HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
במועד סיום הביקורת, אוקטובר 2007 , נמצא כי בישראל מחוברים לרשת בפס רחב כמליון וחצי בתי אב; ככל שיתפתחו המוצרים הנשענים על טכנולוגיית פס רחב, כך יתגבר קצב הגישה ללקוחות.
שימוש בטכנולוגיית IP להעברת שיחות ברשת מצריך שימוש בתשתיות של חברות הכבלים ושל בזק (להלן - חברות התשתיות).
תחרות בשוק הטלפוניה הפנים-ארצית באמצעות VOB יכולה להתקיים רק אם חברות התשתיות יתירו גם לחברות תקשורת אחרות להשתמש בתשתיות שלהן; עד למועד פרסום המדיניות ביולי 2004 (ראו להלן) מנעו חברות התשתיות מיתר החברות להשתמש ברשתות שלהן, ובכך נוצר חֶסֶם כניסה לשוק זה, ונמנעה בו תחרות.
הבסיס החוקי שהמשרד נשען עליו לביסוס יישום VOB הם סעיפים5ב ו-5 ו לחוק, שעניינו קישור גומלין17 .
סעיף5 " ב קובע כיהשר רשאי, לשם הבטחת התחרות בתחום הבזק ורמת השירותים בו, ובשים לב לענ יינו של הציבור ולענ יינם של בעלי הרישיון הנוגעים בדבר - (1) לקבוע כי בעל רישיון חייב לאפשר קישור-גומלין לרשת הבזק הציבורית שלו וליתן הוראות בדבר אופן ביצוע קישור-גומלין והיקפו, וכן בדבר פעולות, שירותים והסדרים נלווים למימוש קישור-גומלין .
קביעה או מתן הוראות לפי פסקה זו יכול שייעשו ברישיון, בהוראת מינהל או בתקנות, לפי העניין".
ביולי 2004 פרסם המשרד את המסמך "עיקרי מדיניות הרישוי לאספקת שירותי טלפוניה באמצעות שירותי גישה רחבת פס" וביקש מהציבור לקבל את עמדותיו בעניין VOIP .
המשרד ציין כי העקרונו ת האלה ייבחנו בעתיד על סמך הניסיון שיצטבר בעניין זה בארץ ובעולם.
בנובמבר אותה שנה פרסם אגף התקציבים במשרד האוצר, בשיתוף המשרד, מסמך עקרונות מדיניות VOB ובו תבנית למספור חברות תקשורת חדשות.
באותו חודש, לאחר שקיבל תגובות למסמך, פרסם השר את המסמך "רישוי אספק ת שירותי טלפוניה באמצעות שירות גישה רחבת פס VOB - ;"עיקרי המדיניות להלן עיקריה: (א) בסיס התחרות מיוסד על השימוש בתשתיות הקיימות ללא צורך בהקמת רשת חדשה.
(ב) מפעיל VOB יצטרך להשקיע במרכיבים בסיסיים של רשת תקשורת 18 , וככזה יהיה זכאי לתשלום עבור שיחות נכנסות ללקוחותיו.
(ג) השימוש ברשת הגישה של חברות התקשורת שולם כבר על ידי הלקוח, היות ש- VOB .
אינו מצריך השקעה נוספת של חברות התקשורת, ואין מקום לתשלום נוסף (ד) יש צורך בהתערבות הרגולטור להקמת תחרות בשוק, וזאת על ידי מתן בלעדיות למפעילי ה- VOB על פני בזק עד להקטנת שליטתה בתחום שיחות הטלפון הפנים -ארציות ל - 85% (כ-97% בספטמבר 2007 .
), אחרת תימנע התחרות (ה) חברות תקשורת בין-לאומיות 19 יקבלו אישור לספק VOB לחו"ל, היינו IVOB.
15 כגון Skype ו- Vonage.
16 Voice On Internet Protocol 17 "קישור-גומלין" - חיבור פיזי או לוגי בין רשת בזק ציבורית של בעל רישיון אחד לרשת בזק ציבורית של בעל רישיון אחר, המאפשר להעביר מסרי בזק בין המנויים של בעלי הרישיון או לתת שירותים בידי בעל רישיון אחד למנוייו של בעל רישיון אחר.
כגון מתגים, מערך חיוב ומערך תמיכה 19 כגון012 , ברק, נטוויז'ן וכו', להוציא את בזק בינלאומי.
(ו) מבחינת המשרד, תאריך היעד להענקת רישיונות VOB ולתחילת התחרות הוא 1.
בדצמבר 2004 פנה המשרד לחברות התקשורת כדי לקבל את עמדתן בעניין "מתכונת ועיתוי השתתפות חברת בזק ובנותיה באספקת שירותי VOB ".
בינואר 2005 התקיים שימוע לחברות התקשורת הרלוונטיות לצורך בחינת השפעת אספקת שירותי VOB על הגופים הפעילים בשוק, ובכללם חברות התשתיות.
חברות התשתיות התלוננו בפני ה משרד על שחייבו אותן להעמיד את תשתיותיהן לשימוש אחרים ודרשו תשלום בגין קשרי גומלין20 לשיחות הנכנסות מרשת תשתית לרשת VOB .
