HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
נמצא כי באשדוד נתנו את הטיפול הפרטני באמצעות שיחות, עד למועד עריכת הביקורת, עובדות סוציאליות שלא השתתפו בהכשרה בתחום האלימות במשפחה ולא עברו כל הכשרה בתחום הטיפול באוכלוסיית העולים מאתיופיה.
משרד מבקר המדינה מעיר לעירייה כי ידע ממשי בשני תחומים אלו הוא התשתית לקיום תהליך טיפולי אפקטיבי למטופלים בתחום זה.
במהלך עריכת הביקורת במרס ובמאי 2007 קיבלה העיר ייה לעבודה במרכז שני עובדים סוציאליים יוצאי אתיופיה בהיקף של משרה וחצי46.
במרכז בנתניה היו שתי עובדות סוציאליות יוצאות אתיופיה במשרה ורבע בלבד שטיפלו ביוצאי אתיופיה.
הן לא הצליחו לעמוד בנטל הטיפול, וכתוצאה מכך המתינו הנזקקים זמן רב לקבלת טיפול.
במאי 2007 המתינו תשעה יוצאי אתיופיה .
44 המועצות המקומיות אבן יהודה, אליכין, כפר יונה, פרדסיה, קדימה, צורן ותל מונד, והמועצות האזוריות חוף השרון, לב השרון, עמק חפר ושומרון.
45 בתע"ס הוגדר מקלט לנשים מוכות כמקו ם הגנה ולינה זמני לאישה המוכה ולילדיה, המהווה חולייה במהלך הטיפול הכולל הגנה, רגיעה, אבחון, התערבות בשעת משבר וקביעת דרכי טיפול לקראת הוצאה מהמקלט, בשיתוף עם המחלקה לשירותים חברתיים.
בנתניה הופנו נשים למקלט על ידי השירות למניעת אלימות במשפחה שבאגף הרווחה, שירות הנותן את הטיפול הראשוני לנפגעי אלימות.
46 שני העובדים משתתפים בקורס הכשרה לעובדים סוציאליים למניעת אלימות במשפחה בעדה האתיופית המתקיים באוניברסיטת בר-אילן ביזמת משרד הרווחה.
עובד סוציאלי אחד מקבל את שכרו מהפרויקט הלאומי ועובדת סוציאלית בחצי משרה מקבל ת את שכרה מתקציב משרד הרווחה.
המעורבים באלימות במשפחה מנתניה במשך שנה ויותר לקבלת טיפול פרטני.
להלן דוגמה: אישה עיוורת, המתגוררת בנתניה, התלוננה על אלימות פיזית ומילולית הנמשכת שנים מצד בעלה, שהיא נשואה לו זה כ -40 שנה.
בביתם מתגוררת אחת מבנותיהם, שסבלה גם היא מאלימות האב.
באפריל 2005 המליצו שתי עובדות סוציאליות שטיפלו בבני הזוג על "טיפול פרטני בנפרד של שני בני הזוג בנושא אלימות במשפחה".
בני הזוג הועברו באותו חודש לטיפול המרכז.
נמצא, כי רק באוגוסט 2007 , למעלה משנתיים לאחר ההפניה האמורה החל הבעל האלים לקבל טיפול.
מתשובת העירייה למשרד מבקר המדינה עולה, כי המרכז התקשה לענות על צרכיו הטיפוליים של הבעל: בתחילה הוא נשלח לטיפול אצל עובדת סוציאלית דוברת עברית אף שאינו דובר שפה זו; שני ניסיונות שנעשו במשך השנתיים לטפל בו באמצעות עובדת סוציאלית דוברת אמהרית כשלו, ורק משהג יע עובד סוציאלי - גבר - דובר אמהרית הסכים המטופל לשתף פעולה ולקבל טיפול.
עיריית נתניה הסבירה בתשובתה למשרד מבקר המדינה כי "המענה הטיפולי אינו תואם את היקף הנזקקות בשל חוסר משאבים וכי המחסור בתקינה ובמשאבי כח אדם מונעים מהעירייה פיתוח השירותים הטיפוליים בתחום זה.
מירב הפעילות הטיפולית מתבצעת בעזרת תרומות".
ממצאי מחקר של משרד הרווחה מלמדים שקודים תרבותיים של קהילת העולים מאתיופיה אינם מוכרים לאנשי מקצוע העובדים במרכזים למניעה וטיפול באלימות במשפחה.
כתוצאה מכך הטיפול לא רק שאינו אפקטיבי אלא לעיתים עלול לגרום לנזק בלתי הפיך לתא המשפחתי .
המלצות החוקרים היו, בין היתר, לפעול במסגרת תוכניות רגישות תרבות ולהכשיר אנשי מקצוע שיוכלו לקיים שיח עם המטופלים, נוסף להכשרת מגשרים מתוך קהילת העולים וטיפוח מנהיגים מסורתיים47.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הרווחה ולעיריות אשדוד ונ תניה כי המענה הטיפולי בנושא האלימות במשפחה בקהילת יוצאי אתיופיה מחייב בחינה יסודית, בעיקר נוכח התוצאות הטרגיות בחלק מהמקרים שבהם מופעלת האלימות.
