HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
24 סעיף7 , הגדרות: "נתונים על אישיות של אדם, צנעת אישיותו, מ צב בריאותו, מצבו הכלכלי, דעותיו ואמונתו".
יומני פעולה המערכת הממוחשבת מייצרת יומני פעולה (קובצי לוג) אשר רושמים בזמן אמת נתונים שונים על הפעילויות שנעשו במערכת, לדוגמה: נתונים על סוגי הפעולה שנעשו, זמני כניסה למערכת ופרטי המשתמשים בה.
בפרק הרביעי של הנוהל, הדן בנושא אבטחת מידע, נקבע כלהלן: "אחראי אבטחת מידע, שמונה לכך, יעבור על קבצי הלוג במערכת לוודא שלא בוצעו כניסות חריגות.
כל מקרה של כניסה חריגה ייבדק מול המשתמש.
בכל מקרה ירשם האירוע במערכת הקריאות".
הביקורת העלתה, כי אף שכל הכניסות למערכת המ מוחשבת אמורות להיות מתועדות ביומני הפעילות, בנוהל לא נקבע מהו מקרה של "כניסה חריגה" ולא נקבע מהן פעולות חריגות.
זאת על אף שבנוהל נקבע שיעשו בדיקות של הפעולות החריגות מול המשתמש.
ואכן הביקורת העלתה, שלא נעשתה בקרה שוטפת לשם ניתוח הרישומים ביומני הפעילות; ואף לא גורם אחד עבר על היומנים ובדק את המתועד בהם.
כתוצאה מכך, הנהלת בתי הדין לא הפיקה ולא קיבלה דוחות בקרה בנושא אבטחת המידע ולא בדקה אם נעשה שימוש לרעה במערכת הממוחשבת.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מינואר 2008 הודיע מנהל בתי הדין כי המשרד נקט פעולות "לצורך אפיון דוח קבוע, שיופעל על ידי ממונה על אבטחת מידע, מידי יום, לבקרה על אבטחת המידע".
ביומני הפעילות אמורים להירשם נתונים על פעולות שעשו המשתמשים במערכת הממוחשבת ובהם פרטים על כל אירוע, פרטי המשתמשים וסוג הפעולה: רישום, מחיקה או עדכון.
בדיקה מדגמית שביצע משרד מבקר המדינה ברישומים של יומני הפעילות לחודש יוני 2006 של בית הדין בירושלים העלתה שבעה מקרים ובהם נעשו פעולות מחיקה של נתונים בלי שנרשמו פרטי הזיהוי של המשתמש מבצע הפעולה.
אם יהיה צורך לערוך בדיקה לגבי הפעולות או לברר אם נעשו שינויים מורשים בנתונים ומי עשה אותם, הרי שבהעדר הפרטים המזהים לא ניתן יהיה לזהות את האחראי לפעולה.
מצב זה נוגד את עקרונות אבטחת המידע.
מבדיקה של יומני הפעולה עולה עוד, שבאותה תקופה (יוני 2006 ) בוצעו בבית הדין האזורי בירושלים 344 מחיקות של נתונים ו-71 .
מתוכן נעשו על ידי אותו משתמש לדעת משרד מבקר המדינה, יש לבדוק בשיטתיות ובאופן מושכל את הגישות שנעשות למערכת הממוחשבת, שליפות המידע מתוכה והשינויים הנעשים בנתונים במיוחד נוכח הנתונים הרגישים שמכילה המערכת הממוחשבת של בתי הדין הרבניים.
על הנהלת בית-הדין לאמץ נוהל דיווח עדכני, ולהקפיד על בדיקת יומני הפעולה באורח קבוע ועל העברת דיווח לדרג מוסמך על תוצאות הבדיקה.
ניהול סיכונים והתאוששות במקרה אסון הוראות התכ"ם25 קובעות: "יש לנתח את הסביבה בה מערכת המידע הממוחשבת תיושם, על- ידי זיהוי הסכנות ונקודות התורפה וקביעת המערך של המשאבים, עליהם יש להגן.
מניתוח זה ניתן להכין רשימה של הסיכונים העיקריים ולכמת את חשיבותם, תוך ניסיון לצפות את חומרת הסיכונים"; "יש לנתח את אמצעי ההגנה להקטנת הסיכונים"; כמו כן "אמות -מידה אפשריות לניתוח כזה כוללות: שלימות המידע, מערכות לניהול מאגרי נתונים, שלימות התוכנה, הגנה פיזית והגנה על אמצעי האחסנה, כוח אדם, מערכת תקשורת ותכנון לזמן חירום ( CONTINGENCY PLANNING.
") הביקורת העלתה שלמרות הרגישות הרבה של המידע בהנהלת בתי הדין, הוראות התכ"ם לא קוימו.
לא נעשה סקר סיכונים למיפוי הסיכונים למערכת הממוחשבת ולא נבחנה הדרך למנוע או למזער אותם.
על הנהלת בית הדין לעשות סקר סיכונים למערכת הממוחשבת, כנדרש על פי ההוראות.
איומים שונים עלולים לפגוע במערכות הממוחשבות ובהמשכיות הפעילות הסדירה של הארגון.
כך למשל בשנים האחרונות אירעו שתי שריפות בבתי הדין: במאי 2005 בבית הדין בתל-אביב ובאפריל 2007 .
