HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
תלמידים בעלי הפרעה התנהג ותית ורגשית מתקשים להשתלב חברתית בבית הספר.
לקות כזו יכולה להתבטא בצורות שונות, למשל: באלימות כלפי תלמידים אחרים או אנשי צוות; בבידוד חברתי של התלמיד; בהתנהגות אדישה ואף בדיכאון.
33 חוזר מנכ"ל משרד החינוך תשס"ד4 (ב) מדצמבר 2003.
34 ועדת שילוב- ועדה בית ספרית שמתפקידה להחליט על זכאות לקבל משאבי שילוב במסגרת החינוך הרגיל.
35 תלמידים אלה הוכרו כבעלי הפרעה התנהגותית -רגשית על ידי ועדות השילוב הפועלות בבתי הספר, בין השאר, לאחר שאובחנו כסובלים מהפרעה של התנהגות או רגש על ידי גורם מקצועי המקובל על ידי המשרד, כגון פסיכולוג קליני או פסיכיאטר.
היא עלולה להתבטא גם בהפרעות חוזרות של התלמיד למהלך התקין של השיעור או באי -ציות לנוהלי בית הספר ולמורים.
כל אלה משפיעים לרעה בעיקר על התלמיד שסובל מהפרעה כזו, ועלולים להשפיע לרעה, כאמור, גם על המהלך התקין של הלימודים בכיתה ועל האקלים החברתי בבית הספר.
טיפולים נלווי רפואה כגון טיפולים ביצירה 1038 דוח שנתי63ג .
ובהבעה וכן כלים לניתוח התנהגות הם כלים ש עשויים לסייע לתלמיד ולצוות החינוכי להתמודד עם לקויות אלה.
)במחקרים שהגישה הרשות הארצית למדידה ולהערכה בחינוך (ראמ"ה למשרד החינוך הועלה כי בשנות הלימודים התשס"ה והתשס"ו הוקצו עיקר משאבי השילוב להוראה מתקנת, וכי רק שיעור קטן מהם שימש למתן טיפולים נלווי רפואה.
בהקשר לכך נכתב בדוח המחקר של ראמ"ה בנוגע למידת ההתאמה בין קשיי התלמידים ובין הטיפול שנתן להם בית הספר בשנת הלימודים התשס"ו: כמעט כל התלמידים שהוגדרו חלשים בלימודים קיבלו טיפול בהתאם לקשייהם (הוראה מתקנת); לעומת זאת, רק חלק מהחלשים בתחומי ההתנהגות והר גש (17% .
) קיבלו טיפול מתאים לקשייהם; ממצא דומה עלה בגני הילדים משרד החינוך השיב בנובמבר 2012 : "מערכת החינוך מובילה הטמעה של התאמת סוג התמיכות לצורכי התלמיד כ -15 שנה.
במסגרת תהליך זה החלה עבודתם של מרפאים בעיסוק, קלינאי תקשורת כמו גם טיפולים רגשיים באמנות, כחלק מתהליך התמיכות בתלמיד.
על אף ההבנה המקצועית והרצון בשילוב עובדים ממקצועות הבריאות, מדובר בתהליך מורכב המחייב שינוי לאורך זמן, יכולת לעשות שינוי במצבת כוח האדם הקבוע של המוסדות ועוד".
המשאבים לשילוב תלמידים בעלי הפרעות התנהגותיות ורגשיות מוקצים בדרך של "הקצאה סטטיסטית", דהיינו הקצאה על פי 5.
4% מתלמידי המוסד, לפי 1.
85 שעות שבועיות לתלמיד, והתלמידים האלה אינם זכאים לתקציב בדרך של הקצאה דיפרנציאלית.
מנהלת אגף פסיכולוגיה בשפ"י מסרה לנציגי משרד מבקר המדינה במאי 2012 כי ילדים בעלי בעיות רגשיות והתנהגותי ות שלומדים במסגרת השילוב, מקבלים מענה רק כאשר נוצר פער לימודי בינם לבין הכיתה; הטיפול שהם מקבלים הוא במהותו עזרה בלימודים והוא אינו נותן מענה מספק באופן ממשי להיבטים ההתנהגותיים והרגשיים.
במחקר של מכון ברוקדייל מ- 2011 נמצא כי שילובם של ילדים בעלי הפרעות התנהגותיות ושל ילדים בעלי לקויות קשב וריכוז בחינוך הרגיל מעורר התנגדות רבה אצל מנהלים ומורים: כ-79% ממנהלי המתי"אות דיווחו על התנגדות של מנהלי בתי ספר ושל מורים לשילוב ילדים אלה, ו -45% ממנהלי בתי הספר שהשתתפו במחקר דיווחו על התנגדות של מורים לכך; לילדים עם הפרעות קשב וריכוז או בעיות התנהגותיות יש קשיים מיוחדים בכיתה הן מבחינת הקושי של המורים להתמודד עמם והן מבחינת מקומם החברתי.
