HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
משנת 2007 היה הפדיון בפועל גבוה מיעד הפדיון, ולכן הזכיין העביר למדינה (לחשב הכללי במשרד האוצר) בתקופה הנסקרת תמלוגים בסך 73 .
מיליון ש"ח חיובים עבור פיצוי והחזר הוצאות בחוק ובתקנות נקבעו סכומים לפיצוי ולהחזר הוצאות 10 , שהם תוספת תשלום לזכיין ולמפעיל מטעמו, שהוטלו על מי שלא שילם את האגרה במועד המצוין בחשבון.
שר התחבורה רשאי, בהסכמת שר האוצר, לקבוע את סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות שישולמו, על פי מדרגות חיוב שהוגדרו בתקנות.
בהסכם הז יכיון נקבע כי הזכיין יהיה חייב להפעיל ולתחזק את כבישי האגרה באמצעות מפעיל האחראי גם לגביית האגרות, וכי החברה המפעילה את הכביש (להלן - המפעיל) תהיה נפרדת מהזכיין.
הזכיין חתם על הסכם הפעלה עם מפעיל, שהוא חברה ובה שותפים בעלי המניות שלו ובעלי מניות של חברה המפעילה את תחנות הדלק בכביש.
בתקנות נקבע מנגנון בדיקה ועדכון שעל פיו אמורה הרשות הממונה להגיש לשר התחבורה המלצות לשינוי הסכומים של פיצוי והחזר הוצאות.
אם נמצא שבפועל גבה הזכיין סכום גדול יותר מהוצאות האכיפה שהיו לו בפועל באותה השנה, גביית יתר זו תובא בחשבון בעת שיאושרו הסכומים הבאים.
הרשות הממונה ביצעה בחינות עתיות של שיעור דמי הפיצוי והחזר ההוצאות והגישה לשר התחבורה את מסקנותיה והמלצותיה בדבר הצורך לשנות את הסכומים.
עדכון סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות הפחתה ראשונה עוד לפני השלמת הקמתו של הכביש התקבלו תלונות רבות על אופן השימוש באמצעי האכיפה שנמסרו לזכיין.
הרשות הממונה בדקה את שיעור ההכנסות וההוצאות של הזכיין בביצוע פעילויות האכיפה ודרשה להפחית מיד את סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות.
במרס 2004 הסכים הזכיין להפחית את הסכומים מאפריל 2004 , והם הופחתו בשיעור של כ -47% .
נוסף על כך הורתה הרשות הממונה לזכיין לקבוע, לפנים משורת הדין, כי סכום החיובים המרבי שיוכל להיצבר לרכב בגין פיצוי והחזר הוצאות הוא 7,000 ש"ח.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2010 הודיע הזכיין כי הוא יישם, "תחת מחאה", ועדיין מיישם את הוראות הרשות הממונה לג בי הגבלה מרבית של החוב ל - 7,000 ש"ח, וזאת "משיקולים שיווקיים ושירותיים".
זיהוי הפעילויות כדי להבטיח כי פעילות האכיפה לא תצמיח לזכיין רווח נוסף, נקבעו בתקנות כללים לזיהוי מדויק של עלויות האכיפה ומנגנון לעדכון סכום זה.
נקבע כי הרשות הממונה תכיר בעלויות אכי פה אם פעילות האכיפה תתבצע על ידי קבלני משנה או צד .
המכונים לעתים, באופן שגוי, קנסות חברת כביש חוצה ישראל בע"מ 1681 .
שלישי שאינם הזכיין או המפעיל ואינם בעלי עניין בזכיין; הזכיין יעסיק אותם לצורך מתן שירותי אכיפה בלבד; והפעילויות שיירכשו יופעלו ביעילות.
כמו כן נקבעו חריגים: עלויות שהרשות הממונה הסכימה מראש להכיר בהן משום שלדעתה יש יתרון כלכלי ותפעולי מובהק בהענקת שירותים אלו בידי הזכיין דווקא.
אם התנאים 1682 דוח שנתי61ב .
הללו לא יתקיימו במלואם, אזי יוכר חלק העלויות הכרוך בהם שהרשות הממונה הכירה כי לגביו, תנאים אלה מתקיימים.
בפועל ביצעו הזכיין והמפעיל את כל פעולות האכיפה.
הזכיין הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2010 כי להערכתו ביצוע פעילות האכיפה באמצעות המפעיל הוא השיטה היעילה ביותר, משום שפעילות האכיפה היא חלק אינטגרלי ומרכזי מכל פעילויותיו.
הרשות הממונה הודיעה בתשובתה כי הליך הבחינה של עלויות האכיפה, מכלל פעילויות המפעיל הוא מורכ ב, בייחוד משום שכמה מפעילויות האכיפה משיקות לפעילויות הליבה של המפעיל.
לדבריה, גם שיעור עלויות האכיפה שיש להטיל על החייבים נתון להערכות מקצועיות שונות.
הרשות הממונה הוסיפה כי לא נתנה את הסכמתה מראש ובכתב להכרה בעלויות מסוימות, וזה מקור חלק מן האי-הסכמות בינה ובין הזכיין בדבר העלויות המוכרות.