בחדר שרתי המחשב של הנהלת בתי הדין בירושלים על מנת למזער או למנוע נזקים ולאפשר לארגון להמשיך, ברמה סבירה, בפעולותיו במקרה של אסון או שיבוש חמור של המערכות, יש צורך בהיערכות מתאימה.
בין מרכיבי ההיערכות כלולות הפעולות הבאות: מיפוי רכיבים חיוניים של המער כת, מיפוי האיומים, דירוג הפעילויות על פי רמת החיוניות או הקריטיות שלהן, קביעת פרק זמן קריטי להמשך הפעילות, משאבים דרושים, תכנית מפורטת ו נוהל פעולה.
האחריות לגיבוש ויישום התכנית מוטלת על הנהלת הארגון.
בנוהל האגף למערכות מידע כלול פרק "גיבוי התאוששות" המתייחס רק במשפט אחד לנושא וקובע: "התאוששות מאובדן תיעשה עפ"י הערכת הנזק, בישיבת צוות עובדי האגף ובהתאם לנדרש".
הביקורת העלתה שהנהלת בתי-הדין לא פעלה להכנת תכנית היערכות למקרה של אסון או שיבוש חמור וליישום מרכיביה.
במרס 2004 קיבל מנהל בתי-הדין דוח, שהזמין מח ברה חיצונית בנושא "סקר אבטחה ובטיחות בתי הדין הרבניים".
העבודה נעשתה לגבי 12 אתרים של בתי הדין הרבניים.
בפרק ההמלצות על פעולות שיש לעשות באתר ההנהלה בירושלים, נאמר בין היתר, כי יש להכין נהלים התואמים לאופי הפעילות במשרד: לבנות מערכת תרגולים למצבי חירום; לקבוע צוות עובדים לנושא ולהכשירו.
בנושא "אבטחת מידע/תיקים" במערכות המידע הממוחשבות, נאמר שיש לבצע סקר אבטחה ייעודי, כולל ניסיונות חדירה למערכת הקיימת.
בפרק "המלצות עיקריות בתחום האבטחה" הומלץ לבצע סקר לגבי האבטחה הלוגית והאבטחה הפיזית של המערכת הממוחשבת.
02 מ- 01-05-86 ,"בקרות מערכת מידע ממוחשבות, בקרת מערכת מיקרו שלבי מחזור החיים".
הביקורת העלתה, שמאז קבלת הדוח בשנת 2004 לא קיימה הנהלת בתי-הדין או גורם שהסמיכה דיונים על ממצאיו ולא קיבלה החלטות בדבר יישום המלצות הכלולות בו, בכלל זה סקר על האבטחה הלוגית והפיזית של המערכת הממוחשבת.
משרד מבקר המדינה העלה ליקויים רבים בטיפול בתיקים מצד מזכירויות בתי הדין, החל מהיעדר מעקב של המזכירות אחר הטיפול בתיקים וכלה בעיכובים בטיפול המזכירות בסידור גט, החיוני כל כך לנזקקים לשירותי בתי הדין, שאין להם תחליף.
בין הסיבות לכך: היעדר מנגנון המאפשר לבתי הדין ליזום מתן צווים לקיום פסקי דין, המתנה וסחבת בה פעלת צווי הגבלה לקיום פסקי הדין ודחיית דיונים עקב הרכבים חסרים של בתי הדין.
כמו כן נמצאו ליקויים במערכת הממוחשבת ואבטחת המידע.
ממכלול הליקויים עולה כי ציבור המתדיינים, הנמצא במצב אישי רגיש וקשה, נפגע מן ההתנהלות בבתי הדין.
כן נפגעים מכך אנשים נוספים, ובהם ילדים, התלויים בהכרעה באשר למעמד האישי של המתדיינים.
דייני בית הדין בפתח תקווה מנעו העסקת עובדת בבית הדין, תוך פגיעה בעיקרון השוויון בין המינים.
בכלל בתי הדין לא נמצא ייצוג הולם לבני שני המינים בקרב העובדים (אף בהתחשב במגבלות ההלכתיות).
על נציבות שירות המדינה לטפל בדחיפות בסוגיית הייצוג ההולם בבית הדין בפתח תקווה ובכלל בתי הדין.
על כל הנוגעים בדבר, בכלל זה שר המשפטים ומינהל בתי הדין, לעשות את כל הצעדים המתבקשים כדי לשפר את השירות ולהקל על מצוקת הנזקקים לשירותי בתי הדין.
חוק חופש המידע, התשנ"ח- 1998 (להלן- החוק או חוק חופש המידע) מעגן בחקיקה זכות ולפיה כל אזרח או תושב זכאי לקבל מידע מרשויות ציבוריות, כהגדרתן על פי החוק (להלן - רשות ציבורית או רשות).
הצעת החוק מטעם הממשלה 6 התבססה על המלצות "הוועדה הציבורית לענין חופש המידע" (להלן - הוועדה הציבורית) שמינה במאי 1994 שר המשפטים דאז, מר דוד ליבאי, ובראשה עמדה השופטת (בדימוס) ויקטוריה אוסטרובסקי -כהן.
