HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
החזקתם של קטינים שוהים שלא כדין במתקני כליאה מתרחשת בשני מקרים.
האחד, קטינים יוצאי אפריקה החוצים את הגבול הדרומי ונעצרים ונכלאים עם הגעתם לישראל במתקני כליאה של שב"ס; השני, קטינים שהם ואחד מהוריהם שוהים באופן בלתי חו קי בישראל, נעצרים ונכלאים לזמן קצר לקראת הרחקתם מישראל בהליך המכונה ברשות האוכלוסין "אכיפת משפחות", במתקן יהלו"ם (יחידת הטסה ליווי ומשמורת) של רשות האוכלוסין, שהוא מתקן משמורת מיוחד השוכן בנמל התעופה בן-גוריון.
בין היתר מוחזקים במתקן זה "מורחקים", כלומר נתינים זרים ששהו בישראל באופן בלתי חוקי, ולכן הוצא להם צו הרחקה מישראל והם נתונים במשמורת עד הרחקתם.
ממרץ 2011 ועד יולי 2012 שהו במתקן יהלו"ם 112 משפחות, ומתוכן הורחקו92 משפחות, ובהן97 .
בשנים 2007 -2012 נכלאו במתקני משמורת של שב"ס 1,547 קטינים חסרי מעמד, וביולי 2012 היו כלואים בהם16950 קטינים.
בטבלה שלהלן מוצגים פרטים בדבר מתקני שב"ס.
50 אחד מהם שהה בבית סוהר אופק לקטינ ים, ולא באחד המתקנים שיפורטו להלן בטבלה 3.
לנוער (מת"ן) סהרונים .
רמלה חדרה גבול הדרום מקום המתקן .
שהגיעו בליווי מבוגר .
בלתי מלווים הקטינים הכלואים בו .
במתקן סהרונים לאחר שהייה .
במתקן סהרונים מיד לאחר חציית .
הגבול השלב שבו נכלאים בו .
15 48 105 מספר הקטינים שהיו .
'בעקבות החלטת ממשלה מס 2507 מנובמבר 2010 בדבר "הקמת מרכז שהייה למסתננ ים מגבול מצרים או מבקשי מקלט אחרים" הוטלה על משרד הביטחון האחריות להקמת המתקן.
בהתאם, הגיש משרד הביטחון תכנית להקמת מרכז שהייה למסתננים מגבול מצרים (להלן - תמ"א 46 ) למועצה הארצית לתכנון ובנייה, שלה צורף נספח חברתי הכולל את סיכום השיקולים שנשקלו במהלך התכנון ואת פירוט ההשפעות החברתיות הצפויות מבניית המתקן (להלן - מסמך משרד הביטחון).
(א) במסגרת השגות של ארגונים חברתיים מנובמבר 2011 על תמ"א46 , פורטו ממצאי מחקרים המצביעים על השפעת הכליאה על זרים אשר נכלאו בגין שהייה בלתי חוקית במדינה, ובכלל זאת מוזכרים שיעורים גבוהים של דיכאון ושל הפרעות דחק פוסט -טראומטיות.
ילדים שנעצרו נמצאים בסיכון גבוה לסבול מבלבול, מבעיות התנהגות, מירידה במשקל, מחוסר שינה ומחרדת נטישה.
ילד שנוכח בהליך מעצר עם הוריו רואה אותם מבוהלים וחסרי אונים מול הרשויות.
חשיפתו למצבם פוגעת בתחושת הביטחון הקיומי שמעניקים הורים לילדיהם.
במחקר על ילדים במתקן כליאה באוסטרליה, בגילאים 6-17 , נמצא ש כולם חשבו על התאבדות; 80% ניסו לפגוע בעצמם פיזית ; 70% לקו בהפרעות חרדה ו -50% סבלו מבעיות בריאות פיזיות.
(ב) מסמך משרד הביטחון מצביע על מחקרים נוספים המלמדים על השפעת חוויית המשמורת הטראומטית על יציבותם הפסיכולוגית של קטינים ועל יחסי הורים-ילדים.
כך, למשל, הסיקו חוקרים כי אין לאפשר משמורת של ילדים לפרק זמן קצר או ארוך; מעצר ילדים בתנאי לחץ תמידי עלול ליצור טראומה שתפגע בהתפתחותו התקינה של הילד.
(ג) בחוות הדעת הפסיכולוגית, שהוגשה לבית המשפט במסגרת בג"ץ פלונים 51 , ;כתבה המומחית כי "נזק נפשי חמור נגרם למתבגרים פליטים המוחזקים במעצר מתקן כליאה, ולו המשופר ביותר, פוגע פגיעה אנושה בצרכים הפסיכולוגיים של פליטים קטינים בלתי מלווים ואינו מהווה מסגרת ראויה להחזקתם אפילו לפרקי זמן קצרים".
51 חוות דעת מומחה, ד"ר נורית מרכוס-רימרצ'וק, מ - 20.
10 , שניתנה במסגרת בג"ץ 1254/10 , פלוני ואח' נ' רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול- משרד הפנים ואחרים (פורסם בנבו).
הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1937 .
