HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
בתקנון החל"צ20 נקבע כי מטרותיה של הבימה כחל"צ הן בין השאר "לקיים ולהפעיל תאטרון אמנותי - מקצועי כתאטרון לאומי הנושא, בין היתר, את מורשת התרבות של העם היהודי, הציונות ומדינת ישראל ותושביה; להעלות הצגות תיאטרון ומופעי במה של יצירות תיאטרון, קלסיות ובנות זמננו, מקוריות וממגוון תרבויות העולם ובכלל זה מחזות מן המורשת העברית, היהודית והישראלית; לפעול כתאטרון המפתח ומקדם את המחזאות הישראלית המקורית ולעודד את השחקנים, הבמאים, המעצבים והמוזיקאים הישראלים; לפעול כתאטרון המקדם את היצירה הישראלית בתחומי האמנות הקשורים לתיאטרון.
; לקיים הופעות ברחבי הארץ, לרבות ביישובי הפריפריה ולקרב את אמנות התיאטרון לכלל אוכלוסיית המדינה באשר היא; לקיים קשרים עם מוסדות תיאטרון בארץ ובחוץ לארץ ו בכלל זה חילופי מפעלי תרבות; לטפח יוצרים צעירים.
לעודד אותם ולהעניק להם הזדמנויות להציג מפרי יצירתם; לקיים קשר עם מערכת החינוך.
; להוות דוגמא ומופת, למצוינות ואיכות אומנותית בכל הקשור, לאומנויות הבמה ולביצוע יצירות במה".
הסוגיה נדונה גם בסמינר שיזמה מועצת הנאמנים של הבימה ביוני 2010 .
בסמינר נדונה הצעה ל"חזון" הבימה כתאטרון לאומי, בהמשך אושר מסמך החזון המבטא את תפיסת מועצת הנאמנים.
21 מסגרת החזון נדרש התאטרון לעמוד בדרישות מסוימות: להתחייב לערכים אמנותיים, תרבותיים, חברתיים וחינוכיים; להציב רף אמנותי גבוה במיוחד; לשמור על החופש האמנותי של היוצרים; לקיים מסגרת ייעודית אשר תפעל ברוח ערכי העם היהודי בקהילותיו השונות; להציג בעיקר בשפה העברית ; לעודד ולקדם מחזאות ישראלית מקורית איכותית, חדשנית ונועזת ; לשקף את החברה הרב -תרבותית בישראל ; להעלות מחדש מחזות מופת .
21 ,""חזון התאטרון הלאומי הבימה בישראל 19.
10 1428 דוח שנתי66ג .
שם הדוח: משרד התרבות והספורט - ניהול התאטרון הלאומי הבימה מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 ישראליים; להפעיל אנסמבל קבוע של יוצרים ומבצעים ; לאתר יוצרים צעירים ומוכשרים ; לטפח דור צעיר של צופי תאטרון; להקים שירותי ארכיון לציבור הרחב; ליצור שיתופי פעולה עם יוצרים ושוחרי תאטרון בפריפריה ולארח הפקות של מרכזי תרבות פריפריאליים; לשתף פעולה עם תאטראות בארץ ותאטראות לאומיים בעולם.
טיפול הדירקטוריון במימוש מטרות החזון .
בישיבת דירקטוריון הבימה בפברואר 2013 מסר המנהל האמנותי כי לדעתו "הייחודיות של הבימה לעומת תיאטראות אחרים היא לגעת בנושאים שנוגעים ושואלים שאלות לגבי זהות יהודית ומסורת יהודית".
כן ציין את הצורך לקדם יוצרים צעירים.
בפגישת הדירקטוריון עם יו"ר ועדת החינוך של הכנסת ב- 11.
13 , אמר יו"ר הדירקטוריון שלדעתו "על תאטרון לאומי לבצע משימות ולשם כך יש להקצות לו הקצבה מיוחדת".
חבר דירקטוריון אחר הוסיף: "מהי התרומה הסגולית למושג 'תאטרון לאומי'.
התאטרון צריך לשקף את 'הרב תרבותיות' של החברה, יש להגביר את הקשר עם הפריפריה, כאן צריך להיות ארכיון של תאטרון לאומי, מוזיאון, חינוך הקהל, קידום שחקנים צעירים, חיבור עם מוסדות חינוך".
כאמור על פי ניקוד המשתנים האיכותניים שנתן מדור תאטרון במועצת התרבות, הבימה מדורגת בציון נמוך מול תאטראות אחרים גם ביעדים האיכותיים שהציבה לעצמה.
משרד מבקר המדינה מעיר למועצת הנאמנים ולדירקטוריון הבימה, כי המטרות המפורטות בתקנון החל"צ ובהצהרת החזון שימשו למעשה כ"הצהרת כוונות" מטעמם ותו לא.
זאת, משום שלא נקבעו להן יעדים מוגדרים ומדדים שיבדקו את עמידת התאטרון ביעדים, ולמעשה לא נבחנה כלל הזיקה בין התוצרים והתפוקות של התאטרון לבין אותן הצהרות.
טיפול משרד התרבות במשמעות המחויבות של תאטרון לאומי .
בדיון ועדת המעקב מ- 17.
