HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
המשרד הודיע למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2007 : "אנו מגבשים בעקבות מקרה 'רותם מדיקל' הנחיות כלליות לקופות להגביר את המעקב אחר ספקים הקשורים עם תכניות השב"ן על מנת למנוע הישנות מקרים אלו בעתיד".
המשרד הוסיף כי אין זה מתפקידו לנהל את הקופות או את תכניות השב"ן ולפקח על כל התקשרות עם ספק , גם אם מדובר בספקים גדולים.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הכללית והמשרד לעשות בדיקה מעמיקה של השתלשלות העניינים שהובילה ספק כה גדול של חלק ניכר מהמבוטחים במדינה לקשיים כלכליים, ולהפיק לקחים מהתנהלותם של כל המעורבים בהשתלשלות העניינים.
על המשרד להפיץ את הלקחים לשאר הקופות.
לדעת משרד מבקר המדינה מן הראוי שמשרד הבריאות יפעיל מנגנון לפיקוח על הפצת ציוד רפואי ועל השימוש בו כדי להבטיח שמירה על בריאות הציבור.
מוסדות רפואה רבים בישראל אינם חייבים להשתמש באביזרים הרשומים ביחידת האמ"ר שבמשרד הבריאות, דבר שעלול לפגוע באיכות הטיפול בחולים ובבטיחותם.
יש מקום שהמשרד יפעל על מנת לקדם את הצעת חוק הציוד הרפואי המטופלת כבר עשר שנים.
המשרד לא קבע מדיניות בנוגע לתמחור אביזרים רפואיים בקופות וממילא אין פיקוח על סכומי ההשתתפות העצמית שמבוטחי הקופות משלמים.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש מקום שהמשרד יבדוק את האפשרויות לפיקוח על מחירי האביזרים הרפואיים בדומה לפיקוח שהוא מקיים על מחירי התרופות.
לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי שהמשרד יקדם את העברת אחריותו להספקת אביזרים שונים (כגון מכשירי שמיעה) לאחריות קופות החולים.
כדי להבטיח התאמת מכשירי שמיעה שייתנו תועלת גבוהה ללקויי השמיעה יש צורך שהמשרד והקופות ינקטו דרכי הספקה או מכירה שיגנו על מי שזקוק למכשיר שמיעה, כמו למשל שילוב גורם ביניים מקצועי, בלתי תלוי, שיבטיח התאמה נאותה של המכשיר הנרכש או המסופק ובקרה על ההתאמה.
יש גם מקום שהמשרד ייבחן אם צריך לקבוע שרק בעל הסמכה להתאמת מכשירי שמיעה יעסוק בהתאמתם לחולים.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד והקופות לבחון הסדרים שונים להקצאת מכשירי שמיעה באופן שימנע ניגוד עניינים ובכלל זה לשקול לעשות הפרדה ברורה בין המכונים המבצעים בדיקות שמיעה לבין המכונים שמתאימים ומוכרים את המכשירים.
כמו כן, כאשר מכון להפרעות בתקשורת בבית חולים מציע למטופל הנזקק למכשיר שמיעה את האפשרות לרכוש מכשיר מספק פרטי במתחם בית החולים בסמוך למחלקת אף אוזן גרון עלול הדבר לפגוע בתחרות החופשית; מן הראוי להסדיר תחום זה.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הקופות לפקח על פעולות המכונים האורתופדיים שהן קשורות עמ ם ולבדוק את אמינותם ורמתם המקצועית.
על המשרד להבטיח שהעוסקים בהתאמת מדרסים יהיו בעלי הכשרה מתאימה.
אשר למידע לציבור אודות אביזרים רפואיים, על משרד הבריאות, מועצת הבריאות והקופות לשקול לפרסם לציבור המבוטחים מידע מתאים כדי לאפשר להם לקבל החלטות מושכלות בע ת בחירת אביזרים רפואיים כמו מכשירי שמיעה, מדרסים, מדי סוכר ומדי לחץ דם.
המידע יכלול הסברים על הנסיבות הרפואיות שבהן מומלץ להשתמש באביזרים האמורים, על סוגי האביזרים הקיימים וכיו"ב, ויעודכן בתדירות נאותה.
ואשר להתקשרות עם ספקים גדולים, מן הראוי שהקופות יעקבו אחר מצבם הכספי של ספקים גדולים.
על המשרד והכללית לנתח את השתלשלות העניינים שהובילה את חברת "רותם" לקשיים כלכליים ולהפסקת השירות, ולהפיק מהם לקחים.
על המשרד להודיע לקופות מה הם הלקחים ובאילו צעדים עליהן לנקוט כדי למנוע הישנות מקרים דומים.
אחד הכלים העיקריים לעידוד השקעות במפעלים בישראל הוא החוק לעידוד השקעות הון, התשי"ט- 1959 , (להלן- החוק).
מטרת החוק היא משיכת הון לישראל ועידוד יזמה כלכלית באמצעות מתן מענקים והטבות מס.
על פי החוק הוקם מרכז ההשקעות (להלן - המרכז) והוא פועל במסגרת משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.
לאחר שהמרכז מאשר את תכנית ההשקעות שהגיש משקיע המבקש הטבות, ניתן למשקיע "כתב אישור", הקובע את תנאי התכנית שאושרה.
