HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מכאן עולה כי גם כחודש לפני שנחתם ההסכם הוערכה ההכנסה הצפויה של החברה מהעסקה ב -8 ,מיליון דולר, אף שכאמור, על פי ההסכם ההכנסה הצפויה מסתכמת ב-6.
מיליון דולר בלבד מתשובותיהן של החברה והעירייה למשרד מבקר המדינה עולה כי הסיבה לפער בין הסכום המדווח (8 ( מיליון דולר) ובין הסכום שיורוקום אמורה לשלם בפועל6.
6 מיליון דולר) היא שינוי במתווה העסקה, ולפיו יורוקום לא תקבל שטח מסחרי שהייתה אמורה לקבל לפי סיכומים קודמים.
ואולם מתיקי החברה ומהמסמכים שהיא מסרה למשרד מבקר המדינה לא ניתן לקבוע אם הדיווח על שינוי חשוב זה נמסר למקבלי ההחלטות בעירייה ובחברה בסמוך להחלטה על השינוי, כנדרש.
ביולי 2003 התקיימה אצל מנכ"ל העירייה ישיבה שבה השתתפו נציגי העירייה ונציגי החברה, ומטרתה הייתה לבחון את ההסכם שגובש עם יורוקום.
במהלך הישיבה הגישה מנהלת לשכת התאגידים בעירייה, גב' אורלי גרטי-סרוסי, מסמך שבו הוצגו ההטבות הניתנות ליורוקום שחושבו על פי טיוטת ההסכם.
בסוף המסמך הודגש: "ללשכת התאגידים אין ניסיון רב בתחום הפרסום וכדי לבחון את הכדאיות הכלכלית הטמונה בהסכם מומלץ להתייעץ עם יועץ מתחום הפרסום".
בישיבה סוכם, בין היתר, כי "יש לבצע את הבדיקה במהירות".
אולם לא הובהר באיזו בדיקה מדובר, ולמותר לציין כי לא הוחלט לבחון את הכדאיות הכלכלית של ההסכם כפי שהומלץ במסמך.
יצוין כי בספטמבר 2004 , שנה וחודש לאחר שנחתם ההסכם בין החברה ובין יורוקום , התקבל בלשכת התאגידים בעירייה מסמך שאינו נושא תאריך, שהכינה חברה פרטית העוסקת ב"ניהול עסקים ומתן שרותי ייעוץ" ומקיימת קשרי עבודה שוטפים עם העירייה בתחום של פרסום חוצות (להלן - חבילת השיווק והפרסום ]שווייה של[" ,החברה הפרטית).
לפי מסמך זה זניח ביחס להיקף ההתקשרות הכספית", ולכן התשלום הכולל שתקבל החברה "משקף תשלום עודף על התמורה" שתקבל יורוקום.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2009 כתבה החברה הפרטית כי היא התבקשה "לבחון שווי זכויות הפרסום והשיווק הפיזיות ללא חסויות ואפשרויות ההכנסה מהן בדרך של שיווקן בנפרד כעסקת פרסום חוצות", וכי הניתוח שהיא עשתה " משקף נאמנה את השווי הכלכלי האמיתי של העסקה בכלל, ושל ההטבות הגלומות בזכויות הפרסום הנרחבות שקבלה חברת יורוקום בפרט" (ההדגשות במקור).
יש לציין כי היכל הספורט מזוהה יותר מכל המתקנים בארץ עם הצלחה ספורטיבית בין -לאומית, וכי ההיכל ונותנת החסות נחשפים לשידורים ישירים בטלוויזיה ובכלי תקשורת אחרים.
לעניין החסות בכלל ולעניין החשיפה והפרסום בפרט לא ניתן ביטוי בניתוח האמור.
כמו כן לא ברור גם אם המסמך הוצג למקבלי ההחלטות בחברה ובעירייה ואם הייתה לו השפעה על עמדותיהם בעניין ההסכם שגובש.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1597 .
 לדעת משרד מבקר המדינה, גם אם לא חלה על החברה חובה חוקית לקיים מכרז בכלל ומכרז פומבי בפרט, הרי שנוכח ההיקף הכספי של ההתקשרות וחשיבותה, ראוי היה שהחברה תנקוט מלכתחילה הליך ראוי של מכרז פומבי שיאפשר לקיים משא ומתן לצורך בחירת נותן ה חסות.
יתר על כן, מאחר שמדובר בשיפוץ נכס ציבורי הנמצא בבעלות העירייה, שמחויבת כאמור על פי חוק לקיים הליך של מכרז פומבי, והייתה שותפה לקבלת כל ההחלטות המהותיות בנושא הפרויקט, ומאחר שלצורך קיום ההסכם עם נותן חסות נדרשת העירייה לאשר את שינוי שם ההיכל, כבר בתחילת ההליכים לקידום הפרויקט היה על העירייה והחברה לעמוד על כך שההתקשרויות של החברה, ובהן ההתקשרות עם נותן החסות, יתבצעו רק לאחר שיתקיים מכרז פומבי; הדבר נדרש כדי שיהיה אפשר לתת הזדמנות שווה לכל המעוניינים לתת חסות להיכל, וכדי להבטיח שהחברה תשיג את התנאים הטובים ביותר.