המחסור במטפלים שקיבלו הכשרה מתאימה באשדוד ותקופות ההמתנה הממושכות לקבלת הטיפול בנתניה, מלמדים שהמענה בתחום זה אינו עונה על הצרכים ואינו תואם את אפיוני הנזקקים ואת מספרם.
על משרד הרווחה לפעול ליצירת כלים מתאימים לטיפול בתחום האלימות במשפחה בקרב עולי אתיופיה, כפיתוח תוכניות טיפול רגישות תרבות, הכשרת אנשי מקצוע עם יכולת תרבותית לנהל שיח עם מטופלים יוצאי אתיופיה והכשרת מטפלים מקרב קהילה זו.
47 קסן 2006 (הערת שוליים 41 'לעיל), עמ 45-46 ,95 .
המדובר במחקר הערכה של תכנית ניסיונית רב-מערכתית ורגישה מבחינה תרבותית, לשם מניעת אלימות זוגית בקרב משפחות יוצאות אתיופיה, שהופעלה בבאר שבע בשנים 2001 -2004 .
תחנה לייעוץ נישואין במסגרת אגף הרווחה באשדוד ובנתניה פועלת תחנה לייעוץ נישואין (להלן - התחנה).
בתחנה באשדוד עובדים שבעה יועצי נישואין ב-4.
2 משרות ובנתניה- חמישה יועצים ב-3.
משרות היועצים עברו הכשרה בתחום הטיפול המשפחתי והזוגי.
הכרת תרבות המטופלים ושפתם היא כאמור תנאי מוקדם להצלחת טיפול פרטני במשפחה במשבר.
נמצא כי בשתי התחנות לא היה מטפל יוצא אתיופיה, והמטפלים אף לא השתתפו בהשתלמות להכרת התרבות והמאפיינים החברתיים והמשפחתיים של עולים מאתיופיה, ולפיכך התקשו להעניק למטופלים יוצאי אתיופיה טיפול נאות.
היעדר יועצי נישואין המוכשרים לטפל ביוצאי אתיופיה לא איפשר לעיריות לתת לנזקקים מקרב העולים מאתיופיה שירות זה, ויוצאי אתיופיה ספורים השתמשו בשירותי התחנות שבשתי העיריות: בנתניה - ארבעה זוגות מאז שנת 2005 , ובאשדוד- שבעה זוגות החלו בטיפול ב- 2006 .
אך הפסיקו אותו לאחר זמן קצר נזקקים אחרים יוצאי אתיופיה כלל לא הגיעו לטיפול בתחנה משהתברר שאין לה כלים לטפל בהם.
להלן דוגמה לטיפול בנפגעי אלימות באשדוד: מפברואר 2003 ועד ראשית 2007 טיפלה עובדת סוציאלית למשפחה באגף הרווחה בזוג עולים מאתיופיה, הורים לארבעה ילדים.
גורם הנזקקות העיקרי היה היחסים הגרועים בין בני הזוג.
מתיקם האישי עולה כי הבעל השתמש כלפי אשתו והילדים באלימות מילולית ולעתים אף פיזית ואיים על אשתו כמה פעמים ברצח.
בני הזוג התקשו לדבר עברית, והעובדת הסוציאלית נעזרה במתורגמנית בעת הטיפול.
ביוני 2004 הוחלט בהסכמת בני הזוג להפנותם לייעוץ נישואין.
לאחר שהוברר לעובדת הסוציאלית כי בתחנה לייעוץ נישואין אין מטפל דובר אמהרית ואף אין מתרגם לשפה זו וכי הזוג זקוק ל"תיווך של יועץ נישואין וטיפול", הפנתה אותם העובדת הסוציאלית "לזקני העדה שעברו קורס גישור".
המגשרים לא הצליחו להשכין שלום בין בני הזוג, והעובדת הסוציאלית למשפחה המשיכה לשמש אוזן קשבת לטיעוני בני הזוג ולבקשת האישה להיפרד מבעלה.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הרווחה ולעיריות כי נכון לפעול להכשרת עובדים מתאימים - רצוי יוצאי אתיופיה - לעבודה בתחום ייעוץ נישואין לזוגות עולים מאתיופיה, כדי שניתן יהיה לתת שירות חשוב זה גם לאוכלוסייה זו.
הטיפול בזקנים יוצאי אתיופיה .
משרד הרווחה הציג בתע"ס כמה מאפיינים של אוכלוסיית הזקנים, כגון ירידה בתפקוד הגופני ובדידות בעקבות מות בן משפחה המשפיעים על התפקוד היום יומי ודורשים את התערבותה המקצועית של המחלקה לשירותים חברתיים.
הזקנים שעלו מאתיופיה מאופיינים נוסף על כך בנתק מוחלט מהתרבות הישראלית, מהטכנולוגיה ומהשפה העברית ובהכנסות נמוכות מהממוצע (שכן חלק מהזקנים בישראל זכאים לגמלה ממקום עבודתם).
כמו כן לחלקם יש ילדים קטינים.
מעקב אחר הטיפול בנזקקים זקנים בתע"ס נקבע כי הטיפול הסוציאלי יכלול בין היתר "מעקב אחר מצבו של הזקן והתאמת תכנית הטיפול בו לשינויים החלים במצבו".
חלק מהזקנים המטופלים נזקקים לשירותים אישיים בביתם.
לצורך המעקב האמור ובחינת השירותים הניתנים לזקן נדרש העובד הסוציאלי לזקן לערוך ביקורי בית בבתי הזקנים.