להערכתה, ספק אם הימנעות גורפת מההכרה בכלל עלויות האכיפה הייתה עומדת במבחן הסבירות.
בדיקת העלויות וההכנסות על פי התקנות, לצורך בדיקת העלויות וההכנסות נדרש הזכיין להגיש לרשות הממונה את מלוא הנתונים והתחזיות לעניין פעיל ויות האכיפה, ונקבעו מועדים לביצוע הבדיקה.
הרשות הממונה הסבירה למשרד מבקר המדינה כי הליך בדיקת סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות ועדכונם הוא הליך מורכב הכולל בדיקת הנתונים, גיבוש טיוטת המלצות, מתן זכות שימוע לזכיין, גיבוש ההמלצות הסופיות והגשתן לשר התחבורה, לימוד ובדיקה של ההמלצות במשרד התחבורה, מתן זכות שימוע נוספת לזכיין ואישור שר התחבורה.
לדבריה, הליך זה צפוי לארוך כמה חודשים.
בדיקה ראשונה והפחתה שנייה: בפברואר 2005 הגיש הזכיין לרשות הממונה נתונים הנוגעים לפעילויות האכיפה.
ביולי 2005 התקשרה הרשות הממונה עם חברה לייעוץ כלכלי (להלן - חברה א').
חברה זו התבקשה לבצע בדיקה מקצועית (כלכלית, תמחירית וחשבונאית) של כלל העלויות וההכנסות של הזכיין והמפעיל בגין פעילות האכיפה ולתת לרשות הממונה המלצות בדבר עדכון סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות.
הבדיקות כללו בירורים ודיונים עם המפעיל וארכו זמן רב.
הגישה חברה א' את הדוח המסכם שלה מחברי הדוח ציינו כי מאחר שהמפעיל והזכיין ביצעו את רוב פעילות האכיפה, הם התקשו מאוד לבצע הפרדה תמחירית וחשבונאית בין עלויות האכיפה לשאר עלויות המפעיל והזכיין.
נוסף על כך, הם ציינו שהדבר אפשר למפעיל לשייך לפעילויות האכיפה פעילויות אשר לדעתם אינן קשורות לאכיפה.
הם התריעו על המשמעות הנובעת מהיעדר הפרדה בין הפעילויות ובייחוד על הקושי שייווצר בהגדרת מנגנון בדיקה עתידי.
להערכת מחברי הדוח, לצורך גביית אגרות שלא נגבו, בסך כ-11 מיליון ש"ח בשנת 2004 , השקיעו המפעיל והזכיין כ-36 מיליון ש"ח.
בכל העלויות הללו נשאו המשתמשים אשר לא שילמו את החשבונות במועד.
בינואר 2007 המליצה הרשות הממונה לשר התחבורה להפחית את סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות ב -33% .
עוד המליצה כי חלק מהעודפים שצבר הזכיין יופחתו במסגרת עדכון הסכומים, ויתרת העודפים שנצברו ייזקפו לטובת "קרן רישומית".
הסכומים שיצטברו בה ישמשו לוויסות סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות במשך תקופת הזיכיון, באופן שביום פקיעת הזיכיון לא יהיו עוד עודפים (או גירעונות) בידי הזכיין.
הזכיין טען בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2010 כי הסתייג מהבדיקה ומהדוח.
להערכתו, הנחות היסוד שעליהן נסמכו הבדיקה והדוח (שיטת התמחור, חברת כביש חוצה ישראל בע"מ 1683 .
הבחנה בין "גבייה" ל"אכיפה" ומטרת האכיפה) היו שגויות והתעלמו מהרציונל של חוק כביש אגרה ותקנות האכיפה.
הזכיין הוסיף כי הוא מתנגד להחלטתה של משום שאין לה כל ]""הקרן הרישומית[ הרשות הממונה להקים את קרן העודפים אחיזה בחוק כביש אגרה או בתקנות שהותקנו מכוחו.
לדעת הזכיין, 1684 דוח שנתי61ב .
סכום העודפים שציינה הרשות הממונה חושב על סמך הנחות יסוד מוטעות, ואילו המצב לאשורו הוא שהזכיין גבה בפועל סכום קטן מסך עלויותיו בפועל.
במרס 2007 , בעקבות טענות הזכיין, בחן מנהל אגף מדיניות במשרד התחבורה (להלן - מנהל אגף מדיניות) את בדיקת חברה א', את הצעת הרשות הממונה ואת השגות המפעיל.
להערכתו, שיטת התמחור שנקטו הרשות הממונה ויועציה מבוססת על תקנות כביש אגרה, ולכן היא השיטה הנכונה.
כמו כן גרס מנהל אגף מדיניות כי עמדתה של הרשות הממונה - ולפיה יש לקזז עודפים (עודף הכנסות שמקורו בפיצוי והחזר הוצאות על עלויות אכיפה מוכרות) בתקופה מסוימת מהכנסות עתידיות מפיצוי ומהחזר הוצאות - היא נכונה.
המפעיל העריך כי ההכנסות בשנים הבאות יהיו קטנות מההוצאות.