13 הודיעה מנכ"לית משרד התרבות דאז, גב' אורלי פרומן, כי "על ה לבחון האם נדרש לקיים דיון בנוגע לתכנים האומנותיים שמציג ]התרבות[ משרד התאטרון בתוקף מעמדו כתאטרון לאומי".
הביקורת העלתה כי מעבר להצהרה זו לא פעל משרד התרבות בנושא.
משרד התרבות והספורט 1429 .
:שם הדוח משרד התרבות והספורט - ניהול התאטרון הלאומי הבימה מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 טיפול מדור תאטרון בנושא התאטרון הלאומי .
במאי 2013, לבקשת מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים, קיים מדור תאטרון דיון בנושא התמיכה הכוללת כפל התחשיב הבסיסי להבימה.
בנייר עמדה שהוכן לדיון נכתב כך: "ננסה לבחון האם קיים שוני כלשהו במבנה האמנותי, הרפרטואר וכו' בין הבימה לשאר התיאטרונים הרפרטואריים?
דומני שהתשובה לכך הינה חד משמעית-לא".
הנייר סוקר את הרפרטוארים של תאטרוני הבימה, הקאמרי, בית ליסין, החאן, חיפה ובאר שבע, וקובע כי "כמעט ולא ניתן למצוא שוני, לא בכמות המחזות המקוריים, המחזות הקלסיים, מבנה הלהקות, שמות הבמאים ואו שחקנים בין התיאטרונים השונים.
לא מצאנו גם כל פעולות נוספות שעשתה הבימה בשנים האחרונות שתייחד אותה כתיאטרון לאומי משאר התיאטראות כגון: תמיכה בתיאטרוני הפריפריה המתארחים בת"א, תרומה מיוחדת לקהילה אחרת מזו הקיימת בתיאטרונים אחרים, אימוץ קבוצות תיאטרון או עידוד להקות חובבים והקצאת אחד האולמות לשם כך".
הועלה כי לא היה המשך לדיון זה באותה עת.
רק במאי 2015 , קיים מדורתאטרון דיון עקרוני נוסף בנושא והועלתה בו השאלה מה המשמעות של תאטרון לאומי - האם הוא אמור לייצג תרבות לאומית/ממלכתית?
חלק מתרבות יהודית-ישראלית מתהווה?
האם הוא אמור להיות דגל לעידוד יוצרים מבוגרים?
האם הוא אמור להיות מעין "בית לורדים"?
בשנת ]בדיון בממשלה [ להלן הדעות שהושמעו במהלך הדיון: "אנו עדים לכך שכבר 1958 .
נציגי הממשלה חששו מחומרים מסחריים.
הם ביקשו תאטרון השומר על תכנים המילה לאומי מחייבת התנהלות השונה מיתר התאטראות.
נכון להיום אין זה כך ואנו חייבים לתקן את העיוות.
במצב הנוכחי יש לבטל את התשלום הכפול לתאטרון"; "טקסט ישיבת הממשלה מ-58 :הוא טקסט מכונן.
השר משה כרמל נתן את דברי הטעם שהעיקר הוא העתיד מחזות מקוריים, קלסיקה יהודית, תנ"ך, איכות, חזון"; "אסור לו להיות תאטרון מגויס, הוא צריך להיות קטר מוביל, פורץ דרך, חדשני"; "הבימה לא יכולה להיות בשני העולמות: לקבל מקדם ייחודי גבוה ולהתנהל כשאר התאטראות".
אחת מחברי מדור תאטרון פירטה מדינות שיש בהן כמה תאטראות לאומיים, והוסיפה כי "תאטרון לאומי לא חייב להיות אחד ובוודאי אם היחידי אינו שונה מהשאר"; חברי מדור אחרים הוסיפו: "הגיע הזמן לעשות סדר.
הבימה נהנה מחוסר שוויון שאין לו בסיס"; "יש לבנות מודל לגוף מרכזי המטביע את חותמו ולא, יש לתת לשאר התאטראות הזדמנות להתחרות על התואר"; "הבימה זכתה בתואר בגלל עברה.
הרבה שנים הבימה הצדיקה את השם לאומי.
יש לדרוש מהבימה מחויבות לשם.
להצגותיה חייב שיהיה רף"; "התאטרון צריך לתת ביטוי לשינויים תרבותיים באוכלוסייה, שילוב מחזאים מהגרים, שילוב שפות".
מדור תאטרון החליט לקיים דיון נוסף, לשם ניסוח המלצות בעניין זה למשרד התרבות.
ברם, אף על פי שמדובר בנושא עקרוני, לא התקיים דיון כזה עד למועד סיום הביקורת.
הביקורת העלתה כי למעט הדיון במאי 2015 ,במדור תאטרוןלא דן משרד התרבות במשמעות המושג "תאטרון לאומי", לא הגדיר מה נדרש ומצופה ממנו על מנת לייחד ולהצדיק את מעמדו, וממילא לא קבע מדדים לבחינת עמידתו ביעדים.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד התרבות, בשיתוף מועצת התרבות ובתיאום עם משרד המשפטים להגדיר מה נדרש מהבימה כיעדים וכתפוקות שיתאימו למטרות שקבע בית המשפט העליון בתקנון כדי להצדיק את התואר תאטרון לאומי.
