HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מכן יחליט אם להוציא נגדו צו הרחקה וצו משמורת, והמסתנן יובא לפני בית הדין למשמורת כדי שישקול, בין היתר, אפשרות לשחררו מהמשמורת ולשכנו במקום חלופי (להלן - חלופות משמורת).
מינהלת ההגירה תיערך להחזיק במתקניה מסתננים שניתן להחזיר לארצות מוצאם, ושב"ס ייערך להחזיק במתקניו מסתננים שלא ניתן להחזירם לארצות מוצאם בהיעדר קשר דיפלומטי עמן או כאשר נשקפת למסתננים סכנת חיים בהן.
מינהלת ההגירה אחראית להרחיק מישראל מסתנן שבית הדין למשמורת הוציא נגדו צווים.
נציבות הפליטים תבחן אם כל מסתנן שהגיש בקשה למקלט מדיני בישראל זכאי למעמד של פליט; אם הוא אזרח מדינה העוינת את ישראל, על נציבות הפליטים לנסות ולמצוא לו מקלט מדיני במדינה אחרת.
הביקורת העלתה שעקב מחלוקת בין גופי מערכת הביטחון בנוגע לחזקת המסוכנות של כלל האזרחים הסודניים לא יושמה הנחיית היועמ"ש ונפגעו זכויותיהם, כמפורט להלן: (א) אשר לביטול חזקת המסוכנות של כלל האזרחים הסודניים: בקרב גופי הביטחון הייתה מחלוקת בסוגיית חזקת המסוכנות של האזרחים הסודניים: עמדת שירות הביטחון הכללי (להלן - שב"כ) הייתה שצריך להחיל את חזקת המסוכנות על כלל האזרחים הסודניים שהסתננו לישראל, היות שסודן היא מדינה התומכת בטרור אסלאמי והיות שאי -אפשר לבדוק מה היו המניעים להסתננותו של כל אזרח סודני.
לעומת זאת, צה"ל סבר כי אין הצדקה להחיל על כלל האזרחים הסודניים את חזקת המסוכנות, כי לעניין מסתננים אלה יש לבדוק כל מקרה לגופו, וכי ראוי להבחין בין ילדים, זקנים, בעלי משפחות ומבקשי מקלט שנציבות הפליטים במצרים הכירה בהם כפליטים.
בשל כך לא יישם צה"ל את הנחיית היועמ"ש.
על מנת לאפשר יישום הנחייתו ביקש היועמ"ש במרס 2006 שגופי הביטחון יגבשו בהקדם את עמדתם בסוגיית חזקת המסוכנות כדי לקבוע על פי איזה חוק יטופלו האזרחים הסודניים שהסתננו - חוק הכניסה לישראל או החוק למניעת הסתננות - ומי הגוף האחראי לטיפול בהם - משרד הפנים או צה"ל.
במסגרת זאת הסב היועמ"ש את תשומת לבם של ממלא מקום ראש הממשלה דאז , ששימש ראש הממשלה בפועל , מר אהוד אולמרט, ו משר הביטחון דאז, מר שאול מופז, לצורך להכריע בסוגיה במסגרת ההיערכות לטיפול בבעיית ההסתננות.
בדצמבר 2006 פנה היועמ"ש שוב לראש הממשלה ולשר הביטחון דאז, מר עמיר פרץ, הסב את תשומת לבם לכך שעדיין לא הכריעו בסוגיה וביקש שיעשו כן.
אולם רק באפריל 2007 הם הכריעו בסוגיה והורו שמסתנן אזרח סודן, שחקירה של צה"ל העלתה שאין בו סיכון בטחוני, יטופל לפי הוראות חוק הכניסה לישראל.
(ב) אשר לתוצאות החלת חזקת המסוכנות על כלל האזרחים הסודניים: לנוכח חזקת המסוכנות שחלה על כל המסתננים תושבי סודן לא חקר צה"ל את האזרחים הסודניים כדי לברר אם יש בהם סיכון ביטחוני והמשיך לטפל בהם על פי הוראות החוק למניעת הסתננות.
בפועל, לאחר שהוציא צה"ל צווי גירוש נגד האזרחים הסודניים שהסתננו, הוא שיכן במתקני כליאה את הגברים שבקרבם, מרביתם במתקן הכליאה בקציעות28.
עקב החזקת הגברים שבקרב האזרחים הסודניים במעצר לפי החוק למניעת הסתננות נפגעו זכויותיהם: לא הייתה ביקורת שיפוטית על מעצרם ועל החזקתם .
28 מתקן כליאה לאסירים ביטחוניים שהיה באחריות צה"ל והועבר במרס 2006 .
לאחריות שב"ס הטיפול במבקשי מקלט מדיני בישראל 113 .
במשמורת ולא נשקלו לגביהם חלופות משמורת ושחרור בערובה.
איל ו הוסרה חזקת המסוכנות הם היו מטופלים לפי חוק הכניסה לישראל והיו מוקנות להם הזכויות האמורות.
יצוין כי באפריל 2006 הורה שר הביטחון להקים ערכאת ביקורת שיפוטית זמנית בעניין החזקתם במשמורת של מסתננים סודניים המוחזקים לפי החוק למניעת הסתננות (להלן - ערכאת הביקור ת השיפוטית).
