HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
את המשגיחים ממנות המועצות הדתיות.
בינואר 2004 , עם פירוקו של משרד הדתות, הועברו למשרד ראש הממשלה (להלן - משרד רה"מ), בין היתר, אגף המועצות הדתיות והרה"ר.
בינואר 2005 הוקמה הרשות הארצית לשירותי דת (להלן - הרשות הארצית) שהייתה יחידת סמך במשרד רה"מ עד ינואר 2008 , עת הוקם מחדש המשרד לשירותי דת.
בתפקיד מנכ"ל הרשות הארצית כיהן מר מאיר שפיגלר.
לתפקיד השר לשירותי דת מונה מר יצחק כהן ולתפקיד מנכ"ל המשרד בפועל מונה מר אביגדור אוחנה.
המשרד מופקד, בין היתר, על פיקוח מנהלי על פעילות המועצות הדתיות, על ניהול כוח האדם שלהן ועל תקציביהן.
במהלך שנת 2007 ובתחילת שנת 2008 בדקמשרד מבקר המדינה את הפיקוח על הכשרות של מוצרי מזון המיוצרים ומשווקים בארץ.
הבדיקות נערכו ברה"ר ובמועצות הדתיות בירושלים, בחיפה ובראשון לציון (להלן - ראשל"צ).
נבדקו בעיקר תפקיד הרה"ר בתחום הכשרות ופעולותיה; פעילות הרבנויות המקומיות ומחלקות הכשרות של המועצות הדתיות בתחומים אלה: הפיקוח על הכשרות; עבודה נוספת של רבנים ושל עובדי המועצות הדתיות; הזיקה בין רבנים לגופים פרטיים נותני תעודות השגחה (בדצ"ים); הנפקת תעודות הכשר לבתי עסק; גביית אגרות; מעמדם של המשגיחים ואופן העסקתם.
בדיקות השלמה נעשו ברשות הארצית.
דוחות קודמים של מבקר המדינה בנושא זה פורסמו בשנת 1992 במסגרת דוח על הרה"ר8 ; בשנת 1994 - במסגרת הביקורת על המועצה הדתית נתניה 9 ; בשנת 1995 - במסגרת ביקורת על המועצה הדתית פתח תקווה 10 ;בשנת 1997 - .
8 ,מבקר המדינהדוח שנתי 42 ( 1992 '), עמ357 (להלן- דוח שנתי 42.
) 9 ,מבקר המדינהדוח שנתי 44 ( 1994 '), עמ361 (להלן- דוח שנתי 44.
) 10 ,מבקר המדינהדוח שנתי 45 ( 1995 '), עמ278 (להלן- דוח שנתי 45.
במסגרת הביקורת על המועצות הדתיות ראש העין, עפולה ואשקלון 11 , ובשנת 1998 - במסגרת הביקורת על המועצה הדתית ראשל"צ 12.
במרוצת השנים קיבלו משרד מבקר המדינה ונציבות תלונות הציבור תלונות רבות בנוגע למועצות דתיות שעניינן, בין היתר, בתחום הכשרות .
גם בג"ץ עסק מעת לעת בסוגיות הנוגעות לענייני הכשרות במועצות הדתיות .
נותני ההכשר ברבנות הראשית ובמועצות הדתיות .
הרבנות הראשית לישראל .
הרה"ר פועלת על פי חוק הרה"ר המטיל עליה ועל מועצתה לפעול בין היתר בתחומים האלה: מתן תשובות וחוות דעת בענייני הלכה; פעולות לקירוב הציבור לערכי תורה ומצוות; מתן תעודות הכשר.
ליד מועצת הרה"ר פועלות כמה ועדות משנה, בהן גם ועדת הכשרות.
מועצת הרה"ר מתכנסת במועדים קבועים, דנה ומחליטה בכל הנושאים המובאים בפניה - בעיות הלכתיות, משפטיות, רוחניות וחברתיות.
הרבנים הראשיים לישראל - הרב שלמה עמר, הרב הראשי הספרדי והראשון לציון, והרב יונה מצגר, הרב הראשי האשכנזי והממונה גם על הכשרות, נבחרו לתפקידם בשנת 2003 .
לתקופה של עשר שנים אגף הכשרות פועל כגוף מקצועי מטעם מועצת הרה"ר.
רוב מחלקותיו מאוישות בעובד אחד ובמזכירה.
באגף פועלת גם המחלקה לביקורות כשרות ברבנויות שעורכת ביקורות בבתי עסק ברחבי הארץ יחד עם רבני אגף הכשרות, וממצאיהם מועברים לידיעת הרבנים המקומיים.
אכיפת חוק איסור הונאה בכשרות הונאה בכשרות היא עברה פלילית שדינה על פי החוק מאסר שנה והיא מהווה גם עברה מנהלית על פי תקנות העבירות המינהליות (קנס מינהלי - איסור הונאה בכשרות), התשנ" ב- 1992.
התקנותקובעות כי על העובר עברה מנהלית כאמור יוטל קנס.
מקבל הקנס יכול להודיע על רצונו להישפט על העברה.