בהתחשב במוניטין הרב של היכל הספורט, בהיותו מזוהה יותר מכל אחד מהמתקנים בארץ עם הצלחה ספורטיבית בין-לאומית, סביר להניח שלו הייתה החברה נוקטת הליך של מכרז פומבי, כנדרש וכמתחייב, היא הייתה מקבלת פניות נוספות והצעות גבוהות יותר.
ההתקשרות עם מכבי ת"א .
כאמור, מכבי תל-אביב היא המשתמשת העיקרית בהיכל והיא מקיימת בו את אימוניה ואת משחקיה הביתיים בליגה הישראלית ובליגה האירופאית.
לשם כך נחתמו מפעם לפעם הסכמים בין החברה ובין מכבי.
לפי הסכם משנת 1995 , שילמה מכבי לחברה עבור זכות השימוש בהיכל במספר מוגדר של משחקים ואימונים, לרבות הזכות להכנסות מפרסום במהלך המשחקים, 300,000 דולר בשנה.
ואולם בעקבות בקשה של מכבי מהחברה לשלם סכום מופחת, ומאחר שגזבר העירייה הבהיר לחברה במכתבו מאפריל 2000 כי העירייה נתנה לקבוצה התחייבות "לשימוש מוזל בהיכל הספורט", נחתם באוגוסט 2000 הסכם חדש בין מכבי לחברה.
בהסכם זה התחייבה מכבי לשלם לחברה בכל שנה במשך חמש שנים 300,000 ש"ח (כ- 74,000 .
דולר בלבד) תמורת השימוש בהיכל למכבי ניתנה זכות להאריך את ההסכם לחמש שנים נוספות באותם תנאים, "במקרה וטרם נסתיימה בניית מתקן המשחקים שיוקם על ידי מכבי".
עיון בתיקי העירייה (במשרדיהם של מנכ"ל העירייה וגזברה) לא העלה כל מסמך שאפשר ללמוד ממנו מדוע העניקה העירייה למכבי זכות לשימוש מוזל בהיכל ואיך חושב הסכום הנמוך שבו חויבה הקבוצה כאמור לעיל כמו כן ממכתבו של גזבר העירייה עולה כי לנוכח ההתחייבות האמורה הוטל ע ל "אגף התקציבים שבמינהל הכספים לבצע בדיקה כלכלית מקיפה של היכל הספורט ותחזיות לשנים הבאות", אולם לא נמצא כי בדיקה כזו, אם אכן בוצעה, שימשה לגורמים המוסמכים בעירייה ובחברה בסיס לדיון במחיר שייגבה ממכבי תמורת השימוש בהיכל.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1599 .
בתשובתה למשרד מבקר המדינה הסבירה העירייה כי "ההתקשרות בין החברה לבין מכבי הינה תולדה של הסכם (ותוספת להסכם) אשר נחתמו והביאו לסיום האגודה להתעמלות וספורט [ מחלוקות שונות וממושכות שהיו בין העירייה ובין מכבי תל-אביב (להלן - האגודה), שקבוצת הכדורסל מכבי ת"א הייתה בעבר חלק לא[ .
כל שניתן]ממנה היווה תמורה כנגד מקרקעין/זכויות במקרקעין שהיו ]גודה ואשר היא ויתרה עליהן/מסרה אותם לטובת העירייה".
]לאגודה[ משרד מבקר המדינה מעיר כי בביקורת הנוכחית לא נבדקו מערכת היחסים וההתקשרות הכוללת בין העירייה לבין האגודה.
ואולם, מאחר שמדובר בהיכל ספורט שהוא נכס צי בורי שבבעלות רשות מקומית, שאמורים להתקיים בו מגוון אירועי ספורט של קבוצות ונבחרות שונות - ולא רק משחקיה ואימוניה של מכבי ת"א, ראוי היה כי כל החלטה וכל סיכום בעניין התשלומים שגובות העירייה או החברה מהקבוצה ילוו בהסבר מפורט על הסכום שנקבע, וכי סכום זה יהיה מבוסס על תחשיב מדויק שמביא בחשבון, בין היתר, את העלויות האמתיות של השימוש בנכס.
מאחר שביצוע הפרויקט היה צפוי להביא להגדלת זכויות השימוש של מכבי בהיכל (שכן בין היתר נוספו מקומות ישיבה והוקמו תאי אירוח), נדרש היה לעגן את ההתקשרות בין הצדדים בהסכם מעודכן.
באוקטובר 2003 נחתם הסכם חדש בין הצדדים (להלן - הסכם ההרשאה), ובו התחייבה מכבי לשלם לחברה במשך עשר שנים (להלן - תקופת ההרשאה) 45,000 דולר בחודש ( 540,000 דולר בשנה) תמורת השימוש בהיכל, ו - 60,000 דולר בשנה עבור שירותי ניקיון ותחזוקה שוטפת של תאי האירוח (ראו להלן).
בכך הובטחו לחברה בתקופת הסכם ההרשאה הכנסות בסך 6 מיליון דולר שאמורות לסייע לה לכסות את עלויות המימון של הפרויקט.
