי לאחר קבלת ההחלטה האמורה קיימה הוות"ל עוד דיונים בנושא.
רק בספטמבר 2014 , כשנתיים לאחר הדיון הראשון בנוגע למיקום תחנת השאיבה, החליטה הוות"ל לבחור בחלופה חדשה - 20A .
לפי חלופה זו, תוקם תחנת השאיבה בסמוך למקום המיועד לכך על פי חלופה 10A , שהייתה מועדפת על מי"ה מלכתחילה.
לדברי הוות"ל, היה מדובר ב"הצעה חדשה ושונה לחלוטין של מי"ה" (ההדגשה במקור), שבה צוין כי האופן שבו תחצה תעלת ההזנה את מניפת נחל צאלים וכן המקום של התעלה יהיו שונים מהמצוין בחלופה 10A.
להלן מפה1 שבה מסומנים המקומות שלבְּרֵכה 5 , של בתי המלון, של תחנת השאיבה הנוכחית (88P ( ) ושל תחנת השאיבה העתידית9P ), ומפה2 :שבה מסומנים המקומות של תחנת השאיבה העתידית לפי החלופות השונות .
26 מוסד מחקר ממלכתי בתחום מדעי האדמה הפועל כיחידתסמך עצמאית במינהל המחקר למדעי האדמה והים שבמשרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים.
:שם הדוח משרד האוצר – אגף החשב הכללי - יישום החלטת הממשלה בנושא קציר המלח מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 מפה 1 .
החלק הדרומי של ים המלח ובְּרֵכה 5 .
על פי נתוני הוות"ל בעיבוד משרד מבקר המדינה P9 - מקום תחנת .
בתי מלון 342 דוח שנתי66ג .
שם הדוח: משרד האוצר – אגף החשב הכללי - יישום החלטת הממשלה בנושא קציר המלח מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 מפה2 .
מקום תחנת השאיבה לפי חלופה20A ו-11C .
על פי נתוני הוות"ל בעיבוד משרד מבקר המדינה .
להלן פירוט לגבי הליך קבלת ההחלטה על החלופה שנבחרה: א.
כשבוע לפני הדיון של מליאת הוות"ל מאוקטובר 2012 התקיימה במשרדי המכון הגאולוגי פגישה בין נציגיו לבין נציגי הוות"ל.
על פי מצגת שהכין המכון שנה אחר כך, הציגו נציגיו בפגישה זו תוצאות של מדידות שנעשו בעזרת לוויינים וכן תוצאות של עבודות שדה.
לפי תוצאות אלה, המקום המוצע בחלופה 11C הואהמקום המּועד ביותר באזור מניפת נחל צאלים לשקיעות קרקע ולהיווצרות בולענים, ולא מן הנמנע שבחורפים הבאים ייווצרו בולענים במקום שבו מצויים מתקני התשתית עצמם.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2015 ציין המכון הגאולוגי כי על פי המדיניות שהוא נוקט במגעיו עם גורמים סטטטוריים, לא הביעו נציגיו בפגישה ובדיון במליאת הוות"ל עמדה חד-משמעית בעד או נגד חלופה זו או אחרת, והוסיף כי נציגי הוות"ל שהשתתפו בפגישה "הביעו את חששם מהתצפיות האחרונות".
בדואר אלקטרוני ששלח מנהל המכון הגאולוגי לוות"ל מיד לאחר הדיון שבו נבחרה חלופה 11C ,צוין בין היתר כי נתונים שהניחו נציגי המכון לפני הוות"ל כמה ימים לפני הדיון, על מנת שהוות"ל תביא אותם בחשבון בשיקולים לבחירת מקום המשאבה, לא הוצגו בדיון עצמו, וכי הוות"ל לא ביקשה מאנשי המכון להציג את הנתונים שבידם בעניין זה.
:שם הדוח משרד האוצר – אגף החשב הכללי - יישום החלטת הממשלה בנושא קציר המלח מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 לעומת זאת, מסרה הוות "ל למשרד מבקר המדינה כי לא מתפקידה לבקש מנציגי המכון להציג את הנתונים שיש להם בנושא.
