HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
עוד העלתה הביקורת כי עוד לפני שגובשו תכנית ואומדן תקציבי המוסכמים על דעת הגופים הנ וגעים לפרויקט החלה החברה לנקוט צעדים לבחירת קבלן ראשי, ובמאי 2002 היא פנתה לקבלנים שונים בבקשה לקבל הצעות מחיר לביצוע הפרויקט (ראו להלן).
דיווחי החברה לעירייה 1.
ביולי 2002 דיווח מנכ"ל החברה למנכ"ל העירייה דאז, מר אריאל קפון (להלן - מנכ"ל העירייה), ולסמנכ"ל לתכנון ובקרה של העירייה דאז, מר עוזי גרנות (להלן - הסמנכ"ל לתכנון) כי עלות הפרויקט מוערכת בכ -22.
5 מיליון דולר (כ - 105.
8 מיליון ש"ח), וכי כבר גויסו8 מיליון דולר, דהיינו נדרש להוסיף14.
5 מיליון דולר (כ- 68.
מיליון ש"ח) על מנת להתחיל בביצוע הפרויקט 2.
באוגוסט 2002 התקיים דיון בראשות מנכ"ל העירייה, ובו הציגה החברה מצגת בנושא הפרויקט.
אך מאחר שלדעת נציגי העירייה המצגת לא כללה כמה נושאים שנדרש לדון בהם (כגון תכנית עסקית מפורטת הכוללת ניתוח סיכונים, מחויבות העירייה כלפי החברה ושלבי ביצועה של התכנית) הבהיר מנכ"ל העירייה כי לא ניתן לאשר את התכנית ללא "עבודה מקדימה" כנדרש.
המנכ"ל סיכם כי "באחריות מנהלת לשכת התאגידים, מנהלת אגף התקציבים ומנכ"ל היכל הספורט להכין תכנית עסקית וכלכלית הכוללת ניתוח תקציבי וחשיפת העירייה.
התכנית צריכה להציף את הבעיות ולהציע דרכים לפתרון .
באחריות מנהלת לשכת תוך ]ו[התאגידים להוביל את המהלך, ולהביא את התכנית בפני 14 "ימי עבודה (בעניין זה ראו להלן).
מהאמור לעיל עולה כי העירייה, בעלת החברה ובעלת ההיכל, דרשה שתוכן תכנית עסקית מפורטת לפרויקט רק לאחר שהחברה כבר החלה לנקוט צעדים מעשיים לקידומו (כגון פנייה לקבלת הצעות מקבלנים).
02 קבע הסמנכ"ל לתכנון כי על מנת לבחון את נושא שדרוג ההיכל על כל היבטיו, ובכלל זה חשיפת העירייה לסיכונים בגין הפרויקט, יקים משרד רואי חשבון מסוים (להלן - משרד הרו"ח) צוות בחינה מיוחד שיכלול נציגים של אגף התקציבים בע ירייה ולשכת התאגידים.
הבחינה שיבצע הצוות תכלול "בחינה עסקית של התוכנית בה מוצע להשקיע 100 מיליון ש "ח; בחינה כלכלית של סיכונים והזדמנויות; בחינה תקציבית לגבי יכולת העירייה לקבל המחויבויות אודות היכולת לממש התוכנית; בח]תכנית בניין עיר[ הנדרשות; בחינה תבע"יתינה משפטית של תהליכי גיוס הכסף ועמידה בתנאי מכרזים; משמעות ערבות העירייה".
נקבע כי מסקנות הבחינה יוגשו עד 19.
נמצא שהבחינה העסקית לא הוגשה במועד שנקבע כעבור שבוע התקיים באגף התקציבים בעירייה דיון ובו נקבע כי במסגרת הבחינה יש להביא בחשבון בין היתר לו ח זמנים ראלי לביצוע הפרויקט, שיכין מינהל ההנדסה של העירייה, ובו יפורטו המועדים הצפויים של סיום הליכי הרישוי והתחלת הבנייה וכן משך הזמן הצפוי להקמת חניון תת -קרקעי.
מנכ"ל החברה מסר בדיון כי עלות הפרויקט היא כ-22 מיליון דולר (כ- 103.
4 מיליון ש"ח), וכי הוא יסתיים באפריל 2004 .
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1579 .
באוקטובר 2002 הגיש משרד הרו"ח לסמנכ"ל לתכנון מסמך שכלל את ממצאי הבחינה, והוגדר על ידי המשרד "תכנית עסקית" (להלן - התכנית העסקית).
לדברי העירייה "האומדן התקציבי אשר עליו יש להתבסס הינו האומדן שהוצג בתכנית ".
בתכנית העסקית צוין,]הזאת[ העסקית בין היתר, כי עלות הפרויקט תהיה 24 מיליון דולר (כ - 112.
8 ,)מיליון ש"ח וכי בהיעדר תכנית מסודרת נתקל המשרד הרו"ח "בפערים משמעותיים ביותר בהנחות הבסיס בין נציגי אגף הגזברות לבין ]בעירייה[ 1580 דוח שנתי61ב .
