HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
התכנון המדיני שנעשה באג"ת על פי הוראות הפק"א ברמת ה"אסטרטגיה רבתי" מצריך קבלת תשומות ממשרד החוץ, שהוא מוקד ידע ומומחיות בתחום זה במרחב הבין-משרדי.
אולם הבדיקה העלתה כי שני הגופים עדיין לא הצליחו ליצור את המנגנון שיבטיח חילופי מידע וידע שיטתיים בין גופי התכנון המדיני בצה"ל ובמשרד.
לדעת משרד מבקר המדינה, על מנכ"ל המשרד וראש אג"ת להתוות במשותף את הדרכים להעברה סבירה ושוטפת של תשומות מקצועיות בין הגופים האמורים.
בשנת 2009 התקיימו כמה דיונים בקבוצת עבודה משותפת של נציגי אג"ת ונציגי החטיבה בנושא "מצבי סיום מדיניים בתרחישי הידרדרות בלבנון".
בדיווחה של נציגת החטיבה על אודות פעילות קבוצת העבודה המשותפת מדצמבר 2009 נכתב כי במאי החלה הקבוצה לגבש תוצר משותף - "הגדרה ושרטוט משטר הביטחון בדרום לבנון בעקבות תרחיש הידרדרות"; וכי המסמך הסופי היה אמור להיות מוצג לדרג הבכיר באג"ת בתחילת שנת 2010 .
בסופו של דבר לא הופק תוצר סופי משותף.
בינואר 2011 כתבה החטיבה למנכ"ל המשרד בעניין האמור כי אף שמתקיים תהליך חשיבה משותף לה ולאג"ת בנוגע לזירה הצפונית, הוא "מתנהל באיטיות" והוא "לא מתורגם לתוכנית משותפת ומוסכמת" (ההדגשה במקור).
החטיבה ציינה כי גם בנוגע ליתר הזירות - בדרום ובמזרח - אין לה ולאג"ת תכניות משותפות שיבטיחו את הטמעת השיקולים המדיניים בחשיבה הצבאית-אופרטיבית, ולהפך.
בסיכום דיון שהיה בחטיבה באפריל 2011 נאמר כי יש לפתח מתודולוגיה לשילוב הראייה המדינית -מקצועית הבין -לאומית בתהליכי התכנון וקבלת ההחלטות בהקשרים צבאיים; וכי יש לחייב את צה"ל "לשקול שיקולים מדיניים -תודעתיים במעגלים הפנימיים" שלו "על בסיס מודל שילוב השיקול המשפטי".
בשלוש השנים האחרונות חוזרת החטיבה ומדגישה את חשיבות הטמעת תשומותיה בתכניות האופרטיביות של צה"ל.
אולם קבוצת העבודה הבין- ארגונית שפעלה בשנים אלה לא הפיקה תוצר משולב של החטיבה לתכמ"ד והחטיבה האסטרטגית באג"ת.
לדעת משרד מבקר המדינה, אי-הפעלתם של ממשקי עבודה סדירים בין הגופים האמורים פוגמת בהתקדמות תהליך יישומן של המלצות ועדת ליפקין-שחק בנושא זה.
מן הראוי אפוא ששני הגופים יקבלו במשותף החלטות תשתיתיות שיש בהן כדי להשפיע על ליבת העשייה הבין - ארגונית.
דוח הביניים של ועדת וינוגרד ודוח ועדת ליפקין -שחק מייחדים פרק נפרד למאבק בהדלפות של מידע רגיש בנושאי ביטחון לאומי מתוך דיונים בדרג המדיני.
במאי 2009 התקיימה פגישה בין מנכ"ל משרד החוץ דאז ובין ראש אג"ת בנושא ממשקי העבודה המשותפים בין המשרד ובין אג"ת.
בסיכום הדיון נכתב מפי ראש אג"ת כי "סוגיית ההדלפות לתקשורת איננה מאפשרת יחסי עבודה תקינים" בין הגופים.
במאי אותה ש נה כתב הנציג באג"ת לראש חטיבת התיאום במשרד כי באג"ת יש חשש מתמיד מהדלפות, "נושא שעלה פעם אחרי פעם ובכל דרך אפשרית, ולא תמיד בלי צדק".
עם זאת יצוין כי למרות החשש שהביע ראש אג"ת, מתקיימים קשרי עבודה קבועים וישירים בין כמה יחידות מטה אחרות במשרד עם מערכת הביטחון, כגון: חטיבת התיאום, האגף לעניינים אסטרטגיים, ממ"ד וארב"ל.
קשרי עבודה אלה כוללים גם העברת מידע רגיש ועיבודו.
מסמך ארגוני רחב יריעה שהכינה החטיבה לבקשת המנכ"ל בפברואר 2011 ,"בנושא "שינוי תרבות הדיווח במשרד החוץ" מייחד פרק נפרד ל"תופעת ההדלפות ובו נכתב כי "בממשקים הבין ארגוניים - גורמי החוץ נמנעים משיתוף אנשי משרד החוץ במידע רגיש " (ההדגשה במקור), וכי הנהלת המשרד עושה "מאמצים עילאיים לצמצום התופעה".
כמו כן נכתב שם, כי לארגונים העמיתים יש לעתים "אינטרס לתלות את תופעת ההדלפות במשרד החוץ".
