HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מבחינה כספית ותקציבית פרויקט פינוי מתחיל בתשלום למתפנים (לאחר שנחתם הסכם פינוי עם כל מתפנה); שלב זה דורש העמדת תקציב ייעודי מראש או מימון ביניים.
רק בשלב מאוחר יותר, עם שיווק הקרקע, צפויות להיגבות ההכנסות בגין השטח שהת פנה.
מכיוון שלא הועמדו תקציב או מימון ביניים חיצוניים לפרויקט ומכיוון שמדובר במשק סגור צפוי היה הפרויקט להיכנס לגירעון באשר החברה נדרשה לשלם למתפנים לפני שהיו לה הכנסות משיווק קרקעות; תזרים המזומנים של החברה ומגבלות התקציב שלה היו עלולים לפגוע בהתקדמות הפרויקט ובמוטיבציה שלה לעודד את הזכאים להתפנות.
רק ב-2005 העמידו ממ"י והעירייה אשראי למימון ביניים לחברה, שהסתכם ב-18 מיליון ש"ח לתקופה של שלוש שנים; בינואר2008 הגיע הסכום ל-22 מיליון ש"ח (כולל ריבית והצמדה).
בתחילת שנת 2008 פרעה החברה את ההלוואה שקיבלה מממ"י.
מאז היא לא קיבלה הלוואות נוספות למימון ביניים.
בתקופה שלא התבצעו פינויים וטרם שווקה קרקע נדרש מימון של הוצאות שוטפות, למשל לניהול, לשמירה ולשכר טרחה לעורכי דין, בשעה שכמעט לא היו הכנסות לחברה.
חלמיש וממ"י ניהלו את הפרויקט במתכונת משק סגור בלי שהייתה בידיהם תכנית מפורטת ומסודרת להפעלתו.
למעשה במשך השנים ההכנסות משיווק הקרקע לא מימנו את מלוא ההוצאות לפינוי התושבים.
ראוי היה שבטרם תתקבל החלטה על שיטת הניהול של הפרויקט וכן במהלכו תתבצע בדיקה אשר תבחן את כל ההיבטים וההשלכות של ההחלטה - צפי ההכנסות ו ההוצאות, תזרים המזומנים הצפוי, מספר 292 דוח שנתי59ב .
התושבים והמשפחות שיש לפנות, סדר העדיפות לפינוי התושבים היקף המימון הנדרש וכיוצא באלה.
יש מקום שהגורמים המטפלים בפינוי כפר שלם - חלמיש, ממ"י ומשרד הבינוי והשיכון - ישובו וישקלו מהי הדרך המתאימה לניהולו התקציבי ולדרכי מימונו של הפרויקט.
תופעת הפלישה : עם השנים הלכה והתפשטה בכפר שלם תופעה של פלישות לקרקעות.
לפי התיעוד שבידי החברה, החריפה תופעת הפלישות עם הפסקת הפינויים.
מדובר בפלישות של תושבים שהגיעו מחוץ לכפר שלם התיישבו בה, לעתים בשטחים שפונו ולעתים בשטחי ציבור, ובנו בה את בתיהם; וכן בפלישות פנימיות - תושבי כפר שלם שהשתלטו על שטחים נוספים לבתיהם, הרחיבו חצרות ובנו מבנים לא חוקיים.
בנוסף, תושבים מסוימים מכרו או השכירו נכסים, אף שהם אינם בעלי זכויות קנייניות עליהם.
טיפול בפלישות : חלמיש פועלת לפינוי פולשים בדר ך של פנייה לבתי משפט בבקשה לסילוק יד.
כלי נוסף שמשמש את חלמיש נובע מחוק המקרקעין, התשכ"ט-1969 .
לפי חוק זה אפשר לסלק את הפולש בתוך חודש ללא צורך באמצעים משפטיים (להלן - פלישות חדשות).
אם לא סולק הפולש בתקופה זו, הטיפול בפינוי נעשה מורכב יותר, נדרשים לשם כך צעדים משפטיים, ומשך הטיפול הכולל מתארך עד מאוד.
בשנת 2004 טיפלה החברה לפי נתוניה ב-52 פלישות חדשות בהתאם לסמכות שמעניק לה חוק המקרקעין; בשנת 2005 ב-81 ; בשנת2006 ב-123 ; ובשנת 2007 ב-67 .
פינוי פולשים שאינם חדשים כרוך בבעיות מורכבות: קיים קושי לערוך מעקב מלא אחר שינויים אם חלים, בזיהוי התושבים המתגוררים במקום.
לעתים קשה לאתר את הפולשים ולהגיש נגדם תביעות פינוי.
ניסיונות לפנות פולשים לוו בהתנגדויות ובאלימות, בין היתר על רקע המחלוקות בין הפולשים ובין חלמיש ויתר הגורמים המטפלים.
בשנים 2007-2005 הגישה החברה62 תביעות לפינוי מחזיקים בקרקעות בכפר שלם10 .
מעשי אלימות : במשך השנים ליוו מעשי אלימות, לעתים קשים, את תהליך הפינוי; האלימות הגיעה לכדי איומים על עובדים המטפלים בפינוי ושרפת משרדי החברה.