החזקה במשמורת של שוהים שלא כדין בישראל, שנכנסו אליה עד יוני 2012 , מתבצעת מכוח הוראות סעיף 13 א(ב) לחוק הכניסה לישראל, הקובע כי שוהים שלא כדין בישראל יוחזקו במשמורת עד יציאתם או עד הרחקתם מהמדינה.
בינואר 2012 תוקן החוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפ וט), התשי"ד - 1954 (להלן- החוק למניעת הסתננות), החל רק על "מסתנן - מי שאינו תושב כמשמעותו בסעיף 1 לחוק מרשם האוכלוסין, התשכ"ה- 1965 שנכנס לישראל שלא דרך תחנת גבול".
על פי החוק על תיקוניו, ממונה ביקורת הגבולות רשאי לשחרר מסתנן בערובה אם שוכנע כי מתקיים אחד מש לושה מצבים, ובהם: "חלפו שלוש שנים מיום תחילת החזקתו של המסתנן במשמורת".
יצוין כי שני החוקים אינם מבחינים בין בגירים לבין קטינים המלווים על ידי הוריהם לעניין החזקה במשמורת של שוהים שלא כדין (לגבי קטינים שאינם מלווים - ראו להלן).
באוקטובר 2012 הוגשה לבית המשפט העליון, בשבתו כבית משפט הגבוה לצדק, עתירה למתן צו על תנאי52 בבקשה להורות לכנסת, ליועץ המשפטי לממשלה, לשר הפנים ולשר הביטחון לנמק מדוע לא ייקבע כי התיקון לחוק ההסתננות בטל, בין היתר בטענה כי התיקון אינו חוקתי ותוך התייחסות גם לכליאת קטינים המלווים על ידי הוריהם.
משתלויה ועומדת עתירה בנושא זה בבית המשפט העליון, לא נבחנה בחוות דעת זו סוגיית כליאתם של קטינים אלו.
כליאת קטינים בלתי מלווים .
פרט לקטינים החוצים את הגבול עם הוריהם, חוצים אותו גם קטינים בלתי מלווים.
במסמך משרד הביטחון מתוארים הקטינים הבלתי מלווים כ"פגיעים ביותר, הפרידה מהמשפחה, המנוסה על נפשם לעיתים, החוויות והעינויים שחוו בדרך, הדאגה למשפחה שנותרה מאחור, עלולים להטביע בהם חותם וצלקות נפשיות.
בתוך קבוצה זו הנערות מצויות בקבוצת סיכון.
רובן, על פי הדיווחים, חוו בדרך השפלה מינית ואונס.
והן מוגדרות כקבוצה בסיכון ובמצב פוסט טראומטי, אשר דורשת תשומת לב מיוחדת, השגחה וטיפול מהיר ויעיל".
הקטינים הללו מושמים, לפחות בתקופת שהייתם הראשונה בארץ, באחד ממתקני המשמורת של שב"ס.
ביולי 2012 הוחזקו במתקני המשמורת של שב"ס105 :קטינים בלתי מלווים48 ;במת"ן42 בסהרונים; ו-15 קטינות בגבעון (לגבי משך השהייה במתקנים- ראו להלן).
האמנה בדבר זכויות הילד קובעת כי "בכל הפעולות הנוגעות לילדים.
תהא טובת הילד שיקול ראשון במעלה; "מעצרו, חבישתו, או מאסרו של ילד יהיו בהתאם לחוק וישמשו רק כאמצעי אחרון ולפרק זמן מתאים הקצר ביותר".
משמע, האמנה אינה קובעת איסור גורף על החזקת קטין במשמורת, אלא מציבה דרישה מרכזית שהדבר ייעשה רק כאמצעי אחרון ולפרק זמן מתאים הקצר ביותר.
סעיף 20 לאמנה בדבר זכויות הילד קובע כי ילד, אשר נשללה ממנו סביבתו המשפחתית, יהיה זכאי להגנה מיוחדת ולסיוע מצד המדינה; על המדינה להבטיח טיפול חלופי לילד כאמור.
בהערה כללית מס' 6 לאמנה53 , העוסקת בקטינים בלתי .
53 על פי היחידה להסכמים בין -לאומיים ותביעות בין -לאומיות במשרד המשפטים: , ]באו"ם[ "ההערות הכלליות לאמנה המפורסמות על ידי הוועדה האמונה על יישומה באות להרחיב על האמור באמנה.
הערות כלליות אלו הינן בעלות מעמד ממליץ ולא מחייב, עם זאת, נוכח מעמדן, נודעת להן חשיבות והשפעה רבה במשפט הבין - לאומי".
הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1939 .
מלווים (להלן- הערה כללית מספר 6 לאמנה), נקבע שככלל אין לעצור ילד בלתי מלווה או מופרד מהוריו; המעצר אינו יכול להיות מוצדק רק על בסיס היות הקטין בלתי מלווה או על בסיס עצם הגירתו או מעמדו של הילד.