בתגובתו למשרד מ בקר המדינה הסכים אג"ת כי יש צורך לשתף פעולה עם המשרד בעניין זה, אולם הדגיש "שאבטחת מידע סודי ביותר ורגיש שהדלפתו עלולה לגרום נזק חמור ומתמשך, עד כדי בלתי הפיך, לביטחון המדינה וליחסיה הדיפלומטיים חשובה לא פחות מזרימת מידע ושיתוף פעולה תקין בין הגופים".
לטענת אג"ת הוא אינו מגביר את שיתוף הפעולה הקיים בינו ובין החטיבה לתכמ"ד כדי למנוע את "תופעת ההדלפות" במשרד החוץ, העלולה לפגוע באבטחת המידע המועבר בין הגופים.
לדעת משרד מבקר המדינה, גם לנוכח העובדה כי בפועל מתקיימים יחסי עבודה סדירים בין יחידות במשרד החוץ ובין גופים במערכת הביטחון, על המשרד ללבן עם אג"ת את סוגיית הטיפול בהדלפות ולמצוא לה פתרונות, כדי להסיר חסם זה בפני זרימת המידע ושיתוף הפעולה התקין והסדיר בין הגופים.
מכל מקום, אין להשלים עם המצב שבו הבעיה האמורה תמנע לאורך זמן את קיומם של יחסי עבודה תקינים ומלאים כנדרש.
הכשרה בין-ארגונית כדי לשפר את השיח והתיאום הבין -ארגוני ולגרום להבנת השיקול המדיני ולהטמעתו בתהליכי קבלת ההחלטות בזירה הלאומית גם בנושאים ביטחוניים, כפי שהומלץ בדוחות ועדת וינוגרד וועדת ליפקין-שחק, נדרשת הכשרה מקצועית בין - ארגונית של העובדים העו סקים בתכנון מדיני -ביטחוני אסטרטגי.
זאת על בסיס רכישת ידע, כלים ומיומנויות במישור התיאורטי; ויצירת שיתוף פעולה בין הדרגים המקצועיים בגופים השונים תוך שימוש בשפה מקצועית משותפת ומובנת.
משנת 2009 ואילך התקיימו במשרד ובארגונים עמיתים במערכת הביטחון כמה קורסים שבהם השתתפו חלק מהעובדים הרלוונטיים בגופים אלה.
בדצמבר 2010 התקיים לראשונה קורס בין -ארגוני רחב היקף לחשיבה ולתכנון אסטרטגי שנועד בין היתר "ליצור שפה משותפת בקרב גופי התכנון במדינת ישראל".
:בסיום הקורס האמור הסכימו המשתתפים כדלקמן (א) החטיבה האסטרטגית באג"ת תארח את המשרד וגורמים נוספים לשם קיום תרגיל משותף; (ב) יתקיים מפגש משותף שבו תוצג עבודת מטה של שירות הביטחון הכללי לשם דיון מתודולוגי ותוכני; (ג) יתקיים קורס משותף בנובמבר 2011 .
טרם יישמו הצדדים את ההסכמות האמורות במלואן הכשרה מקצ ועית בין -ארגונית בתחום התכנון האסטרטגי חשובה להגברת שיתוף הפעולה בין המשרד ובין מערכת הביטחון.
עם זאת, היא אינה מתקיימת באופן סדיר ואין במשרד גורם האחראי לרכז את פעילות ההכשרה הנדרשת ולטפל בתיאום הבין-ארגוני בנושא זה.
משום כך, על המשרד להיערך לקיום השתלמויות, ימי עיון וקורסים משותפים על בסיס שנתי ורב -שנתי, לרבות מינוי גורם אחראי לתיאום לוחות הזמנים עם הארגונים העמיתים ולמעקב אחר העמידה בהם בפועל.
לקחי מלחמת לבנון השנייה, שנלמדו ותועדו בדוח ועדת וינוגרד ועובדו בדוח ועדת ליפקין -שחק לכדי הכרה במעמדו המ רכזי של משרד החוץ בתחום עיצוב מדיניות החוץ של ישראל ובתהליך קבלת ההחלטות בענייני הביטחון הלאומי, הניבו המלצות לחיזוק החטיבה לתכנון מדיני במשרד.
החטיבה, שהוקמה בשנת 1993 כדי לסייע לדרג המדיני במשרד בתכנון מדיניות החוץ, נבנתה מחדש בשנת 2009 בניסיון להגדיר לה ייעוד ותפקידים בתחום התכנון האסטרטגי ותכלול של העבודה המדינית המשרדית.
עם זאת, הנהלת המשרד לא הקנתה לחטיבה סמכויות ברורות ותחומי אחריות נבדלים מאלו של יחידות המטה במשרד העוסקות בין היתר בתכנון מדיני, לרבות האגפים המרחביים.
בהיעדר חלוקת תפקידים ברורה ובלי שמעמדה עוגן בנהלים וחשיבות פעילותה ונחיצותה הוטמעו בקרב יתר גורמי המטה, נבצר מהחטיבה לממש את ייעודה באופן מלא.
אמנם לשם מילוי תפקידיה צוידה החטיבה בתקנים נוספים ובייעוץ מתודולוגי, אולם במועד תום הביקורת עדיין לא אוישו ארבע משרות של מומחים, לא מונה יועץ כלכלי לחטיבה וטרם יושבה סוגיית נגישות עובדי החטיבה לחומר מודיעיני מסווג.