הדבר חיוני לתהליך הטיפול.
נמצא כי באגפי הרווחה שבשתי העיריות לא הייתה תכנית לביקורי בית בבתי הזקנים יוצאי אתיופיה, והעובדים הסוציאליים נהגו לבקר בבתי זקנים בעיקר בעקבות תלונות בני משפחה או גורמים קהילתיים אחרים.
כוח אדם לטיפול בזקנים משרד הרווחה קבע בתע"ס כי מטרת הטיפול בזקן היא לסייע לו לשמר ולשפר את יכולתו התפקודית ולחזקו.
השירותים האישיים ניתנים לזקן בביתו לפי מצבו המשפחתי, החברתי, התפקודי והבריאותי.
בהיעדר כוח אדם מספיק לטיפול סוציאלי באוכלוסיית הזקנים המטופלים יוצאי אתיופיה, נפגעה יכולתו של אגף הרווחה להעניק להם טיפול נאות.
בשנת 2006 טיפלה כל אחת משתי העיריות שנבדקו בכ -400 .
זקנים עולים מאתיופיה בעיריית אשדוד טיפלו בזקנים יוצאי אתיופיה העובדים הסוציאליים המטפלים בכלל הזקנים.
מבדיקה בשלוחה של אגף הרווחה באשדוד, האחרא ית לטיפול בכמחצית המטופלים יוצאי אתיופיה, עולה כי כל עובד סוציאלי במשרה מלאה שטיפל בקשישים היה אחראי לטיפול בכ- 700 תיקים.
עיריית נתניה ייחדה עובד סוציאלי יוצא אתיופיה בחצי משרה לטיפול ב-400 ( זקנים; על העובד הוטל גם הפיקוח על הטיפול בזקנים זכאי גמלת הסיעודברבע משרה).
בעניין זה כתבה עיריית אשדוד למשרד מבקר המדינה, כי תקן העובדים באגף הרווחה נקבע על ידי משרד הרווחה.
אגף הרווחה בעירייה מצוי בתת-תִקנון חריף הן של עובדים סוציאליים והן של עובדי סמך, והדבר משפיע על איכות הטיפול.
לדברי העירייה, נוכח מצב זה הועברו למשרד הרווחה פעמים רבות בקשות להקצאת מימון להגדלת מצבת העובדים, בינתיים ללא הצלחה.
גם עיריית נתניה מסרה למשרד מבקר המדינה כי היקף התיקים שהעובד הסוציאלי לזקנים מטפל בהם הוא בלתי סביר.
משרד מבקר המדינה בדק 18 תיקי טיפול בזקנים מאשדוד, מהם11 מקבלי גמלת סיעוד, ו-12 תיקי טיפול בזקנים מנתניה, מהם תשעה מקבלי גמלת סיעוד.
המסמכים בכמחצית התיקים מצביעים על ליקויים חמורים בטיפול בזקנים.
זקנה ילידת 1915 , המצויה בטיפול אגף הרווחה באשדוד, חזרה בפברואר 2007 לביתה לאחר שהייתה מאושפזת בבית חולים.
עקב מחלתה היא רותקה לכיסא גלגלים ונזקקה לטיפול סיעודי מלא.
בתיק הטיפול שלה לא נמצאו כל מסמכים המצביעים על כך שנערך ביקור בביתה לאחר שחרורה מבית החולים.
בעקבות פניית בני המשפחה פנתה העובדת הסוציאלית בכתב בפברואר 2007 לשירותי בריאות כללית וביקשה מהם לממן את רכישת הפריטים שהזקנה זקוקה להם עקב מצבה.
נמצא כי חלפו שלושה חודשים ממועד פניית בני המשפחה בלא שניתן המימון לרכישת הפריטים.
רק במאי 2007 ,, במהלך הבדיקה שקיים משרד מבקר המדינה בקשר למקרה זה שלחה העובדת הסוציאלית מכתב למשרד הבריאות ובו דרישה לרכישת פריטים כגון כיסא גלגלים ולעריכת שיפוצים בדירת הזקנה כדי להתאימה למצבה הפיזי.
משרד הרווחה כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה: "חסרים מאות רבות של תקני עובדים סוציאליים, לתגבור השירותים החברתיים בלשכות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות.
המשרד העלה דרישה בנושא זה בדיונים עם משרד האוצר.
בהינתן תוספת תקני עו"סים לרשויות המקומיות, יינתן דגש נוסף לאוכלוסיות הייחודיות כגון עולים יוצאי אתיופיה".
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הרווחה ולעיריות שנבדקו כי במספר המטופלים הרב שבאחריות כל אחד מהעובדים הסוציאליים יש כדי לעורר ספק בדבר יכולתם של אגפי הרווחה בכל אחת מהערים למלא את תפקידם ולתת מענה מקצועי נאות לכל נזקק ונזקק.
אין להשלים עם מצב שבו לא ניתן לעקוב כראוי אחר מצבם של זקנים נזקקים ולתת להם טיפול נאות.
המעקב אחר זקנים מקבלי גמלת סיעוד , התשנ"ה ]נוסח משולב [ בפרק י' לחוק הביטוח הלאומי - 1995 , נקבעו כ ללים להגדרת זקן הזכאי לגמלת סיעוד48 .