ולהפך באפריל 2005 פנה המשרד לחברות התקשורת כדי לקבל את חוות דעתן באשר לנוסח המתוקן של עיקרי מדיניות ה- VOB , שעניינו מתן שירותי VOB על ידי קבוצת בזק.
לאחר שקיבל את חוֹות הדעת זומנו החברות למשרד כדי להשלים את עמדותיהן.
באוקטובר 2006 , נוכח הזמן שחלף, פנה המשרד שוב לחברות התקשורת כדי להשלים את עמדותיהן.
בנובמבר אותה שנה מפעי[ הגיבה הרשות להגבלים עסקיים וציינה כי "הרשות מתנגדת למתן רישיונות מפ"א ל פנים- ייחודי לחברות הבת של 'בזק' ובכלל זה אישור לספק ]ארצי VOB ".
הרשות להגבלים עסקיים ציינה גם כי חברת די.
שירותי לווין ( 1998 " ) בע"מ, הידועה גם בשםyes ," אינה כלולה בהגדרת "חברה בת" של בזק, היות שבעלי המניות האחרים בחברה מחזיקים ב- 50.
02 % מהון המניות, ומכאן שבזק אינה בעלת השליטה בה.
בינואר 2007 , בעת שימוע בפני המשרד בעניין VOB , טענה בזק שהיא מופלית לרעה מכיוון שמדובר בטכנולוגיה שונה לשימוש טלפוני שלבזק יש כבר רישיון עבורו, ואין היא נותנת שירות חדש הכפוף לאישור רגולטור.
היא גם העלתה את נושא התשלום למפעילות VOB אף על פי שאין להן תשתיות משלהן.
בזק גם התנגדה להגדרת השירות כאפליקציה בלבד, שאינה דורשת מבזק להשקיע בתשתית.
באותו חודש התקיים שימוע בעל-פה לחברת בזק בינלאומי בע"מ (להלן - בזק בינלאומי) בפני המשרד.
בסוף ינואר 2007 החליט השר שלא לאפשר לבזק ולחברות הבנות שלה להיכנ ס לתחום ה- .
VOB , וחברות התקשורת החדשות יקבלו דמי קישוריות כמו שמקבלת בזק, שיהיו סימטריים למשך שנתיים.
לחברות התקשורת החדשות ניתנה גם הגנה מול קבוצת בזק עד שתרד מידת השליטה של הקבוצה בשוק ל -85% ממנו.
לחברת yes ניתנה האפשרות לשווק חבילות שירותים של טלפוניה, אינטרנט וטלוויזיה, כפי שעושה חברת הוט עם VOB של חברת תקשורת אחרת.
עד ספטמבר 2007 הוצאו רישיונות לשלושה מפעילים: חברת פרטנר מפ"א, חברת קווי זהב וחברת גלוב -כל, וניתן רישיון לחברת בזק בינלאומי לקיים ניסוי שיווקי.
מיד לאחר שפרסם השר את החלטתו בעניין ה- VOB עתרה חברת בזק בינלאומי לבג"ץ21 בבקשה שיוציא צו על תנאי שיורה לשר לנמק מדוע לא תבוטל החלטתו מיום 31.
07 , שלפיה לא יינת ן לחברת בזק בינלאומי רישיון להפעיל שירותי טלפוניה פנים-ארצית נייחת בטכנולוגית VOB אלא לאחר שנתח השוק בתחום הטלפוניה הפנים-ארצית הנייחת של החברה האם שלה, בזק, יפחת מ -85% .
עוד ביקשה חברת בזק בינלאומי בעתירתה להורות למשרד לנמק מדוע לא יעניק לה רישיון VOB .
עם העתירה הנ"ל הגישה חברת בזק בינלאומי לבג"ץ גם בקשה לצו ביניים שיאסור על השר ועל המשרד לתת רישיונות VOB למתחרותיה ויאסור עליהן לפעול על פי רישיונות כאלה, אם כבר ניתנו להן, עד שתתקבל הכרעה בעתירה.
הבקשה לצו ביניים נדחתה לאחר שהמשרד התחייב, בין היתר, להאריך את תוקף הניסוי השיווקי של חברת בזק בינלאומי עד שתתקבל הכרעה בעתירה.
עוד התחייב המשרד כי אם יוענק רישיו ן VOB .
מקטע השלמת שיחה ברשת של מפעיל תקשורת אחר 21 בג"ץ 1139/07 בזק בינלאומי נ' שר התקשורת ואחרים, החלטה מיום 19.
)(תקדין משרד התקשורת 1159 .
למתחרותיה של חברת בזקבינלאומי, יותנה מתן הרישיו ן בכך שהן ימקדו את פעילותן בתחום שירותי ה - VOB בלקוחותיהן הקיימים בתחום שירותי הגישה לאינטרנט והשיחות הבין - לאומיות ולא יִפנו אל לקוחות חברת בזק בינלאומי בהצעות למתן שירותים אלה עד שיינתן פסק דין בעתירה.
בספטמבר 2007 נתן בג"ץ פסק דין בהליך זה ודחה בו את עתירתה של חברת בזק בינלאומי.
בג"ץ קבע, בין היתר, כי ההחלטה שלפיה אין לתת לבזק בינלאומי רשיון VOB עד שיתממש מבחן ה-85% "אינה חורגת בשום פנים ממתחם הסבירות ועומדת במבחנים המחמירים ביותר שנקבעו בחוק ובפסיקה", וכי אין עילה להתערבות בג"ץ בהחלטה זו.
