HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
:שם הדוח חברת רכבת ישראל בע"מ - התארגנות לחשמול קווי הרכבת מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 בין הדיון הראשון בוולחו"ף בנובמבר 2007 ובין הדיון השני באוקטובר 2010 .
בפברואר 2012 )אושרה התכנית בוולחו"ף (ראו להלן.
בתשובתה מסרה חברת הרכבת כי הוות"ל קבעה שני תנאים מורכבים מאוד.
האחד, הכנת תכנית אב לשיפור השירות לנוסע, והאחר קבלת אישורה של הוולחו"ף.
החברה ציינה כי במהלך השנים 2009 -2008 היא הכינה את המסמך לשיפור השירות לנוסע וכי תהליך קבלת אישורה של הוולחו"ף ארך שלוש שנים.
היא הוסיפה כי ההחלטה לכרוך את תכנית האב להסעת המונים כחלק מהתכנית הסטטוטורית הביאה לידי עיכוב בקידום התכנית.
הוות"ל הוקמה כדי לתת קדימות לתכניות ל תשתיות לאומיות ולהגביר את מעורבות הממשלה בתכניות אלה באמצעות הקמת מוסד תכנון מתמחה ומתן מעמד מוביל לתכניות בהיררכיה התכנונית בלוחות זמנים מקוצרים.
לצורך מילוי תפקידיה הוקנו לוות"ל כל סמכויותיה ותפקידיה של המועצה הארצית בענייני תכנון ובנייה הנוגעים לתשתיות לאומיות.
משרד מבקר המדינה מעיר כי כבר בשנת 2007 אישרה הוות"ל את העברת התכנית להערותיהן של הוועדות המחוזיות ולהשגות הציבור, אך בפועל פורסם דבר אישורה של התכנית בעיתונות רק באפריל 2012.
כאמור, תת"ל 18 הועברה להשגות הציבור באפריל 2012 .
המועד האחרון להגשת התנגדויות היה תחילת יוני 2012 והדיון הראשון לשמיעת ההתנגדויות התקיים באמצע יוני 2012 .
באמצע 2012 מינתה הוות"ל חוקר לצורך שמיעת ההתנגדויות, אך עקב חשש לניגוד עניינים הופסקה עבודתו.
במשך חצי שנה לא נמצא לו מחליף, והוחלט כי את ההתנגדויות תשמע ישירות ועדת המשנה להערות והשגות.
על פי הנחיות משרד הפנים לא ניתן לקבל הרשאה להקים קווי מתח חשמליים של161 קילו וולט (ק"ו) ללא תכנית מתאר.
רק במאי 2013 הועלה הנושא לדיון בוועדת ההיגוי העליונה לחשמול בראשותו של מנכ"ל משרד התחבורה.
באוגוסט 2013 , לאחר אישור התכנית בוות"ל ובעת פרסום התכנית להערות ולהשגות, הגישה חברת הרכבת השגה עצמית לתכנית בין השאר כדי לבצע שינויים נוספים במבנה תחנות ההשנאה הרכבתיות.
הגשת ההשגה העצמית של חברת הרכבת, קבלת השגה שהוגשה על ידי חברת החשמל לישראל (להלן - חח"י) והצורך בהסדרתם של קווי 161 ק"ו העלואת הצורך בפרסום נוסף של התכנית, וזאת לפי סעיף 106 ב לחוק התכנון והבנייה.
לפיכך, עד מועד סיום הביקורת לא אושרה התכנית באופן סופי.
בתשובתה ציינה חברת הרכבת כי בפברואר 2014 פורסמה הודעה על התכנית בעיתונות לפי הסעיף האמור, כנדרש.
אף שהוות"ל כבר אישרה בפעם הראש ונה, באוקטובר 2007 , להעביר את התכנית להערותיהן של הוועדות המחוזיות ולהשגות הציבור, נכון למועד סיום הביקורת, כשש שנים מהאישור הראשון וכשלוש שנים מיום החלטת הממשלה, עדיין לא אושרה התכנית באופן סופי.
שם הדוח: חברת רכבת ישראל בע"מ - התארגנות לחשמול קווי הרכבת מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 קרינה בלתי מייננת 1 .
חלק ממסילות הרכבת עובר בסמוך לבתי מגורים, והנעת פרויקט חשמול המסילות העלתה את נושא הסכנה הטמונה בקרינה בלתי מייננת מקווי החשמל.
בעקבות השימוש הרב בקרינה בלתי מייננת לצורכי תקשורת אלחוטית עלה חשש במשרד להגנת הסביבה מפני השפעותיה השליליות על בריאות הציבור.
בשנת 2005 מינה המשרד להגנת הסביבה ועדת מומחים שתבדוק את נושא הקרינה.
הוועדה הגישה את המלצותיה וקבעה עקרונות לחשיפה מותרת בלי שציינה ערכי סף.
נכון למועד סיום הביקורת טרם הכריעו המדענים אם חשיפה ממושכת לקרינה בלתי מייננת נחשבת לגורם ודאי למחלות כמו מחלת הסרטן.