שם הדוח: משרד התרבות והספורט - ניהול התאטרון הלאומי הבימה מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 ,לדעת משרד מבקר המדינה היזמה של מועצת הנאמנים לדון ב"חזון" הבימה כתאטרון לאומי הנה מבורכת.
יחד עם זאת, היא אינה מייתרת את אחריותם של הגורמים הממלכתיים ומועצת התרבות לדון בנושא, לקבוע קריטריונים, ולבדוק שהתאטרון עומד ביעדים וב מדדים שנקבעו כהצדקה לתוארו.
משרד התרבות מסר בתשובתו מדצמבר 2015 כי "מעמדו של תאטרון לאומי אינו קשור להצלחתו בעמידה ביעדים כאלה או אחרים".
עוד מסר כי בימים אלה מועצת התרבות ומדור תאטרון בה ממשיכים את הדיון לגבי מעמדו של הבימה כתאטרון לאומי, וכי בדצמבר 2015 הוכן מסמך המהווה טיוטה ראשונ ית של המלצות המדור.
לדעת חברי המדור, "התיאטרון הלאומי בארץ צריך לשמש דוגמה ומופת להתנהלותו של מוסד תיאטרוני מכל היבט שהוא, בחזקת 'מגדלור' או 'יהלום שבכתר', ולהירתם לקידומם של יעדים תיאטרוניים ולאומיים מן המעלה הראשונה", והם מונים שורה של צעדים אשר ייתנו תוכן קונקרטי למעמד זה.
כן הם קבעו ישיבות נוספות להמשך הדיון, והזמינו אליהן מומחים בתחום.
משרד התרבות בתשובתו מפברואר 2016 מסר כי מעמדו של תאטרון הבימה כתאטרון הלאומי של ישראל הוא היסטורי וסימבולי המבוסס על מצוינות במשך דורות.
אין מדובר בתחרות המבוססת על פרמטרים כמותיים וההכרה בו כתאטרון לאומי אינה קשורה לניקוד או לגובה התמיכה אותה יקבל מכוח מבחני התמיכה.
לפיכך השוואת היקפי הפעילות אינה רלוונטית.
המשרד הוסיף כי הוא ער לביקורת על הישגיו האמנותיים של התאטרון וכי עם מינוי מועצת נאמנים חדשה תינתן הדעת על שיפור הרמה האמנותית לרמה הראויה לתאטרון לאומי.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד התרבות כי גם אם ההכרה בהבימה כתאטרון לאומי מבוססת על מעמדו הסימבולי ועל הישגיו לאורך השנים, יש לצקת תוכן ממשי למושג זה.
היקפי פעילותו מול היקף התמיכה בו הם מדד ליעילותו הכלכלית ואיכות ההצגות המועלות בו הוא מדד להישגיו האמנותיים, במסגרת זאת יש מקום לבחון את הישגיו האמנותיים בהשוואה לתאטראות אחרים בהתייחסות אליו כתאטרון לאומי.
לפיכך יש לשאוף לשפר את שניהם.
כל זאת מבלי להתערב בתכנים.
התמיכה הכספית של משרד התרבות בהבימה כתאטרון לאומי .
בהחלטת הממשלה מ- 1958 הוחלט כאמור "לייחד להבימה תואר כבוד ממלכתי 'תאטרון לאומי'.
להקציב להבימה החל משנת 1958 ואילך, מענק כספי שנתי של מאה אלף ל"י".
התאטראות בישראל מקבלים תמיכה ממשלתית בהתאם למבחני התמיכה במוסדות תרבות בתחום התאטרון.
מבחני התמיכה נקבעו כאמור ב- 2005 על ידי משרד התרבות באישור היועמ"ש וכוללים 11 פרמטרים וכך נקבע בהם: "ואולם תאטרון הבימה, שמעמדו הוא כמעמדו של תאגיד מוסדי אשר ממשלת ישראל היא בעלת מחויבות כלפיו, יהיה זכאי בשלב זה [ השלב בתהליך קביעת הניקוד של מוסד הציבור ] לתמיכה שהיא כפל התחשיב הבסיס י שנתקבלה לגביו".
יצוין כי הבימה היא התאטרון היחיד הנזכר בשמו במבחני התמיכה והיחיד משרד התרבות והספורט 1431 .
:שם הדוח משרד התרבות והספורט - ניהול התאטרון הלאומי הבימה מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 שהוחרג בחישוב התמיכה (כפל התחשיב הבסיסי).
על פי חריגה זו מקבלת הבימה תמיכה נוספת של כ-8 .
מיליון ש"ח לשנה בדיון שנערך ב- 9.
13 במדור תאטרון, דווח כי הממונה על מבחני התמיכה במחלקת ייעוץ וחקיקה בלשכת היועמ"ש (להלן - הממונה על מבחני תמיכה) ביקש הבהרות לגבי התמיכה החריגה הניתנת להבימה.
משרד מבקר המדינה מעיר כי משך התקופה, העולה על שנתיים, מאז הוחל בבדיקת נושא כפל התחשיב הבסיסי בהבימה, הנו רב מדי, וכי השיהוי הממושך הגורם לאפשרות של הנצחת המצב הלא שוויוני שאינו מוצדק.