במסגרת חוות דעת של משרד המשפטים נבחן הדין בכמה מדינות בעניין השמתם במשמורת של קטינים בלתי מלווים השוהים שלא כדין: אסטוניה, סלובניה ופינלנד מאפשרות השמה במשמורת; מדיניות ממשלת אוסטרליה היא כי אין להחזיק קטינים במתקני משמורת, אלא במסגרות משמורת בקהילה; ארצות הברית מאפשרת השמה במשמורת ל-72 שעות לכל היותר; בבריטניה לא יוחזקו קטינים במשמורת אלא במקרים חריגים במיוחד, ללילה אחד לכל היותר, עד שיימצא פתרון חלופי; בקנדה מותר להחזיק קטינים במשמורת, אך רק כמוצא אחרון ותוך כדי התחשבות בטובת הילד; באיטליה, בבלגיה, בסלובקיה, בספרד, בפולין (עד גיל 17 ), בפורטוגל, בצרפת, בצ'כיה (עד גיל15 ) ובשבדיה לא יוחזקו קטינים בלתי מלווים במשמורת בתנאי כלא, אלא במתקנים אחרים, חלקם של המשרד האחראי למתן שירותי רווחה.
במרץ 2007 התקיים דיון בי ן-משרדי בנושא "משמורת קטינים שהם שוהים בלתי חוקיים בישראל והרחקתם", ונידונו בו ענייניהם של קטינים בלתי מלווים.
בדיון השתתפו גם המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, נציגי פרקליטות המדינה וכן נציגי משרד הפנים, משרד הרווחה, משרד החינוך ומשטרת ישראל.
בדיון העירה נציגת היחידה להסכמים בין -לאומיים ותביעות בין -לאומיות במשרד המשפטים כי על פי הערה כללית מס' 6 לאמנה בדבר זכויות הילד "משמורת צריכה להיות האפשרות האחרונה".
בסיכום הדיון בעניין זה נאמר: נוהל בין-משרדי בדבר קטינים בלתי מלווים (ראו להלן) יבהיר כי טובת הילד משמעותה היא "טובתו הזמנית עד להרחקתו".
הוצאת קטין ממשמורת למקום חדש כרוכה בהליכים רבים, ולכן כאשר הוא עתיד להיות מורחק מישראל "בתוך זמן קצר ולא יותר ממספר שבועות בודדים", טובתו היא שיושאר במתקן משמורת המותאם לקטינים.
עוד נרשם בסיכום הדיון כי האמירה המבוססת על האמנה בדבר זכויות הילד ו"לפיה ככלל משמורת תהא החלופה האחרונה עבור קטינים, אינה מתיישבת עם הוראות חוק הכניסה לישראל, התשי"ב- 1952 .
יחד עם זאת, לאור תנאי המשמורת , המותאמים לקטינים, ספק אם יש סתירה בין הערה כללית ]מת"ן[ במתקן מיכ"ל מס' 6 לבין הדין הישראלי.
בד בבד, היות שאין דין קטין במשמורת כדין מבוגר, בתוך המסגרת של חוק הכניסה לישראל יקבע הנוהל חלופות משמורת המתאימות לקטינים".
בינואר 2008 הופץ בקרב משרדי הממשלה נוהל בין-משרדי לטיפול בקטינים זרים בלתי מלווים (להלן - הנוהל הבין-משרדי), שתכליתו לקבוע את דרכי הטיפול, ההחזקה במשמורת, חלופת המשמורת והרחקת הקטינים הללו.
על פי הנוהל אמורים מתקני המשמורת לשמש מתקני מעבר בלבד, ששהות הקטינים בהם לא תעלה על 60 ימים.
בנוהל מוגדר מקום משמורת כאחד משניים: "אגף נפרד לקטינים במקום משמורת כהגדרתו בסעיף 13 א (א) לחוק הכניסה לישראל, א ו מקום משמורת נפרד, אשר הוכשרו לקליטת קטינים והותאמו לצרכיהם".
בדיון במשרד המשפטים, שהתקיים בדצמבר 2009 עם נציגים של משרדי ממשלה ואחרים, נידונה האפשרות להקים מתקן משמורת לקטינים בלתי מלווים, שלא במסגרת בית סוהר.
בעקבות הדיון כתב המשנה ליועץ המשפטי לממשל ה לשב"ס ולרשות האוכלוסין וביקש מהם לבחון אפשרות זו.
בראשית 2010 התייחס המשנה ליועץ המשפטי לממשלה למתקן גבעון במכתב לנציב שב"ס ולראש רשות האוכלוסין: "על אף המאמצים הראויים להערכה שעשה שב"ס כדי להתאים את המתקן לשהיית הקטינים, אין זה המקום הראוי להחזקת קטינים במשמורת".
בהמשך לכך כתב ראש אגף האסיר בשב"ס לראש רשות האוכלוסין ולמשנה ליועץ המשפטי לממשלה על "אי יכולת לעמוד בתנאי הדין והאמנה בביס"ר גבעון.
נראה כי אין מנוס מהפסקת קליטת קטינים בלתי מלווים הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1941 .
לשב"ס אין כל התנגדות שיוקם מתקן משמורת נפרד ויי חודי שיופעל על ידי גורם אחר מחוץ לשב"ס, בו יוחזקו הקטינים הזרים הבלתי מלווים, באופן העומד בדיני מדינת ישראל 1942 דוח שנתי63ג .
והאמנה בדבר זכויות הילד".
הוא ביקש לפעול בהקדם האפשרי למציאת חלופה ראויה למתקן גבעון.