מאחר שכאמור מכבי ממילא הייתה אמורה לשלם לחברה עבור השימוש בהיכל במסגרת ההסכם משנת 2000 , משמעות הסכם ההרשאה היא שתוספת הסכום שהחברה תקבל ממכבי בגין השימוש בהיכל המשודרג תהיה כ -5.
יתרה מזאת, מאחר שמספטמבר 2000 עד אוקטובר 2003 נהנתה מכבי משימוש מוזל בהיכל, התוספת הראלית של התשלום (הסכום החדש בניכוי הסכום ששיקף את העלות האמתית של השימוש בהיכל) הסתכמה ב-3 מיליון דולר בלבד21.
לא נמצא כי פרטים אלה הובאו לידיעת הגורמים המוסמכים בחברה ובעירייה.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2009 כתבה מכבי כי "היא רכשה בכסף מלא את כל הזכויות שנמכרו לה, ושילמה בגינן סכומים גבוהים ומופרזים שעלו במידה ניכרת על מחיר השוק".
21 6 מיליון דולר בניכוי3 מיליון דולר (הסכוםשהייתה אמורה לשלם מכבי עבור עשר שנות שימוש לפי ההסכם משנת 1995.
לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי הי ה שבמסגרת אומדני התקציב והתכניות העסקיות שהוכנו יובאו לידיעת הגורמים המוסמכים בחברה ובעירייה כל הנתונים על התקשרותה של החברה עם מכבי והשפעותיה על מימון הפרויקט.
בתמורה לתשלומים של מכבי העניקה לה החברה, בין היתר, הרשאה להשתמש באולם ההיכל בזמן המשחקים והאימונים בלבד (לעניין השימוש בהיכל לצורך אימונים - ראו להלן), בשטח חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1601 .
מסחרי שיתווסף להיכל בעקבות הפרויקט ("חנות מועדון מכבי" בשטח של 75 )מ"ר22 וב-20 תאי אירוח שייבנו בהיכל, וכן אישרה לה להציב כיסאות נוספים במגרש.
נקבע כי תקופת ההרשאה תחל ביום השלמת הקמתם של תאי האירוח ולאחר שיתקבל אישורו של המפקח על הבנייה.
בהסכם ההרשאה נקבע גם כי לחברה "נכונות להרשות למכבי לקבל שטח במתקן ההיכל לצורכי הקמת מוזיאון מכבי" לתקופת ההרשאה (ראו להלן).
כמו כן החברה נתנה למכבי הרשאה לפרסום בלעדי במהלך משחקיה בזירת המשחקים בחלל האולם, לרבות במסכי וידאו.
יצוין כי הרשאה זו ניתנה למכבי גם בהסכמים קודמים שנחתמו בין הצדדים.
להלן פרטים על חלק מתנאי הסכם ההרשאה: מוזאון מכבי : לפי הסכם ההרשאה, החברה תהיה נכונה להקצות למכבי למשך תקופת ההרשאה שטח בהיכל שעליו תוכל מכבי להקים על חשבונה מוזאון.
השטח שיוקצה למטרה זו יהיה "מעל למכסה שייעודה למסחר ו/או לא יגרע ".
]תכנית בנין עיר[ ממכסת שטחי הבניה השמורים להיכל לפי תכנית תב"ע בהסכם לא נקבע היכן בדיוק יוקצה שטח זה, אולם מדבריו של מנכ"ל החברה בישיבת ועדת הכספים של החברה במאי 2004 עולה כי החברה התכוונה לתת למכבי "שטח לבניית מוזיאון שהוא בהמשך למרתף הצפוני".
עוד עולה מדברי המנכ"ל כי החברה עדיין לא החליטה אם לבנות את המרתף הצפוני, וכי דיון בנושא יתקיים בשנת 2005 .
מתחילת שנת 2005 התקיים משא ומתן בין החברה ובין מכבי בנושא הקמתו של המוזאון.
במהלך המשא ומתן הוסכם כי את עלות הבנייה, שלפי הערכת החברה תסתכם בכ- 620,000 "דולר, תממן החברה באמצעות הלוואה בנקאית ש"תארגן עבורה מכבי.
כמו כן הוסכם כי דמי השכירות שתשלם מכבי במשך 14 שנה (תקופת ההרשאה בתוספת הארכה לארבע שנים נוספות, שהזכות לממשה הוקנתה בחוזה) עבור שטח של כ - 1,000 מ"ר שיועדו למוזאון יכסו את עלות ההלוואה (קרן וריבית).
באוגוסט 2005 אישר מנכ"ל העירייה לטפל בניוד זכויות של שטח מסחרי בשיעור של 1,000 מ"ר לשם הקמת "מוזאון הכדורסל הישראלי".
המנכ"ל קבע ש"הקמת באחריות מנכ"ל חב' הי]ו[ ,המוזיאון מותנית בגיבוי כספי מול מכבי ת"אכלי הספורט להציג חוזה חתום מול מכבי ת"א".
אולם במהלך המשא ומתן התגלעו חילוקי דעות בין הצדדים, בין היתר בנוגע למקום שבו יוקם המוזאון (החברה התכוונה כאמור להקימו בהמשך למרתף הצפוני, ואילו מכבי טענה שהוא צריך להיות "במפלס המדרכה") ובנוגע לתקופת השימוש (מכבי דרשה שייקבע מנגנון לחישוב דמי השכירות בגין השימוש שתעשה במוזאון בתום 14 .