על פי דוח של מינהל הכנסות המדינה לשנת 2006 , הסתכמו הטבות המס מכח החוק למפעלים מאושרים בשנת 2003 בכ-2.
2 מיליארד ש "ח, וזאת בנוסף לכ -563 מליון ש "ח שניתנו במענקים.
עד שנת 2005 פעלו לפי החוק שני מסלולי הטבות למשקיעי הון בישראל1 : 1 .
מסלול הכולל מענקים והטבות מס 2 .
מסלול הכולל הטבות מס בלבד המיועד למשקיעים שוויתרו על קבלת מענקים (להלן- המסלול החלופי).
הטבות המס ניתנות על הכנסה שהושגה בשבע השנים המתחילות מהשנה הראשונה שבה הייתה למפעל הכנסה חייבת במס, ובלבד שלא עברו 14 שנים מהשנה שבה ניתן האישור או 12 .
שנים מהשנה שבה הופעל המפעל לרשות המסים בישראל (להלן - הרשות) נציג במרכז שהוא בעל זכות הצבעה בדיונים שבהם נקבע אם יאושרו תכניות השקעה.
במשך השנים הוציאה הרשות למשרדי השומה כמה הוראות ביצוע בעניין מתן הטבות מס למפעלים מאושרים.
היא קבעה, בין השאר, כי משרדי השומה נדרשים לוודא שמקבלי האישורים עומדים בתנאים שקבע המרכז.
תכנית העבודה השנתית הרשות קובעת בתחילת כל שנת מס תכנית לעבודת השומה שיבצעו משרדי השומה האזוריים.
בשנים האחרונות חלה ירידה מתמשכת במספר תיקי הנישומים שנקבע כי יש לבדקם במסגרת תכנית העבודה.
עד שנת 2004 נכללו בתכנית השנתית כ-65 אלף תיקים, בכל אחת מהשנים 2005 ו- 2006 נכללו בתכנית כ-41 אלף תיקים ובשנת 2007 נכללים בה כ-38 אלף תיקים.
מספר התיקים שבודקים משרדי השומה קטן אף מזה שנקבע בתכנית.
נמצא כי קיים פער בכל אחת מהשנים, של למעלה מ- 2000 תיקים ב- 2005 ולמעלה מ- 5000 תיקים ב- 2006 , בין מספר התיקים שנכללו בתכנית העבודה לביצוע בפועל ע"י משרדי השומה.
1 בשנת 2005 נחקק תיקון60 .
לחוק ובמסגרתו בוצעו כמה שינויים במסלולי ההטבות משרד האוצר 271 .
בתשובתהרשות מספטמבר 2007 נאמר כי "הפער בין המתוכנן לביצוע בפועל נובע מסיבות שונות כגון: שינויים בכח אדם, מבצעים שונים וכו'.
במסגרת התיקים המטופלים נקבעים סדרי עדיפויות מעת לעת.
בשנים האחרונות חלה ירידה גבוהה מאוד בהיקף כח האדם המטפל בשומות, שהשפיעה בהכרח על היקף הביקורות".
תיקי מפעלים מאושרים נכללו בתכניות העבודה השנתיות האמורות, ואולם עד שנת 2004 ניתנה עדיפות נמוכה יחסית לטיפול בתיקים אלה.
בתכנית העבודה לשנת 2005 נקבע לראשונה כי תינתן עדיפות גבוהה לטיפול בתיקי מפעלים מאושרים.
התברר כי בשנת 2005 נכללו בתכנית העבודה 386 תיקים של מפעלים מאושרים ואולם בפועל טופלו במסגרתה רק 111 תיקים, וכי בשנת 2006 נכללו בתכנית232 תיקים ואולם בפועל טופלו במסגרתה רק 88 .
תיקים לדעת משרד מבקר המדינה, על הרשות לפעול כנגד הירידה המתמדת במספר התיקים של מפעלים מאושרים הנבדקים בכל שנה.
על הרשות לעקוב באופן שוטף אחר הטיפול בתיקים אלה.
אם תגלה שמספר התיקים שנבדקו בפועל קטן במידה ניכרת מזה שנקבע בתכנית, עליה לפנות למשרדי השומה על מנת לבדוק את הסיבות לאי העמידה ביעד של מספר התיקים שתוכנן לבדוק.
בתשובתה הודיעה הרשות כי תערוך "היזון חוזר" בין תכנית העבודה המתוכננת לבין תכנית העבודה בפועל, בתום כל שנה.
פיקוח הרשות על מפעלים מאושרים .
:ההטבות הניתנות למפעלים מאושרים נועדו לקדם מטרות לאומיות חשובות וביניהן פיתוח כושר הייצור של המשק, הגדלת היצוא, פיזור האוכלוסיה על פני שטח המדינה ויצירת מקורות עבודה חדשים.
בכתבי האישור הניתנים למפעלים המאושרים קובע המרכז את התנאים שעליהם למלא, ובכללם העמידה בתכנית השיווק שהגיש המפעל למרכז.
אם נמצא כי לא קוימו הוראות החוק או תנאי מתנאי האישור, רשאי המרכז לעכב הטבות, להתלות אישור, לבטלו או לדרוש את תשלום המסים שלגביהם ניתנו ההטבות.