המוסד לביטוח לאומי משלם את גמלת הסיעוד למשרדי סיעוד פרטיים המגישים לזקן את השירותים שנקבעו עבורו.
הטיפול בזקנים מקבלי גמלת סיעוד מחייב מעקב מוגבר.
כמו כן נדרש פיקוח על אופן ניצול גמלת הסיעוד ועל אופן מתן שירותי הסיעוד ל זקנים.
מעקב אחר הטיפול בזקנים הזכאים לגמלת סיעוד חשוב להבטחת הטיפול הנאות בהם; מעקב כזה חיוני בעיקר במקרים שבהם מדובר בזקנים יוצאי אתיופיה, שלרוב אין להם בני משפחה היכולים לוודא שהם יזכו לקבל טיפול נאות כנדרש בהנחיות המוסד לביטוח לאומי.
המוסד לביטוח לאומי מחייב את משרד הסיעוד לבקר בבית הזקן מקבל הגמלה אחת לחודשיים ולבחון את אופן הטיפול בו.
משרד הרווחה מקצה משרות לעובדים סוציאליים המועסקים בעירייה לצורך מעקב אחר הבדיקות האמורות ופיקוח על אופן מתן הטיפול (להלן - מרַכזות סיעוד).
עוד נדרשים עובדים אלה לערוך ביקורים מדי חצי שנה בבתי הזקנים, כדי לבחון את אופן ניצול גמלת הסיעוד ולדווח על הטיפול בזקנים.
בעיריית נתניה בוצעה ביקורת זו בבתיהם של זקנים יוצאי אתיופיה על ידי העובד הסוציאלי לזקן.
נמצא כי בשתי העיריות שנבדקו לא נערך מעקב נאות אחר הטיפול בזקנים זכאי גמלת הסיעוד, וכי לא היה מידע מלא על מצבם.
להלן הפרטים: עיריית אשדוד בעיריית אשדוד לא היו נתונים מרוכזים על מספר הזקנים יוצאי אתיופיה הזכאים לגמלת סיעוד, וממילא חסר בסיס נתונים חיוני המאפשר מעקב אחר הטיפול בהם.
העובדות הסוציאליות המטפלות בזקנים באשדוד הסבירו למשרד מבקר המדינה כי כתוצאה מעומס העבודה הן אינן פנויות לבצע ביקורי בית בזקנים הזכאים לגמלת סיעוד, ולרוב עסוקות ב"כיבוי שרפות".
עוד הסבירו כי הן סומכות על ביקורי הבית של מרַכזות הסיעוד, מאחר שכאמור להן אין זמן לערוך ביקורי בית באופן שוטף.
להלן דוגמאות לאי-קיום מעקב שוטף אחר הטיפול בזקנים הנזקקים יוצאי אתיופיה: .
48 גמלה חודשית להשתתפות בתשלום עבור שירות סיעוד, המשולמת לפי פרק זה.
חברות הסיעוד העבירו לשתי מרכזות סיעוד דיווחים על הביקורים שערכו אצל הזקנים הנזקקים יוצאי אתיופיה.
נמצא כי טופסי הדיווחים של הביקורים מטעם מרכזות הסיעוד וחברות הסיעוד כלל לא נשמרו בתיקי הטיפול של הזקנים הנזקקים, והעובדות הסוציאליות לזקן במחלקה כלל לא נחשפו למידע חיוני זה.
מהסברי רכזת סיעוד באשדוד, הממונה על האזורים שבהם מתגוררים רוב העולים מאתיופיה, עולה כי בגלל עומס העבודה המוטל עליה היא נהגה לקרוא רק חלק קטן מהדיווחים שהועברו לה, וכל יתר הדיווחים הונחו במחסן ללא בדיקה וללא מעקב.
בבדיקה אקראית שערך משרד מבקר המדינה כאמור ב-11 תיקי זקנים מקבלי גמלת סיעוד הוא מצא כי בתיקי חמישה מהם לא נרשם מעקב אחר מצבם במשך שנה וחצי ויותר.
להלן דוגמאות: (א) באוגוסט 2001 הוכרה זקנה ילידת 1921 המתגוררת באשדוד על ידי המוסד לביטוח לאומי כזכאית לגמלת סיעוד בשיעור של 100% .
עם קבלת ההודעה רשמה העובדת הסוציאלית לזקנה כי הגמלה נועדה לכסות רחצה, הלבשה, הכנת אוכל והגשתו וכל סידורי הבית.
עוד נרשם כי הזקנה "אינה מּוכרת למחלקה".
נמצא כי במשך שש השנים שחלפו מאז ועד ינואר 2007 לא נמצא בתיק הטיפול של הזקנה שבעירייה כל רישום על ביקור בית או כל בירור אחר לגבי מצבה, תפקודה והטיפול שהיא קיבלה מחברת הסיעוד.
בפועל התמצה הטיפול בנזקקת בביקורי בית מטעם מרכזות הסיעוד, והעובדות הסוציאליות לזקן במחלקה כלל לא נפגשו עם הנזקקת במהלך השנים.
(ב) מדיווחים שהעביר לעירייה משרד סיעוד המטפל בעולה מאתיופיה ילידת 1925 הזכאית לגמלת סיעוד, עולה כי עובדת משרד הסיעוד ביקרה בביתה שלוש פעמים.