במבוא לדברי ההסבר להצעת החוק צוין כי "קשה לשרש את נטיית הרשויות לראות במידע נכס שלהן ולא נכס המוחזק בנאמנות על ידיהן עבור הציבור ומטעמו".
עוד נאמר במבוא כי "הזכות לקבל מידע מרשויות ציבוריות היא אחת מזכויות היסוד במשטר דמוקרטי.
היא תנאי בסיסי להגשמתו של חופש הביטוי ולמימוש זכויותיו הפוליטיות והאחרות של אדם בכל תחומי החיים.
נגישות רבה יותר למידע תסייע לקידומם של ערכים חברתיים ובהם שוויון, שלטון החוק וכיבוד זכויות האדם, ותאפשר גם בקרה טובה יותר של הציבור על מעשי השלטון".
החוק התקבל בכנסת במאי 1998 ונכנס לתוקפו במאי 1999 ; הממונה על ביצוע החוק הוא שר המשפטים.
החוק מציין את הרשויות הציבוריות שהחוק חל עליהן, ובחלק מהמקרים את המידה שבה הוא חל עליהן, וכן גופים שהחוק אינו חל עליהם, ומאפשר לשר המשפטים להחיל את החוק על גופים נוספים, ובלבד שהדבר נעשה באישורם של גורמים אחרים שצוינו בחוק.
בחוק נקבע כלל היסוד בדבר חופש המידע: "לכל אזרח ישראלי או תושב הזכות לקבל מידע מרשות ציבורית בהתאם להוראות חוק זה"7 .
"אלא שבדומה לזכויות חוקתיות אחרות, חשובות ככל שתהיינה, אין מדובר בזכות מוחלטת אלא בזכות יחסית, אשר במקרים מתאימים צריכה היא לסגת מפני זכויות אחרות הראויות אף הן להגנה"8.
6 הצעת חוק חופש המידע, התשנ"ז- 1997 (להלן- הצעת החוק).
7 לגבי אדם שאינו אזרח או תושב מכיר החוק בזכות מצומצמת יותר - זכותו לקבל מידע בדבר זכויותיו בישראל, לפי סעיף 12 .
לחוק 8 עע"מ 9135/03 - 'המועצה להשכלה גבוהה ואח' נ' הוצאת עיתון הארץ ואח.
לנוכח האמור לעיל הוסדרה בחוק הזכ ות לקבל מידע מרשות ציבורית ואף נקבעו הסייגים בעניינה.
החוק "מכיר בכך שהאינטרס הציבורי מחייב לאזן בין הרצון לקבל מידע שיתכן שקיים בידי הרשות הציבורית, לבין הצורך לאפשר לרשות למלא את תפקידיה ביעילות לטובת הכלל"9.
לכן פורטו בחוק הנסיבות שבהן הרשות הציבורית רשאית לסרב למסור מידע לציבור.
עם זאת נקבע כי החוק לא נועד למצות את הזכות לקבלת מידע וכי אין בהוראות החוק "כדי לגרוע מתוקפו של חיקוק המחייב, המתיר, האוסר או המסדיר באופן אחר גילוי או מסירה של מידע שבידי רשות ציבורית"10.
החוק והתקנות שהותקנו מכוחו קובעים הוראות אופרטיביות ובהן מידע שרשויות ציבוריות מחויבות להעמיד לרשות הציבור מיזמתן ומידע שהן מחויבות להעמיד לרשותו של היחיד לבקשתו, לפי הליכים ולוחות זמנים שנקבעו בחוק.
על פי החוק, הרשות הציבורית תעמיד לרשותו של מבקש המידע את המידע שבידיה כמות שהוא, דהיינו היא אינה חייבת לעבד את המידע באופן המותאם לצרכיו של המבקש.
עוד קובע החוק כי מידע ממוחשב יופק עבור מבקש המידע באמצעים המשמשים דרך קבע את הרשות.
החוק והתקנות שהותקנו מכוחו מסדירים תשלום אגרות עבור הגשת בקשה למידע, עבור הטיפול בבקשה ועבור הפקת המידע, וכן נקבעו הנסיבו ת המקנות למבקש המידע פטור מהאגרות האמורות.
עוד נקבע כי אם החליטה הרשות הציבורית לדחות את הבקשה, כולה או חלקה, עליה לשלוח למבקש הודעה בכתב ובה יפורטו נימוקי ההחלטה, וכי היא תביא לידיעתו שהוא רשאי לעתור נגדה לפי הוראות חוק בתי משפט לענינים מינהליים, התש"ס - 2000 .
עוד נקבע שבכל רשות ימונה ממונה שיופקד על יישום הוראות החוק (להלן - ממונה).
בחודשים ינואר-יולי 2007 בדק משרד מבקר המדינה את אופן היישום של חוק חופש המידע ברשויות ציבוריות.
במסגרת הבדיקה נבדקו הנושאים האלה: העמדת מידע לרשות הציבור - נגישותו של המידע, איכ ותו ושלמותו; העמדת מידע לרשותם של יחידים, לפי בקשתם; וההיערכות ליישום החוק.
נסרקו אתרי אינטרנט של רשויות ונבדקה דרך הצגת המידע הנדרש על פי החוק והתקנות שנקבעו מכוחו; כמו כן נבדקה איכות המידע המוצג בדוחות השנתיים של הרשויות הציבוריות ובדוחות הממונים.
