HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
במסמך פורטו, בין היתר, אמות המידה האלה: אחיות של תלמידות בבית הספר; בנות שמתגוררות ברובע היהודי שבעיר העתיקה; תלמידות שאחיותיהן בוגרות משרדהחינוך 981 .
בית הספר; תלמידות שאמותיהן בוגרות בית הספר; תלמידות שנמצאו מתאימות על ידי ההנהלה לאחר שנבדקו זיקתן לבית הספר ומסורת המשפחה.
יודגש כי אמות המידה שקבע בית הספר לא כללו מתן עדיפות לתלמידות המתגוררות סמוך לו.
מכאן שבית ספר מבוקש של החה"ע בירושלים מעדיף לקבל תלמידות שאמותיהן למדו בו בשעתן מלקבל בנות שמתגוררות היום סמוך אליו.
מקצת אמות המידה של בית ה ספר מעורפלות ואין לדעת מהן מהם סיכוייה של בת זו או אחרת להתקבל.
החה"ע חיזק בתשובתו למשרד מבקר המדינה את עמדת בית הספר וכתב שהוא "יוצא דופן ונתפס הן במערכת פנימה והן בקרב הציבור כמשפחה, כאשר הן בוגרותיו והן צוותו עומדים על כך שבנות הבוגרות תלמדנה במסגרתו.
מנהלת בית הספר הינה המנהלת הוותיקה ביותר בחינוך העצמאי ועובדה זו, יחד עם המסורת החזקה של בית הספר, אינם מאפשרים חלוקה אזורית או סיווג נוקשה באופן מוחלט ביחס לביה"ס".
המצב הנוכחי שבו מאפשרים המשרד והחה"ע לבית ספר לקבל תלמידות על פי שיקולים היסטוריים שאינם שוויוניים אינו ראוי.
אמת מידה שלפיה ניתנת עדיפות לבנות שאמותיהן למדו בבית הספר או שזו מסורתן המשפחתית עלולה להביא לידי דחיית מועמדותן של בנות שאמותיהן לא למדו בבית הספר אך הן מתגוררות סמוך לו ומתאימות מבחינת התקנון.
על המשרד לבחון את אמות המידה לקבלת תלמידות לבית ספר יסודי ז' ולשקול אם בתי הספר היסודיים נדרשים להתחשב במקום מגורי המועמדות בעת מיונן.
עליו לוודא שייעשו השינויים הדרושים באמות המידה הללו כדי שהן יהיו ברורות ושוויוניות ויאפשרו להורה לדעת אם בתו צפויה להתקבל.
במסגרת בירור תלונה שקיבלה נציבות תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה על אי- קבלתה של בת לבית ספר יסודי ג' של החה"ע בבית שמש בשנת הלימודים התש"ע, כתב המשנה למנכ"ל החה"ע לנציבות בספטמבר 2009 : "בין אמה של מתיחות (בלשון המעטה).
משפחת ]קיימת[ התלמידה לבין מנהלת בית הספר התלמידה מתגוררת בסמוך למגוריה של המנהלת ומסיבות שונות נוצרה מתיחות בינן אשר אינה מאפשרת את שילובה של התלמידה בבית ספר זה.
כך גם נוצרה מתיחות בין האם לבין חברת ועד הורים פעילה אשר מונעת שיתוף פעולה בין ההורים לוועד ההורים.
אי קבלתה של התלמידה לבית הספר באה למנוע מראש את גורמי ההפרעה לשיתוף בין הנהלת ועד ההורים והורי התלמידה, מצב זה גורם לאי התאמתה של התלמידה לבית ספר זה".
בעקבות הנחיית נציבות תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה לשלב את התלמידה בבית הספר קיבל אותה בית הספר כשלושה חודשים לאחר תחילת שנת הלימודים.
החה"ע השיב למשרד מבקר המדינה כי "במסגרת שורה ארוכה של שיקולים חינוכיים ובעיקרם שיקולי טובת הילדה.
הוצג לאשורו גם נושא המתיחות שבין הנהלת בית הספר לבין האם והשלכותיה של מתיחות זו על טובת הילדה".
מנהלת בית ספר יסודי ג' השיבה כי עניין המתיחות "היה היבט אחד בלבד מנימוקי הסירוב.
החשש היה מחוסר שיתוף פעולה שיביא חלילה לפגיעה בתלמידה".
משרד החינוך השיב למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 כי יחסים עכורים בין בית הספר ובין ההורים עלולים להשפיע "על מרות המוסד כלפי התלמיד" ועלולים משרדהחינוך 983 .
לדבריו, טעם זה משמש לעתים אף להרחקת תלמידים מבתי ספר בחינוך הרשמי ויש בו כדי להביא לידי דחיית תלמידים ממוסדות חינוך, ו"לפיכך טעם זה ראוי לשיטתנו".
בעניין זה יצוין כי חוק זכויות התלמיד, התשס"א - 2000 (להלן- חוק זכויות התלמיד), חוקק כדי לקבוע עקרונות ל שמירת זכויות התלמיד ברוח כבוד האדם ועקרונות אמנת האומות המאוחדות בדבר זכויות הילד, תוך שמירה על כבוד התלמיד ולעודד יצירת אקלים של כבוד הדדי בקהילת מוסד החינוך.