עקב החשש לנזק בריאותי מקרינה בלתי מייננת נחקק בישראל חוק הקרינה הבלתי מייננת, התשס"ו - 2006 (להלן- חוק הקרינה הבלתי מייננת) , שנכנס לתוקף בינואר 2007 .
אף שלידתו של החוק קשורה בקרינה מהאנטנות הסלולריות, ה וא חל על כל מקורות הקרינה הבלתי מייננת - רשת החשמל, אנטנות של שידורי רדיו וטלוויזיה, מתקני תקשורת מסוגים שונים וכיוצא באלה; לכן, "חוק זה מטרתו להגן על הציבור ועל הסביבה מפני השפעות של חשיפה לקרינה בלתי מייננת, ולהסדיר את העיסוק במקורות קרינה, הקמתם והפעלתם ובמתן שירות למדידת קרינה, בין השאר על ידי קביעת אי סורים וחובות בהתאם לעקרון הזהירות המונעת".
על פי חוק הקרינה הבלתי מייננת, השר להגנת הסביבה הוא הממונה על ביצוע הוראות החוק והוא רשאי להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו, באישורה של ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.
בנוגע לחלק מהנושאים, לרבות התקנת תקנות וקביעת אמות מידה ונהלים למתן היתרים על פי החוק, נדרשת גם התייעצות עם שרים אחרים או קבלת הסכמתם.
מאז חקיקת חוק הקרינה הבלתי מייננת התקיימו דיונים בנושא זה במשרד להגנת הסביבה.
לפי עמדת המשרד, רמת החשיפה המרבית המותרת של בני אדם לקרינה ממקור הקרינה תהיה 4 מיליגאוס13 .
לקביעה זו התנגדו משרדי ממשלה שונים בגלל המשמעויות הכלכליות שיש לה על המשק.
חשוב לציין כי בעולם אין סף חשיפה קבוע יש שונות בין המדינות השונות בעניין זה14 .
בדצמבר 2011 כתב שר האנרגיה לשר להגנת הסביבה כי הוא מתנגד לקביעת ערכי סף לקרינה בלתי מייננת ממתקני חשמל.
הוא הציע, מתוקף סמכותו שהוקנתה לו על פי החוק, כי תקנות הקובעות ערכי סף לחשיפה לקרינה בלתי מייננת שמקורה ממתקן חשמלי יותקנו בהסכמתו ובהסכמת שר האוצר, וזאת בשל ההשלכות המהותיות שיש להן על תעריף החשמל.
נוסף לכך, בפברואר 2012 כתב שר האוצר דאז לשר להגנת הסביבה דאז וביקש כי התקנות הקובעות ערכי סף לקרינה בלתי מייננת יותקנו באישורו.
עוד ציין השר: "הובא לידיעתי, כי המשרד להגנת הסביבה ומשרד הבריאות מתכננים לקבוע סף של 4 מיליגאוס באופן שרירותי במתקנים חדשים וישנים וזאת בניגוד לדו"ח ועדת המומחים.
על כן, חשוב להד גיש כי ערכי הסף לקרינה בלתי מייננת צריכים להיקבע על סמך דוח ועדת המומחים תוך בחינת השוואה לערכי הסף המקובלים בעולם המערבי".
עוצמת שדה מגנטי 14 למשל, על פי נתוני חברת הרכבת מינואר 2013 ספי החשיפה המומלצים במדינות העולם לשהייה ממושכת הם (במיליגאוס): בלגיה - 2 , הולנד- 4 , שוויץ- 10 , לוקסמבורג - 10 , איטליה- 30 , פלורידה - 150 וניו יורק - 200.
חברת רכבת ישראל בע"מ 725 .
:שם הדוח חברת רכבת ישראל בע"מ - התארגנות לחשמול קווי הרכבת מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 עד מועד סיום הביקורת, שבע שנים לאחר חקיקת החוק, לא התקין המשרד להגנת הסביבה תקנות שעניינן רמת החשיפה המרבית המותרת לקרינה ממקור קרינה.
בד בבד עם הדיונים בוות"ל (מתחילת 2011 עד יוני 2013 ) התגלעה מחלוקת בין נציגי חברת הרכבת ובין נציגי המשרד להגנת הסביבה בנוגע לרמת החשיפה המרבית המותרת.
החברה אימצה את התקן השוויצרי - 10 מיליגאוס.
המשרד להגנת הסביבה דרש כי רמת החשיפה המותרת מקרינה תהיה 4 מיליגאוס בלבד.
מחלוקת זו הייתה אחד הגורמים שעיכבו את קידום התכנית הסטטוטורית בוות"ל.
ביוני 2013 הסכים משרד התחבורה לדרישתו של המשרד להגנת הסביבה, ונקבע סף של 4 מיליגאוס בממוצע יממתי לשימושים רגישים (כמו מגורים ובתי ספר).
יצוין כי על פי בדיקת חברת ייעוץ מינואר 2013 הורדת רמת החשיפה מ -10 מיליגאוס ל -4 תעלה למדינה כ-400 מיליון ש"ח- עלות ההשקעה במיגון.
מן הדברים עולה כי המשרד להגנת הסביבה קבע סף של 4 מיליגאוס למרות העובדה שטרם הותקנו תקנות הקובעות את רמת החשיפה המרבית המותרת ולמרות מחלוקות מהותיות בעניין עם משרד האוצר ועם משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים.