בהוראת ביצוע 32/92 של הרשות צוין: "יש להקפיד על ביצוע תכנית השיווק על כל מרכיביה, שכן במרכז הארץ זהו בדרך כלל, הבסיס למתן האישור".
מכאן, שעל מפקחי המס לעיין בתכניות אלה כדי לבדוק אם המפעלים עמדו בהן.
בביקורת שבוצעה בשני משרדי השומה נבדקו 25 .
תיקים של מפעלים מאושרים הבדיקה העלתה שבאף אחד מהתיקים האמורים לא נמצאו העתקים מתכניות השיווק, ומכאן שמפעלים אלה נהנו מהטבות אף שהרשות לא וידאה שהם עמדו בתנאים שקבע המרכז.
בתשובתה הודיעה הרשות כי תחזור ותורה למפקחים לוודא שרק מפעלים שעמדו בתנאים הנלווים לכתב האישור יקבלו הטבות מס, וכי היא תרחיב את "ממשק העברת המידע" בין המרכז לרשות, באופן שהמידע הנחוץ לעבודת השומה יהיה זמין במשרדי השומה.
על משרדי השומה לבדוק את הדוחות השנתיים של מפעלים מאושרים, הן כדי לוודא שהם עמדו בתנאים שנקבעו בכתב האישור; והן כדי לוודא שסכומי ההכנסות הרגילות וסכומי ההכנסות של מפעל מאושר שדווח עליהן חושבו במדויק.
בשנת 1992 הוחלט ברשות כי מפעלים הזכאים להטבות במסלול החלופי יגישו לה דוח שנתי מפורט, על עמידתם בתנאי כתב האישור, וכי רואה חשבון יאשר את הדוח האמור.
הביקורת העלתה, כי החלטת הרשות לא יושמה.
בהעדר מידע עדכני, אין הרשות יכולה לחייב במס, בסמיכות לאירועים, מפעלים שלא עמדו בתנאים שנקבעו; ואין היא יכולה לעדכן בשלב מוקדם את שיעור תשלום מקדמות המס של המפעלים האמורים.
לדעת משרד מבקר המדינה, לנוכח החשיבות הייחודית שיש לתיקי מפע לים מאושרים, על הרשות לעשות לכך שהמשרדים ימלאו אחר תוכנית העבודה לבדיקת תיקים אלה.
בנוסף על הרשות לפעול לכך שהמפעלים המאושרים ימסרו לה מידע עדכני על פעילותם וידווחו לה אם הם עמדו בתנאים שנקבעו בכתב האישור, כדי שהיא תוכל לשפר את הבקרה על המפעלים האמורים.
שומות סופיות של מפעלים מאושרים בתוך שלוש שנים מתום שנת המס שבה נמסר לפקיד השומה דוח שנתי על הכנסה (באישור מנהל הרשות - תוך ארבע שנים), רשאי פקיד השומה לעשות אחד מאלה: לאשר את השומה העצמית שהוגשה; להגיע לידי הסכם חתום עם הנישום על סכום הכנסתו; לקבוע לפי מיטב שפיטתו את סכום ההכנסה.
אם פקיד השומה לא עושה אחד מאלה בתקופה האמורה, תיחשב השומה העצמית שהגיש הנישום לשומה סופית ולא יהיה ניתן עוד לדון בה או לשנות את סכום השומה.
מנתוני הרשות באשר לשומות שהוצאו למפעלים מאושרים, עולה כי בשנים 1999 - 2002 הוצאו למפעלים 2,795 שומות מסוגים שונים.
התברר כי משרדי השומה לא בדקו 1,273 (46% ) מכלל השומות הללו, שהן שומות עצמיות, ולפיכך הן הפכו לשומות סופיות ב- 31.
התוצאה היא שהרשות לא בדקה אם המפעלים עמדו בתנאים שנקבעו בכתב האישור שניתן להם.
יש לציין כי חלק מתיקי המפעלים נכל לו כבר שנים לפני כן בתכנית העבודה השנתית של הנציבות אך לא נבדקו.
לדעת משרד מבקר המדינה, זהו שיעור גבוה מדי, בהתחשב בהטבות שקיבלו המפעלים.
בביקורת שעשה משרד מבקר המדינה במשרד השומה בפתח תקווה אותרו שלושה תיקי מפעלים שנהנו מהטבות במסגרת החוק ושמשרד השומה החל לטפל בתיקיהם בשנים 2001 - 2003 .
נמצא כי פקיד השומה פנה בכתב לנציגי הנישומים האמורים וביקש מהם להמציא לו מסמכים שונים ואף קיים אתם דיונים, ולמרות זאת לא הושלם הטיפול השומתי בתיקים, בלא שהדבר נומק בכתב.
גם במקרים אלה הפכו השומות העצמיות שהגישו המפעלים לשנות המס שעד 2002 , לשומות סופיות ב- 31.
לדעת משרד מבקר המדינה, אין להשלים עם מצב ששומות עצמיות של מפעלים מאושרים רבים לא נבדקו והפכו לשומות סופיות, שכן הדבר עלול לגרום לאבדן מס בסכומים ניכרים לאוצר המדינה.
