HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
15 מקור הנתונים: שנתון סטטיסטי לישראל לשנים 2002- 2006 של הלשכה המרכז ית לסטטיסטיקה, לוח: "בעלות על מוצרים בני -קיימא בעשירונים של משקי בית, לפי הכנסה נטו לנפש סטנדרטית".
הנתונים לשנת 2005 הם עיבוד שמסרה הלמ"ס למשרד מבקר המדינה וטרם פורסמו בשנתון.
6 (1 ) שיעור משקי הבית בעלי טלוויזיה מכלל משקי .
2 (2 ) שיעור משקי הבית בעלי מנוי מכלל משקי הבית .
0 (3 ) שיעור משקי הבית ללא מנוי מכלל משקי הבית .
([1(:)2)-100(=3]) מהטבלה עולה כי בשנת 2001 לא היה מנוי לכחמישית ממשקי הבית בעלי מקלטי הטלוויזיה ושיעור זה עלה לכרבע בשנת 2005 .
לפי נתוני הלמ"ס, בשנת 2005 היו כ- 1,820,100 משקי בית בעלי טלוויזיה ומהם כ- 1,370,000 היו בעלי מנוי.
כלומר, לכ- 447,600 משקי בית לא היה מנוי ולכן לא יכלו לקלוט את שידורי טח"י המשודרים בערוץ 23 .
אילו אותם משקי בית היו מעוניינים לקלוט את שידורי ערוץ 23 , ויכולים לממנם, הייתה ההוצאה השנתית מסתכמת בכ-1.
בטבלה להלן נתונים על התפלגות משקי בית שאין להם מנוי לעומת משקי בית בעלי טלוויזיה לפי עשירוני הכנסה, בשנים 2001 -2005 :)(באחוזים .
0 עשירון10 מהנתונים עולה כי בכל שנה יש מתאם חיובי בין רמת ההכנסה של משק בית ובין בעלותו על מנוי.
זאת ועוד, במשך התקופה הנדונה גדל שיעור משקי הבית שאין להם מנוי מבין משקי הבית בעלי טלוויזיה בשני עשירוני ההכנסה הנמוכים.
כלומר משקי הבית בשני עשירונים אלה, גם אם הם בעלי טלוויזיה, נגישים לשידורי טח"י בערוץ 23 פחות ממשקי הבית בעשירוני ההכנסה העליונים.
הבעיה ששידורים ציבוריים אינם נגישים לכלל האוכלוסייה הייתה ידועה לגורמים העוסקים במערך השידורים בישראל.
באוגוסט 2004 החליטה הממשלה17 לאחד את מערכי ההפצה של שידורי הטלוויזיה והרדיו.
לבחינת הנושא הוקמה ועדה בין משרדית שבה היו נציגים של רשות השידור, של הרשות השנייה, של טח"י, של משרד התקשורת, של המועצה לשידורי כבלים ולווין ושל משרד האוצר.
לוועדה הוגשו באוגוסט 2005 מסקנות של צוות מקצועי שכללו פתרונות להפצת "שידורי הטלוויזיה הפתוחים".
הצוות המקצועי דן בטח"י רק בהקשר לשידוריה בערוצים 1 ו-2 אולם לא התייחס לשידוריה בערוץ23.
בתגובה למסקנות הוועדה כתבה באותו חודש מנהלת טח"י, גב' יפה ויגודסקי (להלן - המנהלת) לחברי הוועדה כי "ניכר בדו"ח הנ"ל כי מקומו של ערוץ 23 .
אינו בקרב הערוצים שיהיו נגישים לכלל אוכלוסיית מדינת ישראל".
16 447,600 משקי ביתx 2,500 = ש"ח 1,119 .
מיליון ש"ח 17 'החלטת ממשלה מס 2449.
המשרד לא יזמה הפסקת הליכי מיתוג שידורי טח"י בערוץ 23 , על אף שכרבע מכלל משקי הבית בעלי מקלטי טלוויזיה אינם קולטים את שידורי טח"י בערוץ האמור.
זאת ועוד, באוגוסט 2005 אישרה הממשלה את התכנית הכלכלית לשנת 2006 , ובמסגרת זו הטילה על שרת התקשורת ועל שר האוצר לעשות את הפעולות הנדרשות כדי שעד 1.
07 יופצו חלק משידורי הטלוויזיה לציבור באופן חופשי ברחבי הארץ באמצעות מערך משדרים קרקעי.
בהחלטת הממשלה לא נאמר דבר על טח"י.
בתשובתה מדצמבר 2006 למשרד מבקר המדינה, פירטה המנהלת את הפעולות שנקטה כדי ששידורי טח"י בערוץ 23 יהיו נגישים לכלל בתי האב בעלי הטלוויזיה.
אולם כאמור, עד מועד סיום הביקורת לא חל שינוי במצב.
לדעת משרד מבקר המדינה, היה על משרד החינוך, שטח"י בתחום אחריותו, להציג לפני הממשלה את קש יי הקליטה של שידורי טח"י הפוגעים בחלק מהאוכלוסייה, ובעיקר באוכלוסייה החלשה כלכלית, ולהציע פתרון לבעיה.
שידורי טח"י ושיעורי הצפייה בהם .
מספר שעות שידור שתי הוועדות האחרונות שנדרשו לעניינה של טח"י, ועדת האוזר וועדת שטרן, המליצו שטח"י תמתג ערוץ משלה, ובנובמבר 2005 השיקה טח"י את ערוץ 23 כערוץ הבית שלה.