לפיכך מן הראוי כי כלל הגורמים הנוגעים בדבר יפעלו בנחישות ובדחיפות לסיים את תהליך הבדיקה.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2015 , מסר הממונה על מבחני התמיכה כי הוא פנה למשרד התרבות בבקשה להבהיר את הצדקת התמיכה העודפת בתאטרון הבימה, הנובעת מהגדרתו הייחודית, וכי בחינת הסוגיה טרם הסתיימה.
בתשובתו מפברואר 2016 הוא מסר כי "טרם נקבעה במשרדנו עמדה משפטית סופית אשר לעצם היות כפל התחשיב הבסיסי עולה כדי יצירת מצב לא שוויוני.
לפיכך, לא ניתן לקבוע כי מדובר על שיהוי בטיפול".
משרד התרבות בתשובתו מדצמבר 2015 .
מסר כי "קביעת כפל התחשיב הבסיסי להבימה נועדה להבטיח לתיאטרון תמיכה ראויה, המבטאת גם את מחויבות המדינה לתאטרון הלאומי שלה.
תמיכה זו נועדה להבטיח את עצמאותו וחוסר תלותו במוסדות העירוניים.
תמיכה זאת הינה חיונית לצורך הבטחת מעמד ו של התיאטרון הלאומי, ואין בה פגיעה בשוויון ביחס למוסדות אחרים".
בתשובתו מדצמבר 2015 הוא מסר כי "בכוונת משרד התרבות לקיים דיון מעמיק ומקיף על נושא מעמדו של תיאטרון הבימה כתיאטרון לאומי, לרבות התקציבים הדרושים לשם כך.
לשם כך אף נקבע דיון בראשות שרת התרבות והספורט".
התאטרון בתשובתו מדצמבר 2015 מסר כי בכוונתו להשתתף באופן פעיל בהליך הדיונים שנקבע בהשתתפות נציגי משרד התרבות ונציגי התאטרון, שנושאו "תיאטרון הבימה כתיאטרון לאומי", וכי התאטרון "ישאף.
לאיכות ומצוינות ולקיום כל הדרישות שיוגדרו בפניו כתיאטרון לאומי".
לדעת משרד מבקר המדינה, בהמשך להגדרת מהותו של תאטרון לאומי על מועצת התרבות והמשרד בתיאום עם משרד המשפטים לקבוע את היעדים והתפוקות המצופים מהבימה ובהתאם את התמיכה שתקבל מהמדינה לשם כך.
ללא קביעת יעדים ותפוקות מוגדרים, התואמים את המטרות שנקבעו בתקנון החל"צ, תשלום תמיכה הכולל כפל תחשיב בסיסי בא בסופו של דבר על חשבון התמיכה בתאטראות האחרים הנתמכים על ידי משרד התרבות, ללא כל הצדקה מפורשת.
שם הדוח: משרד התרבות והספורט - ניהול התאטרון הלאומי הבימה מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 משברים והסכמי ההבראה שנחתמו לאורך השנים .
תאטרון הבימה, שפועל ברציפות מאז מועד הקמתו ב- 1917 , ידע במהלך השנים כמה משברים ניהוליים וכספיים שהובילו לחתימה על כמה הסכמי הבראה.
במסגרת ההסכמים העבירה המדינה לתאטרון עשרות מיליוני שקלים לשם סיוע והבראה.
למרות הסיוע הכספי, לא עמדה הנהלת התאטרון במלוא היעדים שנקבעו בהסכמי ההבראה, ובמועד סיום הביקורת עדיין לא נפתרה בעיית הגירעון הצבור של התאטרון, וקיים ספק לגבי היכולת לשמור על איזון תקציבי ארוך טווח והפעלה שוטפת וסדירה שלו לאורך זמן.
הסכם ההבראה מ- 1995 .
קשיים כספיים וגירעון צבור- שהגיע ב- 1995 ל-28.
7 מיליון ש"ח- שלא אפשרו את המשך תפקודו של התאטרון ומילוי המטרות שלשמן הוקם ה ובילו להתפטרותם של חברי מועצת הנאמנים.
עקב הגירעון החליט בית המשפט המחוזי בתל אביב ב- 31.
95 לקבל את בקשת ממשלת ישראל למנות את הנאמן הציבורי כנאמן יחיד לתאטרון ולהורות על הקפאת ההליכים המשפטיים נגדו.
95 נחתם הסכם הבראה(להלן - הסכם ההבראה הראשון) בין הממשלה ובין הנאמן הציבורי והנהלת התאטרון, ולפיו העבירה הממשלה לתאטרון (במסגרת תמיכה בגופי תרבות במצוקה) סיוע בתמורה לביצוע צעדי ייעול בסכום של 15.
זאת, נוסף על הלוואה בסך 12 מיליון ש"ח שניתנה לו שנה קודם כחלק מתכנית סיוע והבראה.
בהסכם ההבראה הראשון לא נקבע מה יהיה משכו של ההסכם, אך החזר החוב של התאטרון לממשלה נפרס עד שנת 2006 .
מטרות הסכם ההבראה הראשון היו "הפעלה שוטפת של התאטרון באופן תקין ולטווח ארוך פתרון הגרעון הצבור של התאטרון ופעולה של התאטרון באיזון תקציבי לאורך זמן, תוך שמירה על יחודו כתאטרון הלאומי של מדינת ישראל".