הבדיקה העלתה כי עד אמצע 2009 הוחזקו קטינים בלתי מלווים ב מתקן שבאחריות משטרת ההגירה; עם סגירתה והעברת תחומים שבהם פעלה לאחריות רשות האוכלוסין, שהוקמה באותה עת, נסגר המתקן, והקטינים הועברו למתקן גבעון שבאחריות שב"ס.
בפברואר 2010 התקיים דיון בין-משרדי בעניין קטינים בלתי מלווים, בהשתתפות עובדים בכירים במשרדי הממשלה הרלוונטיים, ובראשות השר לביטחון פנים.
בדיון העלו המשתתפים השגות בעניין השמת קטינים בלתי מלווים במתקן משמורת שמפעיל שב"ס: נציגי שב"ס הציגו את עמדת הארגון, ולפיה "אין להחזיק אוכלוסייה זו בבית הסוהר - הם אינם עבריינים.
נדרש מתקן חלופי ושילוב הקטינים בקהילה".
נציגי משרד הרווחה בדיון היו המשנה למנכ"ל המשרד, היועצת המשפטית ומנהלת השירות לילד ולנוער, והם המליצו על טיפול בקטינים אלו במתקן ראוי, לא במסגרת שב"ס, ועל מינוי גורם אחראי להקמת מסגרת מתאימה.
ראש תחום (ייעוץ), במחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים (להלן - ראש תחום ייעוץ במשרד המשפטים), אמרה גם כן כי השב"ס אינו הגוף המתאים לטיפול בקטינים הבלתי מלווים.
בעניין החזקת קטינים בלתי מלווים בגבעון אמר השר לביטחון פנים בדיון זה כי "המצב בלתי נסבל ויש להוציא הילדים בפתרון מוסכם".
באותו נושא אמר מנכ"ל רשות האוכלוסין כי הרשות אינה גוף כליאה, והמליץ להעביר תקציבים לשב"ס לשם הפעלת המתקן.
השר סיכם את הישיבה בקבעו כי בשלב זה ימשיך שב"ס בהחזקת הקטינים, וכי בתוך שלושה חודשים ישוב לשימוש מתקן משמורת שיופעל על ידי שב"ס או גורם מוסכם אחר.
במרץ 2010 , במענה לפניית משרד המשפטים, קיים מנכ"ל משרד ראש הממשלה דאז דיון בין -משרדי, ובו הוצגה עמדת נציגי המשרד לביטחון פנים לגבי הקמת מתקן לקטינים בלתי מלווים: "היה ויפתח, הוא יופעל על ידי שב"ס אשר יודע להפעיל בתי סוהר, אך לא מתקני משמורת.
פתרון כזה לא יהיה ברוח החוק או ברוח הבג"ץ".
הנציגים הציעו כי רשות האוכלוסין תפעיל את מתקן המשמורת.
עמדת הרשות בדיון הייתה כי אין לה תקציב או כלים לביצוע משימה כזו.
בסיכום הדיון הוחלט, בין השאר, להקים מתקן משמורת לקטינים בלתי מלווים באחריות המשרד לביטחון פנים.
מנכ"ל משרד ראש הממשלה דאז השיב למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2012 כי בדיון שקיים לא הציג משרד המשפטים מניעה משפטית להחזקת קטינים בלתי מלווים במתקן שבאחריות שב"ס.
הוא הוסיף כי פעל כנדרש, הכריע במחלוקת והביא להפעלת מתקן לקטינים בלתי מלווים ולהוצאת קטינים ממתקן גבעון.
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה כי בעקבות ההשגות ה אמורות על החזקת קטינים בלתי מלווים במתקני משמורת של שב"ס ובעקבות ההחלטה להקים מתקן משמורת מיוחד לקטינים, הוקם מתקן כזה באוגוסט 2010 - מתקן מת"ן, המופעל בידי שב"ס; המתקן הותאם לקטינים, והוא פועל על פי "תורת הפעלה" של השב"ס, אשר הותאמה לקטינים הבלתי מלווים.
העתירה בבג"ץ פלונים הוגשה בפברואר 2010 , עוד קודם שנפתח מתקן מת"ן, ופסק הדין ניתן באפריל 2012 .
בית המשפט הדגיש, גם בנושא פתיחת המתקן, את "השיפור המשמעותי שחל בתנאי החזקתם של הקטינים וקידומן של חלופות המשמורת השונות.
נוכח התפתחויות אלה איננו סבורים כי העתירה מגלה עילת התערבות בשיקול דעתם של המשיבים לגבי החזקת קטינים בלתי מלווים בהתאם להוראות חוק הכניסה לישראל; "נוכח ההתפתחויות החיוביות מאז הגשת העתירה, אנו דוחים אותה".
הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1943 .
מפסק הדין עולה כי המשיבים הציגו שיפור בתנאי הכליאה של קטינים במת"ן; כמו כן הוצגו בו נתונ ים מעודכנים ליולי 2011 , ולפיהם לא היו כלואים קטינים בלתי מלווים במתקן סהרונים, ובמתקן גבעון היו ארבע קטינות בלתי מלוות, אשר היו בשלבים שונים לקראת יציאתן מהמתקן.