במקרה זה לא נהג המשרד להגנת הסביבה באופן עקבי, משום שהוא מאפשר, למשל במתקני חח"י ובקווי החשמל שלה, רמות חשיפה גבוהות יותר מאלו שאושרו בפרויקט החשמול.
בתשובתו ממרץ 2014 ציין המשרד להגנת הסביבה כי הסף של 4 מיליגאוס נקבע בעקבות חוות דעת מקצועית של מומחים בתחום ובהמשך להתייעצות עם משרד הבריאות ולשיתופו בנושא.
הקביעה נעשתה גם על פי כל המידע הקיים, בהילקח בחשבון שלא כל המידע בתחום כבר נחשף, ותוך כדי שמירה על עיקרון הזהירות המונעת.
המשרד הוסיף כי מנכ"ל משרד הבריאות ומנכ"ל המשרד להגנת הסביבה הציעו בינואר 2011 כי לאחר שייכנסו התקנות לתוקף הן יחולו על מתקני חשמל קיימים, וזאת לאחר התייעצות עם משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרדי הממשלה הרלוונטיים לפעול לקידום התקנת התקנות שיסדירו את נושא רמת החשיפה המותרת מקרינה בלתי מיינת.
חשמול המסילה בחיפה תוואי מסילת הרכבת בחיפה נבנה כבר בתקופת המנדט הבריטי והוא יוצר חיץ בין העיר לים.
במהלך 2010 התנגדה עיריית חיפה לפרויקט החשמול ודרשה את שיקוע תוואי מסילת הרכבת.
לטענת העיריה, חשמול המסילה יְקַבֵּעַ את החיץ האמור בשל הקמת רצף של עמודים לאורך המסילה ומתיחת כבלי חשמל ביניהם.
באוקטובר 2010 דנה הוולחו"ף בתת"ל18 ולא אישרה את פרויקט החשמול במפרט הקיים אלא התנתה אותו בין השאר בשיקוע המסילה באזור חיפה.
בפברואר 2011 הגישה חברת הרכבת לוועדת המשנה לעררים שליד המועצה הארצית (להלן - ועדת המשנה לעררים) ערר על החלטת הו ולחו"ף בדבר התניית התכנית בשיקוע התוואי בחיפה .
ועדת המשנה לעררים 726 דוח שנתי65א .
שם הדוח: חברת רכבת ישראל בע"מ - התארגנות לחשמול קווי הרכבת מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 הורתהעל אישורה של תת"ל 18 .
ללא כל התניות ביוני 2011 נערך בוולחו"ף דיון לצורך מתן הנחיות למזעור הפגיעה הנופית הנטענת.
באוגוסט 2011 הגישה עיריית חיפה ערר חוזר.
במכתבו של המשנה למנכ"ל חברת הרכבת למנכ"ל משרד התחבורה מפברואר 2012 הוא ציין כי "קידומה של תת"ל 18 מעוכב מזה חודשים ארוכים בגין התנגדותה של עיריית חיפה ועמידתה על שיקועו של התוואי הנוכחי (בניגוד להחלטת ועדת הערר), והכל בשלב זה, טרם העברת התכנית להשגות הציבור.
11 ועד ליום זה, משך 5 ,חודשים תמימיםלא התקיים הדיון בערר החוזר".
בפברואר 2012 הגיעו חברת הרכבת ועיריית חיפה לידי הסכמה ולפיה אם יוחלט על שיקוע המסילות בחיפה יבוצע גם שיקוע של תשתיות רשת החשמל.
עוד סוכם שלצורך זה תשריין החברה עד 500 .
מיליון ש"ח העתקת תשתיות ממסמכי חברת הרכבת עולה כי בסמוך למסילות הרכבת ומתחתיהן עוברות תשתיות שונות (מים, תקשורת, חשמל ודלק) וחשמולן של המסילות עלול לגרום לסיכונים בטיחותיים שיעלו את הצורך בסידורי הגנה על תשתיות אלה או בהעתקן.
יש לציין כי אין בידי החברה נתונים מדויקים הנוגעים לתשתיות הקיימות בסמוך למסילות שיחושמלו.
במסמך פרוגרמה מספטמבר 2012 שעניינו חשמול קווי הרכבת צוין כי לא ניתן להעריך את עלות סידורי ההגנה על התשתיות השונות או העתקתן, כל עוד לא יימצא תכנון מפורט של הרשויות המקומיות שייעשה על פי אופן ההגנה שייבחר לפי התלות בגורמי תשתית חיצוניים ועל פי היתרים של הרשויות.
במסמך צוין כי לנוכח אי-הוודאות הזאת הוצע לאמוד את העלות הכספית לטיפול בנושא בכ-300 מיליון ש"ח.
לדעת משרד מבקר המדינה, על חברת הרכבת, בתיאום עם חברות התשתית הרלוונטיות, לבצע בהקדם מיפוי יסודי של התשתיות הקיימות בסמו ך למסילות ומתחתיהן.