הבדיקה נעשתה במחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים, ונוסף על כך התבקשו 27 רשויות ציבוריות למלא שאלון אחיד11 ; כמו כן נעשתה במשרד הפנים בדיקה פרטנית כדי לברר באיזו מידה הועמדו לעיון הציבור נוהלי מינהל האוכלוסין וכיצד בוצע הליך הטיפול בבקשות למידע.
בדיקת השלמה נעשתה בלש כה המשפטית של המשרד להגנת הסביבה12.
9 מדברי ההסבר לסעיף8 .
בהצעת החוק 10 סעיף20 .
לחוק 11 ל-20 משרדי הממשלה ולשבע רשויות ציבוריות נוספות: נציבות שירות המדינה (להלן- נש"מ), המשטרה, שירות בתי הסוהר (להלן- שב"ס), הנהלת בתי המשפט (להלן- הב"ה), האפוטרופוס הכללי והכונס הרשמי (להלן - אפו"כ), המוסד לביטוח לאומי (להלן - המוסד לבטל"א) ושירות התעסוקה.
12 ראו גםדוחות על הביקורת בשלטון המקומי ( 2007 ) בפרק "העמדת מידע לרשות הציבור בידי הרשויות המקומיות".
העמדת מידע לרשות הציבור .
החוק מחייב רשות להעמיד מיזמתה מידע לעיון הציבור, הכולל בין היתר הנחיות מינהליות ודוחות שנתיים.
העמדת מידע יזום על ידי הרשות הציבורית מאפשרת ביצוע בקרה על פעולות השלטון, מסייעת ליחיד במימוש זכויותיו, ולעתים אף מייתרת את הצורך בהגשת בקשות פרטניות למידע.
העמדת הנחיות מינהליות לעיון הציבור .
הנחיות מינהליות הן כללים גמישים שרשות מינהלית קובעת לעצמה כדי שידריכו אותה בעת שהיא מפעילה את סמכותה.
הנחיות אלה מבטאות את מדיניות הרשות באשר לעניינים מסוימים, והיחיד יכול להיעזר בהן כדי לשער, במידה סבירה של ודאות, מה תחליט הרשות בעניינו13.
בפסק דין14 של בית המשפט המחוזי בירושלים שניתן ב- 5.
07 נאמר כי "פרסום ומתן זכות עיון לנהלים, הנחיות והוראות פנימיות של הרשות הוא מההוראות החשובות ביותר של המשפט המינהלי, המהווה נדבך מרכזי בשמירה על זכויותיו של הפרט ועל תקינות פעילותה של הרשות הציבורית", וכי "בתי המשפט חזרו וקבעו כי מאז חוקק סעיף 6 לחוק חופש המידע, הרשות הציבורית חייבת להעמיד את הנחיותיה לעיון הציבור ולפרסמן ולמעשה הוראה זו החילה על ההנחיות המנהליות חובת פרסו ם בדומה לחובה החלה על פרסומן של תקנות בנות פועל תחיקתי".
החוק והתקנות15 קובעים ש רשות ציבורית תעמיד לעיון הציבור את ההנחיות המ ינהליות הכתובות שעל פיהן היא פועלת ושיש להן נגיעה או חשיבות לציבור (להלן - הנחיות מינהליות או נהלים).
על פי התקנות, ההנחיות המינהליו ת יועמדו לעיון הציבור במשרד הראשי של הרשות וכן בלשכותיה המחוזיות, אם יש לה לשכות מחוזיות, אלא אם כן קבעה הרשות מקומות אחרים, שלציבור תהיה גישה נוחה אליהם, שישמשו לעיון.
פרסומן המלא של ההנחיות האמורות חיוני לציבור הרחב המקבל שירות מן הרשות הציבורית ומבקש לדעת מה הן הנורמות הכלליות והמדיניות המשפיעות על זכויותיו, בעוד שאי-פרסומן משפיע על מידת יכולתו לפעול למימוש זכויותיו ולהגן עליהן.
במאי 2007 , במסגרת בדיקת משרד מבקר המדינה, התבקשו27 רשויות למלא שאלון אחיד בעניין אופן יישום החוק.
יצוין כי רק 26 מהרשויות האמורות מילאו את השאלון 16.
13 ,פרופ' זאב סגלהזכות לדעת באור חוק חופש המידע (התש"ס), עמ' 153.
14 עת"מ (י-ם) 530/07 ,האגודה לזכויות האזרח בישראל ואחרים נ' משרד הפניםמובא בנבו .
15 תקנות חופש המידע, התשנ"ט - 1999 (להלן- התקנות).
16 עד מועד סיום הביקורת, יולי 2007 , משרד החקלאות ופיתוח הכפר (להלן- החקלאות) לא ענה על השאלון - בתשובתו מאוקטובר 2007 מסר משרד החקלאות למשרד מבקר המדינה, שאי מסירת השאלון נבעה מטעות.
מתשובותיהן של 26 הרשויות שענו לשאלון עלה שכמחציתן לא העמידו לרשות הציבור כנדרש את ההנחיות המינהליות: ארבע ( %15 ) מהרשויות 17 לא העמידו כלל לעיון הציבור את ההנחיות המינהליות, מהן שלוש מסרו את ההנחיות רק לפי בקשה פרטנית, ושמונה ( %31) מה רשויות18 העמידו לעיון הציבור רק חלק מההנחיות האמורות.