הוות"ל הוסיפה כי "מבחינה מקצועית, התכנית אמורה להתמודד עם סכנת בולענים בטווח של עשרות שנים, ובהיבט זה, נתוני הרדאר שהוצגו באותה ]פגישה[לא שפכו, לדעת יועצי הוות"ל, אור חדש.
]וכי[לכל אורך הדרך נציגי המכון מעולם לא הביעו עמדה נחרצת באשר לחלופה כלשהי" ואף הביעו עמדות סותר ות לגבי מיקום תחנת השאיבה (ההדגשה במקור).
הוות"ל הביאה ראיה לדבריה מדואר אלקטרוני ששלח לה בספטמבר 2012 אחד מבכירי המכון הגאולוגי, שממנו ניתן לכאורה להבין כי תופעת הבולענים אינה יכולה להיות שיקול בקביעת מקום תחנת השאיבה.
הביקורת העלתה כי לא נרשם פרוטוקול של הפגישה שהתקיימה בין נציגי הוות"ל לנציגי המכון באוקטובר 2012.
,לדעת משרד מבקר המדינהקיום יותר מגרסה אחת לגבי חוות דעת חשובה של גוף מקצועי כמו המכון הגאולוגי, מלמד על ליקוי בתהליך קבלת ההחלטות בוות"ל, שבעקבותיו נגרם עיכוב ניכר בהכרעה בעניין החשוב של מיקום תחנת השאיבה של מי"ה.
אפשר שתיעוד מדויק של הפגישה היה מונע את אי-הבהירות האמורה והיה מאפשר קבלת החלטה מושכלת יותר.
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח החשיבות שיש למקום תחנת השאיבה החדשה - היה על נציגי הוות"ל להציג לפני מקבלי ההחלטות (חברי הוות"ל) את הנתונים שהציגו לפניהם אנשי המכון הגאולוגי בעניין זה בפגישה המיוחדת שהתקיימה לפני הדיון בוות"ל, או למצער לבקש מנציגי המכון הגאולוגי להציג בדיון בבירור את עמדתם בנושא.
עם זאת, הייתה זו חובתם של נציגי המכון הגאולוגי שהשתתפו בדיון האמור להציג בו את עיקרי הדברים בעניי ן סכנת הבולענים ובמידת הצורך להסביר ולהבהיר עניין זה, או למסור לחברי מליאת הוות"ל חוות דעת כתובה, שאינה נתונה לפרשנויות, בעניין.
בינואר 2013 פנתההמנכ"לית דאז של המשרד להגנת הסביבה למנהלת מינהל התכנון במשרד הפנים, המשמשת גם ממלאת מקום יו"ר הוות"ל, וביקשה לקיים דיון נוסף במליאת הוות"ל בעניין מקומה של תחנת השאיבה.
המנכ"לית ציינה כי בדיון שהתקיים במשרדה הציג המכון הגאולוגי נתונים חדשים לגבי תופעת הבולענים באזור שבו מוצע למקם את תחנת השאיבה על פי חלופה 11C , וביקשה כי נתונים אלו יוצגו לפני מליאת הוות"ל, על מנת שזו תבחן את הצורך לשנות את ההחלטה הקיימת לבחור בחלופה זו.
בפברואר 2013 השיבה מנהלת מינהל התכנון למנכ"לית בין היתר כי "סוגיית הבולענים הוצגה על ידי נציגי המכון הגיאולוגי הן לצוות הוות"ל והן לוועדה.
בעת הדיון במליאה נכחו שלושה נציגי המכון, הוועדה קיבלה ההחלטה לאחר ששקלה גם התייחסותם.
לפיכך, אין מדובר בעובדות או נסיבות חדשות המצדיקות דיון חוזר בוועדה".
שם הדוח: משרד האוצר – אגף החשב הכללי - יישום החלטת הממשלה בנושא קציר המלח מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שהגורם הממשלתי המקצועי והמוסמך בעניין הבולענים הוא המכון הגאולוגי, ומאחר שלהיווצרות הבולענים יש השפעה מכרעת על פי תוח התשתיות באזור ים המלח - היה מקום שהוות"ל תקיים עם המכון בירור יסודי בדבר עמדתו ובדבר הנתונים שבידיו, גם אם סברה כי לא מדובר במידע חדש.