למשל, ביוני 2006 התלונן מודד שהעסיקה חלמיש כי לעתים קרובות נתקל בעבודתו בהתנגדות הגובלת באלימות, ובעקבותיה הוא נאלץ להפסיק את עבודתו; במאי 2008 דיווח מנכ"ל החברה לשר הבינוי והשיכון זאב בוים כי החברה הגישה תלונות למשטרה בעקבות מעשי אלימות של תושבים כלפי עובדי החברה.
10 לדברי החברה, חלק גדול מהתביעות היו נגד נתבעים אחדים כל אחת, ולפיכך בפועל נתבעו מאות תושבים.
משרד הבינוי והשיכון 293 .
ביולי2008 דיווחה חברת אבטחה שמעסיקה חלמיש בכפר שלם על חמישה מקרי אלימות של תושבים כלפי עובדיה.
בשל מעשי האלימות חששו הגורמים המפנים להגיש תביעות משפטיות לפינוי ולהעיד בעניינן בבתי משפט.
משרד מבקר המדינה מדגיש שהאלימות המתלווה לפלישות, היא תופעה בלתי נסבלת; היא עלולה לערער את הביטחון של הציבור בגורמי השלטון ומחזקת את התחושה ש"כל דאלים גבר".
על כן ראוי שהגורמים המוסמכים - חלמיש, העירייה וממ"י - עם גורמי אכיפת החוק - משטרת ישראל ופרקליטות המדינה - יכינו תכנית פעולה לטיפול לאלתר בפינוי של פולשים.
פינוי קרקעות שאינן בניהול חלמיש .
בכפר שלם יש שטחים שלא הועברו לניהול חלמיש.
ממ"י מנהל חלק מהם, חלק נמצא בבעלות העירייה והיתר בבעלות פרטית.
רוב השטחים נהיו גם הם משכנות עוני, ובכמה מהם מתגוררים פולשים.
הביקורת העלתה, שממ"י אינו מטפל בפינוי המחזיקים בשטחים שבניהולו ושלא הועברו לחלמיש.
ממ"י גם אינו מקיים פיקוח בקרקעות אלה, הדרוש למניעת פלישות.
דיווח כספי וכלכלי על הפרויקט .
פינוי כפר שלם נמצא על סדר היום הציבורי כבר שנים רבות, והוא בבחינת פעילות ליבה של החברה.
לפי נתוני חלמיש, ההשקעה הכוללת בפרויקט הפינוי הסתכמה בכ-600 מיליון ש"ח, והתמורה בגין שיווק הקרקעות- בכ-450 מיליון ש"ח; ולפיכך, לכאורה, נמצא הפרויקט בגירעון של 150 מיליון ש"ח, וזה מומן מהכנסות החברה מפעילותה השוטפת.
לדעת משרד מבקר המדינה, היה ראוי שיינתן לפינוי כפר שלם ביטוי בביאורים לדוחות הכספיים של החברה ובדין וחשבון הדירקטוריון המצורף להם.
בין היתר היה ראוי לפרט את הסכומ ים המצטברים שהוצאו, את הסכומים המצטברים שהתקבלו, את מספר הפינויים הכולל שנעשה והצפוי להיעשות ונושאים אחרים מהותיים לעניין הפינוי.
בביקורת עלה כי דוחותיה הכספיים של החברה אינם כוללים מידע זה, ועל כן אין הם משקפים את פעילותה של החברה לאורך השנים בפינוי כפר שלם.
בפרט, הם אינם נותנים ביטוי לגירעון שנוצר במשך השנים בפרויקט.
הפרויקט מאוזכר רק אשר לערך הקרקעות שנותרו בידי החברה, שנכון לסוף שנת 2007 היה כ-45.
יתרה מכך הדוחות הכספיים של חלמיש מצביעים על כך שבשנים האחרונות היו 294 דוח שנתי59ב .
לחברה רווחים מצטברים בהיקף של עשרות מיליוני ש"ח: כ -87 מיליון ש"ח בכל אחת מהשנים 2006 ו-2007 , וכ-96 מיליון ש"ח בשנת2005 .
משרד מבקר המדינה מעיר כי הנתונים על הגירעון הגדול בפרויקט מצד אחד ועל יתרת רווח גבוהה מצד אחר מצביעים על הצורך לבאר את העניין, אולם ביאור זה לא נמצא במסמכי החברה.
עִסקה לשיווק קרקע במכרז .
בשנת 2005 ביצעה חלמיששתי עסקות ששווקו בהן קרקעות בכפר שלם, לאחר שהן פונו מיושביהן.
שיווק הקרקעות נעשה ליזמים שהיו אמורים לבנות בהן מבנים בבנייה רוויה.
התמורה משיווק הקרקעות הייתה אמורה לממן עלות פינוי תושבים בכפר שלם, ומשנת 2004 גם את עלותעבודות התשתית.
משרד מבקר המדינה בדק את אחת משתי העסקות במקרקעין: שיווק קרקע בשטח 3,082 מ"ר לבניית77 דירות בשכונת נווה אליעזר, שהיאחלק מכפר שלם (להלן - העִסקה).
השומה: במאי 2005 פרסמהחלמיש מכרז פומבי לשיווק הקרקע.
שמאי מקרקעין ֹ שָם את ערך הקרקע לדירה ב-30,000 ,דולרלא כולל מע"מ ו ללא מרכיב פיתוח הקרקע, ובסך הכול - 2.
13 מיליון ש"חעל פי השער היציג של הדולר למועד השומה).