בשניים מדיווחי הביקורים נרשם שלא פתחו לה את הדלת, ובשלישי נרשם כי "הביקור נדחה כי לא פותחת דלת כאשר לבד.
לא מתקשרת עקב בעיות שפה - מדברת רק אמהרית".
יצוין כי העובדת יוצאת חבר העמים, וניתן היה להניח מראש שלא תוכל לקיים קשר עם הזקנה, וממילא גם לא לעמוד כראוי על מצבה.
בדיווח מטעם מרכזת הסיעוד על ביקור הבית לא נרשם מועד הביקור.
יצוין כי גם עובדת זו היא יוצאת חבר העמים, ולא הייתה יכולה ליצור קשר עם הזקנה.
עיריית אשדוד הודיעה בתשובתה למשרד מבקר המדינה כי נוכח הערת הביקורת הנחתה מנהלת אגף הרווחה את לשכות הרווחה האזוריות כי עובדת שכונתית דוברת אמהרית תלווה את מבצעי ביקורי הבית מטעם מרכזות הסיעוד.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש מקום לבחון את עבודתן המשותפת של העובדות הסוציאליות, מרַכזות הסיעוד וחברות הסיעוד נוכח שתי בעיות שעלו בביקורת: ראשית, מידת ההסתמכות הרבה של העובדות הסוציאליות על ביקורים של גורמים אחרים, העלולה להביא לכך שזקנים נזקקים לא יזכו לקבל את הטיפול המקצועי והאישי שהעובדות האחראי ות לניהול תיק הטיפול שלהם אמורות להעניק להם.
יצוין כי טיפול זה שונה ונפרד מבַקרת מצבו הפיזי של הנזקק והתנאים שבהם הוא חי; שנית, האופן שבו מנוהל המידע הרב המתקבל ממרַכזות הסיעוד ומחברות הסיעוד טעון שיפור.
המידע אינו מנוהל באופן שיטתי ובדרך כלל אינו מועבר לעובדות הסוציאליות לזקן האחראיות לטיפול האישי, ולפיכך אינו הופך לתשומה בתהליך המעקב והטיפול המקצועי של המחלקה.
עיריית נתניה אגף הרווחה בעיריית נתניה טיפל במועד הביקורת ב -120 זקנים יוצאי אתיופיה הזכאים לגמלת סיעוד.
המעקב אחרי הטיפול בהם הופקד בידי עובד סוציאלי לזקן אשר עסק בתחום זה בהיקף של רבע משרה.
בבדיקה שערך כאמור משרד מבקר המדינה נמצא כי מתשעה תיקים של זקנים מקבלי גמלת סיעוד בשישה מקרים לא נערכו ביקורים תקופתיים סדירים בביתם במטרה לעמוד על מצבם, ובבית ארבעה מהם לא נערך ביקור בית במשך שנתיים עד ארבע שנים.
עולה מכך שהעירייה לא קיימה פיקוח נאות על הטיפול בזקנים מקבלי גמלת סיעוד.
להלן דוגמה: זקנה משותקת ביד וברגל, מרותקת למיטתה, שאינה יכולה לתפקד באופן עצמאי, מקבלת כבר כמה שנים עזרה ביתית.
הזקנה מתגוררת בקומה שנייה בבית מגורים בנתניה, בדירה שלא הותאמה למגור י נכה.
במכתב מפברואר 2006 ביקשה מרַכזת אחראית כרוניים ושיקום במשרד הבריאות (להלן - המרכזת) מהעובד הסוציאלי באגף הרווחה המטפל בזקנה להשתתף בביקור בית אצל הזקנה באותו חודש לצורך בחינת אופן התאמת הדירה למצבה הפיזי.
נמצא, כי ביקור הבית האמור לא בוצע ועד למועד סיום הביקורת, אוקטובר 2007 , כשנה ושמונה חודשים לאחר פניית המרכזת לא נעשה דבר בבית הזקנה כדי להתאימו למצבה הפיזי.
משרד הבריאות כתב בדצמבר 2007 בתשובה למשרד מבקר המדינה כי "אין ספק שאישור לבקשת שינוי דיור אינו צריך להתמשך כשנה וחצי", ומנה מחדלים של המשפחה שת רמו להשהיית הטיפול: "דיווח לא נכון של המשפחה על הקופה המבטחת בהתחלת הדרך בוזבז זמן רב במו"מ עם המרפאה בעיסוק של שירותי בריאות כללית ורק לאחר זמן דווח לנו שהקשישה מבוטחת בקופ"ח לאומית.
היסוס אצל בני המשפחה על החלופה הרצויה: אשפוז במוסד סיעודי, מעבר למגורי.
קרוב לבן או שינוי דיור במקום בו הם גרים עכשיו".
]בעיר אחרת[ ם קופת חולים לאומית הסבירה בתשובתה לפניית משרד מבקר המדינה מסוף נובמבר 2007 כי הטיפול בעניינה של הזקנה הושהה בשל מחדלי בני משפחתה.
עוד צוין בתשובה, כי בביקור בביתה באמצע 2004 מצאו עובדי הקופה א ת "הזקנה שוכבת במטה בסלון, המטה מלופפת בחוטי טלפון כדי למנוע נפילה, הבית והחולה היו מלוכלכים מאוד, הבעל הדיף ריח אלכוהול וכן הבן הגר עמם אשר הראה לנו כי הוא צורך תרופות פסיכיאטריות".