משנת 2008 ואילך ניהול התהליך המשרדי של קיום הערכות מצב מדיניות עומד במרכז פעילותה המתכללת של החטיבה, אך תוצרי הערכת המצב השנתית הכוללת המלצות למדיניות בגזרות השונות לא הוצגו על ידי המשר ד - במישרין או באמצעות המל"ל - לפני ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי, לפני הרכבי השרים הרלוונטיים ולפני מליאת הממשלה, והם אף אינם נדונים בפורומים בין -משרדיים.
כמו כן, ההחלטות לקיים הערכת מצב חודשית עדיין לא הוצאו לפועל.
לנוכח ממצאים אלה סבור משרד מבקר המדי נה כי המפתח לביסוס מעמדו של משרד החוץ במרחב הבין -משרדי כגורם בעל השפעה משמעותית בענייני הביטחון הלאומי טמון ביכולתו המקצועית להגדיר, לגבש ולהציג ראייה ארוכת -טווח, אינטגרטיבית ורב -ממדית של היעדים הלאומיים בתחום המדיני ושל הדרכים והאמצעים להשגתם.
משום כך, ובמסגרת מכלול הפעולות הנדרשות מהמשרד לצורך יישום מהותי של המלצות דוח ועדת ליפקין -שחק, ראוי שהוא ימשיך בפעולות לחיזוק החטיבה, וזאת באמצעות הסדרת גבולות האחריות של החטיבה והעמדת כלים מקצועיים ומידע רלוונטי לרשותה.
ראוי גם כי הנהלת המשרד, גורמי התקצוב ומשאבי האנוש במשרד מחד והחטיבה מאידך יפעלו לתאם בין תהליך הערכת המצב המדינית ובין מעגל התכנון השנתי של תכניות העבודה וחלוקת המשאבים במשרד.
דוחות הוועדות הממשלתיות האמורות זיהו גם צורך חיוני בהגברת שיתוף הפעולה בין המשרד ובין מערכת הביטחון וצה"ל בתחומי התכנון המדיני-אסטרטגי.
משרד מבקר המדינה מצא כי המלצותיהם האופרטיביות לא יושמו במלואם וכך, בין היתר, ממשקי העבודה בין החטיבה ובין היחידות העמיתות במשרד הביטחון ובצה"ל אינם פועלים כדבעי; והסיכום בין החטיבה ובין אג"ת מנובמבר 2008 ,לא קוים.
אי לכך ועקב דחיפות העניין, על שני הגופים לרכז מאמץ ולגשר על פערי העמדות ביניהם כדי להגיע לשילוב בין -ארגוני מיטבי בתהליך קבלת ההחלטות בסוגיות מדיניות-ביטחוניות לאומיות.
משנת 1988 השתייכה רכבת ישראל לרשות הנמלים והרכבות (להלן- רנ"ר).
בינואר 1998 הוקמה חברה ממשלתית בשם רכבת ישראל בע"מ (להלן- חברת הרכבת או החברה).
ביולי 2002 החליטה הממשלה להטיל על שר התחבורה ועל שר האוצר להגיש תיקון חקיקה שיסדיר את העברת פעילות הרכבת מהרשות לחברת הרכבת.
בדצמבר 2002 התקבל בכנסת חוק רשות הנמלים והרכבות חברת רכבת ישראל בע"מ 1313 .
'(תיקון מס11 ), התשס"ג- 2002 , ועל פיו הופרדה החברה מרנ"ר.
03 החלה החברה לפעול כחברה ממשלתית עצמאית1 .
בסוף 2010 הועסקו בחברה 2,117 עובדים, מהם 1,402 ,בעלי מעמד קבוע362 עובדים הועסקו לפי הסכמי עבודה אישיים, והיתר עובדים ארעיים.
עלות השכר באותה השנה הסתכמה בכ-470 מיליון ש"ח, ועלות השכר השנתי הממוצע לעובד הסתכמה בכ- 222,000 ש"ח.
על פי נתוני החברה, בשנים האחרונות עלה מספר הנוסעים בעקיבות מדי שנה בשנה: מ-17.
5 מיליון נוסעים ב- 2002 ל-35.
9 מיליון נוסעים ב- 2010 .
בחוק יסודות התקציב, התשמ"ה- 1985 , נקבע כי תאגיד שהוקם על פי חוק בהתקיים תנאים מסוימים וכן חברה ממשלתית הם "גוף מתוקצב".
לפיכך אם שכר העובדים בחברה והטבות שכר, ובכלל זה תנאי פרישת העובדים, חורגים מהנהוג או המוסכם לגבי כלל עובדי המדינה נדרש אישור של הממונה על השכר והסכמי עבודה שבמשרד האוצר.
מעת שהייתה לחברה ממשלתית חלים על רכבת ישראל הכללים והתקנות שהותקנו מכוח חוק החברות הממשלתיות, התשל"ה - 1975 , ובהם נקבע, בין היתר, כי מדיניות השכר בחברות הממשלתיות תהיה נתונה למעקב של רשות החברות הממשלתיות שבמשרד האוצר (להלן - רשות החברות).
קודם חותמת חברה ממשלתית על הסכם קיבוצי היא מגישה אותו לאישור רשות החברות.