כ-39% ממנהלי בתי הספר ציינו כי בשילובם של ילדים בעלי הפרעות התנהגותיות מתעוררים הקשיים הרבים ביותר; למורים אין די ידע וכלים להתמודדות עם ילדים אלו העלולים להפריע להתנהלות הכיתה, וזאת בשונה מילדים עם לקויות אחרות, שייתכן שתשומת הלב שיתבעו מהמורה במהלך השיעור תהיה פחותה בהרבה; לפי דיווח של מנהלי המתי"אות ושל מנהלי בתי הספר שהשתתפו במחקר, יש להדריך את הצוות החינוכי ולתת לו כלים להתמודדות עם קשיים של ילדים כאלה.
המשרד הטיל על מוסדות בחינוך הרגיל לשלב אלפי תלמידים בעלי הפרעות התנהגותיות ורגשיות, והוא מתקצב את הטיפול בהם בדרך של הקצאה סטטיסטית, שהיא כאמור הקצאה חסרה.
מהמחקר של ראמ"ה ומדבריה של מנהלת אגף פסיכולוגיה מצטיירת תמונת מצב, לפיה המענה הניתן לתלמידים אלה מכוון בעיקרו לפן הלימודי ואינו מותאם לקשיי התלמיד בפן הרגשי.
ממצאי המחקרים שהובאו לעיל מלמדים גם כי לצוותים החינוכיים בבתי הספר בחינוך הרגיל חסרים כלים לטיפול בתלמידים בעלי הפרעה התנהגותית-רגשית וכי הם מתקשים להתמודד עמם.
באין טיפול מספק, שילובו של תלמיד בעל לקות כזו בחינוך הרגיל עלול להיכשל.
על המינהל הפדגוגי, באמצעות האגף לחינוך מיוחד ושפ"י, לבחון את המענה הניתן במוסדות החינוך הרגיל לתלמידים כאלה וזאת בהתחשב בכלים שהמוסדות הללו מקבלים לצורך כך.
במסגרת בחינה זו יש לקחת בחשבון גם את ממצאי המחקרים האמורים.
על סמך תוצאות הבחינה מוטל על המינהל לגבש המלצות ולהביאן לידיעת הנהלת המשרד.
אם יימצא שבידי מוסדות בחינוך הרגיל אין כלים מספקים למילוי צורכי התלמידים והמוסדות גם יחד, מוטל על המשרד להכין תכנית פעולה מפורטת לגיבוש כלים כאלה ולפעול ליישומה.
 עוד בשנת 2002 נכתב בדוח מבקר המדינה שהנטל הכספי של השילוב נופל על כתפי משפחות הילדים בעלי הצרכים המיוחדים.
גם בבג"ץ ית"ד ציינו השופטים עובדה זו וקבעו כי נפגע עקרון השוויון, היות שמשפחות שאינן מסוגלות לשאת בנטל המימון מוותרות על שילוב ילדי הן בחינוך הרגיל.
ממצאי ביקורת זו שנעשתה בשנת 2012 , עשור לאחר פסיקת בג"ץ, העלו כי עדיין קיים חוסר שוויון, שעליו הצביע בג"ץ, בכל הנוגע להקצאת המשאבים לילדים בעלי צרכים מיוחדים בין מסגרות החינוך המיוחד ובין השילוב בחינוך הרגיל.
עוד עלה כי משרד החינוך בחר לתקצב בחסר את שילוב התלמידים בעלי לקויות שנחשבות שכיחות באוכלוסייה (שילוב בדרך של הקצאה סטטיסטית).
משרד מבקר המדינה מעיר כי מחסור בשירותים בחינוך הרגיל עלול לשמש חסם בפני משפחות שמעוניינות לשלב את ילדיהם בחינוך הרגיל.
במחסור זה יש כדי להסביר את הירידה שחלה במה לך עשור בשיעור התלמידים בעלי הצרכים המיוחדים המשולבים בחינוך הרגיל, מכלל תלמידי החינוך המיוחד.
בשנת 2009 הגישה כאמור ועדת דורנר את המלצותיה, ובהן נקבע העיקרון של "התקציב הולך אחר הילד", ולפיו תקציבו של כל ילד בעל צרכים מיוחדים יחושב לפי צרכיו הייחודיים וי ופנה למסגרת החינוכית שבה ילמד.
באותה שנה החל המשרד לבחון את האפשרות ליישם את המלצות הוועדה.
על פי ממצאי הביקורת בדבר לוח זמנים שקבע המשרד ליישום ההמלצות, ובדבר הספקות שעלו בנוגע ליכולת ליישם את ההמלצות, כפי שיתואר להלן, סיכוייהם של תלמידים שלומדים היום בבתי ספר ליהנות משינויים שייעשו בעקבות יישום ההמלצות - קטנים למדי.
פעולות המשרד ליישום המלצות ועדת דורנר .
ביולי 2007 הוגשה עתירה לבג"ץ 36 על ידי ארגונים המייצגים ילדים בעלי צרכים מיוחדים ובעלי עניין אחרים.
העותרים טענו, בין השאר, כי "המדינה הפרה את חובתה לה קצות תקציבים נוספים לשם יישומו המינימאלי של פרק השילוב בחוק חינוך מיוחד", ומשום כך "נאלצים ילדים .
36 בג"ץ 5989/07 אלו"ט האגודה הלאומית לילדים אוטיסטים נ' שרת החינוך , תק-על 2011(1 ,) 2740 ( 2011 .
רבים בעלי צרכים מיוחדים - שראוי היה לשלבם במסגרות החינוך הרגילות - לפנות ללימודים במסגרות החינוך המיוחד".