בהסכם ההבראה הראשון נקבע כי הנאמן הציבורי יפעל להקטנת הגירעון הצבור המוכר של התאטרון בהיקף של 12.
1 ,מיליון ש"ח; כי הוא ינהל משא ומתן עם הנושים בדבר הפחתה ויתור או מחיקה של חוב התאטרון להם; כי הוא יפעיל תכנית להפחתת ה שכר לעובדים וצמצום מצבת כוח האדם; וכי הוא יפעל לצמצום ההוצאות בסעיפי הפקות ותפעול ולהגדלת בסיס ההכנסות.
כן נקבע בו כי הממשלה תקים ועדת המעקב המשותפת למשרדי האוצר והתרבות, שתפקידה לעקוב ולפקח אחר ביצוע ההסכם, ובכלל זה לאשר שינויים שיידרשו.
ועדת המעקב מורכבת כאמור מ מנכ"ל משרד התרבות כיו"ר הוועדה, סגן הממונה על התקציבים וסגן החשכ"ל במשרד האוצר.
בהסכם ההבראה הראשון נקבע גם שהממשלה תמנה לתאטרון רואה חשבון שתפקידו פיקוח ובקרה על ביצוע ההסכם, ומאז ועד היום מלווים את תכניות ההבראה של התאטרון רואה חשבון או חשב מטעם ועדת המעקב.
דוח רואה החשבון המלווה שהוגש ב - 2006 קבע כי "בשנת 2004 לא המשיך התיאטרון בתהליך ההתייעלות ולא שמר על ההישגים שהשיג בשנת 2003 ,.
מצד אחד הכנסותיו פחתו ומנגד - הוצאותיו בגין כל הצגה עלו.
במהלך שנת 2005 הצליחו המנהלים הזמניים להעלות במידה ניכרת את רמת ההכנסות של התאטרון.
אולם הצלחה זו הושגה במחיר הגדלת משרד התרבות והספורט 1433 .
:שם הדוח משרד התרבות והספורט - ניהול התאטרון הלאומי הבימה מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 ההוצאות בהיקף ניכר, תוך פריצת מסגרת התקציב, יצירת גרעון תפעולי, ופגיעה מוחשית בתזרים המזומנים, וכל זאת מבלי שהובא בחשבון הצורך לעמוד בפירעון הלוואת הממשלה".
הועלה כי בכל אחת מהשנים 2012 -2002 ציינורואי החשבון אזהרת "עסק חי" בדוחות הכספיים של הבימה.
משמעות האזהרה היא הטלת ספק בהמשך קיומו של התאטרון כ"עסק חי".
הסכם ההבראה מ- 2011 .
ב- 2008 אישר כאמור בית המשפט העליון את כתב ההקדש ותקנון החל"צ, וב- 2009 אושר הרכב הוועדה הבוחרת.
ב- 2010 מונתה מועצת נאמניםוהסתיימה כהונת הנאמן, אשר מצאה ב- 2011 כי לתאטרון חוב בהיקף של כ -42 מיליון ש"ח - למעלה משני שלישים מהיקף פעילותו.
על רקע מצבו הכספי הקשה של התאטרון, לרבות החוב הנזכר (בהיקף של 42 ) מיליון ש"ח כ-25 ,מיליון ש"ח לממשלהכ-4 מיליוןש"ח לבנקים וכ-13 מיליון ש"ח לספקים), אזהרת "עסק חי" ומצוקת תזרים המזומנים, נחתם ב - 11.
11 הסכם הבראה נוסף בין הממשלה לבין ההקדש (להלן - הסכם ההבראה השני).
ההסכם נועד לפתור את בעיית הגירעון העצום של התאטרון, את מצוקת תזרים המזומנים ואת בעיית החובות ליוצרים וספקים.
נקבע כי תוקפו יפוג ב - 31.
13 , ובמסגרתו נדרש התאטרון לפטר עובדים, לקצץ באופן רוחבי בשכרם של העובדים האחרים, להנהיג שורה של קיצוצים ולמנות חשב מלווה.
כן נקבע בו כי ממשלת ישראל תעמיד לרשותו סיוע כספי בסכום של 6.
5 מיליון ש"ח, בכפוף להתייעלות שתתבטא בצמצום הוצאות שכר ופיטורי עובדים , בהפחתת יתרות חוב לספקים, בעליית ההכנסות מחסויות ו/או קיצוץ בעלויות התפעול.
כמו כן, נקבע כי הממשלה תוותר לתאטרון על חוב בסך 18.
5 מיליון ש"ח, ומשרד האוצר התחייב להעמיד לרשותו תקציב לשיפוצים והצטיידות.
התאטרון התחייב לפעול באיזון תקציבי שוטף במהלך תקופת ההסכם.
בשל מצבו הכספי הרעוע של התאטרון והיקף חובותיו ביחס לתקציבו, החליטו רואי החשבון שערכו את הדוחות הכספיים לציין הערת "עסק חי" גם בדוחות הכספיים של 2012 .
בהערה זו צוין כי "קיים גרעון בהון בהיקף של 30 מיליון ש"ח, גם עם מימוש מלוא הסכם ההבראה קיים גרעון בהון החוזר.