הנהלת החה"ע והמשרד סבורים אפוא שאי -קבלת תלמידה בשל יחסיה העכורים של אמה עם גורמים בבית הספר היא נימוק ראוי.
לדעת משרד מבקר המדינה, תשובתו של המשרד אינה עולה בקנה אחד עם רוחו של חוק זכויות התלמיד, כפי שבאה לידי ביטוי במטרותיו.
על משרד החינוך והחה"ע לוודא ששיקולים ממין זה אינם מהווים את הבסיס להכרעה של בתי ספר בשאלת קבלתה של מועמדת לשורותיהם.
,על פי תשובתו של החה"ע למשרד מבקר המדינה במקרים של עודף ביקוש לבית ספר ניתנת קדימות "על בסיס קרבת מגורים, שיוך אזורי, גנים מזינים ואחיות בבית הספר.
בקצה שבקצה ישנו מרווח מוגבל של שיקול דעת שמפעילה מנהלת".
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה שבנות שובצו בבתי ספר מבוקשים של החה"ע שלא על פי אמות מידה דוגמת אלה שפורטו בתשובתו.
אף במקרים האחדים שבהם הנחה החה"ע את בתי הספר באופן רשמי לקלוט תלמידות על פי קרבת מגוריהן לבית הספר או על פי שיוך אזורי לא יושמו ההנחיות במלואן.
בהנחיות של המשרד לבתי ספר יסודיים בחינוך המוכש"ר צוין כי כאשר מספר התלמידים העומדים באמות המידה לקבלה לבית הספר גדול ממספר המקומות בו יש לקיים הגרלה בין המועמדים.
במסגרת בירור שאלות שהוצגו לשר החינוך הודיע לו החה"ע באוקטובר 2009 שהוא מתנגד לקיום הגרלות לשם קליטת תלמידים.
החה"ע טען כי מצא "פתרון טוב יותר מקיום הגרלה" והצליח למצוא מקום לימודים לכל הבנות שנרשמו וכי הוא "מכיר באחריות המוטלת עליו כלפי אותן תלמידות המבקשות לקבל חינוך חרדי והוא פועל במסירות כדי למצוא פתרון לכולן".
למרות טענתו של החה"ע שהוא מצא פתרון למצב שבו יש ביקוש עודף לבית ספר, הועלה כי גם לקראת שנת הלימודים שבה נמסרה תשובתו של החה"ע - התש"ע - השיבו בתי ספר של החה"ע בשלילה על בקשות של מועמדות להתקבל מפאת "חוסר מקום" או "מגבלת מקומות פיזית".
יצוין כי דחיית הבקשות להתקבל לבתי הספר של החה"ע בשל ביקוש עודף בלבד נעשתה בהנחייתו של החה"ע.
המשרד השיב למשרד מבקר המדינה כי "אכן בעבר הועברו הנחיות לחה"ע, לפיהן תלמידים יתקבלו באמצעות הגרלה.
עם זאת, במהלך השנים נמצא כי החה"ע השכיל לשבץ תלמידים מתאימים שלא באמצעות הגרלה".
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך כי התייחסותו לדרכי הטיפול של החה"ע במקרים שבהם מספר המועמדות המתאימות לקבלה לבתי הספר גדול ממספר המקומות בהם משקפת את שיטת הפעולה המעדיפה הימנעות מהתערבות.
נראה כי המשרד נמנע מלבחון את אמות המידה לקבלת תלמידות ואת היכולת לקבל על פיהן החלטות שוויוניות והוגנות ולא דרש לפרסמן לכל ציבור ההורים.
ראוי כי עמדה זו תיבחן בידי הנהלת המשרד, בין היתר, נוכח ממצאי דוח ביקורת זה, שבו פורטו ליקויים רבים הנוגעים להליכי הטיפול של החה"ע בשיבוץ בנות בבתי הספר.
המשרד והרשויות המקומיות אינם מעורבים כראוי בהליכי השיבוץ של תלמידות בבתי הספר היסודיים באמצעות מערך הפיקוח.
אמנם המשרד הגדיר את מדיניותו באמצעות קב יעת עקרונות כלליים להליכי השיבוץ, אולם הוא אינו אוכף את מדיניותו.
המקרים שפורטו לעיל מצביעים על ליקויים ניכרים בהליכי השיבוץ בבתי ספר של החה"ע: בתי הספר לא קבעו אמות מידה מפורטות ושקופות; כמה מאמות המידה שלפיהן נעשה השיבוץ אינן עולות בקנה אחד עם הדרישה לנהוג בשוויוניות; טיפולם של בתי הספר בביקוש היתר לא נעשה בשקיפות, וספק אם יש בו כדי להבטיח קיום הליכים על פי כללי הצדק הטבעי.
לדעת משרד מבקר המדינה, מציאת מקום לימוד לכל הבנות המבקשות ללמוד בבתי ספר של החה"ע אינה מספקת.
יש למיין את המועמדות על פי שיטה ידועה מראש, הוגנת ושוויונית, ולהודיע להוריהן של הבנות שלא התקבלו מהי סיבת הדחייה.