בתשובת הרשות מספטמבר 2007 נאמר, בין היתר, כי בכוונתה להוציא הוראת ביצוע עדכנית בנוגע לטיפול בדוחות שבהם נדרשות הטבות מס מכוח החוק.
 הביקורת העלתה כי רשות המסים בישראל, במסגרת שומות שהיא עושה למפעלים מאושרים, אינה מקיימת בקרה מספקת על עמידתם בתנאים שנקבעו להם.
עקב כך מתעורר חשש כי המדינה מאבדת הכנסות ממסים בסכום ניכר.
על הרשות לבחון את הממצאים שהועלו בדוח זה ולגבש מדיניות חדשה לטיפול שומתי במפעלים מאושרים שבמסגרתה ישופרו סדרי בדיקות השומות של המפעלים המאושרים.
סעיף 36 לחוק מס רכוש ו קרן פיצויים, התשכ"א - 1961 (להלן- החוק), קובע כי ישולמו פיצויים עבור נזקי מלחמה ונזקים עקיפים כהגדרתם בחוק 1 ובהתאם לתקנות שיקבע שר האוצר באישור ועדת הכספים של הכנסת.
בתקנה 2 לתקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים)(נזקי מלחמה ונזק עקיף), התשל"ג - 1973 (להלן - התקנות), נקבע כי "ניזוק זכאי לפיצויים בשיעור שנקבע בתוספת".
שר האוצר הוא הממונה על ביצוע החוק ואילו הנהלת עניני מס -רכוש וקרן -פיצויים היא בידי המנהל , שהוא נציב מס הכנסה.
שר האוצר רשאי לאצול סמכויות, במגבלות שבחוק, לנציב ואילו הנציב רשאי לאצול סמכויות, ב מגבלות שבחוק, לאדם אחר.
בתקנה 1 לתקנות2 מוגדרניזוק כך: "מי שהיה בעל הנכס ביום שנגרם לו הנזק או מי שהוכיח, להנחת דעתו של המנהל, כי הוא הנושא בהוצאות שיקום הנזק, או שניהם ביחד, הכל כפי שקבע המנהל ולעניין שווי של נזק עקיף 3 בתעשיה, במסחר ובשירותים, למעט - (1 ) ( ;המדינה2 ) גוףמתוקצב 4 ( .
) חברה ממשלתית4 ) קופת חולים או מוסד להשכלה גבוהה".
בחוק ובתקנות לא הוחרגו גופים אלו (להלן - גופים ציבוריים) כשדובר על קבלת פיצויים בגין נזק ישיר.
במהלך מלחמת לבנון השנייה ועד נובמבר 2007 העבירה רשות המסים (להלן - הרשות) סכום כולל של כ-360 מיליון ש"ח כתשלומי פיצויים בגין נזקים ישירים5 .
בחודשים יולי-נובמבר 2007 בדק משרד מבקר המדינה את מתן הפיצויים לגופים ציבוריים שספגו פגיעות ישירות במלחמת לבנון השנייה.
הבדיקה נעשתה במשרדי הרשות, באגף התקציבים שבמשרד האוצר (להלן - אג"ת) ובכמה גופים ציבוריים.
1 נזק מלחמה- הנזק הישיר שנגרם למבנה ולתכולה; נזק עקיף - הפסד או מניעת רווח כתוצאה מנזק מלחמה או מחוסר אפשרות לנצל את הנכסים.
2 תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק מלחמ ה ונזק עקיף), התשל"ג - 1973 (הוראת שעה), החלה על נזק שאירע באזור הגבלה בתקופה שבין 12.
יצוין כי עתירות בנושא פיצוי בגין נזק עקיף תלויות ועומדות בבג"ץ 4 לפי סעיף21 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה- 1985 , גוף מתוקצב הואתאגיד, רשות מקומית, מועצה דתית, בנק ישראל, חברה ממשלתית וחברה עירונית.
זהו הסכום הכולל של הפיצוי הישיר ששולם לכל הגופים, הן הפרטיים והן הציבוריים משרדהאוצר 313 .
הטיפול בתביעות בגין נזק ישיר .
,במלחמת לבנון השנייה נפגעו בצפון הארץ גופים ציבוריים ובהם בתי חולים ממשלתיים בתי ספר ממלכתיים, גני ילדים עירוניים ורכוש של חברות ממשלתיות.
במסמך של הרשות שכותרתו "מס רכוש וקרן פיצויים - לוחמה בצפון - ישיבת חדר מצב - ישיבה 19.
06 " צוין כי "פיצוי לגופים מתוקצבים - הנושא נדון וטרם נקבעה עמדתינו".
בפרוטוקול מסיכום ישיבת הנהלה מ- 23.
06 ציין מנהל הרשות דאז, מר ג'קי מצא, כי "פיצוי ישיר לכאורה אינו מוחרג בחוק לגבי גופים מתוקצבים על ידי המדינה, הגם שלכאורה אין מקום לשפותם שכן מקור כספיהם הוא מהמדינה.
עד היום, ההחלטה הייתה שקרן מס רכוש לא תשפה גופים אלו.
ההחלטה של שר האוצר ביום חמישי האחרון, היא כי נפצה בצמצום רק רשויות מקומיות ומועצות איזוריות ביישובי 'קו העימות'.
ייתכן מאד שנצטרך ל הרחיב את הרשימה".