סמוך לאחר הגשת העתירה ונוכח טענות שהועלו במהלך השנ ים בנוגע לשילוב מינתה כאמור שרת החינוך דאז את ועדת דורנר.
כחברי הוועדה מונו נציגים מקרב משרד החינוך, משרד האוצר, לשכת עורכי הדין וכן מנהלי ארגוני סיוע לילדים בעלי צרכים מיוחדים.
מטרות הוועדה לפי כתב המינוי היו כלהלן: "לבחון את מדיניות משרד החינוך בכל הנוגע לטיפול בילדים בעלי צרכים מיוחדים, לבחון את אופן הקצאת התקציב של משרד החינוך בכל הנוגע לטיפול בילדים אלו, לשרטט תכנית פעולה לטיפול ולקבוע סדר עדיפויות לפעולה בתחום".
בינואר 2009 פרסמה ועדת דורנר דוח מקיף המסכם את מסקנותיה.
הוועדה המליצה, בין השאר, לשנות מן היסוד את אופן התקצוב של שירותי החינוך המיוחד ואת מתכונת השמתם של הילדים בעלי הצרכים המיוחדים.
במרץ 2010 הודיעה המדינה לבג"ץ, בתשובה לעתירה האמורה מיולי 2007 , כי בכוונת משרד החינוך לבצע ניסוי (פיילוט) לשם בחינת ישימותן של חלק מהמלצות ועדת דורנר הלכה ל מעשה.
על פי פסק הדין שנתן בג"ץ, טענו לעומתה העותרים שהמלצות דוח ועדת דורנר דורשות רפורמה מקיפה ונרחבת החורגת מגדר הסעדים המבוקשים בעתירה.
במרץ 2011 דחה בית המשפט את העתירה.
בפסק הדין נאמר, בין השאר: "בכל הקשור לטענותיהם של העותרים בנוגע לחלוקת תקציב החינוך המיוחד, מתפרצים הם - במידה רבה - לדלת פתוחה.
זאת, בשים לב לכך שבימים אלה ממש מתנהל תהליך כולל ומעמיק לבחינת מערכת החינוך המיוחד ואופן חלוקת התקציב המוקצה לה"; "בימים אלה, מתבצע פיילוט שבמסגרתו נבחנות ישימותן של המלצות דו"ח דורנר; ראוי בעת הנוכחית לאפשר למדינה לסיים את התהליך שבו החלה, לבחינת ישימות המלצות ועדת דורנר, שבגדרן עשויה לבוא על פתרונה שאלת התקצוב למסגרות השונות; מן הראוי שההחלטה בעניין אימוץ או דחיית המלצות הוועדה, שעשויה לשנות מן הקצה אל הקצה את אופיו של החינוך המיוחד בישראל, תתקבל בצורה מושכלת ולאחר בחינת כל הנתונים הרלוונטיים שיעלו מהפיילוט שנערך בימים אלה".
עוד עלה מפסק הדין כי בית המשפט מניח שגורמי המינהל יוסיפו ויפעלו בשקידה הראויה ובתוך זמן סביר לשם השלמת בחינת ישימותן של המלצות ועדת דורנר, על מנת לקדם את הטיפול בקשיים שמציגים העותרים ובבעיות שעליהן עמדה הוועדה.
בין ההמלצות שהובאו בדוח ועדת דורנר יש שתי המלצות שהן בעלות השפעות נרחבות ומשמעותיות על מערכת החינוך המיוחד בארץ: (א) מתן זכות להורים ולילד בעל הצרכים המיוחדים לבחור ככל שניתן במסגרת החינוכית שבה ילמד.
הוועדה מצאה כי "מוקד בולט של חיכוך בין ההורים לבין מערכת החינוך" הוא שלב קבלת ההחלטה על השמת הילד בעל הצרכים המיוחדים במסגרת החינוכית - חינוך מיוחד או שילוב בחינוך הרגיל; (ב) אימוץ העיקרון של "התקציב הולך אחר הילד", דהיינו קביעת תקציבו של כל ילד בעל צרכים מיוחדים לפי אפיון תפקודו ולא על פי סוג לקותו בלבד, בהנחה כי לאחר שייקבע התקציב, יופנה הילד למסגרת החינוכית שבה בחרו הוא והוריו.
בדוח הוועדה נאמר כי שיטת התקצוב הנוכחית של החינוך המיוחד ושל השילוב נתפסת כשיטה היוצרת עיוותים כגון זה המתקבל כאשר שני ילדים ברמת תפקוד זהה מקבלים ה יקף שונה של שירותי חינוך מיוחד, מכיוון שכל אחד מהם לומד במסגרת חינוך אחרת; עוד נאמר בדוח כי מסתבר שלשיטה התקציבית הנהוגה יש השפעה של ממש על בחירת המסגרת שבה יתחנך הילד בעל הצרכים המיוחדים, ולעומתה - מתכונת התקצוב שהציעה הוועדה, הנהוגה על פי הדוח גם במדינות משרד החינוך 1043 .