לפי הוראת השר נדרשה ערכאת הביקורת השיפוטית לבצע שימוע יזום בעניינם של המסתננים; כל מסתנן יובא לפני ערכאה זו בתוך 14 ,יום, לכל היותר מיום מעצרו, ומדי 60 יום; ערכאת הביקורת השיפוטית תהיה רשאית לבצע שינויים בצו המשמורת ולקבוע לו תנאים ואף לבחון אם מתקיימים תנאים לשחרור המסתנן בערבות.
אולם גם לאחר שהוקמה ערכאה זו התקיימו הליכים כאלה רק בעניין מקצת האזרחים הסודניים שהוחזקו במשמורת 29 , ואף הם התקיימו באיחור.
עד דצמבר 2006 התקיימו הליכים ל -76 "מסתננים שהוחזקו במתקני הכליאה "מעשיהו ו"מיכל", ואילו במתקן ה כליאה בקציעות, שבו הוחזקו מרבית המסתננים אזרחי סודן, לא התקיימו כלל הליכים כאלה30.
)(ג אשר לנשים ולילדים שבקרב האזרחים הסודניים שהסתננו לישראל - אף שלא נשללה לגביהם חזקת המסוכנות צה"ל הקל עליהם ולא החזיקם במעצר.
בפועל שחרר צה"ל חלק מהנשים והילדים לחלופות משמורת בסיועם של ארגוני זכויות אדם אך את חלקם הוא שחרר בלי שיובטחו להם תנאי המחיה הבסיסיים.
אף הרשויות האזרחיות לא פעלו כדי להבטיח לנשים ולילדים קיום הולם.
משרד מבקר המדינה מעיר כי לנוכח המצוקה של האזרחים הסודניים ראוי היה שצה"ל בשיתוף משרד הפנים, המשרד לב ט"פ, מינהלת ההגירה ושב"ס ימצאו פתרון הומניטרי שיבטיח מתן טיפול הולם לילדים והנשים שבקרב האזרחים הסודניים.
כאמור, צה"ל סבר שאין להחיל את חזקת המסוכנות על האזרחים הסודניים, וכי יש לבדוק כל מקרה לגופו ולהעביר את הטיפול במי שיימצא שאין בו סיכון ביטחוני לגופ ים אזרחיים.
בנובמבר 2005 ציין הפרקליט הצבאי הראשי (להלן- הפצ"ר) לפני היועמ"ש כי אין צה"ל ערוך להחזיק במתקניו את הנשים והילדים שבקרב האזרחים הסודניים, וכי על הגופים הנוגעים בדבר לבחון יחד מחדש אם ראוי להמשיך ולטפל בהם לפי החוק למניעת הסתננות.
במהלך שנת 2006 פנה הפצ"ר לרמטכ"ל, ראש אמ"צ ולמפקד פיקוד הדרום והתריעבפניהם שהנחיית היועמ"ש לא מיושמת בשל היעדר הכרעה בסוגיית חזקת המסוכנות ופירט את מכלול הבעיות הנוגעות לטיפול באזרחים הסודניים שבאחריות צה"ל.
הפצ"ר אף הדגיש לפני הרמטכ"ל ומפקד פיקוד הדרום כי פתרון בעיית האזרחים הסודניים בכללותה מצריך התייחסות מערכתית ולשם כך יש להביאה לפני הדרג המדיני כדי שיזום עבודת מטה של משרדי הממשלה הנוגעים בדבר.
בנובמבר 2006 הדגיש הפצ"ר גם לפני היועמ"ש כי בשל היעדר ההכרעה בסוגיית חזקת המסוכנות נפגעו האזרחים הסודניים המוחזקים במשמורת ובד בבד נאלץ צה"ל לשחרר את הילדים והנשים, לעתים בלי שתובטח להם מסגרת הולמת.
הפצ"ר הוסיף כי אין זה ראוי .
29 לפי נתוני צה"ל מיולי 2006 הוחזקו במשמורת212 .
אזרחים סודניים שהסתננו .
30 לפי הודעת שר הביטחון וראש אמ"צ מ- 5.
07 בבג"ץ 3208/06 4 פלונים ואח' נ' ראש אגף המבצעים בצה"ל ואח'.
שצה"ל יטפל בילדים ובנשים, כי יש לקבוע גוף אחר שיהיה אחראי לנושא, וכי יש להבטיח שיסופקו להם בדחיפות תנאי מחיה בסיסיים.
בעקבות פניית הפצ"ר חזר היועמ"ש בדצמבר 2006 וביקש מראש הממשלה ומשר הביטחון לגבש עמדה בשאלת חזקת המסוכנות של האזרחים הסודניים והתריע שיש צורך בהיערכות מערכתית דחופה להתמודדות עם תופעת המסתננים מגבול מצרים (ראו להלן).
רק באפריל 2007 קבעו ראש הממשלה ושר הביטחון כי ההחלטה אם יש סיכון ביטחוני בהסתננות של האזרחים הסודניים תיקבע להבא בכל מקרה לגופו, וכי אם חקירת צה"ל בעניין אזרח סודני שהסתנן לישראל תעלה שהדבר לא נעשה מטעמים ביטחוניים, הרי הטיפול בו יתבסס על חוק הכניסה לישראל וייעשה בידי הגופים האזרחיים.