לתשובתה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2007 צירפה הרשות מסמך שכותרתו "סיכום ישיבה 20.
06 - פיצוי לרשויות מקומיות ומבני ציבור ובתי חולים ממשלתיים".
במסמך צוינו שמות המשתתפים בישיבה: "אברהם הירשזון, יוסי בכר, ג'קי מצא, קובי הבר, ירון זליכה", ונקבע בו כי "יינתן פיצוי בגין נזק ישיר גם לרשויות מקומיות בגין נזק למבני ציבור, בתי ספר, מתנ"סים וכן לבתי חולים ממשלתיים"6 .
נמצא כי אין התאמה בין המפורט במסמך זה לבין תיאור ההסכמות שהושגו בפגישה, כפי שפירט מנהל הרשות דאז, מר ג'קי מצא, בפרוטוקול ישיבת ההנהלה כאמור.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2007 ציין הממונה על התקציבים דאז במשרד האוצר, מר קובי הבר, "סיכמתי עם מנהל רשות המיסים כי הרשות תפעל להטבת הנזקים שנגרמו לתשתיות הציבוריות, באותם המקרים בהם הנזק נגרם מפגיעת אויב.
ההחלטה הוצגה לשר האוצר וקיבלה את א ישורו.
ההחלטה הנ"ל התקבלה כהחלטה אד -הוק, לאחר שהגענו למסקנה כי בהתחשב בהיקף הנרחב של הנזקים וברצון להשיב את המצב לקדמותו בהקדם האפשרי מן הראוי להפקיד את המשימה בידי רשות המיסים, שהייתה הגוף שהפעיל ממילא מערך להערכת נזקים ולפיצוי בגינם.
להבנתי אין בהחלטה הנ "ל משום שינוי מדיניות, כפי שנקבעה בעבר, לפיה קרן מס רכוש אינה מפצה תאגידים סטטוטוריים וגופים ממשלתיים אחרים בגין נזקי פעילות איבה, שכן במצב עניינים רגיל יכולים גופים אלו לספוג נזקים אלו במסגרת תקציביהם.
אין לי ספק כי באירועי מלחמה לא ניתן לצפות מראש את אשר יהיה המצב ולכן גם בעתיד יידרשו החלטות אד-הוק בהתאם להתפתחויות שיהיו".
לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי שמשרד האוצר ורשות המסים יגבשו נהלים מבעוד מועד, ולא יחכו לשעת משבר.
יצוין כי בשנת 2004 , כשהתעורר סכסוך בין חברת רכבת ישראל בע"מ (להלן- רכבת ישראל) ל בין מנהל מס רכוש וקרן פיצויים, בדיון שנערך אצל המשנה לפרקליט המדינה לעניינים אזרחיים, צוין כי "עם תחילת האינתיפאדה, לאחר שנכסים רבים של גופים סטטוטוריים נפגעו, התקיים דיון באגף התקציבים במשרד האוצר בו הוחלט כי כל הגופים .
6 המסמך אינו חתום, והתאריך שעליו- 12.
הסטטוטוריים שדינם כדין מדינה יממנו את שיקום נזקיהם מתקציבם הם.
הרקע להחלטה זו היא תפיסת קרן הפיצויים כקרן אשר נועדה לעזור לאזרחים ולא לגופים ממשלתיים.
זאת לעומת חברות ממשלתיות אשר הקרן ממשיכה להעביר להם פיצויים בגין נזקים מפעולות איבה.
תאגיד סטטוטורי ניזון מתקציב המדינה, גם אם לא באופן ישיר.
אמנם לעניין תשלום מיסים דינם אינו כדין המדינה אך לגבי השאר הם כן.
עם זאת נראה כי החלטה זו שלא לשלם פיצויים לגופים סטטוטוריים לא נשענת על בסיס משפטי ברור".
משרד מבקר המדינה מעיר כי הרשות, אג"ת ומשרד המשפטים היו צריכים להסדיר את נושא הפיצויים הישירים לגופ ים ציבוריים זה מכבר ולקבוע עמדה נורמטיבית עקרונית ומפורטת בסוגיה, במיוחד נוכח העובדה שבנושא זה כבר התגלעו קשיים בעבר.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2007 ציינה המשנה לפרקליט המדינה, עורכת דין מרים רובינשטיין, כי הסכסוך בין רכבת ישראל לבין מס רכוש הסתיים לאחר שהובהר כי רכבת ישראל פוצתה על ידי המדינה, ככל הנראה במסגרת סבסוד פעילותה השוטפת, בגין הנזקים שנגרמו לה עקב פעולות איבה.
עוד ציינה המשנה לפרקליט המדינה כי שורת ההיגיון אכן מחייבת שגוף המתוקצב באופן שוטף על ידי המדינה, וכל שכן גוף השייך למדינה, לא יפוצה במסגרת חוק מס רכוש וקרן פיצויים במקרה שנגרם נזק לרכוש.
עוד הוסיפה כי יש להבחין בין הגופים הציבוריים; יש לבדוק אם מדובר בגוף מתוקצב ולבחון את אופן התקצוב; ו"למותר לציין, שמקום שמדובר בגוף עצמאי, גם אם במהותו הינו 'גוף ציבורי' יהיה מקום, בנסיבות המתאימות, להענקת פיצוי בגין נזקי מלחמה".
