HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
לטענת המכון הגיאולוגי, למכון אין די תקציב לטיוב המפות ולהכנתן בקנה מידה מפורט יותר, ואין זה תפקידו - כמכון מחקר גיאולוגי - לעסוק בפיתוח כלים הנדסיים להתמודדות עם תופעת הבולענים.
מעיון בפרוטוקולים של ועדת ההיגוי לנושא אי-יציבות הקרקע עולה שחברים בה בעיקר פקידים - ממשרד התיירות, ממשרד הפנים, ממשרד המשפטים, מהמשרד להגנת הסביבה, ממשרד ראש הממשלה ומממ"י - ואילו אנשי מקצוע כגון גאולוגים ומהנדסים מיוצגים בה ייצוג מצומצם ביותר.
51 'החלטת ממשלה מס 1666 .
בנושא הגנת החופים בים המלח 52 תופעה רחבה זו כוללת תתי-נושאים רבים כגון בולענים, רעידות אדמה ושינוי תוואים של נחלים.
53 ראו הערה41 ', עמ27.
יוצא אפוא כי התקציב שאוגם לצורך התמודדות עם תופעת הבולענים לשנים 2008 -2010 מיועד למחקרים אמפיריים בלבד, וכי למשרד התיירות אין תכניות לגיבוש כלים ישימים באזור בולענים, ובכלל זה תכנית לגיבוש כלים הנדסיים ולהכנת מפות בקנה מידה מפורט יותר.
נוסף על כך, מן הראוי כי בוועדת היגוי שתפקידה לפקח על ביצוע תכנית מחקר ולכוון את החוקרים יהיה ייצוג נכבד יותר לאנשי מקצוע רלוונטיים ובלתי תלויים כדוגמת גאולוגים ומהנדסים כדי שאלה יוכלו לתרום מהידע ומהניסיון המקצועי שלהם ולדאוג לכך שלמחקרים יהיו תוצאות ישימות.
התמודדות עם נזקי הבולענים בכביש מס' 90 'תופעת הבולענים לא פסחה על כביש מס90 - עורק תחבורה מרכזי וכמעט בלעדי באזור ים המלח - ועל סביבתו.
כך למשל, כאמור, בקיץ 2004 נפער בולען בכביש זה בסמוך לכניסה למפעלי ים המלח ; בשנים 2005 -2006 נפערו באתר אחר שלושה בולענים במרחק של כ-70 .
מטר מן הכביש משנת 1999 ואילך מביאה מע "ץ בחשבון את התופעה בעת תכנון בנייתם או שדרוגם של כבישים וגשרים שבאחריותה.
כך למשל, בביצוע גשר נחל ערוגות, שהוקם בעת הכנת דוח הביקורת, הניחה מע"ץ מתחת לכביש יריעות גאוטכניות שתפקידן למנוע את קריסתו אם ייווצרו בו בולענים, וכן היא מניחה מערכת חיישנים שתפקידה להתריע על היווצרותם.
כמו כן עורכת מע"ץ בדיקות גאופיזיות, הכוללות קידוחים והתקנת מדי שיפוע.
ואולם אין בדיקות אלו נעשות באופן סדור, אלא רק באזורים לאורך כביש מס' 90 שמע"ץ הגדירה אותם "אזורים מועדים להיווצרות בולענים" (להלן - האזורים החשודים).
רק בשנת 2006 הזמינה מע "ץ לראשונה מפת אזורי סיכון להיווצרות בולענים בכביש מס' 90 ובסביבתו הקרובה.
במפה צוינו שלושה אזורים חשודים.
לאחר שנעשו קידוחי ניסיון באזורים האלה החליטה מע "ץ כי רק אזור אחד מן השלושה שמופו - אזור עין גדי - הוא אזור חשוד הדורש טיפול.
לפיכך הוחלט להניח יריעות גאוטכניות מתחת לכביש באזור זה.
ביתר האזורים החשודים - ורק בהם - עורכת מע"ץ בדיקות תקופתיות סדורות הכוללות סיורים שבועיים לאורך כביש מס' 90 של מנהלי האזורים מחטיבת האחזקה במע"ץ וסיורים חודשיים לאורכו של הכביש של גאולוגים מומחים; מעקב אחר מד תזוזה שהותקן בקרבת הכביש באזור חוף מינרל - אחת לשלושה חודשים; ומדידות גאודטיות באמצעות לייזר - אחת לחצי שנה.
אף שתופעת הבולענים החלה כבר בשנות ה -70 ' של המאה הקודמת , החלה מע"ץ להתייחס לתופעה בשלבי התכנון והאחזקה של כבישים וגשרים שבאחריותה רק משנת 1999 .
עד מועד סיום הביקורת התבססה מע"ץ על מידע לא עדכני מספיק, שהיה קיים עד שנת 2006 , לצורך הגדרת אזורים חשודים.
לדעת משרד מבקר המדינה, על מע"ץ לנקוט פעולות ארוכות טווח להתמודדות עם תופעת הבולענים, ובכלל זה ניטור ומעקב שוטפים ומקיפים באזור כולו על מנת להגן על הנוסעים בכביש מס' 90 מפני בולענים הן באזורים חשודים מוכרים והן באזורים חשודים חדשים, אם יהיו.