משרד מבקר המדינה מטעים שמאחר שהתעוררו מחלוקות או קשיים הנוגעים לטיפול באזרחים הסודניים שהסתננו, היה על הגופים הנוגעים בדבר - צה"ל, משרד הביטחון, משרד הפנים, המשרד לבט"פ, שב"ס ומינהלת ההגירה - לפתרם במשותף.
עוד מטעים משרד מבקר המדינה כי היה על היועמ"ש להסב את תשומת לבם של ראש הממשלה ושר הביטחון כי עד לגיבוש תכנית מערכתית גדל מספר האזרחים האזרחיים הסודניים השוהים בישראל שאינם יכולים להבטיח לעצמם תנאי מחיה בסיסיים וכי הדבר מחייב לגבש בדחיפות דרכים למתן טיפול הומניטרי לבני אדם אלה.
:אשר להיערכות הגופים האזרחיים לטיפול באזרחים הסודניים כאמור באפריל 2007 החליטו ראש הממשלה ושר הביטחון כי אם לאחר תחקור ביטחוני שיבוצע בעניינו של כל אזרח סודני יתברר שמניעי הסתננותו אינם ביטחוניים, הוא יועבר לטיפול לפי חוק הכניסה לישראל כמו שאר השוהים הבלתי חוקיים.
ראש הממשלה הנחה את כל המשרדים הנוגעים בדבר לטפל באזרחים הסודניים בהתאם לכך.
עלה כי על אף הנחייתו של ראש הממשלה לא גיבשו המשרדים הנוגעים בדבר - משרד הפנים, המשרד לבט"פ ומשרד הביטחון - תכנית פעולה לטיפול במכלול ההיבטים הנוגעים לאזרחים הסודניים השוהים בישראל ואף לא נקבעו דרכי הפעולה והמנגנונים ליישום ההנחיה להעברת הטיפול בהם לפי חוק הכניסה לישראל.
צה"ל המשיך לטפל באזרחים הסודניים לפי החוק למניעת הסתננות, והם הוחזקו במשמורת לפי ההסדרים הקבועים בחוק או שוחררו בלא שניתן מענה לצורכי מחייתם הבסיסיים.
בשל אי -היערכותם של הגופים האמורים גיבש ראש הממשלה ביולי 2007 תכנית חירום להיערכות לטיפול באזרחים הסודניים שהסתננו לישראל ממצרים ( ראו להלן בפרק על מתווה ראש הממשלה).
באוגוסט 2007 ,החלו הגופים הנוגעים בדבר לטפל באזרחים הסודניים לפי חוק הכניסה לישראל כמפורט להלן: (א) אשר למשרד הפנים - היה עליו להבטיח שממונה ביקורת הגבולות יבצע שימוע בעניינם של כל האזרחים הסודניים - הן אלה שהוחזקו במשמורת לפי החוק למניעת הסתננות והן אלה שרק נתפסו ותוחקרו בידי צה"ל - כדי להוציא נגדם צווי הרחקה וצווי משמורת.
נוסף על כך היה על משרד הפנים לדאוג להבאתם לפני בית הדין למשמורת לפי חוק הכניסה לישראל כדי לבדוק לגביהם חלופות משמורת ושחרור בערובה.
עלה כי רק באוגוסט 2007 , .
במסגרת המתווה של ראש הממשלה, החל משרד הפנים לבצע תהליך זה הטיפול במבקשי מקלט מדיני בישראל 115 .
)(ב אשר לשב"ס - היה עליו להיערך לקליטת האזרחים הסודניים שיוחלט שיוחזקו במשמורת.
עלה כי לאחר שהתקבלה הנחיית ראש הממשלה לא נערך שב"ס לקליטת האזרחים הסודניים במתקניו ולא ניתח את הצרכים הייחודיים של אוכלוסיית האזרחים הסודניים, הכוללת נשים וקטינים.
בנסיבות אלה לא היה שב"ס ערוך לקלוט במתקניו את כל האזרחים הסודניים, בייחוד לא את הנשים והילדים.
גם מינהלת ההגירה לא קלטה במתקניה אזרחים סודניים שצה"ל ביקש להעביר לחזקתה משום שלא הייתה ערוכה להחזיק במתקניה משפחות וילדים שעלולים להיוותר זמן רב במקום המשמורת.
רק ביולי 2007 , במסגרת המתווה של ראש הממשלה, החליטו השר לביטחון הפנים (להלן - השר לט"פ) ונציב שב"ס כי שב"ס יפעיל במתחם קציעות "מתקן אירוח" לקליטת כ - 1,000 .
מסתננים, ובכללם נשים וילדים סוכם כי במתקן תהיה הפ רדה בין גברים, נשים וקטינים, וכי רק ילדים עד גיל 12 יכולים להיות מוחזקים עם אמהותיהם.
כמו כן נקבעה תכנית חינוך, טיפול ושיקום, שתכלול טיפול רפואי בסיסי וחינוך בסיסי.
(ג) אשר לצה"ל - לפי נוהל טיפול בחודרים לשטח ישראל (להלן - נוהל חודרים)31 , צה"ל יבצע תחקור ביטחוני בעניינו של כל מסתנן שתפס צה"ל; אם אין בו סיכון ביטחוני ולישראל יש קשר דיפלומטי עם ארץ מוצאו, הוא יועבר לטיפולה של מינהלת ההגירה; מסתנן כאמור שלישראל אין קשר דיפלומטי עם ארץ מוצאו יועבר לשב"ס.