עוד צוין כי ייתכן שהפרויקט המוצע לא יסתיים כמתוכנן באפריל 2004 , כי אי-אפשר להעריך מתי ייבנה חניון תת -קרקעי, כי לא ניתנו כל האישורים הנדרשים לביצוע שלב שני של הפרויקט, וכי יש צורך לפעול במהירות לקבלתם.
במכתב לוואי שצורף לתכנית העסקית צוין כי "השתלשלות העניינים בפרויקט זה רצופה כשלים.
לדעתנו, לא התקיימו העק רונות הקיימים בנוהל העבודה עם החברות העירוניות.
שוב מוצאת העירייה את עצמה חשופה למחויבות כספית בלא שהייתה שותפה לכל תהליכי קבלת ההחלטות " (ההדגשה אינה במקור).
בישיבה של נציגי העירייה והחברה, שהתקיימה באותו חודש ובה נדונה התכנית העסקית, ציינה מנהלת אגף התקציבים כי "לדעת אגף התקציבים - גבוה מדי ואין לאשר הפרויקט במתכונתו ]הסיכון[ שיעור החשיפה המוצעת".
במאי 2003 הגישו לעירייה משרד הרו"ח ויועץ כלכלי שמינתה החברה (להלן - היועץ הכלכלי) תכנית עסקית מעודכנת ומפורטת יותר, שגם בה הוערכה עלות הפרויקט ב -24 מיליון דולר (כ- 112.
מהמסמכים עולה כי תכנית זו כללה מידע על המצב המשפטי של הפרויקט (פרטים על החתימה על הסכם החכירה ועל ההסדר החוזי בין החברה לעירייה בעניין החניון הפתוח), על המצב התכנוני (זכויות הבנייה במגרש, בשטחים הציבוריים ובחניון התת-קרקעי), על תכנית הבינוי האדריכלית, על עלויות הבנייה ועל ההכנסות וההוצאות השוטפות הצפויות לאחר סיום הפרויקט.
הביקורת העלתה כי אף שבסוף שנת 2002 טרם אישרה מועצת העירייה את הפרויקט, הודיע באותו מועד יו"ר הדירקטוריון לדירקטוריון החברה כי הוא אינו רוצה לדחות את ביצועו של הפרוי קט בשנה נוספת, וכי הוא ומנכ"ל החברה הגיעו למסקנה ש"צריך ללכת קדימה".
יצוין כי החלטה זו לא התבססה על מסד נתונים הכולל את כל הנתונים הרלוונטיים הנדרשים ועל אומדן תקציבי מפורט ומאושר.
עוד הועלה כי אף שהחלטת מנכ"ל העירייה מאוגוסט 2002 להגיש תכנית עסקית וכלכלית בתוך 14 יום לא בוצעה, ואף שכאמור מועצת העירייה לא אישרה את הפרויקט, הודיע מהנדס העירייה באוקטובר 2002 לאגף התקציבים כי "בקשה להיתר לבניית קומת מרתף ומנהרה להכנסת ציוד בתחום ההיכל.
אושרה כבר על ידי ועדת המשנה".
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2009 טענה העירייה כי "כידוע הליכי הרישוי (ביחוד של פרויקט כזה) אורכים זמן רב ועל כן היה נכון לפעול מבעוד מועד ולקדם את הליך הרישוי".
לדעת משרד מבקר המדינה, לא היה מקום לקדם את הפרויקט, לרבות הליך רישויו, לפני שבעל הנכס (העירייה) נתן את הסכמתו לכך.
על העירייה היה ל הקפיד ש כל פעולותיה בעניין הפרויקט יבוצעו במסגרת הליך מסודר של קבלת החלטות תוך התבססות על נתונים, ניתוחים ותכניות עסקיות מפורטים ובדוקים, שיוגשו לאישורה מבעוד מועד, כנדרש על פי סדרי מינהל תקין.
03 כתבה עוזרת ראשית ליועץ המשפטי של העירייה (להלן- יועמ"ש העירייה) לגזבר העירייה, לקראת דיון בוועדת הכספים של העירייה בעניין ערבות העירייה להלוואה שהחברה נזקקה לה למימון הפרויקט (ראו להלן), כלהלן: חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1581 .
"אבקש להפנות תשומת לבך כי החלטת ביצוע שדרוג היכל הספורט.
ההחלטה היא אכן החלטת ]מועצת העירייה[ בפניחברה וכפופה לכל העקרונות הכללים והחוקים החלים על החברה, אבל, ויש אבל חשוב, העירייה במישרין נוטלת סיכון הן בשעבוד המקרקעין והן במתן הערובה ולכן נכון יהיה להביא את ההחלטה בדבר מתן אישור הערבות יחד עם הרעיון והעקרונות העומדים בבסיס התכנית לביצוע בשלה נדרשת הערבות, מה גם שכאשר מדובר בפרויקט בעלות כה גבוהה, בייחוד בתקופה כהיום, כאשר על 1582 דוח שנתי61ב .
הדירקטורים להכריע, מוטב יהיה כי תהיה החלטה עקרונית אשר תהווה את 'אינטרס העירייה', לה חבים הדירקטורים חובת אמון" (ההדגשה במקור).
באוגוסט 2003 החליטה ועדת הכספים של העירייה כי הע ירייה תיתן לחברה ערבויות בסך של עד 15 מיליון דולר (כ-70.