כמו כן, היה מקום לקיים בירור נוסף בנושא חשוב זה גם נוכח בקשתה המפורשת של המנכ"לית דאז של המשרד להגנת הסביבה.
באוקטובר 2013 הגישהמי"ה לוות"ל תכנית מפורטת בנוגע לתחנת השאיבה; התכנית התבססה על ההחלטה לבחור בחלופה 11C .
במרץ 2014 התקייםבוות"ל דיון פומבי בעניין התכנית.
לאחר דיון זה היה אמור להתקיים, כנקבע בנוהלי הוות"ל, דיון פנימי של המליאה שלה לגבי אישור התכנית.
הועלה כי דיון פנימי כזה לא התקיים, ולכן לא קיבלה הוות"ל החלטה בנושא.
יצוין שבדיון פומבי שהתקיים במרץ 2014 המליץנציג המכון הגאולוגי במפורש בפעם הראשונה לבחון חלופה שלפיה תמוקם תחנת השאיבה באזור צפוני יותר.
לדברי נציג זה, עמד המכון בתקופה האחרונה על חשיבותה של מניפת נחל צאלים ועל העניין שהיא מעוררת בארץ ואף בעולם.
נוסף על כך ציין הנציג כי יישום חלופה 11C (שבה בחרה כאמור הוות"ל באוקטובר 2012 )לא יאפשר הפרדה ברורה בין אזור התעשייה לבין האזור הטבעי, הנחוצה בגלל החשש להתפשטות הבולענים.
בדיון הפומבי הבא של הוות"ל, שהתקיים בספטמבר 2014 , הדגיש נציג המכון הגאולוגי כי "המכון התריע כבר לפני הדיון הקודם כי חלופה 11C מסוכנת בגלל בעיית הבולענים במניפה ולכן יש לבחור בחלופהA .
כיום המידע בנושא בהיר ומבוסס יותר".
בדיון זה סוכם כי "על היזם לקדם את חלופה A20 .
"כתכנית שתובא לדיון להעברה להערות והשגות בוועדה כאמור, רק בסוף דצמבר 2015 ,יותר משלוש שנים לאחר הדיון שקיימה הוות"ל באוקטובר 2012 בעניין החלופה שתיבחר, הסתיימו הליכי התכנון והאישור של הפרויקט בוות"ל.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מסרה הוות"ל כי "השינוי בהחלטת הוועדה לא נבע רק בשל המידע על הבולענים", אלא גם בשל "חלופה שונה הנדסית וישימה" שהציגה מי"ה לראשונה באמצע שנת 2014.
משרד מבקר המדינה מעיר לוות"ל ולמכון הגאולוגי כי מכל האמור לעיל עולה שהם לא עמדו על כך שעמדתו המקצועית של המכון תוצג לפני מליאת הוות"ל, לא קיימו דיון יסודי משותף בנוגע לחלופות ולא הקפידו לתעד את הפגישה בין נציגיהם.
:שם הדוח משרד האוצר – אגף החשב הכללי - יישום החלטת הממשלה בנושא קציר המלח מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 לדעת משרד מבקר המדינה, על הוות"ל להקפיד על תיעוד מסודר של הדיונים המתקיימים בה, ובייחוד על תיעוד הדיונים שבהם נמסר מידע חשוב העשוי להשפיע על תהליך קבלת ההחלטות שלה, וכן לבחון ביסודיות את עמדתם של הגורמים המקצועיים המסייעים לה בעבודתה.
על המכון הגאולוגי להפיק גם הוא לקחים מממצאי הדוח: להקפיד על תיעוד מסודר של הדיונים שבהם משתתפים נציגיו ולהקפיד להציג את עמדותיו לפני מקבלי ההחלטות לגבי כל הליך שבו הוא מעורב.
הממשלה הסמיכה כאמור את מי"ה לקדם בוות"ל את הליכי התכנון של הפרויקט ואת הקמתה של תחנת השאיבה, אך לא קבעה במפורש אם שני הפרויקטים יקודמו בוות"ל כתכנית אחת או כשתי תכניות נפרדות.
יצוין כי מדובר בשני פרויקטים שונים לחלוטין במהותם, וכי מידת העניין של המדינה ומי"ה בכל אחד מהם היא שונה.