לדעת משרד מבקר המדינה, יש מקום לקבוע קריטריונים ברורים לפיצוי הגופים הציבוריים.
במסגרת קריטריונים אלה יש מקום לשקול, בין היתר, את אופן תקצוב הגוף, את מידת עצמאותו ואת הנסיבות שיזכו אותו בפיצויים.
בפרוטוקול ישיבה של מנהלי מוקדים7 מ- 1.
06 הנחה מנהל קרן פיצויי פעולות איבה ברשות, מר צחי שביט, את מנהלי המוקדים לפצות רק מתנ"סים, בתי ספר וגנים ברשויות המקומיות.
06 החליטה הרשות, לאחר התייעצות עם הממונה על אג"ת, לפצות שתי חברות ממשלתיות בגין נזקים ישירים שנגרמו להן: חברת תשתיות נפט ואנרגיה בע"מ (להלן - תש"ן) ורכבת ישראל.
יצוין כי החלטה זו התקבלה לאחר שמס רכוש בצפון סירב לפצות את החברות וטען, לדברי החברות, כי "אינו מכסה נזקים של חברות ממשלתיות" וכי "המדינה אינה מפצה את עצמה".
בישיבת הנהלת הרשות מ- 13.
06 צוין כי "ג'קי יבחן אלמול אגף תקציבים את האפשרות לפצות תשתיות של רשויות מקומיות שנפגעו".
06 שלח ראש עיריית מעלות מכתב למנהל הרשות ובו ביקש להנחות את אנשי המשרד כי דין מוסד ציבורי כדין מוסד חינוכי.
עוד ציין ראש העירייה כי "אנשי מס רכוש הודיעו לאנשינו שאין כל הנחיה לשיקום גופים בצפון".
באותו היום נשלח מכתב ממנהלת נזק ישיר ליועץ המשפטי של הקרן ובו בקשה להנחיה בכתב, שתינתן לאחר התייעצות עם מנהל הרשות, כיצד לפעול בעניין גופים מוסדיים .
7 במהלך המלחמה הקימה הרשות בצפון מוקדים אזוריים ומקומיים שתפקידם היה לרכז את הטיפול בנזקים שנגרמו כתוצאה מהמלחמה.
ממשלתיים אשר הגישו תביעות וטרם ניתן אישור לשלם להם.
במכתב מפורטים כמה גופים ובהם תש"ן.
משרד מבקר המדינה מעיר כי לאחר שהתברר לרשות שאין נהלים ברורים לפיצוי, היה מקום שהיא תפעל לאלתר לקביעת נהלים ברורים ואחידים באשר לשאלה אם לפצות גופים ציבוריים ובאשר לאופן שבו יש לפצותם.
עוד מעיר משרד מבקר המדינה כי תמוהה טענת מנהלת נזק ישיר מ - 29.
06 שלפיה טרם ניתן אישור לשלם לגופים, אף על פי שלחלק מהם, כדוגמת תש"ן, כבר ניתן אישור כאמור לעיל.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2007 ציין החשב הכללי דאז, ד"ר ירון זליכה, כי בכוונת אגף החשב הכללי "לפעול לביצוע ביקורת מקיפה על התשלומים שבוצעו מהקרן במהלך מלחמת לבנון השנייה, כאשר במסגרת זו ייבדקו גם תשלומי פיצויים לגופים ציבוריים בגין נזק ישיר".
בספטמבר 2006 נדונה ברשות בקשת החברה הלאומית לדרכים בע"מ (להלן- מע"צ) לקבלת פיצוי בסכום כולל של כמיליארד ש"ח.
במכתב פנימי ציין היועץ המשפטי של הקרן כי "קרן הפיצויים כאמור, לא מפצ ה חברות ממשלתיות, תאגידים סטאטוטוריים או משרדי ממשלה בגין הנזק ואשר על כן מומלץ לדחות את פנייתם".
בישיבה שהתקיימה ב- 25.
06 בין הממונה על אג"ת דאז, מר קובי הבר, למנהל הרשות דאז, מר ג'קי מצא, הוצגה רשימה חלקית של גופים ציבוריים בצפון הארץ שניזוקו במלחמת לבנון השנייה.
הרשימה כוללת, בין היתר, בתי חולים, חברות ממשלתיות, תשתיות וגינות ברשויות מקומיות.
הוחלט "לשלם פיצויים למוסדות בהתאם למסמך המצ"ב, למעט משרד הביטחון.
מובהר כי רשימה זו אינה סופית ובמידה ויתווספו מוסדות ציבור נוספים מסוג זה, ישולם פיצוי בהתאם לאמור לעיל".
באוקטובר 2006 פנה לרשות "מתאם -על לשיקום הצפון" במשרד ראש הממשלה 8 בבקשה לדון בדרישת מערך הכבאות לכיסוי העלויות שספג כתוצאה מהמלחמה.
בנובמבר 2006 ביקש מנהל תחום שטחים פתוחים במשרד החקלאות להעביר לקרן הקיימת לישראל (להלן - קק"ל) פיצוי בסך כ -4.
7 מיליון ש"ח בגין נזקים שנגרמו לתשתיות של רשות המרעה9 .