5 מיליון ש"ח) לצורך הבטחת ההחזר של ההלוואה האמורה, ובספטמבר 2003 .
אישרה מועצת העירייה החלטה זו לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי היה שקודם לביצוע צעדים מעשיים לקידום הפרויקט (ובהם בחירת קבלנים על ידי החברה , כמפורט להלן) בכלל ולקבלת החלטה של ועדת הכספים של העירייה בעניין הערבות בפרט, יתקיים במועצת העירייה דיון יסודי בכל ההיבטים העקרוניים והחשובים של הפרויקט, וכי בעקבותיו תקבל המועצה החלטה עקרונית בנושא שתעלה בקנה אחד עם האינטרסים של העירייה.
דיווחים על חריגות מאומדן העלות .
(א) בסיכום דיון שהתקיים בעירייה ביוני 2005 נקבע, בין היתר, כי "באחריות מנכ"ל 'היכלי הספורט' להערך להוצאות בלתי צפויות ושאינן מתוקצבות בשלב הפרויקט.
במידה ויהא צורך בהגדלת תקציב הפרוייקט, יידרש אישור מנכ"ל העירייה לכך".
מנכ"ל החברה התב קש "להימנע מתוכניות השקעה חדשות על מנת שנוכל להיערך לפרוייקטים נוספים כגון בניית החניון" (ההדגשה אינה במקור).
(ב) בספטמבר 2005 מסר מנכ"ל החברה לוועדת הביקורת של החברה כי האומדן של תקציב הפרויקט עלה לסך 132.
7 מיליון ש"ח, בשל הצמדת התקציב למדד תשומות הבנייה ועליית מדד זה עקב התייקרויות מחירי הפלדה, וכי "זה מחייב אותנו לצמצם בסעיפים אחרים.
אנו לא נגדיל את התקציב".
במרס 2005 דיווח מפקח הפרויקט לוועדת הכספים של החברה כי "סה"כ החריגה מהתקציב על פי תחשיב האומדנים השונים הינה 5 מיליון ש"ח".
מכיוון שיו"ר הדירקטוריון דאז הודיע בישיבה כי אין אישור לחרוג מהתקציב הוחלט ש"התקציב במסגרתו המאושרת לא ייפרץ וכל חריגה יימצא לה מקור במסגרת התקציב ע"ח סעיף אחר".
יומיים אחר כך גם גזבר העירייה הודיע לחברה כי "אין אישור לחריגה כל שהיא בתקציב הפרויקט".
ואולם הביקורת העלתה כי החריגות התקציביות בפרויקט לא פסקו ואף הגיעו לסכומים גבוהים הרבה יותר: (א) במרס 2006 דווח לוועדת הכספים של החברה על חריגות תקציביות בפרויקט שבגינן הגיע הגירעון ל -13.
בדוח מבקר החברה דאז מאוגוסט 2006 נאמר כי לפי התחזית צפוי הגירעון להגיע לכ-20.
3 מיליון ש "ח, וכי דיווחים בעניין הגידול בגירעון לא נמסרו לוועדת הכספים מאז הדיווח האמור ממרס 2006 .
, ומיותר לציין שהיא לא אישרה אותו יצוין כי בספטמבר 2004 אישרה האספה הכללית של החברה כי החברה תקבל הלוואה בסך 22 מיליון דולר (כ- 103.
4 מיליון ש"ח) מבנק הפועלים בע"מ (להלן - בנה"פ), וכי לחלק נכבד מסכום זה - עד 15 ( מיליון דולר70.
5 )מיליון ש"ח- תערוב חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1583 .
מנכ"ל העירייה אישר החלטה זו, ובנובמבר 2005 אישר את ההחלטה גם מנכ"ל משרד הפנים.
ביולי 2006 מסר יו"ר הדירקטוריון לוועדת הכספים של החברה, בין היתר, כי "רק בשנת 2013 החברה תתחיל לראות רווחים".
לשאלתו "איך אנו מול התכנית העסקית הראשונה", השיב נציג משרד הרו"ח שהכין את התכנית העסקית המעודכנת כי "בתכנית העסקית הראשונה כל נושא ההלוואה לא היה מסודר, לא היו 3 הלוואות[17], הייתה הלוואה אחת בלבד".
בישיבה הוחלט לקיים די ון נפרד בנושא, מאחר שחברי הוועדה קיבלו את החומר רק ביום הישיבה ולא הספיקו ללמוד אותו.
דיון זה התקיים רק באוקטובר 2006 .
בספטמבר 2006 כתב לחברה המלווה הראשון, בנה"פ, כי לפי דוח מעקב ביצוע שהכין מפקח מטעמו הייתה חריגה תקציבית בסך 15 מיליון ש"ח וציין שעל פי ההסכם בין הבנק לחברה, היא (החברה) התחייבה לכסות ממקורותיה כל חריגה בתקציב.
כעבור חודש נוסף בלבד הודיע בנה"פ לחברה כי מדוח המפקח מטעמו עולה שהחריגה התקציבית בפרויקט גדלה לסך 25 .
מיליון ש"ח הועלה כי שלא כמתחייב מההסכם בין בנה"פ ובין החברה, לא כיסתה החברה ממק ורותיה העצמיים את החריגות האמורות מהתקציב, אלא לקחה לשם כך, כאמור, הלוואות נוספות.