השקה בין שני הפרויקטים תיתכן אם תמוקם תעלת ההזנה, שהיא חלק ממערך השאיבה, בסמוך למסוע שבאמצעותו ישונע המלח שייקצר לים.
בפועל, קודמו שני הפרויקטים בוות"ל כתכנית אחת.
משרד מבקר המדינה העלה כי רוב הדיונים שהתקיימו בוות"ל עסקו בתחנת השאיבה של מי"ה.
למעשה, העיכוב הניכר באישור התכנית לביצוע פרויקט קציר המלח ואי -עמידת הוות"ל במועד שבו ביקשה הממשלה לתת תוקף לתכנית ליישום החלטתה מינואר 2012 ( 30.
13) , נגרמו בעיקר בשל ניסיונה של הוות"ל למצוא את המקום המתאים לתחנת השאיבה החדשה.
יצוין כי לגבי יישום הפרויקט וביצוע השלבים השונים בו27 , אין הבדלרב בין החלופה הראשונה שעליה הוחלט באוקטובר 2012 לבין החלופהשנבחרה שנתיים אחר כך, שכן לדברי הוות"ל, החל מחדש במחצית שנת 2014 "הליך תכנוני אחר המנתק את מיקום תחנת השאיבה ממערך הקציר".
יתר על כן, עד דצמבר 2015 לא סיימה הוות"ל את עבודתה בעניין הפרויקט, שכן בתכנית המאושרת עדיין לא ניתן כאמור מענה לנושאים סביבתיים שונים הקשורים לביצועו.
מזכירות הממשלה ממשלת ישראל מקבלת מדי שנה בשנה החלטות רבות, חלקן החלטות שעל פי מהותן טעונות ביצוע.
נדרש לקיים אחר החלטות אלה מעקב מסודר, ובמקרים שבהם לא בוצעה ההחלטה כלל או שבוצעה באופן חלקי בלבד נדרש אף לקיים בירור.
יש החלטות ממשלה שבהן נקבע במפורש מי הגורם שאמור לעקוב אחר הביצוע - אחד השרים הנוגעים בדבר או צוות בין- משרדי מיוחד - ויש החלטות שבהן לא נקבע גורם כזה.
27 הפעלת מערך לכרייתו של המלח, לאיסופו, לשינועו ולריכוזו בבְּרֵכה 5 , ובכלל זה הפעלת טרמינל תפעולי וטרמינל לשעת חירום; הפעלת מערך לשינוע המלח מבְּרֵכה 5 , לפריקתו ולהטמנתו בים המלח, כולל הקמת התשתיות התומכות בכך; הפעלת מערכי ניטור ובקרה; הקמת תשתיות נלוות, ובכלל זה תשתיות חשמל ותשתיות אזרחיות; הקמת מתחם שישמש לתפעול, לתחזוקה, לתמיכה, לפיקוד ולבקרה; טיפול בעניינים סטטוטוריים.
שם הדוח: משרד האוצר – אגף החשב הכללי - יישום החלטת הממשלה בנושא קציר המלח מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 ב"תקנון לעבודת הממשלה", שקובעת לעצמה כל ממשלה, יש פרק העוסק בסדרי המעקב אחר ביצוע החלטותיה.
בתקנון לעבודת הממשלה ה -32 (הממשלה שקיבלה את ההחלטה מינואר 2012 ) נקבע בין היתר כי מזכיר הממשלה ירכז את המעקב אחר ביצוע החלטות הממשלה שעל פי מהותן טעונות ביצוע.
על המזכיר לפנות בכתב אל השרים לפחות אחת לחודשיים ולבקש מהם לדווח בכתב בתוך חודש על ביצוע ההחלטות הנוגעות למשרדיהם.
במקרים של אי-ביצוע החלטה או ביצוע חלקי שלה או ביצוע "שסטה במידה כלשהי מהחלטה", יברר מזכיר הממשלה עם השר הנוגע בדבר את הסיבות לכך, יבדוק עמו אם יש אפשרות לבצע את ההחלטה כפי שהתקבלה או שצריך לשנותה, ו"ידווח על כך לראש הממשלה ולשרים הנוגעים בדבר".