היחידה הארצית לאכיפת חוק איסור הונאה בכשרות מטפלת במעשי הונאה בכשרות כפי שנקבעו בחוק זה, כדלקמן: עסק המציג עצמו ככשר אף שאין לו תעודת הכשר של הרבנות המקומית; עסק שיש לו תעודת הכשר והוא מוכר מוצרים ככשרים, אף על פי שאין להם תעודת הכשר מהגורם המוסמך; עסק המציג תעודת הכשר שאינה בתוקף; יצרן או יבואן המציג מוצר ככשר אף שאין לו תעודת הכשר.
11 ,מבקר המדינהדוח על הביקורת במועצות דתיות ( 1997 ) (להלן- דוח על הביקורת במועצות הדתיות).
12 ,מבקר המדינהדוח שנתי 48 ( 1998 '), עמ266 (להלן- דוח שנתי 48 .
) המשרד לשירותי דת 965 .
האמצעים שנוקטת בהם היחידה מגוונים וכוללים מכתבי התראה, מתן הנחייה לרבנות המקומית לשלול את תעודת ההכשר של בית העסק והטלת קנס מינהלי.
היחידה מפרסמת את ממצאיה באשר לבתי עסק שעברו על החוק ותעודת ההכשר נשללה מהם במסגרת עדכוני כשרות המופצים מעת לעת באמצעות האינטרנט והפקס לכל הרבנויות המקומיות ולגופים אחרים, שביקשו לקבל אותם.
מחלקות הכשרות המקומיות אמורות להפיץ את עדכוני הכשרות למי שמטפלים בכשר ות בתחומיהן, ובהם מפקחים ומשגיחים.
כאמור, מקבל הקנס יכול להודיע על רצונו להישפט על העברה.
מנהל היחידה, מר רפי יוחאי, פנה בדצמבר 2006 למשנה לפרקליט המדינה לעניינים פליליים בטענה כי מפאת עומס עבודה ולנוכח סדרי העדיפויות בפרקליטות ירושלים הוגשו כתבי אישום ספו רים על עברות איסור הונאה בכשרות, ואילו בתיקים בפרקליטויות שמחוץ לירושלים לא הוגשו כלל כתבי אישום.
לכן לא שולמו הקנסות שהוטלו על עוברי העברות ובשל אי -הגשת כתבי אישום תקופת התיישנות העברות חלפה.
לדבריו, הנקנסים החלו להיות ערים לכך ומבקשים להישפט על מנת להתחמ ק מענישה.
בעקבות פנייתו כונסה במרס 2007 ,ישיבה בראשות פרקליט המדינה ובה הוחלט כי תיקי הונאה בכשרות יועברו לטיפול של עורכי דין פרטיים בפיקוח הפרקליטות.
הביקורת העלתה כי מבין 638 נקנסים שביקשו להישפט בין השנים 1997 -2008 ;נשפטו חמישה בלבד 168 קנסות בוטלו בשל התיישנות העברה (בחלוף חמש שנים מהטלת הקנס).
עד מועד סיום הביקורת ובחלוף שנה וחצי מקבלת ההחלטה האמורה לא חלה כל התקדמות בהעברת תיקי ההונאה בכשרות לייצוג משפטי חיצוני לצורך הגשת כתבי אישום.
בהעדר הגשת כתבי אישום נסללת הדרך בפני עוברי עבירות מנהליות לחמוק מלתת את הדין על מעשיהם.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש לפעול להעברת התיקים לייצוג משפטי חיצוני בפיקוח הפרקליטות ללא דיחוי נוסף.
משרד המשפטים השיב למשרד מבקר המדינה ביוני 2008 כי נושא זה נמצא בטיפולו של היועץ המשפטי לרה"ר.
מבדיקת משרד מבקר המדינה עולה כי עד ינואר 2009 .
לא סיימו גורמים אלה את הטיפול בנושא זה .
חלוקת התפקידים בין המועצה הדתית לבין הרבנות המקומית מושתתת על "תקנות נוהל לתאום והגדרת תפקידים בין הרבנות למועצה דתית, התשמ"ה - 1985 " שפורסמו בספטמבר 1987 ( בחוזר מנכ"ל משרד הדתות87/5 ) ואושרועל ידי מועצת הרה"ר (להלן - תקנות הנוהל).
תקנות אלה נועדו להגדיר את תחומי הפעולה והסמכויות המיוחדות של כל אחד משני הגופים על מנת למנוע אי-הבנות וחילוקי דעות.
רבני העיר הם הפוסקים בכל ענייני הדת וההלכה הנוגעים לכשרות בעיר, ובין היתר, עליהם לאשר בחתימתם את תע ודות ההכשר.
רבני העיר אמורים להיות מוזמנים לישיבות הנהלה ומליאת המועצה ולשבת בראשן יחד עם יו"ר המועצה הדתית.
הטיפול המינהלי הכרוך בהוצאת תעודות הכשר, גביית אגרות ומינוי משגיחים והפיקוח עליהם מוטל על מחלקות הכשרות במועצות הדתיות; מנהל המחלקה והמפקחים13 אחראים לניהול התהליך שתחילתו בקשה של בית עסק לתעודת הכשר, וסיומו - הנפקתה חתומה בידי רבני העיר.
ברוב המועצות הדתיות יש גם מזכיר מחלקת כשרות המטפל בצד המינהלי של הוצאת תעודות הכשר, לרבות קביעת סכום האגרה שעל מגיש הבקשה לשלם.