בתשובתה מנובמבר 2008 למשרד מבקר המדינה השיבה מע"ץ, כי אין צורך בבדיקות גאו פיזיות באזורים שלא הוגדרו בדוח המכון הגיאולוגי משנת 2004 "אזורים חשודים".
טיפולה של מע"ץ בתופעה ממוקד רק באזורים חשודים שנקבעו ככאלה על פי מיטב הידע והסקרים, וזאת כדי לא לבזבז כספי ציבור.
משרד מבקר המדינה מעיר כי בדוח המכון הגיאולוגי משנת 2004 הודגש כי הדינמיות הרבה של תופעת הבולענים מחייבת ניטור ומעקב קבועים באזור ים המלח כולו ועדכון שוטף של בסיס הנתונים ומפות אזורי הסיכון להיווצרותם.
תכנון אזור ים המלח אזור ים המלח נמצא בתחום שיפוטן של שתי מועצות אזוריות: המועצה האזורית תמר, הנמצאת באזור דרום ים המלח וב תחומי הקו הירוק; והמועצה האזורית מגילות ים המלח, הנמצאת באזור צפון ים המלח ומחוץ לתחומי הקו הירוק.
קו הגבול בין שטחן של שתי המועצות האזוריות עובר ארבעה ק"מ מצפון לקיבוץ עין גדי, באזור נחל ישי.
: תכנון אזור ים המלח בתחומי הקו הירוק במועד סיום הביקורת לא הייתה עדיין תכנית מתאר ארצית (להלן - תמ"א) לאזור ים המלח, אלא היו תכנית מתאר מחוזית למחוז דרום בכללותו וכמה תכניות מתאר מקומיות בלבד.
בתכנית המתאר המחוזית למחוז דרום 54 נקבע קו גובה מזערי - 390.
5 מטר מתחת לפני הים- אשר רק ממנו ומעלה מותר לבנות באזור ים המלח.
קו גובה זה לא עודכן משנת 2000 ,, אף שירידת המפלס נמשכת.
יתרה מזאת בתכנית המתאר המחוזית אין כל התייחסות לנושא אי -יציבות הקרקע באזור.
תכניות המתאר המקומיות הקיימות הן תכניות פרטניות הנוגעות לשימושי קרקע באזור, ואף בהן אין התייחסות לנושא.
בנובמבר 2004 הוצג ד וח בנושא תופעת הבולענים באזור ים המלח לפני ראש מינהל תכנון במשרד הפנים.
בעקבות זאת התחוור למינהל תכנון כי כדי להתמודד עם הבעיה יש להכין תמ"א לאזור ים המלח וחופיו.
ביולי 2005 הורתה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה למינהל תכנון להכין תמ"א לאזור ים המלח וחופיו.
בדצמבר 2006 פרסם משרד הפנים מכרז להכנת תמ"א ומסמך מדיניות לים המלח וחופיו - תמ"א 13 (להלן- המכרז).
ביולי 2007 ,נבחר זוכה במכרז ובדצמבר 2007 נחתם הסכם עמו.
דהיינו, ההתקשרות עם הזוכה במכרז לצורך הכנת תמ"א 13 החלה כשנתיים וחצי לאחר שהמועצה הארצית הורתה להכינה.
על פי תנאי המכרז, משך הכנת התמ"א, ממועד החתימה על ההסכם עם הזוכה ועד הגשתה למועצה הארצית לצורך העברתה להערותיהן של הוועדות המחוזיות הוא 24 חודשים.
דהיינו, יעברו ארבע שנים וחצי, לכל הפחות, ממתן ההוראה להכנת תמ"א ועד קביעת מדיניות מסודרת ותמ"א ברורה לאזור.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הפנים כי תכנון אזור ים המלח ופיתוחו נמנעים, או למצער מתעכבים, בהיעדר תכניות מתאר ברמה ארצית, מחוזית ומפורטת, שיש בהן התמודדות עם בעיית אי -יציבות הקרקע באזור ועדכון של קו הגובה המזערי לבנייה.
במצב זה מתקשים מאוד מוסדות התכנון הש ונים להחליט אם וכיצד לאשר תכניות מתאר .
54 תמ"מ 4 , אשר נכנסה לתוקף ביום 23.
00 'ופורסמה בי"פ מס 4845 .
בתכנית נקבעו ייעודי הקרקע ברמת המתאר וכן מגבלות והוראות לפיתוח.
כאשר תכניות כאלה מאושרות, מסתפקים מוסדות התכנון בהוספת הערה בגוף התכנית, שיש חשש להיווצרות בולענים באזור.
הבעיה חמורה ביותר משום שאזור ים המלח הוא אוצר טבע חשוב וייחודי ובעל חשיבות רבה לתיירות במדינת ישראל.
יצוין כי בתמ"א 13 , שכאמור עתידה להיות מוכנה בסוף שנת 2009 ,, לכל הפחות יהיה תכנון לשטח המועצה האזורית תמר בלבד, ולא לשטח המועצה האזורית מגילות ים המלח, שהיא חלק ניכר מאזור ים המלח.
זאת מאחר שתמ"א המוסדרת על-פי חוק התכנון והבניה, התשכ"ה - 1965 , חלה על מדינת ישראל55 בלבד, ולא על אזור יהודה ושומרון (להלן - איו"ש).