לפי מסמכי המכרז, המציעים היו אמורים להתחרות על מחיר הקרקע בלבד, ואילו התשלום בעד הפיתוח היה קבוע - 65,000 ש"ח לדירה (לא כולל מע"מ), ובסך הכול כ-5 מיליון ש"ח עבור כל77 הדירות שייבנו11 .
ההצעות המתחרות : ממסמכי החברה עולה כי שתי ההצעות שהוגשו למכרז היו 2.
44 )מיליון ש"ח מאת חברה א' ו-1.
74 )מיליון ש"חמאת חברה ב'.
לדברי חלמיש שתי ההצעות כללו תשלום בעד פיתוח.
בניכוי הוצאות הפיתוח היו ההצעות רק כ -42% וכ-35% ,, בהתאמה מהשומה.
משא ומתן להעלאת סכום ההצעה (התמחרות): ביולי 2005 , לאחר שהתברר לחלמיש כי ההצעות שקיבלה היו כאמור נמוכות מדי, היא קיימה הליך של "התמחרות"12 , ובוהתבקשו החברות להגיש הצעות משופרות.
המנכ"ל לשעבר של החברה מר איתן פדן (להלן - המנכ"ל דאז), החשב והיועץ המשפטי של החברה, שהיו בתפקידם באותה עת, ניהלו את ההליך מטעם חלמיש.
11 החל משנת2004 העירייה אינה גובה אגרות פיתוח בכפר שלם.
חלמיש גובה תשלום בעד פיתוח מהקבלנים הבונים בכפר שלם ועושה שם את עבודות הפיתוח.
12 בהליך התמחרות מבקשים מהמציע שהצעתו הייתה השנייה בגובהה לשפר את הצעתו, ומשעשה כן - מביאים את ההצעה המשופרת למציע שהצעתו הייתה הגבוהה ביותר כדי שיגיש הצעה נגדית, משופרת.
אם הוגשה הצעה טובה יותר מביאים אותה למציע הראשון, וחוזר חלילה, עד פרישתו של אחד המציעים.
משרד הבינוי והשיכון 295 .
בפרוטוקול ההתמחרות , שאינו נושא תאריך, צוין שחברה א' הגישה הצעה משופרת בסכום של 3.
46 )מיליון ש"ח, סכום הגבוה ביותר ממיליון דולר מהצעתה הראשונה, ובסך הכול שיפור של יותר מ-50% .
על פי הפרוטוקול, הצעת חברה א' הייתה בעבור הקרקע וכללה תשלום בעד הפיתוח.
בעקבות הצעה זו פרשה החברה השנייה מההתמחרות.
לאחר תום ההתמחרות חזרה בה חברה א' מהצעתה המתוקנת ביולי 2005 והציעה סכום הנמוך בחצי מיליון דולר - 2.
)מיליון ש"ח בעקבות זאת פנה המנכ"ל דאז, בכתב, לחברי ועדת המכרזים בבקשה לאשר את המשך ההתמחרות, וטען כי הצעת חברה א' היא הצעה ראויה, שכן היא גבוהה מהשומה, שהייתה כאמור 2.
31 מיליון דולר; כשבוע מאוחר יותר פנה המנכ"ל דאז שוב לחברי הוועדה במכתב הבהרה בו כתב, כי "למען הסר ספק" סכום השומה שהובא במכתבו הקודם (2.
31 מיליון דולר) לא כלל תשלום בעד פיתוח, שהוא 65,000 ש"ח לדירה, בעוד שהצעות המתמודדים כללו תשלום זה.
משרד מבקר המדינה מעיר, כי משמעות הבהרה זו היא שבפועל הצעת חברה א' רק עבור הקרקע עמדה על כ-1.
58 מיליון דולר בלבד- כ-68% מהשומה.
חברי הוועדה אישרו את הבקשה בלי שהתכנסו ודנו בעניין.
יתר על כן, בביקורת עלה כי אף שבידי חלמיש הייתה שומה אשר לשווי הקרקע, היא לא קבעה מחיר סף שהצעה נמוכה ממנו תביא לביטול המכרז.
בכך עבודת המטה של החברה היתה בלתי תקינה.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2008 טענה החברה שהצעת חברה א' קרובה לשומה, זאת כיוון שבחישוב שיעורי ההצעות ביחס לשומה יש להביא בחשבון את סכומי אגרות הפיתוח שהעירייה גובה בדרך כלל מקבלנים הבונים פרויקטים דומים, ולא את הסכום האמור (65,000 ש"ח לדירה), שנקבע לאחר הכנת השומה; לפי תחשיב של החברה האגרות האמורות הסתכמו ב-7,745 דולר לדירה (כ-30,200 .
)ש"ח משרד מבקר המדינה מציין, כי תשובת החברה אינה עולה בקנה אחד עם התנהלות החברה לאורך כל תהליך המכרז: מהתיעוד עולה, שהחברה לא נקטה בגישה זו בהתייחסויותיה למרכיב הפיתוח אלא ציינה בעקביות כי הוא 65,000 ש"ח לדירה.
ובכל מקרה, לפי חישוב שעשה משרד מבקר המדינה בהתחשב בטענת החברה, הרי שהצעת חברה א' היתה כ-91% מהשומה.
דהיינו, בניגוד לטענת המנכ"ל דאז לחברי ועדת המכרזים ההצעה לא היתה גבוהה מהשומה.