החלתו של תיקון מס' 11 לחוק רשות הנמלים והרכבות הותנתה בחתימה על הסכם קיבוצי שעניינו מעבר עובדים מרנ"ר לחברה החדשה.
ביוני 2003 נחתם "הסכם עבודה קיבוצי מיוחד לעובדי רכבת ישראל בע"מ" בין החברה, הסתדרות העובדים הכללית החדשה וועד עובדי החברה.
בחלק מההסכם שעניינו תנאי העסקה ושכר לעובדים העוברים נקבע, בין היתר, כי עד 31.
05 יפרשו עד150 ""עובדים עוברים קבועים 2 מעבודתם בחברה לשם התייעלות.
בעקבות סכסוך משפטי בין קבוצת עובדים ובין החברה נדחה יישומו של הסכם פרישה זה.
ב - 2007 נחתם הסכם פרישה מוקדמת ופרישה במסלול פיצויי פיטורים, ונקבע כי במסגרתו יפרשו 150 עובדים לכל הפחות.
יישומו של ההסכם החל ב- 2008 , ועד 2009 , מועד פקיעת תוקפו, פרשו במסגרתו 184 עובדים.
נוסף על כך, בשנים 2007 -2009 פרשו עוד86 .
עובדים שהועסקו לפי הסכמי עבודה אישיים בחודשים מרץ 2010 - מרץ 2011 בדק משרד מבקר המדינה לסירוגין, את סדרי פרישתם של עובדים מהחברה.
המשרד בדק את אופן הביצוע של הסכם הפרישה מ- 2007 .
וכן את סדרי פרישתם של עובדים שהועסקו לפי הסכמי עבודה אישיים הבדיקה נעשתה בחברה, ובדיקות השלמה נעשו באגף לשכר והסכמי עבודה וברשות החברות שבמשרד האוצר.
1 בעניין זה, ראו דו"ח שנתי55 ב של מבקר המדינה, בפרק "הפרדת הרכבת מרשות הנמלים", עמ' 995.
2 "עובד עובר קבוע", כהגדרתו בהסכם מ- 2003 , הוא עובד יחידת רכבת ישראל ברשות הנמלים והרכבות, בין שהוא עובד קבוע ובין שהוא עובד ארעי, שהועבר ביום 1.
03 , על פי הסכם זה, לעבודה בחברת רכבת ישראל ומועסק בחברה ביום המעבר.
לעניין זה נקבע בהסכם מ - 2003 : "עובד ע ובר קבוע" - לרבות עובד עובר ארעי שהפך לקבוע.
ביולי 2007 חתמו החברה וועד העובדים שלה על הסכם לפרישת עובדים מן החברה (להלן - הסכם הפרישה או ההסכם).
באוגוסט 2007 אישר דירקטוריון החברה להנהלה לחתום על הסכם הפרישה.
במרץ 2008 אישרה רשות החברות את ההסכם, בכפוף לביטול 20% מהמשרות שיתפנו.
תוקפו של ההסכם היה12 .
חודשים בהסכם נקבע כי 150 עובדים לפחות יפרשו מעבודתם בחברה.
ההסכם נגע לכל העובדים שהועסקו בחברה על פי ההסכמים הקיבוציים.
רשות החברות אישרה שלוש פעמים את בקשות החברה להאריך את ההסכם לתקופה נוספת, ובסוף 2009 פקע תוקפו.
מלבד זאת מכסת הפורשים הוגדלה ל- 200 עובדים באישור דירקטוריון החברה.
על פי ההסכם התאפשרו שני מסלולי פרישה- פרישה לפנסיה מוקדמת ופיצויי פיטורים: (א) פרישה לפנסיה מוקדמת: מסלול זה יועד לעובדים עוברים בני 55 עד64 שעבדו25 שנים לפחות (להלן- עובדים רגילים).
בהסכם נקבע כי עובדים שגילם במועד הפרישה הוא 50 לפחות ועבדו20 שנים לפחות, תיבחן הכללתם במסלול זה באופן פרטני (להלן - מקרים חריגים).
אלה תנאי ההסכם העיקריים במסלול זה: בתקופת הפרישה המוקדמת - עד הגעתו של העובד לגיל פרישת חובה לפי חוק גיל פרישה, התשס"ד- 2004 - תשלם החברה לעובד הפורש את הפנסיה המוקדמ ת לפי המשכורת הקובעת ובשיעור שצבר עד הפרישה, ואחר כך תשלם קרן הפנסיה לפורש או לשאיריו את תשלומי הפנסיה.
נוסף על כך, בעת הפרישה תשלם החברה לעובד הפורש תוספת של עד 5% ;לשיעור הפנסיה המוקדמת שנצבר לזכות העובד בגין תקופת עבודתו בחברה תוספת לתשלום הפנסיה המוקדמת בשיעור של 2% לשנה מ- 1.
03 ; הצמדה למדד המחירים לצרכן.
בהסכם נקבע כי לעובד הפורש ישולם מענק פרישה חד-פעמי - 75,000 ש"ח עד 200,000 ש"ח- ומענק נוסף לפי גובה שכרו ולפי מספר חודשי העבודה שנותרו לו עד הגיעו לגיל פרישת חובה.