על החה"ע לקבוע שיטת מיון כזאת וליישמה.
על האגף לבחון אם החה"ע קבע שיטה כזאת, ואם ימצא שלא עשה זאת - עליו לקבוע אותה בעצמו.
על האגף גם לוודא מדי שנה בשנה שכל בתי הספר של החה"ע ממיינים את המועמדות על פי השיטה שנקבעה.
משקל מבחני הקבלה והראיונות בהחלטה על קבלת מועמדת לבית ספר על-יסודי .
בנוהלי הרישום לבתי ספר על -יסודיים נקבע כי "יש לקבוע תבחינים מקצועיים שוויוניים וברורים לכל מוסד אשר על פיהם תפעלו ברישום וקבלה של תלמידות ואשר יפורסמו ו יהיו ידועים לכל המעוניין מראש"; "יש לערוך בחינה בכתב לכל נרשמת"; "הראיון יהיה מתועד בפורמט קבוע ואחיד.
יש לשמור אף את הטופס המתעד את התרשמות המראיינת"; "יש לקבוע מראש משקל משמעותי לכל שלב מהליך הקבלה (קרי - בחינה בכתב וראיון)" (ההדגשה במקור); "יש לתת לכל נרשמת אפשרות לערער על החלטת בית הספר".
המפקחת על בתי ספר על -יסודיים מסרה שהיא הנחתה את בתי הספר לקבוע משקל של 40% או יותר לתוצאות המבחן.
אולם בדיקת נציגי משרד מבקר המדינה בשישה בתי ספר על-יסודיים העלתה שארבעה מהם לא קבעו מראש את המשקלות בבואם להחליט על קבלת מועמדות.
סמינר א' בירושלים מסר כי משקל הריאיון בהחלטה אם לקבל תלמידה הוא 50% ; משקל המבחן- 40% ; ומשקלה של חוות הדעת של ועדת קבלה של בית הספר - 10% .
סמינר ה' בירושלים מסר כי משקלו של מבחן הקבלה בהחלטה אם לקבל מועמדת הוא 40% , משקלו של הריאיון הוא40% ו-20% נוספים מוקצים לבירורים שעושה בית הספר ולשיקול דעתו.
בדיקת נציגי משרד מבקר המדינה את ערכות הקבלה שבהן מסמכים של בתי הספר (ראו פירוט להלן), בעיקר את זו של סמינר ו' במודיעין עילית, מעידה כי תוצאות הראיונות של המועמדות שימשו מעין תנאי סף לקבלה לבתי ה ספר, ומשקלן גדול ממשקלן של תוצאות הבחינה.
שהריאיון עמה לא תאם את רוחו של בית הספר לא התקבלה, ללא קשר לתוצאות המבחן שעשתה.
המשרד השיב למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 : "תנאי הסף לקבלת תלמידים למוסדות חרדיים הינו התאמת הבית לרוח בית הספר ועמידה בתקנון שהציב.
תנאי זה אף גובר על ההישגים 988 דוח שנתי61ב .
מדיניות זו עולה בקנה אחד עם הנחיות המשרד.
הראיון מהווה תנאי סף, ואין סתירה להנחיה שהמשרד קבע".
בית ספר המבקש להסתמך בהחלטותיו לגבי קבלה של מועמדות גם על ממצאי הריאיון עמן, ויהיה משקלם אשר יהיה, חייב לקיים ריאיון העומד בכמה אמות מידה: עליו להיות מובנה; יש לנהל אותו תוך הקפדה על יישום שוויוני למול כל המרואיינות; וממצאיו צריכים להיות מסוכמים באופן שיאפשר השוואה אובייקטיבית בין המועמדות.
כך יוכל המשרד להשוות בין ממצאי ראיונות של מועמדות שונות ולוודא שההחלטות בעניינ ן מוצדקות.
ריאיון שאינו עומד באמות מידה אלה, בייחוד אם לממצאיו ניתן משקל מכריע בהחלטה אם לקבל מועמדת, פותח פתח לקבלת החלטות מנימוקים שאינם ענייניים ועלול להכשיר את הקרקע גם לאפליה של בת אחת על פני אחרת.
קיים פער בין תשובת המשרד, שלפיה הריאיון מהווה תנאי סף , ובין הנוהל שהוא בעצמו קבע, שלפיו למבחן יינתן משקל של 40% .
או יותר משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החינוך שעליו לפעול לתיקון המצב.
כמו כן עליו להורות לבתי הספר העל-יסודיים להציג את ממצאי הריאיון במונחים כמותיים הניתנים למדידה כדי שיהיה אפשר לוודא שההחלטות שוויוניות והוגנות.
קבלה ודחייה של מועמדות לבתי ספר על-יסודיים .
לשם בקרה על הרישום לבתי הספר העל-יסודיים ועל קבלת התלמידות כתב האגף בנוהלי הרישום שכל בית ספר יכין "ערכת קבלה" שתכלול, בין השאר, את המסמכים האלה: רשימת הנרשמות לבית הספר; רשימת המועמדות שהתקבלו ואלה שבקשתן להתקבל נדחתה; מסמכי הערעורים שהתקבלו; טפסים שבהם נתוני הראיונות של המועמדות.