)השנים האמורות, אך החברה לא הסכימה לכך .
22 במרס 2008 נחתם בין הצדדים הסכם ולפיו החברה נתנה למכבי הרשאה להשתמש לפרק זמן של עשר שנים בחנות ששטחה 125 מ"ר (תוספת של50 מ"ר ל-75 מ"ר שלהם כאמור זכאית מכבי על פי הסכם ההרשאה).
התמורה החודשית עבור השימוש בשטח המסחרי הנוסף נקבעה לסך של 10,000 ש"ח צמודים למדד בתוספת מע"ם.
בביקורת עלה כי בפברואר 2006 , למרות חילוקי הדעות ואף שבאותו מועד טרם נחתם בין הצדדים הסכם שיבטיח את מימון העבודות כפי שקבע מנכ"ל העירייה, החלה הח ברה בחפירת המרתף הצפוני, כולל שטח שיועד למוזאון, וכי במאי 2008 ,סיימה החברה את ביצוע העבודות שעל פי מסמכי החברה הסתכמו בכ-12.
2 מיליון ש"ח (מהם 3 מיליון ש"ח עלות חפירת שטח המוזאון).
ביוני 2006 הודיעה מכבי לחברה כי היא אינה מעוניינת בהקמת המוזאון והחלה לקיים עמה משא ומתן על שימוש אחר שתעשה במרתף.
בדצמבר 2010 , לאחר סיום הביקורת בנושא זה וכשנתיים וחצי לאחר שהפרויקט הסתיים, הודיעה החברה למשרד מבקר המדינה כי "הגיעה להסדר עם קבוצת מכבי תל-אביב אשר יש בו לתת מענה לסוגיית המרתף הצפוני".
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1603 .
עוד עלה כי למרות הודעתו האמורה של מנכ"ל החברה, ולפיה הדיון בעניין בניית המרתף הצפוני יתקיים בשנת 2005 , לא התקיים דיון כזה.
אמנם ב"דוח בקרת תקציב מול ביצוע" שהוגש לוועדת הכספים לקראת ישיבתה במרס 2006 נכלל סעיף שבו צוינה עלות הבנייה הצפויה של המרתף הצפוני (3.
2 ,)מיליון ש"ח בלבד אולם ה ן דירקטוריון החברה והן ועדת הכספים שלה לא קיימו כל דיון בנושא, ולמותר לציין כי הם לא אישרו להנהלת החברה להתחיל בעבודות לבניית המרתף הצפוני.
למעשה, רק בספטמבר 2006 , כשבעה חודשים לאחר שהוחל בביצוע העבודות, דיווח מנכ"ל החברה לוועדת הכספים על ביצוע העבודות.
גם חילוקי הדעות עם מכבי בנושא המוזאון והשפעתם על מימון הפרויקט לא הועלו לדיון בדירקטוריון או בוועדותיו באופן שוטף.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה כתבה החברה, בין היתר, כי "סיום עבודות חפירת המרתף הצפוני ללא חפירת השטח שיועד למוזיאון הייתה מחסלת סופית את האפשרות ל בנות את המוזיאון בעתיד.
בחרה החברה לבצע את החפירה מתוך ביטחון שמכבי תקיים את התחייבותה".
לדעת משרד מבקר המדינה, על פי סדרי מינהל תקין היה על הנהלת החברה לבקש מהדירקטוריון ואחר כך מהעירייה שיאשרו לה להתחיל בעבודות לבניית המרתף הצפוני בכלל, ולבניית החלק שיועד למכבי בפרט, להפנות את תשומת לבם לכך שהיא מתכוונת להתחיל בעבודות קודם שהובטח מימון עלותן, ולדווח להם באופן שוטף על התקדמות המשא ומתן בנושא; יש להצר על כך שלא עשתה זאת.
תאי אירוח : החברה העניקה למכבי או למורשים מטעמה הרשאה להשתמש ב-20 תאי אירוח מ יוחדים ויוקרתיים שמהם אפשר לצפות במשחקים, אשר נבנו במסגרת הפרויקט, ונקבע בהסכם ההרשאה כי מכבי תצייד את המורשים מטעמה בכרטיסי כניסה למשחקיה.
עוד נקבע כי "התאים יימסרו למכבי בצורה גולמית, דהיינו קירות ורצפה (מעטפת) ומכבי.
תצייד את התאים בתכולה" 23 .
המורשים מטעם מכבי "יהיו רשאים לתלות על גבי התאים שלטים הנושאים את שמותיהם וסימני מסחר שלהם".
יצוין כי בעת קיום אירועים שאינם מאורגנים על ידי מכבי לא ניתן להשתמש בתאים אלה, אלא אם כן מארגני האירועים הסדירו זאת עם מכבי או עם המורשים מטעמה; דהיינו, החברה העניקה למכבי למעשה זכות שימוש בלעדית בתאים למשך תקופת ההסכם, אף שמדובר בנכס בבעלות עירונית האמור לעמוד לרשות כלל הציבור.