: תכנון אזור ים המלח שמחוץ לתחומי הקו הירוק כאמור לעיל, חלק ניכר מאזור ים המלח נמצא בתחום שיפוטה של המועצה האזורית מגילות ים המלח, המצויה באיו"ש.
משנת 1981 העניינים האזרחיים באיו"ש נתונים לניהול המינהל הא זרחי, וזאת מכוח צו בדבר הקמת המינהל האזרחי (יהודה והשומרון) (מס' 947 ), התשמ"ב- 1981 .
למעשה משמש המינהל האזרחי בתפקידים המקבילים לתפקידי משרד הפנים56 .
)(א נמצא כי אין באיו"ש תכנית מתאר אזורית 57 לאזור ים המלח, אלא תכנית מתאר מקומית בלבד.
לשכת תכנון איו"ש במינהל האזרחי (להלן - לשכת התכנון) מודעת לתופעת היווצרות הבולענים ולהשפעותיה משנת 2003 , לכל הפחות, עת נערכה ישיבה עם נציגי משרד התשתיות הלאומיות שבה הוצגה הבעיה.
לשכת התכנון מתעתדת להכין תכנית מתאר אזורית לאיו"ש הדומה לתמ"א 13 , שתכלול את אזור ים המלח שמחוץ לתחומי הקו הירוק, רק כאשר תהיה תמ"א 13 .
מוכנה לדעת משרד מבקר המדינה, לשכת התכנון מתמהמהת זמן רב מדי בהכנת תכנית מתאר אזורית לאזור ים המלח אשר באיו"ש.
בהיעדר תכנית כזו בתקופת הביניים הממושכת, תכנונו ופיתוחו של אזור ים המלח באיו"ש נמנעים, או למצער מתעכבים, זמן רב.
(ב) תכנית המתאר המתייחסת לאזור ים המלח היא תכנית מתאר מקומית מס' 600 למועצה האזורית מגילות.
התכנית קיבלה תוקף בשנת 1980 .
היא מגדירה את שימושי הקרקע ואת הגבלות הבנייה והפיתוח בתחומי המועצה האזורית וקובעת כי "בקשה להיתר בניה תלווה, על פי דרישה של הוועדה לתכנון [ המקומית , בחוות דעת של מהנדס, שיקבע את האמצעים הדרושים לביסוס מבנה.
]ובניה באזור ים המלח".
בשנת 2003 הוצגה תופעת הבולענים באזור ים המלח בישיבה בהשתתפות נציגי משרד התשתיות הלאומיות ונציגי לשכת התכנון.
בעקבות זאת החלה לשכת התכנון לעדכן את תכנית המת אר המקומית מס' 600 .
למועצה האזורית מגילות בעדכון האחרון לתכנית מפברואר 2008 הוספה הוראה המתייחסת לראשונה לבולענים, ולפיה "בעת הכנת תכנית מפורטת באזור בו יש סיכון לבולענים, יש לקבל הנחיות מפורטות מהמכון הגיאולוגי והמכון הגיאופיזי לגבי הפעולות בהן יש .
לרבות מזרח ירושלים ורמת הגולן, שהוחל עליהם הדין הישראלי 56 ראו הערה16 ', עמ82.
57 תכנית מתאר מחוזית בתחומי איו"ש נקראת "תכנית מתאראזורית".
לנקוט על מנת לאפשר את הבנייה והפיתוח המבוקשים".
הוראה ברוח זו הוספה גם לתכניות מתאר אחרות58.
לדעת משרד מבקר המדינה, הוראת התכנית שיש צורך בחוות דעת של מהנדס שיקבע את האמצעים הדרושים לביסוס מבנה באזור ים המלח, והוראת התכנית שיש לקבל הנחיות מפורטות מהמכון הגיאולוגי ומהמכון הגיאופיזי לגבי הפעולות שאותן יש לנקוט על מנת לאפשר את הבנייה והפיתוח המבוקשים, אינן ישימות.
הסיבה לכך היא, כאמור, שבארץ לא קיימים כיום לשימוש זמין כלים הנדסיים להתמודדות עם תופעת הבולענים, ומהנדסים אינם יכולים להמציאם לאלתר לצורך הגשת בקשה להיתר בנייה או לצורך הכנת תכנית מפורטת.
(ג) תכניות מתאר אזוריות שונות - דוגמת תמ"א 50 , הנוגעת לדרכים59 , ותמ"א 53 , הנוגעת לתחנות דלק- לא עודכנו ברבות השנים למרות השינויים הדינמיים באזור ים המלח.
לטענת המינהל האזרחי, התכניות לא עודכנו בשל היעדר תקציב.
בתשובתו מנובמ בר 2008 למשרד מבקר המדינה הוסיף המינהל האזרחי לעניין תמ"א 50 , כי מאז נובמבר 1995 ,, לאחר העברת הסמכויות לרשות הפלסטינית חדל המינהל האזרחי לשמש ארגון ביצועי בעל תקציבי פיתוח, שבין היתר טיפל במערכת הדרכים באזור, והפך ליחידת מטה שתפקידה לשרת את הציבור באיו"ש.
בהתאם לכך, על פי החלטת ממשלה ממאי 199860 , האחריות על אחזקת כבישי יהודה ושומרון - ובכלל זה כביש מס' 90 - הועברה למע"ץ.