עד להשקת ערוץ 23 שידרה טח"י בערוץ זה8 שעות ביממה, ולאחריו גדל מספר שעות השידור ל-24 שעות ביממה.
סך כל מספר שעות השידור העומד לרשות טח"י בשלושת ערוצי השידור מפורט בטבלה שלהלן: .
בשלושת הערוצים ימים .
5 שבת מהטבלה עולה כי לטח"י שעות שידור רבות - 228 שעות בשבוע.
מאז נובמבר 2005 משדרת טח"י בערוץ הבית שלה 168 שעות בשבוע ובערוצים1 ו-2 כ-60 שעות בשבוע.
מספר שעות השידור של טח"י ביממה גדול אף מזה של הטלוויזיה הכללית בערוץ 1 .
כדי למלא את הזמן בחרה טח"י לשדר שידורים חוזרים במשך שעות רבות ביממה.
בתשובת מנהלת טח"י למשרד מבקר המדינה נאמר כי "עם כניסתה לתפקידה, בוטלו שעות השידור בערוץ 10 ובכך נחסכו6 שעות שידור בשבוע.
כמו כן, ביקשה המנהלת לקצץ את שעות השידור בערוץ 1 ולשדר רק בין השעות 14.
המנהלת הוסיפה שערוץ23 548 דוח שנתי57ב .
"מאופיין על ידי תכנים חינוכיים, תכניות לימוד והעשרה לילדים, תכניות המיועדות לאוכלוסיות ייחודיו ת", ולכן "חייבים לשדר שידורים חוזרים, וזאת כדי לאפשר לרוב האוכלוסייה הפוטנציאלית לצפות בתכנים".
מתשובת המנהלת עולה כי מספר שעות השידור הרב ידוע לטח"י, והיא פועלת להקטנתן.
מספר שעות השידור של טח"י הוא, ככל הנראה, מעבר ליכולתה למלאו בתכנים, ומשום כך רבים משידוריה הם שידורים חוזרים.
לדעת משרד מבקר המדינה, פעילות טח"י לצמצום מספר שעות שידוריה דרך צמצומם בערוצים החופשיים אינו עולה בקנה אחד עם העובדה שטח"י ממומנת מכספי הציבור ולכן שידוריה צריכים להיות זמינים לכל האוכלוסייה.
זאת ועוד, על המשרד לבחון אם אפשר להקטין את מספר שעות השידור ולצמצם את מספר השידורים החוזרים.
שיעורי צפייה הוועדה הישראלית למדרוג הוקמה ב- 1995 במטרה להקים ולהנהיג בישראל מערכת חדשנית למדידת הצפייה בטלוויזיה18 .
מדידת שיעור הצופים בפרק זמן מסוים משמשת נתון השוואתי בין תכניות או ערוצים, יחסית לפוטנציאל הצפייה.
משרד מבקר המדינה בדק את שיעורי הצפייה בשידורי טח"י בשלושת הערוצים שבהם היא משדרת, ולהלן הממצאים: 1.
בטבלה להלן מוצג טווח התפלגות שיעורי הצפייה בעשר התכניות העיקריות (בבדיקה לא נכללה תכנית האקטואליה "ערב חדש" ששיעור הצפייה שלה גבוה מאוד), שטח"י משדרת בשלושת הערוצים (הנתונים באחוזים): .
6 ערוץ23 מהטבלה עולה, ששיעורי הצפייה בשידורי טח"י בערוץ 23 - ערוץהבית - נמוכים ביותר בהשוואה לשיעורי הציפייה לשידוריה בערוצים 1 ו-2 .
יצוין, כי בשעות השידור בערוץ23 נכללות גם השעות המוגדרות כשעות שיא (פריים טיים) ואילו בערוצים 1 ו-2 אין לטח"י שעות שידור הקרויות "פריים טיים"; אף על פי כן שיעורי הציפייה בשידורי טח"י בערוצים 1 ו-2 .
גבוהים מאלה שבערוץ הבית 2.
בטבלה להלן פירוט טווח התפלגות שיעורי הצפייה בשידורי טח"י בשלושת הערוצים בתכניותיה שהרייטינג שלהם נמוך ביותר: .
יולי מאי מארס ינואר נובמבר ספטמבר יולי .
18 ועדת המדרוג הגדירה את שיעור הצפייה (רייטינג - RAITING ) במילים אלו: אחוז הצופים (בערוץ או בתכנית) במשך פרק זמן מסוים, מכלל האוכלוסייה הרלוונטית.
משרד החינוך 549 2006 2006 2006 2006 2005 2005 2005 0 0 0 0 0 0 0-0.
2 ערוץ2 0 0 0 0 0 0 0 ערוץ23 .
בתשובתה מדצמבר 2006 מסרה המנהלת נתונים על מספר הצופים בערוץ 23 בחודשים ינואר-ספטמבר בשנים 2005 ו- 2006 .
מנתונים אלה עולה, שבכל אחד מהחודשים בשנת 2006 גדל מספר הצופים לעומת החודש המקביל לו בשנת 2005 בשיעורים הנעים מ- 2.
מסקנת המנהלת מהנתונים שמסרה היא, כי "הצפייה בערוץ 23 שופרה, וכמובן יצרה בולטות בעידן בו למעלה ממאה ערוצים מתחרים על עינו של הצופה".