מענק זה מורכב מחודשיים שהם "חודשי הודעה מוקדמת" ומ"חודשי הסתגלות", והוא יינתן בעבור 13 .
חודשים לכל היותר (ב) פיצויי פיטורים: מסלול זה יועד לעובדים שאינם זכאים לפרוש פרישה מוקדמת המזכה בפנסיה חודשית ונכללו בו על פי הליך שנקבע בהסכם.
על פי ההסכם, עובדים שיפרשו במסלול זה יקבלו שיעורי פיצויים מוגדלים - עד 130% - על פי תקופת הוותק; תשלום בעבור חודשיים - חודשי הודעה מוקדמת - על פי השכר; תשלום חודשי הסתגלות - עד 13 חודשים- על פי תקופת הוותק.
עד סוף 2009 , מועד פקיעתו של תוקף ההסכם, פרשו במסגרתו 184 :עובדים 160 במסלול פנסיה מוקדמת ו -24 במסלול פי צויי פיטורים.
לשם כיסוי התחייבויות בגין הסדרי פרישה מיוחדים המשתלמים בעת פרישה מוקדמת, לרבות הסכמי התייעלות, מפקידה החברה כספים בפיקדונות לזמן קצר נושאי ריבית המשמשים כיעודה.
היקף ההתחייבויות נקבע בעזרת אקטואר חיצוני.
לפי נתוני ה חברה המופיעים בדוחותיה הכספיים לסוף 2010 , ההפרשה בשל חברת רכבת ישראל בע"מ 1315 .
הסכמי פרישת עובדים הסתכמה בכ-80.
5 מיליון ש"ח, והיעודה3 לכיסוי התחייבויות בשל סיום יחסי עובד-מעביד הסתכמה בכ -67.
מיליון ש"ח לפי נתונים שמסרה החברה למשרד מבקר המדינה, תשלומיה לפורשים במסגרת הסכם הפרישה מ אמצע 2008 עד סוף 2010 הסתכמו בכ -83.
9 מיליון ש"ח (מרביתם למענקי פרישה, לפיצויים ולפנסיה מוקדמת).
משרד מבקר המדינה בדק מדגם של 39 עובדים מתוך 160 עובדים שפרשו במסלול פנסיה מוקדמת במסגרת ההסכם.
לפי חישובי המשרד, המענקים לפורשים אלה ותשלומי הפנסיה העתידיים על חשבון החברה עד הגיעם לגיל פרישה מסתכמים ב-28.
6 מיליון ש"ח בערכים מהוונים.
הועלה גם כי העלות של כל פורש היא מ - 150,000 ש"ח ועד 1.
4 מיליון ש"ח, וממוצע עלות הפרישה המוקדמת של עובד הוא כ- 733,000 .
ש"ח יישום הסכם הפרישה 1.
: קריטריונים לבחירת עובדים לפרישה על פי הסכם הפרישה, רשימת העובדים תיקבע בהסכמת ועד העובדים ובהתחשב, בין היתר, בתרומת העובד לעבודה, בצורכי העבודה, בתמורה הכספית הכוללת לחברה, ביעילות העובד ובהתנהגותו.
הביקורת העלתה כי הנהלת החברה לא גיבשה סייגים לפרישה במסגרת ההסכם.
בעניין זה, בדיון שקיימה ועדת הארגון של דירקטוריון החברה (להלן - ועדת הארגון) במאי 2009 בנושא הסכם הפרישה, העיר היו"ר דאז של הדירקטוריון, מר יעקב אפרתי, כי להערכתו פורשים גם עובדים שנתנו תמורה מלאה.
: הכנת רשימות של המועמדים לפרישה בהסכם נקבע כי הפורשים ייבחרו לפי ההליך הקבוע בהסכם 1994 ובהסכמת ועד העובדים וסמנכ"ל למינהל ולכוח האדם בחברה.
במרץ 2008 התקיימה בחברה ישיבה שבה הוצגו עקרונות הסכם הפרישה והסברים על הליכיה.
בישיבה השתתפו, בין היתר, סמנכ"ל למינהל ומשאבי אנוש4 , מר בני סאסי, ומנהלות כוח אדם בחטיבות השונות.
באותה ישיבה קבע הסמנכ"ל כי על מנהלות כוח האדם להפגש עם הסמנכ"לים של החטיבות השונות ולגבש את רשימות המועמדים לפרישה, להעבירן לוועדי העובדים, לגבש את הרשימות הסופיות ולזמן את העובדים המופיעים בהן.
באפריל 2008 התקיימה ישיבה בהשתתפות נציגי החברה ונציגי ועדי העובדים כדי לסכם את רשימת העובדים המועמדים לפרישה במסגרת התכנית ובה הסכימו הצדדים בדבר רשימת העובדים.
סכום כסף מופקד המיועד לתכלית מיוחדת 4 בשנת 2003 , כשיחידת הרכבת הפכה להיות חברה ממשלתית, תואר התפקיד של סמנכ"ל למינהל ולכוח האדם שונה לסמנכ"ל למינהל ומשאבי אנוש.
08 הורתה מנהלת אגף משאבי אנוש לסמנכ"לים בחטיבות השונות בחברה לזמן את העובדים הנזכרים ברשימות עד 29.
08 , להביא לידיעתם שהם מועמדים לפרישה ולהציג את אופן ביצוע ההסכם.