בתחילת מאי 2007 ביצע צה"ל תיקון בנוהל חודרים ולפיו אם לא ת תאפשר העברתם של המסתננים למינהלת ההגירה או לשב"ס, עקב בעיה במימוש האחריות של אחת הרשויות, הוא ישחרר את המסתנן לאחר 24 .
שעות מרגע תפיסתו היות ושב"ס ומינהלת ההגירה לא קלטו את כל האזרחים הסודנים שצה"ל ביקש להעביר לחזקתם המשיך צה"ל לשחרר חלק מהאזרחים הסודניים בלי להבטיח להם תנאי מחיה בסיסיים.
(ד) אשר לנציבות הפליטים - בחינת הזכאות של אזרח מדינה עוינת להכרה כפליט לפי עקרונות אמנת הפליטים היא תנאי לסיוע של נציבות הפליטים במציאת מקלט מדיני עבורו במדינה אחרת לפי נוהל מבקשי מקלט.
ההחלטה אם לאשר מתן מעמד של פליט למבקש מקלט בישראל מתבססת על המלצת נציבות הפליטים בעניינו.
בהמלצה מתואר מצבו של מבקש המקלט ומצוין אם הוא עומד בתנאי האמנה.
מבקש מקלט שאינו זכאי למעמד של פליט, רשאית ישראל להרחיקו מתחומה.
עם זאת מי שהגיש בקשה למקלט לנציבות הפליטים ובקשתו נמצאת בבדיקה אין לגרשו.
עלה כי רק ביולי 2007 , במסגרת המתווה של ראש הממשלה ולפי הנחייה בעניין, החלה נציבות הפליטים לראיין את האזרחים הסודניים שביקשו מקלט בישראל לצורך בדיקת זכאותם למקלט מדיני.
בתשובתו של משרד המשפטים למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2007 נמסר כי כבר במרס 2006 , לפני שההסתננות של מבקשי מקלט נעשתה לתופעה רחבת היקף, קיים היועמ"ש דיון בנושא עם נציגי כל הגופים הנוגעים בדבר; בעקבות הדיון הביא היועמ"ש לידיעתם של ראש הממשלה ושרי המשרדים הנוגעים בדבר שיש צורך בפעולה ממשלתית דחופה.
נוסף על כך, ואף שמדובר בקביעת מדיניות ולא בסוגיה משפטית, שב היועמ"ש בדצמבר 2006 ופנה לראש הממשלה ולשר הביטחון ובצעד חריג ביקש שיתערבו בעניין בשל הבעיות בטיפול במסתננים ובהיעדר מדיניות כוללת לטיפול באזרחים הסודניים.
בתשובתו מפברואר 2008 ציין משרד המשפטים שהיערכות והטיפול בצרכים ההומניטריים של האזרחים הסודני ים אינו בתחום האחריות של היועמ"ש.
לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שמדובר בסוגיה אנושית רגישה, משהונחה הבעיה לפתחו של היועמ"ש ראוי היה שיחזור ויתריע לפני הדרג המדיני .
31 הנוהל הופץ לראשונה בפברואר 2005.
והמשרדים הנוגעים בדבר שיש צורך להבטיח מתן סיוע הומניטרי ארוך טווח לאזרחים הסודניים.
בתשובת צה"ל למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2007 צוין "כי אין זה מתפקידו של להידרש לעניינם של המסתננים מעבר לשלב הראשוני של ]פיקוד הדרום [ צה"ל/פד"מ תפיסתם ותשאולם ע"י כוחות צה"ל".
אולם רשויות ההגירה האזרחיות, בהם מינהלת ההגירה ושב"ס, סירבו בהתמדה לקבל מידי צה"ל את המסתננים.
לכן פעל צה"ל בפרק הזמן האמור כדי לנסות ולשפר את תנאי החזקתם של המסתננים, ובלית בררה, לאחר שמיצה את כל הדרכים, נאלץ להורות לשחררם.
צה"ל ציין כי מרגע שהתאפשרה העברתם של כל האזרחים הסודניים לשב"ס, הם הועברו למתקני שב"ס ולא שוחררו אזרחים סודניים נוספים.
בתשובתו מפברואר 2008 מסר צה"ל שעד אוקטובר 2007 סיימה ערכאת הביקורת השיפוטית לדון בעניינם של למעלה מ-300 .
מסתננים בתשובתה של מינהלת ההגירה למשרד מבקר המדינה מפברואר 2008 נמסר בנוגע לפתרון המחלוקות בנוגע לטיפול באזרחים הסודניים שמינהלת ההגירה פועלת לפי מדיניות הש ר לבט"פ.
עוד ציינה מינהלת ההגירה שאין ברשותה מקומות משמורת המתאימים להחזקת ילדים ונשים.
בתושבתו של שב"ס למשרד מבקר המדינה מפברואר 2008 נמסר שהחלטת ראש הממשלה לטפל באזרחים הסודניים לפי חוק הכניסה לישראל "לא העלתה ולא הורידה מבחינת שב"ס משום ששב"ס מקבל למתקנ הסתננות ]למניעת[ יו אנשים עם אסמכתאות כליאה לפי החוק ומכוח חוק הכניסה לישראל".