בתקנון לעבודת הממשלה ה -33, שאישרה הממשלה באפריל 2013, נקבע בעניין זה כי מזכיר הממשלה יעקוב אחר ביצוע החלטות הממשלה שעל פי מהותן טעונות ביצוע ושלא נקבע גורם שיהיה אחראי למעקב אחר ביצוען.
על מזכיר הממשלה לפנות "אל השרים ככל שהדבר מתבקש ובנסיבות העניין ]ולבקשם[ , לדווח על ביצוע החלטות הנוגעות למשרדם".
בהחלטת הממשלה מינואר 2012 ,שהיא טעונת ביצוע, לא נקבע במפורש הגורם שאמור לעקוב אחר ביצועה.
אף כי אין בכך כדי לפטור את השרים הנוגעים בדבר - שר האוצר ושר התיירות - ואת משרדיהם ממעקב אחר ביצוע ההחלטה, הייתה חייבת גם מזכירות הממשלה, על פי הנקבע בתקנונים לעבודת הממשלה האמור ים, לבצע מעקב מסודר אחר ביצועה, לברר עם השרים הנוגעים בדבר את הסיבות לעיכוב בביצוע ולעדכן את ראש הממשלה בעניין זה.
הועלה כי המעקב של מזכירות הממשלה אחר יישום החלטת הממשלה מינואר 2012 נמשך כחצי שנה בלבד, שכן לדבריה, עם חתימת ההסכם בין המדינה לבין מי"ה תמה אחריותה לביצוע מעקב כזה.
בתקנון חל"י מאפריל 2008 נקבע כי היא "תנהל ותרכז את הטיפול בנושא תכנוןוביצוע פעולות שנועדו להיות פתרונות קצרי טווח וארוכי טווח מפני עליית מפלס המים בחוף המערבי של בריכה הידועה בשם בריכה מספר 5 של מפעלי ים המלח".
כאמור, בהחלטת הממשלה מינואר 2012 לא הוטלו תפקידים כלשהם בעניין הפרויקט על שר התיירות ומשרדו, אלא על חל"י.
ואולם מאחר שחל"י היא חברה ממשלתית שהאחרי ות לה היא של שר התיירות, היה על השר ומשרדו, במסגרת המעקב אחר פעולותיה של החברה, לבצע מעקב אחר פעולותיה בעניין הפרויקט , ובכלל זה אחר פעולותיה ליישומו.
מעקב כזה ניתן לבצע באמצעות עיון בדוח בכתב על פעולות החברה ועל עבודת הדירקטוריון שלה; על פי חוק החברות הממשלתיות, התשל"ה- 1975 , יו"ר דירקטוריון חל"י נדרש להגישדוח כזה לכמה גורמים, ובהם שר התיירות, בכל חצי שנה.
כמו כן, היה יכול שר התיירות להנהיג סדרי עבודה ודיווח ולחייב את חל"י לעמוד בהם.
יצוין כי בדצמבר 2008 נחתם הסכם בין משרד התיירות לבין חל"י המסדיר את היחסים ביניהם ואת נוהלי העבודה שיחולו על חל"י, ובו מפורטים בין היתר נוהלי הדיווח של חל"י למשרד.
בשנת 2010 קבעה החשבות של משרד התיירות נוהל "דיווח ובקרה כספיים על ביצוע פרויקט הגנות ים המלח", וב ו מפורטים בין היתר הכללים לאישור עבודות בלתי צפויות מראש של חל"י, הדגשים לניהול פרויקטים שהיא מבצעת, סדרי הבקרה של חל"י על עבודת צד ג', סדרי הדיווח של חל"י למשרד התיירות וסדרי הטיפול של המשרד בדיווחים שתמסור לו חל"י.
:שם הדוח משרד האוצר – אגף החשב הכללי - יישום החלטת הממשלה בנושא קציר המלח מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 הביקורת העלתה כי ההסכם מדצמבר 2008 והנוהל שנקבע בשנת 2010 עוסקים רק בעבודות ובפרויקטים שחל"י מבצעת בעצמה או באמצעות צד ג', כגון פרויקטים שנועדו להגן על הצד המערבי של הבְּרֵכה הסמוך לאזור בתי המלון ולפתח אותו ; מאחר שההסכם והנוהל לא עודכנו בעקבות החלטת הממשלה והסכם הקציר, אין בהם כל התייחסות לפרויקט קציר המלח המלא, לתפקידה של חל"י בו ולסדרי הדיווח שלה למשרד התיירות בעניין זה.