נמצא כי הסמנכ"לים גיבשו את רשימות העובדים שמומלץ להביא לידי פרישתם, אך לא נמצאו מסמכים המתעדים את ההנמקות להמלצותיהם.
החברה הסבירה למשרד מבקר המדינה בתשובתה מספטמבר 2011 כי "הרשימות גובשו על ידי המנהלים ולאחר שהועברו לחטיבת משאבי אנוש נערך דיון פרטני בכל אחד מן העובדים שהומלץ על יציאתם לפנסיה ו/או לפיטוריהם.
לאחר מכן נערך דיון גם עם ראשי הוועדים על מנת להגיע להסכמה על הרשימה".
לדעת משרד מבקר המדינה, על פי סדרי מינהל תקינים, בדיונים כאלה יש להציג מסמכים ובהם הנמקות להמלצות הפרישה.
בהיעדר תיעוד ההנמקות אין לדעת מדוע נכלל העובד ברשימת המועמדים לפרישה, ואם הדבר תואם את הקריטריונים שנקבעו בהסכם.
: הנחיות ליישום הסכם הפרישה בגוף ציבורי ובכלל זה בחברה ממשלתית 'ש לקבוע נהלים ברורים או הנחיות לטיפול במטלות כגון יישום הסכם לפרישת עובדים.
בנהלים או בהנחיות יש לכלול את כל שלבי התהליך, את האחריות לכל שלב ושלב ואת החובה לתעדו בצירוף כל המסמכים הנוגעים לעניין.
רק בנובמבר 2010 , לאחר סיום יישומו של הסכם הפרישה ובמהלך הביקורת של משרד מבקר המדינה, הוציאה החברה נוהל בנושא סיום העסקת עובד.
: בדיקות פרטניות משרד מבקר המדינה בדק את תנאי פרישתם של 43 :עובדים39 ( עובדים שפרשו במסלול של פנסיה מוקדמת21 "עובדים "רגילים ו-18 .
"חריגים") וארבעה שפרשו במסלול של פיצויי פיטורים (א) הנמקות לפרישה: בבדיקת תיקיהם של 21 "העובדים ה"רגילים הועלה כי לגבי 16 מהם לא היו מסמכים המציינים את הנימ וקים לפרישתם.
על כן לא ברור אם לא מדובר בפרישה של עובדים מועילים.
מאחר שבהסכם הפרישה צוין כי רשימת העובדים תיקבע, בין היתר, בהתחשב בתרומת העובד וביעילותו, לא הייתה החברה אמורה להסכים לפרישתם של עובדים מועילים.
הביקורת העלתה בנוגע לשבעה מבין העובדים הנזכרים כי נמצאו הערכות חיוביות של העובדים שפרשו או המלצות לקדמם, ורובן ניתנו זמן קצר יחסית לפני הפרישה.
בהיעדר נימוקים כתובים לפרישה אין לדעת מדוע הקדימה החברה את פרישתם למרות ההערכות הטובות וההמלצות לקידומם.
(ב) פורשים שנחשדו בעברות: אחד הקריטריונים להחלת הסכ ם הפרישה על עובד הוא התנהגותו.
משרד מבקר המדינה העלה שחמישה פורשים שאת תיקיהם בדק, נחשדו בעברות משמעת או בעברות פליליות שונות.
החברה אפשרה לעובדים אלה לפרוש במסגרת הסכם הפרישה ולקבל את תנאי ההסכם, שעיקרם מענקים (מענק חד-פעמי ותשלום בעבור חודשי הסתגלות ובעב ור חודשי הודעה מוקדמת) ופיצויי פיטורים.
חברת רכבת ישראל בע"מ 1317 .
מבדיקת תיקיהם של הפורשים האלה עולה, כי ההחלטות על פרישתם התקבלו בהליך הרגיל, שהוחל על יתר הפורשים במסגרת ההסכם ועיקרו המלצת הסמנכ"ל בחטיבתו של העובד על פרישתו לפני סמנכ"ל משאבי אנוש וקבלת אישורו.
הביקורת העלתה כי המטפלים בפרישה המוקדמת לא המשיכו לברר את החשדות שהועלו ולא התייעצו עם היועץ המשפטי של החברה אם יש למצות את החקירות בתחום המשמעתי, להעביר את הנושא להמשך טיפול במישור הפלילי, או האם להביא לידי פרישה מוקדמת של החשודים על כל הטבותיה.
בתיקי החברה לא נמצאו מסמכים המעידים כי היא בחנה תמיד את הנסיבות בחינה יסודית ונימקה את החלטותיה.
הנהלת החברה גם לא יידעה את הדירקטוריון בעניינם של עובדים אלה.
החברה הסבירה למשרד מבקר המדינה בתשובתה מספטמבר 2011 כי הואיל וההליכים המשפטיים הפליליים במדינת ישראל עלולים להימשך זמן רב, הוא יל ועליה לשלם כספים לעובדים החשודים אם הם מושעים מעבודתם, והואיל ובסוף ההליך ייתכן שהם יימצאו "נקיים" - לנוכח כל הנסיבות האלה היא סברה "באותם מקרים ספורים ויוצאי דופן כי נכון יהא לנתק יחסי עובד -מעביד ללא קיומו של שימוע ומבלי להמתין לכתבי אישום והכרעות דין, בתשלום פיצויים ולא בפרישה מוקדמת".