לדעת משרד מבקר המדינה, עִסקת מקרקעין מסוג זה היא פעולה מהותית וחשובה, מה גם שזמן רב לא התקיימו מכרזים לשיווק קרקע בכפר שלם, ועל כן היה מקום שוועדת המכרזים תתכנס ותבחן לעומק את פרטי העִסקה, את ההצעות שהתקבלו ואת החלופות העומדות בפניה, לרבות סף מחיר שהצעה נמוכה ממנו תביא להימנעות מקשירת עִסקה.
חשיבות מיוחדת הייתה לכך משום שגם ההצעה הגבוהה ביותר אשר התקבלה הייתה נמוכה מהשומה.
משלא התכנסה ועדת המכרזים ולא דנה בעניין מהותי זה לא מילאו חברי הוועדה את תפקידם.
ובאשר למנכ"ל דאז - על מר פדן היה לעמוד על כך 296 דוח שנתי59ב .
שעִסקת שיווק הקרקע לרבות השתלשלות הצעת המחיר בגינה תובא לוועדת המכרזים לדיון בה ולהחלטה.
תיעוד התהליך: לפי כללי מינהל תקין ובהתאם לדיני המכרזים, כשגוף ציבורי מנהל משא ומתן עם גורם חיצוני עליו לנהל פרוטוקול בכתב, שיתועדו בו עיקרי הדברים א שר החליפו ביניהם הצדדים, הצעות שהועלו וכדומה.
בביקורת עלה כי בידי חלמיש לא נמצא תיק המכרז שהיו אמורות להימצא בו ההצעות המקוריות של המציעים.
גם הצעות המתמודדים בהליך ההתמחרות, הצגתן בפני הצד שמנגד והתגובות להצעות לא הובאו בכתב ותועדו חלקית.
משרד מבקר המדינה מעיר לחלמיש כי סדרי מינהל תקין דורשים כי פעולות לניהול מכרזים יתועדו בתיעוד מתאים כדי להבטיח את תקינות התהליך וכדי שיהיה אפשר לפקח על ניהול המכרז על כל שלביו ולעקוב אחריו.
אי דיוק בדיווח : מפרוטוקול מישיבת הדירקטוריון מאוגוסט 2005 , שבה ביקש מנכ"ל חלמיש דאז לאשר את העִסקה, עולה שהוא הודיעלדירקטוריון כי הסכום שסוכם עם חברה א' שווה ל-2.
69 מיליון דולר והואמשקף ערך קרקע של 65,000 דולרלדירה וכי הצעה זו גבוהה מהשומה.
עוד עולה מהפרוטוקול ומהבדיקה של משרד מבקר המדינה כי המנכ"ל לא המציא לדירקטוריון תחשיב או מסמכים המצביעים על הכדאיות של העסקה, וכי הדירקטוריון לא ביקש מידע בעניין זה.
הדירקטוריון אישר את ההתקשרות עם חברה א', וב-1.
משרד מבקר המדינה מציין כי על פי הדיווח בפרוטוקול המחיר שהוצע משקף ערך של 65,000 דולר לדירה; אלא שתחשיב שערך משרד מבקר המדינה מראה כי מדובר ב-35,000 דולר בלבד לדירה (לפי77 דירות).
יתרה מכך, מחיר זה כולל כאמור תשלום בעד פיתוח, ואילו השומה אינה כוללת תשלום זה, ולפיכך בניכוי מרכיב זה יהיה הסכום כ-20,520 דולר בלבד לדירה, ובסך הכול כ - 1.
58 מיליון דולר, שהם כ-68% .
מהשומה מנכ"ל חלמיש, המנכ"ל דאז ושני דירקטורים שכיהנו אז ציינו בתשובותיהם למשרד מבקר המדינה מאוקטובר ומדצמבר 2008 ומינואר2009 כי בפרוטוקול של הדירקטוריון נפלה טעות סופר: כותב הפרוטוקול טעה וכתב כי המחיר משקף ערך קרקע של 65,000 דולר במקום35,000 .
דולר משרד הבינוי והשיכון 297 .
משרד מבקר המדינה מעיר, כי "טעות סופר" זו הינה מהותית, שיעורה קרוב ל-90% , ההפרש בין65,000 דולר ל-35,000 דולר.
למרות זאת נוסח פרוטוקול הדיון לא תוקן בהמשך, ובישיבות הדירקטוריון שהתקיימו לאחר מכן לא דווח על "טעות סופר".
חובתו של המנכ"ל דאז הייתה לבדוק אם דבריו שהובאו בפרוטוקול אכן היו מדויקים, אולם הוא לא עשה זאת.
ובכל מקרה, אף אם מדובר בטעות סופר כאמור בתשובות, הודעתו של המנכ"ל דאז לדירקטוריון לא הייתה מדויקת: הצעתה של חברה א' לא הייתה גבוהה מהשומה.
משרד מב קר המדינה מעיר למנכ"ל דאז כי היה עליו להציג בפני הדירקטוריון מידע מפורט לגבי העסקה שהוא ביקש לקבל אישור לביצועה.
אילו נמסר מידע זה ייתכן שהדיון בדבר אישור העסקה ותוצאותיו היו שונים.