עוד העלתה הביקורת כי בשנים 2015 -2013 לא התקיימו דיונים בין שר התיירות והנהלת המשרד לבין חל"י שבהם נמסר עדכון על התקדמות הפרויקט .
זאת למעט דיון רב משתתפים בנושא ים המלח שקיים מנכ"ל משרד התיירות באוקטובר 2013 - ,בהשתתפות נציגי משרד האוצר, המשרד להגנת הסביבה משרד הפנים, המועצה האזורית תמר, חל"י, מי"ה והתאחדות המלונות בים המלח - ופגישות שקיים במאי 2013 , באוקטובר 2014 ובמרץ 2015 שר התיירות דאז עם נציגי חל"י, שבהן נדון גם פרויקט הקציר.
מכאן, שמשרד התיירות אינו מקיים מעקב מסודר אחר התקדמות הפרויקט.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2015 מסר שר התיירות ח"כ יריב לוין כי קיים לאחר כניסתו לתפקיד ישיבה עם יו"ר חל"י והמנכ"ל שלה, שבה ניתנה לו "סקירה על פעילות החברה לרבות מעורבותה המוגבלת של החברה בסוגיית קציר המלח", וכי הנחה את "גורמי המקצוע במשרד לקיים קשר שוטף עם חל"י לצורך קיום מעקב ביחס לפעילותה כמתחייב".
לדברי השר, "מעיון בהחלטת הממשלה לא ניתן להסיק כי הוטלה אחריות כלשהיא על משרד התיירות בכל הנוגע למעקב ופיקוח אחר מתווה הקציר" .
עוד מסר השר כי "אין למשרד התיירות כשלעצמו כלים אפקטיביים לקיים פיקוח יעיל על ]מאחר ש [ הנושאמדובר בסוגיה הנדסית, מורכבת ויסודית, אשר נדרשת לה מומחיות בתחום"; וכי "השפעת הפרויקט על התיירות באזור" אינה מלמדת שיש צורך להגביר את מעורבות המשרד בביצועו.
משרד מבקר המדינה מעיר כי מאחר ששר התיירות הוא השר האחראי לפעולות חל"י, יש מקום כי הוא ומשרדו יגבירו באמצעותה את מעורבותם ביישום הפרויקט, נוכח חשיבותו לפיתוח התיירות בים המלח בכלל ובאזור בתי המלון בפרט ונוכח העיכובים בביצועו.
יצוין כי בדיונים שקיימה חל"י עם שר התיירות הנוכחי ועם גורמי המקצוע במשרדו לא נרשמו פרוטוקולים, ולכן לא ניתן לדעת מה נאמר בהם , ואילו דיווחים מסרה בהם חל"י.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד התיירות לקבוע בהסכם עם חל"י ו כן בנוהל עבודה מערך מסודר של פיקוח אחר פעילותה בקשר לפרויקט, לדרוש ממנה למסור לו באופן שוטף דיווחים תקופתיים לגבי פעילותה זו ולעדכן את השר בכך.
בהחלטת ממשלה 4028 מדצמבר 2011 ,, בפרק על עבודת התכנון של משרדי הממשלה נקבע בין היתר כי "יחידות ומשרדי הממשלה יבססו את פעולתם על תכניות עבודה שנתיות אשר תשמשנה כלי תכנוני המפרט את אופני המימוש של יעדי ומדיניות הממשלה ככלי ניהולי בידי המנהלים הכלליים של משרדי הממשלה ומנהלי היחידות".
כמו כן נקבע בהחלטה כי משרדי הממשלה יעדכנו באופן שוטף את תכניות העבודה המשרדיות, על פי החלטות ממשלה ביצועיות שיתקבלו במשך שנת העבודה.
עוד נקבע בהחלטה כי על משרדי הממשלה לפתח, בליווי אגף התכנון במשרד ראש הממשלה, "מדדי תוצאה 348 דוח שנתי66ג .