מן האמור לעיל עולה שהמשרד החל לטפל בהנפקת הרישיונות למפעילי VOB כבר בשנת 2004 מתוך כוונה לסיים את הטיפול עד 1.
משרד מבקר המדינה העלה שהמשרד התנהל באִטיות מרובה, דבר שפגע בתחרות וברווחת הצרכנים, ואת הרישיונות לחברות התקשורת החדשות נתנו השר והמנכ"ל המכהנים רק בספטמבר 2007 .
כשנה וחצי אחרי התאריך המקורי .
מפעילי רשת טלפוניה ניידת וירטואלית - MVNO 22 .
MVNO הואמפעיל רשת טלפוניה ניידת וירטואלית (להלן - מפעיל רשת וירטואלית) אשר מספק שירותי רט"ן באמצעות תשתיות קיימות של מפעיל שירותי רט"ן קיים.
מפעיל רשת וירטואלי זה אינו מקים תשתית עצמאית, שעלותה מאות מיליוני דולרים, אלא רוכש כמות סיטונית של זמן אוויר ממפעיל קיים על בסיס הרשת הפרוסה, משווק את הדקות בשם המותג שלו ובערוצי הפצה ייחודיים לו ומחייב את לקוחותיו בעצמו.
מפעיל הרשת הווירטואלית הוא בעצם עוד חברת תקשורת שמשתתפת בתחרות .
במסגרת הדיונים על תקציב 2007 הוחלט"להטיל על מנכ"ל משרד התקשורת ועל הממונה על התקציבים ב משרד האוצר לבחון במשותף את סוגיית פעילותם של מפעילים וירטואליים בתחום הטלפוניה הניידת, ולגבש , במידת הצורך, מודל פעולה לעידוד פעילותם של מפעילים וירטואליים והכל עד ליום 1 במרץ 2007"23.
לצורך כך שלח המשרד בדצמבר 2006 לעשר חברות ייעוץ בין-לאומיות טיוטת 24RFP בעניין ייעוץ בנושא MVNO , והן התבקשו להגיש את הצעותיהן עד ליום 24.
בפברואר 2007 נבחרה חברת NERA לבצע את עבודת הייעוץ בנושא.
היא הגישה את הדוח באוגוסט אותה שנה.
המשרד הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי החלטת ממשלה מס' 2186 שהתקבלה ב - 12.
07 מאמצת את עיקרי הדוח של .
22 Mobile Virtual Network Operator.
23 מתוך "המדיניות הכלכלית 2007 " משרד ה אוצר, אגף התקציבים, עמ' 12 .
הונח על שולחן הממשלה ב- 5.
24 Request For Proposals .
, בקשה להצעות 1160 דוח שנתי58ב .
עד פברואר 2008 לא קבע המשרד מדיניות בנושא MVNO , ומטבע הדברים עד למועד זה לא ניתנו רישיונות למפעילים חדשים.
במצב זה לא מושג השיפו ר בתחרות.
המשרד הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאוקטובר 2007 שהוא "לומד לעומק בימים אלה את דו"ח NERA .
" לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי שהמשרד יסיים לקבוע את המדיניות בהקדם, כדי שיהיה אפשר להתחיל לתת רישיונו ת למעוניינים, ובכך להגדיל את רווחת הצרכנים.
WiMAX25 מוגדרת כטכנולוגיה אלחוטית מתקדמת המאפשרת להעביר שירותי תקשורת מתקדמים המתבססים על טכנולוגיית פס רחב ביעילות גבוהה למרחק של עד 15 ק"מ בשטח פתוח ושל עד חמישה ק"מ בשטח בנוי.
עד לפברואר 2008 ,, שירותים אלה ניתנים באופן נייח אך בעתיד הם יינתנו גם באופן נייד, ועל כן יוכלו להתחרות בשירותי המפעילים הסלולריים.
הטכנולוגיה מאפשרת פריסה מהירה של רשת גישה אלחוטית באמצעות שימוש באנטנות וללא צורך בביצוע חפירות לשם הנחת כבלים.
המשרד מייחס חשיבות רבה לקידומה ולהגברתה של התחרות בתחום התקשורת, ואחד האמצעים לכך הוא הקצאה של תדרי רשת גישה אלחוטית רחבת פס.
כמה גורמים בענף כבר הביעו עניין להיכנס לתחום זה.
מערכות דומות פועלות בכמה מדינות בעולם בניסויי "פיילוט".
בתחילת שנת 2006 פנה המשרד לציבור וביקש לקבל מידע בעניין ייעוד והקצאה של תדרי .
ביולי 2006 פנה המשנה למנכ"ל למנכ"ל המשרד בעניין "גיבוש מדיניות שימוש במערכות גישה אלחוטיות דוגמת WiMAX - תוכנית פעולה".
בלוחות הזמנים של התכנית צוין כי "הצגת המדיניות לאישור השר - סוף נובמבר ש.
באוקטובר אותה שנה הציג המשנה למנכ"ל את "מדיניות WiMAX - .
"מצע לדיון בינואר 2007 דחה מנכ"ל המשרד בקשה מנובמבר 2006 של רשות מקומית שביקשה לעשות ניסוי ב- WiMAX וציין כי "המשרד מצוי בימים אלה לקראת סופו של תהליך גיבוש מסמך מדיניות בנושא".