נוספות, תאפשר לכל ילד בעל צרכים מיוחדים להתנייד בין מסגרות החינוך השונות על-פני הרצף הקיים בהתאם לצרכיו; מתכונת זו, הנתפסת גם כמעודדת את השילוב, תאפשר ניצול טוב יותר של המשאבים המוקצים לכלל החינוך המיוחד ולשילוב בפרט ותהא צודקת יותר.
לצורך יישום 1044 דוח שנתי63ג .
המלצותיה הציעה הוועדה להקים "ועדת אפיון" שתדון בזכאותו של התלמיד לשירותי חינוך מיוחד על פי תפקודו ועל פי הלקות שאובחנה, ותקבע את סל התקצוב שהוא זכאי לו.
בדוח הוועדה צוין כי יישום ההמלצות מחייב מהפכה במתכונת שבה משרד החינוך מספק שירותי חינוך מיוחד לילדים, ולכן הוצע להתחיל ביישומן במתכונת של ניסוי מוקדם שיאפשר להפיק לקחים לפני היישום הכלל-מערכתי בכל מוסדות החינוך; לאחר שהתהליך ינוסה, רשאי יהיה משרד החינוך לשקול חלופות נוספות לתהליך המוצע, ובלבד שאלה יעלו בקנה אחד עם העקרונות שתוארו לעיל.
ביולי 2009 מינה כאמור שר החינוך ועדת יישום לבחינת ישימותן של המלצות ועדת דורנר.
מנכ"לית המשרד לשעבר מונתה ליו"ר הוועדה.
בכתב המינוי של ועדת היישום נכתב כי תפקידה לבחון את דוח ועדת דורנר ואת עקרונותיו בהיבטים הפדגוגיים, המקצועיים, הארגוניים והתקציביים הכרוכים בהם, תוך היוועצות עם הגורמים המקצועיים הרלוונטיים במשרד החינוך ומחוצה לו, ככל שהדבר נדרש.
ועדת היישום החלה לפעול בתחילת 2010 , ובמסגרתה הוקמו ארבעה צוותי עבודה לבחינת הדרכים ליישום ההמלצות.
המשרד קבע כי בשלב ראשון ייבחן יישום המלצות ועדת דורנר בחינוך היסודי (כיתות א' - ו').
לצורך זה הוא פיתח באמצעות ראמ"ה כלי אפיון חינוכי המיועד לחינוך היסודי במסגרות לחינוך מיוחד ובחינוך הרגיל.
כלי האפיון עוצב במתכונת של שאלון, שתכליתו אפיון רמת תפקודו של התלמיד בבית הספר ללא התייחסות ללקות שלו.
השאלון כולל כ -170 היגדים שעל מחנך הכיתה למלא, ו באמצעותו נאסף מידע על התלמיד בהיבטים שונים כמו ההיבט הקוגניטיבי, התחום החברתי והתחום הרגשי.
ראמ"ה מסרה את כלי האפיון למשרד בתחילת 2012 .
נוסף על כך פיתח המשרד מודל בסיסי לתקצוב הסל האישי.
אחד העקרונות שעומדים ביסוד פיתוחם של המודל התקציבי ושל כלי האפיון הוא שככל שרמת התפקוד של התלמיד בעל הצרכים המיוחדים גבוהה יותר - תיקבע לו הקצאה קטנה יותר.
פעולות לשינוי בנוגע לתלמידים משולבים בדרך של הקצאה סטטיסטית .
ממצאי ביקורת זו העלו כאמור כי עשור לאחר פסיקת הבג"ץ בנושא עדיין קיים חוסר השוויון, שעליו הצביע בג"ץ, בהקצא ת המשאבים לילדים בעלי צרכים מיוחדים בין מסגרות החינוך המיוחד ובין השילוב בחינוך הרגיל; בכל הנוגע לשילוב בדרך של הקצאה סטטיסטית פעל המשרד לכאורה שלא על פי פסיקת בג"ץ, שכן הוא בחר ביודעין לתקצב בחסר את שילוב התלמידים בדרך זו.
בבג"צ מרציאנו קבע בית המשפט העלי ון כי חובה שבדין, לרבות החובה לתקצב ולקדם את שילובם של תלמידים בעלי צרכים מיוחדים בחינוך הרגיל - יש למלא באופן המתיישב עם עקרון השוויון.
המלצות ועדת דורנר בדבר תהליך התקצוב של שירותי החינוך המיוחד נוגעות, על פי דוח הוועדה, לילדים בעלי צרכים מיוחדים.
בין הש אר נאמר בדוח הוועדה כי "משרד החינוך יעביר את תקציב השעות לכל מסגרת חינוכית באופן שלכל מסגרת יועבר תקציב שאינו אלא סכום התקציבים שהוקצו לכל התלמידים בעלי הצרכים המיוחדים שנרשמו לאותה מסגרת.
יש להבהיר בהקשר זה כי מוסדות החינוך הרגיל ימשיכו לקבל תקציב במסגרת ההקצאה הסטטיסטית, שמטרתו לסייע להם עם תלמידים שאינם מוגדרים כבעלי צרכים מיוחדים אך הנזקקים לתגבור".
בביקורת עלה כי משרד החינוך החליט שיישום המלצות ועדת דורנר יחול על תלמידים במסגרות לחינוך מיוחד וכן על תלמידים משולבים, אך רק אלה מביניהם שאושרה זכאותם לשילוב בדרך של הקצאה דיפרנציאלית.