על אף החלטת הממשלה האמורה יזם המינהל האזרחי דיון עם מע"ץ, שעניינו הבאת עובדת קיומם של בולענים בסמוך לכביש מס' 90 לידיעת הציבור באמצעות שילוט מתאים.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש להעמיד את עדכונן של תכניות המתאר האזוריות במעלה גבוהה בסדר העדיפויות כדי למנוע נזקי גוף ורכוש.
יוער כי תשובת המינהל האזרחי מתייחסת לטיפול בתופעת הבולענים בכבישים בלבד ולא לשטחים אחרים של המועצה האזורית מגילות ים המלח המצויים באחריותו, לרבות תחנות דלק.
(ד) מעיון בפרוטוקולים של גופים ממשלתיים העוסקים בענייני ים המלח עולה כי הקשר בינם לבין המינהל האזרחי בעניין הטיפול בתופעת הבולענים רופף למדי.
כך למשל אין המינהל האזרחי מקבל מהמכון הגיאולוגי מפות סיווג ומיפוי אזורי היתכנות להיווצרות בולענים; נציגי המינהל האזרחי לא היו בעבר וגם בעת הכנת דוח הביקורת אינם חברים בוועדות מרכזיות העוסקות בתופעת הבולענים, דוגמת ועדת ההיגוי לבחינת עבודתו של הצוות ההנדסי לבדיקת תופעת הבולענים אשר הוקמה בשנת 2002 , והוועדה לנושא אי-יציבות הקרקע באזור ים ה מלח בראשות משרד התיירות אשר הוקמה בשנת 2007.
58 'תכנית מתאר מפורטת מס 607/2 'ותכנית מתאר מפורטת מס 607/3 לחוף מצפה שלם.
59 התכנית קיבלה תוקף בשנת 1993.
60 'החלטת ממשלה מס 3753 .
בנושא האצת ההשקעה בתשתית תחבורתית משרד התיירות 1141 .
לדעת משרד מבקר המדינה, על הגופים הממשלתיים הרלוונטיים, לרבות המינהל האזרחי, לעמוד בקשר זה עם זה ולהכין מאגר נתונים המשותף לכלל הגופים, כדי לייעל את הטיפול בתופעת הבולענים ובתוצאותיה.
שיווק קרקעות באזור ים המלח בתחומי הקו הירוק משנת 1995 ועד היום (להלן - תקופת השיווק) שיווק ממ"י 29 חלקות קרקע הגובלות בים המלח או מרוחקות ממנו עד 500 .
מטר ומצויות בתחומי הקו הירוק הקרקעות שווקו בעיקר לגופים ציבוריים וממשלתיים ולחברות מסחריות, במיוחד לשירותים ציבוריים, תעשייתיים ומסחריים.
הביקורת העלתה כי במהלך תקופת השיווק שיווק ממ"י קרקעות לרוכשים, ובהסכמים עמם לא כלל הערה כי ייתכנו בהן בולענים, וכי הרוכשים מודעים לכך ומעוניינים בכל זאת ברכישה.
עוד העלתה הביקורת כי לא קיים נוהל מיוחד בממ"י באשר לשיווק קרקעות באזור ים המלח.
לדעת מש רד מבקר המדינה, על ממ"י להכין לאלתר הנחיות ברורות ומפורטות באשר לשיווק קרקעות באזור ים המלח.
על ממ"י להחליט מהי עמדתו בנושא שיווק קרקעות שנמצאו בהן בולענים ולהביא עמדה זו לידי ביטוי בהנחיות שיוכנו.
היערכות לביטוח או לשיפוי בגין נזקי בולענים כמפורט לעיל, ת ופעת הבולענים גרמה נזקים רבים לתשתיות באזור ים המלח, וקיימת אף סכנה לפגיעה בנפש.
במקרה כזה עלולות הרשויות להיתבע ואם תיקבע אחריותן יהיה עליהן לפצות את הניזוקים.
: ביטוח בדצמבר 1998 פנתה המועצה האזורית תמר למשרד התשתיות הלאומיות וביקשה כי ענבל חברה לביטוח בע"מ (להלן - חברת ענבל)61 תבטח את המועצה האזורית בגין אחריותה לתופעת הבולענים, ומשרד התשתיות הלאומיות - בשל היותו המשרד הממשלתי המופקד על הנושא במועד זה - יישא בפרמיית הביטוח.
בפברואר 1999 השיב משרד התשתיות הלאומיות למועצה כי אין חברת ענבל מוצאת לנכון לרכוש ביטוח מפני נזקי בולענים.
היות שפניות חוזרות ונשנות של המועצה האזורית תמר למשרד התשתיות בשנים 1999 -2001 לא נענו, פנתה המועצה לכמה חברות ביטוח מסחריות וביקשה מהן הצעות לביטוח המועצה.
כל חברות הביטוח שלחו הצעות לביטוח המחריגות כיסוי נזקי בולענים בכלל וכיסו י נזקי צד ג' בפרט.
באוגוסט 2002 נערכה ישיבה בהשתתפות נציגי החשב הכללי שבמשרד האוצר (להלן - החשכ"ל), חברת ענבל ומשרד התשתיות הלאומיות.