06 נערך דיון בהשתתפות מנהל הרשות דאז, מר ג'קי מצא, ראש מינהלת ראש הממשלה לשיקום הצפון, מר דוד בן ימיני, ומנהל קרן פיצויי פעולות איבה, מר צחי שביט, ובו צוין כי באופן עקרוני קיבלו הרשויות המקומיות את הפיצוי על התכולה שניזוקה בבתי הספר, למעט עיריית קריית שמונה שעדיין לא קיבלה לטענתה את המגיע לה.
בדיון הוצג דוח על מצב הטיפול בנזקי התשתיות, כולל תכולת בתי ספר ומבני ציבור, וסוכם כי הקרן תשלם בתוך שבועיים תשלומים כנגד הערכת הנזקים הכוללת של התשתיות בכל הערים.
8 על פי החלטת ממשלה מספטמבר 2006 מינה ראש הממשלה מינהלת לשיקום הצפון לצורך טיפול בנושא הנזקים שנגרמו במלחמה.
9 רשות המרעה אחראית לפיתוח שטחימרעה ברחבי הארץ עבור משק הבקר והצאן.
תקציבה מגיע ממימון משותף של משרד החקלאות, מינהל מקרקעי ישראל, קק"ל והחטיבה להתיישבות.
סוכם בין משרד החקלאות למס רכוש כי סכום הפיצויים יופקד ישירות בקופת קק"ל, כיוון שהיא מופקדת על ביצוע התיקונים לשטחי המרעה.
07 שלח סגן ממונה מיסוי מקרקעין חיפה מכתב לסמנכ"ל בכיר ברשות דאז, מר שוקי ויטה, ובו "רשימת גופים ממשלתיים שניזוקו נזק ישיר וטרם התקבלה החלטה לגבי הפיצוי הכספי".
הגופים הם רשות השידור, איגוד ערים לכבאות, הסוכנות היהודית, משרד הביטחון (אגף המוזיאונים, מוזיאון חיל הים חיפה), רכבת ישראל וחברת דואר ישראל.
במכתב צוין כי בכל המקומות שניזוקו נערכו שומות, וממתינים להחלטה בדבר הפיצוי.
07 פנה ראש המינהלת לשיקום הצפון למנהל הרשות דאז, מר יוסי בכר, ציין כי צצות בעיות נוספות בשטח שטרם נפתרו וביקש לכנס פגישה בדחיפות כדי לדון בהן.
07 נשלחה דרישה מסמנכ"ל משרד הביטחון למנהל הרשות דאז, מר יוסי בכר, למצוא פתרון הולם לנזקי מחנות צה"ל בסך 34.
הדרישה נומקה בכך ש"נזקים אלו נגרמו ע"י טילי אויב בתוך שטח מדינת ישראל להבדיל מנזקים לציוד מלחמה במהלך הקרבות, לפיכך ולאור העובדה שמשרדי ממשלה אחרים (כמו משרד הבריאות, משרד החינוך וכדומה) פוצו בגין נזקי טילים לרכושם".
מסיכום הדיון שנערך ברשות ב - 1.
07 עולה כי בנושא פיצוי התשתיות חלה התקדמות בנהריה ובמעלות, אך הטיפול בנושא טרם הסתיים.
ראש עיריית מעלות ציין בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2007 .
כי אין כל התקדמות בטיפול הרשות בתשתיות העירוניות בנושא "מרעה הבקר" דווח כי הנושא עדיין בטיפול ונמצא בשלבי סגירה אחרונים.
לדעת משרד מבקר המדינה, היעדרן של הנחיות ברורות וחד-משמעיות הביא לכך שלא ניתן מענה הולם לפניות של גופים רבים לרשות לקבלת פיצוי בגין הנזקים שנגרמו להם.
מתשובותיהן של חברת החשמל לישראל בע"מ, רכבת ישראל וקק"ל עולה כי עד דצמבר 2007 טרם הוסדר תשלום הפיצויים בגין נזקים ישירים שנגרמו להן10 .
בתשובתו של המבקר הפנימי של הרשות מדצמבר 2007 צוין כי "לאור הערת המבקר כי יש לגבש הנחיות ברורות בנוגע לפיצויים לגופים ציבוריים, רשות המסים תבדוק זאת ביחד עם הגופים המתאימים מחוץ לרשות המיסים, לרבות בדיקה אם יש לבצע תיקון חקיקה בעניין והוצאת נוהלים ברורים".
מנהל קרן פיצויי פעולות איבה, מר צחי שביט, השיב בנובמבר 2007 כי "לאור אי הבהירות שמעלות ההערות בדו"ח בענין החבות או אי החבות לתשלום פיצוי בגין נזקים למבנים ציבוריים יש לדעתי מקום לכנס בדחיפות נציגים מטעם קרן הפיצויים, משרד האוצר ומשרד המשפטים על מנת שתתקבל פעם אחת ולתמיד החלטה עקרונית ופורמלית בעניין הזה".
בדצמבר 2007 השיב עוזר היועץ המשפטי ברשות כי "קיימת בעיה שלא לפצות גופים ממשלתיים ציבוריים, בגין נזק ישיר, שכן אין החרגה מפורשת בחוק או בתקנות ולטעמי יש לפעול בדחיפות על מנת להסדיר חוקית את הנושא".