בפברואר אותה שנה התקיים דיון במשרד בעניין ייעוד והקצאה של תדרי .
WiMAX לשירותי תקשורת ובעניין טיוטת מסמך המדיניות.
ביוני 2007 דחה המשרד בקשה להשתמש בטכנולוגיית WiMAX בנימוק שטרם גובשה מדיניות להקצאת תדרים למערכות גישה אלחוטיות ואפשר לקבל רק רישיון מיוחד לביצוע ניסוי.
25 Worldwide Interoperability for Microwave access.
עד פברואר 2008 - כשנתיים לאחר שפנה לראשונה לציבור- לא הוגדרה מדיניות המשרד בנושא WiMAX , ו הונפקו לכמה מפעילים רישיונות לעשיית ניסוי טכנולוגי-שיווקי.
המשרד הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאוקטובר 2007 שביום 24.
07 הוא פרסם את טיוטת מדיניות ה - WiMAX לשימוע לציבור וביקש לקבל תגובות עד ליום 15.
לאחר שיתקבלו התשובות וייבחנו צפוי השר לפרסם את מדיניותו.
בתשובתו הנוספת מינואר 2008 ציין המשרד כי בשלוש השנים האחרונות העניק המשרד יותר מ-20 רישיונות לעשיית ניסוי טכנולוגי לחברות ישראליות שמפתחות ציוד בטכנולוגיית WiMAX .
כמו כן העניק המשרד 5 רישיונות כאלה לחברות תקשורת ולגופים ציבוריים גדולים ו-2 רישיונות כאלה לערים אריאל ושדרות.
לדעת משרד מבקר המדינה, גם באשר להפעלת טכנולוגיה זו יש מקום שהמשרד יאיץ את קביעת המדיניות, בעיקר נוכח עמדתו שהשינוי יביא להגברת התחרות בשוק התקשורת ו"להוזלת מחירים בענף התקשורת", כדברי השר.
אגרות התדרים של חברת פרטנר .
לחברתפרטנר יש רישיון כללי למתן שירותי רט"ן בהיקף תדרים של 20 מגהרץ, שבו זכתה במכרז פומבי.
בסוף מרס 2006 הגיש מבקר הפנים דאז של המשרד מר יהודה כפיר דוח ביקורת לשר דאז מר אברהם הירשזון ולמנכ"ל המשרד דאז מר אבי בלשניקוב בעניין אי- תשלום אגרות תדרים על ידי חברת פרטנר.
לדברי מבקר הפנים, חברת פרטנר פועלת שלא כחוק מכיוון שהיא משתמשת בשטח ישראל בתחום התדרים שהוקצה לשימוש הרשות הפלסטינית בשטחי יו"ש ועזה בלבד, בהיקף תדרים של 4.
המשנה למנכ"ל המשרד מר משה גלילי (להלן - המשנה למנכ"ל), המופקד על תחום הספקטרום26, לא הורה לגבות מחברת פרטנר אגרות תדרים בגין שימושה החריג בתדרים האמורים ואף לא הסדיר את השימוש הזה ברישיון הכללי של החברה.
זאת אף על פי שהוא עצמו ומנהלים אחרים היו ערים לכך.
על פי הערכת סגן חשב המשרד, בשל התנהלות זו הפסידה המדינה כ-35 מיליון ש"ח.
יתרה מזאת, גם הת חרות ההוגנת בין החברות הסלולריות נפגעה, וניתנו יתרונות כלכליים לחברה אחת בלבד.
המסקנות העיקריות של מבקר הפנים היו שיש צורך דחוף להסדיר כראוי וכחוק את הקצאת התדרים של חברת פרטנר ובכלל זה לתקן את התיקונים הנדרשים ברישיון הכללי שלה לשירותי הרט"ן.
יש גם צורך דחוף להסדיר בדיעבד את תשלומי אגרות התדרים.
מבקר הפנים המליץ כי מנכ"ל המשרד ימנה צוות פנימי בהשתתפות היועצת המשפטית ונציגים מאגף הספקטרום, מאגף החשבות, מאגף ההנדסה, מאגף הנדסה ורישוי ומאגף פיקוח ואכיפה כדי לאסוף נתונים עדכניים באשר לחובות חברת פרטנר בגין אגרות תדרים וכן כדי להכין את התיקונים הדרושים ברישיונה הכללי.
בנוגע לשימוש הבלתי חוקי שעשתה חברת פרטנר בתדרים של הרשות הפלסטינית בלי שהמשנה למנכ"ל המופקד על תחום הספקטרום התריע על כך המליץ מבקר הפנים למנכ"ל העביר את הנושא לבדיקת הלשכה המשפטית.
טווח התדרים המותרים לשימוש אזרחי 1162 דוח שנתי58ב .
המשנה למנכ"ל ה סביר בתשובה נוספת למשרד מבקר המדינה מפברואר 2008 כי בניגוד לאמור בדוח המבקר הפנימי הוא יידע את המנכ"ל דאז מר דניאל רוזן על השימוש של פרטנר בתדרים כבר בשנת 2001.