עליה גם להעריך את הנזקים האפשריים לתשתיות אלה ולאמוד את העלויות הנדרשות לטיפול בסידורי ההגנה עליהן או בהעתקן וכן את ההשפעה של פעולות אלה על לוחות הזמנים של הפרויקט.
חברת הרכבת ציינה בתשובתה כי היא ערכה בעבר ועורכת גם בימים אלה סקרים של כל החברות15 שתשתיותיהן חוצות את המסילות או עוברות בסמוך להן ומשפיעות על קווי החשמול או מושפעות מהם.
היא הוסיפה כי היא פועלת לקידום כריתת הסכמים עם חברות התשתיות הראשיות שעניינם הסדרת אופן הטיפול בתשתיות ומיגונן, אם יידרשו לכך.
לוחות הזמנים לביצוע הפרויקט על פי תכנית החומש של חברת הרכבת תוכנן ביצוע פרויקט החשמול בשנת 2005 .
,כאמור רק בשנת 2007 הציגה החברה את תנאי המכרז למתמודדים שעברו את שלב המיון המוקדם, ובסופו של דבר ביטלה את המכרז בשנת 2008 .
בתחילת 2010 חודש הפרויקט במסגרת תכנית נתיבי ישראל.
הקו המהיר לירושלים ומסילת עכו-כרמיאל תוכננו מראש בעבור רכבות .
15 ,)חח"י, נתיבי גז, מקורות, תשתיות נפט ואנרגיה (תש"ןקו צינור אילת אשקלון (קצא"א) וחברות תקשורת.
חברת רכבת ישראל בע"מ 727 .
:שם הדוח חברת רכבת ישראל בע"מ - התארגנות לחשמול קווי הרכבת מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 חשמליות, והם אמורים לפעול באמצעות חשמל16 .
הצפי להפעלת הפיילוטבקו עכו-כרמיאל הוא מרץ 2016 , והקו הראשון להסעת נוסעים יהיה כרמיאל-נתב"ג, המתוכנן לספטמבר 2016 .
על פי תכנית החומש, הפעלת הקו המהיר לירושלים אמורה להיעשות בדצמבר 201717.
מכרז פרויקט החשמול במכרז פרויקט החשמול שני שלבים: א.
מיון מוקדם לצורך בדיקה אם המציעים עומדים בתנאי הסף הפיננסיים והמקצועיים ובעקבותיה קביעת רשימה סופית של מציעים; ב.
כדי לעמוד בלוחות הזמנים קבעה לעצמה חברת הרכבת כי עד נובמבר 2012 עליה לסיים את תהליך המיון המוקדם ועד מרץ 2013 להציג את תנאי המכרז.
ביוני 2013 , במהלך תהליךהמיון המוקדם , התקבלו הצעות משבע חברות.
מועד ביצוע השלב השני של המכרז נקבע לסוף 2013 .
, אך נכון למועד סיום הביקורת הוא טרם החלעל פי לוחות הזמנים של החברה, הזמן המשוער מ מועד פרסום המכרז ועד תחילת ההרצה של הרכבות החשמליות הוא כשלוש שנים וחצי ועוד חצי שנה הרצה - בסך הכול ארבע שנים .
לפי נתוני החברה, המכרז צפוי להתפרסם בסוף 2014 ומשך הזמן מפרסומו עד סיום פרויקט החשמול הוא כארבע שנים.
יוצא אפוא כי רק בסוף 2018 )(לאחר הרצה, דהיינו לאחר המועד המתוכנן להפעלת הקו המהיר לירושלים, צפוי הפרויקט להסתיים.
אישור תת"ל 18 כאמור, באוגוסט 2013 אישרה הוות"ל את התכנית הסטטוטורית.
אולם הגשת ההשגה העצמית של חברת הרכבת וקבלת השגתה של חח"י בנושא העלו את הצורך בהשלמה סטטוטורית של התכנית בנושא חיבור קווי הולכת החשמל מתח עליון ובנושא תחנות ההשנאה .
נכון למועד סיום הביקורת טרם אושרה התכנית.
באמצע 2014 צפויים אישורה הסופי והעברתה לאישור הממשלה.
חשוב לציין כי ללא אישורה של הוות"ל אין באפשרותה של החברה לקדם את התכנית.
חברת הרכבת ציינה בתשובתה כי בהנחה שבתום שמיעת ההתנגדויות לפי סעיף 106 ב לחוק התכנון והבנייה יאושרו גם קווי 161 ק"ו, תאושר תת"ל18 במועד (אוגוסט 2014 )וביצוע פרויקט החשמול לא יתעכב עוד.
מכרז לרכש ציוד נייד חשמלי ממסמך מיוני 2012 שהציגהמינהלת נתיבי ישראל לשר התחבורה עולה כי בהתחשב בלוחות הזמנים להפעלת הקו עכו-כרמיאל בשנת 2016 עולה חשש כי חברת הרכבת נמצאת בפיגור בכל הקשור לרכש ציוד נייד חשמלי הנדרש להפעלת הקו.
עוד צוין במסמך כי לצורך הפעלת הקו בשנת 2016 , החברה צריכה לקבל את הציוד הנייד החשמלי הנדרש עד סוף 2015 ולאפשר תקופת הרצה קצרה.