המפקחים אחראים מבחינה מקצועית והלכתית לעבודתם השוטפת של המשגיחים; שאלות הלכתיות עקרוניות מובאות בדרך כלל לדיון בפני רבני העיר.
נוסף על כך, עליהם לפקח על המשגיחים ולבדוק את נוכחותם בעבודה, לפרסם נהלים להם ולבעלי העסקים ולהפיץ את עדכוני הכשרות של אגף הכשרות.
הפיקוח המעשי בבתי העסק הוא בידי מ שגיחים שבדרך כלל אינם עובדי המועצות הדתיות, אף שהן ממנות אותם.
רבני העיר אמורים לבחון את רמת הידיעות ההלכתיות של המשגיחים בתחום הכשרות לפני קבלתם לעבודה.
בספטמבר 1992 מינה ראש הממשלה ועדה ציבורית ל"בדיקת המועצות הדתיות ותפקודן" בראשות חיים צדוק, לשעבר שר המשפטים (להלן - ועדת צדוק).
ביולי 1993 הגישה הוועדה את הדוח לסיכום עבודתה .
הוועדה המליצה לעגן בחקיקת משנה את נוהלי הפעולה של לשכות הרבנות המקומית והמועצות הדתיות, לרבות הכלים להבטחת ביצועם.
בדוח שנתי 44 '(עמ381 ) בפרק על המועצה הדתית נתניה קבעה מבקרת המדינה, שאין די בתקנות הנוהל שקבע משרד הדתות בעניין התיאום בין הרבנות המקומית והמועצה הדתית, כיוון שלא היה בכוחם ליישב חילוקי דעות כמו אלה שנתגלעו ב נתניה בין רב העיר לבין המועצה הדתית .
מבקרת המדינה המליצה לנקוט צעדים נמרצים לפתרון יסודי של הבעיה כדי להבטיח שירותי דת נאותים.
אף בביקורת על המועצה הדתית עפולה (ראו דוח על הביקורת במועצות הדתיות) הייתה המסקנה דומה.
עד מועד הביקורת הנוכחית - אף כי חלפו יותר מ-15 שנים מפרסום דוח ועדת צדוק - לא חל כל שינוי במצב ולא הותקנו תקנות מפורטות להסדרת סמכויותיהן של הרבנות המקומית והמועצה הדתית.
הממצאים המפורטים להלן במועצות הדתיות של חיפה וראשל"צ יש בהם כדי לחזק את המלצות דוח ועדת צדוק ודוחות קודמים של מבקר המדינה.
13 במועצה הדתית בחיפהתפקיד של ראש מדור מקביל לתפקיד מפקח, להלן יכונו אלה ראש מדור.
המשרד לשירותי דת 967 .
המועצות הדתיות בירושלים, בחיפה ובראשל"צ .
בכל אחת משלוש המועצות הדתיות שנבדקו היו בעיות ייחודיות בתחום הכשרות הנובעות, בין היתר, ממבנה הנהלת המועצה והרבנות המקומית וממערכת היחסים ביניהן, כמפורט להלן.
מועצה דתית ירושלים בדצמבר 2002 .
פוזרה המועצה הדתית בירושלים ומונתה במקומה ועדה ממונה לתפקיד יו"ר הוועדה הממונה מונה החל מיוני 2004 עו"ד משה יצחק אוסדיטשר (להלן - יו"ר הוועדה הממונה).
הוא כיהן בתפקיד זה עד נובמבר 2007 , ובמקומו מונה מר יהושע ישי.
האחריות לכשרות במועצה הדתית בירושלים מוטלת על אגף הכשרות המורכב משתי מחלקות: המחלקה למצוות הארץ ומחלקת הכשרות והשחיטה שבראש כל אחת מהן מנהל.
שני המנהלים כפופים למנהל אגף הכשרות .
שתי מחלקות הכשרות מספקות שירותי כשרות ומנפיקות תעודות הכשר לבתי עסק בירושלים.
המחלקה למצוות הארץ הוקמה במטרה לספק שירותי כשרות ופתרונות הלכתיים בנושאי מצוות התלויות בארץ (פֵּרות, ירקות וגידולי שדה).
בירושלים אין רב ראשי מאז פטירת שני רבני העיר בשנת 2003 .
לכן פעלה מועצת הרה"ר למנות רבנים חותמים אחרים שיחתמו על תעודות ההכשר, כמפורט להלן: בספטמבר 2003 החליטה המועצה להסמיך את הרב הראשי לישראל הרב מצגר לחתום על תעודות הכשר בירושלים (להלן - הרב הממונה).
לאחר המינוי ובמהלך התקופה מספטמבר 2003 עד אפריל 2004 חתם הרב מצגר על תעודות ההכשר בירושלים, נוסף על תפקידיו האחרים כרב ראשי לישראל.
עד לבחירתם של רבני עיר לירושלים מונה רב פוסק של אגף הכשרות במועצה הדתית (להלן - רב פוסק) החל משנת 2005 .
תפקידו של הרב הפוסק לבחון את הצד ההלכתי של מתן תעודת ההכשר ולאשר להוציא ת עודת הכשר לבתי עסק שעמדו בדרישות האגף.
הרב הממונה לחתום על תעודות הכשר סומך ידיו על שיקול דעתו ההלכתי של הרב הפוסק וחותם על תעודות ההכשר.