כן צוין שבמהלך תקופת הרישום יבקרו נציגי האגף בבתי הספר כדי לעקוב מקרוב אחר ביצוע הליכי הרישום.
משרד מבקר המדינה בדק את ערכות הקבלה לשנת התש"ע של שמונה בתי ספר על-יסודיים.
בבני ברק פועלים, בין השאר, שלושה בתי ספר על -יסודיים לבנות במגזר החרדי: הסמינרים ז', ח' ו-ט'.
שלושתם מבוקשים מאוד בקרב המועמדות והוריהן ומספר המועמדות המבקשות ללמוד בהם גדול במידה ניכרת ממספר המתקבלות.
בתלונה שקיבל שר החינוך בפברואר 2010 טען אביה של תלמידה שסיימה את לימודיה בכיתה ח' בבית ספר יסודי בבני ברק כי בתו ובנות אחרות לא התקבלו לבתי ספר אלה מנימוקים שאינם ענייניים.
בעקבות זאת בדק האגף את פרטי התלונה, ובעיקר את ההחלטות של שלושת בתי הספר האמורים לגבי 23 מועמדות שנרשמו אליהם ולא התקבלו, ועל פי נ תוני עיריית בני ברק, עד ינואר 2010 - אמצע שנת הלימודים התש"ע- הן עדיין לא החלו את לימודיהן בכיתה ט'.
כתב מנהל האגף לשר החינוך על ממצאי הבדיקה שעשה האגף לדבריו, הוא ביקש מבתי הספר לנמק את החלטותיהם לדחות את 23 ,התלמידות ולכל תלמידה נכתב נימוק המניח את הדעת.
הוא הוסיף שיש לתת את הדעת לגודל הכיתות בבתי ספר אלו, המגביל את יכולת הקליטה שלהם.
עוד כתב מנהל האגף כי נערך ביקור בבתי הספר כדי "לעמוד על ביצוע התהליך מקרוב.
בשלושת בתי הספר נראה על פניו שפעלו על פי ההנחיות.
לא מצאנו משהו חריג בהחלטות בית הספר בכל מקום שבדקנו נקודתית".
משרד מבקר המדינה בדק את הנתונים של האגף ושל שלושת בתי הספר לגבי 23 המועמדות שלא שובצו באותה העת.
ל -20 מהמועמדות היו ציונים של מבחני קבלה באחד משלושת בתי הספר האמורים, ולשלוש האחרות לא היו כלל ציונים.
(א) בערכת הקבלה של ס מינר ט' בבני ברק היו רשימת המועמדות שנרשמו לסמינר לשנת הלימודים התש"ע, ציוניהן במבחני המיון וציוני הריאיון.
ציוניהן של כמה מהמועמדות שנדחו - במבחן ובריאיון - היו גבוהים מציוניהן של מועמדות אחרות שהתקבלו, ולא צוינו הנימוקים לכך: שלוש מהמועמדות אשר נרשמו לסמינר ט' ולא התקבלו קיבלו ציון א' בריאיון 24 , ובמבחני הקבלה היו ציוניהן70 או יותר, לעומת זאת, התקבלו באותה שנה 75 מועמדות עם נתונים נמוכים יותר במבחן; מועמדת אחת קיבלה ציון 81 במבחן וציון גבוה בריאיון, ואילו 148 מועמדות שקיבלו ציון נמוך יותר במבחן, גם כאלה שצ יוניהן היו 40 ,או פחות התקבלו באותה השנה.
בית הספר לא ציין מהי סיבת הדחייה.
(ב) שתיים מהמועמדות אשר נרשמו לסמינר ז' ולא התקבלו קיבלו במבחני המיון את הציונים 82 ו-83 .
בערכת הקבלה של סמינר ז' אשר הייתה בידי האגף לא היו ציוני הראיונות עמן.
בדיקת משרד מבקר המ דינה העלתה שהציון של 314 מן התלמידות שהתקבלו היה נמוך מ-82 .
)(ג עוד הועלה בבדיקת ערכת הקבלה של סמינר ז' ש-28 מועמדות שקיבלו ציון 70 או יותר לא התקבלו ולא צוינו הנימוקים לכך.
לעומת זאת, הציון של154 מ- 424 (36% ) המועמדות שהתקבלו היה נמוך מ -70 .
בין המתקבלות היו 25 תלמידות שציוניהן היו50 .
או פחות מנהל סמינר ז' השיב למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 .
כי "הראיונות נערכו הם קיימים ונמצאים, אלא שתויקו במקום נפרד".
המשרד השיב למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 כי "המפקחת הגיעה פיזית לבית הספר, ובחנה את ערכות הקבלה.
יש בהם ]אלה[ דגמה בחינות, שמעה מביה"ס על הראיונות.
כל לסתור הטענה בדבר פיקוח לקוי".
סמינר ט' דחה אפוא את בקשות הקבלה של מועמדות שציוניהן במבחני המיון ובראיונות היו גבוהים מאלו של עשרות מועמדות שהתקבלו, ומכאן שקיבל החלטות שאינן הוגנות ושוויוניות.