משמעות הדבר היא שהמלצות הוועדה לא ייושמו לגבי כ - 80,000 תלמידים ששולבו בחינוך הרגיל בדרך של הקצאה סטטיסטית- תלמידים אלה היו כמחצית מתלמידי החינוך המיוחד (לרבות שילוב) בשנת הלימודים התשע"ב והיו רוב מכריע (כ-92% ) של התלמידים המשולבים.
כלומר, לפי החלטת המשרד, רק כ -8% מהתלמידים המשולבים עשויים לזכות בתקצוב חדש בהתאם להמלצות ועדת דורנר.
בתשובות משרד החינוך למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2012 ומינואר 2013 נאמר: ההחלטה להמשיך ולשלב תלמידים בדרך של הקצאה סטטיסטית נועדה בראש ובראשונה לאפשר למערכת החינוך "להמשיך את התמיכה בתלמידים בעלי לקויות קלות וליהנות מתקצוב ישיר בהתאם לשיקול הדעת המקצועי של צוותי ביה"ס"; "הכנסת כלל תלמידי תכנית השילוב לתהליך ועדת התקצוב האישי אינה מידתית ותחייב את המערכת להשקיע אלפי שעות, מנגנונים וועדות עבור תמיכה בהיקפים נמוכים, אם בכלל"; "אנו חוששים כי הכנסת בעלי הלקויות הקלות לתוך התהליך עלולה לחזק דווקא את המהלך ההפוך.
תלמידים שהיו משולבים בחינוך הרגיל יבחרו בחינוך המיוחד על מנת לקבל מכלול שירותים מקצועי יותר"; יחד עם זאת, "במידה והצוות המקצועי יחשוב כי תלמיד זה או אחר זקוק לתמיכה נרחבת, ניתן יהיה להעלות אותו לדיון בוועדת תקצוב אישי", בתנאי שבית הספר ימליץ על כך, והמפקח על בית הספר יאשר זאת; בניסוי שנערך בחולון (ראו גם להלן) דנה הוועדה בשמונה תלמידים ששולבו בעבר בחינוך הרגיל בדרך של הקצאה סטטיסטית.
עם התלמידים המשו לבים בדרך של הקצאה סטטיסטית נמנים כאמור תלמידים בעלי פיגור קל, בעלי משכל גבולי, תלמידים הסובלים מעיכוב התפתחותי ושפתי וכן בעלי הפרעות התנהגותיות ורגשיות.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד החינוך לבחון אם השארת המצב על כנו, בלא שינוי כלשהו בהקצאת המשאבים לתלמידים אלה, מתיישבת עם תכלית חוק חינוך מיוחד כפי שמשתקף מדברי ההסבר להצעת החוק לתיקונו, שנעשה ב- 2002 .
מההסבר עולה כי מטרתה של הצעת החוק היא "בעיקר לנסות ולסייע לאותם ילדים בעלי צרכים מיוחדים המסוגלים להשתלב במסגרות הרגילות, ולהימנע ככל האפשר מהפנייתם למסגרות החינוך המיוחד, כך שיפיקו את מירב התועלת הלימודית והחברתית".
יודגש בהקשר זה, כי בית המשפט העליון דחה את העתירה שהוגשה נגד המשרד ב- 2007 (ראו לעיל בפרק זה) על רקע הודעת המדינה, שהמשרד בוחן אפשרות ליישם את המלצות ועדת דורנר, ועל סמך ההנחה שיוגדל באופן הדרגתי תקציב המשרד לשילוב.
השלבים ולוח הזמנים ביישום המלצות ועדת דורנר .
בהתאם להמלצות ועדת דורנר, וכיוון שלקביעת סל תקצוב אישי לתלמיד יש השפעות רחבות על מערכת החינוך המיוחד, החליט המשרד לבצע ניסוי במתכונת מצומצמת, כדי לבדוק, בין השאר, את מידת ישימותו של כלי האפיון (השאלון) ואת מודל התקצוב שהוא פיתח.
בטבלה4 להלן מפורטים השלבים ליישום המלצות ועדת דורנר, כפי שתוכננו על ידי המשרד, לרבות שלבי ביצוע הניסוי (פיילוט) ופיתוח כלי אפיון בגני ילדים ובחטיבות ביניים.
הביניים יישום בחינוך .
פיתוח כלי אפיון פיילוט בשכבת .
כיתות ג' בחולון התשע"ב .
פיתוח כלי אפיון פיילוט בכל שכבות .
מתי"אות פיתוח כלי הערכה .
גיל בעיר אחת פיילוט ברמת מחוז פיתוח כלי הערכה .
מתי"אות התחלת פריסה .
ארצית פיילוט בעיר אחת התשע"ה .
פיילוט ברמת מחוז המשך פריסה .
ארצית פיילוט בשתי ערים התשע"ו .
התחלתפריסה ארצית המשך פריסה .
המשך פריסה ארצית המשך פריסה .
( 2017 -2018 ) משרד החינוך ציין בתשובותיו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2012 ומינואר 2013 כי יישום המלצות ועדת דורנר הוא תהליך מורכב ומסובך; משרד החינוך מחויב להוביל את התהליך בזהירות ובאחריות; נעשה ניסיון לצמצם את לוח הזמנים שתואר לעיל.