ביולי 2005 החליטה מועצת הרה"ר, על פי חוק איסור הונאה בכשרות, למנות נוסף על הרב מצגר, את הרבנים בנימין אדלר ויוסף יקותיאל אפרתי לחתום על תעודות הכשר בירושלים מטעם המועצה הדתית בתחומי מומחיותם (הרב אדלר - כשרות ושחיטה; הרב אפרתי - מצוות הארץ).
המועצה קראה לראש הממשלה ולעיריית ירושלים לעשות הכול למען בחירת שני רבני עיר לירושלים בהקדם.
בעקבות מינוים של הרבנים אדלר ואפרתי כתב הרב מצגר ביולי 2005 אל המועצה הדתית בירושלים כי תעודות ההכשר של המועצה הדתית בירושלים, אשר הונפקו בחתימתו עד אותה עת, אינן תקפות עוד.
כמה ימים לאחר מכן כתב הרב מצגר ליו"ר הוועדה הממונה, כי למרות החלטת מועצת הרה"ר והודעתו המועצה ממשיכה להפיץ את תעודות ההכשר שבחתימתו, והדבר מהווה פגיעה חמורה "בחומת הכשרות" ובהחלטות מועצת הרה"ר.
על כן הוא דרש להפסיק "לאלתר" את חלוקת התעודות שבחתימתו, להסיר את כל תעודות ההכשר שכבר חולקו ולפעול על פי החלטת מועצת הרה"ר.
נוכח הודעותיו של הרב מצגר וכיוון שהרבנים הממונים לחתום על תעודות ההכשר - אדלר ואפרתי - לא חתמו עליהן (ראו להלן 968 דוח שנתי59ב .
בעניין הבג"ץ), הונפקו תעודות הכשר ונמסרו לבתי העסק ללא חתימה של רב מוסמך ובניגוד לחוק איסור הונאה בכשרות.
התברר כי משנת 2005 ועד שנת 2007 בהיעדר חתימת הרב מצגר או הרבנים הממונים על התעודה הנפיקו בעלי תפקי ד שונים במועצה הדתית, ובהם מזכירי המחלקות ומנהלי המחלקות, תעודות הכשר וחתמו עליהן בלא שהוסמכו לכך בידי מועצת הרה"ר.
כאמור, בשנת 2005 ביקשה מועצת הרה"ר מראש הממשלה לפעול בהקדם למינוי רבני עיר לירושלים.
הליך בחירתו של רב עיר וכשירותו להיבחר לתפקיד נקבעו ב הוראות חוק שירותי הדת ובתקנות בחירות רבני עיר, התשל"ה - 1974 .
בספטמבר 2007 בוטלו תקנות אלה והותקנו תקנות שירותי הדת היהודיים (בחירות רבני עיר), התשס"ז- 2007 (להלן- התקנות החדשות).
03 פורסמה ברשומות הודעתו של ראש הממשלה באותה עת, מר אריאל שרון, בת פקידו כשר לענייני דתות, כי יש צורך לבחור רב עיר אחד לירושלים.
במהלך שלוש השנים וחצי שחלפו מאז, הוגשו עתירות לבג"ץ14 שביקשו להניע את התהליך.
לאחר שמועצת עיריית ירושלים החליטה להמליץ לשר לענייני דתות לבחור שני רבני עיר15 היה צורך לשנות את החלטת ראש הממשלה.
07 החלטתו של ראש הממשלה מר אהוד אולמרט: "בתוקף סמכותי לפי תקנה 4 (א) לתקנות בחירות רבני עיר, התשל"ה - 1974 .
ולאחר שנתקיימו התנאים לבחירת שני רבני עיר בהתאם לתקנה 2 (ב) לתקנות, אני מודיע על הצורך בבחירת שני רבני עיר בירושלים ספרדי ואשכנזי.
עד ינואר 2009 לא מונה רב ראשי לירושלים; נציגי ועדת הבחירות לבחירת רב עיר בירושלים נבחרו רק בחודש דצמבר 2007 ואילו חברי האספה הבוחרת טרם מונו.
בעקבות מינויָם של הרבנים אדלר ואפרתי לחתום על תעודות הכשר בירושלים, עתרה במהלך 2005 המועצה הדתית לבג"ץ16 נגד מועצת הרה"ר ושני הרבנים, בבקשה לבטל את מינויָם.
אחת הטענות נגד המינוי הייתה כי שניהם פועלים בניגוד עניינים לנוכח קשריהם עם גופים פרטיים העוסקים בכשרות.
במסגרת הסכמה בין הצדדים נמחקה העתירה באותה שנה.
התנועה להגינות שלטונית עתרה במהלך 2005 לבג"ץ17 כדי שידו ן ויכריע, בין היתר, בשאלת זהות הגורם המוסמך לחתום על תעודת הכשר בירושלים.
בעקבות הבג"ץ הודיע ראש תחום התמיכות לשעבר במשרד המשפטים בינואר 2006 .
14 בג"צ 1829/05 'התנועה להגינות שלטונית ואח' נ' מועצת הרבנות הראשית ואח, תקדין; בג"צ 8848/05 ניר ברקת, חברמועצה ויו"ר סיעת תצליח ואח' נ' מר אריאל שרון - בכהונתו כשר לענייני דתות ואח', תקדין.