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הבריאות ולקופת חולים לאומית כי מן הראוי היה לבחון את היכולת של בני משפחת הזקנה להמציא מידע ולקבל החלטות, וכי ככלל אין מקום להשהות טיפול בנזקק בגלל מחדלים של משפחתו.
מן הראוי היה לדאוג לסיום כל ההליכים הנוגעים לשינויים בדירת הזקנה סמוך ככל האפשר לשינוי במצבה הפיזי, ואף לבחון את האפשרות להשתמש במתקן מת אים או להחליף את הדירה כדי לאפשר לה תנועה מחוץ לדירתה.
משרד מבקר המדינה מעיר לעירייה כי אגף הרווחה בעירייה היה חייב לעקוב מקרוב אחר הטיפול בעניינה של הזקנה ולעמוד על כך שהשינויים הנדרשים בדירתה ייבחנו ויתבצעו במהירות, ואולי אף לבחון דרכים חלופיות כגון שימו ש במִתקן מתאים או החלפת דירה שיאפשרו לה תנועה מחוץ לדירה.
לא היה מקום לעמוד מנגד ולהותיר את עניינה של הזקנה ללא כל טיפול.
בעקבות הפנייה של משרד מבקר המדינה למשרד הבריאות הובאה הבקשה לשינויים בדירה לדיון ולהחלטה בוועדת אכלוס למוגבלי ניידות שבמשרד השיכון, כמקובל, וזו אישרה מענק לשיפוצים בדירה; הדיון התקיים רק בסוף אוקטובר 2007 - שנה ושמונה חודשים לאחר תחילת הטיפול.
משרד מבקר המדינה רואה בחומרה רבה את השהיית הטיפול בעניינה של הזקנה הנכה במשך יותר משנה וחצי, תוך גרימת סבל רב למטופלת.
על שלושה הגורמים שהיו מעורבים במחדל בטיפול - העירייה, משרד הבריאות וקופת חולים לאומית - לדון באופן פעולתם ולקבוע הנחיות שימנעו בעתיד אפשרות של טיפול כושל בזקנים זכאי גמלת סיעוד.
הכשרת מטפלים בזקנים יוצאי אתיופיה באשדוד לידיעת השפה ולקיום תקשורת ישירה עם זקנים נזקקים מהקהילה האתיופי ת יש השפעה ישירה על עצם היכולת להעניק טיפול ראוי ואפקטיבי לאורך זמן.
נמצא כי הטיפול של העובדת הסוציאלית לזקן בנזקקים יוצאי אתיופיה בשלוחת אגף הרווחה שבה ערך משרד מבקר המדינה את הבדיקה נעשה באמצעות מתורגמנית.
המתורגמנית נהגה להגיע למשרדי השלוחה אחת לשבוע ולסייע לעובדת הסוציאלית לזקן לקיים קשר עם המטופל.
משרד מבקר המדינה מעיר לעיריית אשדוד, כי בהיעדר עובד סוציאלי יוצא אתיופיה המטפל בזקנים או לחלופין עובד סוציאלי שאינו יוצא העדה אך הוכשר כראוי לעבודה זו, אין העירייה יכולה לתת לזקנים יוצאי אתיופיה טיפול סוציאלי נאות, והיא מסתפקת בפועל במתן סעד חומרי בלבד.
הגנה על קשישים מפני אלימות במשפחה בנתניה בחוק ההגנה על חוסים, התשכ"ו- 1966 (להלן- חוק הגנה על חוסים), נקבע כי "היה פקיד סעד49 סבור, כי שלומו הגופני או הנפשי של חוסה 50 בגיר נפגע, או עלול להיפגע, פגיעה חמורה מהעדר טיפול ראוי, וכי למניעת הסכנה יש צורך בהוראות בית -משפט, משום שאין החוסה או האחראי עליו מסכימים לטיפול הדרוש, רשאי הוא לפנות לבית המשפט בבקשה ליתן הוראות לעניין זה".
מנתוני אגף הרווחה עולה כי מראשית 2005 ועד אוגוסט 2007 נודע לעובדי האגף על תשעה מקרים של אלימות בני משפחה כלפי זקנים יוצאי אתיופיה.
מנהלת המחלקה לטיפול בזקנים ועובדת סוציאלית המדריכה במחלקה לזקן הבהירו למשרד מבקר המדינה כי "אלימות בנים כלפי הוריהם הינה בעיה סבוכה וכאובה, בשל הקושי הרב להפעיל טיפול סמכותי", מאחר שלעתים מחייב טיפול שכזה נקיטת אמצעים משפטיים נגד הבן הפוגע.
שתיהן דיווחו כי במקרים רבים נמנעים הזקנים המקבלים מידע בדבר אפשרות משפטית זו מלבקש לפעול נגד בנם מתוך רצון שלא לפגוע בו.
בדצמבר 2007 מסרה העירייה למשרד מבקר המדינה כי חוק ההגנה על חוסים וחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, אינם מאפשרים לפקידי הסעד ולמפקחים מטעם משרד הרווחה לפעול בניגוד לעמדתו של זקן נתקף אם אינו חסר ישע.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הרווחה, כי מן הראוי שיבחן מציאות זו עם כלל הגורמים המקצועיים ויפעל למציאת דרכי טיפול בזקנים שנפגעו מאלימות בני .