(ב) בדצמבר 2006 דנה ועדת הביקורת של החברה בדוח מבקר החברה דאז מאוגוסט 2006 ובחריגה (גירעון) בסך כ-20 מיליון ש"ח מתקציב הפרויקט.
מנכ"ל החברה הסביר ש"על ציר הזמן הוספנו דברים נוספים שלא היו בתכנון".
(ג) ביולי 2007 אישרה ועדת הכספים של החברה את תקציב הפרויקט שעלה לסך של כ-143 מיליון ש"ח (במחירי מדד הבסיס).
(ד) באוגוסט 2007 , בדיון בראשות הסמנכ"ל לתכנון, סוכם כי מנהלת לשכת התאגידים "תעביר תכנית עסקית לצורך בחינת מצבו הכלכלי והכס פי של היכל הספורט".
בעקבות זאת הוכנה בספטמבר 2007 תכנית עסקית מעודכנת, והיא הוגשה חודשיים אחר כך לגזבר העירייה.
על פי תכנית זו, עלות הפרויקט הסתכמה בכ-180 מיליון ש"ח, והגידול הניכר בעלות, מקורו, בין היתר, בתוספות מאושרות לפרויקט שעלותן הסתכמה בכ -25.
5 מיליון ש "ח, בחריגה מהתקציב (בסך כ-4.
5 מיליון ש"ח) ובעלייה הגדולה (בשיעור של כ -29% .
) במדד תשומות הבנייה בתכנית צוין כי החברה לקחה שלוש הלוואות בסכום כולל של 154 מיליון ש"ח (84 מיליון ש "ח, 40 מיליון ש "ח ו-30 מיליון ש"ח).
(ה) במרס 2008 הגישה הנהלת החברה לוועדת ה כספים של החברה תכנית עסקית מעודכנת, ולפיה עלות הפרויקט הסתכמה בכ- 191.
7 מיליון ש"ח, והגירעון בתזרים המזומנים ביחס לתכנית הראשונית מאפריל 2005 הגיע ל -46.
לפי ניתוח עדכני מאפריל 2009 , שביצעה הנהלת החברה, היה הגירעון 52.
מיליון ש"ח על פי נתונים שהעבירה החברה למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2009 הייתה עלות הפרויקט כ-190 מיליון ש"ח, ובכלל זה הוצאות מימון בסך כ - 855,000 ש"ח שהיו לחברה עד יולי 2005 .
החברה הסבירה למשרד מבקר המדינה כי הוצאות המימון הנוספות שיהיו לה בגין ההלוואות שלקחה ייזקפו לחשבון רווח והפסד בעת היווצרותן בפועל, על פי כללי החשבונאות.
17 החברה לקחה מבנה"פ בתחילת ביצועו של הפרויקט הלוואה בסך 84 ,מיליון ש"ח ובאותו מועד, יולי 2006 .
, הייתה במגעים עם בנק אחר לקבלת שתי הלוואות נוספות חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1585 .
על פי הדוחות הכספיים של החברה היא שילמה מיולי 2005 עד סוף 2009 הוצאות מימון בסך כ- 26.
8 מיליון ש"ח, ועליה לשלם (על פי התכנית העסקית מתחילת שנת 2009 ) משנת 2010 ואילך הוצאות מימון בסך כ-112 .
מיליון ש"ח 1586 דוח שנתי61ב .
לדעת משרד מבקר המדינה, גם אם מהבחינה החשבונאית ניתן לרשום מיולי 2005 את הוצאות המימון בדוח רווח והפסד בעת היווצרותן ולא לזקוף אותן לעלות הפרויקט, היה על החברה לציין בדיווחיה למוסדות המנהלים שלה ולעירייה את העלות האמתית של הפרויקט.
בעלות זאת צריכה הייתה החברה לכלול את הוצאות המימון האמורות.
 לפני שגוף ציבורי נוקט צעדים מעשיים לביצוע פרויקט בנייה, ובייחוד אם מדובר בפרויקט מורכב שעלותו גבוהה, הוא נדרש לבצע עבודת מטה יסודית ומקיפה שתוצאותיה ישמשו בסיס להחלטות בנושא.
ממצאי הביקורת מלמדים כי לצורך קבלת ההחלטה על ביצוע הפרויקט לא עשו החברה והעירייה עבודת מטה נאותה, לא הגדירו את מהות הפרויקט והיקפו, ולא בחנו חלופות לפרויקט.
בתקופת הפרויקט חלו שינויים רבים בתקציבו, ובעקבות כך נאלצה החברה לקחת הלוואות בסכומים ניכרים הגבוהים מאלה שתכננה מראש.
דירקטוריון החברה לא קיים דיון יסודי בעניין השינויים שבוצעו בתכניות הפרויקט ובעניין השינויים הרבים באומדני העלות שבוצעו בעקבותיהם, והאישורים לתכניות ניתנו רק באמצעות אישור פרוטוקולים של ועדת הכספים.
לא תמיד עדכנה הנהלת החברה את התכניות העסקיות לפני ביצוע השינויים, ולמותר לציין כי תכניות אלה לא אושרו מראש כנדרש על ידי הדירקטוריון.