23 בתשובתה של מכבי למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2009 היא ציינה כי השקיעה למעלה ממיליון דולר בציוד התאים, וכי היא "נושאת על חשבונה בעלות האחזקה בסך ]התאים[ והתפעול השוטפת של כ-150 .
"אלף דולר בשנה 1604 דוח שנתי61ב .
מהאמור לעיל עולה כי על פי הסכם ההרשאה נתנה החברה למכבי עם סיום הפרויקט, בגין התשלומים שהתחייבה לשלם, זכויות שלא נתנה לה על פי הסכמים שנעשו לפני תחילת הפרויקט.
ואולם לא נמצאו מסמכים המעידים כי החברה הכינה אומדן כספי של זכויות אלו, ולמותר לציין שאומדן כזה לא הוצג למקבלי ההחלטות לפני שנחתם הסכם ההרשאה.
עוד עולה כי בתקופת הסכם ההרשאה נתנה החברה למכבי זכות בלעדית לשימוש בחלקים מההיכל (תאי אירוח לצפייה) בכל האירועים המתקיימים בו, אף שמדובר בנכס בבעלות עירונית האמור לעמוד לשימוש כלל הציבור.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1605 .
לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי היה שקודם לחתימת ההסכם עם מכבי יועמדו לפני מקבלי ההחלטות בחברה ובעירייה כל הנתונים המשקפים את מהות ההתקשרות עם מכבי על מנת שתוצג תמונת מצב אמתית בנוגע לחלקה בכיסוי עלויות המימון של הפרויקט.
לשם כך היה על החברה ועל העירייה לבחון באופן יסודי, באמצעות בעלי מקצוע, את ההסכם על משמעויותיו והיבטיו השונים, לקבוע מה השווי הכספי של הזכויות שנתנה החברה למכבי ולראות אם התשלום שמכבי אמורה לשלם לחברה משקף נאמנה את התמורה שתעניק לה החברה.
כמו כן ראוי היה לבחון אם יש מקום להעניק לגוף פרטי אחד, חשוב ובעל מוניטין ככל שיהיה, זכות בלעדית על חלקים מההיכל.
ההתקשרות עם המועצה להסדר ההימורים בספורט .
המועצה מייחדת תקציב שנתי ל"קרן המתקנים" כדי לסייע בהקמה ובתחזוקה של מתקני ספורט וברכישת ציוד ספורט.
במאי 2002 החליטה המועצה שמרבית תקציב הקרן תוקצה לסיוע בהקמת כמה מתקני ספורט מרכזיים לפי תכנית רב- שנתית בשנים 2003 -2007 (להלן- פרויקט העשור).
ביוני 2004 פרסם מבקר המדינה דוח על המועצה, ובו נכללו, בין היתר, ממצאים הנוגעים לקבלת ההחלטות בדבר פרויקט העשור24 .
בדוח צוין כי בישיבת המועצה שהתקיימה במרס 2003 "אושר תקציבם של עשרת המתקנים שאישרו הנהלת הקרן בספטמבר 2002 והמליאה באוקטובר 2002 , וכן תקציב שדרוגו של היכל הספורט ביד אליהו, שעל צירופו לפרויקט הוחלט באותה ישיבה, על פ .
]המועצה[ י הצעת היו"ר בדיון לא הסביר היו"ר, ולא התבקש להסביר, מדוע הוכלל היכל הספורט ביד אליהו בפרויקט העשור.
הדבר התבקש במיוחד משום שבישיבת המליאה במאי 2002 הביע היו"ר את עמדתו כי אין לכלול את ההיכל בפרויקט, מכיוון שהוגדר פרויקט עסקי שאינו זכאי לתקציב מהמועצה" (ההדגשה במקור).
בביקורת הנוכחית הועלה כי באפריל 2003 דיווח יו"ר דירקטוריון החברה לדירקטוריון על החלטת המועצה, שהתקבלה לאחר פגישה שקיים מנכ"ל משרד ראש הממשלה דאז, מר אביגדור יצחקי, עם יו"ר המועצה וראש העירייה, לתקצב את הפרויקט ב-25 מיליון ש"ח שישולמו במשך שש שנים.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2009 אישר מר יצחקי דיווח זה וציין כי לאחר שהגורמים המייצגים את היכל הספורט פנו אליו, הוא המליץ ליו"ר המועצה דאז לתמוך בפרויקט, מאחר שסבר כי מדובר ב"פרויקט ראוי וחשוב מאין כמוהו".
מהאמור לעיל עולה כי יו"ר המועצה דאז, מר יום טוב סמיה, הציע לכלול את הפרויקט במסגרת פרויקט העשור רק בעקבות התערבותו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה דאז, וכי החלטת המועצה בעניין זה לא התקבלה בהליך של קבלת החלטות מסודר ומתועד כנדרש.
24 ,ראו מבקר המדינה דוחות על הביקורת באיגודים ובמוסדות להשכלה גבוהה ( 2004 '), עמ 51-71.
זה שנים רבות מעניקה המועצה סיוע כספי להקמתם של מתקני ספורט רבים ברחבי הארץ, וניתן אף להעריך שחלקם לא היו מוקמים ללא סיוע זה, ואולם הועלה כי שום מתקן אינו קרוי על שמה של המועצה.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1607 .