בסביבות 23 מיליון ש"ח", ו"כמו כן, יש תזרים מזומנים שלילי.
לכן הערת עסק חי ל- 31.
תוקפו של הסכם ההבראה השני הותנה בכך שהתאטרון יקבל הלוואה ממוסד בנקאי בסך 6.
5 מיליון ש"ח, בתוך60 .
ימים ממועד חתימתו בסיכום דיון ועדת המעקב מ - 11.
12 נכתב כי מתשובת התאטרון מ - 28.
11 ומעדכונים שוטפים שהוא העביר לה ולמשרד התרבות עולה כי הוא קיבל אישורים עקרוניים מתאגידים בנקאיים להלוואה האמורה.
12 לשרת התרבות דאז כתבו חברי מועצת הנאמנים כי התאטרון לא הצליח לקבל הלוואה בנקאית בסך 6.
5 מיליון ש"ח ממוסדות בנקאיים שפנה אליהם.
עוד כתבו כי "במהלך המו"מ.
התנגדנו באופן נחרץ לדרישת המדינה שסעיף יסודי של הסכם זה יהיה מחויבותו של התיאטרון לגייס אשראי בנקאי בסך 6.
בישיבת ועדת המעקב במאי 2012 מסר רואההחשבון המלווה, שכיהן בתפקידו עד סמוך לאותה עת מטעם ועדת המעקב, עדכונים שלפיהם התאטרון חורג ממסגרת האשראי שאישר לו הבנק, כי קיימים עיכובים משמעותיים בתשלומים לספקים ובעיקר ליוצרים ושחקנים, וכי ישנו פיגור בתשלום ליוצרים מחו"ל.
עוד מסר כי התאטרון "לא ביצע את צעדי ההתייעלות שנדרש להם במסגרת תכנית ההבראה".
שם הדוח: משרד התרבות והספורט - ניהול התאטרון הלאומי הבימה מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 בהתחשב במצבו הקשה של התאטרון, החליטה ועדת המעקב כבר באותו מועד כיהמדינה תעביר לתאטרון מקדמת סיוע בסך 2 מיליון ש"ח, על חשבון הסיוע שסוכם עליו בהסכם ההבראה השני.
הסכום הועבר לתאטרון מתקנה "שימור רצף פעילות"22 .
עוד סוכם כי במקביל להעברת הסיוע ימונה חשב מלווה חדש כהגדרתו בהסכם ההבראה השני, תפקיד שלא היה מאויש באותה עת.
בסופו של דבר לא בוצע הסכם ההבראה בשל סירובם של המוסדות הבנקאיים להעמיד לתאטרון הלוואה בסך 6.
שנדרשה כתנאי בסיסי לביצוע ההסכם לסיכום, למרות הדיווח של רואה החשבון המלווה דאז, בישיבת ועדת המעקב בינואר 2012 , שלפיו התאטרון "לא ביצע את צעדי ההתייעלות שנדרש להם במסגרת הסכם ההבראה", ואף על פי שהתאטרון לא עמד בתנאי ההכרחי שהוצב לו ולא קיבל הלוואה בנקאית, העבירה לו המדינה סיוע בהיקף של 2 מיליון ש"ח על חשבון סכום הסיוע שנקבע בהסכם ההבראה השני, שכלל לא יצא לפועל.
הבימה בתשובתה מדצמבר 2015 מסרהכי "הסכם ההבראה.
לא בוצע בשל הדרישה הבלתי סבירה שהוצבה לתאטרון בדבר גיוס הלוואה ממוסד בנקאי כתנאי לביצוע ההסכם.
הואיל והסכם ההבראה לא בוצע, לא יכול היה התיאטרון לבצע את צעדי ההתייעלות שנקבעו במסגרתו".
משרד מבקר המדינה מעיר להנהלת הבימה כי מדובר בהסכם שעליו היא חתומה, ומכאן שהטענה כי מדובר בדרישה לא סבירה אינה מקובלת.
נוכח מצבה הכספי החמור היה עליה לבצע צעדי התייעלות לאלתר, גם כשהסכם ההבראה לא יצא אל הפועל משום שלא יכלה לגייס הלוואה ממוסד בנקאי.
העובדה שלא ננקטו צעדי ההתייעלות הנדרשים הביאה להחמרה נוספת במצבו הקשה של התאטרון.
הסכם ההבראה מ- 2012 .
12 נחתם הסכם הבראה נוסף ביןממשלת ישראל לבין הבימה כחל"צ, שהחליף את הסכם ההבראה השני מ - 2011 אשר לא יצא לפועל.
גם הפעם הסכימו ביניהם הצדדים כי מטרות ההסכם הן "הבטחת מילוי מטרות התאטרון, הפעלה שוטפת של התאטרון, פתרון הגירעון הצבור של התאטרון וכן פעולה של התאטרון באיזון תקציבי לאורך זמן.
" הסכם ההבראה השלישי (להלן - הסכם ההבראה מ- 2012) קבע שהחשב המלווה ומנכ"לית התאטרון הם מורשי החתימה על התחייבויות מטעם התאטרון.
עוד נקבע בו כי תוקפו עד 31.