מי שהוכשר לעבודה סוציאלית, ושר הסעד מינה אותו לעניין חוק שירותי הסעד 50 .
מי שאינו יכול לדאוג לצורכי חייו, בין היתר מפאת זִקנה 1478 דוח שנתי58ב .
משפחה, שכן המענה הרווח כיום, שלקשיש מועבר מידע בדבר סל ההגנה העומד לרשותו, אין בו כדי להעניק סיוע של ממש לקשיש נזקק וחסר ישע.
מרכזי יום משרד הרווחה המליץ בתע"ס להקים "מרכז יום - מסגרת יומית בקהילה הנותנת מענה לצרכיו של הזקן התשוש או תשוש הנפש ומאפשרת לדחות או למנוע את יציאתו מהבית למ סגרת מוסדית".
עוד נקבע בתע"ס כי "יש לעשות שימוש במבנים הקיימים תוך הקצאת שעות/ימים מיוחדים לצורכיהם המיוחדים של עולים שאינם מעוניינים או יכולים למצוא את מקומם במסגרות הקיימות".
אגפי הרווחה באשדוד ובנתניה לא הפנו זקנים יוצאי אתיופיה למעונות, מאחר שאשפוז זקנים מחוץ לביתם אינו מקובל בקרב אוכלוסיית העולים מאתיופיה ומנוגד לאורחות חייהם.
כתוצאה מכך נותר הטיפול בזקנים התשושים בידי העיריות.
עיריית אשדוד ועיריית נתניה מפעילות מרכזי יום המיועדים לכלל אוכלוסיית הזקנים התשושים.
נמצא כי במרכזי היום אין זקנים עולים מאתי ופיה.
אגף הרווחה בעיריית נתניה הסביר למשרד מבקר המדינה שלא ניתן לשלב זקנים יוצאי אתיופיה במרכזי היום בגלל קשיי תקשורת, מאחר שאינם יודעים עברית.
אגף הרווחה באשדוד ציין את הקושי העלול להיווצר כתוצאה משינוי בהרגלים - סוגי המזון ואופן הבילוי.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הרווחה ולעיריות כי נוכח הימנעותם של הזקנים יוצאי אתיופיה משהייה במרכזי היום הקיימים, יש מקום לבחון חלופות למתן המענה בתחום זה לזקנים מהקהילה האתיופית, אם בדרך של הקמת מרכז מיוחד לזקני הקהילה ואם בדרך של היערכות מתאימה במסגרת המרכזים הקיימים (בתחום כוח האדם, המזון והפעילויות) במטרה להביא לכך שזקני העדה יוכלו לשהות במרכזי יום.
בני נוער וצעירים יוצאי אתיופיה הצורכים סמים ומשקאות אלכוהוליים .
גורמי חינוך ורווחה מצאו כי שתיית משקאות אלכוהוליים ושימוש בסמים בקרב בני נוער נובעים מגורמים סביבתיים ואישיותיים.
משבר העלייה, קשיי תקשורת עם ההורים, נורמות שתייה מקובלות בקרב העולים מאתיופיה וקוד תרבותי של איפוק רגשי המעודד הסתרת רגשות - כל אלה דחפו צעירים רבים יוצאי אתיופיה להשתמש בסמים ובמיוחד לשתות משקאות אלכוהוליים51 .
51 ,)ליאורה שחר (עורכת תכנית התערבות רגישת תרבות למניעת השימוש לרעה באלכוהול ובסמים לבני נוער יוצאי אתיופיה ולהוריהם (ראו לעיל הערה 27 '), עמ1-3 .
ממצאי המחקר האמור 52 , שנעשה בשנת 2003 בקרב אוכלוסיית בני נוער יוצאי אתיופיה, מלמדים כי כרבע מהנבדקים השתמשו בסמים וכשני שלישים דיווחו על שתיית משקאות אלכוהוליים.
בשנת 2006 ( מנתה אוכלוסיית בני הנוער והצעירים 14-25 ) באשדוד ובנתניה כ- 1,600 וכ- 3,000 נפש, בהתאמה.
מנתונים אלה ניתן להסיק כי בשתי הערים מצויה אוכלוסייה גדולה מאוד של בני נוער וצעירים הצורכים סמים ומשקאות אלכוהוליים.
בפקודת העיריות נקבע בין היתר כי בין סמכויותיה של העירייה "לבצע פעולות חינוך ומניעה בנושא הסמים המסוכנים ולפעול למען הקמת מוסדות לטיפול בנפגעי סמים ושיקומם, לאחר התייעצות עם המשרדים הנוגעים בדבר ועם הרשות הלאומית למלחמה בסמים".
בפקודת העיריות נקבע כי המועצה תבחר ועדה שתפקידה ליזום ולתכנן פעילות לקידום מאבק מקיף בנגע הסמים המסוכנים, מניעה, שיקום וטיפול, לרבות טיפול בהשלכות של ההתמכרות לסמים וכן חינוך והסברה.
הוועדה תגיש לאישור המועצה את תכניותיה ותעקוב אחר ביצוע התכניות המאושרות.