05 אישרה מועצת העיר את המלצתו של ראש עירית ירושלים דאז, מר אורי לופוליאנסקי, לבחור שני רבני עיר במקום רב אחד.
16 בג"צ 6803/05 הרבנות המקומית והמועצה הדתית בירושלים נגד מועצת הרבנות הראשית ואח', לא פורסם.
17 בג"צ 1829/05 האמור, לעיל הערה14.
המשרד לשירותי דת 969 .
למנכ"ל הרה"ר שאין קושי שהיא תסמיך רבנים שיימצאו מתאימים לחתום על תעודות הכשר ובלבד שלא יהיה ניגוד עניינים כלשהו בין פעילותם הציבורית ובין פעילותם הפרטית.
בינואר 2007 הוגשה עתירה נוספת לבג"ץ18 שביקשה להוציא צו שיקבע כי פרט לרבנים אדלר ואפרתי יש לאסור חתימה של אחרים על תעודות הכשר בירושלים.
בעקבות זאת דנה פרקליטות המדינה בסוגיית ניגוד העניינים של שני הרבנים לנוכח קשריהם עם גופים פרטיים העוסקים בכשרות.
במכתב ששלח במרס 2007 נציג הפרקליטות אל מנכ"ל הרה"ר, נקבע כי על שני הרבנים להתנתק באופן מוחלט מכל גוף פרטי העוסק במתן הכשר פרטי כתנאי לפעילותם בעניין הכשרות במועצה הדתית.
כיוון ששני הרבנים לא התנתקו מהגופים הפרטיים, הודיעו נציגי פרקליטות המדינה בעת דיון במועצת הרה"ר באפריל 2007 , כי הם אינם יכולים לתת תעודות הכשר בירושלים.
לנוכח הודעת הפרקליטות לרה"ר, מינתה מועצת הרה"ר ועדה שתמליץ על רבנים שימונו במקומם של הרבנים אדלר ואפרתי.
בסוף אפריל 2007 הציגה המועצה הדתית לחברי הוועדה שמות של מועמדים לתפקיד וביקשה שתמליץ על המתאים ביותר.
לחילופין הוצע להשאיר את הרב מצגר כחותם על התעודות.
במאי 2007 החליטה מועצת הרה"ר לחזור ולאשר את מינויו של הרב מצגר כחותם על תעודות ההכשר בירושלים בהתאם להחלטתה מספטמבר 2003 ; המועצה מינתה רב - שהוא גם אחד מחברי הוועדה שמונתה - לסייע לרב מצגר בעניין זה וקבעה כי יש לאתר שני רבנים נוספים שיצטרפו אליו לשם כך.
בעקבות זאת הודיע היועץ המשפטי של הרה"ר לרב מצגר במאי 2007 , כי תפקידיהם של הרב שהתמנה ושני הרבנים שיתמנו בהמשך, לסייע לרב מצגר בפיקוח על הכשרות ולא לחתום על תעודות ההכשר בירושלים.
חודש לאחר מכן הודיע היועץ המשפטי של הרה"ר לרב מצגר כי "מעתה ואילך" עליו לחתום על תעודות הכשר בירושלים.
עד פברואר 2008 , מועד סיום הביקורת, טרם מינתה מועצת הרה"ר שני רבנים נוספים שיסייעו לרב מצגר.
התברר כי לאחר החלטת מועצת הרה"ר חתם ה רב מצגר על תעודות הכשר של מחלקת הכשרות והשחיטה, אולם תעודות של המחלקה למצוות הארץ לא נמסרו לחתימתו; לפיכך תעודות אלה לא נחתמו על ידי רב מוסמך.
לדעת משרד מבקר המדינה, על מזכירי מחלקות הכשרות להעביר את תעודות ההכשר שמחלקותיהם מנפיקות לחתימתו של הרב מצגר, שמונה לחתום עליהן.
בתשובתו של יו"ר הוועדה הממונה מר יהושע ישי למשרד מבקר המדינה מאפריל 2008 נאמר, כי לאחר כניסתו לתפקיד ובשיתוף עם הרב מצגר הוא הורה כי כל תעודות ההכשר שמנפיקה המועצה הדתית ייחתמו בחתימתו של הרב מצגר לאחר בדיקה הלכתית ומינהלית שלהן ואישורן על ידי הרב הפוסק של המועצה הדתית, שהוא מינה בתחילת 2008 .
מתשובותיהם של מנהל המחלקה למצוות הארץ .
18 בג"צ 741/07 נטו מילנדה סחר בע"מ נ' הרבנות המקומית והמועצה הדתית בירושלים ואח', תקדין.
ומנהל מחלקת הכשרות והשחיטה מאפריל 2008 , עולה כי הרב מצגר החל לחתום על תעודות ההכשר.
מהאמור לעיל עולה כי בהעדר רב ראשי או רב הממונה לחתום על תעודות הכשר הונפקו ת עודות ההכשר בירושלים שלא בהתאם לחוק איסור הונאה בכשרות.
מיולי 2005 ועד מאי 2007 לא היה גורם מוסמך שחתם על תעודות הכשר בירושלים, ובתקופה זו, כאמור, חתמו בעלי תפקידים שונים במועצה הדתית בירושלים על תעודות ההכשר ללא הסמכה של מועצת הרה"ר; לאחר מכן הן נחתמו בחו תמת המועצה הדתית בלבד, כלומר לא היה כל גורם רבני מוסמך שהיה אחראי מבחינה הלכתית על הכשרות בבתי העסק.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש להקפיד שתעודות ההכשר של המועצה הדתית ייחתמו בידי הגורם המוסמך לכך בלבד.