לדעת משרד מבקר המדינה, אין די במסירתן של הנחיות מינהליות למגישי בקשה פרטנית, הן מאחר שהדבר מנוגד להוראות החוק, והן מאחר שאי-חשיפת ההנחיות לפני כלל הציבור אינה מאפשרת לו לצבור מידע בעניין זכויותיו, בכללן זכויות הנוגעות לקבלת מידע.
משרד מבקר המדינה בדק באופן פרטני את האופן שבו העמיד משרד הפנים לרשות הציבור את נוהלי מינהל האוכלוסין.
הנהלים האמורים נוגעים לכל אחד מאזרחי המדינה ותושביה, משום שמינהל האוכלוסין מופקד, בין היתר, על רישום פרטי מעמדם האישי של אזרחי המדינה ותושביה ואף מוסמך לתת תעודת עולה ורישיונות שהייה לזרים בישראל, לבטלם, להאריך את תוקפם או להחליפם ולהעניק לשוהים בישראל מעמד קבע או אזרחות ישראלית.
משרד הפנים מפרסם באתר האינטרנט שלו את הנהלים שלפיהם הוא פועל, אולם בדיקת נוהלי מרשם האוכלוסין העלתה שהנהלים שפורסמו באתר האינטרנט אינם .
17 משרד האוצר מסר שכלל לא העמיד א ת ההנחיות לעיון הציבור, ומשרדי קליטת העלייה והתעשייה, המסחר והתעסוקה (להלן - תמ"ת) והמוסד לבטל"א מסרו שההנחיות נמסרו על פי בקשה פרטנית.
18 משרדי ראש הממשלה, הגנת הסביבה, המשפטים, הפנים, הרווחה והשירותים החברתיים (להלן- הרווחה), וכן משרד התיירות, המשטרה ושב"ס.
מלאים, מאחר שאחד מפרקי הנהלים, המכונה "הליך הטיפול", אינו מתפרסם באתר.
לטענת המשרד, ההליך האמור לא פורסם משום שמדובר בעני ין פנימי שאינו משקף את זכויותיו וחובותיו של האזרח אלא עוסק באופן ביצועה של עבודת המשרד ועל כן אין צורך לפרסמו בקרב הציבור19 .
יתרה מזו, משרד הפנים אינו מציין באתר האינטרנט שלו שהנהלים באתר אינם כוללים את פרק "הליך הטיפול", ומכאן שלא ניתן לדעת שמוצג בו מידע חלקי בלבד.
לדעת משרד מבקר המדינה הפרקים האמורים, הדנים בהליך הטיפול, כוללים גם מידע הנוגע לציבור ועל כן ראוי שהמשרד יפרסמם באתר האינטרנט של המשרד.
למשל, בפרק הליך הטיפול שב"נוהל הטיפול בהסדר מעמד לבני זוג של אזרחים ישראלים, לרבות בני אותו מין"20; מפורט סוג הרישיון שיינתן לבן הזוג הזר אם יהיו ממצאי הבדיקה חיוביים, משמע המעמד שיקבל בישראל, למשל מעמד של תושב ארעי או מעמד קבע.
הדבר קובע למעשה את הזכויות שמוקנות לו בישראל כמו הזכות לעבוד, זכויות בנושא בריאות וזכויות סוציאליות.
עוד קובע הליך הטיפול את פרק הזמן שבו יהיה כל מעמד בעל תוקף.
דוגמה נוספת - "נוהל מתן מעמד בישראל לקטינים שנולדו בישראל בדרך של הכרה באבהות"21 .
הנוהל עוסק בבירור אבהות על ילד שנולד לאב ישראלי ולאם שאינה ישראלית.
בהליך הטיפול בנוהל זה מפורטים קריטריונים שעל פי השילוב ביניהם יוחלט מה יהיה מעמדו של הקטין - מדובר בקריטריונים הנוגעים למעמדו של האב בישראל (אזרח ישראלי, תושב קבע וכו'), למצבם האישי של האב והאם (נשואים, ידועים בציבור וכו') ולמעמדה של האם בישראל.
בנוהל מפורטות גם הראיות שעל ההורים להציג בהתחשב בשילוב הקריטריונים האמור, וההחלטות הנוגעות למע מדו של הקטין בישראל שיש לקבל לפיהן.
לקריטריונים המפורטים בנוהל יש נגיעה ישירה להורים ולילדים והם משפיעים במישרין על זכויותיהם בישראל.
על הבעייתיות שבהיעדר פרסום ראוי של נוהלי משרד הפנים הצביע גם בית המשפט העליון באמירת אגב במרס 200622: "איננו יכולים להתעלם בפסק דיננו זה מן הטענות החמורות שהעלו המשיבים בעניין אי פרסומו המספק של נוהל הידועים בציבור, על גלגוליו השונים .
והנה על אף שבינתיים עוגנו ההלכות בעניין פרסום הנחיות מינהליות בחוק (ראו סעיף 6 לחוק חופש המידע, תשנ"ח- 1998 )- דומה כי לא נעשה די לקיום חובהזו.