בתשובה נוספת של המנכ"ל דאז למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2008 הוא טען שבסביבת הקרקע המדוברת כבר בוצע פיתוח עירוני מלא, ובכללו כבישים, מדרכות, חשמל, מים, ביוב וניקוז.
מכאן שאין צורך לתמחר גם את הוצאות הפיתוח.
משרד מבקר המדינה מעיר כי המנכ"ל דאז לא היה מוסמך לשנות ממה שהותנה במפורש במכרז ולפיו על הזוכה לשלם לחלמיש בעד פיתוח הקרקע.
מכל מקום, אם פעל כך, היה עליו לעשות זאת בגלוי, להביא את העניין במפורש ובבירור לידיעת הדירקטוריון ולקבל את אישורו לכך.
עוד יוער כי בעִסקות מקרקעין של החברה ושל ממ"י הם מחייבים את היזמים בגין הוצאות פיתוח אף אם הפיתוח בוצע כבר, והכספים מוחזרים לגורמים השלטוניים שביצעו את הפיתוח.
מניין חוקי לפעילות הדירקטוריון .
סעיף 28 לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה -1975 (להלן- החוק) קובע שהמניין החוקי לישיבות הדירקטוריון (קוורום)הוא רוב חבריו , ובהם דירקטור אחד מטעם המדינה לפחות, והכול כשאין הוראה אחרת במסמכי היסוד של החברה.
ע ם היווסדה של החברה בשנת 1961 היו בדירקטוריון שמונה דירקטורים, והמניין החוקי לפעילותו היה חמישה.
באוקטובר 1966 וביולי1970 החליטה האספה הכללית של בעלי המניות להגדיל את מספר הדירקטורים ל-14 .
בביקורת עלה שהמניין החוקי לפעילות הדירקטוריון לא הוגדל, ועדיין הוא חמישה חברים בלבד.
משרד מבקר המדינה מציין שבישיבת הדירקטוריון אשר אושרה בה עִסקת המקרקעין האמורה נכחו שישה חברי דירקטוריון בלבד מתוך 13 החברים שכיהנו באותה עת.
אישור הדירקטוריון לעסקה התקבל בלי שהיה לכך רוב בדירקטוריון.
אמנם מדובר בהחלטה אפשרית על פי תקנון 298 דוח שנתי59ב .
החברה, אולם יש בכך טעם לפגם, שכן מדובר בהחלטה משמעותית שחשוב היה שרוב הדירקטוריון יסכים לה.
ראוי על כן שהאספה הכללית של החברה תחליט על הגדלת המניין החוקי לפעילות הדירקטוריון בהתאם לחוק.
הצורך בפינוי כפר שלם ובשיקום תושביו נמצא על סדר היום הציבורי כבר עשרות שנים.
פעילות רבה נעשתה כדי לתת מענה לכך - ואכן, רוב השטח פונה וגם מרבית התושבים התפנו וזכו לאיכות חיים משופרת; אולם נותר גרעין של תושבים שלא נמצא לו פתרון.
אין להתעלם מכך שכמה מתושבים אלו מצפים לזכות בתנאים משופרים, אולם יש תושבים אשר מתגוררים בכ פר שלם כבר שנים רבות המוצאים את עצמם נפגעים מהתנאים שנקבעו בהסדר הזכאות לקבל דמי פינוי, בין היתר, מפני שדמי הפינוי נשחקו ראלית בשיעור ניכר במשך השנים.
שאלת הזכאות של התושבים מורכבת ובעלת פנים רבים; על כן ראוי שכל הגורמים המטפלים בפינוי כפר שלם - משרד הבינ וי והשיכון, חברת חלמיש, מינהל מקרקעי ישראל ועיריית תל אביב-יפו - יקבעו את הדרך להמשך הטיפול בכפר שלם כך שיינתן מענה לכלל תושביו.
יש להחליט מהו היקף השיקום שנדרש, לעדכן ככל שנחוץ את אמות המידה לקביעת הזכאות ואת המנגנון לקביעת גובה דמי הפינוי ולקבוע תכנית פעולה לרבות תכנית תקציבית כדי לקדם את התהליך ולא להסתפק במנגנון "המשק הסגור".
ראוי לשתף בתהליך את נציגי התושבים, ובכך לטעת בהם את התחושה שהם שותפים לקבלת החלטות על גורלם.
על הגורמים המטפלים בפינוי, בשיתוף גורמי האכיפה - משטרת ישראל ופרקליטות המדינה - לפעול בנחרצות נגד פולשים למקרקעין המנסים לקבוע עובדות בשטח.
המדינה מסייעת באמצעות המשרד לחסרי דיור ולמשפחות הסובלות מצפיפות דיור בשלוש דרכים: 1 .
מתן משכנתאות - הלוואות מסובסדות לרכישת דירה; 2 .
מתן סיוע לשכירת דירה; 3 .
מתן דירות ממאגר הדירות שבניהול חברות הדיור הציבורי למשפחות נזקקות.
הטיפול במתן הסיוע מופקד בידי המשרד על פי הכללים והנהלים שקבע.
בבעלות המדינה יותר מ - 70,000 דירות, שהן מלאי הדיור הציבורי (לה לן - דיור ציבורי או דירות ציבוריות).
הדירות הציבוריות מושכרות במחיר מסובסד, בדרך כלל לאוכלוסייה שאינה מבוססת מבחינה חברתית-כלכלית, העומדת בתנאי זכאות של משרד הבינוי והשיכון (להלן - המשרד).