מועצה דתית חיפה המועצה הדתית מנוהלת החל מינואר 2001 באמצעות ועדה ממונה.
יו"ר הוועדה הממונה ממאי 2003 הוא רו"ח משה שטטמן (להלן - יו"ר הוועדה הממונה).
הסמכות ההלכתית למתן תעודות הכשר נתונה בידי שני רבני העיר - הרב האשכנזי, הרב שאר ישוב כהן, המכהן בתפקידו מינואר 1975 , והרב הספרדי ואב בית הדין בחיפה, הרב שלמה שלוש, המכהן בתפקידו מאוגוסט 1997 .
במאי 2007 , כשמלאו לרב שאר ישוב כהן 80 ,, מועד תום כהונתו כרב ראשי החליטה מועצת הרה"ר - לאחר שכבר האריכה את כהונתו בחמש שנים - לאצול לו סמכות לתת תעודות הכשר ולשמש רשם נישואין בעיר חיפה עד הגיעו לגיל 85 .
עם מינויו של הרב ש לוש כרב העיר בשנת 1997 ,הוא קיבל על עצמו בהסכמת הרב שאר ישוב כהן, את האחריות על מחלקת הכשרות ושימש כרב חותם בלעדי על כל תעודות ההכשר.
בשלב מאוחר יותר, במהלך שנת 2000 , חילקו רבני העיר ביניהם את האחריות לתעודות ההכשר ואת החתימה עליהן לפי סוגי העסקים.
התברר שלא תמיד נשמרה ההקפדה על חלוקה זו; היו בעלי עסקים שפנו לקבל תעודות הכשר דווקא מהרב שאינו ממונה על הכשרות בעסק שלהם.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש חשיבות להקפדה על חלוקת העבודה בין רבני העיר כדי למנוע מבית עסק שנשללה ממנו תעודת ההכשר בידי הרב הממונה או שדרישות הכשרות שלו מחמירות בעיניו, לפנות לרב האחר לקבל את תעודת הכשרות.
המשרד לשירותי דת 971 .
בחיפה יש כמה מתחמים שבהם ריכוז של בתי אוכל, כגון: בקניונים, בבית החולים רמב"ם ובתחנה המרכזית.
אף שמדובר באותו סוג של בתי עסק הטיפול בהם מפוצל בין ראשי המדורים 19 ; מקצת תעודות ההכשר שלהם נחתמות בידי הרב שאר ישוב כהן, ומקצתן בידי הרב שלוש.
לדעת משרד מבקר המדינה, ריכוז הפיקוח על בתי עסק שנמצאים באותו מתחם בידי ראש מדור אחד מייעל אותו וחוסך למפקחים נסיעות בין בתי העסק, כל עוד אין מדובר בבתי עסק שבהם נדרש ידע מקצועי ספציפי כמו מפעלים ובתי מלון.
בעסק ים אלה עדיף להטיל את האחריות על מפקחים הבקיאים בתחום, אך ראוי להתחשב גם בקרבה הגיאוגרפית.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2007 מסר יו"ר הוועדה הממונה, כי האחריות למתחם בית החולים, כולל החתימה על תעודות ההכשר, עברה באופן בלעדי לרב שאר ישוב כהן.
בהתייחס ל חלוקת העבודה בין רבני העיר ציין ראש אגף הכשרות בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2007 , כי לדעת הרה"ר, על שני הרבנים המקומיים לחתום יחדיו על כל תעודות ההכשר כדי שהשליטה על כל מערך הכשרות המקומי תהיה ריכוזית.
בשנים האחרונות גרמו חילוקי דעות בין רבני העירויחסי העבודה במחלקה לכך ששני הרבנים הראשיים הביעו את נכונותם ואת רצונם לחלק את התפקידים ביניהם.
בפברואר 2004 סוכם כי למשך שנתיים יהיה הרב שלוש אחראי למחלקת הכשרות, והרב שאר ישוב כהן - ליתר התחומים.
הרב שלוש התנה את הסכמתו לחלוקה בשינויים מינהליים במחלקת הכ שרות.
בפועל ובעקבות התפתחויות במחלקת הכשרות לא חלו השינויים, ושני רבני העיר המשיכו להיות אחראים לכשרות כבעבר.
בפברואר 2004 דנה הוועדה הממונה במועצה הדתית על חלוקת האחריות לעסקים בין ראשי המדורים.
הדיון התקיים לאחר שהוגש לה דוח ובו פירוט בתי העסק המקבלים תעודת הכשר, שממנו עולה כי חלוקת האחריות לבתי העסק בין ראשי המדורים הייתה בלתי מאוזנת, ובמקרים מסוימים היו ההבדלים במספר העסקים ניכרים.
למשל ראש מדור אחד אחראי ל-13 בתי עסק ואילו ראש מדור אחר אחראי ל-57 בתי עסק.
מנהל מחלקת הכשרות הונחה לפעול לחלוקה שונה של ה עומס בין ראשי המדורים, ואולם למרות ההנחיה לא חל כל שינוי בחלוקת העסקים.