בישיבה סיכם החשכ"ל כי היות שלא ניתן לרכוש ביטוח משנה בגין נזקי בולענים או לפזר את .
61 ,חברת ענבל לביטוח בע"מ היא חברה ממשלתית בבעלות מלאה של ממשלת ישראל ועיקר עיסוקה הספקת שירותי ייעוץ, כיסויי ביטוח ושירותים פיננסיים בעבור ממשלת ישראל ובעבור הגופים שבשליטתה.
הסיכון, יש להעמיד תקציב לצורך העניין.
יובהר כי עד למועד סיום הביקורת הדבר לא נעשה.
ביוני 2003 סיכמו נציגי משרד האוצר וחברי ועדת הכספים בכנסת כי יש לגבש מדיניות ברמה של החלטת ממשלה בעניין הסדר ביטוח לנזקי בולענים.
ביולי 2003 פנה אגף התקציבים במשרד האוצר למועצה האזורית תמר וביקש שזו תעביר אליו ולח ברת ענבל מידע על אודות הנזקים שנגרמו כתוצאה מהבולענים בשטח אחריותה של המועצה; על אודות פוטנציאל הנזקים בעתיד ועל אודות היקפי הביטוח שהציעו חברות הביטוח המסחריות.
המידע הועבר לאגף התקציבים באוגוסט 2003.
במרס 2005 פנתה ועדת המשנה (של ועדת הכספים) לבדיקת תופעת הטבע של הבורות הבולעניים בים המלח לאגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר והזכירה את שסוכם כשנתיים קודם לכן בין משרד האוצר לבין חברי ועדת הכספים בכנסת.
באפריל 2005 השיב נציג האגף כי הוא פנה לחברות ביטוח מסחריות וביקשן למכור פוליסת ביטוח רכוש המכסה גם נז קי בולענים, אך לא עלה בידו למצוא חברות המוכנות לעשות זאת.
יובהר כי אף שהנושא שב ועלה במהלך השנים פעמים רבות ובמסגרות שונות, עד מועד סיום הביקורת לא נמצא פתרון לבעיית הביטוח מפני נזקי הבולענים.
: " הגדרת הבולענים "אסון טבע בישיבת ועדת המנכ"לים בנושא בורות ים המלח אשר התקיימה ביולי 2001 הוחלט כי תיבדק האפשרות להגדיר את תופעת הבולענים "אסון טבע" וכך לאפשר פיצוי בגין נזקיהם.
העניין נמסר לבדיקת צוות שחבריו הם היועצים המשפטיים של ממ"י, של משרד התשתיות הלאומיות, של משרד הפנים ושל משרד החקלאות וכן נציג משרד האוצר ונציגי המועצות האזוריות תמר ומגילות ים המלח.
עוד הוחלט בישיבת הוועדה כי הצוות יגיש את מסקנותיו בתוך חודשיים.
על נציג החשכ"ל הוטל לרכז את הצוות.
עד מועד סיום הביקורת, כשבע שנים לאחר ישיבת ועדת המנכ"לים, לא נמסרו מסקנות הצוות הבין -משרדי, ולא ניתן מענה לשאלת אפשרות הגדרתה של התופעה אסון טבע.
: הקמת קרן ייעודית בספטמבר 2001 פנתה חברת ענבל לנציג החשכ"ל והציעה לו להקים קרן בניהולה לכיסוי נזקי בולענים אשר תאפשר מתן פתרון מידי בקרות אירוע, ללא היזקקות להליכים ממושכים.
ביולי 2003 נערך דיון במשרד האוצר בנושא פתרונות אפשריים לכיסוי נזקי אסונות הנובעים מבולענים.
באותו חודש הציעה חברת ענבל בשנית כי המדינה תקים קרן, בניהול החברה, לכיסוי נזקי גוף ורכוש הנובעים מבולענים.
בקרן ישתתפו כל הגופים החשופים לנזקים כאמור - המדינה, מועצות אזוריות, מפעלים ומלונות.
מטרת הקרן תהיה צבירת עתודות כספיות גדולות על ידי גביית "פרמיית סיכון" שוטפת מגופים אלו, כדי שיוכלו לתת מענה לכשיתרחש נזק בשל אסון.
עד מועד סיום הביקורת לא קרם רעיון הקמת הקרן עור וגידים.
עולה מן האמור כי קיימים כמה פתרונות אפשריים לביטוח או לשיפוי הרשויות, אם ייתבעו על ידי צד ג' בסכומים גבוהים.
פתרונות אלו נדונים במשך כעשור במסגרות שונות, אך ללא כל תוצאות.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד התיירות, כמרכז נושא ים המלח בכללותו, לתאם בין הגופים הרלוונטיים כדי למצוא פתרון מיטבי למקרים מעין אלו.
אל לרשויות לשבת בחיבוק ידיים ולהמתי ן לאסון אשר יעמיד אותן ואת הניזוקים בפני שוקת שבורה.
אזור ים המלח הוא אוצר טבע נדיר שטמון בו פוטנציאל רב לפיתוח כלכלי בענפי התיירות והתעשייה, אך אליה וקוץ בה: בשלושים השנים האחרונות נסוג קו המים של הים מהחוף הישראלי במאות מטרים, ולאורך החוף הופיעו אלפי בולענים (בורות גדולים) שיוצרים סכנה של ממש לגוף ולרכוש.