במאי 2006 ,פנה המנכ"ל למבקר הפנים וביקש להעביר את הדו"ח להתייחסותו של מר גלילי וכן בקש מחשבת המשרד לקיים דיון דחוף עם יועצת המשפטית של המשרד בסוגיית אגרות התדרים של חברת פרטנר.
אם אמנם הייתה חברת פרטנר אמורה לשלם את האגרות אשר נידונו בדוח, התבקשה החשבת לפעול לגביית החוב מהר ככל האפשר.
עוד הנחה המנכ"ל את אנשי משרדו לפעול למיפוי התדרים של כל בעלי הרישיונות לשירותי רט"ן ולבדוק את עניין התשלום עבורם.
חשבת המשרד בדקה שנית את אגרות התדרים של חברת פרטנר והעלתה שהחברה לא שילמה עבור התדרים הנוספים שבהם השתמשה ושלא נכללו ברישיון שלה.
לאחר בחינה מדוקדקת של דוח מבקר הפנים, הגיעה הלשכה המשפטית לכלל דעה כי הדוח חסר בהיבט התשתית העובדתית.
ביולי 2006 " כתבה הלשכה המשפטית כי המסמכים שהועברו אלינו בעת האחרונה.
אמנם מצביעים על צורך לבחון את החשש כי פרטנר עושה שימוש בתחומי תדרים נוספים על אלו שמפורטים ברשיון הרט"ן שלה (סעיף 45.
1 ), ואולם אין בהם תשתית מספקת כדי לבסס מסק נה נחרצת בעניין.
" בנוסף צוין במכתב הלשכה המשפטית כי "נדרש עוד לבסס את השימוש שעושה פרטנר בפועל בתחום תדרים זה " שכן אין מסקנה בכתובים שפרטנר היא זו שעשתה שימוש בתחומים האמורים.
ונדרש עוד כדי לבסס את השימוש שעושה פרטנר בפועל בתחום תדרים זה.
משרד מבקר המדינה העביר בסוף אוקטובר 2006 את דוח הביקורת הפנימית ליועץ המשפטי לממשלה, לידיעתו ולכל טיפול שימצא לנכון, נוכח האפשרות שלפרשה יש היבטים מינהליים, ואולי גם משמעתיים ופליליים, הנוגעים להקצאת משאבים ציבוריים יקרי ערך ולהתנהלותם של משרד ממשלתי ושל עובדים בכירים בו.
משרד מבקר המדינה העלה שהמשנה למנכ"ל לא המציא למר סיון27 הסבר לשאלה מי התיר לחברת פרטנר להשתמש בתחום ישראל בתדרים שהוקצו לרשות הפלסטינית ומי אחראי לאי-גביית הכספים ממנה.
עוד העלה משרד מבקר המדינה שאגף הספקטרום לא ביקש מחברת פרטנר מידע על השימוש שהיא עושה בתדרים בעקבות דוח הביקורת הפנימית.
למרות פניית המנכ"ל הקודם והמנכ"ל המכהן לא ביקשו יחידות המשרד את אותו מידע גם מחברות הרט"ן האחרות, ולכן אין בידי המשרד תמונת מיפוי תדרים של כל בעלי הרישיונות ואין הוא יודע מה עלה בגורל התשלום עבורם.
משרד מבקר המדינה רואה בחומרה את העובדה שגם במועד סיום הביקורת - פברואר 2008 , אין בידי המשרד את מלוא המידע על משאב לאומי יקר שהוא מופקד על הקצאתו.
בשל מורכבות הנושא והחוסרים העובדתיים בדוח מבקר הפנים מינה המנכ"ל בחודש אוקטובר 2006 ועדה בהשתתפות השופט (בדימוס) עזי סיון, מר יהודה כפיר, מבקר הפנים לשעבר, ומר גלעד פרננדס, יועץ בכיר למנכ"ל, שתערוך השלמה של הסוגיות שעלו מדו"ח הביקורת הפנימית.
מעבר לכך, התבקשה הוועדה לערוך ביקורת מקיפה בעניין התנהלות אגף הספקטרום במשרד, ובפרט בנוגע לפעולות יחידת הפיקוח של האגף, ובנוגע למנגנון רישוי תדרים, לרבות הקצאה ונהלי מעקב ורישום.
במרס 2007 הגיש מר עוזי סיון דוח ביקורת בנושא תדרים למנכ"ל המשרד והעלה בו כמה ממצאים: סמכויות הייעוד והקצאת התדרים בתחום האזרחי הואצלו מ"ועדת התדרים" של המועצה לקשר ואלקטרוניקה28 ליו"ר הוועדה מר משה גלילי, וזאת ללא חובת דיווח לשום גורם; במשרד אין מפה כלל ארצית עם מיפוי התדרים בה; במשרד אין תכנית אב לניהול הספקטרום של מדינת ישראל; ברישיון ההפעלה של חברת פרטנר לא בוצע עדכון תדרים, אף על פי שכמה מעובדי המשרד ידעו על תוספת התדרים, ואילו למפעילים אחרים הקפידו לעדכן את תחום התדרים; סעיף 104 לרישיון חברת פרטנר קובע כי עליה להגיש למשרד דוח תדרים ואתרים מדי שנה, אך המשרד בחר לקבלו רק לפי דרישה; משנת 1999 משתמשת חברת פרטנר בתחומי תדר בהיקף של 4.