במסגרת ההסכם קיבל על עצמו התאטר ון התחייבויות בתחומים רבים, ובכלל זה קבלת הלוואה מתאגיד בנקאי זאת כתנאי לקבלת סיוע כספי מהמדינה (בדרך של מענקים, הלוואות ומחיקת הלוואה), בהיקף של 23.
מיליוני שקלים במסגרת הסכם ההבראה מ- 2012 הצהיר התאטרון כי נכון ל - 31.
12 "סך "החוב הצבור שלו עומד על 26.
23 מיליון ש"ח וסך "החוב המוכר לטיפול" עומד על13 .
מיליון ש"ח הבימה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2015 הדגישה כי "ערב חתימת הסכם ההבראה.
היה התאטרון על סף חדלות פירעון", וכי "דירקטוריון החל"צ.
סבר, שאם לא תינקט פעולה מ ידית לשינוי פני הדברים, התאטרון יתפורר, יקרוס ויסגר".
תמיכה המיועדת למוסד תרבות בשל האילוץ לפעול פרק זמן מסוים מחוץ למבנה הקבע משרד התרבות והספורט 1435 .
:שם הדוח משרד התרבות והספורט - ניהול התאטרון הלאומי הבימה מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 מפברואר 2016 הוסיפה הבימה כי "נוכח הקשיים החריפים בהם היה שרוי התאטרון אשר היה ערב חתימת ההסכם על סף קריסה, והואיל וההסכם היה המוצא היחיד אשר עמד בפני התאטרון שיכול היה לאפשר לו להמשיך בפעילותו הרציפה ובעשייה האמנותית, קיבלו חברי מועצת הנאמנים והדירקטוריון בחירוק שיניים החלטה אחראית ומושכלת להתקשר בהסכם ההבראה על כל קשייו, שכן זהו הצעד היחיד שיכול היה לאפשר את המשך העשייה האמנותית .
ולמנוע את סגירתו לאלתר".
החשב המלווה בתשובתו למשרד מבקר המדינ ה מדצמבר 2015 מסר כי כמה ימים לאחר כניסתו לתפקידו, "ולאחר שבחנתי את מסמכי הנהלת החשבונות והנתונים הכספיים של התאטרון, התברר לי כי היקף החובות המטופל בתוכנית ההבראה נמוך במעל 10 מיליון ש"ח מהיקף החובות בפועל".
עוד מסר כי הוא מיהר להציג את הנתונים בפני אנשי החשכ"ל, וכי למרות הפערים הגדולים בהיקף ההתחייבויות הוא התבקש על ידיהם "להמשיך ולפעול במסגרת התוכנית הקיימת מאחר ולא יבוצעו שינויים כלשהם בתוכנית".
לאישוש טענתו בדבר היקף החובות, הוא צירף לתשובתו תרשומת משיחה עם רכז משרדים חברתיים בחשכ"ל דאז שאישר את דבריו אך הוסיף כי הוא אינו זוכר את היקף החובות עליו דובר.
יחד עם זאת, החשב המלווה לא הציג בפני נציגי משרד מבקר המדינה נתונים כספיים המבססים את גרסתו.
בתשובתו הוסיף כי "בדיקת הלימה בין תכנית הבראה למצבו הכספי האמיתי של התאטרון.
הייתה מעלה כי תכנית ההבראה שנחתמה אינה תואמת את מצבו הכספי של התאטרון וממילא נידונה לכישלון מראש".
לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי היה שהחשב המלווה יתריע בכתב בפני נציג החשכ"ל על כך שלדעתו לא יהיה אפשר להשיג את מטרות הסכם ההבראה מ - 2012 - גם אם היקף החוב היה כפי שנרשם בהסכם ועל אחת כמה וכמה כשהתברר לו לדבריו, שהיקף החוב גדול יותר - דבר שהוא לא עשה.
משרד מבקר המדינה מעיר לחשב המלווה על כך שקבלת כספי הסיוע מהממשלה, למרות הערכתו שהתאטרון לא יצליח לקיים את מלוא התחייבויותיו כפי שסוכמו ואושרו בהסכם ההבראה מ- 2012 , היא בלתי ראויה.
מנגד, ראוי היה שנציג החשכ"ל - המשמש כ"שומר סף" לעניינים אלה - יבדוק לעומק וביסודיות את טענתו של החשב המלווה, יעמוד על היקף הגירעון המדויק של הבימה ויבחן באיזו מידה הסכם ההבראה מ - 2012 והשקעות המדינה אכן יכולים לחלץ את התאטרון מהמשבר הכספי שאליו נקלע, דבר שלא נעשה.
משרד מבקר המדינה מעיר ליו"ר הדירקטוריון דאז ולמנכ"לית התאטרון כי הוא רואה בחומרה את העובדה שחתמו על הסכם ההבראה מ - 2012 - הסכם המהווה התחייבות בפני הממשלה - בידיעה מראש שלא ניתן יהיה לקיים את מטרותיו ויעדיו, לרבות פתרון הגירעון הצבור.
עמידת הבימה בהתחייבויות יה על פי הסכם ההבראה מ- 2012 .
טיפול בחוב : התאטרון התחייב להציג בתוך 15 יוםמחתימת ההסכם אישור מתאגיד בנקאי על קבלת הלוואה לשש שנים בהיקף שלא יפחת מ -3 מיליון ש"ח, וכן אישור על הגדלה זמנית של מסגרת האשראי לגובה 2 מיליון ש"ח.