עוד ציין שב"ס שחודשים לפני ההנחיה האמורה היה ידוע לו שיהיה עליו להתארגן מסיבית לקליטת מסתננים.
משרד מבקר המדינה מעיר כי אם ידע שב"ס שעליו לקלוט את האזרחים הסודניים שהסתננו היה עליו להיערך בהתאם; דבר שלא נעשה במועד.
רק ביולי 2007 , במסגרת המתווה של ראש הממשלה, החלה הקמת מתקן כליאה מיוחד לקליטת האזרחים הסודניים ורק באוקטובר 2007 .
הוחל באכלוסו בתשובתו של משרד הפנים למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2007 נמסר כי לפי החלטת ממשלה32 מספטמבר 2007 מונה זמן קצר לפני כן מנהל מינהל האוכלוסין לעמוד בראש צוות בין-משרדי 33 לטיפול במתן סיוע למבקשי מקלט בישראל וריכוז הטיפול במי שהסתננו לישראל שלא כדין דרך הגבול עם מצרים.
לדעת משרד מבקר המדינה, לנוכח הפגיעה המתמשכת באזרחים הסודניים שהוחזקו במשמורת ללא הגבלת זמן וללא ביקורת שיפוטית וכן לנוכח הצורך להעניק להם סיוע הומניטרי, היה על משרדי הממשלה הנוגעים בדבר להעבירם לטיפול לפי חוק הכניסה לישראל מיד לאחר שהוצאה הנחיית ראש הממשלה באפריל 2007 .
לשם כך נדרשו המשרדים לגבש תכנית פעולה דחופה כדי להסיר חסמים ביורוקרטיים ואחר ים.
כמו כן היה על משרד ראש הממשלה לעקוב אחר ביצוע הנחיית ראש הממשלה בידי המשרדים.
ואולם, אף בהיעדר התכנית האמורה היה על הגופים להימנע מביצוע פעולות חד -צדדיות שבגינן לא יסופקו לאזרחיים סודניים תנאי מחיה בסיסיים, דוגמת הפעולות שנקבעו בהוראה האמורה בנוהל .
32 'החלטת ממשלה מס 2394 מ- 23.
33 בצוות נציגים של ה משרד לבט"פ (משטרה ושב"ס), משרדי המשפטים, הביטחון, התעשייה, המסחר והתעסוקה, החינוך, החוץ ומשרד הרווחה.
הטיפול במבקשי מקלט מדיני בישראל 117 .
עוד יוער כי "מתקן אירוח" המאפשר להחזיק קטינים עם אמהותיהם אף הוא בעל מאפיינים של מתקן כליאה, וכי אינו מיועד להחזקה ממושכת של מאות אנשים, בהם משפחות שפוצלו, נשים וילדים.
מן הראוי שמשרד הפנים והמשרד לבט"פ, בשיתוף משרד ראש הממשלה וגופים נוספים, ימצאו דרך להעביר את האזרחים הסודניים לחלופות משמורת בישראל או מחוצה לה עד שיתגבש פתרון סופי בעניינם.
מניעת הסתננות והחזרת המסתננים למצרים .
לנוכח התגברות ההסתננות לישראל, ביקש הפצ"ר בדצמבר 2005 מהיועמ"ש שכל הגופים הנוגעים בדבר יתכנסו לדיון בנושא ההסתננות מהגבול המצרי.
הפצ"ר הסביר כי הדבר נחוץ בשל הקשיים במניעת ההסתננות ובשל חוסר התיאום בין גופי האכיפה באשר לטיפול במסתננים.
במרס 2006 קיים היועמ"ש דיון בנושא, ובמסגרתו הציגו נציגי הגופים- משרד הביטחון, צה"ל, משרד הפנים, משרד החוץ והמשטרה - את היקף תופעת ההסתננ ות של אזרחים סודניים מהגבול המצרי לישראל, את מגמות התופעה וחלופות להתמודדות אתה.
בסיכום הדיון האמור ציין היועמ"ש כי סוגיית המסתננים מגבול מצרים אינה סוגיה משפטית בעיקרה, וכי על הדרג המדיני לקבוע מדיניות בעניינה, להיערך לטיפול מערכתי בנושא ולהקצות את המשאבים הדרושים לכך.
היועמ"ש ציין, בין היתר, כי הפתרון האפקטיבי ביותר לבעיית ההסתננות הוא מניעתה באמצעות הקמת מכשולים פיזיים שיקשו על ההסתננות מהגבול, והבהיר שאפשר להחזיר את המסתננים סמוך לתפיסתם ("החזרה חמה").
עוד ציין היועמ"ש כי יש לשתף פעולה עם רשויות מצרים, לרבות בערוץ המדיני, כדי לתאם את החזרתם של מסתננים למצרים, על מנת ליצור הרתעה אפקטיבית.
בד בבד נדרשה פעילות דיפלומטית להניע את מצרים לנקוט פעולות מידיות לצמצום תופעת ההסתננות משטחה.
באותה עת הסב היועמ"ש את תשומת לבם של ממלא מקום ראש הממשלה ושר הפנים דאז, ששימש ראש הממשלה בפועל, מר אהוד אולמרט, ושל שר הביטחון דאז, מר שאול מופז, שרת החוץ, גב' ציפי ליבני, והשר לבט"פ דאז, מר גדעון עזרא, לתופעת ההסתננות של אזרחי סודן ממצרים.