8 מגהרץ בניגוד לרישיון שלה, ללא קבלת רישיון לכך ובלי שתדווח על כך כדין; לא מקובלת טענתו של מר גלילי כי לא ידע על הקצאת התדרים ואף "לדעת הביקורת הייתה כאן הימנעות מכוונת או לפחות עצימת עין מפני הברור מאליו"; המשרד לא פנה לחברת פרטנר בעניין זה עד ליום 21.
07 , וזאת ללא כל הצדקה; סך אגרות התדרים שלא נכנסו לקופת המדינה, לרבות בגין שנת 2007, הוא כ-35 מיליון שקלים (כולל ריבית הפיגורים עליהן).
עם קבלת הדו"ח העביר המשרד את הדו"ח שחיבר עוזי סיון ליועץ המשפטי לממשלה לקבלת התייחסותו, ככל שישנה.
בנוסף, ביום 9 באוגוסט 2007 פנתה היועצת המשפטית של המשרד למשנה לפרקליט המדינה (עניינים פליליים), מר יהושע למב רגר, לקבלת עמדתו באשר לקיומם של היבטים פליליים בנושא השימוש של חברת פרטנר בתדרים.
ביום 5 בדצמבר 2007 התקבלה עמדתו של מר למברגר, לפיה הוא לא מצא כי יש בסיס להורות על פתיחה בחקירה פלילית בנושא שבנדון על בסיס החומר אך ציין כי התנהלות הגורמים במשרד התקשורת אשר ידעו על השימוש של חברת פרטנר חמורה.
היועצת המשפטית של המשרד מסרה למשרד מבקר המדינה בפברואר 2008 כי "הטיפול בסוגיה הוא מורכב והסדרתו מחייבת לשקול, בין היתר, את השיקולים הנוגעים לטובת ציבור הלקוחות, התחרות בתחום התקשורת הניידת, היבטים ספקטראליים הנוגעים למ פעילי תקשורת פלסטינים והכנסות המדינה.
יצוין כי בהתאם להוראות הדין, קיים קושי לגבות אגרות תדרים במקום בו לא התקיימה הקצאה של תדרים.
" חברת פרטנר השיבה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2007 שעל פי הרישיון שלה אפשר להקצות לה תדרים ללא צורך בתיקון הרישיון.
לטענתה, מנכ"ל המשרד הרשה לחברת פרטנר לעשות שימוש בתחומי תדרים שאינם מפורטים ברשיונה, והדבר נעשה על דעת היועץ המשפטי של המשרד ובידיעת המנכ"ל שכיהנו ב- 1998 , המועד שהוקצו לה התדרים.
ומכיוון שזכויות אלה הוקצו לה, היא לא עשתה לטענתה שימוש לא חוקי בתדרים.
חברת פרטנר טענה כי לא הסתירה את השימוש בתדרים.
התדרים שהוקצו לה בהיקף של 4.
8 מגהרץ הם משותפים לה ולמפעיל הפלסטיני, השימוש בהם נעשה על פי ההסכם בין פרטנר ובינו, ולכן הם מקבילים ל-2.
4 מגהרץ בשימוש מלא ופרטנר עושה בהם שימוש מוגבל.
לפיכך יש לגבות בגינם אגרה בשיעור שאינו עולה על שיעור האגרה המלאה הנגבית בגין 2.
4 מגהרץ והיא סבורה ששילמה אגרה זו.
מר סיון כלל לא פנה לחברת פרטנר ולא ביקש את עמדתה בטרם העביר את הדוח שלו למשרד.
מנכ"ל המשרד לשעבר, מר דניאל רוזן, השיב למשרד מבקר המדינה בעניין תגובתה של חברת פרטנר כי הוא דוחה את עמדתה של חברת פרטנר והסביר כי "לפרטנר הוקצה רק 10.
מה"ץ משותפים2x8 מה"ץ בלעדיים, ועוד 2x2.
4 מה"ץ משותפים עם הפלשתינאים)".
28 מועצה ציבורית שהוקמה מכוח החלטת ממשלה ב - 1955 ותפקידה לתאם את הפעולות של כל הגופים העוסקים בשירותי הקשר והאלקטרוניקה במדינה.
מר עוזי סיון השיב בינואר 2008 למשרד מבקר המדינה בעניין תגובתו של מר דניאל רוזן וציין כי כל העובדות שכתב הן מדויקות, וחברת פרטנר מאשרת אותן.
הוא אף ציטט מהדוח: "ממצאי הביקורת מעלים כי החל מתחילת שנת 1999 ,ועד היום הזה, משתמשת פרטנר בתחומי מדינת ישראל, ללא קבלת רישיון כדין, ובלא שתדווח על כך כדין, בתדרים בתחום ה- 900 ;מגהרץ שהוקצו בלעדית לרשות הפלשטינאית 912.
(להלן "התדרים הבלעדיים"), וזאת בניגוד לרישיון שקיבלה לפי התשל"ב]נוסח חדש[ פקודת הטלגרף האלחוטי- 1972 ,), ולפי חוק התקשורת (בזק ושידורים התשמ"ב- 1972 ".
עוד כותב מר סיון על התנהגותם בנושא של מר משה גלילי ושל מנכ"ל המשרד: "א ) הבקורת אינה מקבלת כי גלילי לא ידע על השימוש שעושה פרטנר בישראל בתדרים שהוקצו בלעדית לרש"פ.