עדכון התכניות לא התבצע באופן קבוע ומסודר ועל פי לוח זמנים מתוכנן, ולעתים התכניות עודכנו רק בעקבות שאלות ובקשות של חברי דירקטוריון ונושאי תפקידים בעירייה.
כמו כן לא תמיד עדכנה החברה את העירייה מראש על פרטי השינויים ועל השפעותיהם הצפויות על העלות הכוללת של הפרויקט, ולכן היא גם לא קיבלה את אישור העירייה לשינויים אלה כנדרש.
מועצת העירייה לא דרשה שהחברה תגיש לה דיווחים ועדכונים שוטפים על היבטים שונים של התקדמות הפרויקט בכלל ועל היבטים כספיים ותקציביים בפרט.
לדעת משרד מבקר המדינה, אישור בדיעבד של התכניות העסקיות ושל תקציב הפרויקט אינו עולה בקנה אחד עם סדרי מינהל תקין.
ראוי היה שקודם לנקיטת צעדים מעשיים לקידום הפרויקט יתקיים במועצת העירייה דיון בכל ההיבטים העקרוניים של הפרויקט, וכי בעקבותיו תתקבל החלטה עקרונית של המועצה שתעלה בקנה אחד עם האינטרסים של העירייה.
מימון הפרויקט לצורך ביצוע הפרויקט והבטחת מימונו התקשרה החברה עם שלושה גופים: חברת יורוקום, תקשורת סלולרית בע"מ (להלן - יורוקום); מועדון הכדורסל מכבי תל-אביב חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1587 .
( 1995 ) בע"מ (להלן- מכבי ת"א או מכבי) והמועצה להסדר ההימורים בספורט.
את יתרת הסכומים הדרושים למימון הפרויקט התכוונה החברה לגייס בתחילת הפרויקט ממקורותיה העצמיים וכן מהלוואות בנקאיות אשר אמורות להיפרע מההכנסות שיהיו לחברה בעתיד, לרבות הכנסות מיורוקום וממכבי ומהשכרת שטחי מסחר בתחום ההיכל.
ההתקשרות עם יורוקום .
ההליכים לבחירת נותן חסות להתקשרות שבה גוף מסחרי או ציבורי משתתף במימון אירוע או פרויקט ציבורי תמורת חשיפה או פרסום (להלן - נותן חסות) יש ערך כלכלי.
ערך כזה ניתן לחשב, או לכל הפחות לאמוד, תוך הבאה בחשבון של גורמים שונים, ובהם מספר הנחשפים, משך זמן החשיפה, והמיתוג של האירוע או הפרויקט שבגינו נחשף נותן החסות.
על כן יש חשיבות גדולה לקיומם של הליכים נאותים שבאמצעותם נאמד שווייה של ההתקשרות ונבחר נותן החסות.
סעיף 197 קובע כי "לא תתקשר עיריה בחוזה ]נוסח חדש [ לפקודת העיריות להעברת מקרקעין או טובין, להזמנת טובין או לב יצוע עבודה אלא על פי מכרז פומבי".
שיטת המכרזים נועדה להבטיח למפרסם המכרז התקשרות בתנאים מיטביים, ולמציעים בכוח - שוויון הזדמנויות.
כמו כן נועדה השיטה להקטין את האפשרות של פגיעה בטוהר המידות ושל העדפה לא הוגנת של חברה או ספק.
סעיף 197 האמור חל אמנם על עיריות ולא על חברות ותאגידים עירוניים כדוגמת החברה, ואולם על פי גישתו של משרד הפנים, גם חברות עירוניות מחויבות לפרסם מכרזים לשם ביצוע התקשרויותיהן; בחוזר מנכ"ל משרד הפנים מספטמבר 1991 מתנה שר הפנים את אישורו להקמת חברות עירוניות בין היתר בכך שבתקנון ההתאגדות שלהן תהיה הוראה בדבר חובת פרסום מכרז.
תנאי זה צוין גם בחוזר מנכ"ל המשרד ממאי 2004 .
גם אם חוזרים אלה לא חלו על החברה (שכן היא הוקמה קודם לכן), מאחר שהיא גוף ציבורי ראוי היה שתנהג לפי נורמה זו בעת שבחנה את האפשרות לבצע התקשרות עם נותן החסות להיכל, וכן בעת שבחרה את נותן החסות, ואף היה ראוי שהיא תפרסם מכרז פומבי עוד בשלבים הראשונים של ייזום הפרויקט18 .
ההליכים לבחירת נותן החסות לא בוצעו על פי עקרונות דיני המכרזים וספק אם הם עלו בקנה אחד עם סדרי מינהל תקין, כמפורט להלן: 1.
בדצמבר 2000 , כחודש לאחר שמונה מנכ"ל החברה לתפקידו, הוא פנה במכתב לחברה פרטית והבהיר לה כי בכוונת חברת היכלי הספורט "לאתר ספונסר גדול נותן חסות למטרת שדרוג המתקן, ובעל מוניטין שיאמץ את היכל הספורט.
היכל הספורט ייקרא על שם החברה נותנת החסות לפי בקשתה ודרישותיה".