עוד מסרה המנהלת כי "תהליך מיתוג של ערוץ הינו תהליך איטי ורב שנתי שהחל בחינוכית רק לפני שנה.
יחד עם זאת תוצאותיו ניכרות כבר היום, ולא רק לפי הרייטינג.
אין ספק כי במידה וטח"י תמשיך להשקיע בתהליך המיתוג התוצאות לא תאחרנה להגיע".
המנהלת לא הציגה נתונים על גידול מספר הצופים בשידורי טח"י בערוצים 1 ו-2 כפי שהציגה לגבי ערוץ 23 ,.
זאת ועוד, הגידול במספר הצופים לא בא לידי ביטוי בשיעורי הצפייה ובתשובת המנהלת לא נאמר דבר על העובדה שאין שום תכנית של טח"י בערוץ 23 ששיעור הצפייה בה גדול מ- 0.
6% ואילו בשידוריה בערוצים החופשיים הגיע השיעור לכ-8%.
לדעת משרד מבקר המדינה, בשל שיעור זעום זה של צופים בערוץ 23 חייבים המשרד וטח"י לחשיבה מחודשת בדבר נחיצות השידורים בערוץ 23 , וזאת, בשים לב למטרות השידור הציבורי.
מבנה טח"י, מעמדה והתנהלותה .
כאמור, טח"י היא יחידת סמך של משרד החינוך.
לפי התקשי"ר יחידת סמך היא יחידה שהוענקו לה סמכויות מינהליות מידי הסמכויות של המשרד, ובכלל זה הסמכות להיות בקשר ישיר עם נציבות שירות המדינה (להלן - נש"מ).
יחידת סמך אמורה לנהוג לפי כללים שנקבעו בחוק יסודות התקציב, התשמ"ה- 1985 (להלן- חוק יסודות התקציב), בחוק חובת המכרזים, התשנ"ב- 1992 , ובתקנות שהותקנו על פיו, וכן בהוראות התכ"ם והתקשי"ר ובהסכמי עבודה, ולפעול להשגת יעדי המשרד בהתאם למדיניותו.
מבחינה מבנית וארגונית ייחודה של טח"י, כגוף שידור ממלכתי, לא בא לידי ביטוי בדומה לגופי שידור אחרים.
כך למשל, ברשות השידור וברשות השנייה לטלוויזיה ורדיו נקבעו בחוק גופים המתווים מדיניות ומבנה פנימי שבו מנגנוני פיקוח ובקרה ייחודיים כדלקמן: המבנה הפנימי של רשות השידור ומוסדותיה המנהלים נקבעו בחוק רשות השידור, התשכ"ה- 1965 ולפיו בראש הרשות עומד יו"ר ולידו פועל מנכ"ל.
לפי החוק האמור, יש לרשות מליאה וועד מנהל ולו נוהלי עבודה המוגדרים בחוק.
חברי המליאה מתמנים מקרב ציבור מגוון, כגון סופרים, אמנים ואנשי אקדמיה, דבר שיש בו כדי להבטיח פלורליזם רעיוני.
תפקידי הוועד המנהל הם לפעול לפי החלטות המליאה, לפקח על ביצוע התקציב המאושר ולהגיש לשר הממונה על הרשות כל דין וחשבון שיידרש.
המבנה הפנ ימי של הרשות השנייה נקבע בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן - 1990 .
בחוק זה נקבע שהממשלה תמנה מועצה שחבריה הם אנשי ציבור בעלי רקע תרבותי הולם והבנת המצב החברתי בישראל.
בין היתר נקבע שהמועצה תתווה את קווי הפעולה של הרשות, ותפקח באופן שוטף על ביצוע השידורים בידי בעלי הזיכיונות.
המשרד לא פעל לקביעת מנגנוני פיקוח ובקרה שכאלה.
המבנה של טח"י, עד התחלת הרפורמה שהציעה ועדת שטרן, היה כדלקמן: בראש טח"י כיהן מנהל ולידו יחידות מטה - יחידת כלכלה, יחידת מינהלה, ייעוץ משפטי וחשבות (חשב טח"י הוא עובד של החשב הכללי ב משרד האוצר).
למנהל טח"י כפופות ארבע חטיבות מקצועיות: חטיבת ערוצים - אחראית לעיצוב פני המסך, לתכנון לוח השידורים ותכנית העבודה השנתית; חטיבת הפקת תכניות - אחראית להפקת כל התכניות של טח"י; חטיבת שירותי הפקה - אחראית לספק שירותי כוח אדם ושירותי אומנות (נגריה, מצבעה, צלמים, מאפרות) לאולפנים; וחטיבת שירותי הנדסה - אחראית לתפעול ותחזוקת האולפנים, חדרי העריכה וציוד שידור.
בכל חטיבה כמה מחלקות ואגפים.
03 ,, עוד קודם שאימצה את המלצות ועדת שטרן, מינתה השרה דאז, גב' לימור לבנת את הגב' יפה ויגודסקי, שכיהנה עד אז ב תפקיד מנהלת מינהל מדע וטכנולוגיה במשרד, למנהלת בפועל של טח"י.
המנהלת בפועל הועסקה בתפקידה כשנתיים וחצי; בנובמבר 2005 פרסם המשרד מכרז פנימי לאיוש המשרה והמנהלת בפועל נבחרה לתפקיד.