היועמ"ש התריע לפני השרים שגדל מספר האזרחים הסודניים המבקשים מקלט מדיני בישראל וציין ש"אם מדינת ישראל לא תצליח למנוע את ההסתננות לישראל, או לגרש חזרה את המסתננים, קיים חשש חמור ל'הצפת' ישראל במסתננים סודניים, שלא ניתן יהיה להוציאם משטחה".
היועמ"ש הדגיש שאין מנוס מטיפול מערכתי שיכלול, בין היתר, חיזוק המנגנונים למניעת הסתננות בגבול וכן תגבור וחיז וק כל המערכות המטפלות בנושא, לפי תכנית שתגובש בהקדם (להלן - ההצעה של היועמ"ש).
הביקורת העלתה כי ראש הממשלה, שר הביטחון דאז ושרת החוץ, לפניהם התריע היועמ"ש בנוגע לתופעת ההסתננות של האזרחים הסודניים, לא דנו בהצעה או בדרכים חלופיות להתמודדות עם התופעה.
גורמים אלה אף לא העלו את הנושא לדיון בממשלה כדי לגבש תכנית למניעת הסתננות האזרחים הסודנים והחזרתם למצרים.
בסוף שנת 2006 ,חזר היועמ"ש והתריע לפני ראש הממשלה ושר הביטחון דאז מר עמיר פרץ, כי לא גובשה מדיניות לטיפול מערכתי בהסתננות האזרחים הסודניים לישראל מגבול מצרי ם וכי עקב כך עלולה בעיית ההסתננות להחמיר באופן שיקשה לפתרה.
גם בעקבות התרעה זו לא נדרשו ראש הממשלה ושר 118 דוח שנתי58ב .
הביטחון לסוגיה, לא הביאו אותה לדיון בממשלה ולא גיבשו תכנית להתמודדות עמה.
כתוצאה מכך לא טופלו סוגיות מרכזיות הנוגעות למניעת הסתננות אזרחים סודניים והחזרתם למצרים, כמפורט להלן: 1.
: אשר למניעת הסתננות דוח הוועדה הבין -משרדית, שתפקידה לבדוק את תופעת ההסתננות מגבולה הדרומי של המדינה 34 (להלן- הוועדה הבין -משרדית), קבע כי "בהינתן הנחת עבודה צה"לית לפיה אין אפשרות למנוע בצורה אפקטיבית את זרם המסתננים, לא ננקטו צעדי ם לצורך יצירתו של מרחב הרתעה והבטחת שמירה על גבולה הדרומי של המדינה.
בתוך כך, לא הוקמו מכשולים פיזיים, אף לא זמניים ומיידיים".
יוער כי בדיון שהתקיים ב- 4.
07 בנושא ההסתננות דחה ראש הממשלה את טענת אמ"צ של צה"ל שהצבא לא יכול למנוע כניסת מסתננים מגבול מצרים והדגיש כי "לא יכול להיות מצב שהצבא אומר שיש בעיה שהוא לא יכול להתמודד איתה.
האחריות למענה היא של צה"ל וממליץ שהצבא לא יכשל בזה".
בעניין פעולות משרד החוץ קבע דוח הוועדה הבין-משרדית שעל מנת להשפיע על מצרים לבלום את תופעת ההסתננות מתחומה לישראל "ניתן היה לצפות שתתקיים פעילות דיפלומטית ענפה, בצינורות שונים, בכדי להשפיע על המצרים לבלום את התופעה.
עולה הרושם כי פעילות למיצוי אפשרות זו לא התקיימה; לפחות לא תחת ההכרה כי מדובר בתופעה, שבשל השלכותיה החמורות על מדינת ישראל, עשויה לערער את מארג יחסי החוץ בין ישראל למצרים"35.
אשר להחזרת האזרחים הסודניים למצרים ומציאת מקלט במדינה שלישית : כאמור, האו"ם מכיר בכך שמדינה זכאית להחזיר מבקשי מקלט שהסתננו לתחומה אל "ארץ המקלט הראשונה" המחויבת לעקרונות אמנת הפליטים שדרכה עברו ממדינות מוצאם.
כמו כן, על פי אמנת הפליטים מדינה זכאית שלא להעניק מקלט מדיני למי שעלול לסכן את ביטחונה של מדינת המקלט או את אזרחיה.
עיקרון זה בא לידי ביטוי בסעיף 6 לנוהל מבקשי מקלט, הקובע הסדר מיוחד לטיפול במבקשי מקלט אזרחי ממדינות עוינות.
על פי הסעיף רשאית ישראל שלא להעניק אשרת שהייה בישראל לנתינים זרים אלה, כי עד להסדר פוליטי כולל ]הפליטים[ ואולם נקבע ש"ישראל מעריכה את הודעת הנציבות באזורנו ייעשה על ידה כל מאמץ למצוא לפליטים ארץ מקלט במדינה אחרת".
לפיכך, אם נציבות הפליטים מוצאת שמי ממבקשי מקלט אלה זכאי להכרה כפליט על פי עקרונות האמנה, עליה לנסות למצוא לו מק לט במדינה אחרת.
מתפקידו של משרד החוץ לסייע לנציבות הפליטים במציאת מקלט כאמור.