על סמך הערכה זו וכדי למנוע תנודות חדות בסכומי הפיצוי והחזר ההוצאות, הציע מנהל אגף מדיניות לפרוס את החזר העודפים שנצברו על פני פרק זמן ארוך יותר ולהפחית את סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות בשיעור של 23% בשנה הראשונה ו- 7% נוספים בשנת 2008 .
בפועל הערכתו של המפעיל לא התממשה במרס 2007 , בעקבות דיונים בנושא, קבע מנכ"ל משרד התחבורה דאז, מר גדעון סיטרמן, כי עודפי ההכנסות על ההוצאות לשנים 2004 -2006 היו כ -21.
לפיכך הפחית שר התחבורה דאז, מר שאול מופז, בהסכמת שר האוצר דאז, מר אברהם הירשזון, את סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות ב -23% מאפריל 2007 וקבע כי באפריל 2008 תתבצע הפחתה נוספת ב שיעור של 7% , ולפני ביצועה יובאו בחשבון הכנסות האכיפה לשנת 2006.
: בדיקה שנייה והפחתה שלישית הזכיין והמפעיל המשיכו לבצע את פעילות האכיפה.
ביוני 2008 שלחה הרשות הממונה לזכיין את תוצאות הבדיקה שעשתה בנושא עלויות אכיפה לגבי השנים 2006 -2007 והמלצות בנושא.
הזכיין הסתייג מהבדיקה - משיטת חישוב הסכומים, מן התוצאות המספריות ומשיעור ההפחתה שנקבע - ודבריו הסתמכו על בדיקה של חברת ייעוץ כלכלי, שהתקשר אתה כבר בשנת 2006 .
בדצמבר 2008 , בעקבות דיונים נוספים עם הזכיין והמפעיל, הגישה חברה א' את תוצאות בדיקתה לרשות הממונה.
המסקנות היו שעל אף הפחתות סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות שבוצעו בעבר, בשנים 2006 ו- 2007 צבר הזכיין רווחים של כ-5.
3 מיליון ש"ח, בהתאמה, מפעילויות האכיפה.
חברה א' העריכה כי סך העודפים שהצטברו למפעיל מפעילות אכיפה בשנים 2004 -2007 הוא כ -31 מיליון ש"ח במחירי מרס 2008 .
לפיכך בפברואר 2009 המליצה הרשות הממונה להפחית את סכומי הפיצוי והחזר הוצאות האכיפה ב-50% .
הזכיין הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2010 כי הפחתת סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות בשיעורים שהומלצו תביא לידי פגיעה חמורה ביכולתו לאכוף את גביית האגרה.
עם זאת הוא הסכים להפחתה בשיעור של 10% מטעמי "תדמית ושירותיות" וכדי לעודד תשלום חשבוניות.
במרס 2009 התריעה הרשות הממונה לפני מנכ"ל משרד התחבורה דאז, מר סיטרמן, כי "המשמעות המעשית של אי-קיזוז הסכומים הנמצאים בקרן היא רווח שלא כדין של הזכיין".
על פי הערכת הרשות הממונה מאפריל 2009 , בכל חודש שעובר צובר הזכיין כמיליון ש"ח עקב הפער בין הכנסות האכיפה ובין עלויותיה.
במרס 2009 קיים מנכ"ל משרד התחבורה דאז, מר סיטרמן, שימוע לזכיין.
פנה מנכ"ל הזכיין למנכ"ל משרד התחבורה דאז בבקשה לקיים שימוע נוסף הרשות הממונה גרסה כי זכות השימוע של הזכיין מוצתה, אולם עמדתה לא התקבלה.
חברת כביש חוצה ישראל בע"מ 1685 .
מנכ"ל משרד התחבורה דאז, מר סיטרמן, הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2010 כי לצורך השגת המטרה של הפעלת כביש אגרה ביעילות מרבית נקבע כי האגרה תשולם באמצעים טכנולוגיים בלבד.
לפיכך נד רשו מנגנונים מתקדמים ואמינים ומנגנוני גבייה ואכיפה דרסטיים כדי ליצור הרתעה שתמנע מנהגים להתפתות להשתמש בכביש ללא תשלום, וההרתעה אכן הועילה.
הוא הוסיף כי כאשר נושא הפחתת סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות הובא לטיפולו הוא העריך שהוא אינו 1686 דוח שנתי61ב .
מגובש דיו ומעורר ויכוחים רבים בין הגורמים השונים.
על כן ביקש מגורם מקצועי אובייקטיבי לבצע עבודה כלכלית לזיהוי ולניתוח של עלויות הגבייה והאכיפה שבהתבסס עליהן תגובש נוסחה מקובלת של מרכיבי עלות ומשקלות.
להערכתו, נוסחה כזאת תאפשר למקד את הדיון בעניינים טכניים, תסייע בהפחתת המחלוקות בנושא ותאפשר לשמור על כלי הרתעה נגד נהגים אשר לא שילמו את חובם לטובת ציבור הנהגים הממושמעים.
במאי 2009 התקשר משרד התחבורה עם יועץ לשם ביצוע עבודה כלכלית שמטרתה לבחון, בין היתר, מהן העלויות המוכרות בנושא האכיפה ולהציע מנגנון לעדכון אוטומטי של סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות.