מעיון במסמכי החברה והמועצה עולה כי למרות חשיבותו ויוקרתו של היכל הספורט, ואף שחלקה של המועצה במימון הפרויקט לא נפל מחלקם של יתר המממנים ואף עלה עליהם, לא נבחנה האפשרות לקרוא להיכל על שמה או לפחות לשתפה בקביעת השם החדש.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה טענה החברה כי "לו המועצה הייתה דורשת כי ההיכל ייקרא על שמה, מקור תקציבי משמעותי אחר היה נגרע, וממילא לא ניתן היה להקים את הפרויקט".
בפברואר 2004 , לאחר שהחברה חתמה על ההסכמים עם יורוקום ועם מכבי ת"א, נחתם הסכם בינה ובין המועצה (להלן - ההסכם עם המועצה או ההסכם), ולפיו תקצה המועצה במסגרת התכנית הרב-שנתית של קרן המתקנים סך של 25 מיליון ש "ח (להלן - ההקצבה) במשך שש שנים לסיוע במימון הפרויקט בכפו ף להתקדמות הבנייה ועל פי אבני דרך המפורטות בנספח להסכם.
להלן פירוט על כמה היבטים חשובים שעוגנו בהסכם: הקצבות המועצה לצורכי ספורט כיוון שהמועצה אינה נוהגת להקציב כספים להקמת מתקנים המיועדים להשכרה לגורמים פרטיים שעושים בהם שימוש מסחרי בלבד, נקבע בהסכם כי "מטרת ההקצבה לסייע לחברה בהקמת מתקני ספורט בלבד, וכי המועצה לא תישא ולא תשתתף בעלות כלשהי של בנייה או שיפוץ שאינם של מתקני ספורט".
"מתקני פונקציות בעלי אופי ספורטיבי מובהק ]ו[ .
ספורט" הוגדרו בהסכם "רכיבים (האצטדיון) ושטחי שירות (כגון: חדרי אימון, חדרי הלב שה, שירותים, חניות) המהווים חלק אינטגראלי של המִתקן, ולהוציא שטחים מניבים (מזנונים, חנויות, משרדים וכיו"ב), גם אם הם מהווים חלק בלתי נפרד מן המתקן".
לקראת החתימה על ההסכם הגישה החברה למועצה מסמך, ובו הציגה אומדן מפורט של עלויות העבודות השונות שיבוצעו הן ב מסגרת הפרויקט כולו והן במסגרת הקמת מתקן הספורט בלבד.
על פי המסמך העריכה החברה את עלות הפרויקט כולו בכ- 112.
8 מיליון ש"ח ואת העלויות של רכיבים המשמשים במובהק לצורכי ספורט בכ-67.
9 מיליון ש"ח (כ-60% .
)מעלות הפרויקט ואולם ספק אם ההפרדה שבוצעה בין העלויות משקפת נאמנה את המציאות; שכן, לדוגמה, על פי ההסכם לא היה מקום לכלול בעלות הקמת מתקן הספורט כמעט את כל עלות עבודתו של הקבלן הראשי (שהוערכה באותה עת בכ -31.
9 מיליון ש"ח) ואת כל עלויות עבודות השלד והחשמל (שהוערכו באותה עת בכ -20 מיליון ש"ח), מאחר שכלולות בהן עלויות של רכיבים שאינם רכיבי ספורט מובהקים (כגון הקמת היחידות המסחריות).
לדעת משרד מבקר המדינה, על מנת שהמועצה תוכל לבדוק ביסודיות אם החברה עומדת בתנאים שנקבעו בהסכם ואם הסיוע התקציבי אכן יועד לצורכי ספורט בלבד, היה על החברה להגיש לה מסמך ובו להפריד כראוי בין עלויות הקמת מתקן הספורט לעלויות הרכיבים שאינם רכיבי ספורט מובהקים.
הפעלת ההיכל (המתקן) כדי להבטיח את "רווחת האוכלוסייה וספורטאיה" התחייבה החברה בהסכם, בין היתר, "להעמיד את המתקן במחירי עלות ההפעלה והאחזקה בלבד, לשימושם של אגודות ספורט ומועדוני ספורט כהגדרתם בחוק הספורט תשמ"ח - 1988 , למטרות פעילות ספורט".
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1609 .
במאי 2006 הלינה לפני המועצה קבוצת הכדורסל הפועל תל-אביב, אחת מאגודות הספורט שאמורות היו להשתמש בהיכל, שאין החברה ממלאת את התחייבותה להעמיד את ההיכל לשימושם של אגודות ספורט ומועדוני ספורט במחירי עלות בלבד וביקשה לקבל תחשיב מפורט של עלויות הפעילות בהיכל.
המועצה הביאה את התלונה לידיעת החברה וביקשה שרואה חשבון חיצוני יבדוק את הנושא.
בעקבות זאת ביקשה החברה מרואה החשבון (להלן - רו"ח) שלה לחשב את עלויות התפעול והתחזוקה של פעילויות הספורט בהיכל.