משרד מבקר המדינה העיר כי, מפאת החשיבות העקרונית של העניין, היה על הנוגעים בדבר לקבל חוות דעת מהיועץ המשפטי של החברה וליידע את הדירקטוריון בעניין, דבר שלא נעשה.
החברה ציינה בתשובתה מנובמבר 2011 כי הערת המבקר באשר לפנייהליועץ המשפטי של החברה ודירקטוריון החברה מקובלת.
דיווח על יישום הסכם הפרישה ומעקב אחריו 1.
בישיבת ועדת הארגון של דירקטוריון החברה שהתקיימה במאי 2009 נדונו מצב יישומו של הסכם הפרישה ובקשת החברה להאריך את תוקפו עד יולי 2009 ולהגדיל את מספר הפורשים לכ-200 עובדים.
מפרוטוקול הישיבה עולה שהנהלת החברה לא הכינה דוח על מצב הסכם הפרישה, כנדרש.
היו"ר דאז של הדירקטוריון, מר אפרתי, אמר בישיבה: "אני מבקש מכם כבר מספר פעמים שתציגו כמה התייעלנו ואתם לא עושים זאת".
הוועדה ביקשה נתונים נוספים על הכדאיות הכלכלית של הסכם הפרישה כדי להציגם בישיבת הדירקטוריון הקרובה.
בישיבת הדירקטוריון שהתקיימה ביוני 2009 הציגה הנהלת החברה מצגת ובה נתונים על היבטים כלכליים והיבטי כוח האדם של הסכם הפרישה.
לפי הנתונים, עד אפריל 2009 פרשו159 עובדים ובוטלו 15 משרות.
לפי השוואת מצבת העובדים באפריל 2009 למצבת העובדים באפריל 2008 , פחת ב -120 מספר העובדים בני 50 ומעלה, ובעיקר בני60 ומעלה, וגדל ב-112 מספר העובדים בני 50 ומטה.
החברה הציגה השוואה בין העלות החודשית של העסקת עובד טרם 1318 דוח שנתי62 .
פרישתו ובין עלות העסקתו של עובד חדש.
לפי הנתונים, שיעור החיסכון הוא36% עד 60% .
משרד מבקר המדינה מעיר כי בדרך כלל יש להשוות בין משכורתו של עובד שפרש ובין משכורתו של עובד הנמצא בדרגה אחת מתחתיו ואמור למלא את מקומו, ואין מקום להשוות בין משכורתו של עובד בדרגה גבוהה שפרש ובין זו של עובד חדש בדרגה נמוכה ביותר.
בהצגת הנתונים לא הביאה החברה בחשבון את עלותה של העלייה במשכורתם של כל העובדים שיתקדמו בתפקידם ובסולם הדרגות עקב פרישת העובדים הוותיקים.
הצגת החיסכון הצפוי בדרך זו - המתבססת על השוואת משכורתו של פורש ותיק בעל ניסיון רב בדרגה בכירה למשכורתו של עובד חדש בדרגה נמוכה - אינה משקפת נכונה את המצב.
על כן סביר להניח ששיעור החיסכון בפועל נמוך מהמוצג לעיל.
החברה ציינה בתשובתה מספטמבר 2011 כי הערת המבקר נכונה תאורטית, מתודולוגית.
עם זאת מן הבחינה הארגונית אי-אפשר ליישמה מכיוון שחישוב העלייה במשכורתם של כל העובדים שיתקדמו בתפקידם עקב פרישת העובדים הוותיקים הוא מורכב בהתחשב בייחודיות של כל שרשרת קידום כזאת.
החברה הוסיפה שהיא הניחה כי קיימת עלייה שנתית בשיעור של 2% .
בשכרו של העובד המחליף לדעת משרד מבקר המדינה, על החברה להנהיג תחשיבים שישקפו את הנתונים בפועל כדי למנוע מצב שבו החיסכון בפועל נמוך מהתחשיב או אינו קיים כל עיקר.
עוד דווח בישיבה שהתקיימה ביוני 2009 כי התחייבויות החברה בעבור ההסכם הסתכמו בכ- 110.
9 מיליון ש"ח, ועד סוף פברואר 2009 שולמו43.
בעקבות הדיון והצגת הנתונים אישר הדירקטוריון להגדיל את מכסת הפורשים ב-40 עובדים וכן להאריך את תקופת ההסכם עד סוף יולי 2009 .
כמו כן אישר הדירקטוריון להקצות 36 מיליון ש"ח נוספים מן הקרן הלא מיועדת לטובת קרן פרישת העובדים.
אחת ההתניות של רשות החברות באישור ההסכם ממרץ 2008 הייתה שלפחות 20% מהמשרות שיתפנו בגין פרישת העובדים יבוטלו בתקן החבר ה.
רשות החברות גם דרשה מהחברה להגיש לה דיווח תלת-חודשי בדבר המשרות שבוטלו, ובכלל זה לציין את שם החטיבה, את תקן כוח האדם לשנה ואת מצבת כוח האדם.
הביקורת העלתה כי החברה לא דיווחה לרשות החברות כפי שנדרשה.
הדיווח הראשון היה אמור להימסר לרשות ביולי 2008 , אבל הועלה כי הוא נמסר רק בינואר 2009 .