ביולי 2009 פנה שר התחבורה, מר ישראל כץ, לשר האוצר, ד"ר יובל שטייניץ, וציין כי קיים שימוע לזכיין, ומשרד התחבורה יבחן את העלויות הכרוכות בהפעלת מערך האכיפה.
עוד ציין כי עד שיתקבלו ממצאי הבחינה יופחתו סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות בשיעור אחיד של 25% .
שר האוצר השיב כי מקובלת עליו המלצת הרשות הממונה, והסתייג משיעור ההפחתה שהציע שר התחבורה.
עם זאת, כדי שלא לעכב את ההפחתה הוא אישר באוגוסט 2009 את ההצעה.
הוא ביקש כי הבדיקה הנוספת תיעשה בהקדם האפשרי כדי שיהיה אפשר להפחית סכומים אלו כראוי.
בדצמבר 2009 עדכן שר התחבורה בתקנות כביש אגרה את הסכומים, על פי שיעור הפחתה של 25% .
שיעור ההפחתות המצטבר של סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות ממועד התחלת הפעלתו של הכביש הגיע ל-73% .
משרד התחבורה הודיע בתשובתו כי היועץ ביצע את העבודה הכלכלית הן מול הרשות והן מול הזכיין, ונבחן בה הנושא על כל היבטיו, ובכלל זה יעילות האכיפה וההרתעה, המשמעות הכלכלית של עדכוני סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות בעבר והיבטי התפעול של הזכיין.
היועץ המליץ לשנות את אופן עדכון עלויות האכיפה המוכרות.
להערכת משרד התחבורה, השיטה שהוצעה מפשטת את תהליך האומדן של העלויות המוכרות, צפויה להפחית במידה ניכרת את המחלוקות בין הרשות הממונה ובין הזכיין ואת מעורבות משרד התחבורה בנושא, שומרת על האינטרסים של ציבור הנהגים ואינה פוגעת בסמכויות הרשות הממונה.
משרד התחבורה הוסיף כי העבודה לא הושלמה כיוון שהרשות הממונה מתנגדת לשינוי השיטה הקיימת, וציין כי מנכ"ל המשרד הנחה שהנושא יועלה להכרעתו.
במועד סיום הביקורת עדיין לא הושלמה הבדיקה הנוספת לגבי השנים 2006 ו- 2007 .
על כן לא הופחתו שוב סכומי הפיצוי והחזר ההוצאות, אף שנשארו בידי הזכיין עודפים של הכנסות מאכיפה.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הרשות הממונה ומשרדי התחבורה והאוצר לקבוע בהקדם הסדרים לשיפור הליך בדיקת התעריפים של הפיצוי והחזר ההוצאות ברוח החוק והתקנות.
ועדות ערר מי שחולק על חיוב או מי שרואה את עצמו נפגע מהפעלת סמכויות הזכיין רשאי לערור על כך לפני ועדות ערר בתוך 30 ימים ממועד קבלת הח יוב או ממועד הפעלת הסמכויות.
בכל ועדת ערר שלושה חברים: מי שכשיר להיות שופט שלום, המשמש יו"ר, נציג ציבור ונציג הרשות הממונה.
על הזכיין להגיש כתב תשובה בתוך 30 ימים מיום שמוגש הערר לוועדה.
לעתים העורר והזכיין מגיעים להסדר בתקופה זו, ואז נשלחת לוועדה הודעת ביטול ערר.
אם העורר לא ביטל את הערר, מקיימת הוועדה דיון בנוכחותו ובנוכחות נציגי חברת כביש חוצה ישראל בע"מ 1687 .
מספר העררים (על פי נתוני החברה) פחת מ- 2,978 בשנת 2005 (השנה הראשונה שבה הופעל הכביש במלואו) ל - 1,449 בשנת 2009 .
לבקשת משרד האוצר ומשרד התחבורה מנהלת החברה את המזכירות של ועדות הערר.
במזכירות ועדות הערר מועסקות חמש מזכירות.
בשנים 2008 ו- 2009 היו עלויות הפעלתן של ועדות הערר 1688 דוח שנתי61ב .
28 מיליון ש"ח, בהתאמה (לרבות, בין השאר, הוצאות שכירות ושכר חברי ועדות הערר).
המדינה היא שנושאת בהוצאות אלו.
משרד מבקר המדינה בדק מדגם של 44 עררים ומצא שלעתים חלף זמן רב, אפילו כמה שנים, בין מועד הגשת הערר למועד הזימון לדיון וקבלת ההחלטה.
הועלה כי עיכובים בדיונים חלו עקב עומס עררים, מגבלות כוח אדם בוועדות ערר וקשיים בתיאומי מועדים ואיתור העוררים.
בחברה יש מערכת ממוחשבת לניהול הדיונים בוועדות ערר.
במערכת זו יש רישום של ההליכים ומועדיהם, אך היא לא מאפשרת להפיק דוחות לשם בדיקת הגורמים לעיכובים.
במשך השנים ניסתה החברה לפתח מערכת חדשה ולשפר את המערכת הקיימת, אך במועד סיום הביקורת טרם הושלמו ניסיונות אלו.
בעקבות הביקורת הודיעה החברה למשרד מבקר המדינה כי היא פועלת לשדרג את מערכת המידע.