משרדי הממשלה פעלו בעצלתיים ולא הכינו את התשתית שתאפשר לממשלה להחליט על מדיניות בת קיימא להמשך פיתוח האזור.
התוצאה של מדיניות "שב ואל תעשה" היא הרס מתמשך של תשתיות קיימות מחמת תופעת הבולענים ואיבוד פוטנציאל הפיתוח של האזור.
בהיעדר הוראות מפורטות ממקור מוסמך באשר לתכנון ובנייה בסביבת בולענים, יש סכנה רבה שמבנים ותשתיות יתוכננו תכנון לקוי, דבר העלול לגרום לאסון.
על משרד התיירות, משרד הפנים, משרד התשתיות הלאומיות, מינהל מקרקעי ישראל, החברה הלאומית לד רכים בע"מ, המינהל האזרחי ומוסדות התכנון להבטיח כי יבוצעו בדיקות גאולוגיות מתאימות ויגובשו נהלים ישימים לתכנון ובנייה באזור ים המלח.
על משרדי הממשלה הרלוונטיים, ובעיקר על משרד התיירות, כמרכז נושא ים המלח בכללותו, לפעול לקבלת החלטות להצלתו ולשימורו של ים המלח.
יישום מידי של החלטות אלו עשוי להציל את ההתיישבות ואת התיירות באזור ולמנוע נזקים לגוף ולרכוש.
שכרם של עובדי רשות השידור (להלן - הרשות) נקבע בהתבסס על סעיף 24 (ב) לחוק רשות השידור, התשכ"ה - 1965 ,, ולפיו "התפקוד של עובדי הרשות התקן, השכר, הגימלאות ותנאי העבודה יהיו כשל עובדי המדינה למקצועותיהם - בהתחשב באופיים המיוחד של תפקידים המיוחדים לרשות בלבד; ובשים לב לכך הם ייקבעו, לפי הצעת הועד המנהל, על ידי השר, לאחר שיתייעץ עם שר האוצר".
כיוון שלא נקבעו הוראות מיוחדות לעניין תנאי העבודה של עובדי הרשות, הדינים החלים על עובדי המדינה, לרבות הוראות תקנון שירות המדינה (להלן - התקשי"ר) והודעות נציבות שירות המדינה, חלים גם על עובדי הרשות, בשינויים המחויבים.
על פי סעיף 29)(א לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה - 1985 (להלן- חוק יסודות התקציב), גוף מתוקצב או גוף נתמך לא יבצע שינויים בשכר, בתנאי פרישה או בגמלאות של עובדיו או יעניק להם הטבות כספיות אחרות הנוגעות לעבודה, אלא בהתאם למוסכם או למונהג לגבי כלל עובדי המדינה או באישורו של שר האוצר.
התקשי"ר קובע את מכסת שעות העבודה היומית והשבועית ואת ההגבלות על העבודה ביום המנוחה וכולל הנחיות מפורטות בעניין השעות הנוספות, הכוננויות והעבודה במשמרות.
בדוח שנתי 57ב2 (להלן- הדוח הקודם) הובאו ממצאי הביקורת של משרד מבקר המדינה בנושא ההסדרים שנקבעו בהסכמי השכר ובנוהלי הרשות לגבי תשלום בעד שעות נוספות, כוננויות וימי חופשה, יישומם של ההסדרים האמורים והבקרה על רישום שעות הנוכחות של העובדים ברשות.
בחודשים יולי, אוגוסט ונובמבר 2008 עשה משרד מבקר המדינה ביקורת מעקב אחר הפעולות שנקטה הרשות לתיקון הליקויים שנמצאו בביקורת הקודמת.
בדוח הנוכחי מובאים ממצאי ביקורת המעקב בנושא זה.
בעקבות המשבר הכספי החמור שחל ברשות השידור ובהתחשב בהמלצותיה של הוועדה לרפורמה בשידור הציבורי3 הקים הוועד המנהל של הרשות, בשיתוף .
2 ,מבקר המדינהדוח שנתי 57 ב( 2007 '), עמ 1023.
3 הוועדה הוקמה על פי החלטת ממשלה ממרס 2003 ,.
יו"ר הוועדה היה מר רענן דינור מנכ"ל משרד התעשייה המסחר והתעסוקה דאז, וחבריה היו נציגי ציבור ונציגים רשות השידור 1463 .
משרד האוצר ובליווי חברת ייעוץ חיצונית, ביולי 2007 ועדת היגוי לגיבוש תכנית רפורמה מקיפה.
מטרת התכנית היא טיפול בבעיות העיקריות של הרשות: הגירעון הכספי הגדול; נוהלי עבודה שאינם תואמים את פעילותו של גוף מדיה מודרני; עזיבתם של עובדים איכותיים ומוטיבציה נמוכה של העובדים; שיטות עבודה מיושנות; שימוש באמצעים טכנולוגיים לא מתקדמים; בזבוז כספים והיעדר סדר עדיפויות לעניין חלוקת המשאבים, ובעקבות כל אלה - ירידה מתמשכת בשיעורי הצפייה בתכניות הטלוויזיה שלה ובשיעורי ההאזנה לשידורי הרד יו שלה בקרב הציבור.