על פי דיווח זה, עד אותו המועד פרשו135 עובדים ובוטלו15 משרות.
החברה לא העבירה לרשות דיווחים תקופתיים נוספים.
רק בינואר 2010 העבירה החברה לרשות החברות את הנתונים המסכמים, ועל פיהם פרשו 184 עובדים ובוטלו 43 משרות.
בדיווחים אל ה הוצגה ההתפלגות לפי החטיבות ולפי מסלולי הפרישה, אבל לא נכללו נתונים על תקן כוח האדם ועל מצבת כוח האדם, כנדרש.
חברת רכבת ישראל בע"מ 1319 .
סיכום יישומו של הסכם הפרישה והפקת לקחים שלב חשוב ביותר בביצוע הסכם בעל היקף שכזה, הכרוך במתן הטבות כספיות ניכרות לפורשים, הוא שלב סיכום היישום והפקת הלקחים.
שלב זה נועד לבחון אם היישום תאם את התכנית המקורית, אם הושגה מטרת התכנית, אם ומדוע היו סטיות או תקלות במהלך ביצועה, ומהם הלקחים לעתיד.
אחד המדדים העיקריים להתייעלות הוא החיסכון בהוצאות.
בשנים האחרונות מתפתחת פעילותה של חברת הרכבת בקצב מהיר ביו תר, ולכן היקפו של כוח האדם בחברה הולך ומתרחב והוצאותיה עולות במידה ניכרת.
כאמור, יישום הסכם הפרישה החל במחצית הראשונה של 2008 והסתיים בסוף 2009 .
תקן כוח האדם של החברה אמור להיות מושפע הן מתוספת כוח האדם הנובעת מהרחבת פעילותה והן מן ההפחתה בכוח האדם הנובעת מן ההתייעלות שהתחייבה החברה לבצע.
להלן נתוני החברה על מספר העובדים שבתקן ובמצבה בסופי השנים 2008 -2010 : תקן כוח האדם ומצבת כוח האדם בחברה בשנים 2008 -2010 .
2,181 2,133 1,982 תקן .
2,117 2,076 2,079 מצבה מהטבלה עולה כי מסוף 2008 עד סוף 2009 מצבת העובדים נשארה יציבה יחסית.
בשנת 2010 התרחב תקן העובדים בחברה וכך גם מצבת העובדים.
מאחר שנתונים אלו נובעים הן מהרחבת פעילות הרכבת והן מיישום הסכם הפרישה, אין לדעת מהם אם ההסכם הביא לידי ההתייעלות הצפויה.
אמנם במחצית 2009 הציגה החברה נתונים על היבטים כלכליים והיבטי כוח האדם של הסכם הפרישה (ראו לעיל), אך הביקורת העלתה כי לאחר שהסתיים הסכם הפרישה בסוף 2009 לא הכינה החברה תחשיב מסכם של החיסכון מיישומו וממילא לא אמדה את ההתייעלות שנבעה ממנו.
כמו כן העלתה הביקורת כי החברה לא בחנה את יישום הסכם הפרישה ואת תוצאותיו לשם איתור כשלים והפקת לקחים.
פרישת עובדים בהסכמי עבודה אישיים .
לפי פרק ב' ב"הסכם הקיבוצי המיוחד לעובדי רכבת ישראל" מ- 1994 , החברה רשאית להעסיק בחוזי עבודה אישיים עובדים בתפקידים מסוימים, ובהם המנכ"ל וסגניו, מנהלי האגפים, היועץ המשפטי ועוזרו, מבקר הפנים ועוזרו, עובדים המועסקים בפרויקטים או במשימות פיתוח ומומחים ויועצים בכירים למנכ"ל.
באפריל 2006 אישרה רשות החברות לחברה את העסקתם של 200 עובדים חדשים (לא בכירים) בחוזים אישיים וקבעה את תנאי העסקתם ושכרם.
עובדים אלו מילאו בעיקר את התפקידים האלה: סגן רא ש אגף, מנהל קו, ממונה ארצי, מנהל מחלקה, ממונה חטיבתי, מרכז תחום, מפקח, רכז, מנהל עבודה ועובד מקצועי.
לפי נתוני החברה, בשנים 2007 -2009 פרשו מהחברה 86 עובדים המועסקים בחוזים אישיים, רובם מרצון.
במרץ 2010 הועסקו בה318 ,עובדים בחוזים אישיים בהם עובדים שהועברו מרנ"ר וחתמו על הסכם עבודה אישי חדש עם החברה.
בחברה קיים נוסח אחיד של הסכם עבודה אישי, ובו מפורטים, בין היתר, הגדרת התפקיד, חובות העובד, השכר ותשלומים אחרים.
אשר לגמל ולפיצויים מצוין כי החברה תמלא את תנאי "האישור הכללי בדבר תשלומי מעבידים לקרן פנסיה ולקופת ביטוח במקום פיצויי פיטורים ולפי חוק פיצויי פיטורים, התשכ"ג - 1963 .
" עוד מצוין כי זכותו של העובד לגמל ולפיצויים תבוטח בחברת ביטוח או בקופת גמל מוכרת.
החברה תפריש אליהן שיעור של 13.
33% לפיצויי פיטורים), העובד יפריש 5% , ובסך הכול יופרשו למטרה זו 18.