כמו כן לא פורטו נימוקים להחלטות שלא לקבל את התלמידות לבית הספר.
סמינר ז' דחה בקשות קבלה של מועמדות שציוניהן במבחנים היו גבוהים משל מועמדות שהתקבלו.
בערכת הקבלה של סמינר ז' היו רק חלק מן המסמכים הנדרשים ובדיקתם העלתה חשש שבית הספר קיבל החלטות שלא היו שוויוניות והוגנות, אולם בהיעדר המסמכים הרלוונטיים, אי -אפשר להסיק מסקנות חד-משמעיות.
לשם קיום בדיקה יסודית ושיטתית היה על האגף לדרוש מסמינר ז' להעביר אליו את ממצאי הראיונות, כפי שהוא נדרש לעשות ממילא על פי הנחיות המשרד, לבדוק לפיהם אם החלטות בית הספר היו הוגנות ולסכם בכתב את ממצאיו.
אף שהנתונים שפורטו לעיל היו אמורים להדליק נורה אדומה באגף, הוא קבע שלא נמצאו ממצאים חריגים בבדיקתו ובתי הספר נימקו באופן מניח את הדעת את דחיית בקשות הקבלה.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה .
24 הציונים נעו מ-אא' (מעולה) ועד ג' (חלש).
תמך המשרד במסקנותיו של האגף בלי לפרט הנמקות וטעמים ובלי להביא עובדות נוספות על אודות המקרים.
מסקנת האגף המגובה בתשובת המשרד מלמדת שהתקיים פיקוח לקוי על הליך הקבלה.
בעקבות תלונה שנשלחה לשר החינוך וליו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת בנובמבר 2009 , בדק האגף את ערכות הקבלה של שני בתי ספר על- יסודיים במודיעין עילית שנזכרו בתלונה, אשר היו בידיו: סמינר ד' וסמינר ו'.
(א) בערכת הקבלה של סמינר ד' היו רשימת המועמדות, ציוניהן בבחינות המיון והחלטות בית הספר לגבי קבלתן, אך לא היו בה ממצאי הראיונות ונימוקים להחלטות שקיבל בית הספר.
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה שכמה מועמדות קיבלו ציון גבוה יחסית ולא התקבלו, ואילו מועמדות שקיבלו ציונים נמוכים יותר התקבלו.
מנהלת סמינר ד' השיבה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 כי ההחלטה בעניין קבלתן של התלמידות אינה מבוססת על תוצאות המבחן בלבד והדגישה כי להתרשמות מריאיון המועמדת יש משקל רב בהחלטה אם לקבלה.
לדבריה, רבות מהבנות שהתקבלו אף שציוניהן היו נמוכים מ -50 נמנות עם משפחות שמצבן הסוציאלי, הבריאותי והכלכלי קשה ביותר.
היא הוסיפה כי התקבלו גם בנות שאחיותיהן הגדולות לומדות כבר בבית הספר ו"אי קבלת האחות הצעירה תגרום צער וביזיון לה ולמשפחתה".
המשרד השיב למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 'כי הוא העיר לסמינר ד שעליו לשפר את התיעוד של ראיונות הקבלה.
עוד ציין המשרד כי הציונים במבחני הכניסה הם רק מדד אחד בהחלטה אם לקבל תלמידה וכי "תנאי הסף הינו מידת ההתאמה של התלמידה לרוח בית הספר".
(ב) בערכת הקבלה של סמינר ו' הייתה רשימת שמות של נרשמות לשנת הלימודים התש"ע ובה פורטו ציוני המועמדות במבחני המיון והחלטת בית הספר לגבי קבלתן.
בחינת הרשימה העלתה שמועמדות שציוניהן נמוכים יחסית (44 או פחות) התקבלו, ואילו מועמדות אחרות שציוניהן גבוהים יותר ( 86 ו-73 ) לא התקבלו.
בערכה לא נמצאו נימוקים להחלטות בעניין קבלתן של המועמדות.
גם בעניין זה השיב המשרד למשרד מבקר המדינה כי "תלמידה שתקבל 100% בבחינה אך לא מתאימה לרוח ביה"ס לא תתקבל".
אשר לתלמידות שהתקבלו למרות ציוניהן הנמוכים הוא כתב : "יתכן שמדובר בתלמידות שלהן יש אחיות במוסד החינוך".
מתשובתה של מנהלת סמינר ד' עולה שעיקר ממצאי הביקורת נובעים מקיומן של אמות מידה נוספות לקבלת תלמידות, שאינן נכללות בריאיון ובמבחן.
אמות מידה אלה לא היו ידועות למשרד, ולכן הוא לא היה יכול לוודא שההחלטות שקיבל בית הספר היו מוצדקות ושוויוניות.
המשרד הסביר את ממצאי הביקורת בעובדת היותו של הריאיון תנאי סף, אולם על פי תשובתו הוא לא בירר מה היו ממצאי הראיונות, ולכן גם לשיטתו הוא לא היה יכול לדעת אם ההחלטות היו מוצדקות.
הנתונים שהיו בידי האגף, על יסוד תיעוד חלקי בלבד שקיבל, היו אמורים לכל הפחות לעורר שאלות בדבר דרכי קבלת ההחלטות בשני בתי הספר.