ועדת ההיגוי קיימה מפגשים עם נציגי ארבעת ועדי העובדים העיקריים ברשות על מנת לקבוע, בין היתר, את היקף הפרישה הנדרש, את מצבת כוח האדם החדשה ואת השינויים שיש לבצע בהסכמי העבודה.
על פי דרישת הנהלת הרשות, השינויים בהסכמי העבודה יכללו, בין השאר, החתמת שעון נוכחות, מעבר לשבוע עבודה של חמישה ימים ומכסה שבועית קבועה של שעות עבודה לכל העובדים.
במסגרת הליכי הרפורמה מתקיים משא ומתן בין הנהלת הרשות לנציגי העובדים, ובמועד הביקורת הוא טרם הסתיים.
המעקב אחר נוכחות העובדים .
על פי התקשי"ר, ביחידה שלא מופעל בה שעון נוכחות חותם העובד בטופס רישום עובדים יומי בבואו לעבודה ובעזבו אותה.
הוראה זו חלה על כל העובדים בשירות המדינה, לרבות עובדים המועסקים על פי חוזה מיוחד של עובדים בכירים בשכר כולל ("שכר גלובלי").
ביחידה שלא מופעל בה שעון אוסף האחראי לרישום את טופסי העובדים, בדרך כלל לא יאוחר מחמש דקות לאחר מועד התחלת העבודה, ועובד המאחר לבוא חותם בטופס רישום המאחרים.
עובד זכאי לתשלום עבור שעות עבודה נוספות רק אם חתם בעת הגעתו לעבודה ובעת סיום יום העבודה במשך כל החודש.
בביקורת הקודמת נבדק אופן יישומם של הסדרי רישו מי הנוכחות של העובדים ונמצא כי רישום הנוכחות של העובדים נעשה באופן ידני ולא באמצעות שעון נוכחות, וכי קבוצות העובדים ברשות נבדלו ביניהן באופן רישום הנוכחות: חלק מהעובדים חתמו על טופס הרישום בכניסתם לעבודה אך לא בעת סיום העבודה, חלקם חתמו פעם אחת ביום וחלקם לא חתמו כלל.
האופן שבו דיווחו העובדים בכל יום על נוכחותם בעבודה מעוגן בהסכמי עבודה ובדפוסי פעולה שהשתרשו ברשות במשך השנים.
מבקר המדינה העיר על כך כי הנהלת הרשות לא הקפידה לקיים את ההוראות הנוגעות לרישומים הידניים של שעות הנוכחות, כי גובשו הסכמים שעלולים לשמש עבור העובדים תמריץ לאחר לעבודה, וכי הסדרי הדיווח של עובדי הרשות אינם מספקים להנהלה כלים יעילים לפיקוח על מספר שעות עבודתם.
הביקורת הנוכחית העלתה כי הנהלת הרשות החלה לפעול לשינוי ההסדרים שהונהגו בעבר, וכי בחלק ממתקני הרשות הוחל לקיים ביתר .
ממשרד המשפטים וממשרד האוצר.
בינואר 2005 הגישה הוועדה מסמך עקרונות לרפורמה בשירות הציבורי, ובאוקטובר 2005 .
אישרה הממשלה את המסמך 1464 דוח שנתי59ב .
קפידה את ההורא ות הנוגעות לרישומי שעות הנוכחות, אולם עדיין יש ליקויים רבים בדיווחים וחלק מההוראות ומהנהלים אינם נאכפים, כמפורט להלן: (א) בעקבות פרסום הדוח הקודם התכנס הוועד המנהל של הרשות במאי 2007 וקבע כי יותקן שעון נוכחות בכל היחידות של הרשות.
עוד נקבע כי "עד התקנת שעון וחיוב כללי לחתום עליו, יוודאו המנהלים כי גיליונות הנוכחות יחתמו על ידי העובדים בכל כניסה ויציאה לעבודה.
הגיליונות ישמרו כך שלא ניתן יהיה לרשום בהם רישומי סרק לרבות רישומים רטרואקטיביים".
הוועד המנהל הורה למנכ"ל הרשות, מר מוטי שקלאר, לפעול ליישום ההנחיות .
ביוני 2007 דיווח המנכ"ל למנהלים ולסמנכ"לים ברשות על החלטות הוועד המנהל בנושא חובת רישום שעות העבודה והדיווח עליהן.
בעקבות מכתב המנכ"ל הוציא סמנכ"ל כו ח אדם ומינהל דאז, מר צבי צימרמן, הנחיות בנוגע לאופן שבו על המנהלים והעובדים לדווח על שעות הנוכחות שלהם בעבודה, בכלל זה שעות נוספות.
נקבע כי בסיומו של כל יום שבו עובד הרשות בכל דרג עבד שעות נוספות לבקשת הממונים עליו, הוא יצטרך לחתום בגיליון מיוחד.
כיוון שהעובדים ברשות, למעט מקצת העובדים המקבלים "שכר גלובלי", מדווחים על שעות נוספות, הוראה זו חלה למעשה על מרבית העובדים.
באוגוסט 2007 התקיימה ישיבה בנושא הרפורמה ברשות בנוכחות נציגי האיגודים המקצועיים, הממונה על השכר במשרד האוצר והנהלת הרשות.