החברה מבצעת את עיקר פעילותה במיקור חוץ באמצעות רכישת שירותים מגורמים חיצוניים, ובכלל זה יועצים ומומחים.
מאחר שהיא חברה ממשלתית, חלים עליה, בין היתר, חוק חובת המכרזים, התשנ"ב - 1992 (להלן- חוק חוב ת המכרזים), ותקנות חובת המכרזים, התשנ"ג - 1993 (להלן- תקנות חובת המכרזים).
תקציב העסקת יועצים בחברה ארבעה אגפים עיקריים - הנדסה, נכסים, כלכלה וכספים ומשפטים.
מספר העובדים המומחים בתחומי עיסוקם של האגפים הוא קטן.
לצורך פעילותם נעזרים מנהלי האגפים ביועצים, והם המבצעים את הבקרה בנושא פעילותם.
החברה מעסיקה רבים מיועצים אלה במשך פרק זמן ארוך, ואת חלקם כבר משנת 2001 .
בעקבות השלמת קטעים 18-20 של הכביש הצטמצם היקף העסקת היועצים וחברות הניהול.
להלן נתונים11 על תקציב העסקת היועצים בתקציב הפיתוח וניצולו באגפים השונים בשנים 2008 -2009 .
סך הניצול התקציב סך הניצול התקציב אגף .
3,185 3,743 20,893 23,190 הנדסה .
1,311 1,954 1,237 2,236 נכסים, כלכלה .
על פי נתוני החברה חברת כביש חוצה ישראל בע"מ 1689 4,496 5,697 22,130 25,426 סך הכול .
מהטבלה עולה כי עיקר תקציב היועצים מיועד לאגף ההנדסה.
באגף זה מועסק רק מהנדס אחד - מנהל האגף.
הוא אחראי לבקרת התכנון והתפעול ומפקח, במישרין או באמצעות יועצים אחרים, על פעילותם של כ -30 יועצים- צוותי מהנדסים, מהנדסים ויועצים בתחומים שונים.
כמה מן היועצים הללו הועסקו במשרה מלאה, ואחרים - יועצים מומחים בתחומים שונים, כגון איכות הסביבה, תנועה ותחבורה - הועסקו בהיקף שעות קטן יותר.
ועדת הרכישות של החברה מאשרת בקשות להתקשרות עם יועצים, המופנות אליה מהאגפים השונים.
יו"ר הוועדה הוא מנכ"ל החברה, וחברים נוספים בה הם מנהלי אגפים בחברה - מנהל אגף הנדסה, היועצת המשפטית, מנהל אגף כלכלה ומנהל אגף נכסים.
סדרי התקשרויות עם יועצים משרד מבקר המדינה בדק את סדרי ההתקשרות עם היועצים.
נמצא כי לפני ההתקשרות עם יועצים לא הוכנה תחזית על היקף ההתקשרות, בין השאר כדי לבחון את כדאיות ביצוע העבודה על ידי עובד החברה.
בביקורת נמצא שבמסגרת חמש הת קשרויות - עם יועץ לנושאים סטטוטוריים, עם יועץ לבקרה על הזכיין, עם חברת בקרה, עם יועץ לסיוע וליווי בתחום ההתקשרויות ובחינת החשבונות ועם יועץ למעקב ובקרה בתחום הפרויקטלי - נחתם חוזה התקשרות לשנה אחת בלבד או לכמה חודשים, והוא הוארך מדי שנה בשנה עד עשר שנים.
היקפן של כמה מן ההתקשרויות הללו הוגדל ברבות השנים.
הסכמים בין החברה ובין יועצים לא נחתמו בתחילת העבודה אלא בדיעבד, כמה חודשים לאחר תחילתה.
לעתים נקבע כי ההתקשרות היא על בסיס קבלני, אך לא נקבעו שלבי עבודה ובקרה על פי התשומות (שעות עבודה), התפוקות ולוחות הזמנ ים להשלמתם.
במרוצת השנים האריכה החברה את תוקפם של ההסכמים עם יועצים, והתשלומים שולמו לפי התשומות.
בינואר 2005 חתמה החברה על הסכם התקשרות עם יועץ לפיקוח על פעילות הזכיין.
בהסכם נקבע כי הוא תקף מספטמבר 2004 עד סוף שנת 2005 .
במועד סיום הביקורת (אוגוסט 2010 ) עדיין נמשכה התקשרות זו.
היועץ הועסק במשרה מלאה.
החברה הודיעה בתשובתה למשרד מבקר המדינה כי בעת ההתקשרות הראשונה שררה אי -ודאות מוחלטת לגבי היקף הפעילות הנחוץ, וכדי לאפשר גמישות העסקה הועסק מהנדס אזרחי כיועץ חיצוני.
הניסיון שהצטבר הראה, להערכתה, כי לצורך מילוי תפקידו נזקק היועץ למשרה מלאה.
לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שהבקרה על פעילות הזכיין היא משימה לטווח ארוך, על החברה להגדיר את המטלות הנדרשות במסגרת תפקיד זה, לקבוע את שלבי העבודה על פי התפוקות והתשומות ולוחות זמנים להשלמת ביצועם, ולפרט זאת בחוזה ההתקשרות עם נותן השירות, והדבר לא נעשה.