במהלך שנת 2005 ,ניסה מנהל מחלקת הכשרות, שהתמנה בתחילת אותה שנה להביא לחלוקה מאוזנת יותר של העסקים בין ראשי המדורים, אולם ניסיון זה לא צלח ואף גרם לנתק ביניהם לבין מנהל המחלקה.
מנהל מח לקת הכשרות ביקש לשנות את חלוקת האחריות של ראשי המדורים לעסקים על פי מיקומם ולפי סוגיהם ודיווח על כך באפריל 2005 לראשי המדורים.
לאחר כחודש, במאי 2005 , הודיעו ראשי המדורים לרבני העיר שלא יוכלו להמשיך ולשתף פעולה עם מנהל המחלקה.
הם ביקשו למנות במקומו מנהל אחר למחלקת הכשרות והוסיפו .
19 :בחיפה מפקחים שהם רבנים מכהנים כראשי מדורים והם אחראים למדורים האלה מלונות, אולמות ובתי אבות, מסעדות, מפעלים, רשתות שיווק, קונדיטוריות, טחנות קמח ומאפיות, נוסף על מדור בשר.
שחלוקת העסקים נעשתה בצורה לא מקצועית ולא שוויונית וביקשו להעלות הצעות לשיפורּה ולאיזון ביניהם.
הביקורת העלתה כי בשל הנתק בין ראשי המדורים למנהל מחלקת הכשרות עוכבו תעודות ההכשר במחצית השנייה של שנת התשס"ה (אפריל-ספטמבר 2005 ) ולא חולקו לבתי העסק עד חודש אוגוסט.
במצב זה בעלי עסקים שילמו אגרות כשרות למועצה והעסיקו משגיחים, אולם לא יכלו להציג בפני הלקוחות תעודות הכשר בתוקף.
על מנת למנוע המשך הידרדרות היחסים במחלקת הכשרות התקיימה בספטמבר 2005 ישיבה בהשתתפות רבני העיר, יו"ר הוועדה הממונה ועו בדי המחלקה.
מהדברים שנאמרו בישיבה עולה שהמתח ששֹרר במחלקת הכשרות פגם במוניטין שלה וגרם בעיות בתפקודה, ורבני העיר ויו"ר הוועדה הממונה ניסו לשפר את המצב.
רב העיר, שאר ישוב כהן, הדגיש כי הנתק בין ראשי המדורים לבין מנהל המחלקה אינו יכול להימשך ואף הנחה את ראשי המדורים כיצד לפעול על מנת שאפשר יהיה לחתום על תעודות הכשר שעוכבו בשל כך.
יו"ר הוועדה הממונה הודיע למנהל מחלקת הכשרות על סיום עבודתו בסוף חודש נובמבר 2005 , ובעקבות כך הודיע רב העיר, שלמה שלוש, ליו"ר הוועדה הממונה כי מנהל המחלקה ימשיך לעבוד בהתנדבות עוד שלו שה חודשים.
יו"ר הוועדה הממונה התלונן בפני מנכ"ל הרשות הארצית דאז, מר מאיר שפיגלר, על התערבותו של הרב שלוש בעניינים המינהליים וביקש את התערבותו המיידית.
חילוקי הדעות בתוך המועצה הדתית הובאו לידי ביטוי בחילופי מכתבים בשלהי שנת 2005 בין הרב שלוש ומר שטטמן ובי ן הרב שלוש והרב שאר ישוב כהן.
במכתבים נאמרו דברים קשים על ענייני הכשרות במועצה, ואף הוטחו בין שני רבני העיר האשמות הדדיות שהשפיעו גם על מצב הכשרות בעיר ועל אמון צרכני המוצרים הכשרים.
הדבר הובא גם לידיעת הרבנים הראשיים לישראל, הרב שלמה עמר והרב יונה מצגר, וגם למנכ"ל הרשות הארצית, אולם לא ננקטו פעולות ליישוב חילוקי הדעות.
בסעיף26 לתקנות הנוהל נקבעו דרכי פעולה לחילוקי דעות בין הרבנות המקומית ובין המועצה הדתית.
התקנות מאפשרות לשר הדתות להקים ועדת בירור שתפקידה ליישבם, והחלטותיה מחייבות.
בנובמבר 2005 כתב עו זרו של הרב הראשי יונה מצגר אל סגן בכיר ליועצת המשפטית במשרד ראש הממשלה: "הינך בוודאי מודע לחילוקי הדעות במועצה הדתית וברבנות של העיר חיפה.
מכיוון ששני הרבנים הראשיים לעיר, ויו"ר הוועדה הממונה מר משה שטטמן, פנו אל כב' הרב הראשי מתוקף תפקידו כנשיא מועצת הר בנות הראשית לישראל, בדבר הקמת ועדת בירור שמתפקידה היה להרגיע את הרוחות הסוערות בעיר ביקשני כב' הרב הראשי כי הועדה שתוקם תהיה עפ"י החוק כדי שסמכויותיה יהיו בעלות משקל ומחייבות את כל הנוגעים בדבר".
לפנייה השיב עוזר היועץ המשפטי ברשות הארצית ומסר כי הרשות הארצית רואה בחיוב הקמת ועדת בירור ליישוב חילוקי הדעות שהתעוררו בין הרבנות המקומית חיפה ובין המועצה הדתית.