נציגי העובדים הודיעו בישיבה כי ההוראה של הנהלת הרשות בעניין חובת הדיווח על נוכחות בתחילת יום העבודה ובסיומו היא בבחינת הפרה של הסכמי העבודה הנהוגים ברשות, וכי בכוונתם לפנות בעניין זה לבית הדין לעבודה.
באותו חודש החליט הוועד המנהל כי הרשות תדחה בארבעה חודשים את החלת החובה לדווח על נוכחות בתחילת יום העבודה ובסיומו, וכי היא תחייב את העובדים לעשות כן רק בסוף נובמבר 2007 , כדי למנוע את דחיית המשא ומתן לקידום הרפורמה ברשות.
לאחר מכן שבה ונדחתה ההוראה, ובנובמבר 2008 נמצא כי הוראת הביצוע מוקפאת עד לסיום המשא ומתן להחלת הרפורמה ברשות בין נציגי העובדים להנהלת הרשות.
(ב) לפי ממצאי הדוח הקודם אף מנהל בטלוויזיה לא חתם בגיליון הנוכחות, ורק בסוף כל חודש דיווחו המנהלים על שעות נוספות ועל ימי היעדרות ובכלל זה ימי חופשה (ראו להלן).
עוד צוין בדוח הקודם כי לדעת מבקר המדינה יש לראות בחומרה את העובדה שמנהלים האמורים לשמש דוגמה לכל שאר העובדים אינם מקיימים את ההוראות בנוגע לחתימה בגיליון הנוכחות.
בעקבות הביקורת הקודמת הוציא מנהל שירותי המינהל בטלוויזיה בדצמבר 2006 הנחיה למנהלים בטלוויזיה ולפיה כל מנהל חייב לאשר לפחות פעם אחת ביום את נוכחותו בעבודה על ידי חתימה בפנקס הנוכחות או ב"יומן עבודה שבועי".
כאמור, הוועד המנהל קבע במאי 2007 הוראה נוספת ולפיה עד ש יותקנו שעוני נוכחות יחויבו כל העובדים בכל הדרגים, ובכללם המנהלים, לחתום על טופס נוכחות בתחילת כל יום עבודה ובסיומו ולא רק פעם אחת ביום.
בעקבות זאת הורה סמנכ"ל כוח אדם ומינהל דאז, ביולי 2007 , כי כל מנהל מדרגת מנהל מדור ומעלה נדרש לחתום בטופס הנוכחות הידני בתחילת כל יום עבודה ובסיומו, אולם כאמור לעיל הוראה זו הוקפאה עד לסיום המשא ומתן בעניין הרפורמה.
משרד מבקר המדינה בדק את רישומי המנהלים במחצית הראשונה של ספטמבר 2008 והעלה כי בכניסה לבניין הטלוויזיה בירושלים נמצא במשך כל שעות היום "פנקס מנהלים" ובו מודפסים 37 שמות של מנהלים.
בפנקס זה חתמו בכל אחד מימי השבוע כ-12 מבין37 המנהלים פעם אחת ביום.
לגבי יתר המנהלים שברשימה נמצא כי חלקם מדווחים על שעות נוכחותם בעבודה באמצעות יומן נוכחות חודשי (במקום יומן נוכחות שבועי), שלא כנדרש במכתבו של מנהל שירותי מינהל בטלוויזי ה.
המנהלים בחטיבת ההנדסה בטלוויזיה לא חותמים כלל בפנקס החתימות ואף לא מגישים דוח נוכחות שבועי או חודשי, אלא מגישים רק דוח על שעות נוספות, כפי שעשו בעבר.
מאחר שהעובדים אינם חותמים בגיליון הנוכחות בתחילת כל יום עבודה ובסיומו ומסתפקים בהגשת יומן נוכחות חודשי, נבצר מהנהלת הרשות לבצע בקרה על שעות הנוכחות של העובדים.
במאי 2008 , כשנה לאחר שהתקבלה החלטתו של הוועד המנהל להתקין שעוני נוכחות בכל יחידות הרשות, הותקנו שעוני הנוכחות, וביולי 2008 הוציא מנהל כוח אדם הנחיה ל -18 מעובדי הרשות ולפיה עליהם להחתים את שעון הנוכחות - 14 מאותם עובדים מקבלים את שכרם על בסיס חוזה אישי4 , וארבעת העובדים האחרים הם עובדי הלשכה המשפטית ברשות שעברו לשבוע עבודה של חמישה ימים (שלא כשאר עובדי הרשות שעובדים שישה ימים בשבוע).
נמצא כי רק 12 מבין18 ,העובדים האמורים מחתימים את שעון הנוכחות ואילו ששת האחרים, שעובדים בבניין הטלוויזיה, אינם מחתימים אותו.
מתשובת הרשות עולה כי ששת העובדים הם מנהלים בטלוויזיה אשר, על פי סיכום אתם, מגישים טופס נוכחות בסוף כל חודש כיוון שעבודתם "לא נעשית קבע במשרדים בבניין ברוממה".
בשנים 2007 ו- 2008 עשתה יחידת הביקורת הפנימית בדיקה בנושא נוכחות העובדים ביחידותיה השונות של הרשות בירושלים, בתל אביב ובחיפה.