ואולם, במהלך בדיקת משרד מבקר המדינה, ביולי 2012 , היו עשרות קטינים כלואים במתקנים אלה - כ-20 בסהרונים ו -15 בגבעון, להבדיל מהמצב ששרר בעת שקיבל בית המשפט העליון את הנתונים.
בתשובת משרד המשפטים למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2012 נכתב כי בתי משפט בערכאות שונות קבעו כי אם לא נמצאת חלופה, אשר תבטיח את שלום הקטין, עדיף להשאירו במתקן משמורת, כך שהמדינה תהיה אחראית לשלומו.
בדיונים הבין-משרדיים הועלו אפוא שוב ושוב השגות על החזקת קטינים בלתי מלווים במתקני משמורת של שב"ס.
כדי ליישב עניין זה וכדי להסדיר החזקת קטינים באופן התואם את האמנה בדבר זכויות הילד יש, על פי סיכומי אותם הדיונים, לנקוט כמה פעולות: להקים מתקן משמורת לקטינים בלתי מלווים, אשר יותאם לצרכיהם או למצוא דרך להחזקתם בקהילה; לקבוע חלופות משמורת ולעגן אותן בנוהל הבין-משרדי.
בדיונים הועלה גם הצורך להעביר את החזקת המתקן המיועד לקטינים בלתי מלווים לגורם שאינו שב"ס.
ואולם, ממצאי הביקורת העלו שהפעולות האמו רות צלחו במידה חלקית בלבד: מתקן מת"ן, שנפתח באוגוסט 2010 , הוא מתקן כליאה שמופעל בידי שב"ס; כיוון שיש בו רק 60 מקומות ומספר הקטינים הבלתי מלווים במתקני המשמורת גדול מ-60 , הוחזקו קטינים במתקני משמורת אחרים של שב"ס, על חסרונותיהם בכל הנוגע לאוכלוסייה זו: נערים היו כלואים גם במתקן סהרונים, והקטינות הבלתי מלוות נותרו כלואות במתקן גבעון.
יצוין כי לגבי החזקת הקטינות במתקן גבעון נקבע בבג"ץ פלונים כי "החזקתן של קטינות בלתי מלוות בדרך קבע בבית הסוהר גבעון איננה פתרון ראוי".
בעניין מתקן סהרונים הבהיר שב"ס עצמו במרץ 2012 כי המתקן אינו מותאם לכליאת הקטינים הבלתי מלווים, וכי הם כלואים שם רק בהיעדר פתרונות השמה לקטינים הכלואים במתקן מת"ן.
גם חלופות המשמורת שנקבעו בנוהל הבין-משרדי - מינוי אפוטרופסים, מינוי משמורנים והשמה בפנימיות - יושמו כך שלא נתנו מענה שלם ומספק לצורכי הקטינים, כפי שיפורט בהרחבה בפרק הבא.
עמידה בדרישות הדין הבין -לאומי בנושא כליאת קטינים בלתי מלווים מותנית בקיום שני תנאים: כליאת קטין בלתי מלווה תשמש רק אמצעי אחרון ותיעשה, כלשון האמנה לזכויות הילד, ל"פרק זמן מתאים הקצר ביותר".
נוסף על כך נקבע בהערה כללית מ ס' 6 לאמנה כי ככלל אין לעצור קטין בלתי מלווה.
מצב שבו מוחזקים קטינים בלתי מלווים במתקני כליאה, גם אם מדובר במתקן שהותאם להם, ובהיעדר מענה ראוי של חלופות משמורת, ספק משמעותי אם הוא עולה בקנה אחד עם דרישות האמנה בדבר זכויות הילד.
עמדה כזו נקטה, כאמור, נציגת היחידה להסכמים בין -לאומיים ותביעות בין-לאומיות במשרד המשפטים.
הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1945 .
ממצאי פרק זה מעוררים ספק משמעותי באשר לעמידת המדינה בדרישות האמורות: קטינים בלתי מלווים נכלאים במתקני משמורת; המעצר עם הגעתם הוא האמצעי הראשון, השגרתי והיחיד ואינו משמש אמצעי אחרון; לא נערכה בד יקה מקדמית של אמצעים חלופיים שהם פוגעניים פחות כלפי הקטין; הכליאה ממושכת ואינה מוגבלת למתקן המותאם לקטינים.
לפיכך, על משרד המשפטים להבהיר למשרדי הממשלה הנוגעים בדבר את המגבלות המשפטיות, גם על פי הדין הבין-לאומי, להחזקה במשמורת של קטינים בלתי מלווים.
על משרדי הממשלה האלה לפעול בדרך שלא תותיר ספק לגבי עמידת המדינה בתנאי האמנה וכן להבטיח כי לא יוחזקו קטינים בלתי מלווים במשמורת, אלא כאמצעי אחרון ו"לפרק הזמן המתאים הקצר ביותר".
מתקני המשמורת שבהם כלואים קטינים .
בדוח של הסנגוריה הציבורית במשרד המשפטים בדבר תנ אי המעצר במתקני כליאה (להלן - דוח הסנגוריה הציבורית) נכתב כי ההתמודדות עם אוכלוסיית מוחזקים הנמצאת במתקני משמורת, כזרים שלא במדינתם, הסובלים מקשיי שפה ותרבות וממצוקה כלכלית מצריכה היערכות מיוחדת54 '.