ביולי 2006 הגיש רו"ח של החברה לחברה מסמך שכותרתו "תימחור משחקי ספורט בהיכל נוקיה" (להלן - לא ]ו[ .
במסמך צוין, בין היתר, כי התחשיב הוא "ראשוני שינויים מסוימים".
]בו[ מן הנמנע כי לאחר עריכת בירורים ובדיקות נוספות יתחייבו עלות פעילויות הספורט השונות נאמדה במסמך כלהלן: 83,900 ,ש"ח למשחק 14,400 ש"ח לאימון ו- 35,000 .
ש"ח ליום הכנה למשחק הביקורת העלתה כי באוגוסט 2006 הגישה החברה למועצה רק עמוד אחד מהתמחור ובו סיכום החישובים של רו"ח החברה.
עקב כך התגלעו חילוקי דעות בין המועצה לחברה בנוגע למידת הפירוט של התחשיב והנתונים שעל המועצה לקבל.
בספטמבר 2006 כתב בא כוחה של המועצה לחברה: "לא יעלה על הדעת שגוף אשר נהנה מעשרות מיליוני שקלים של הקצבות המועצה, קשור עמה בהסכם משפטי כתוב ומחייב, יתעלם מבקשתה של המועצה, הנובעת ומבוססת על עומדת על קבלת הסברים מלאים ופירוט חש ]המועצה[ הסכם.
היא בונאי, ככל שיידרש, על ידי רואה החשבון של המועצה".
לאחר משא ומתן שנמשך כמה חודשים נאותה החברה להעמיד לרשותו של רו"ח המועצה לצורך בדיקת התמחור נתונים ומסמכים ובהם, בין היתר, דוחות כספיים של החברה ונוסח מלא של התמחור.
בפברואר 2007 הגיש רו"ח של המועצה למועצה מסמך שבו סיכם את תוצאות בדיקתו.
על פי תחשיביו, עלות פעילויות הספורט לעונת המשחקים 2005/6 היא 44,062 ש"ח למשחק ו- 8,781 ש"ח לאימון - עלות נמוכה במידה ניכרת מהעלויות שחישב רו"ח החברה.
עם זאת, רו"ח של המועצה ציין כי הסכומים שגבתה החברה בפועל מהמשתמשים השונים בהיכל בגין השימוש בו - איגוד הכדורסל, חברת מינהלת הליגה והפועל תל-אביב בכדורסל - היו נמוכים גם ממחירי העלות לפי חישוביו.
הביקורת העלתה כי למרות האמור לעיל, במועד סיום הביקורת, יותר משלוש שנים מאז הוכן התמחור, לא דאגה החברה להכין תמחור מדויק ומעודכן שישקף את עלויות אירועי הספורט בפועל ויהיה מקובל גם על המועצה.
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח התחייבויותיה של החברה כלפי המועצה שעוגנו בהסכם ביניהן, ולנוכח העובדה שהמועצה היא המממנת העיקרית25 של הפרויקט, לא ראוי היה שהחברה תערים קשיים לפני המועצה בעניין הבדיקות והבחי נות שהיא זכאית לבצען על פי ההסכם, והיה עליה לאפשר למועצה לבצען מיד כשהתבקשה לעשות כן.
כמו כן בהתחשב בכך שהבדיקות העלו בדיעבד כי תחשיבי החברה אינם תואמים את חישובי המועצה ואת הנתונים שהיו בידיה, על החברה להכין ללא דיחוי תחשיב מעודכן ומהימן של עלויות פעילויות הספורט השונות ולוודא שתחשיב זה עולה בקנה אחד עם תחשיבי המועצה.
25 ,משלושת הגופים שעמם התקשרה החברה לצורך ביצוע הפרויקט והבטחת מימונו המועצה היא היחידה שהעבירה עד מועד סיום הפרויקט את כל הסכום שהתחייבה לשלם.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1611 .
בקרות ההסכם הקנה למועצה כמה כלים שבאמצעותם היא הייתה אמורה לבצע בקרות שונות על הפרויקט: 1.
החברה התחייבה להציג למועצה את תכניות הבנייה של הפרויקט ואת היתרי הבנייה התקפים שהונפקו ולקבל "מראש ובכתב" (ההדגשה במקור) את הסכמתה לכל שינוי או סטייה מהותיים מהתכנית שהוצגה לפניה, שאם לא כן הם יהיו בגדר הפרה יסודית של ההסכם.
כמו כן התחייבה החברה להודיע למועצה בכל שלב על שינוי בתנאי הפרוגרמה (התכנית), לרבות שינוי במצב הכלכלי של החברה ובמסגרת התקציבית.
הביקורת העלתה כי החברה לא פעלה בהתאם לקבוע בהסכם, שכן שום סטייה מתכנית הפרויקט לא הובאה לידיעתה של המועצה קודם שבוצעה, ולמותר לציין שהמועצה לא נתנה מראש ובכתב את הסכמתה לביצועה כמתחייב מההסכם.
במכתבה של החברה מנובמבר 2008 " למשרד מבקר המדינה נאמר כי היאקיבלה בעבור 'עבודות ספורט'.