נכון להיום חל שיפור במצב, ומתברר כי הנוהל מפורסם אמנם באתר האינטרנט של משרד הפנים.
עם זאת, מדובר בנוסח חלקי ביותר, אשר אינו כולל את מלוא האינפורמציה החיונית, ואף אין נזכרת בו דרישת היציאה מהארץ.
לנוכח חשיבותו הרבה של הנוהל והשפעתו על מעמדם של אנשים רבים, נדרש פרסום מקיף ומלא שלו, הכל בכדי להבטיח נגישות סבירה לנוהל מצד אלה שיזדקקו לו.
על המדינה להקפיד הקפדה יתרה על עמידה בחובתה זו".
גם בפסק הדין מדצמבר 2007 שהוזכר לעיל23 קבע בית המשפט כי משרד הפנים לא פרסם כראוי נהלים והנחיות שלפיהם הוא פועל, וכי רק במקרים חריגים, שאותם יש לפרש בצמצום, תהיה רשות ציבורית רשאית להימנע מפרסום נהלים בנימוק שהדבר פוגע בתפקודה; אך לשם כך היא תידרש להוכיח שהנזק שייגרם לתפקודה בעקבות פרסום המידע גדול מהנזק שעלול .
19 סיכום דיון עם האגודה לזכויות האזרח בישראל.
הדיון, בראשות שר הפנים, התקיים בפברואר 2007.
22 עע"מ 4614/05 - מדינת ישראל נ' אבנר אורן, מובא בתקדין, סעיף 36 .
בפסק הדין 23 ראו הערה14.
להיגרם לציבור הנזקק לשירות עקב אי-פרסום המידע.
כמו כן חייב בית המשפט את משרד הפנים להעמיד לעיונו של הציבור בכל לשכה של מינהל האוכלוסין את כל הנהלים וההוראות כשהם שלמים ומעודכנים ולפרסם באתר האינטרנט של משרד הפנים את כל הנהלים וההנחיות המלאים, וכן לעדכן את הנהלים המתפרסמים באתר כל אימת שנעשים בהם שינויים.
במסגרת המידע שעל רשויות ציבוריות להעמיד לרשות הציבור מיזמתן (להלן - מידע יזום) נקבע בחוק ובתקנות שרשות ציבורית תפרסם , לא יאוחר מאחד ביולי בכל שנה, דוח שנתי שיכלול מידע על פעילותה ותחומי אחריותה והסבר על תפקידיה וסמכויותיה.
עוד נקבע כי הדוח השנתי יכלול גם דיווח של הממונה על יישומו של החוק ברשות הציבורית (להלן - דוח ממונה), וכי הממונה רשאי לפרסם דוח זה בנפרד.
כמו כן נקבעו התכנים שיש לכלול בדוח השנתי ובדוח הממונה ודרך פרסומם, ונקבע שרשות ציבורית שהיא משרד ממשלתי תפרסם עותק של הדוח השנתי באתר האינטרנט של המשרד.
שאר הרשויות הציבוריות יפרסמו עותק של הדוח השנתי באתר האינטרנט שלהן, אם יש להן אתר אינטרנט, בתוך שנה מיום הפעלתו.
(לעניין הפרסום במקומות נוספים המפורטים בתקנות ראו להלן בפרק על פרסום הדוח השנתי שלא באמצעות האינטרנט).
הצגת מידע באינטרנט כאמור, על פי התקנו ת על רשות לפרסם את הדוח השנתי באתר האינטרנט שלה כמפורט בתקנות.
במרס 2007 סרק משרד מבקר המדינה25 אתרי אינטרנט של רשויות ציבוריות24 .
ובדק אם פורסם בהם הדוח השנתי כנדרש בתקנות.
נבדק גם אם הרשויות הציבוריות פרסמו באתריהן מידע נוסף הנוגע ליישום החוק, כגון דרכי ההתקשרות עם הממונה, סכומי האגרות עבור הגשת בקשה והטיפול בה, מידת הנגישות למידע שפורסם ומידת עדכונו.
בבדיקה הועלו הממצאים האלה: הנגישות למידע: באתרי האינטרנט נמצא מידע רב.
הפניה ישירה (להלן - קישור) לנושא מסוים מהדף הראשי של האתר או לחלופין מ"מפת האתר" יכולה להקל על מבקש המידע למצוא את המידע הנדרש.
בהיעדר קישור, חיפוש מידע באמצעות "מילת מפתח" (להלן - מנוע חיפוש) יכול לסייע באיתור המידע באתר.
כמו כן ריכוז המידע הנוגע לחוק באזור אחד באתר אף הוא אמצעי המאפשר גם למי שלא מיומן ב"גלישה" באינטרנט להגיע אל המידע.
24 אתרי האינטרנט של שב"ס והב"הלא נבדקו.