על פי הערה כללית מס6 לאמנה לזכויות הילד, במקרים החריגים של מעצרם, חייבים תנאי המעצר להיות מווסתים על ידי עקרון טובת הילד.
מתקן סהרונים המתקן ממוקם בגבול הדרומי של ישראל ועצורים בו גברים, נשים וילדים, לרבות קטינים בלתי מלווים; מובאים אליו זרים שחדרו את הגבול הדרומי של ישראל ונאספו על ידי חיילי צה"ל.
הטיפול הראשוני בזרים אלה כולל בדרך כלל פגישה עם עובד סוציאלי ובדיקות רפואיות.
כן מסופק להם "סל סדקית" ולבוש; סל המזון נבנה מתוך רגישות להרגלי האכילה של המוחזקים; לקטינים הבלתי מלווים שבהם ממונה סנגור ציבורי, והם מובאים לשימוע בפני בית דין לענייני משמורת.
כאמור, בעקבות התיקון לחוק ההסתננות, יוחזקו הכלואים במתקן למשך שלוש שנים, אז יעלה עניינם לבחינה של ממונה ביקורת גבולות; ממונה ביקורת הגבולות רשאי לשחרר כלוא בתנאים שימצא לנכון, אם הוא קטין בלתי מלווה (ראו להלן הסדר על פי נוהל קטינים בלתי מלווים בפרק "הטיפול בקטינים בלתי מלווים").
ביוני 2012 סיירו נציגי משרד מבקר המדינה במתקן סהרונים.
להלן תיאור המצב שעלה מהביקור: הנשים, הילדים והקטינים הבלתי מלווים שוהים באוהלים בתנאי שדה; קטינים עד גיל 12 , אשר הגיעו לישראל עם הוריהם, נמצאים עם אמהותיהם באגף הנשים; במרכז אגף הנשים הותקנ ו מתקני שעשועים לילדים, וכן נמצא קרוואן צר המשמש כגן ילדים לכל הילדים שבאגף, בני 12 או פחות, והוא צר מלהכיל את הילדים שבו; בנים קטינים בלתי מלווים אשר חצו את הגבול בגפם וכן בני נוער שהגיעו עם הוריהם והם בני 12 או יותר מוחזקים באגף הקטינים הבלתי מלווים.
האו הל המרכזי באגף זה מצויד בטלוויזיה ובמערכת מיזוג, והוא משמש כיתת לימוד ומרכז לחלוקת מזון; המתקן כולו מוקף גדרות תיל.
להלן תמונות אחדות שצולמו במתקן ביוני 2012 : .
54 "תנאי המעצר והמאסר במתקני הכליאה של שירות בתי הסוהר ושל משטרת ישראל בשנים 2009 -2010 ," הסנגוריה הציבורית במשרד המשפטים, אוגוסט 2011 ', עמ 67 .
המסמך התפרסם באתר האינטרנט של משרד המשפטים הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1947 תמונה1 : הגדרות התוחמות את האגפים תמונה 2 : הרחבה המרכזית באגף הקטינים הבלתי מלווים 1948 דוח שנתי63ג תמונה 3 : אוהלי המגורים במתקן תמונה 4 : מקלחות באגף הקטינים הבלתי מלווים 1.
במהלך 2010 -2011 הועלו השגות בעניין החזקת הזרים באוהלים: בדיון שהתקיים בספטמבר 2010 , ציין ראש מחלקת תכנון בשב"ס כי אין זה מתקבל על הדעת שאנשים יוחזקו בתנאי אוהלים למשך שנתיים; עמדת משרד החוץ במרץ 2011 הייתה שמתקן המשמורת ושהייה צריך שיכלול מבנים ולא אוהלים; בדיון במשרד רה"ם בנושא הטיפול בתופעת ההסתננות, מדצמבר 2010 , ציינו נציגי שב"ס והמשרד לביטחון פנים כי הניסיון מלמד שמתקן אוהלים הוא פתרון "לא טוב".
בדוח הסנגוריה הציבורית הומלץ למצוא פת רון שיאפשר לאוכלוסייה הפגיעה יותר (בעיקר התינוקות, הפעוטות והילדים) לשהות במגורי הקבע, שבהם התנאים טובים יותר לאין ערוך.
בעת ביקור נציגי משרד מבקר המדינה במתקן, ביוני 2012 , עדיין הוחזקו הנשים, התינוקות והילדים באוהלים.
הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1949 .
בתשובת שב"ס למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2012 נכתב כי הנשים והילדים הועברו מאוהלים למגורי קבע בנויים; הקטינים הבלתי מלווים הועברו לאגף שבו מבנים יבילים (קרוואנים).
ממסמכי שב"ס עולה כי הנערים בסהרונים לומדים4-5 שעות ביום באמצעות מורות מטעם משרד החינוך; נוסף על כך מתקיימים חוגים באמצעות עובדים מטעם שב"ס עד 16:00 , וקיימים אמצעים לפעילויות ספורט; לנערות באגף הנשים מסגרת חינוכית דומה; לילדים הצעירים יותר מסגרת של גן ילדים רב-גילי, ובו גננת מטעם משרד החינוך.