בהסכם נקבע כי אם "לא יציג התאטרון את האישור האמור, יבוטל ההסכם".
שם הדוח: משרד התרבות והספורט - ניהול התאטרון הלאומי הבימה מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 בישיבת ועדת המעקב מפברואר 2014 דיווח החשב המלווה כי חוב התאטרון לבנק הראשי שהוא עובד עמו עומד על 7.
8 מיליון ש"ח - ולא 6.
5 מיליון ש"ח כפי שהיה במועד חתימת ההסכם.
עוד דיווח כי התאטרון לא קיבל הלוואה לטווח ארוך להקטנת החוב השוטף.
גם בפגישה אצל מנכ"לית משרד התרבות בנובמבר 2014 דיווח החשב המלווה כי חוב התאטרון לבנק עומד על 7.
מיליון ש"ח התאטרון לא הצליח לקבל מהבנקים את ההלוואה שעליה התחייב במועד, ולא הצליח לקבל את הסכמת הבנק הראשי להגדלת מסגרת האשראי.
הגם שההתחייבויות האלה היו תנאים בסיסיים לביצוע הסכם ההבראה, ומדובר בהפרה יסודית של ההסכם לא נקטה ועדת המעקב את הצעדים שנקבעו בהסכם למקרים כאלה, לרבות ביטולו, ונתנה לתאטרון הזדמנות נוספת לעמוד בהתחייבויותיו.
רק, לאחר כשנתיים מהחתימה על ההסכם, בסוף 2014 , הצליח התאטרון להגיע להסדר עם אחד הבנקים לקבלת הלוואה בסך 3 מיליוןש"ח ולקבלת מסגרת אשראי נוספת בהיקף של 800,000 ש"ח בלבד - ולא בהיקף של 2 מיליון ש"ח כפי שהתחייב בהסכם.
הפחתת החוב לספקים : כאמור, בהסכם ההבראה התחייב התאטרון להגיע להסדרים עם הספקים השונים בדבר הפחתה, ויתור או מחיקת חובות בהיקף של 1.
התאטרון דיווח לוועדת המעקב כי השיג הסכמות מספקים למחוק חובות בהיקף של יותר מ-3 מיליון ש"ח.
זאת, כאשר לחלק מהספקים נמחקו חובות בהיקף של עד שליש מהסכום המקורי.
התאטרון עמד ביעד הקיצוץ לספקים, אולם הוא דיווח כי ישנם ספקים שטרם בוצע עמם הסדר.
בישיבה אצל מנכ"לית משרד התרבות בנובמבר 2014 דיווח החשב המלווה כי "טרם נפרעו כלל ההתחייבויות לספקי התאטרון".
הועלה כי עד מועד סיום הביקורת עוד נותרו ספקים שהתאטרון חב להם כספים וטרם הגיע עמם להסדר חוב, בסכום כולל שאינו ברור.
יתר על כן, לתאטרון חובות הרשומים במאזן בסעיף "אמנים, סופרים וספקים אחרים" - "עובדים ומוסדות בגין שכר" (מס הכנסה, ביטוח לאומי, קופות פנסיה, גמל, השתלמות, ארגוני עובדים מייצגים ואחרים) בהיקף של מיליוני שקלים.
זאת כאשר על פי הסדרי החוב שנחתמו עם התאטרון חלק מהתשלומים הוא ישלם עד 2016 ואף עד 2017( .
פירוט החובות וההסדרים עם מס הכנסה, ביטוח לאומי, פנסיה, קופות גמל וההסתדרות הכללית -לגבי ראו להלן בפרק חובות התאטרון לקופות עובדים ולרשויות המס).
החשב המלווה בתשובתו מדצמבר 2015 למשרד מבקר המדינה מסר כי "התשלומים לספקים ונותני שירותים נעשים במרבית המקרים בניגוד להסכמים עימם.
לתאטרון חובות עבר שטרם טופלו.
לאור המצוקה התזרימית, התאטרון אינו פונה להסדיר חובות אלו שממילא אין ביכולתו לשלמם.
יחד עם זאת, ל אור ייצוב התאטרון בשוטף ועצירת ההפסדים השוטפים, התאטרון מצליח להתמודד עם חובות העבר ולהקטינם בהדרגה אם כי בצורה מוגבלת, כאשר הקטנת הגרעון תארך להערכתי מספר שנים".
משרד התרבות והספורט 1437 .
:שם הדוח משרד התרבות והספורט - ניהול התאטרון הלאומי הבימה מסגרת הפרסום: דוח שנתי 66ג שנת פרסום: התשע"ו- 2016 מתשובת החשב המלווה עולה כי חובות העבר שלא שולמו ימשיכו להיות חוב כספי צבור כבד שאין ביכולתה של הבימה להתמודד עמו, גם לאחר שקיבלה סיוע כספי במסגרת הסכם ההבראה.
טיפול בחובות לשחקנים, יוצרים וספקים : במהלך השנים נקלעה הבימה למצבים שבהם לא יכלה לשלם במועד שכר לשחקנים, עובדים, יוצרים וספקים.