(א) ההצעה של היועמ"ש המליצה להחזיר את האזרחים הסודניים למצרים, בין השאר, כדי לסכל את מטרת ההסתננות וכדי להרתיע אזרחים סודניים נוספים השוהים במצרים לנסות ולהסתנן לישראל.
היועמ"ש הבהיר כי לפי כללי המשפט הבין -לאומי מצרים מחויבת לקבלם בחזרה והמליץ להחזירם בסמוך לתפיסתם.
לעניין זה הבהיר היועמ"ש כי "מבלי להידרש לפרטי הקשיים המעשיים והביטחוניים הכרוכים בכך … מהבחינה המשפטית אין מניעה להחזרת מסתנן שנתפס בסמוך לאחר ההסתננות והחזרה כזו אינה טעונה צו הרחקה או כל הליך אחר".
ההחזרה תיעשה רק אם מצרים תתחייב להבטיח כי לא תפגע במסתננים שיוחזרו לתחומה.
גם בהמלצות הוועדה הבין -משרדית מיוני 2007 נקבע כי הדרך המועדפת לטפל בבעיית האזרחים הסודניים היא להחזירם למצרים, וכי אם אין הדבר מתאפשר מומלץ למצוא להם מקלט מדיני במדינה שלישית.
34 ועדה בין-משרדית שמינה ראש הממשלה ב - 4.
בראשה עמד שר הפנים דאז, מר רוני בר- און וכללה את שרי החוץ, הביטחון, המשפטים, הרווחה, האוצר המשרד לבט"פ וכן נציג נציבות הפליטים.
בדיוניה השתתפו, בין השאר, נציגי מינהלת ההגירה, השב"כ וצה"ל.
35 ראו דוח הוועדה הבין-משרדית מ - 21.
הטיפול במבקשי מקלט מדיני בישראל 119 .
יצוין כי בינואר 2006 , עוד לפני שגובשה הצעה של היועמ"ש, העריך סמנכ"ל לתיאום במשרד החוץ כי לא יהיה אפשר להגיע לידי הסכמה עם המצרים בנוגע להחזרה בטוחה של אזרחי סודן שהסתננו מתחומה לישראל.
עוד ציין באותה עת הסמנכ"ל לתיאום במשרד החוץ במכתב שהופץ לכל המשרדים הנוגעים בדבר 36 כי צריך לשקול חלופות אחרות לטיפול באזרחים הסודניים - שחרורם לחלופות משמורת בישראל ומציאת מקלט מדיני עבורם במדינה שלישית.
בהמשך להצעה של היועמ"ש הכין צה"ל "נוהל החזרה מיידית ובתיאום למצרים" שעניינו החזרה מתואמת למצרים של מסתננים לישראל בסמוך לתפיסתם.
אולם בסמוך לאחר הכנת הנוהל הובהר בפגישת עבודה בין שר הביטחון לרמטכ"ל מאפריל 2006 כי לא ניתן לבצע "החזרה חמה" למצרים משום שמצרים מסרבת לקבל את המסתננים.
רק בנובמבר 2006 ציין הפצ"ר לפני היועמ"ש שאף שצה"ל מעוניין לבצע "החזרה חמה" הוא אינו פועל על פי הנוהל שהכין בנושא, מאחר שמצרים אינה משתפת עמו פעולה והדבר מונע את החזרת המסתננים בסמוך לתפיסתם.
בדצמבר 2006 חזר היועמ"ש, כאמור, והתריע לפני ראש הממשלה ושר הביטחון על הצורך בגיבוש מדיניות מערכתית להתמודדות עם הסתננות האזרחים הסודניים.
אולם משרד ראש הממשלה והמשרדים הנוגעים בדבר לא דנו עד אמצע 2007 בקשיים בהחזרתם של האזרחים הסודניים למצרים ולא גיבשו דרך חלופית לטיפול בהם בעת שהותם בישראל.
(ב) כאמור, לפי כללי המשפט הבין-לאומי רשאית ישראל שלא לתת מקלט בתחומה לאזרחי מדינות עוינות; נציבות הפליטים אמורה לסייע לה במציאת מדינה אחרת שתקלוט את הזכאים להכרה כפליטים.
כבר בינואר 2006 העריך משרד החוץ כי לא ניתן יהיה למצוא מדינה אחת שתהיה מוכנה לקבל קבוצה של עשרות פליטים סודניים, וכי יש לאתר כמה מדינות שכל אחת מהן תהיה מוכנה לקבל קבוצה קטנה של פליטים.
כשנה לאחר מכן ציין נציג נציבות הפליטים שעד אותו מועד הסכימו מדינות מעטות בלבד לקלוט פליטים השוהים בישראל.
הנציג הסביר שאם בעתיד תנהל ישראל מגעים עם מדינות אחרות כדי להסדיר מתן מקלט לפליטים בתחומן, היא תידרש "למלא את חלקה" ולתת אף היא מקלט בתחומה לחלקם.
הנציג הדגיש כי על ישראל לגבש תכנית משולבת להסדרת המעמד של הפליטים הסודניים, וכי במסגרתה ייקלטו חלק מהפליטים הסודניים במדינות המערב וחלק מהם בישראל.
ביוני 2007 ציין משרד החוץ כי עד אותו מועד הוא לא ניהל מגעים משמעותיים עם מדינות אחרות בנוגע לקליטת הפליטים הסודניים, מאחר שישראל לא התחייבה לקלוט חלק מהם.