נוסף על כך, עליה לבחון חלופות של העסקת עובד בחברה, הן משום שחלופות אלו עשויות להיות כדאיות יותר מן הבחינה הכלכלית, והן כדי ליצור צוות שישמש גרעין ידע מקצועי באגף הנדסה.
חברת כביש חוצה ישראל בע"מ 1691 .
בסוף שנת 2002 התקשרה החברה לשלושה חודשים עם חברת בקרה, לסיוע ולתיאום פעילויות.
בחוזה ההתקשרות נכתב כי ישולמו לחברה 100,000 ש"ח בעד שירותיה האמורים.
במועד סיום הביקורת עדיין נמשכה ההתקשרות.
החברה הודיעה בתשובתה כי לאחר בחירת חברת הבקרה לא הסכימו הצדדים על מתכונת ההתקשרות ביניהם, ולכן אושרה הת קשרות זמנית לפרק זמן שלושה חודשים, ובו תוכנן לבחון את ההתקשרות ואת שיטת תשלום שכר הטרחה.
עוד ציינה החברה כי באותה העת הגדרת הפרויקט לא 1692 דוח שנתי61ב .
הייתה ברורה, אך היה ידוע שנחוצה התקשרות נרחבת וממושכת יותר.
מאחר שלא נמצאה נוסחה לתשלום של אחוזים מהפרויקט, התבססו התשלומים לחברה על שעות מדווחות, וכל אותה העת נבחנה שיטת ההתקשרות המתאימה.
לדעת משרד מבקר המדינה, בשנים שעברו מאז תחילת ההתקשרויות יכלה החברה להגדיר את היקף הפרויקט ואת העבודות הכלולות בו ולנסחו בפירוט.
היה עליה לקבוע את שלבי העבודה והבקרה על פי התפוקות והתשומות ולקבוע את לוחות הזמנים לביצועם כדי לשפר את הבקרה והמעקב, אולם הדבר לא נעשה.
התקשרות עם יועץ כלכלי 1.
בשנת 2007 חתמה החברה על הסכם עם יועץ כלכלי.
במשך השנים שילמה החברה ליועץ סך של כ- 90,000 ש"ח.
החברה לא פנתה לקבלת הצעות אחרות למתן שירותי ייעוץ.
לא נמצ א כי החברה הגדירה את שירותי הייעוץ.
ועדת הרכישות אישרה את ההתקשרות לפי תשומות בפועל ללא פירוט השירותים המוצעים.
גם בהסכם ההתקשרות שנחתם בדיעבד בשנת 2007 בגין עבודה שהחלה כבר בשנת 2006 לא נקבעו שלבי העבודה והבקרה על פי התשומות והתפוקות ולוחות זמנים להשלמת ביצוען.
בנימוקי ההתקשרות עם היועץ נאמר, בין השאר, כי הוא צבר ניסיון רב בתחום העבודה.
בהסכם נקבע כי היועץ לא יעסיק כל עובד אחר בביצוע העבודה, כולה או חלקה, אלא אם כן העסקה זו נכללה בהסכם או אם הוא קיבל את הסכמת החברה לכך בכתב ומראש.
עוד נקבע כי הפרת התחייבות זו תיחשב להפרה יסודית של ההסכם.
נמצא כי במסגרת התקשרות זו בשנים 2006 ו- 2007 ביצע את מרבית שעות העבודה (כ-80% ) עובד אחר ללא אישור מראש של החברה.
למרות זאת אישר מנהל אגף הנדסה את תשלום החשבוניות.
בתשובתה הודיעה החברה כי היא הסכימה בעל פה כי את העבודה יבצע יועץ אחר, אשר הוצג מראש לנציגיה, ולא עיגנה זאת בכתב.
החברה הודיעה למשרד מבקר המדינה כי רשמה לפניה לשפר נקודה זו בהמשך.
התקשרות עם יועץ אסטרטגי 1.
בינואר 2009 אישרה ועדת הרכישות של החברה התקשרות עם יועץ אסטרטגי לשישה חודשים קלנדריי ם מפברואר 2009.
ר ק במאי 2009 חתמה החברה על הסכם עמו.
בהסכם לא פורטו תוצרי העבודה הנדרשים.
החברה המשיכה לשלם ליועץ לאחר תום תקופת ההסכם, וועדת הרכישות אישרה את המשך ההתקשרות בדיעבד.
ההתקשרות הוארכה פעמיים עד אפריל 2010 , והחברה שילמה ליועץ סך של 280,000 .
ש"ח חברת כביש חוצה ישראל בע"מ 1693 .
על פי חוק החברות, לצורך ביצוע תפקידו זכאי דירקטור, במקרים מיוחדים, לקבל ייעוץ מקצועי על חשבון החברה, ובלבד שדירקטוריון החברה אישר את כיסוי ההוצאה.
יו"ר הדירקטוריון ביקשה מהיועץ להכין תכנית אסטרטגית ללא אישור הדירקטוריון.
רק באפריל 2010 דיווחה יו"ר הדירקטוריון לדירקטוריון כי יש לשקול את הכנתה של תכנית אסטרטגית למדיה, ולכן ביקשה מהיועץ להציג כמה נושאים.