לדעת הביקורת עובדות אלו היו צריכות להיות ידועות למנכל המשרד דאז, לגלילי ולסגנו דאז, כבר החל מראשית 1999 .
הוא עצמו הורה להנפיק לפרטנר רשיון לניסוי בכל תחומי מדינת ישראל.
לדעת הבקורת היתה כאן המנעות מכוונת או לפחות עצימת עין מפני הברור מאליו.
" בתגובה לדברי מר דניאל רוזן שאמר: ".
שכן וודאי שהיתה כאן 'תקלה' מינהלית, המחייבת תיקון.
" כתב מר סיון: "אני סבור כי יש כאן ניסיון מכוון שלא לקרוא לדבר בשמו האמיתי.
גם אם אין כאן עבירה פלילית "התקלה" הזו היתה סטיה חמורה של מנהל מחובתו כלפי המדינה ונכסיה והוא לא מילא חובה זו כפי שהתחייב ממעמדו.
דבר שבנוסף גם גרם להפסד כספי כבד למדינה.
" מר משה גלילי כתב בינואר 2008 למשרד מבקר המדינה בעניין תגובתו של מר דניאל רוזן וציין כי לא ניתן לחברת פרטנר אישור לעשות שימוש בתדרים הבלעדיים של הרשות הפלסטינית.
נוכח העובדה שמשרד מבקר המדינה הפנה את תשומת לב המשרד לחשדות בעניין אי-סדרים בנושא הקצאת התדרים כבר בסוף 2006 יש לראות בחומרה שעד ספטמבר 2007 לא פנה המשרד לחברת פרטנר בדרישה לתשלום דמי האגרו ת שניצלה, לטענתה באישור.
עד אוקטובר 2007 , לא סיים המשרד לבחון את העובדות כהוויתן בסוגיית הקצאת התדרים לחברת פרטנר, וממילא גם לא נקט בכל פעולה בעניין זה.
המשרד הודיע בתשובה נוספת מפברואר 2008 שבהמשך להחלטת ממשלה מנובמבר 2007 בעניין הקמת מאגר נתונים לענייןהועדה והקצאה של תדרי רדיו, החל המשרד בהליך מיפוי תחום הספקטרום.
מינוי יו"ר למועצה לשידורי כבלים ולוויין .
סעיף 6 ב(ג) לחוק קובע כי לתפקיד יו"ר המועצה לשידורי כבלים ולוויין (להלן- המועצה) ימונה נציג השר.
בשנת 1999 פרסם שר המשפטים צו שכלל את המועצה בגופים אשר מינוי לכהונה בהם טעון בדיקה על ידי הוועדה לבדיקת מינויים, הפועלת מכוח חוק החברות הממשלתיות התשל"ה- 1975.
על פי תקנה6 לתקנות הבזק (כהונתם של חברי המועצה לשידורי כבלים וסדרי עבודתה של המועצה), התשמ"ז - 1987 , השר רשאי למנות מבין נציגי הממשלה במועצה ממלא מקום (להלן - מ"מ) ליו"ר המועצה לתקופה שלא תעלה על שישה חודשים, ומטעמים מיוחדים רשאי השר להאריך את כהונת המ"מ לתקופה נוספת שלא תעלה על שישה חודשים.
מ"מ יו"ר משרד התקשורת 1165 .
המועצה ממלא את מקומו של היו"ר אם נבצר מיו"ר המועצה למלא את תפקידו באופן זמני או אם התפנתה משרתו וטרם התמנה יו"ר חדש.
באוקטובר 2006 כתבה היועצת המשפטית של המשרד (להלן- היועמ"ש) לשר בדבר הצורך למנות ועדה לאיתור מועמדים שתמליץ למנות יו"ר למועצה, וזאת מכיוון ששלושה ימים קודם לכן הודיע היו"ר שכיהן אז שהוא עומד לפרוש מתפקידו בתוך שלושה חודשים.
07 פנתה היועמ"ש לשר אריאל אטיאס, כדי שימנה מ"מ ליו"ר המועצה וציינה שוב את עניין הדחיפות שבהקמת ועדה לאיתור מועמדים.
באותו היום הוציא השר כתב מינוי למ"מ יו"ר המועצה לתקופה של שישה חודשים, כלומר עד ליום 15.
במרס 2007 כתב המשנה לנציב שירות המדינה, מר יעקב ברגר, לשר ולמנכ"ל המשרד כי נציבות שירות המדינה מאשרת לפנים משורת הדין את מינוי המ"מ, אך היא עומדת על כך שהדבר יתבצע בלוח הזמנים הקצר ביותר האפשרי לקיום הליך מסודר כפי שנדרש לבחירת יו"ר למועצה על ידי ועדה לאיתור מועמדים.
במאי 2007 פנה שוב המשנה לנציב למנכ"ל המשרד וציין: "בדיקתי העלתה כי למרות שעברו כבר חודשיים, למעשה, טרם מונתה על ידכם ועדה לאיתור מועמדים.
07 פנה השר לנציב שירות המדינה כדי שיאריך את כהונתה של המ"מ עוד בשלושה חודשים.
07 השיב המשנה לנציב למנכ"ל המשרד כי הנציב אישר את תקופת ההארכה המבוקשת, וזאת, בין היתר, על סמך התחייבות המשרד כי בתוך זמן זה תוקם הוועדה האמורה.