אילוץ זה מחייב את תחילת ייצור הציוד האמור כבר בסוף 2013 , משום שתהליך הייצור אורך כשנתיים.
כדי לעמוד בלוחות זמנים אלו, פרסום המכרז היה אמור להיעשות עד סוף 2012 .
עד מועד סיום הביקורת הוא טרם פורסםיוצא אפוא כי .
16 קו עכו-כרמיאל יוכל בתנאים מסוימים לפעול עם קטרי דיזל, אך אין הדבר אפשרי בקו המהיר לירושלים.
17 על פי פרוגרמה של חברת הרכבת מספטמבר 2012 ומאוקטובר 2013.
שם הדוח: חברת רכבת ישראל בע"מ - התארגנות לחשמול קווי הרכבת מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 ממועד פרסום המכרז עד הפעלת הקו נדרשות כארבע שנים.
מאחר שהצפי לפרסום המכרז הוא אמצע 2014 , הציוד הנייד החשמלי יהיה מוכן רק באמצע 2018 , דהיינו שנתיים לאחר המועד המתוכנן להפעלת הקו.
מהאמור לעיל עולה כי בשלושת המרכיבים של התכנית - מכרז פרויקט החשמול, אישור תת"ל 18 והמכרז לרכש ציוד נייד חשמלי- ישנם פיגורים בלוחות הזמנים.
לפי לוחות הזמנים המתוכננים, המועד המעודכן לסיום הפרויקט הוא אמצע 2018 , דהיינו עיכוב של שנה מהמועד שנקבע בתכנית של חב רת הרכבת משנת 2012 .
הפיגור הגדול בלוחות הזמנים מעלה את החשש כי הנחת המסילות לקו המהיר לירושלים תסתיים, אך לא ניתן יהיה להפעילו עקב אי-השלמתו של תהליך חשמול מערך המסילות והיעדר ציוד נייד חשמלי נדרש.
בתשובתו ציין משרד התחבורה כי מורכבותו של פרויקט החשמול היא חסרת תקדים, ומינהלת נתיבי ישראל מנהלת באופן מוקפד את הממשקים בין התשתיות ובין התהליכים להשלמת רכש הציוד הנייד החשמלי, לקביעת נוהלי התפעול ולהתארגנותה של חברת הרכבת.
עוד ציין כי המשרד, החברה וחברת נתיבי ישראל משקיעים מאמצים רבים ופועלים למחיקת הפיגורים בלוחות הזמנים, שנרשמו בשנים 2012 -2010 , והכול כדי להפעיל את קו עכו-כרמיאל ואת הקו המהיר לירושלים במועדים שנקבעו.
עלות פרויקט החשמול והתועלות הכלכליות למשק בספטמבר 2012 הכינה מינהלת החשמול תכנית עבודה לפרויקט החשמול.
על פי נתוני חברת הרכבת, האומדן לביצוע הפרויקט היה בסה"כ (לרבות רכישת קטרים) 13.
7 ,מיליארד ש"ח ורק 5.
5 מיליארד ש"ח ממנו מתוקצבים.
נמצא כי ממועד החתימה על הסכם הפיתוח בשנת 2004 עד מועד סיום הביקורת גדל עלות הפרויקט, ללא רכישת קטרים, מ-1.
ממכתבו של הממונה על התקציבי ם במשרד האוצר מפברואר 2010 למנכ"ל משרד ראש הממשלה, שעניינו התייחסות לתכנית נתיבי ישראל, עולה כי לא נעשתה עבודת מטה מסודרת ולא נערכו לא בדיקת כדאיות כלכלית ולא בחינת אומדני עלות כמקובל בפרויקטי תחבורה.
במכתבו ציין הממונה כי אין בנמצא ניירות עבודה או נתונים המאפשרים לאמוד באופן סביר את עלויות הפרויקטים הכלולים בתכנית.
הוא הוסיף כי ניסיון העבר מלמד שפרויקטים תחבורתיים בכלל ופרויקטים מסילתיים בפרט נוטים להתייקר באופן ניכר במהלך ביצועם.
משרד מבקר המדינה מעיר לחברת הרכבת כי התייקרות עלויות הפרויקט פי 8.
5 בתוך עשר שנים מלמדת על היעדר עבודת מטה סדורה ויסודית ועל היעדר בדיקה של אומדני עלויות על פי תכנון מפורט.
זאת ועוד, כל עוד לא הוכנה תכנית מפורטת ולא ניתן אישורה של הוות"ל, לא ניתן לדעת באופן ודאי מהו סך כל עלויות הפרויקט.
18 על פי הסכם הפיתוח בין חברת הרכבת ובין ממשלת ישראל מאוגוסט 2008 הוערכה עלות פרויקט החשמול ב-1.
3 מיליארד ש"ח; במסמך התייחסות משרד האוצר לתכנית פיתוח מסילתית מיוני 2009 , האומדן הראשוני לפרויקט גדל ל -8 מיליארד ש"ח.
כמו כן, על פי תכני ת נתיבי ישראל מפברואר 2010 , עלות הפרויקט נאמדה ב -11.
5 מיליון ש"ח מפורטים ו-5.