מן הטבלה עולה כי תהליך יישום המלצות ועדת דורנר יחל לכל המוקדם במועדים שלהלן: בחינוך היסודי - בספטמבר 2014 ; בחטיבות הביניים- בספטמבר 2016 ; ובגני ילדים - בספטמבר 2017 ,.
ניתן להניח שהתהליך אם ימוצה, יסתיים לכל המוקדם לקראת שנת 2020 , כעשור לאחר שוועדת דורנר הגישה את המלצותיה למשרד.
בשנת הלימודים התשע"ב נערכו המשרד ועיריית חולון לשלב הראשון של הניסוי: על פי נתוני עיריית חולון נכללו בניסוי בשלב זה 77 תלמידים משכבת כיתה ג'.
הוריהם קיבלו מהמשרד הסבר כתוב על הניסוי לרבות על עקרון חופש הבחירה שלהם במסגרת החינוכית עבור ילדיהם ובנושא הסל האישי לתלמיד.
מידע כתוב על הניסוי נשלח גם למנהלים ולצוותי החינוך בבתי הספר.
במהלך השנה התבקשו מחנכי הכיתות למלא שאלון לגבי כל אחד מהתלמידים בעלי הצרכים המיוחדים הלומדים בכיתותיהם.
ועדות שבהן השתתפו נציגי המשרד בחנו את נתוני התלמידים כדי לקבוע מי מהם זכאי להקצאת סל תקצוב אישי.
הודעה על ההחלטה נשלחה להורים.
כדי לוודא שלא ייפגעו משאבים שהוקצו לתלמידים בשל השתתפותם בניסוי בחולון, קבע המשרד כי סך השירותים שיקבלו בשנת התשע"ג לא יפחת מזה שקיבלו בשנת התשע"ב.
משרד מבקר המדינה עקב בשנת הלימודים התשע"ב אחר המועדים שבהם התבצעו בחולון שלבים שונים של הניסוי.
התברר שבמרץ 2012 סיימו המחנכים שנכללו בניסוי למלא את שאלוני ההערכה (שהמידע בהם משמש בסיס לקביעת הזכאות לסל אישי ולקביעת היקפו); במאי 2012 סיימו ועדות האפיון (ועדות הזכאות לקבלת סל תקצוב אישי) לגבש את החלטותיהן לגבי כל משרד החינוך 1049 .
התלמידים הרלוונטיים; ביוני 2012 הועבר להורים מידע כללי וכן מידע תיאורטי על היקף המשאבים שעשויים לעמוד לרשות ילדם, וכן הועברה להם הודעה המאשרת את זכאות ילדם לתקציב אישי.
באותה עת לא היה להורים מידע על היקף התקציב האישי.
נמצא כי רק באמצע אוגוסט 2012 אישר המשרד את תקצוב הסלים האישיים לתלמידים, והודעה על כך נמסרה לעיריית חולון.
בעקבות זאת קיבלו הורים לתלמידים שהשתתפו בניסוי א ת המידע המלא על סך התקציב האישי שאושר לילדיהם ימים ספורים בלבד לפני תחילת שנת הלימודים התשע"ג, ובמקרים מסוימים אף לאחר פתיחת שנת הלימודים.
רק במועד זה היה בידי ההורים כל המידע הנדרש כדי לקבל החלטה בדבר מסגרת החינוך שבה ילמד ילדם - בית ספר לחינוך מיוחד, כיתה מיוחדת בבית ספר של החינוך הרגיל או שילוב בכיתה רגילה בחינוך הרגיל.
במצב זה החלטות ההורים התקבלו במועד שאינו מאפשר הכנה של הילד למעבר ממסגרת למסגרת, ככל שנדרש.
גם מנהלי בתי הספר והמורים המלמדים בהם לא היו יכולים לדעת באותה עת מי מהתלמידים עתיד ללמוד אצלם כדי להיערך לכך.
עיריית חולון השיבה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2012 כי "הקצאת השעות הגיעה (ברובה) רק.
12 "- דהיינו קרוב לשלושה חודשים לאחר שהחלה שנת הלימודים.
האיחור במסירת המידע פגע אפוא פגיעה ממשית ביכולתם של ההורים להשיג אחת ממטרותיהן העיקריות של המלצות ועדת דורנר - בחירה מושכלת של מסגרת החינוך לילדם.
כמו כן נפגעה יכולתו של המשרד ללמוד מן הניסוי על השגת המטרה הזו.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך כי בחלוף השנה הראשונה לניסוי, ספק אם ניתן ללמוד מתוצאותיו על בחירת ההורים בין המסגרות החינוכיות השונות.
על משרד החינוך לוודא שבשלבים הבאים של הניסוי, וככל שייושמו המלצות ועדת דורנר, יינתן להורים המידע המלא על התקציב שאושר לילדם במועד שיאפשר להם לקבל החלטה מושכלת בדבר המסגרת החינוכית המתאימה לו.
נוכח קיומם של הבדלים בין מסגרות לחינוך מיוחד לבין שילוב בחינוך הרגיל, הרי שגם אם ייושמו המלצות ועדת דורנר על פי מתכונת הפעולה של המשרד בניסוי, יינתנו לתלמיד הלומד במסגרות החינוך המיוחד שירותים שלא יינתנו לו במסגרת שילוב - לדוגמא שנת לימודים ארוכה יותר וכן זכאות להסעות.