משרד מבקר המדינה העלה שעל אף התחייבות המשרד כאמור, עד ספטמבר 2007 לא הקים המשרד ועדה לאיתור מועמדים.
למשרד מבקר המדינה לא ניתנו הסברים מניחים את הדעת מדוע לא מונתה ועדה כאמור.
בעקבות הביקורת מינה שר התקשורת בנובמבר 2007 ועדה לאיתור מועמדים, שחבריה היו נציב שירות המדינה ושלושה נציגי ציבור, והיו"ר שלה היה מנכ"ל המשרד.
כמה ימים לאחר המינוי הודיע נציב שירות המדינה, שהוא כאמור חבר בוועדה, שהרכב הוועדה אינו מקובל עליו, והוועדה לא החלה לפעול.
בה בעת תמו שלושת חודשי הארכת כהונתה של מ"מ יו"ר המועצה, והיא חדלה מלכהן בתפקידה.
מצב דברים זה הקשה על מינהלת השידורים - שהיא הגוף המרכזי של המועצה - לתפקד: בהיעדר יו"ר, שמתפקידו לזמן את חברי המועצה לדיון ולקבוע את הנושאים שעל סדר היום, המועצה אי נה יכולה להתכנס.
כמו כן, אין מי שידון בפתרון הנושאים שהם בסמכותו של היו"ר.
בתשובתו מאוקטובר 2007 מסר המשרד למשרד מבקר המדינה כי "השר עושה מאמצים להשלמת הליך מינויה של ועדת איתור ליו"ר מועצת הכבלים והלווין בהקדם".
בעקבות הביקורת מינה השר בדצמבר 2007 את מריגאל לוי למ"מ יו"ר המועצה לתקופה של שלושה חודשים או עד למינוי יו"ר קבוע למועצה, לפי המוקדם שבהם.
כתב המינוי תוקן בינואר 2008 .
לתקופה של חודשיים בלבד.
באותו חודש מינה השר ועדת לאיתור יו"ר קבוע לדעת משרד מבקר המדינה, על השר להשלים את הליך מינוי יו"ר המועצה בהקדם.
הרשות הישראלית לתקשורת .
בתחילת 1996 החליטה הממשלה, בעקבות דוחות של ועדות שונות, להקים רשות עצמאית שתסדיר את הפעילות בתחום התקשורת בישראל.
הרשות הישראלית לתקשורת (להלן - הרשות) תהיה גוף מקצועי ורגולטיבי ותשמש במקום המשרד, במקום הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו (להלן - הרשות השנייה) ובמקום המועצה.
הרשות תקבל לידה את סמכויות ההסדרה שנחלקו בין הרגולטורים לעיל, והיא זאת שתרכז את ענייני רשות הדואר, שידורי הטלוויזיה (למעט השידור הציבורי) וחוק הבזק (תקשורת).
הצורך בשינוי ארגוני של הרגולציה בענף התקשורת נוצר מכ מה טעמים, והוא מתבסס על השינויים הגלובליים שחלו ועוד יחולו בתחום זה, בהם האחדת שירותים על אותה פלטפורמה עקב התפתחות הטכנולוגיה; הסדרת התחום לטווח ארוך, שתאפשר לפעילים בענף לתכנן את צעדיהם; הסדרת עניינים שבין הפעילים לצורך הגברת התחרות; והפרדת הגורם המסדיר מהפוליטיקה והעברתו לידיים מקצועיות, כדי לחזק אותו בייחוד בתחומי הרישוי, האכיפה והפיקוח, כמקובל במדינות מערביות.
אפיון המבנה הארגוני של הרשות עוצב בהשפעת ועדות שונות והחלטות ממשלה שיועדו לעניין זה, כלהלן: 1.
בפברואר 1996 הגישההוועדה הציבורית לבחינת הרישוי והפיקוח בענף התקשורת, בראשות מר דוד בועז, את המלצותיה לשרת התקשורת דאז גב' שולמית אלוני.
הוועדה המליצה להקים רשות סטטוטורית לפיקוח, לאכיפה ולרישוי בתחומי הטלפוניה ותשתיות השידורים, שלא תעסוק בפיקוח על גופים המשדרים לציבור.
בעקבות הדוח החליטה הממשלה בהחלטת ממשלה (מס' 897 ) במאי 1996 להקים צוות שיעסוק בהכנת הצעת חוק בעניין הסדרת פעילות הרשות ובחינת השייכות הארגונית שלה - פנים-ממשלתית או עצמאית.
במהלך 1996 הוקםצוות בין -משרדי לבחינת המדיניות בענף התקשורת ופתיחתו לתחרות, אשר מונה בידי שר האוצר דאז מר דן מרידור ושרת התקשורת דאז הגב' לימור לבנת.
בדצמבר 1996 הגיש הצוות דוח בעניין זה, והמלצותיו העיקריות היו לבחון את המבנה הארגוני לצורך פיקוח ובקרה בתחום התקשורת ולפתוח את שוק התקשורת הפנים -ארצי לתחרות, דבר שמצריך לקבוע הסדרים חדשים בענף.
המלצות ועדה זו אומצו בהחלטת ממשלה (מס' 1177 ) בינואר 1997.