חברי הוועדה יהיו על פי הפקודה עד שלושה חברי מועצה, מנהל אגף הרווחה או מנהל המחלקה לשירותים חברתיים, מנהל מחלקת חינוך, שני נציגי ציבור, מנהל בית ספר על -יסודי ונציג הרשות הלאומית למלחמה בסמים.
בפקודת העיריו ת גם נקבע כי הוועדה תכונס לפחות אחת לשלושה חודשים.
נמצא, כי בעיריית אשדוד נבחרה ועדה למאבק בנגע הסמים המסוכנים בינואר 2006 , אך זו כלל לא התכנסה מאז מינויה.
בעיריית נתניה נבחרה הוועדה רק בנובמבר 2007 בעקבות פניית משרד מבקר המדינה, והתכנסה לראשונה בדצמבר 2007.
משרד מבקר המדינה מעיר לעיריות אשדוד ונתניה כי אי-הפעלת ועדה זו, שחובה להקימה, לא זו בלבד שאינה מתיישבת עם דרישות החוק, אלא אף עלולה לפגוע במאבק בנגע הסמים.
בהיעדר ועדה פעילה כזו חסר לעיריות גורם הקובע את מדיניות הטיפול והמניעה והמבקר את אופן הטיפול של הגורמים המקצועיים.
השיעור הגבוה של צורכי הסמים והאלכוהול בקרב אוכלוסיית הצעירים יוצאי אתיופיה מעצים את הצורך בהפעלת ועדה זו.
עיריית נתניה לא הפעילה מסגרת לטיפול בבני נוער ובצעירים נפגעי סמים או אלכוהול בני נוער שביקשו לקבל טיפול הופנו לע מותת אל -סם שבעיר.
מנתוני עמותת אל -סם בעיר עולה כי העמותה טיפלה בשנת 2005 בשמונה נערים יוצאי אתיופיה, ובשנת 2006 .
בשבעה בשנת 2007 , עד למועד סיום הביקורת (יולי 2007 .
), היא לא טיפלה כלל ביוצאי אתיופיה 2.
יחידה לטיפול בהתמכרויות שפעלה במסגרת אגף הרווחה של העיר ייה העניקה טיפול לנפגעי סמים בלבד בגיל 18 ומעלה.
נמצא כי בשנת 2005 טיפלה היחידה רק בשני יוצאי אתיופיה מבין 196 נפגעי סמים שבטיפולה, ובשנת 2006 טיפלה רק בשלושה יוצאי אתיופיה מבין 246 נפגעים.
צעירים הצורכים משקאות אלכוהוליים הופנו למדור לטיפול בהתמכרויות שבעיריית חדרה.
נמצא כי מאז ראשית 2006 הגיעו למדור זה רק שלושה מטופלים יוצאי אתיופיה.
52 ראו הערת שוליים25 .
, לעיל 1480 דוח שנתי58ב .
משרד מבקר המדינה רואה בחומרה את המצב הקיים, שבו המענה היחיד לבני נוער יוצאי אתיופיה הצורכים סמים ומשקאות אלכוהוליים ניתן על ידי עמותה פרטית, וגם זאת רק למטופלים ספורים.
הדבר מצביע על כך שהעירייה אינה מתמודדת התמודדות ממשית עם בעיית ההתמכרויות בקרב הקהילה האתיופית.
עליה לפעול לאלתר לאיתור יזום נרחב של בני נוער וצעירים יוצאי אתיופיה הצורכים סמים ומשקאות אלכוהוליים ולהקים מערך לטיפול בהם ולמאבק בצריכתם של חומרים אלה.
עיריית אשדוד הפקידה את הטיפול בבני נוער המשתמשים בסמים ושותים משקאות אלכוהוליים בידי עמותה שהעירייה ייסדה ב - 1999 בשם "הרשות העירונית למאבק בהתמכרויות ובאלימות" (להלן - הרשות למאבק בהתמכרויות), שתפקידה לקיים פעולות למניעה, לטיפול, לשיקום ולאכיפת החוק בתחום ההתמכרויות (שימוש בסמים ושתיית משקאות אלכוהוליים).
הרשות למלחמה בסמים חתמה על חוזה עם הרשות למאבק בהתמכרויות שבו נקבע כי הרשות תטפל בבני נוער המשתמשים בסמים, ומרכז ייעוץ לנוער שבמסגרתה ירכז את הנושא (להלן - מרכז ייעוץ לנוער).
מנתוני מרכז הייעוץ לנוער עולה כי בשנת 2006 הוא טיפל ב-23 בני נוער יוצאי אתיופיה שהשתמשו בסמים או שתו משקאות אלכוהוליים.
בסיכום פעילות מרכז הייעוץ לנוער לשנת 2005 ניתנה המלצה לגייס עובד מקרב העדה האתיופית לאיתור משתמשים לצורך הפנייתם לטיפול במסגרת המרכז.
במסמך זה אף הודגש הצורך באיתור המטופלים על ידי המטפלים במגמה להגדיל את אוכלוסיית המופנים לטיפול והגברת המוטיבציה לטיפול.
עוד נקבע כי מאחר "שרוב מוחלט של המטופלים הינם תלמידים במסגרות לימודיות.
יש להגיע לאותה אוכלוסייה הסובלת מבעיית שימוש לרעה בחומרים פסיכואקטיביים ואינה נמצאת במסגרת כלשהי, וחייבת לקבל התייחסות וטיפול".