המנכ"ל ציין במכתבו, בין היתר, כי החסות תינתן למשך חמש שנים לפי תשלום שנתי שייקבע, וכי הוא יהיה מוכן "להפגש ולדון בנושא, עם כל חברה וגוף".
נוסף על כך פנה המנכ"ל באותו עניין גם לעמותה שראש העירייה מכהן כיו"ר שלה.
החברה הסבירה למשרד מבקר המדינה כי הדבר נעשה על מנת לקבל מעמותה זו סיוע מקצועי בנושא איתור נותן חסות להיכל.
הביקורת העלתה כי החברה הפרטית שאליה פנה המנכ"ל בדצמבר 2000 לא עמדה בקריטריון שציין המנכ"ל במכתבו - "ספונסר גדול" - שכן מדובר היה בחברת הזנק (סטארט אפ) בתחילת דרכה.
בתיקי חברת היכלי הספורט לא נמצאו שום מסמכים שאפשר ללמוד מהם מדוע פנה המנכ"ל דווקא לחברה הזאת, ואם המכתבים אליה ואל העמותה האמורה נשלחו בעקבות מגעים שהתקיימו בין .
18 בעניין החלת עקרונות דיני המכרזים על תאגידים עירוניים כדוגמת החברה, ראו להלן בפרק "התקשרויות עם קבלנים", עמ' 1587.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1589 .
כמו כן לא נמצא כי התקבלה תשובה כלשהי משני גופים אלה ולא ברור אם המגעים נמשכו.
בחודשים יוני -אוגוסט 2001 פנה מנכ"ל החברה לארבע חברות גדולות וידועות בזו אחר זו ופירט לפניהן את תנאי ההתקשרות למתן החסות, והפעם נקבעה תקופת ההתקשרות לעשר שנים, שבמהלכן תעביר נותנת החסות לחברה 10 מיליון דולר.
בסוף אוגוסט 2001 פנה המנכ"ל לחברה הרביעית - יורוקום; בעקבות הפנייה התקיים משא ומתן בינה ובין החברה ובסופו נחתם הסכם (ראו להלן).
בתשובתה למשרד מבקר המדינה טענה חברת היכלי הספורט כי היא פנתה לחברות נוספות, מהגדולות ומהמובילות במשק (להלן - החברות הנוספות), וכי "היחידה שהשיחות איתה הבשילו לכדי משא ומתן עסקי רציני הייתה חברת יורוקום".
ואולם בתיקי החברה לא נמצאו גם הפעם מסמכים שאפשר ללמוד מהם מדוע פנה המנכ"ל דווקא לארבע החברות האמורות.
כמו כן לא נמצאו מסמכים שמעידים כי אכן נעשו פניות לחברות הנוספות ומסבירים מדוע המשא ומתן התקיים רק עם יורוקום.
בתקופה שבה קיימה החברה מגעים לבחירת נותן החסות לא קיימו בעלי התפקידים בעירי יה, מועצת העירייה והמוסדות המנהלים של החברה - הדירקטוריון וועדת הכספים - כל דיון בעניין הדרך הראויה לבחירת נותן החסות, ולמותר לציין כי לא התקבלה כל החלטה שתנחה את הנהלת החברה כיצד לנהוג בעניין חשוב זה.
גם בפגישות השוטפות שקיימו נציגי החברה עם בעלי התפקידים בעירייה לא עלה נושא זה לדיון, אף שברור היה כבר מתחילת המגעים כי בעקבות התקשרות זו עם נותן חסות ישונה שמו של הנכס שבבעלות העירייה.
בפברואר 2002 פנה יועמ"ש העירייה דאז, עו"ד אחז בן ארי, למנכ"ל החברה והבהיר לו כי מאחר שלפי ההסכם שמתגבש עם יורוקום יוקצו לה שטחים בהיכל, יהיה ההסכם טעון אישור של שר הפנים, על יסוד החלטה של מועצת העירייה.
היועמ"ש ביקש לעיין בהסכם קודם חתימתו וכן לקבל פירוט של ההליכים שקדמו לבחירתה של יורוקום, לרבות פירוט על הצעות שקיבלה החברה (אם קיבלה) מגופים אחרים.
בתיקי החברה לא נמצאו מסמכי ם שאפשר ללמוד מהם שמנכ"ל החברה מסר ליועמ"ש העירייה פרטים על ההליכים שקדמו לבחירת יורוקום.
02 , בישיבה שקיים מנכ"ל העירייה בעניין הפרויקט, צוין כי "במסגרת העסקה שנחתמה בין חברת היכלי הספורט לחברת יורוקום לשיפוץ היכלי חברת היכל [ הספורט, נדרשת החברה ]י הספורט לנייד זכויות מסחריות [19] " (ההדגשה אינה במקור).
בסיכום הישיבה צוין כי "לאור הנ"ל, ובמגמה שלא לעכב תחילת עבודות השיפוץ, תאושר העברת השטח המבוקש עבור חברת 'יורוקום', בהיקף של עד 1,000 .
19 ניוד זכויות מסחריות - העברת זכויות שימוש בנכס מקרקעין אחד לנכס מקרקעין אחר.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1591 .