בעניין זה כתב משרד החינוך בתשובתו כי הו א בוחן את היכולת לצרף חלק מהשירותים האלה ל"מודל האישי התקציבי המחודש".
המפקחת מטעם משרד החינוך על החינוך המיוחד בחולון מסרה למשרד מבקר המדינה באוגוסט 2012 , שעל פי תוצאות ראשוניות של הניסוי בחרו ההורים והתלמידים שלמדו במסגרות חינוך מיוחד בשנת הלימודים הת שע"ב להמשיך וללמוד בהן בשנת התשע"ג; חלק מהתלמידים שהיו משולבים בכיתה רגילה בשנת התשע"ב, ביקשו בעקבות הניסוי לעבור לכיתת חינוך מיוחד בבית ספר רגיל.
משרד החינוך ציין בתשובתו כי "בהיעדר הבנה אמיתית של התקציב, ובהיעדר ידיעה עמוקה, אך טבעי הוא שההורים יבחרו שלא לשנות את המסגרת בה לומד ילדם".
בתשובתה של עיריית חולון נאמר: "נכון לציין את תחושת איבוד האמון של ההורים בתהליך שנעשה".
על משרד החינוך לבצע את השלב הבא בניסוי, בתנאים שיבטיחו שהממצאים שיעלו יספקו למשרד את המידע הנחוץ בדבר בחירת ההורים בין המסגרות החינוכיות השונות.
עוד נאמר בתשובת משרד החינוך למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2012 , כי החל משנת הלימודים התשע"ג הוסיפה מערכת החינוך לתכנית האסטרטגית שלה יעד נוסף - "יעד ההכלה", שתכליתו "לתת מענים ממוקדים לתלמידים מתקשים טרם הפנייתם לתכנית השילוב ובוודאי טרם הפנייתם לועדת ההשמה לצורך קבלת זכאות ללימודים בחינוך המיוחד"; באמצעות יעד זה נוצרה הזדמנות לפתח תהליכי הכשרה והשתלמויות לצוותי החינוך במוסדות החינוך הרגיל; מערכת החינוך בנתה תכנית הדרכה והשתלמויות לצוותים בבתי ספר אלה על מנת לאפשר שילובם של תלמידים בעלי צרכים מיוחדים בהם; "התוכנית מתייחסת הן לרצף התפקודים והן לרצף הלקויות" מתוך תפיסה הגורסת כי יש להטמיע את תהליכי ההכשרה וההשתלמויות בצורה מדורגת ומקצועית.
מדוחות ההתקדמות ביישום המלצות ועדת דורנר מיולי 2012 עולה כי עד למועד זה, ערב פתיחת שנת הלימודים התשע"ג, אמנם השתתפו מנהלים של בתי ספר בחולון במפגשי למידה בנושא, אך עדיין לא שותפו מחנכי כיתות ועובדי הוראה אחרים בחינוך הרגיל בהשתלמויות או בפעולות הדרכה אחרות; המשרד תכנן באותה עת לערוך פעולות הדרכה כאלה רק במהלך שנת הלימודים התשע"ג.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך כי ראוי היה להתחיל בהכשרת עובדי הוראה בחינוך הרגיל, במטרה לאפשר שילובם של תלמידים בעלי צרכים מיוחדים בכיתותיהם, קודם לקליטת התלמידים.
המשאבים ליישום המלצות ועדת דורנר .
היקף המשאבים למימון השינוי המוצע בהמלצות ועדת דורנר קיבל ביטויו כבר בשנת 2007 בכתב המינוי של הוועדה, שבו נכתב בנוגע להמלצות: "כל אלו ייעשו בהתחשב במגבלות התקציב הנוכחי של משרד החינוך".
במסגרת ועדת היישום הוקם כאמור צוות עבודה לבניית מודל לתקצוב סל אישי לתלמיד; גרסה ראשונית של מודל זה שימשה את המשרד בשלב הראשוני של הניסוי שהתבצע בחולון לקראת שנת הלימודים התשע"ג; התקציב לתלמיד נקבע על פי סוג הלקות ועל פי רמת התפקוד שלו37 .
), כפי שעלתה מכלי האפיון (שאלון 1.
במאי 2011 התקיים דיון בלשכת מנכ"ל המשרד דאז, ד"ר שמשון שושני, ובו השתתפו מנכ"לית משרד החינוך לשעבר, אשר עמדה כאמור בראש הוועדה ליישום המלצות ועדת דורנר, וסמנכ"לית המשרד שהיא מנהלת המינהל הפדגוגי.
אין מגבלות תקציב בשלב ]הפיילוט[ בדיון זה הוחלט, בין השאר, כדלהלן: "בניסוי זה.
אם יתברר במהלך הניסוי שהתקציבים הנדרשים הם גבוהים, נחפש אלטרנטיבות זולות יותר ונודיע כי המדינה אינה יכולה לעמוד בתקציבים הגבוהים .
37 בלקויות מסוג שיתוק מוחין או נכות פיזית קשה: חירשות/לקות שמיעה, עיוורון/לקות ראייה - נקבע התקציב לתלמיד גם על פי חומרת הלקות.