קודם להסקת המסקנות היה על האגף לקבל מבתי הספר את סיכומי הראיונות ולבדוק אם הם מפורטים ומדידים ואם קבלת ההחלטות על פי המסמכים שבידיו הייתה הוגנת.
אולם האגף לא עשה זאת, ולכן הוא אינו יכול לדעת אם הליכי המיון והשיבוץ בסמינרים ד' ו-ו' במודיעין עילית היו שוויוניים.
למרות זאת הוא קבע שבתי הספר לא פעלו בניגוד להנחיות ובכך הכשיר הליך מיון שיש חשש שאינו הוגן, על פי המסמכים שהיו בידיו.
גם בעניין זה תשובת המשרד, שלפיה מידת ההתאמה של התלמידה לרוח בית הספר משמשת תנאי סף לקבלתה, אינה עולה בקנה אחד עם מדיניותו של המשרד המשתקפת בהנחיותיו לבתי ספר על -יסודיים.
התשובה מלמדת גם על קיומו של פער בין מדיניותו המוצהרת של המשרד ובין פעולותיו הלכה למעשה, כפי שהן משתקפות בממצאי הביקורת.
בדיקה חלקית של המסמכים בערכת הקבלה של סמינר י' בירושלים העלתה שהתקבלו לסמינר מועמדות שציוניהן במבחן הקבלה היו נמוכים יחסית וההתרשמות מהריאיון עמן הייתה בינונית או נמוכה.
לעומת זאת, מועמדות שקיבלו ציונים גבוהים יותר לא התקבלו.
בית הספר לא נימק החלטות אלה.
בערכה היו נתונים על התרשמות מראיונות עם מועמדות שהתקבלו ולא היו נתונים על התרשמות מראיונות עם מועמדות שנדחו.
לפיכך אין לדעת ממסמכים אלה אם ההחלטות התקבלו באופן הוגן ושוויוני.
סמינר י' השיב למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 כי כמה מהתלמידות שהתקבלו "הינן אחיות של תלמידות ביה"ס או בנות צוות, אשר להם דין קדימה ע"פ ההיגיון ו קשר רציף עם התלמידה ומשפחתה ובשל מחויבות מוסרית שלא תתקבלנה לבתי"ס אחרים.
האחרות נתקבלו עקב שיקולי הנהלה או סיבות הומאניות".
תשובתו של סמינר י' מעידה על קיומן של אמות מידה לקבלת תלמידות שאינן קשורות במבחן ובריאיון.
על האגף לקבל מסמינר י' את ממצאי הראיונות, לבדוק את אמות המידה לקבלת התלמידות ולוודא שהן ברורות, מפורסמות בציבור ועולות בקנה אחד עם הנחיותיו.
כמו כן יש לדרוש כי כל שיקול שעמד ביסוד החלטה יתועד כדי שיהיה אפשר לבחון את הליכי הטיפול והמיון טרם תחילת שנת הלימודים ולאחריה.
הביקורת העלתה שכמה מן הנתו נים בערכות הקבלה שהיו בידי האגף היו ערוכים באופן שהקשה את בדיקתן.
להלן פרטים: (א) ערכות הקבלה לא כללו קובצי מחשב אלא מסמכי נייר שהודפסו מקובצי מחשב של בתי הספר.
בדרך כלל כללו רשימות המועמדות מאות שמות, ולעתים היו נתוני מועמדת מצויים בכמה רשימות.
משום כך בד יקה כוללת של נתוני כל המועמדות מסורבלת וכמעט אינה אפשרית.
הדבר פגע באפשרות לבחון כראוי את החלטות בתי הספר בעניין קבלת מועמדות ואת הפיקוח על שיבוצן.
(ב) ערכת הקבלה של סמינר י' אינה ניתנת לבדיקה ללא עיבוד מקיף של הנתונים שבה וללא הקלדה של כל הנתונים למאגר מידע: כדי לבדוק אם החלטות בית הספר ניתנו באופן עקבי על פי ציוני המועמדות וחוות הדעת בעקבות הריאיון על הבודק לעבור על רישומיהן של 267 'המועמדות ולהשלים נתונים.
סמינר י השיב למשרד מבקר המדינה כי הוא יפיק לקחים מממצאי הביקורת.
(ג) לשם בדיקת ציוניה של מועמדת אח ת לסמינר ב' יש לאתר את המספר הסידורי שלה ברשימת 311 התלמידות שנבחנו, שבה המספרים הסידוריים אינם מסודרים בסדר רציף.
בתנאים אלה בחינה שיטתית של כל המועמדות כמעט אינה אפשרית ללא הקלדה של כל המידע לקובץ ממוחשב.
על פי ערכת הקבלה של הסמינר אי -אפשר ללמוד בזמן סבי ר אם ההחלטות של בית הספר בעניין המועמדות הוגנות ושוויוניות, וממילא אי -אפשר לפקח על הליכי השיבוץ של התלמידות בו.
סמינר ב' השיב למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 כי הוא יפעל לתיקון הליקויים שהועלו.