יצוין כי בפועל נחתם ההסכם בין החברה לבין יורוקום רק כש נה וחצי מאוחר יותר, אולם מהאמור לעיל עולה כי כבר באפריל 2002 היה סיכום (ולו עקרוני בלבד) בין החברה, העירייה ויורוקום בעניין הפרויקט ובעניין שינוי שמו של ההיכל, אף שעל פי המסמכים לא נראה שהגורמים המוסמכים בחברה ובעירייה דנו בעסקה.
ביולי 2003 אישר דירקטו ]יורוקום[ ריון החברה את "נוסח ההסכם עם חברת כפוף להחלטת עיריית תל]ב[- .
"אביב 1592 דוח שנתי61ב .
הביקורת העלתה כי באותו חודש, לאחר האישור האמור, פנה מנכ"ל החברה לחברה גדולה אחרת והציע לה לשמש נותנת חסות להיכל.
בתיקי חברת היכלי הספורט לא נמצאו מסמכים שאפשר ללמוד מהם מדוע בוצעה הפנייה האמורה לאחר שכבר סוכמו התנאים עם יורוקום.
באוגוסט 2003 הודיע יו"ר דירקטוריון החברה לראש העירייה ולמנכ"ל העירייה כי באותו יום נחתם הסכם בין החברה ליורוקום, ואולם ההסכם יבוטל אם מועצת העירייה לא תאשר בתוך 60 .
"יום לשנות את שם ההיכל ל"היכל נוקיה ב- 14.
03 " :החליטה מועצת העירייה כלהלן1 לפרסם]החברה[ ) להסמיך את , לתקופה שלא ]ההיכל[ הזמנה לקבלת הצעות לשם מתן חסות ופרסום למבנה תעלה על 10 שנים מתום תקופת השיפוצים במבנה ההיכל ובתנאי שסכום ההצעה לא יפחת מ -6.
6 ;מיליון דולר 2 ) לאפשר לחברה לשנות את שמו ש ל ההיכל באופן שיכלול את שם הזוכה; 3 ) נוסח ההודעה לקבלת הצעות שתפורסם ע"י החברה תאושר מראש ע"י מנכ"ל העירייה והיועמ"ש".
יועמ"ש העירייה דאז מסר למשרד מבקר המדינה במהלך הביקורת כי ההחלטה התקבלה בעקבות המלצתו, מאחר שסבר כי "יש מקום לכפות על החברה הליך תיחור פומבי".
]מלשון תחרות[ בדברי ההסבר להחלטה האמורה צוין, בין היתר, כי "מאחר שהעסקה עברה שינויים רבים, התעורר ספק אם אין מקום לנקוט הליך של קבלת הצעות, על מנת להבטיח כי יש בידי החברה את ההצעה הטובה ביותר.
מאחר והעסקה מותנית בשינוי שמו של ההיכל לשמו של נותן החסות, ושינוי כאמור מצריך אישור המועצה , מוצע להסמיך את חברת היכלי הספורט לבחור את הזוכה על ]מועצת העירייה[ .
"יסוד הליך של קבלת הצעות ובתנאים שלא יפחתו מתנאי ההצעה הקיימת ב- 25.
03 , לאחר שמנכ"ל העירייה והיועמ"ש שלה אישרו כנדרש את נוסח ההודעה, פרסמה החברה מוד עה בעיתונים ולפיה היא הזמינה "להציע הצעות לקבלת זכויות חסות ופרסום" בהיכל.
במודעה צוינו תנאים מסוימים של החסות (הנוגעים לתקופת השיפוץ, לתקופת החסות ולדמי החסות), בדומה למה שסוכם עם יורוקום (ראו להלן), וכן תאריך פגישת ההבהרה עם החברה ( 2.
03 ) והמועד האחרון להגשת ההצעות ( 12.
) יצוין כי המודעה פורסמה בתקופת החגים (באותה שנה חל ראש השנה ב- 26.
03 ויום הכיפורים חל ב - 6.
03 ), ובעקבות זאת בידי המציעים הפוטנציאליים נותרו ימים מעטים בלבד להכין ולהגיש את הצעותיהם.
יצוין שעל פי פרסומים שונים שהופיעו קודם לכן בעיתונים 20 כבר התגבשה עסקה בין החברה ובין יורוקום.
חברת היכלי הספורט לא קיבלה כל הצעה, יורוקום נותרה המציעה היחידה, ולפיכך אושרה זכייתה.
לא היה ]יורוקום[ בתשובתה למשרד מבקר המדינה טענה החברה כי "ההסכם עם חייב במכרז.
עיריית תל-אביב, אשר לנוכח הזמן שח לף בין פניית החברה לגופים השונים לבין קבלת ההחלטה, רצתה לוודא שחלוף הזמן לא שינה את (אי) נכונותם של גורמים אחרים להכנס לעסקה, החליטה לתת הזדמנות נוספת לגורמים מסחריים ולאפשר להם להציע הצעה לרכישת החסות".
עוד טענה החברה כי "המחיר שהתקבל מיורוקום היה כה גבוה .
שאף גורם אחר לא היה מעוניין שהיה ולו שמץ של פגם ]וכי החברה אינה סבורה[ .
להיכנס לעסקה בתנאים אלה בהוצאת המודעה ובתוכנה".
החברה ביקשה להבהיר כי "ההחלטה בעניין זה, כמו גם נוסח המודעה, נקבעו בהחלטת מועצת העיר וע"י גורמי העירייה השונים".