אף שמציאת מקלט מדיני עבור מבקשי המקלט הסודניים במדינה שלישית הותנתה בכך שישראל תתחייב לקלוט בתחומה חלק מהם רק באוגוסט 2007 החליטה הממשלה, לראשונה, להעניק מקלט זמני לחלקם.
07 הודיע ראש הממשלה שישראל תעניק "מעמד של מקלט זמני עד חלוף הכרזת מצב המלחמה" ל -500 מסתננים שהגיעו ממדינות או אזורים שהוכרז כי הם אזורי מלחמה כל עוד מוכרז בהם מצב מלחמה (ראו להלן בפרק על מתווה ראש הממשלה לטיפול באזרחים הסודניים שהסתננו לישראל).
בכך, למעשה, החליטה הממשלה לראשונה לקבל את .
משרד הפנים, משרד המשפטים, מינהלת ההגירה, משרד הביטחון והשב"כ 120 דוח שנתי58ב .
עקרון "חלוקת הנטל", שיש בו כדי להגדיל את הסיכויים למציאת פתרון לאזרחים הסודניים במדינה שלישית.
משרד החוץ ציין בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2007 כי הוא פועל בהתמדה בכל המישורים על מנת לשכנע את המצרים בנחיצותה של מניעת תופעת ההסתננות משטחם לישראל וכי הוא מדגיש זאת בכל המפגשים בעניין המסתננים.
למרות המאמץ המושקע בנושא זה, הרי התוצאה תלויה באינטרסים של ממשלת מצרים וגורמי הביטחון במדינה זו וכן במדיניותם ובתפקודם בפועל, ולפיכך אין ביכולתו של משרד החוץ לאלצם לשתף עם ישראל פעולה בעניין זה.
עוד ציין משרד החוץ כי מס ר באופן שוטף את המידע וההערכות באשר להתפתחויות בתחומי אחריותו לדרג מקבלי ההחלטות, דהיינו לראש הממשלה ולשרים הנוגעים בדבר.
לדעת משרד מבקר המדינה, בנסיבות אלה היה על משרד החוץ להתריע בשנת 2006 לפני צה"ל ומשרד הביטחון, שבאחריותם לנקוט אמצעים למניעת ההסתננות, וכן לפני היועמ"ש ומשרד ראש הממשלה, על שנוכח הקושי בהבטחת שיתוף הפעולה עם מצרים למניעת ההסתננות ולהחזרת האזרחים הסודניים גובר הצורך להבטיח להם תנאי מחיה בסיסיים בישראל לאורך זמן ובד בבד למצוא מקלט עבורם במדינה אחרת.
מניעת כניסתם של אזרחי סודן דרך הגבול ממצר ים, באמצעים פיזיים או דיפלומטיים, והחזרתם למצרים בסמוך לתפיסתם היו המרכיבים העיקריים בהצעה לטיפול בהסתננות לישראל שהציע היועמ"ש לראש הממשלה ולשרים הנוגעים בדבר בתחילת שנת 2006 .
ראש הממשלה והשרים הנוגעים בדבר לא דנו בהצעה ולא גיבשו תכנית למימושה.
זאת ועוד, כאשר התברר, חודשים מעטים לאחר שגובשה ההצעה, כי הפעילות הדיפלומטית עם מצרים לא נשאה פרי, כי מצרים לא משתפת פעולה עם ישראל בעניין זה וכי צה"ל לא מצליח למנוע את ההסתננות היה על משרד הביטחון, צה"ל ומשרד החוץ לחזור ולדון בנושא, לגבש דרכים חלופיות לטיפול באזרחים הסודניים שהסתננו לישראל ולהציגן לפני ראש הממשלה.
נוסף על כך היה על גופים אלה להדגיש, בעוד מועד, לפני ראש הממשלה ולפני הממשלה שיש צורך הן בהיערכות דחופה לטיפול הומניטרי הולם באזרחים הסודניים בעת שהותם בישראל והן במציאת מקלט עבורם במדינה אחרת.
מתווה ראש הממשלה לטיפול באזרחים הסודניים שהסתננו לישראל .
07 ,קיים ראש הממשלה, מר אהוד אולמרט, דיון בנושא המסתננים אזרחי סודן בעקבות היקף ההסתננות הניכר - בארבעה וחצי החודשים הראשונים של שנת 2007 בלבד הסתננו לישראל כ -600 בני אדם מגבול מצרים.
בדיון החליט ראש הממשל ה לגבש תכנית פעולה דחופה לטיפול בהיבטים השונים של הנושא ומינה לשם כך את הוועדה בין-משרדית, בראשות שר הפנים דאז, מר רוני בר -און.
הוועדה כללה את שרי החוץ, הביטחון, בט"פ, המשפטים, האוצר, הרווחה ונציבות הפליטים.
הוועדה קבעה בהמלצותיה מ - 21.
07 כי מחובתה המוסרית של ישראל להשתתף במאמץ הבין -לאומי למציאת פתרון מדיני והומניטרי הולם לבעיית הפליטים הקשה שמקורה במלחמת האזרחים בחבל דארפור שבסודן.
הוועדה המליצה כי הממשלה תפעל בדחיפות לצמצום מידי של מספר המסתננים מבקשי המקלט, הטיפול במבקשי מקלט מדיני בישראל 121 .