הועלה כי במועד הבדיקה, מרס 2007 , לא נמצא בשניים מ-25 האתרים שנבדקו (אתרים של המשרד לקליטת העלייה ושירות התעסוקה) כל מידע על יישום החוק ואף לא דוחות שנתיים כנדרש בתקנות, וכי גם שימוש במנוע החיפוש לא הועיל במציאת המידע המבוקש; באתרים אחרים נמצא מידע כל שהוא על יישום החוק אך היה קושי לאתרו: בשמונה (%32 ) מהאתרים25 לא נמצא קישור למידע בדף הראשי של האתר ואף לא במפת האתר, ובשלושה מהם - האתרים של משרד המשפטים, המשטרה ונש"מ - אף לא היה אפשר להיעזר במנוע החיפוש משום שהוא הפיק תוצאות רבות מאוד, וחלקן לא נגעו לנושא.
כמו כן בשבעה ( 28% ) מהאתרים26 המידע לא פורסם באופן מרוכז, והיה צורך "לשוטט" באתר כדי לאתרו.
פרטים על הממונה ועל הדרכים ליצירת קשר אתו: החוק קובע שכל ראש רשות ימנה את אחד מעובדי הרשות לתפקיד הממונה על העמדת מידע לרשות הציבור, על הטיפול בבקשות לקבלת מידע ועל יישום הוראות החוק.
על פי החוק בקשה בכתב לקבלת מידע תוגש לממונה.
פרסום שם הממונה ודרכי ההתקשרות עמו באתר האינטרנט יכול להקל על הפונה בעת שיבקש מידע מהרשות.
במועד סריקת אתרי האינטרנט, מרס 2007 , נמצא כי באתריהן של ארבע27 מ-23 הרשויות הציבוריות שבהן נמצא מידע כל שהוא על יישום החוק לא צוין שם הממונה ברשות, וכי באתר של אחת הרשויות האמורות (משרד המשפטים) אף לא צוינה הדרך ליצירת קשר עם הממונה (כגון כתובת, מספר טלפון או כתובת של דואר אלקטרוני).
נגישותו של ההליך להגשת בקשה למידע ומידת העדכון של הנתונים שמפרסמת הרשות: האינטרנט אינו רק כלי יעיל להעברת מידע אלא יכול לשמש גם כלי אינטראקטיבי (פעיל) המקל את ביצוע הליך הגשת הבקשה למידע ומזרז את מתן המענה לבקשה.
החוק, תקנות חופש המידע (אגרות), התשנ"ט - 1999 (להלן- תקנות האגרות), והוראות התכ"מ28 מסדירים תשלום אגרות בעד הגשת בקשה למידעובעד הפעולות הכרוכות באיתור המידע המבוקש (טיפול והפקה).
עם הגשת הבקשה על מבקש המידע לשלם אגרת בקשה ולהתחייב לשאת באגרת טיפול ובאגרת הפקה עד לסכום שנקבע בתקנות האגרות (להלן - התחייבות).
כמו כן קבע החוק את הנסיבות המקנות פטור מהאגרות האמורות.
להוראות התכ"מ אף צורף טופס "בקשה לקבלת מידע" הכולל את נוסח ההתחייבות ומצוין בו שלבקשה יש לצרף קבלה על תשלום אגרת הבקשה (להלן - טופס בקשה מובנה).
כדי לייעל את ההתקשרות בין הממשלה לאזרח, לשפר את השירות ולחסוך בעלויות לממשלה הוקמה מערכת תשלום אלקטרוני - "שירות התשלומים הממש לתי" (שוהם).
25 משרד הבינוי והשיכון (להלן - משרד השיכון), וכן משרדי האוצר, הבריאות, הגנת הסביבה, החקלאות והמשפטים, המשטרה ונש"מ.
26 משרד התחבורה והבטיחות בדרכים (להלן - משרד התחבורה), וכן משרדי האוצר, הביטחון, החקלאות, המשפטים והפנים והמשטרה.
משרד המשפטים, המשטרה, נש"מ ואפו"כ 28 החשב הכללי שבמשרד האוצר מפרסם הוראות ונוהלי עבודה למשרדי הממשלה ב"תקנון כספים ומשק" (להלן - הוראות התכ"מ), הוראת שעה 99/35 , תכ"מ 1-01.
מאפשרת לממשלה לנהל שירות תשלומים ברשת האינטרנט באמצעות כרטיסי אשראי, ובין השאר היא מאפשרת לשלם את האגרות שנקבעו בחוק ובתקנות שנקבעו מכוחו (להלן - טופס מקוון).
הצגתם של טופס הבקשה המובנה והטופס המקוון באתרי הרשויות יכולה לסייע למבקש המידע לזרז את הליך הגשת בקשתו ובכך לקצר את זמן המענה לבקשתו.
כמו כן מתן אפשרות הבחירה להגיש את הבקשה למידע באמצעות אחד משני סוגי הטפסים מאפשר למגיש הבקשה לבחור בדרך התשלום המתאימה לו.
הבדיקה במרס 2007 העלתה בעניינם של23 מאתרי הרשויות שבהם נמצא מידע על יישום החוק את הממצאים האלה: בארבעה ( %17 ) מהאתרים29 לא נמצא אף אחד משני הטפסים האמורים, בשבעה ( 30.
5% ) מהאתרים פורסם טופס בקשה מובנה בלבד, בשבעה ( 30.
5% ) אחרים פורסם טופס מקוון בלבד, ורק בחמישה (%22 ) מאתרי הרשויות הציבוריות הוצעו למבקש המידע שתי האפשרויות30.