בספטמבר 2006 החליטה הממשלה 19 שמנהלת טח"י תקבל תנאי שכר כשל תנאי שכר של מנכ"ל מ שרד ממשלתי.
המנהלת היא גם העורכת הראשית של טח"י.
עם כניסתה של המנהלת לתפקידה היא פעלה לצמצום כוח אדם ובתוך שנה וחצי צמצמה את מצבת כוח האדם בכ - 36% , בכלל זה עובדים בכירים.
כמו כן היא פעלה להפעלת שעון נוכחות וצמצמה את מספר שעות העבודה הנוספות.
ואולם המלצות ועדת שטרן בעניין קביעת מבנה ארגוני חדש לטח"י לא יושמו.
על אף הזמן הרב שעבר מנובמבר 2003 עד סוף ינואר 2007 לא גובש מבנה ארגוני מוסכם על הנהלת המשרד, על טח"י ועל העובדים.
בשנת 2005 החליטה המנהלת להעסיק חברה חיצונית שתייעץ בעניין מבנה ארגוני חדש.
ועדי העובדים בטח"י החליטו שלא לשתף פעולה עם החברה, והנחו את העובדים לא להיפגש עם נציגיה.
באוקטובר 2006 הציגה הנהלת טח"י בפני ועדי העובדים בטח"י הצעה לשינוי הארגוני.
ממסמכי טח"י עולה ש"ועד עיתונאי תפעול משולב/מח"ר" התנגד לשינוי וראה בו סכנה לעובדים שהוא מייצג.
גם ועד הטכ נאים, הנדסאים ומהנדסים דחה את ההצעה של ההנהלה.
מנהלת טח"י הודיעה לנש"מ על התנגדות הוועדים ועל החלטת הנהלת טח"י שלא לקיים משא ומתן עם העובדים.
למבנה הארגוני של טח"י, כגוף שידור ממלכתי, השפעה רבה על פעילותה.
מבנה ארגוני תקין פירושו בין היתר מציאת האיזון הנכון בין ריכוזיות לביזור.
ממסמכי טח"י עולה שהמנהלת העריכה שיישום השינוי הארגוני יסתיים עד סוף שנת 2006 ; עד אותו מועד לא חל שינוי במצב.
הכ25 של ועדת שרים לענייני חברה וכלכלה (קבינט חברתי-כלכלי) מיום 11.
משרד מבקר המדינה העלה כי תחת העובדים שפרשו, ובינהם עובדים בכירים, מינתה המנהלת מנהלים בפועל וממלאי מקום.
להלן דוגמאות: (א) רכזת בכירה (מעקב ובקרה) : עם מינויה של המנהלת היא הביאה עמה עובדת, שעבדה אתה בתפקידה הקודם במשרד, והיא החלה לעבוד בלשכת המנהלת כרכזת בכירה.
בנובמבר 2004 אישרה ועדת החריגים העליונה בנש"מ את העסקתה בטח"י ונחתם עמה חוזה העסקה עד סוף שנת 2005 .
במארס 2005 קיבלה העובדת דרגה אישית לפי המלצת המנהלת.
אישרה נש"מ להאריך את החוזה בשנה (ב) מנהלת תחום בכיר ניהול ופיתוח ארגוני : בדצמבר 2004 פנתה המנהלת לנש"מ וביקשה אישור להעסיק, לפי חוזה מיוחד, עובדת שהועסקה בלשכת מנכ"לית המשרד.
בינואר 2005 אישר סגן נציבשירות המדינה להעסיק את העובדת במשך שנה והיא החלה את עבודתה בטח"י ב- 4.
בנובמבר 2005 אישרה נש"מ להאריך את החוזה עמה בשנה.
(ג) מנהלת קופרודוקציות : בתחילת שנת 2004 ,מינתה המנהלת עובדת שהייתה עד אז מפיקה, למנהלת קופרודוקציות במינוי בפועל.
המנהלת הסבירה למשרד מבקר המדינה בינואר 2007 , כי נש"מ אסרה לפרסם מכרז לתפקיד האמור, וכי בתוקף סמכותה כעורכת ראשית היא החליטה להכפיף את העובדת אליה.
(ד) אחראית לנושא הערוצים : תקן מנהל חטיבת הערוצים בוטל בידי נש"מ.
המנהלת מינתה עובדת בחטיבה לאחראית בפועל לנושא הערוצים, נוסף על תפקידים אחרים שהטילה עליה והן: אחריות לשלושת ערוצי השידור, אחריות למחלקת רצף ולסרטים קנויים והבאתם לשידור.
כמו כן הוטל עליה להשתתף בפורומים שונים, הרלוונטיים לתפקידיה, לפי הנחיית המנהלת.
(ה) מנהלת חטיבת הפקת תכניות : למנהלת בפועל של חטיבת הפקת תכניות מינתה המנהלת את מנהלת מחלקת תכניות.
(ו) אחראי הפקה : עם ביטול תקן מנהל חטיבת שירותי הטילה המנהלת על במאי בכיר מטלה חולפת - אחראי הפקה.
בתשובתה מסרה המנהלת, שהשיטה שהיא נוקטת, "שלא לפרסם מכרזים אלא למנות מנהלים בפועל וממלאי מקום אינה נטועה ברצונה, שכן זוהי הנחיה מפורשת של נציבות שרות המדינה, אשר הקפיאה קיומם של מכרזים, ערב רה-אירגון".
השירות הציבורי מושתת על עובדים המועסקים דרך קבע בתפקידם.