מעל יכולת התקציב העומד לרשות המשרד".
במרץ 2012 קבע המשרד בקשר לניסוי, כי "ההתקדמות תלויה בממצאי כל שנה ושנה, כדי להפיק לקחים ולטייב את הביצוע".
בספטמבר 2012 , לאחר פתיחת שנת הלימודים התשע"ג, קיים המשרד דיון בנוגע לתובנות שנצברו במהלך הניסוי בחולון בשנת הלימודים התשע"ב, לקראת הרחבתו בשנת התשע"ג.
בדיון השתתפה גם מנהלת מחוז תל אביב של המשרד, וסיכום הדיון נשלח לסמנכ"לית ומנהלת המינהל הפדגוגי.
בסיכום הדיון הועלו קשיים בשל היקף התקציב הקיים לשם הקמת כיתות לחינוך מיוחד; כמו כן נרשם בו כי "המסגרת התקציבי ת חייבת להיות מוסכמת וסגורה מבעוד מועד"; "לקראת הרחבת הפיילוט יש לתת את הדעת למשמעויות התקציביות ולעובדה כי בתשע"ג יהיה פיילוט תקציבי מלא (ללא תוספת תקציב)".
בראש צוות העבודה לבניית המודל לתקצוב סל אישי לתלמיד עמד נציג המינהל לכלכלה ולתקציבים של המשרד.
הנציג מסר למשרד מבקר המדינה באוקטובר 2012 כי "לא ניתן להסיק מסקנות תקציביות על סמך הפיילוט שבוצע בעיר חולון, וזאת בשל העובדה כי פיילוט זה התבסס על מודל תקציבי זמני וכן בשל מספר התלמידים המצומצם שעליו התבסס הפיילוט.
מסקנות תקציביות ניתן יהיה להסיק רק לאחר שייערך פיילוט מקיף יותר שיתבסס על מודל תקציבי מעודכן"; המשרד מתאים את המודל התקציבי להיקף התקציב שעומד לרשותו באופן ש"כל הפתרונות יימצאו במסגרת התקציב הקיים".
משרד החינוך כתב בתשובתו מנובמבר 2012 כי המלצות ועדת דורנר הן מהפכניות ועל כן הן מחייבות את מערכת החינוך לפתח כלים ייחודיים לאפיון, וכן לתת מענה לתלמידים תוך בחינת מודלים תקציביים ייחודיים; "מערכת החינוך תשקול בכובד ראש ומתוך אחריות גדולה את יכולתה ליישם את המלצות ועדת דורנר" לאחר ביצוע ניסוי נרחב יותר בשנת הלימודים התשע"ג.
בתשובה גם נכתב כי "עולה קושי כבר ברמה המיידית ביישום המלצות הוועדה ללא תוספות תקציביות משמעותיות".
מגבלות התקציב ליישום המלצות ועדת דורנר כפי שהובאו בכתב המינוי של הוועדה וכן הממצאים המסתמנים מהניסוי בדבר האפשרות שיתעורר צורך בתוספת תקציב לשם היישום - מעוררים ספק בדבר היכולת ליישם ללא תוספת משאבים את המלצות הוועדה בכל הנוגע לשילוב תלמידים במוסדות החינוך הרגיל.
גם משרד החינוך עצמו מטיל ספק ביכולת ליישם את המלצות ועדת דורנר במסגרת התקציב הקיים.
סוגיית התקציב עלתה כמה פעמים בדיונים במשרד אולם עדיין לא לובנה.
על המשרד לבצע את השלב הבא בני סוי, בתנאים שיבטיחו את האפשרות להסיק מסקנות בדבר היכולת לפעול במסגרת התקציב הקיים.
בחוק חינוך מיוחד משתקף עיקרון לפיו יש לתת העדפה לשילוב ילד בעל צרכים מיוחדים בחינוך הרגיל.
בשנת 2002 עמד בג"ץ על המציאות המפלה הקיימת במערכת החינוך, שבה משיקולים תקצ יביים נמנע מילדים בעלי צרכים מיוחדים להשתלב במסגרת החינוך הרגיל.
עוד באותה שנה תוקן חוק החינוך המיוחד, ונוסף לו פרק הדן בשילוב ילד בעל צרכים מיוחדים בחינוך הרגיל.
ממצאיו של דוח ביקורת זה מצביעים על כך שכעשר שנים לאחר חקיקת התיקון לחוק החינוך המיוחד לא מומש העיקרון האמור: שיעור התלמידים בעלי הצרכים המיוחדים ששולבו במוסדות החינוך הרגיל לא זו בלבד שלא עלה אלא הלך והצטמצם; חלקו של תקציב השילוב בשנת 2011 מסך התקציב לחינוך מיוחד נותר כפי שהיה כעשר שנים קודם לכן, בשנת 2002 ; הנטל הכספי של השילוב עדיין מוטל במידה ניכרת על הורי התלמיד.
הקמתה של ועדת דורנר בשנת 2007 והמסקנות שהוגשו על ידה לשר החינוך בשנת 2009 היוו בסיס להובלת שינוי ולמימוש העיקרון המעוגן בחוק החינוך המיוחד והעקרונות שנקבעו בפסיקה.