עוד הועלה שבמרבית האתרים נמצא אחד הליקויים האלה - לא צוינו בהם סכומי האגרות או הנתונים לא היו עדכניים: ב-12 (%48) מ-25 האתרים31 לא צוין סכום האגרות שיש לשלם ואף לא סכום ההתחייבות, ובשישה (%24 ) אתרים32 אחרים צוינו סכומים לא מעודכנים.
אשר לסכומים שצוינו בטופסי הבקשה שפ ורסמו באתרי האינטרנט, נמצא כי הסכומים שצוינו באתרים של 1033 (83% ) מ-12 הרשויות שפרסמו טופס מובנה לא היו מעודכנים, וכי באתר של אחד המשרדים שפרסמו טופס מקוון (האתר של המשרד להגנת הסביבה) הסכומים שצוינו בטופס לא היו מעודכנים.
הצגת דוח שנתי ודוח ממונה באתר האי נטרנט: 1 .
דוח שנתי : במועד הבדיקה, מרס 2007 , נמצא כי ב -11 (%44)34 מ-25 האתרים שנסרקו לא פורסם הדוח השנתי של הרשות הציבורית, ומכאן שהמידע הכולל תיאור של תחומי פעולתן ואחריותן של אותן הרשויות ופירוט סמכויותיהן לא הוצג כנדרש בתקנות.
יצוין כי על פי התקנות יש לפרט בדוח השנתי מידע נרחב, ובכלל זה מידע על המקומות והמועדים שבהם ניתן לעיין בהנחיות המינהליות, אך מאחר שרשויות אלה לא פרסמו את הדוח השנתי, לא היה ניתן לקבל את המידע האמור.
29 במשרדי המדע, התרבות והספורט (להלן- המדע) והתקשורת ובנש"מ ובאפו"כ.
30 טופס בקש ה מובנה נמצא במשרדי הביטחון, הפנים, הרווחה והתיירות, וכן במשרד התשתיות הלאומיות (להלן - משרד התשתיות), במשטרה ובמוסד לבטל"א.
טופס מקוון נמצא במשרדי האוצר, השיכון, הגנת הסביבה, החוץ, החקלאות, המשפטים והתחבורה.
שני הטפסים פורסמו באתר של משרד ראש הממשלה, המשר ד לביטחון הפנים (להלן - בט"פ), ומשרדי הבריאות, החינוך והתמ"ת.
31 ,משרדי ראש הממשלה, האוצר, הביטחון, השיכון, הגנת הסביבה, המדע, המשפטים, התחבורה התמ"ת והתקשורת, וכן נש"מ ואפו"כ.
משרדי בט"פ, הבריאות, החוץ והתשתיות, המשטרה ובמוסד לבטל"א 33 .
חוץ מאשר במשרדי הביטחון והחינוך 34 באתרי האינטרנט של הרשויות שלהלן לא פורסמו הדוחות השנתיים: משרדי קליטת העלייה השיכון, הבריאות, החוץ, המדע, המשפטים, הפנים, הרווחה והתיירות, שירות התעסוקה ונש"מ.
יצוין, שבאתריהן של שתיים מהרשויות שלעיל - המשרד לקליטת העלייה ושירות התעסוקה - לא נמצא כל מידע על יישום החוק.
בשני אתרים אחרים (אתרי משרד התמ"ת והמשטרה) פורסמו דוחות שנתיים לא עדכניים שסיכמו את פעילות הרשות בשנת 2004, אף שלפי התקנות, במועד שבו סרק משרד מבקר המדינה את האתר, מרס 2007 , כבר היה אמור להתפרסם מידע על שנת 2005.
: דוח ממונה במועד הבדיקה, מרס 2007 , נמצא כי ב -11 ( 44% ) מהאתרים שבהם לא פורסם הדוח השנתי לא פורסם גם דוח ממונה.
מכאן שלא הוצג בה ם המידע שיש לכלול בדוח הממונה כנדרש בתקנות - לא הוצגו מספר הבקשות למידע שהוגשו לאותן הרשויות ואף לא מספר הבקשות שנענו בחיוב, שנדחו או נענו באופן חלקי, ולמותר לציין כי לא פורטו העילות למתן מענה שלילי או חלקי לבקשות.
כמו כן לא פורסם בהם אם הרשויות נתנו מענה לבקשות למידע במועדים שנקבעו בחוק.
נוסף על כך, שני דוחות ממונים אחרים (של משרד התמ"ת והמשטרה) לא היו עדכניים וסיכמו את הפעילות לשנת 2004.
ממצאי סריקת אתרי האינטרנט של 25 רשויות ציבוריות מלמדים שחלק מהרשויות לא פרסמו באתריהן את דוחותיהן השנתיים כנדרש על פי התקנות.
עוד נמצא כי הרשויות לא פעלו די כדי להביא לידיעת הציבור את המידע הנוגע ליישומו של החוק ואת הדרכים ליצירת קשר עם הממונים ברשויות, וכי הן לא פעלו די כדי להקל על הפונים באמצעות פרסום טופסי בקשת המידע באתר האינטרנט שלהן.
אף שפעולות אלה עשויות לסייע בהגברת המודעות לעצם קיומו של החוק, ולעודד את אזרחי המדינה ותושביה לנצל את זכויותיהם לקבל מידע הנוגע ליחיד ולציבור.