7 מיליארד ש"חללא פירוט).
חברת רכבת ישראל בע"מ 729 .
:שם הדוח חברת רכבת ישראל בע"מ - התארגנות לחשמול קווי הרכבת מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 הפסד המשק מאי-הפעלת רכבות חשמליות 1 .
הפעלת רכבות חשמליות אמורה לייצר תועלות למשק עקב החיסכון בזמן ובעלויות של תפעול מערך הרכבות הארצי.
יתרה מזאת, היא עשויה לתרום לצמצום מספר תאונות הדרכים.
מהמסמך של מנכ"ל משרד התחבורה משנת 2004 עולה כי החיסכון הצפוי למשק עקב חשמול מערך המסילות הארצי מוערך בכ-300 מיליון ש"ח בשנה.
חיסכון זה נובע מהפחתת השימוש באנרגיה ומירידה בעלויות התחזוקה של המערכת הקיימת.
על פי חישובים אחרים של חברת הרכבת, התועלת שתצמח למשק לשנת 2030 מהפעלת רכבות חשמליות לקטע האוניברסיט ה-ראשון לציון תהיה 170 מיליון ש"ח.
מאחר שקיימים עוד שלושה מקטעים דומים (האוניברסיטה -הרצלי ה; ראש העין -בני ברק; לב המפרץ-חוף הכרמל), התועלת הכלכלית מארבעת הקטעים האלה בלבד עשויה להגיע לכ - 680 .
מיליון ש"ח בשנה יוצא אפוא כי דחייה בהפעלת פרויקט החשמול טומנת בחובה הפסד של מאות מיליוני שקלים בשנה למשק.
פרויקט החשמול הוא אחד הפרויקטים התשתיתיים הגדולים ביותר בארץ.
חשמול מערך המסילות הארצי הוא הפרויקט הגדול ביותר של חברת הרכבת ומהחשובים שהיא מקדמת.
פרויקט החשמול נחשב פרויקט הדגל של הנהלת חברת הרכבת הן בשל השינוי היסודי בשיטות העבודה של הארגון הן בשל היקפו הכלכלי והטכנולוגי.
סיום הפיתוח והטמעת המערכת החשמלית אמורים להביא לידי שינוי בדפוסי העבודה בחברה וליעל את תהליכיה.
בפרויקט זה נמצאו ליקויים רבים, בייחוד בתכנון, באומדני העלויות ובלוחות הזמנים לביצועו.
בסוף 2008 נדחה ביצועו של הפרויקט וחודש בתחילת 2010 , דבר שהביא לידי פיגור גדול בלוחות הזמנים.
אומדני העלויות שהציגה חברת הרכבת, לפני קבלת החלטת הממשלה בשנת 2010 , היו נמוכים מאוד לעומת אומדני העלויות הנוכחיים.
נכון למועד סיום הביקורת הפרויקט רחוק מלהגיע לידי סיום, והתכנית הסטטוטורית אף לא אושרה באופן סופי בוות"ל.
על חברת הרכבת לקיים בחינה יסודית של היערכותה לקידום הפרויקט כדי לבצע אותו בלוחות הזמנים, בתקציבים ובסטנדרטים הנדרשים.
ע ל משרדי התחבורה והאוצר מוטלת האחריות להפיק לקחים, להגביר את הפיקוח והבקרה על החברה ולנקוט את הצעדים הנדרשים כדי למנוע פיגורים נוספים בלוחות הזמנים וחריגה מעלויות הפרויקט במהלך ביצועו.
שם הדוח: משרד הבינוי והשיכון - דירות שירות ויחידות מגורים במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 מבוא .
המרכז הרפואי על שם חיים שיבא בתל השומר נבנה בשנת 1948 כבית חולים צבאי.
בשטחו של בית החולים נבנו גם מבני מגורים לשימוש צוות בית החולים.
בשנת 1955 הפך לבית חולים ממשלתי.
במהלך השנים 1982 -1954 נבנו בשטחו של המרכז הרפואי מבנים רבים נוספים ובהם גם מבני מגורים.
מבני המגורים, כמו המרכז הרפואי עצמו, הוקמו על קרקעות שבניהול רמ"י.
חלק ממבני המגורים נבנו, ככל הנראה, על ידי משרד השיכון, אך בחלוף השנים קשה להתחקות אחר הנתונים המדויקים בעניין זה.
נכון למרץ 2014 , במרכז הרפואי מצויות560 יחידות דיור, על פי הפירוט הבא1: 3372 דירות של משרד השיכון, מתוכן 288 דירות בנות 2-4 חדרים ("עמק דותן") ו -42 ;)"חדרים במעונות סטודנטים ("בית שמעון 48 חדרים במעונות סטודנטים ותלמידי סיעוד ("ליידי דייויס") ו-75 חדרים בשיכון חיילות; ועוד51 דירות סטודיו (בנות חדר אחד) ו-56 חדרים בביתנים המשמשיםלדיור.
337 דירות שירות ויחידות מגורים שייכות למשרד השיכון3.
הזכויות על הקרקע ועל דירות השירות לא נרשמו ברמ"י או בפנקסי המקרקעין במשרד המשפטים.