בתשובת שב"ס למשרד מבקר המדינה מינואר 2013 נמסר כי קטינים בלתי מלווים אינם מוחזקים עוד במתקן סהרונים, היות שנמצא לכולם מקום במתקן מת"ן.
מתקן גבעון נמצא ברמלה וכלואות בו, בין היתר, קטינות זרות בלתי מלוות במאי 2012 סיירו נציגי משרד מבקר המדינה במתקן.
באותה עת שהו בו 12 קטינות בלתי מלוות, והן הוחזקו באגף הנשים, בתאים נפרדים; במהלךהיום היה באפשרותן לצאת לחצר, שבה היו גם נשים בוגרות.
במתקן מקבלות הקטינות ביגוד וכלי רחצה.
בתשובת שב"ס למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2012 נכתב כי לרשות הקטינות עומדים שירותי בריאות קבועים ושירותי בריאות הנפש על פי צורך, והן מטופלות על ידי עובד סוציאלי.
בחוות הדעת הפסיכולוגית, שהוגשה כאמור במסגרת הליכי בג"ץ פלונים, הוסברה המשמעות של מסגרת כליאה למתבגר, ובין השאר, נכתב: "מסגרת שאינה מאפשרת פעילות גופנית מאומצת - משאירה את הנערים/נערות במתח הורמונלי מתמיד, כשהפורקן היחידי לו הוא דרך ביטויי תוקפנות ופעילות מינית אינטנסיבית, שבתנאי כליאה מתפתחים לעיתים קרובות לפגיעות מיניות קשות, וממילא לטראומות הטובעות את חותמן על כל המשך החיים.
מסגרת ללא אפשרויות לשוטט ופעילויות ספורטיביות אינה יכולה לאפשר פורקן מתחים מספיק.
מסגרת ללא עשייה אינטנסיבית של לימודים ו/או עבודה.
מסכנת את תחושת הערך העצמי בצורה קשה".
בסעיף 3 לנוהל הבין -משרדי נכתב: "במקום המשמורת תהיה אפשרות נאותה ללימודים ולתעסוקת פנאי; יינתנו שירותי חינוך על פי תוכנית שתקבע לגבי כל קטין וקטין".
נמצא כי בשל מספרן המועט של הנערות במתקן גבעון, ניתנות להן רק כ-6 שעות לימוד בשבוע (שני שיעורי עברית ושיעור אמנות אחד בשבוע, ופעם בחודש - שיעור מוזיקה).
במהלך הסיור עם מפקד המתקן נמסר לנציגי משרד מבקר המדינה כי אין מעורבות פדגוגית של משרד החינוך בתוכני השיעורים.
מתשובת שב"ס למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2012 עולה כי באותה עת לא התקיימה פעילות חינוך לקטינות.
כמתואר בפסק הדין בבג"ץ פלונים, הקטינים במת"ן חופשיים לנוע במרחב הדירות, החצרות וכיתות הלימוד, למעט בשעות 21:00 עד6:30 , אז ננעלות דלתות הדירות.
מדברים שמסרו אנשי סגל גבעון לנציגי משרד מבקר המדינה במהלך הסיור במתקן עולה כי סדר היום של הנערות שונה בתכלית מזה שבמת"ן, וכי מספר השעות שבהן הן חופשיות לצאת מהחדרים מצומצם: 8:30 - מסדר בוקר ויציאה 1950 דוח שנתי63ג .
לחצר; 10:00 - ;הנערות ננעלות בתאים לשם ספירתן 12:00 - ארוחת צהריים ואפשרות יציאה לחצר עד 15:00 ; נעילה בתאים עד 16:00 ; אפשרות יציאה לחצר עד 19:00 ; 20:00 - .
נעילה בחדרים עד הבוקר הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1951 .
יוצא אפוא כי הנערות אינן זוכות למידת החופש לנוע במתקן ולקיים פעילות גופנית, שלה זוכים הנערים במתקן מת"ן שהותאם לקטינים; גם מספר השעות שבמהלכן הן מועסקות בלימודים או בפעילות אחרת מצומצם במידה ניכרת.
למצב זה עלולות להיות השפעות שליליות קשות על הנערות.
על שב"ס לוודא שהפעילות לקטינים בכל מתקני המשמורת, לרבות החינוכית והגופנית, תינתן על פי דרישות הנוהל הבין-משרדי, הן לנערים והן לנערות.
כמו כן יש לוודא שמידת החופש שלו זוכים הקטינים במתקנים תותאם לצרכיהם.
מתקן מת"ן מתקן מרכז תמיכה לנוער - מת"ן, מנוהל על ידי השב"ס ומוכרז הן כבית סוהר והן כמקום משמורת מיוחד.
המתקן ממוקם בחדרה, בתוך שכונת מגורים.
סיירו נציגי משרד מבקר המדינה במתקן המתקן יכול לקלוט עד 60 נערים בני 14-18 ; במתקן שני מבנים המופרדים בחצר שאינה מקורה, והם משמשים מתחם מגורים לנערים; בכל דירה יש שירותים, מקלחות ומבואה המשמשת לצפייה בטלוויזיה וכמקום לאכילה.