מהתיאור לעיל עולה שרוב העובדים הבכירים בטח"י מועסקים במעמד של מינוי בפועל או ממלא מקום שהמנהלת מינתה.
לדבר זה יש משמעות של ריכוזיות רבה מאוד בניהול, ואפשר שהעובדים שמינתה המנהלת ירגישו מחויבות למי שמינתה אותם ויעדיפו שלא להתנגד להחלטותיה אף אם אינם מסכימים להן.
ראוי להדגיש שמשרד מבקר המדינה אינו מטיל דופי במי מהעובדים הללו.
מאז אימוץ המלצות ועדת שטרן לא הצליחה טח"י להביא לכלל סיום את השינוי הארגוני.
עקב פרישת רבים מעובדיה הבכירים של טח"י אישרה נש"מ מינוי עובדים אחרים למשרות שהתפנו.
אולם, המינויים הללו הם זמניים, והעובדים המאיישים תפקידים אלה נבחרו בידי המנהלת.
מצב זה יוצר אצל העובדים האמורים ציפייה להמשך העסקתם.
בשנות כהונתה מ ינתה המנהלת את עצמה ליו"ר של ארבע ועדות: מכרזים, התקשרויות, מימון מסחרי, ונסיעות לחו"ל.
ארבע הוועדות עוסקות בפעולות העיקריות של טח"י.
יוצא שרוכזו בידי המנהלת סמכויות ניהול רבות.
העובדה שכוח כה רב מרוכז בידי המנהלת, שהיא גם העורכת הראשית, נותן בידיה כוח להשפיע מאוד על פעילות טח"י תוך הקטנת מעורבותם של גורמי מטה מקצועיים.
ניהול ריכוזי שכזה עלול לפגוע באיזון הנדרש לניהול מערכת ציבורית.
הנהלת המשרד לא צפתה את האפשרות שייווצר בטח"י מצב המקנה למנהל ריכוזיות יתר, שעלול לפגוע באיזון של המערכת ובתפקודה.
המשרד לא עשה כדי לבסס את המבנה הארגוני של טח"י על ערוצי השפעה משולבים של הסגל המקצועי והסגל המנהלי, וכן לשלב בו, בדומה לגופי שידור ציבוריים אחרים, נציגי ציבור.
לדעת משרד מבקר המדינה, בהיעדר חוק המסדיר את פעולות טח"י, על משרד החינוך לפעול שניהול טח"י יכלול מנגנונים של איזונים ובלמים הן מבחינה מקצועית, מבחינה מינהלית ומבחינה ציבורית, וכל זאת אגב שמירה על כללי מינהל תקין ועל מראית עין.
, ]נוסח חדש [ הפעילות האלקטרומגנטית בישראל מוסדרת בפקודת הטלגרף האלחוטי התשל"ב- 1972 , ובתקנות הטלגרף האלחוטי (רישיונות, תעודות ו אגרות), התשמ"ז - 1987 .
פקודת הטלגרף קובעת כי הפעילות האלקטרומגנטית ותקשורת אלחוטית מותרת לפי רישיון מהממשלה, והיא המקצה תדרי רדיו למשתמשים, מנפיקה להם רישיונות וגובה מהם אגרה.
בינואר 1994 ,)תיקן שר התקשורת את תקנות הטלגרף האלחוטי (רישיונות, תעודות ואגרות התשמ"ז- 1987 , (להלן- התקנות), וקבע אגרה שעל המשתמשים בספקטרום האלקטרומגנטי לשלם אגרה; תחולת תקנות אלה היא מינואר 1994.
לפי התקנות טח"י חייבת לשלם אגרת תדרים, ובשנת 1997 היא שילמה לראשונה למשרד התקשורת אגרת תדרים בסכום של 5.
סכום זה הוקצה לטח"י בידי אגף תקציבים במשרד האוצר (להלן - אג"ת) כתוספת לתקציבה השוטף20 .
מאז ועד לשנת 2002 המשיך אג"ת להקצות לטח"י סכומים לצורך תשלום אגרת התדרים, וטח"י העבירה למשרד התקשורת הסכומים שקיבלה מאג"ת.
בשנת 2003 הפסיקה טח"י לשלם את האגרה.
במועד סיום הביקורת, נובמבר 2006 , הגיע החוב של טח"י למשרד התקשורת לכ-83 .
מיליון ש"ח, כולל ריבית והפרשי הצמדה בתשובתה מינואר 2007 למשרד מבקר המדינה הסבירה המנהלת, כי "בשנת 2003 , כשאגף תקציבים קיצץ את תקציבה של טח"י, ואיפס את תקנת התקציב 'אגרת תדרים', טח"י הפסיקה להעביר תשלום בגין אגרה זו למשרד התקשורת.
בשנת 2004 -2005 קיצץ אגף התקציבים את תקציב טח"י בקיצוץ נוסף (בכמחצית), ולכן טח"י לא יכלה לעמוד בתשלום בגין אגרת השידור".
בתשובתו מדצמבר 2006 למשרד מבקר המדינה מסר אג"ת, שהתקציב הייעודי שהוא העביר לטח"י בגין האגרה "נכנס לבסיס התקציב במהלך בניית התקציב לשנת 1998 אולם לא בתקנה .
20 לשם כך נקבעה תקנהתקציבית מיוחדת שמספרה 49-03-33-20.