דירות אלו מושכרות לזכאים תמורת שכר דירה הנקבע על ידי המשרד, וחברות ממשלתיות או ממשלתיות -עירוניות לדיור (להלן - חברות אכלוס או חברות) מנהלות אותן.
החברה הגדולה ביותר בין חברות האכלוס היא חברת "עמידר - החברה הלאומית לשיכון בישראל בע"מ" (להלן - עמידר), המנהלת כ- 50,000 דירות; חברת "עמיגור- ניהול נכסים בע"מ" (להלן - עמיגור), שהיא חברת בת של הסוכנות היהודית, מנהלת כ- 15,000 ,דירות חלקן בבעלות המדינה וחלקן בבעלות הסוכנות היהודית.
את יתר 5,000 הדירות מנהלות ארבע חברות ממשלתיות-עירוניות, כדלקמן: "חלמיש - חברה ממשלתית- עירונית לשיקום הדיור בתל אביב-יפו" (להלן - חלמיש); "פרזות - חברה ממשלתית - עירונית לשיכון ירושלים בע"מ" (להלן - פרזות); "שקמונה - חברה ממשלתית- עירונית לשיקום הדיור בחיפה בע"מ" (להלן - שקמונה); "ח.
ד - חברה ממשלתית-עירונית לשיקום הדיור בפתח תקווה בע"מ" (להלן - חל"ד).
משרד הבינוי והשיכון 259 .
משרד מבקר המדינה ערך בחודשים אפריל -אוגוסט 2008 ביקורת על אלה: הקצאת דירות ממאגר הדיור הציבורי לזכאים חסרי דיור5; זמן תיקון ליקויים לפני אכלוס דירה מחדש; הטיפול במחזיקים שלא כדין בדירות ציבוריות ושיעורה של הריבית על משכנתאות לזכאי המשרד.
הבדיקה נערכה במשרד, בחברת עמידר - במשרד הראשי ובסניפיה בגוש דן ובבאר שבע - ובחברת חלמיש.
הקצאת דירות ממאגר הדיור הציבורי לזכאים חסרי דיור .
בישיבת הממשלה באוקטובר 1998 הוחלט על מבצע מכירת דירות בבעלות ציבורית לדייריהן בהנחות ניכרות.
בדצמבר 1999 החליטה הממשלה על מבצע נוסף כזה.
עקב כך הצטמצם מאגר הדירות הציבוריות מ יותר מ - 90,000 דירות בשנת 1998 לכ- 70,000 בשנת 2007 .
כמו כן החליטה הממשלה כי הכספים ממכירת הדירות הציבוריות יופקדו ב"קרן הדיור הציבורי".
מטרת הקרן היית ה לממן רכישת דירות לאוכלוסייה הנזקקת.
הכספים שהופקדו בקרן שימשו בעיקר לפיצוי הסוכנות היהודית על מכירת דירות שבניהולה לדייריהן במחירים מסובסדים6.
עד מרס 2008 מכרה המדינה כ - 26,000 דירות; ההכנסות ממכירת הדירות הסתכמו בשני מיליארד ש"ח בערך, אך מכספי הקרן האמורה לא הוספה למלאי הדיור הציבורי אף לא דירה אחת.
משרד מבקר המדינה התריע עוד בדוח שנתי 49 ( 1999 ') (עמ 94) ב פרק "רכישה וניהול מלאי דירות" כי המשרד אינו מנהל רישום שוטף של מלאי הדירות הציבוריות שבבעלות המדינה ומסתמך על דיווחי חברות האכלוס בנושא זה.
בתשובתו לאותו דוח הודיע המשרד כי החליט למחשב את כל מאגרי הדיור הציבורי ויחל בהכנת כלים לבקרה על מלאי הנכסים.
99 ( :נאמר1 ) המשרד יודיע בתוך שלושה חודשים לאגף לביקורת המדינה שבמשרד ראש הממשלה על לוח הזמנים שנקבע להשלמת הרישום המרוכז של מלאי הדירות הציבוריות שבבעלותו; (2 ) המשרד יגיש לאגף לביקורת המדינה בתוך שלושה חודשים תכנית מעקב ובקרה על מלאי הדירות המאוכלסות והריקות.
בעקבות החלטה זו הודיע המשרד בהערות ראש הממשלה לדין וחשבון 51 ב של מבקר המדינה .
משפחות שאין בבעלותן דירה 6 ראו בדוח שנתי 53'ב של מבקר המדינה ( 2003,) בפרק "הסכם בדבר רכישת דירות הסוכנות היהודית בידי הממשלה", עמ' 400.
( 2001) , כי הקמת מאגר הדירות הממוחשב נמצאת בעדיפות ראשונה בתכנית העבודה של אגף מערכות מידע במשרד לשנת 2001 .
לאחר בניית המאגר תוקם מערכת למעקב אחר מלאי הדירות ולניהולו.
ב הערות ראש הממשלה לדין וחשבון 55 ( ב של מבקר המדינה 2005) דיווח המשרד כי נבחרה חברה שתפקידה לאחד את מאגרי המידע הקיימים במשרד עם מאגרי המידע המצויים בחברות, לבצע הצלבות, השוואות ממוחשבות של מאגרי מידע ועוד.