שם הדוח: משרד האוצר – אגף החשב הכללי - יישום החלטת הממשלה בנושא קציר המלח מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 כמותיים לעבודתם, אשר יתנו ביטוי הולם למטרות המרכזיות של תכניות העבודה המשרדיות".
תכנית העבודה של משרד התיירות לשנת 2012 עוסקת גם בקידום התכנון של אזור הביניים בים המלח28 לקראת בנייתם של 2,750 ,חדרי אירוחעל פי התכנית הלאומית לשיקום ופיתוח של ים המלח29 .
ואולם בתכנית עבודהזו אין התייחסות לתפקיד המשרד בפתרון הבעיה, לתפקיד חל"י בנושא ולאופן מימוש אחריותו של המשרד לפעילות חל"י, ובכלל זה פעילותה בעניין הפרויקט.
יצוין כי בשנת 2013 לא הכין משרד התיירות תכנית עבודה כלל.
באחד הסעיפים בתכנית העבודה של משרד התיירות לשנת 2014 נכלל יעד של "פיקוח וביצוע הגנות חוף נדרשות לשם עמידה בהסכם עליית מפלס מי הבְּרֵכה ".
ואולם הסעיף עוסק בפעולות שעושה חל"י להגנה על מתחמים מסוימים באזור החוף, שעיקרן ניקוז והגבהת סוללות, ולא בפרויקט.
בתכנית העבודה האמורה אמנם מוזכרת החלטת הממשלה מינואר 2012 ,אולם התכנית אינה כוללת יעדים ומדדי תפוקה כלשהם הקשורים לפרויקט.
יצוין כי בהצעת התקציב של משרד התיירות לשנת 2012 תוקצב חלקה של המדינה בפרויקט בהרשאה להתחייב בסכום של 1.
3 מיליארד ש"ח, "אשר צפויים להתבצע במזומן במהלך 20 השנים הקרובות"; כי בהצעות התקציב של המשרד לשנים 2013 ו- 2014 תוקצב חלקה של המדינה בסכום של 190 ;מיליון ש"ח בכל שנה וכי בהצעות התקציב של המשרד לשנת 2015 תוקצב חלקה של המדינה בסכום של 250 .
מיליון ש"ח בתשובתו של משרד התיירות למשרד מבקר המדינה צוין כי מאחר שהממשלה הטילה על חל"י אחריות מוגבלת בלבד בעניין הפרויקט (ראו להלן), לא כלל המשרד "בתכנית העבודה שלו את פרויקט קציר המלח כמשימה שבאחריותו, אולם הוא מקבל דיווחים מחל"י על שמירת המפלס על ידי מי"ה", שנועדה למנוע סיכון לבתי המלון ולחופים ולאפשר את פיתוח האזור.
לדעת משרד מבקר המדינה, דיווחים על שמירת המפלס בלבד אינם מספקים ואינם מעידים בהכרח על התקדמות הפרויקט.
על משרד התיירות לוודא שתכניות העבודה שלו לשנים הבאות יכללו מדדים כמותיים, שבאמצעותם יוכל לפקח על הפעולות הנעשות להשגת היעדים הקשורים לפרויקט , ובכלל זה על הפעולות שמבצעת חל"י במסגרת אחריותה המוגבלת.
מדדים אלה יכולים להיות קשורים לשלבי הביצוע של הפרויקט; ללוחות הזמנים לסיום כל שלב; לסכומי הכסף שיושקעו לשם קידום תכניות; לתשתיות שיוקמו ; ולרכישת ציוד, כגון מחפרים או דוברות.
האזור שבין חמי זוהר לעין בוקק 29 בהחלטת הממשלה 4254 מפברואר 2012 הוחלט להפעיל בשנים 2016 -2012 תכנית לאומית לשיקום ופיתוח של אזור ים המלח.
עיקריה של התכנית הם (א) שיקום ופיתוח של חמי זוהר ועין בוקק ושל השטח שביניהם; (ב) טיפול באזורים ובתשתיות קיימות שנפגעו או שמצויים בסיכון עקב בולענים והתחפרות נחלים, הגורמים לאי-יציבות של הקרקע; (ג) טיפול בנזקים הסביבתיים באגן ים המלח; (ד) פיתוח סביבתי של נכסי טבע ואתרים באגן ים המלח.