למעשה, במסגרת איחוד תקנות תקציביות בטלוויזיה החינוכית, אוחדה התקנה אשר יועדה לתשלום אגרת התדרים עם תקנות נוספות תחת תקנה אחת בשם 'הוצאות שידור שיווק ומחקר'.
תקנה זו הייתה מתוקצבת בשנת 2003 .
"ומתוקצבת גם כיום בתשובת אג"ת נאמר עוד, "אמנם במהלך השנים בוצעו בתקציב המדינה, ובכלל זה בתקציב הטלוויזיה החינוכית, הפחתות בהתאם להחלטות הממשלה, אך ההחלטה על אופן תקצוב התקנות התקציביות עצמן, במסגרת גג התקציב שאושר ע"י הממשלה והכנסת לטלוויזיה החינוכית, היא של הטלוויזיה עצמה, ולא של משרד האוצר.
כך, הסכום אשר תוקצב בתקנה האמורה בכל השנים הרלוונטיות נקבע ע"י הטלוויזיה החינוכית, ולא על ידינו.
כאמור, אנו סבורים כי על הטלוויזיה החינוכית לתקצב ראשית כל את המחויבויות שלה ע"פ חוק, ורק אח"כ לגזור את ייתרת התקציב המאושר ליתר הפעילויות השונו ת.
זאת ועוד, הטלוויזיה החינוכית, במסגרת סדרי העדיפויות שלה, החליטה להפסיק לשלם את חובה בגין אגרת התדרים, ולבצע כאמור שימוש אחר בתקציבה".
מתשובת המנהלת ומתשובת אג"ת עולה שטח"י גם סבורה שתביעת משרד התקשורת שטח"י תשלם את חלקה באגרת התדרים אינו משקף את היחס בין זמני השידור בין רשות השידור ובין טח"י.
בשנים האחרונות פנתה טח"י פעמים מספר לרשות השידור ולמשרד התקשורת בניסיון להסדיר את נושא אגרת התדרים, אולם ניסיונות אלה לא צלחו.
כאמור, כיום מגיע החוב לסכום קרוב לתקציבה השנתי של טח"י ופירעונו יכול להביא לסגירתה.
בתשובתה מסרה המנהלת, שבסמוך לאחר מינוי מר שמואל אבואב למנכ"ל המשרד הוא קיים דיון במשרדו, בהשתתפות מנכ"ל משרדי התקשורת והאוצר ונציגי טח"י.
בעקבות פניות נוספות של המנהלת אל אג"ת התקיימה באוגוסט 2006 ישיבה בלשכתו של מנכ"ל משרד האוצר, ובה "הוחלט 'להקפיא' את החוב עד להסדרת הנושא ולחייב את טח"י להעביר מתקציב 2006 סך של5.
טח"י אכן העבירה סכום זה למשרד התקשורת".
במועד סיום הביקורת, נמשכו הדיונים בין הצדדים "כדי לבדוק את נושא החוב ולגבש הצעה משותפת".
לדעת משרד מבקר המדינה, עוד בשנת 2003 הייתה מוטלת על המשרד החובה להסדיר את תשלום האגרה, שכן טח"י היא יחידת סמך שלו.
המשרד לא טיפל בבעיה והניח לחוב לתפוח לממדים שיש בהם כדי לסכן את המשך קיומה של טח"י.
על המשרד ועל טח"י לפעול ללא דיחוי להסדרת החוב.
 שאלת נחיצותה ומעמדה של הטלוויזיה החינוכית שבה ועלתה פעמיםמספר בשנים האחרונות, אולם לא התקבלו החלטות חד משמעיות, ופעילותה לא הוסדרה בחוק והיא נותרה יחידת סמך במשרד החינוך.
הסדרת פעילותה של טח"י כגוף שידור ממלכתי נוסף על ערוץ 1 וערוץ הכנסת, היא שאלה של מדיניות שעל הממשלה לדון בה.
על הממשלה לקבל החלטה שתקבע את יעדי טח"י, המבנה הארגוני והמעמד המשפטי, וכן את אופן הפיקוח הציבורי עליה ולחלופין להחליט שיש לסגור אותה.
בנק ישראל (להלן - הבנק) הוא תאגיד שהוקם לפי חוק בנק ישראל, התשי"ד- 1954 .
תנאי ההעסקה והפרישה של עובדי הבנק הוסדרו בהסכמים ייחודיים שנחתמו בין הנהלת הבנק ובין העובדים: בחוקת העבודה של עובדי הבנק משנת 1957 , המסדירה את תנאי העסקה, ובהסכם הגמלאות משנת 1977 , המסדיר את תנאי פרישתם של עובדי הבנק.
ההסכמים מתעדכנים מפעם לפעם על פי הסכמים מיוחדים וכן מכוח תרשומות והסכמים רגילים שנחתמים מפעם לפעם בין ועד העובדים ובין הנהלת הבנק.
בחוק יסודות התקציב, התשמ"ה - 1985, (להלן- חוק יסודות התקציב) הוגדר הבנק גוף מתוקצב וככזה הוחלו עליו הגבלות בעניין שינויים בשכר, בתנאי השירות של עובדיו והוראות בדבר סדרי הטיפול בהסכמים חורגים.
בין היתר נקבע בסעיף 29 לחוק כי גוף מתוקצב "לא יסכים על שינויים בשכר, בתנאי פרישה או בגמלאות, או על הטבות כספיות אחרות הקשורות לעבודה, ולא ינהיג שינויים או הטבות כאמור, אלא בהתאם למה שהוסכם או הונהג לגבי כלל עובדי המדינה או באישורו של שר האוצר".