יו"ר הדירקטוריון לא צירפה להזמנת הדירקטורים לדיון את התכנית האסטרטגית כנדרש על פי הנחיות רשות החברות.
שליטת החברה ובקרתה על ליבת הפעילות .
כאשר נשכר שירותו של גורם חיצוני לניהול הארגון, התכנון וההנדסה של פרויקט, ראוי להקפיד שהחברה תשמר את השליטה בליבת הפעילות, בין היתר כדי לאפשר לה להפסיק את ההתקשרות עם נותן השירות בעת הצורך ולא לפתח בו תלות יתר.
כבר בדוח הביקורת על ביצוע פרויקט הסעת המונים במטרופולין תל אביב12 עסק מבקר המדינה בנושא זה.
לא נמצאו בחברה מסמכים המעידים שבעת התקשרותה עם יועצים ניתנה הדעת על הסכנה שביצירת התלות של החברה ביועצים שאינם עובדיה ובידע ובניסיון שצברו.
בקרת הדירקטוריון על פי חוק החברות הממשלתיות, על הדירקטוריון לדון מדי שנה בשנה בהעסקת עובדים.
רשות החברות הנחתה את החברות לקיים דיון שנתי ובו תוצג לפני הדירקטוריון התמונה המלאה בדבר העסקת מומחים בחברה.
על פי ההנחיה, יש לקיים דיון בדבר נחיצות כל אחד מהמומחים, רמתו, תנאי העסקתו והצורך בקיום מכרז או שיטת בחירה אחרת לפני הארכת תוקף העסקתו.
באפריל 2009 קיים הדירקטוריון דיון בנושא העסקת יועצים לשנת 2009 .
החברה הודיעה בתשובתה למשרד מבקר המדינה כי לדירקטוריון הוגש חומר רב ומפורט ובו פורטו כל יועצי החברה לפי אגפים, תחום עיסוקם ופעילותם, התקציב להעסקתם לשנת 2008 , ניצול התקציב לשנת 2008 וההתקשרות המבוקשת לשנת 2009 .
,הביקורת העלתה כי לא נמצא במסמכי החברה כי נדונו, בין השאר נחיצותו של כל אחד מהיועצים או המומחים, רמתו, תנאי העסקתו והצורך בקיום מכרז או שיטה אחרת לבחירת יועצים לפני הארכת תוקף העסקתו.
12 ,מבקר המדינהדוח שנתי 56ב ( 2006 '), עמ 319-334 .
חברת כביש חוצה ישראל בע"מ 1695 .
כביש חוצה ישראל, המכונה כביש שש או דרך יצחק רבין, הוא הפרויקט הראשון שהקימה המדינה בשיטת .
T , והיא מינתה את החברה לרשות הממונה מטעמה, בין השאר, כדי לוודא שהזכיין עומד בהתחייבויותיו על פי חוזה הזיכיון.
הביקורת העלתה ליקויים בסדרי עדכון הסכומים לפיצוי ולהחזר הוצאות לזכיין ולמפעיל מטעמו שהוטלו על מי שלא שילם את האגרה במועד המצוין בחשבון.
על משרד התחבורה והחברה להפיק לקחים מתהליך גביית האגרות ועדכונן ולתקן את הליקויים שעליהם עמד משרד מבקר המדינה בדוח זה.
היקף כוח האדם המקצועי בחברה קטן, ועיקר פעילות החברה נעשית באמצעות יועצים ונותני שירותים חיצוניים, שחלקם מועסקים שנים רבות.
בביקורת נמצאו ליקויים בהסדרי ההתקשרויות של החברה עם היועצים ונותני השירותים ובבקרה עליהם.
עם הרחבת פעילות החברה, על החברה לפעול לשימור שליטתה בידע שבליבת הפעילות שלה.
חוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח- 1958 (להלן- חוק מל"ג), שלפיו הוקמה המועצה להשכלה גבוהה (להלן - מל"ג), מסדיר את העיסוק בהשכלה גבוהה בישראל ומחיל מידה מסוימת של פיקוח בעניין זה.
חוק מל"ג אינו מסדיר את המבנה הארגוני של המוסדות שמל"ג הכיר בהם כמוסדות להשכלה גבוהה, ובהם האוניברסיטאות.
המבנה של כל מוסד הוסדר בחוקה או בתקנון שלו.
עד השנים האחרונות התבסס המבנה הארגוני של האוניברסיטאות ובכללן אוניברסיטת תל-אביב על התפתחות היסטורית שהביאה, בדרך כלל, להפרדה בין גופי הניהול הכלליים - כגון חבר הנאמנים, הוועד המנהל (או הוועד הפועל) והנשיא ובין גופי הניהול האקדמיים - כגון הסֵנָט, ה רקטור והדקנים.
באוקטובר 1997 מינה יו"ר הוועדה לתכנון ולתקצוב של מל"ג (להלן- ות"ת) ועדה ציבורית בראשותו של השופט (בדימוס) יעקב מלץ ז"ל לבחינת המבנה הארגוני של המוסדות להשכלה גבוהה (להלן - ועדת מלץ).
הוועדה התמנתה על פי החלטה שקיבלה הממשלה בינואר אותה שנה, במסגרת דיוניה בשינויים מבניים לייעול תפקודו של המגזר הציבורי.