על האגף לדרוש מבתי הספר להגיש את הרשימות הנוגעות למועמדות במתכונת שתאפשר לו לבדוק אותן ביעילות ולוודא שהליכי הקבלה אליהם תקינים.
אופן הצגת המידע בערכת הקבלה, אשר קבע המשרד, אינו מאפשר לרדת לחקר האמת.
בספטמבר 2009 , תחילתה של שנת הלימודים התש"ע, הלינו הורים של מועמדת לבית ספר על - יסודי לפני סגנית מנהל האגף על אי -קבלת בתם לבית ספר תיכון י"א בפתח תקווה, שבעטיה לא החלה את שנת הלימודים.
במהלך בירור שעשה האגף הסביר מנהל בית הספר כי המועמדת נדחתה רק בשל הופעתה של האם ולא בשל תוצאות מבחני המיון או הריאיון.
הביקורת העלתה כי אף שהמועמדת נדחתה מסיבה שאינה קשורה בה במישרין, הודיע האגף להורים שהיא לא התקבלה מסיבות הנעוצות בה עצמה, לא מסר להם את הסיבה האמִתית לדחייה וציין שלא מצא מקום להתערב בהחלטת בית הספר.
חוזר מנכ"ל המשרד בנושא "ביעור רשומות בבתי הספר" קובע כי בית הספר ישמור את בחינות הכניסה אליו במשך שלוש שנים.
האגף כלל הוראה זו בהנחיות לבתי ספר על-יסודיים.
את בחינות הכניסה של סמינר א' בירושלים מכין מכון חיצוני.
ביוני 2010 מסר מנהל בית הספר למשרד מבקר המדינה כי הבחינות גם נבדקו בידי המכון והמכון העביר לידיו את ציוני הבחינות ללא טופסי הבחינות.
לדבריו, מאחר שעד כה לא היה צורך לעיין בהם הטפסים נשארו במכון.
המסמכים שהיו בידי סמינר א' לא יכלו אפוא לשמש את האגף לבדיקת בחינות הכניסה.
על האגף לוודא שערכות הקבלה מלאות וכוללות גם את בחינות הכניסה כדי שיוכל לבדוק את הליך קבלת התלמידות.
עליו לוודא שבחינות הכניסה נשמרות בבית הספר זמינות לפיקוח ולבדיקה בכל עת.
 פיקוח אפקטיבי על הליכי הרישום של תלמידות לבתי ספר ושיבוצן בהם דורש גם בדיקות של נתוניהן של התלמידות שהתקבלו ושל אלה שמועמדותן נדחתה.
ממצאי הביקורת מעידים על הליכי מיון לקויים בבתי ספר על -יסודיים.
לאגף היו אינדיקציות לקיומו של הליך לא שוויוני בכל הנוגע לקבלת תלמידות לבתי ספר על-יסודיים, לרבות תלונות, אולם הוא לא בדק כראוי את הנושא והעדיף לעתים לאמץ את גרסת בית הספר.
על האגף לבדוק את הליכי המיון והשיבוץ בבתי הספר שבתחום פיקוחו ואת התלונות עליהם.
במידת הצורך עליו לנקוט את הפעולות הנדרשות כדי שהליכים אלה יתוקנו ויהיו הוגנים ושוויוניים.
המשרד השיב למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 כי "ממצאי הדוח מבקשים לחייב התערבות ברגל גסה באוטונומיה של מוסדות החינוך, ותוצאה זו הינה מרחיקת לכת ואינה נכונה.
משרד החינוך איננו יכול להחליף את שיקול דעתם של מנהלי המוסדות.
ואין לבלבל בין ניהול המוסדות לבין הפיקוח עליהם".
כאשר המשרד אינו אוכף נוהל שקבע הוא מרוקן אותו מתוכן.
האוטונומיה שניתנה לחינוך המוכש"ר בכל הנוגע לשיבוץ תלמידות היא מוגבלת, והמשרד אינו יכול להתנער מהאחריות שהוטלה עליו לפקח על הנושא, כפי שהודגש בפסיקה.
תשובת המשרד מעלה חשש שעקב מורכבות הטיפול בנושא רגיש של מיון מועמדות לבתי ספר על -יסודיים במגזר החרדי, הוא צמצם את הפיקוח עליהם והסתפק בבדיקת תלונות שהובאו לפניו באופן רשמי.
זאת חרף מדיניותו המוצהרת בהליכים משפטיים שעוסקים במיון תלמידות ובשיבוצן וחרף הכללת הנושא בנוהלי הפיקוח משרדהחינוך 997 .
על הנהלת המשרד לוודא שהאגף עוסק גם במטלות הפיקוח הכרוכות בבדיקות שגרתיות ורחבות של תהליכי המיון כדי להבטיח שהליכי הרישום והשיבוץ המתקיימים בכלל בתי הספר נעשים על פי הוראות הדין, הפסיקה וכללי המינהל התקין.
מידע על המועמדת ומשפחתה .
הרשמה לבתי ספר יסודיים כרוכה גם במילוי טופס שבו יש לרשום פרטים אישיים של המועמדת ומשפחתה (להלן - שאלון ההרשמה).