עוד נקבע בחוק כי כל הסכם או הסדר הנוגד את ההוראה האמורה דינו להתבטל.
בינואר 2004 הגיש הבנק עתירה לבג"ץ נגד הממונה על השכר והסכמי עבודה במשרד האוצר (להלן - הממונה על השכר)2 שעיקרה הטענה כי הליך בדיקות השכר שהממונה על השכר נוקט בבנק מנוגד לחוק יסודות התקציב ונעשה בחריגה מסמכות.
בג"ץ העביר את הסוגיה להכרעתו של היועץ המשפטי לממשלה; ביולי 2004 כתב היועץ מסמך ובו הסכמות בין הצדדים ובכללן ההסכמה שסעיף 29 לחוק יסודות התקציב חל גם על בנק ישראל ועובדיו.
היועץ המשפטי לממשלה חיווה את דעתו והוסיף כי "בשל השוני המהותי.
של מבנה השכר וההטבות הנלוות בבנק ישראל לעומת המקובל בשירות המדינה.
אין מנוס מהגשת כל הסכם או הסדר לעיון הממונה, כדי שיוכל לבחון ולקבוע אם אכן מדובר בהסכם או הסדר חורג, אשר טעון את אישורו".
לאחר כתיבת המסמך עדיין נותרו כמה שאלות במחלוקת שמשרד מבקר המדינה נמנע מלהתערב בהן.
יצוין שעד מועד סיום הביקורת, אוקטובר 2006 , לא הסתיים הדיון בעתירה וכי הנהלת בנק ישראל והממונה על השכר נמצאים בעיצומו של הליך לאישור הסכם שכר חדש לעובדי הבנק.
בחודשים נובמבר 2005 - אוקטובר 2006 בדק משרד מבקר המדינה כמה תחומים בתנאי העסקת העובדים בבנק, בכלל זה נבדקו תשלומים שהבנק משלם לעובדיו בגין החזרי הוצאות נסיעה בתפקיד, צדדים בהליך קידום העובדים בבנק, והליך מינויים וקביעת תנאי עבודתם של עובדים בכירים בבנק.
כיוון שעובדי הבנק הם עובדי ציבור הניזונים מהקופה הציבורית, ראוי שיחולו עליהם נורמות דומות לאלה החלות על עובדי מדינה.
הטבות השכר הנהוגות בבנק נבחנו לפי אמות מידה ציבוריות ובהשוואה להתנהגות נורמטיבית וכללי מינהל תקין.
הבדיקה נעשתה בבנק ישראל ובדיקות השלמה נעשו באגף הממונה על השכר.
1 " דוח ביקורת על בנק ישראל- הטבות שכר" אפריל 2006.
2 בג"ץ 977/04 'בנק ישראל נ' הממונה על השכר ואח.
החזר הוצאות שימוש ברכב פרטי לצרכי התפקיד .
התשלומים בגין החזר הוצאות שימוש ברכב פרטי לצורכי עבודה בשירות המדינה מורכבים משלושה סוגים: (א) החזרים חד-שנתיים של הוצ אות על רישוי וביטוח, בסכומים מרביים שנקבעו בשירות המדינה, לפי קבלות על התשלום ששולם או בדרך של הסדר מרוכז שנקבע בין החשב הכללי (להלן - החשכ"ל) ובין חברת הביטוח.
(ב) תשלומים חודשיים קבועים3 , הכלולים במשכורת, שחלקם ניתנים כתשלום ברוטו וחלקם כתשלום נטו שבגינו מקבל העובד "גילום מס".
החזרים אלה משולמים לפי תעריפים שקבע החשכ"ל ולפי דרגת הניידות שנקבעה לעובד.
(ג) תשלומים חודשיים בגין הוצאות משתנות - תשלום בגין מספר הק"מ שהעובד נסע במסגרת עבודתו, על סמך דיווח חודשי, ופירוט מלא של מטרות הנסיעות; תשלום זה מחושב לפי תעריף שנקבע מפעם לפעם בהודעות החשכ"ל.
קריטריונים לזכאות להחזר הוצאות נסיעה בתפקיד 1.
במאי 2006 פרסם החשכ"ל לחשבים במשרדי הממשלה הוראת שעה לעדכון ולריכוז של ההנחיות בנושא "החזר הוצאות נסיעה בתפקיד ברכב פרטי" (להלן - הוראת השעה)4 .
בהוראה נקבעו הקריטריונ ים לזכאות להחזר הוצאות נסיעה ונקבע כי "תשלום החזר הוצאות רכב לבעלי רכב שירות ואישי מותנה בכך שלעובד רכב כשיר ומורשה (בין היתר עם רישיון רכב - טסט תקף) בבעלותו המלאה.
במשך כל השנה, ושהוא בעל רישיון נהיגה בר תוקף ברכב זה"5.
בנהלים פנימיים של הבנק נקבעוהוראות בעניין "גמול רכב והחזר הוצאות נסיעה בתפקיד לבעלי רכב אחר ואישי".
ההוראות מגדירות מי זכאי להחזר ההוצאות וקובעות את החישובים להחזר לפי קריטריונים מסוימים.
בנהלים נקבעו כמה סוגי זכאות להחזר הוצאות נסיעה בתפקיד הנבדלים ביניהם בשיעור ההחזר ובבסיס ההחזר.