בהערות ראש הממשלה לדין וחשבון 57 ב של מ בקר המדינה ( 2007) דיווח המשרד כי ניהול הנכסים ישולב בדגם לניהול נכסים בפרויקט מרכב"ה למחשוב משרדי הממשלה.
קליטת הנתונים מחברות מאכלסות אמורה הייתה להסתיים בראשית שנת 2007.
בתשובה למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2008 הודיע המשרד כי הקמת מערכת נוספת על אלה שמנהלות חברות האכלוס תהיה במידה מסוימת בבחינת כפילות בניהול ובהקצאת משאבים.
תקציב מערכות המחשב שעומד לרשות המשרד מקשה עליו את מתן המענה למשימות המוטלות עליו, ועל כן הוא סבור כי יהיה לא נכון להשקיע כספים במערכת שתפקח על המערכת של החברות הממשלתיות במחיר פגיעה במשימות אחרות.
החברות המנהלות את הדירות בשיכון הציבורי הן בשליטת הממשלה, והן מדווחות למשרד בכל עת שהוא מבקש.
בתשובתו מינואר 2009 ,'הודיע המשרד כי "אגף נכסים ודיור נמצא בשלבים של בניית 'מערכת נדלן מערכת ממוחשבת המנהלת את מלאי הדירות בכל הארץ.
ע"פ לוח הזמנים עד מאי 2009 ".
יטוייבו כל הנתונים במערכת משרד מבקר המדינה מעיר כי על המשרד להפעיל במהרה מערכת ממוחשבת עצמאית של ניהול הדיור הציבורי שתאפשר לו ניהול ופיקוח ובקרה על פעילות החברות בכל הנוגע לדיור הציבורי שברשותן.
למשרד לא היו נתונים בדבר מספר זכאים שאכלסו ארבע החברות הממשלתיות-עירוניות חלמיש, פרזות, שקמונה וחל"ד.
במלאי הדירות הפנויות, על פי נתוני עמידר ועמיגור, חברות האכלוס המנהלות כ -90% מהדירות שבמאגר הדיור הציבורי, היו בסוף 2007 - 1,617 , מהן רק כ-80 .
על פי הקריטריונים שלהמשרד, מספר הזכאים הממתינים לדיור ציבורי בסוף 2007 היה 2,160 ; 1,222 ( מהם57% ) התגוררו ביישובי מחוז המרכז של המשרד, רבים - בדירות בשכירות פרטית הממומנת בסיוע חלקי של המשרד.
נתון זה אינו כולל את הזכאים המוגדרים "עולים חדשים" הממתינים לקבל דיור ציבורי, שבנוגע אליהם לא נמצאו במשרד נתונים.
בידי המשרד לא היו נתונים על מספר הזכאים לדיור ציבורי בשנים קודמות ועל מספר הזכאים שגרו בדירות של חברות הממשלתיות - משרד הבינוי והשיכון 261 .
עירוניות בירושלים, בתל-אביב-יפו, בחיפה ובפתח תקווה.
היעדר נתונים פגם בתהליך קבלת ההחלטות על מדיניות הסיוע.
בטבלה שלהלן נתונים על היישובים שבמחצית ראשונה של שנת 2008 היה מספר הזכאים לדיור ציבורי בהם גדול בהרבה ממספר הדירות הפנויות.
הדירות הפנויות ובין .
4 7 208 תל אביב-יפו .
8 31 642 סה"כ מהנתונים שבטבלה עולה כי באמצע 2008 היה היחס בין הדירות הפנויות למספר הזכאים הממתינים ביישובים אלה פחות מדירה אחת ל-20 .
במחוז הדרום של המשר ד נבדק הטיפול בזכאים בעיר באר שבע; בתחילת אפריל 2008 היה בבאר שבע מספר הזכאים הממתינים להקצאת דירה - 124 , מהם50 .
חסרי דיור39 ( מהם78% ) המתינו לדירות פחות משנה ממועד אישור זכאותם, שמונה ( 16% )- בין שנה לשנתיים, ושלושה (6% )- .
יותר משנתיים מספר הדירות הפנויות בבאר שבע גדול יחסית - 166 , ולכמה מהן אין ביקוש.
מוצע שהמשרד ישקול את מכירתן, ותמורתן ירכוש דירות באזורים שקיים בהם מחסור.
בתשובתו מינואר 2009 טען המשרד כי הוא פועל למכירת הדירות ללא דורש, אך לא המציא נתונים בדבר מכירת הדירות בבאר-שבע.
הקצאת דירות בשכירות .
להלן נתונים על הקצאת דירות לזכאים, בחברות עמידר ועמיגור, בשנים 2002 - 2007: .
3,780 2002 262 דוח שנתי59ב .
מן הטבלה עולה שבשנים 2002 -2007 ירד בהתמדה מספר הדירות הציבוריות שהוקצו ל אכלוס לזכאים, ובשנת 2007 מספר הדירות שהוקצו לזכאים היה קטן בכ-32% לעומת זה שבשנת 2002 .
הסיבה העיקרית לכך היא צמצום המספר הכולל של הדירות הציבוריות עקב מכירתן לדייריהן במבצעי מכירה.
יצוין, כי על פי נתוני המשרד כשליש מהדירות שהוקצו בשנת 2007 נועד לזכאים חסרי דיור והיתר, שני שלישים - למשפחות של עולים חדשים ולמשפחות מקרב דיירי הדיור הציבורי שקיבלו דירה תמורת פינוי דירתן.