במתקן יש חדר אחד למוחזקים המוגדרים "בהשגחה", המנוטר על ידי מצלמות.
כן כולל המתחם כיתות לימוד, כיתת מחשבים וחדר "חשיבה", המנוטר על ידי מצלמות.
לנערים מסופק טיפול רפואי, וכן ניתן להם סל סדקית הכולל הנעלה, לבוש ומוצרי היגיינה.
את המזון לנערים מספק שירות הסעדה חיצוני.
ממסמכי המתקן ומתשובת שב"ס עולה כי כיתות לימוד במתקן מופעלות במשך 20 שעות בשבוע; פעילות ספורט היא חלק ממערכת שעות הלימוד - כ-6 שעות בשבוע; לעת ים מתקיימים חוגים גם בשעות מאוחרות יותר; הלימודים והחוגים ניתנים באמצעות עובדי משרד החינוך ועובדי שב"ס.
בתשובת שב"ס למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2012 צוין כי פרט לפעילות הספורט, השלובה במערכת שעות הלימוד, עומדת לנערים אפשרות לקיים משחקי כדורסל וכדורגל בשעות הפנאי.
הרחקת משפחות זרים מישראל .
במהלך מרץ 2011 , החלה רשות האוכלוסין, בהנחיית סגן ראש הממשלה ושר הפנים, ח"כ אליהו ישי, ובהתאם להחלטות ממשלה, בהליכי הרחקה של משפחות זרים מישראל.
במסגרת זו פעלה הרשות להרחקת משפחות שהן בנות הרחקה, וכן פעלה להרחקתן של משפחות, ש מוצאן באזור הדרומי של סודן, לדרום סודן (להלן - משפחות מדרום סודן).
עד תחילת יולי 2012 הורחקו בהליכים אלה97 קטינים ממשפחות בנות הרחקה, שממוצע גילם 3.
4 שנים; ממוצע שהיית המשפחות האלה במתקן יהלו"ם באותה תקופה היה 3.
ימים 1952 דוח שנתי63ג .
האמנה בדבר זכויות הילד דורשת, כאמור, שהחזקת קטין במשמורת תיעשה כאמצעי אחרון.
כחצי שנה אחרי שהחלה רשות האוכלוסין ב"אכיפת משפחות", התקיים דיון שבו השתתפו מנכ"ל רשות האוכלוסין, ראש מינהל אכיפה וזרים ברשות, היועץ המשפטי לרשות ועובדים נוספים בה, הטיפול בקטינים חסרי מעמד אזרחי בישראל 1953 .
וכן נציגי ארגונים העוסקים בזכויות אדם.
בדיון העלו נציגי הארגונים מודלים שונים, שאימצו מדינות להרחקת משפחות משטחן, כחלופות למעצר: פנייה פרטנית לכל משפחה ומתן שהות להתארגנות; הפעלת מקלטים פתוחים שבהם עוברת המשפחה תהליך התארגנות; אפשרות של איזוק אלקטרוני; הפקדת דרכונים וערבות כספית.
בפגישת המשך של ראש מינהל אכיפה וזרים עם נציגי הארגונים, כשבועיים לאחר מכן, פירטו נציגי הארגונים מודלים שונים לחלופות מעצר; ראש המינהל קבע בסיכום הדיון שהמודלים השונים להרחקת משפחות ייבחנו.
בפסק דין שנתן בית משפט מחוזי מרכז באוגוסט 2011 , בשבתו כבית דין לעניינים מינהלים, נכתב בדבר הרחקת המשפחות: "אני סבור.
כי הליך מזורז אשר כזה אינו יאה ולא צריך להתקיים במדינה מתוקנת.
בני אדם אינם צאן ויש לאפשר להם לעכל את עובדת הרחקתם מן הארץ ולהתארגן בצורה סבירה.
בהחלט ניתן לחשוב כי הפרוצדורה המלווה את הרחקתן מן הארץ תעשה בדרך מעודנת יותר ותתפרש על זמן ארוך יותר"55.
(א) משרד מבקר המדינה בירר עם מינהל אכיפה וזרים אם נבחנו המודלים החלופיים; כמו כן בירר עם מינהל אכיפה וזרים ועם לשכת היועץ המשפטי לרשות אם נבחנו חלופות למעצר.
לשכת היועץ המשפטי לרשות האוכלוסין מסרה בתשובה רשימת מסמכים.
עיון בהם מלמד שלא נידונו בהם חלופות למעצר.
גם בדיקה במסמכי לשכת מנכ"ל הרשות העלתה כי לא היו תכתובות או סיכומי דיונים אשר עסקו בחלופות מעצר.
(ב) מדבריו של ראש מינהל אכיפה וזרים בישיבת הוועדה לבחינת בעיות העובדים הזרים בכנסת, בדצמבר 2011, עול ה כי לא צלח ניסיון לשחרר לאחר מעצר שלוש משפחות לשם התארגנות למשך שבוע, שלאחריו יתייצבו לשם הרחקה; המשפחות לא התייצבו כנדרש.
בדיון בוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת אמר מנכ"ל רשות האוכלוסין כי האפשרות העומדת לשוהים הבלתי חוקיים ליציאה מרצון היא חלופת המעצר על ידי הרשות.