(א) בהמשך להנחיות לבתי ספר יסודיים שלחה נציגת הלשכה המשפטית של המשרד למנכ"ל החה"ע לשעבר הנחיה בעניין שאלוני ההרשמה וצירפה למכתבה שאלון לדוגמה ובו בקשה למילוי הפרטים האלה: שם המועמד, מספר הזהות שלו, תאריך לידתו, גן הילדים שבו למד, כתובתו, שמות הוריו, מספרי הזהות שלהם, מספרי הטלפון שלהם ומגבלות רפואיות של המועמד.
במכתב צוין שאין לדרוש את הנתונים האלה: שם משפחתה הקודם של האם או של בני ביתה, מקום התפילה של ההורים וכיו"ב.
עוד הודגש בו: "לא ידרשו פרטים שונים שאינם קשורים במישרין בתלמיד".
גם החה"ע הפיץ למנהלי בתי הספר היסודיים שלו שאלון הרשמה לדוגמה והדגיש: "אין להוסיף בו פרטים אחרים ללא אישור החינוך העצמאי " (ההדגשה במקור).
בשאלון לדוגמה של החה"ע לא נדרשו הנמענים למסור את שם משפחתה הקודם של האם ואת מקום התפילה של ההורים, אולם הם נשאלו על מקום לימוד האב ונדרשו לציין את כתובת המגורים הקודמת של ההורים.
(ב) משרד מבקר המדינה בדק את שאלוני ההרשמה לקראת שנת הלימודים התשע"א של שישה בתי ספר יסודיים שבבעלות החה"ע.
כל בתי הספר שנבדקו ביקשו לדעת היכן לומדים שאר ילדי המשפחה.
להלן דוגמאות לפרטים נוספים שדרשו כמה מבתי הספר: שם משפחתה הקודם של האם, שמות בתי הספר שבהם למדו שני ההורים, מקום התפילה של המשפחה, שמות של מכרים וידידים של המשפחה בעיר, שם הישיבה שבה למד האב וכתובת המגורים הקודמת של המשפחה.
ששת בתי הספר האמורים ביקשו אפוא מהנרשמות לציין מידע שאינו קשור בהן במישרין וכללו בשאלון ההרשמה פרטים שאסר המשרד לבקש ואף פרטים שאסר החה"ע לבקש.
הכללת פריטי מידע אלה בשאלון ההרשמה מעוררת חשש שבתי הספר מחליטים אם לקבל מועמדת גם על סמך נתונים שאינם רלוונטיים לה עצמה.
(ג) מנהלי בתי ספר שעמם נפגשו נציגי משרד מבקר המדינה הבהירו את מידת החשיבות שהם מייחסים לפרטים הנוגעים לאחיה ולהוריה של המועמדת.
מהדברים עולה כי למידע לגבי מקום הלימוד של אחי המועמדת יש מקום נכבד בשיקולים אם לקבלה: למשל, מנהלת של אחד מבתי הספר ציינה כי רק לעתים רחוקות היא תקבל בנות מבית ספר חרדי שנחשב "מעט יותר פתוח" או בנות שאחיהם לומדים בתלמוד תורה מסוים בעיר; מנהלות של שני בתי ספר ציינו כי שאלון הרישום "כולל מידע מקומות הלימוד של האחים ומהם אפשר ל למוד על התאמת המשפחה לרוח בית הספר".
החה"ע השיב למשרד מבקר המדינה כי "אכן אלו הם נתונים אשר לא בהכרח 'קשורים במישרין בתלמיד' ואולם מאחר והתאמתה של ילדה לבית ספר של החינוך העצמאי קשורה קשר בל יינתק לאורח חייה של משפחתה, הרי שנתונים אלה הינם בעלי משקל שאין להפריז בחשיבותו ובמרכזיותו ביסודות סלע קיומו של החינוך העצמאי".
הוא הוסיף כי הוא "נכון, כפי שהסכים בעבר, להגביל את פרטי המידע על פי רשימה מוסכמת".
המשרד השיב למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 כי "אין להפריד בין הילד לסביבתו ומשפחתו.
לפיכך, מקום לימודיהם של האחים הינו בהחלט מידע רלוונטי".
עוד השיב המשרד כי במסגרת רענון הנהלים לבתי הספר יירשם שיש להביא לפני ההורים כל מידע שהיה לפני בית הספר והביא לידי דחיית התלמידה כדי שיוכלו להתמודד עם המידע.
תשובתו של משרד החינוך למשרד מבקר המדינה בעניין מקום לימודי האחים אינה תואמת את הנחיותיו לבתי הספר שלא לדרוש פרטים שונים שאינם קשורים במישרין בתלמידה.
התשובה מעלה חשש שהמשרד אינו עומד על יישום הנחיותיו ואף מצדיק בתי ספר שפועלים בניגוד להן.
על החה"ע לוודא שבתי הספר ינהגו על פי הנחיותיו והנחיות המשרד ויבקשו מהנרשמות רק פר יטי מידע שהם רלוונטיים אליהן במישרין.
על האגף לפקח על החה"ע ועל בתי הספר שלו, לבדוק בשיטתיות את שאלוני ההרשמה שלהם מדי שנה בשנה ולוודא שהם עומדים בכללים שקבע המשרד.