מנתונים שהעביר הבנק למשרד מבקר המדינה לשנים 2004 -2006 עולה כי הסכום הממוצע שהבנק משלם לעובדיו בגין ההחזר הוא כ-11 .
מיליון ש"ח בשנה מנהל מדור שכר בבנק הסביר למשרד מבקר המדינה ביולי 2005 כי החזר ההוצאות כאמור נחלק לשישה סוגים, כדלקמן: (א) "פקיד נדרש"6 מדרגה י"א שבבעלותו רכב ורישיון נהיגה זכאי להחזר הוצאות בשיעור של 100% .
(ב) "פקיד נדרש חלקי" (מדרגה י"א) שאין בבעלותו רכב או רישיון נהיגה זכאי להחזר בשיעור של 50% "מההוצאות ש"פקיד נדרש זכאי להן.
(ג) "פקיד לא נדרש" מדרגה י"א ומעלה שבבעלותו רכב ורישיון נהיגה זכאי להחזר בשיעור של 50% מההוצאות ש"פקיד נדרש" זכאי להן.
(ד) "פקיד לא נדרש" שאין בבעלותו רכב או רישיון נהיגה או שדרגתו נמוכה מדרגה י"א זכאי ל"גמול ניידות" בשיעור שתלוי בדרגתו לפי תעריפי ההחזר שזכאי להם פקיד נדרש בדרגה י"א שהוא בעל רכב; גמול .
3 ,התשלום נועד להחזר ההוצאות הקבועות על החזקת הרכבכגון תחזוקה והחזר ההון.
4 הוראת שעה כספי 2006 -1-22 ,.
הוראה זו מעדכנת ומרכזת את כלל ההנחיות שפורסמו בעניין זה בכללן הנחיות שפורסמו עוד ב- 1980.
קריטריונים אלה נקבעו שנים רבות לפני פרסום הוראת השעה 6 הבנק קבע בנהליו הפנימיים רשימת עיסוקים ותפקידים המוגדרים "פקידות נדרשת".
זה מחושב מהחזר ההוצאות הקבועות והמשתנות.
(ה) רשימה "סגורה"7 של עובדים הזכאים להחזר בשיעור של%75 מתעריפי ההחזר שזכאי להם פקיד נדרש בעל רכב שדרגתו זהה לדרגת העובד ברשימה הסגורה.
(ו) בעלי רכב אישי או אחר מקבלים החזר הוצאות על סמך דיווח ולפי תעריף לק"מ בחודש שבו חל התשלום.
להלן בטבלה 1 ,ריכוז סוגי הזכאות השונים שקבע הבנק לסיווג החזר הוצאות נסיעה בתפקיד ושיעור ההחזר בכל סוג: .
7 הרשימה ה"סגורה" מכילה שמות של סגני מנהלי מדורים ומקביליהם, אשר קיבלו את עיסוקם זה עד ליום 31.
טבלה 1 : ריכוז סוגי הזכאות השונים להחזר הוצאות נסיעה בתפקיד .
מספר הזכאים שיעור ההחזר מן ההוצאות .
נהיגה תקף סוג הזכאות .
42 גמול ניידות בשיעור משתנה .
המחושב מסכום ההחזר לו זכאי .
עובד בסוג זכאות א בדרגה י"א לא ד.
16 75% מסכום ההחזר לו זכאי .
עובד בסוג זכאות א כן ה.
הדיווח בפועל החזר הוצאות לפי דיווח כן ו.
אחר מהאמור לעיל עולה כי אף שלהחזרי התשלומים אמורה להיות זיקה ישירה להוצאות השימוש ברכב, חלק מעובדי הבנק מקבלים החזר הוצאות נסיעה בתפקיד גם אם אין בבעלותם רכב או רישיון נהיגה תקף.
בהוראת השעה העוסקת בעובדים בשירות המדינה שזמנית אין באפשרותם להשתמש ברכבם, נאמר כי "עובד שרכבו אינו כשיר מסיבות שאינן תלויות בעובד.
והועמד לרשותו המלאה רכב חלופי - בין אם על ידי חברת הביטוח ובין אם על ידי אדם או גוף שאיננו 'קופה ציבורית' העובד יהא זכאי לתשלום הוצאות קבועות ומשתנות לתקופה של עד 3 .
"חודשים הביקורת העלתה שהבנק מאפשר גם לעובדים שמכרו את רכבם וטרם רכשו רכב אחר לקבל החזרי הוצאות קבועות ומשתנות במשך שלושה חודשים נוספים, אף על פי שבאותם חודשים אין לעובד כל הוצאה על הרכב.
לדעת משרד מבקר המדינה, תשלום החזר הוצאות נסיעה בתפקיד לעובדים שאין בבעלותם רכב או רישיון נהיגה אינו סביר, אינו ראוי ציבורית ואינו עולה בקנה אחד עם עקרונות המינהל התקין ועל הבנק לבטל הסדר זה לאלתר.
קביעת רמת ניידות והקצאת מכסות ק"מ בשירות המדינה נהוג לקבוע לכל עובד מכסת ק"מ שנתית שהוא יכול לנצל במשך השנה לנסיעות בתפקיד.
המכסה מיועדת לבעלי רכב שירות ורכב אישי ולנסיעה בדרכים קשות.
בכל קטגוריה המכסה מדורגת לפי רמות ניידות.