הוא ביקש שמות של שלושה נציגים של מועצת הרה"ר שיהיו חברים בוועדה.
עוזרו של הרב הראשי מצגר הודיע לעוזר היועץ המשפטי המשרד לשירותי דת 973 .
ברשות הארצית במארס 2006 את שמות הרבניםנציגי הרה"ר, ואולם עד מועד סיום הביקורת לא הוקמה הוועדה.
רבני העיר ויו"ר הוועדה הממונה הודיעו בתשובותיהם למשרד מבקר המדינה שצריך התערבות של גוף חיצוני על מנת ליישר את ההדורים ולהבחין בין הסמכות ההלכתית לסמכות המינהלית.
לדבריהם, על הגורמים המוסמכים לקבוע נו הל שיחייב את כל הצדדים.
לדעת משרד מבקר המדינה, מערכת היחסים בין המועצה הדתית והרבנות המקומית בחיפה מלמדת שנחוצה פעולה מהירה של הגורמים המוסמכים על פי החוק, דהיינו הרבנים הראשיים לישראל, מועצת הרה"ר והמשרד לשירותי דת, כדי ליישב את המחלוקות בין הצדדים ולהסדיר את חלוקת התפקידים ביניהם.
על המשרד לשירותי דת לעגן בחקיקת משנה נוהלי פעולה ללשכות הרבנות המקומית ולמועצות הדתיות, כולל חלוקת הסמכויות ביניהן וקביעת דרכי הפעולה במקרים של חילוקי דעות.
מועצה דתית ראשון לציון המועצה הדתית מנוהלת החל ממאי 2004 בידי מזכיר המועצה הדתית, מר דוד גבאי (להלן - מזכיר המועצה), שמונה על ידי ראש הממשלה דאז, מר אריאל שרון, בתוקף סמכותו כשר לענייני דתות.
הסמכות למתן תעודות הכשר בראשל"צ נתונה בידי שני רבני העיר - הרב האשכנזי, הרב יהודה דוד הלוי וואלפא, והרב הספרדי, הרב יוסף עזרן (להלן - רבני העיר).
הרב וואלפא מכהן בתפקידו זה מאוקטובר 1969 , והרב עזרן- מיולי 1975 .
חלוקת עבודתם ותחומי האחריות שלהם נקבעים ביניהם 1.
בביקורת שעשה משרד מבקר המדינה במועצה הדתית ראשל"צ בשנת 1997 ופורסמה בדוח שנתי 48 '(עמ277 ) נמצא כי לאחר שהרב עזרן נטל חופשה ממושכת לסירוגין בין השנים 1985 -1996 , הרב וואלפא לבדו נותר לחתום על תעודות הכשר בעיר.
הרב וואלפא טען אז בפני המועצה הדתית, כי משגיחי הכשרות אינם מתאימים לדרישות והיקף עבודתם גדול כך שאי-אפשר לפקח על הכשרות כראוי; אי לכך הוא לא היה מוכן לחתום על תעודות ההכשר ולהיות אחראי לכשרות בעיר.
לפיכך החליטה המועצה הדתית, בהסכמתו, שעל תעודות ההכשר לשנת התשמ"ו ( 1985 -1986 .
) יחתום מנהל המחלקה, הרב נחשוני במועד הביקורת בשנת 1997 , אחת עשרה שנים לאחר מכן, עדיין היה מנהל המחלקה החותם על תעודות ההכשר במקום רבני העיר.
מנהל המחלק ה המשיך אפוא לחתום על תעודות ההכשר בניגוד לחוק איסור הונאה בכשרות במשך 21 שנים, עד שנת 2006 .
על פי הוראות חוק איסור הונאה בכשרות, מועצת הרה"ר הייתה צריכה להסמיך את הרב נחשוני לחתימה על תעודות ההכשר, אולם היא לא עשתה כן.
בתשובתו של הרב נחשוני למשרד מבקר המדינה מאוגוסט 2008 נאמר ש"כבר בשנת 1985 , כשהרב הראשי וולפא סרב לחתום על התעודות, והרב עזרן היה 974 דוח שנתי59ב .
" ורק לאחר שקיבל את אישורו של ]שיחתום[ המועצה הדתית]אליו[ בחו"ל פנתה הרב הראשי לישראל דאז, שהיה הממונה על הכשרות, הוא החל לחתום עליהן.
בשנת 2005 עתרה לבג"ץ20 התנועה להגינות שלטונית נגד המועצות הדתיות ראשל"צ, פתח תקווה וירושלים וטענה שבערים אלו אין חתימה של רבני הערים על תעודות הכשר, בניגוד לחוק איסור הונאה בכשרות.
בתגובתם לעתירה טענו רבני העיר והמועצה הדתית, כי למרות שהעיר ראשל"צ הפכה לעיר הרביעית בגודלה בישראל , ל א זו בלבד שמספר התקנים למפקחי כשרות לא גדל, אלא הוא אף פחת.
לטענתם, בעיר יש כ-300 עסקים בעלי תעודות הכשר ורק שישה מפקחים, ואילו בעבר היו בה כ-150 ,בתי עסק עם תעודת הכשר והועסקו שמונה מפקחים.
הרבנים הודיעו שכל עוד לא ניתן להבטיח את הכשרות הם אינם מוכנים לחתום על תעודות הכשר.