10 היקף הפיצויים שקק"ל תבעה עבור הנזק הישיר שנגרם ליערות קק"ל מוערך בכ -63 :מיליון ש"ח עלות העבודה והחומרים לכיבוי שרפות מוערכת בכ -8 מיליון ש"ח, ועלות שיקום היערות השרופים מוערכת בכ-55 מיליון ש"ח.
בתשובתה מסרה קק"ל כי "משיחות שלנו עם מס רכוש הסתבר כי הם עדיין מתלבטים על עצם זכאותה של הקק"ל לקבל פיצוי כל שהוא".
רכבת ישראל מסרה בתשובתה כי בגין הנזק שנגרם למוסך הרכבת בחיפה היא קיבלה 3.
7 מיליון ש"ח, אך בגין הנזק שנגרם לציוד נייד בסך 13.
מיליון ש"ח היא טרם קיבלה פיצוי משרדהאוצר 317 .
מבקר המדינה רואה בחומרה את העובדה שאף על פי שהמלחמה הסתיימה לפני יותר משנה, לא קיימו מקבלי ההחלטות דיון ממצה בסוגיה חשובה זו, ועדיין לא התקבלו החלטות ולא גובשו נהלים ברורים בדבר הזכאות לפיצויים בגין נזק ישיר שנגרם לגופים ציבוריים.
הסדרה של העברת כספי הפיצויים לייעודם .
,במהלך המלחמה נפגעו תשתיות רבות, לרבות כבישים וביוב בתחומן של רשויות מקומיות ומחוצה להן.
לדברי הרשות, על כל הנזקים שבתחומן המוניציפלי של הרשויות הועבר פיצוי לרשויות המקומיות.
אולם הקרן לא פיצתה על נזקים שנגרמו לכבישים בין - עירוניים.
בביקורת נמצא כי העברת כספי הפיצויים לשיקום הנזקים לא הוסדרה: כל רשות מקומית שנפגעה וקיבלה פיצויים עשתה בהם שימוש לפי סדרי העדיפויות שלה ולפי הצרכים שלה, ולא בהכרח השיבה את המצב לקדמותו.
רשות המסים גם לא קבעה מנגנון לבקרה ולפיקוח על העברת כספי הפיצויים לייעודם, שהוא השבת המצב לקדמותו.
מנהל קרן פיצויי פעולות איבה ציין בתשובתו כי "במהלך העבודה הבנו, כי רשויות שנמצאות בקשיים כספיים עלולות לא לבצע רכישות מתחייבות של ציוד שנפגע ואף הזהרנו על כך אך כאמור עניין זה אינו בתחום סמכותינו".
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד האוצר והרשות, בשיתוף עם הרשויות המקומיות, לקבוע נוהל שיבטיח שהפיצויים ישמשו לשיקום הנזקים ולא "ייבלעו" בפעילות אחרת של הרשויות המקומיות.
,כאמור, החוק והתקנות קובעים כי הפיצויים ישולמו לניזוק.
בהתאם להגדרות שבתקנות הניזוק הוא מי שהיה בעל הנכס ביום שנגרם לו הנזק11 .
כאשר מדובר בגופים ציבוריים, בעלי הנכס הם לעתים הרשות המקומית (כ דוגמת בתי ספר), לעתים הממשלה ולעתים ישויות אחרות.
התקנות מגדירות "שיקום נזק - החזרת הנכס למצבו שלפני הנזק, ואם הנכס אינו ניתן לשיקום כאמור - הקמתו או רכישתו של נכס דומה במקומו, הכל לפי העניין ובאישור המנהל".
בתקנות נקבע כי מנהל הרשות רשאי להתנות את מתן הפיצויים בשיקום הנזק.
נמצא כי אף על פי שרשויות מקומיות קיבלו פיצויים, מקצת בתי הספר וגני הילדים שניזוקו לא קיבלו מהרשות המקומית ציוד במקום התכולה שניזוקה או פיצוי שווה ערך לתכולה שניזוקה.
מכאן שבפועל לא הושב המצב לקדמותו.
11 או מי שהוכיח, להנחת דעתו של המנהל, כי הוא הנושא בהוצאות שיקום הנזק, או שניהם ביחד .
לדוגמה, בעקבות פגיעות שנגרמו לבתי ספר ממלכתיים ולגני ילדים עירוניים הועברו הפיצויים לרשות המקומית שבתחומה הם נפגעו.
בכירים ברשויות המקומיות12 הסבירו למשרד מבקר המדינה כי הם נמנעו מלהעביר את כספי הפיצויים למוסד החינוכי שנפגע הואיל ולרשות המקומית אין כלים לפיקוח על כספים אלו בכל מוסד.
מקצת הבכי רים טענו כי הרשויות המקומיות כללו את כספי הפיצויים בסל כללי אחד והקצו את הסכומים כחלק מההתחשבנות השוטפת עם הגוף הציבורי.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד האוצר והרשות להסדיר את מנגנון תשלום הפיצויים בגין פגיעה בגופים ציבוריים ולוודא שהכספים ישמשו למטרה שלשמה הועברו - השבת המצב לקדמותו - ולא לשום מטרה אחרת, ובמידת הצורך להתנות את מתן הפיצויים בשיקום הנזק.