המרכז הרפואי משלם דמי שכירות עבור הדירות למשרד השיכון, שמשתמש בתקבולים בגין השכרתן לטובת הדיור הציבורי.
המשרד מסר את ניהול הדירות מטעמו לידיה של החברה הממשלתית עמידר, והיא משכירה אותן למרכז הרפואי.
המרכז הרפואי מצדו משכיר את דירות השירות לשוכרים מטעמו, דהיינו עובדים שהוא מוצא חיוניים לצרכיו, והם משלמים שכר דירה חודשי הנמוך בעשרות אחוזים מתעריפי השוק, הנע בין כ-800 ש"ח לדירה ששטחה32 מ"ר לכ- 2,350 ש"ח לדירה ששטחה100 מ"ר.
שכר הדירה החודשי שהמרכז הרפואי גובה מהדיירים בעבור כל הדירות עמד בשנת 2012 על כ- 500,000 ,ש"ח.
לעומת זאתבאותה שנה שילם המרכז הרפואי לעמידר בעבור כל הדירות כ- 146,000 ש"ח, סכום שלא עודכן מאז שנת 2000 .
בשנת 2004 יזמה הוועדה המקומית רמת גן תכנית בנייה חדשה באזור המרכז הרפואי שכללה בין השאר את מתחם דירות השירות, ועל פיה ייהרסו דירות השירות4 .
במרץ 2013 אישר שר הפנים את התכנית והיא קיבלה תוקף.
לפי נתוני המרכז הרפואי שיבא 2 לפי נתוני עמידר מדובר ב -337 נכסים.
לפי תגובת המרכז הרפואי לממצאי הדוח מיולי 2014 מדובר בכ -330 יחידות דיור הכוללות 288 יחידות דיור בעמק דותן ו -42 יחידות דיור בבית שמעון ויתרת הנכסים משמשים מכולת, בית תלמיד וגן ילדים.
3 על פי התיעוד שנמצא במשרד השיכון החל משנת 1955 דירות השירות הועברו באמצעות כתבי העברת רכוש לניהול של חברת עמידר.
בשנים שלאחר מכן, נחתמו חוזי שכירות בין עמידר ומרכז הרפואי.
4 התכנית כוללת גם קטע מהשטח של הבסיס הצבאי תל השומר ומתחם מבנים לוגיסטיים של המרכז הרפואי.
משרד הבינוי והשיכון 395 .
:שם הדוח משרד הבינוי והשיכון - דירות שירות ויחידות מגורים במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 פעולות הביקורת .
בחודשים אוגוסט 2011 - אוקטובר 2012 בדק משרד מבקר המדינה את סדרי הניהול של השכרת דירות שירות ויחידות מגורים למרכז הרפואי ואת הפיקוח על השכרתן ועל השימוש בהן.
בחודשים ספטמבר 2013 - מרץ 2014 נעשו בדיקות השלמה הנוגעות בעיקר להליכי התכנון החדש במתחם, לאישורו הסטטוטורי ולמעורבותו של משרד השיכון בגיבוש, בתכנון ובאישור של התכנית.
הבדיקות נעשו במשרד השיכון, בעמידר ובמרכז הרפואי.
בדיקות ההשלמה נעשו במשרד הבריאות, ברמ"י, בעיריית רמת גן, בוועדה המקומית רמת גן ובוועדה המחוזית לתכנון הפועלת במינהל התכנון שבמשרד הפנים.
סדרי הניהול של השכרת הדירות למרכז הרפואי והפיקוח על השכרתן ועל השימוש בהן .
הקצאת הדירות והפיקוח עליהן ועל השימוש בהן נוהל משרד הבריאות הקצאת דירות שירות לצוותי בתי חולים נעשית על פי נוהל של משרד הבריאות ממאי 2000 שעניינו אכלוס דירות שירות (להלן- נוהל משרד הבריאות).
הנוהל קובע את תהליך הקצאת דירות השירות למגורי עובדים חיוניים בידי ועדות האכלוס המקומיות שבבתי החולים5 (להלן - ועדות האכלוס).
נוהל המרכז הרפואי שיבא למרכז הרפואי נוהל פנימי שכותרתו "נוהל לעבודת ועדת הדיור במרכז הרפואי שיבא", והוא מעודכן לנובמבר 2009 (להלן- נוהל המרכז הרפואי).
הנוהל קובע כי "במרכז הרפואי שיבא קיים מאגר דירות שירות הנמצא בבעלות חברת עמידר ומנוהל על ידי המרכז הרפואי שיבא בהסכם בין הגופים והן נועדו לשמש את עובדי המרכז הרפואי שיבא בעיקר רופאים ואחיות.
נוהל זה נשען על הנוהל לאכלוס דירות שירות שהופץ על ידי משרד הבריאות.
מטרת הנוהל להגדיר הליך מסודר להגשה וטיפול בבקשות לדיור משלב הגשת הבקשה ועד שלב אישור כניסת העובד לדירה".
תנאים ואמות מידה להשכרת דירות השירות נוהל משרד הבריאות קובע כי ועדת האכלוס המקומית תהיה רשאית לאשר מגורים "לעובדים נדרשים חיוניים".