התקציב לדיור ציבורי על פי דברי ההסבר לתקציב המשרד, פעילות המשרד מוכוונת ליצירת תנאים שיאפשרו לכל האוכלוסייה למצוא פתרונות דיור במחיר סביר תוך כדי התמקדות בקבוצות האוכלוסייה החלשות יחסית.
תקציב הסיוע בדיור לשנת 2008 היה כ - 3.
32 מיליארד ש"ח, ובכלל זה1.
31 מיליארד ש"ח באשראי, כ-1.
36 מיליארד ש"ח סיוע בשכר דירה, 324 מיליון ש"ח מענקים וסבסוד אשראי ו -291 מיליון ש"ח עמלות לחברות הסיוע.
מדיניות הממשלה בת חום הסיוע בדיור, כמובא בדברי ההסבר, היא סיוע למשפחות חסרות דירה במציאת פתרון דיור ושיפור תנאי הדיור למשקי בית הסובלים ממצוקת דיור.
הסיוע לקבוצת האוכלוסייה החלשה ביותר שאין ביכולתה לרכוש דירה או לשכור דירה בשוק החופשי הוא בהקצאת דיור ציבורי בשכירות מסובסדת.
התקציב לשנת 2008 המיועד לרכישת דירות עבור משפחות נזקקות שלא נמצאה עבורן דירה במלאי וכן התקציב לחידוש, לתחזוקה ולהרחבה של דירות שבניהול החברות המאכלסות ועלות ההסכמים עם החברות המאכלסות (להלן - התקציב להקצאת דיור ציבורי) היה כ -70 מיליון ש"ח, שהם כ -2% מתקציב הסיוע של המשרד לשנת 2008.
משרד מבקר המדינה הצביע על עיוות בהקצאת המקורות של המשרד בסיוע לזכאים עוד בשנת 1996, ב דוח שנתי 47 של מבקר המדינה , עמ' 153 בפרק "דירות בתנאי שכירות לזכאים" כאשר קבע כי במסגרת התקציבים העומדים לרשות המשרד לביצוע תפקידיו, הסתכמו תקציבי הסיוע המיועדים לרכישת דירה בידי זכאים בשנת 1995 ב- 2,797 מיליון ש"ח להלוואות וב - 2,177 מיליון ש"ח למענקים לסבסוד ריבית ולסבסוד הצמדה להלוואות; לעומת זאת, תקציבי המשרד לרכישת דירות, לחידושן, לתחזוקן ולהרחבת דירות המיועדות לזכאי דיור בשכירות - אוכלוסיית הזכאים הנזקקת ביותר - הסתכמו ב-185 .
מיליון ש"ח בלבד משרד הבינוי והשיכון 263 .
יוצא שבשנת 2008 בהשוואה לשנת 2005 חלה ירידה של62% בתקציב הסיוע לדיור ציבורי, מ -185 מיליון ש"ח לכ -70 מיליון ש"ח במונחים שוטפים; במונחים ריאליים הירידה בתקציב גדולה יותר.
על המשרד לתת את דעתו לכך שניתנו פתרו נות דיור מועטים בלבד לשכבות החלשות ביותר מבין הזכאים לסיוע בדיור.
ניתן לצפות שהמשרד יקצה את המשאבים לזכאי דיור בשכירות לפי כללי הזכאות שהוא עצמו קבע.
מן הראוי שהמשרד יכין תכנית אופרטיבית לסגירת הפער בין המצוי לרצוי, בין המשאבים העומדים לרשותו ובין הדרושים לו לעמוד ביעדיו, ובמידת הצורך - שיעלה את הנושא לדיון בממשלה.
בתשובה הודיע המשרד כי בהתחשב במצוקה של הזכאים הממתינים לדירות הוא סיכם עם משרד האוצר על הפעלת תכנית סיוע חלופית לממתינים לדירות במרכז הארץ, שעל פיה יוכלו לקבל סיוע מוגדל לשכירת דירה במשך חמש שנים בתמורה לוויתור על זכאותם לדיור ציבורי במהלך אותה תקופה.
למשפחות עם שניים או שלושה ילדים יהיה גובה הסיוע 1,750 ש"ח, ולמשפחות עם ארבעה ילדים - 2,200 ש"ח, במקום 1,250 ש"ח, הסיוע המרבי שהיו זכאים לו עד אז.
לתכנית זו הצטרפו לדברי המשרד כ-440 משפחות, שהן כשלישמהממתינים לדירות במרכז הארץ.
עוד הודיע המשרד כי חתם על הסכם עם משרד האוצר המאפשר למשרד לרכוש כעשר דירות בשנה במשך שנתיים למשפחות גדולות מאוד ו"רב - מצוקתיות".
משרד מבקר המדינה מעיר כי אמנם הפתרונות המוצעים מקלים את המצוקה המידית של מקצת הממתינים, אך הם אינם פותרים את הבעיה ביסודיות.
בהתחשב בשכר הדירה של דירה ממוצעת במרכז הארץ קיים פער של ממש בינו ובין הסיוע המוגדל של המשרד, אשר למשפחות קשות יום, שהן מרבית המשפחות הזכאיות, קשה לעמוד בו; לפיכך הפתרון המוצע אינו מספק.