20 " למשל, בעיתוןגלובס " ב- 28.
חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1593 .
משרד מבקר המדינ ה מעיר לעירייה ולחברה כי העובדה שבעת פרסום המכרז כבר נבחר נותן החסות, והוא אף נחשף לכל המידע הרלוונטי ובכלל זה לכל הדרישות והתנאים, נחתם עמו הסכם, ודבר היבחרו היה ידוע ברבים, יש בה חשש ליצירת מכרז למראית עין רק כדי לצאת ידי חובה; ספק רב אם פעולה זו יכולה להיחשב יזמה אמתית לבחירת נותן חסות באמצעות הליך של מכרז.
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח ההיקף הכספי של ההתקשרות וחשיבותה, ראוי היה שהחברה תנקוט מלכתחילה הליך ראוי של מכרז פומבי לבחירת נותן החסות.
יתר על כן, מאחר שמדובר בשיפוץ נכס ציבורי שבבעלות העירייה, שמחוי בת כאמור על פי חוק לקיים הליך של מכרז פומבי, והייתה שותפה לקבלת כל ההחלטות המהותיות הנוגעות לפרויקט, ומאחר שלצורך קיום ההסכם עם נותן החסות נדרש לקבל את אישורה של העירייה לשינוי שם ההיכל, היה על העירייה והחברה לעמוד, כבר בתחילת ביצוע ההליכים לקידום הפרויקט, על כך שההתקשרויות של החברה ובהן ההתקשרות עם נותן החסות יתבצעו לאחר קיום מכרז פומבי.
קביעת שם ההיכל לפני שגוף ציבורי שבבעלותו מתקן המשרת את הציבור מתחיל בביצוע הליך לאיתור נותן חסות למתקן יש צורך לשקול האם נוכח השימוש הציבורי שנעשה במתקן, המוניטין והחשיפ ה שלו, ראוי לתת לו שם של חברה זרה או מוצר לא מקומי, או שמא כדאי ששמו יזוהה עם חברה ישראלית או מוצר ישראלי.
הביקורת העלתה כי בעלי התפקידים בעירייה, מועצת העירייה והמוסדות המנהלים של החברה לא קיימו כל דיון עקרוני בשינוי שמו של ההיכל, ולמותר לציין כי הם לא נתנו להנהלת החברה שום הנחיה בעניין זה.
לדעת משרד מבקר המדינה, ראוי היה כי נוכח רגישות העניין תקיים מועצת העירייה דיון יסודי ומעמיק בעניין השם החדש של ההיכל, ותחליט אם אכן יש מקום לקרוא להיכל על שמו של מוצר מיובא דווקא.
תנאי הסכם ההתקשרות על פי ההסכם מ- 21.
03 בין החברה ליורוקום, החברה התחייבה לשנות את שם היכל הספורט ל"היכל נוקיה" וכן להעניק ליורוקום זכויות חסות, פרסום, שיווק ו"הטבות והרשאות שימוש", כגון הצבת שלטי פרסום של יורוקום ואמצעי קידום אחרים, זכות שימוש בלעדית למשך תקופת ההסכם באחד מתאי האירוח בכל אירוע שיתקיים בהיכל הספורט ובכלל זה הזכות לחלק כרטיסי כניסה לתא לפי שיקול דעתה הבלעדי של יורוקום, וקיום שני אירועים בשנה בהיכל, על בסיס מקום פנוי, בלא תשלום.
בהסכם נקבע כי תקופת השיפוצים בהיכל תימשך שלוש שנים, וכי בתקופה זו מחויבת יורוקום לשלם לחברה 200,00 0 דולר בשנה.
עוד נקבע בהסכם כי בעשר השנים שלאחר תום הבנייה יוגדלו בכל שנתיים סכומם של התשלומים השנתיים, 1594 דוח שנתי61ב .
כך שבשנתיים הראשונות תשלם יורוקום 400,000 דולר בשנה, ובשנתיים האחרונות - 800,000 דולר בשנה.
הסכום הכולל שהתחייבה יורוקום לשלם לחברה במשך 13 שנה הסתכם ב-6.
מיליון דולר חברת היכלי הספורט תל-אביב-יפו בע"מ 1595 .
מהאמור לעיל עולה כי התמורה שסיכמה החברה עם יורוקום הייתה קטנה במידה ניכרת מזו שצוינה, כאמור, בפניות שהיא מסרה לגופים ובהם יורוקום בשנת 2001 - 10 מיליון דולר למשך עשר שנים בלבד.
עוד יוער כי בדיווחים שונים בעל -פה ובכתב שמסרו מפעם לפעם מנכ"ל החברה ויו"ר הדירקטוריון שלה לעירייה ולוועדת הכספים של החברה הם ציינו כי החברה הצליחה לגייס, על פי הסיכומים עם יורוקום, דמי חסות בסכום כולל של 8 מיליון דולר.
דיווח כזה נמסר אף באפריל 2003 - כארבעה חודשים לפני שנחתם ההסכם.
יצוין כי נציגי החברה הוסיפו לנקוב בסכום זה גם בדיונים שקיימו עם גורמים בכירים של העירייה ביולי 2003.