על פי הנוהל, התנאי היחיד שעל העובד לעמוד בו הוא שאין הוא מחזיק בדירה בבעלותו או בבעלות בן הזוג במרחק של עד 30 .
5 בבית חולים וביחידות שיש בהן דירות שירות לאכלוס עובדים חיוניים תמנה הנהלת היחידה ועדת אכלוס שתהיה מורכבת מבעלי התפקידים האלה: מנהל אדמיניסטרטיבי (יו"ר הוועדה), רופא בכיר בצוות בית החולים או ביחידה, אחות ראשית ואחראי לדיור ביחידה.
שם הדוח: משרד הבינוי והשיכון - דירות שירות ויחידות מגורים במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 נוהל המרכז הרפואי קובע כי "דירות אלו.
מנוהלות על ידי בית החולים והן נועדו לשמש את , בעיקר רופאים ואחיות וזאת על פי שיקולי וצרכי בית ]המרכז הרפואי[ עובדי בית החולים החולים המשתנים מעת לעת".
הנוהל מפרט גם את השיקולים האמורים לעמוד לפני ועדת האכלוס בעת אישור בקשה להקצאת דירת שירות לעובד, ובהם החיוניות שבהעסקת העובד ובמגוריו בשטח המרכז הרפואי לרבות בשעות שלאחר העבודה, חלקיות משרת העובד, היות העובד בעל דירה, אפשרויות שכירת דירה באזור והיות שני בני הזוג עובדים במרכז הרפואי.
כמו כן, על הוועדה לשקול גם שיקולים תקציביים וארגוניים.
הקצאת דירות ללא נימוק סדרי מינהל תקין מחייבים לתעד את תהליך קבלת ההחלטות, לרבות הנימוקים להחלטות שהתקבלו, וזאת כדי ליישם את עקרון השקיפות - זכותו של הציבור לדעת כיצד ועל בסיס איזה מידע התקבלו ההחלטות.
כמו כן, התיעוד משמש כלי פיקוח ובקרה ע ל הפעולות וההחלטות של הארגון, וכפי שקבע בג"ץ: "החובה לכתיבת פרוטוקול שורשיה במשפט המינהלי הכללי ובעקרון שקיפות פעילותו של המינהל.
בהעדרו של פרוטוקול אמיתי, שבו 'צילום' מלא של הדיונים והשיקולים.
יש לראות את החלטתה של הועדה כהחלטה סתומה שאינה יכולה לעמוד לביקורת ומכיוון שכך דינה להתבטל.
ללא דיווח וגילוי לא תהא שקיפות, וללא תיעוד עלולה חובת הגילוי להתרוקן מתוכן של ממש"6 .
עיקרון זה מקבל משנה תוקף כאשר מדובר בהחלטות הטומנות בחובן הטבה כלכלית לגורמים מסוימים על פני אחרים.
בהחלטות מסוג זה קיימת חשיבות יתרה לכך שתהליך קבלת ההחלטות יהיה מתועד בצורה הראויה ועל פי הכללים ותתאפשר העמדתן של ההחלטות שהתקבלו להליכי ערעור או ביקורת.
נוהל משרד הבריאות ונוהל המרכז הרפואי מחייבים את ועדת האכלוס המקומית לנהל פרוטוקול בדיוניה ולנמק את החלטותיה.
מבדיקה של שלושה פרוטוקולים של ועדת האכלוס של המרכז הרפואי מהשנים 2012 -2011 .
עולה כי הם כוללים פרטים הנוגעים רק לשם המבקש, לתפקידו ולמחלקה שבה הוא מועסק כמו כן, מובאת בהם החלטת הוועדה אם אושרה הבקשה או נדחתה.
אולם אין הפרוטוקולים מפרטים את נימוקי הוועדה להחלטותיה.
משרד מבקר המדינה מעיר למרכז הרפואי כי אופן תיעוד החלטות הוועדה כפי שמופיע בפרוטוקולים האמורים אינו עולה בקנה אחד עם הנדרש על פי סדרי מינהל תקין ועם הוראות הנוהל שקבע המרכז הרפואי בעצמו.
בתשובה שמסר המרכז הרפואי ביולי 2013 למשרד מבקר המדינה צוין כי בפרוטוקולים של ועדת האכלוס מובאים הנימוקים העיקריים למתן דיור ולא נימוקים מפורטים, משום שפירוט הנימוקים כבר מופיע בטופס הבקשה של המבקש, שמתויק בצמוד לפרוטוקול , ואין כל צורך לחזור עליהם בגוף הפרוטוקול.
לדעת משרד מבקר המדינה, אין בנימוקי הבקשות של המבקשים כדי לפטור את ועדת האכל וס מלפרט את התייחסותה לבקשות ומלנמק את החלטותיה.
תיעוד תהליך קבלת ההחלטות מלמד על שיקוליה של הוועדה ועל מכלול הנסיבות והאילוצים שהיא פעלה על פיהם, לרבות שיקוליה הנוגעים לסדר העדיפויות .
6 בג"ץ 3751/03 יוסי אילן נ' עיריית תל-אביב יפו , פ"ד נט(3 )817 ( 2004.
) משרד הבינוי והשיכון 397 .