בינואר 2000 הגישה הוועדה את המלצותיה, ואלה עיקריהן: ביטול המבנה הדואלי של גופי הניהול באוניברסיטאות והחלפתו במבנה חד -קדקודי שבראשו יעמוד הנשיא, ובכפיפות אליו יפעל משנה לעניינים אקדמיים (רקטור) ש יעמוד בראש הסֵנָט; צמצום סמכויותיו ותפקידיו של חבר הנאמנים; חיזוק מעמדו של הוועד המנהל (או הוועד הפועל), הרחבת תפקידיו וסמכויותיו והכפפת הנשיא אליו; אוניברסיטת תל-אביב 1373 .
הגדלת מספרם של נציגי הציבור בוועד המנהל והקטנת מספרם של נציגי הסנט בו עם זאת 1374 דוח שנתי61ב .
קבעה הוועדה כי אין לכפות על המוסדות אחידות לגבי החוקה והמבנה הארגוני שלהן, אך המבנה הארגוני חייב להיות מושתת על יסודות שיבטיחו את השגת מטרותיו של המוסד, יעדיו ותכניותיו להצטיינות במחקר ובהוראה.
המוסדות להשכלה גבוהה לא יישמו את המלצות ועדת מלץ, ובספטמבר 2003 החליטה הממשלה כי מוסד מוכר לפי חוק מל"ג (אוניברסיטה או מכללה אקדמית) שאין בו מבנה ארגוני כנדרש בהמלצות ועדת מלץ יקבל מהמדינה תקציב חלקי בלבד.
במרס 2004 אישרה מל"ג כפשרה מסמך שהכינה ועדה בראשות יו"ר ות"ת דאז, פרופ' שלמה גרוסמן (להלן - מסמך גרוסמן), אשר גובש על סמך המתווה של המלצות ועדת מלץ, והמוסדות להשכלה גבוהה התחייבו לפני ות"ת ולפני משרד האוצר ליישמו עד ינואר 2005.
באוניברסיטת תל-אביב (להלן גם - האוניברסיטה) החל המהלך לשינוי החוקה כבר בספטמבר 2003 , עם מינויה של ועדה בראשות פרופ' י' יורטנר "לבדיקת הגופים המנהלים באוניברסיטה" (להלן - ועדת יורטנר), שעל סמך המלצותיה שונתה החוקה.
בין היתר, סמכויותיו ותפקידיו של חבר הנאמנים צומצמו מאוד, ומנגד הורחבו מאוד סמכויותיו של הוועד המנהל: מספר חבריו צומצם במידה דרסטית מכ-50 חברים ל-11 חברים בלבד (ועל פי התיקון האחרון לחוקה - 13 )חברים והוא הפך לגוף אופרטיבי שמשקלם של נציגי הציבור בו נעשה מכריע.
לנוכח זאת, חשוב להקפיד על תקינות הליכי הבחירה של חברי הוועד המנהל.
09 פורסם באמצעי התקשורת כי נשיא אוניברסיטת תל-אביב דאז, פרופ' צבי גליל (להלן גם - הנשיא), הודיע על פרישתו מהתפקיד לאחר כהונה קצרה יחסית של כשנתיים בלבד7 , עקב רצונו להתמסר למחקר אקדמי בתחום ההתמחות שלו - מדעי המחשב.
ואולם כחודש לאחר מכן התקבלה במשרד מבקר המדינה תלונה ולפיה הוועד המנהל של האוניברסיטה הדיח למעשה את הנשיא.
עוד נטען בתלונה כי "לכאורה קיימים חשדות לניגודי עניינים, להסתרת עובדות מהותיות על קשרים בין מועמדים לחברות בוועד המנהל לבין חברים אחרים בוועד המנהל, ולפעולות שנעשו בניגוד לכללים המופיעים בתקנון של האוניברסיטה".
בחודשים אוגוסט 2009 - ספטמבר 2010 ,בדק משרד מבקר המדינה, לסירוגין היבטים שונים הקשורים לתפקודו של הוועד המנהל באוניברסיטת תל-אביב, ובכלל זה הנושאים האלה: קשרי הגומלין בין הוועד המנהל ובין חבר הנאמנים והנשיא; הליכי מינוי חברים בוועד המנהל; סוגיות הקשורות לזיקות בין חבריו; היבטים שונים הקשורים לקידום פרויקט הקמה של מעונות סטודנטים ולקביעת תנאי ההתקשרות עם היזם שיקים אותו וכן למעורבותו של אחד מחברי הוועד המנהל בפרויקט זה; והליך הפסקת הכהונה של הנשיא.
הביקורת נעשתה באוניברסיטה, ובדיקות השלמה נעשו בוועדה לתכנון ולתקצוב (להלן - ות"ת) של המועצה להשכלה גבוהה (להלן - מל"ג) ובמל"ג עצמה.
יובהר שמשרד מבקר המדינה לא בחן את אופן תפקודו של פרופ' גליל כנשיא, ואין לראות בדוח זה משום חוות דעת כלשהי על מידת הצלחתו במילוי התפקיד, ועל השאלה אם הייתה הצדקה לסיום כהונתו לאחר כשנתיים.