כל ההרחבות ]מהמועצה[ את כספי התמיכה מהטוטו שבוצעו לאורך הפרוייקט היו כאלה שלא נכנסו לקטגוריית 'עבודות ספורט' וממילא לא דרשנו תקציב עבורן מהטוטו ולכן לא ביקשנו את אישורן בכל שלב מהטוטו".
החברה גם טענה בתשובתה למשרד מבקר המדינה כי המועצה "קיבלה פירוט של כל חשבון וחשבון חתום על ידי מנהל הפרויקט.
והעבירה את התשלומים מטעמה רק לאחר בדיקת הדברים".
המועצה, בתשובתה למשרד מבקר המדינה, טענה כי ".
]המועצה[ "לא לכל שינוי בפרויקט החברה היתה צריכה לקבל את אישור לדעת משרד מבקר המדינה, החברה הת חייבה בהסכם לקבל מראש ובכתב הסכמה בעניין כל שינוי מהותי בפרויקט, ולפי ההסכם הפרויקט כולל גם מתקני עזר שאינם מיועדים במובהק לשימוש לצורכי ספורט, ואין זה משנה כלל אם המועצה נדרשה להקצות כספים בגין השינויים אם לאו.
יתר על כן, מנתוני החברה (במסגרת ההתחשבנות הסופית עם קבלנים) עולה כי חלק מהשינויים בתכנית שהוצגה למועצה ומהסטיות ממנה בוצעו ברכיבים שמיועדים בוודאות לצורכי ספורט, כגון מרתף זירה, מעקים ויציע עליון.
החברה התחייבה להקים צוות היגוי שתפקידו יהיה לקדם את ביצוע הפרויקט ולהגיש למועצה עותק מלא של כל מסמך, תכנית או סיכום פגישה שיוצגו לצוות זה או לכל גוף אחר בחברה לצורך קידום הפרויקט; נציג המועצה יהיה רשאי להשתתף כמשקיף בפגישות של צוות ההיגוי.
במסמכי החברה ובמועצה לא נמצאו אסמכתאות המעידות כי צוות כזה הוקם, וכי הוצע למועצה לשלוח משקיף לישיבותיו.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה טענה החברה כי היא הקימה צוות היגוי אשר נפגש מדי שבוע בשבוע, וכי המועצה ידעה על כך ו"לא ראתה צורך" לשלוח משקיף לישיבות.
המועצה טענה בתשובתה כי "אמנם מבחינה פורמלית לא הוקמה ועדת היגוי ואולם בפועל התקיימו פגישות עבודה באופן שוטף, שלא הוגדרו כוו עדת היגוי".
משרד מבקר המדינה מעיר לחברה ולמועצה כי בהיעדר מסמכים המעידים על הקמת צוות היגוי, לא ניתן לדעת בוודאות אם אכן פגישות העבודה שהתקיימו באופן שוטף נעשו במסגרת פעילותו של צוות היגוי כנדרש בהסכם עם המועצה.
החברה התחייבה כי "מערכת הביקורת הפנימית שלה תהא אחראית לבדוק, במסגרת פעילותה, גם את ביצוען של התחייבויות החברה" על פי ההסכם.
נוסף על כך התחייבה החברה חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1613 .
לפרט בדוחות הביקורת שלה נתונים שאפשר ללמוד מהם אם היא קיימה את התחייבויותיה לפי ההסכם או חרגה מהן וכן התחייבה להגיש למועצה את כל דוחות הביקורת האמורים.
הביקורת העלתה כי אמנם המבקר הפנימי של החברה בדק היבטים שונים של הפרויקט, אולם עד מועד סיום הביקורת לא הטילה עליו החברה לבדוק את "ביצוען של התחייבויות החברה" שעוגנו בהסכם בינה ובין המועצה, בניגוד להתחייבותה האמורה.
על פי ההסכם, המועצה הייתה רשאי ת, לצורך מעקב אחר שלבי בניית הפרויקט, "להסתייע בליווי מקצועי בתחום הבניה לצורך בחינת כתבי כמויות, בדיקת החשבונות התקופתיים, ביקורת התקדמות הבניה, בדיקת עמידת החברה בלוחות הזמנים, ביצוע בקרת תכנון וכיו"ב, הכול לפי שיקול דעתה ולפי בחירתה".
הביקורת העלתה כי המועצה לא ניצלה זכות זו, וכי את הבדיקות מטעמה ביצע מפעם לפעם עובד שלה ולא איש מקצוע בתחום הבנייה.
מהאמור לעיל עולה שאף כי בהסכם בין החברה למועצה עוגנה מערכת של בקרות שבאמצעותן הייתה המועצה יכולה לוודא שהחברה עומדת בהתחייבויותיה, בפועל לא בוצעה בקרה ראויה: לא ניתנה מראש ובכתב הסכמת המועצה לשינויים בתכנית ולסטיות ממנה; לא נמצאו מסמכים המעידים כי הוקם צוות היגוי, וכי הוצע למועצה לשלוח משקיף לישיבותיו; לא נעשתה בחברה ביקורת פנימית לבדיקת עמידתה בהתחייבויותיה כלפי המועצה, והמועצה לא נעזרה בליווי מקצועי בתחום הבנייה על מנת לעקוב אחר שלבי ביצועו של הפרויקט.