HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
הממונה לשעבר ציין בתשובתו כי לממשלה הייתה מדיניות ברורה בדבר קידום התחרות התוך-נמלית, וכי בדיונים על תחרות כאמור נבחנה אפשרות של הקדמת ההפרטה ועל כן לא מדובר בפעולה הנוגדת את החלטת הממשלה.
משרד מבקר המדינה מדגיש כי החלטה 196 והחלטת ועדת השרים קבעו מתווה מכירה בדרך של הנפקה בבורסה ומכירה של מניות למשקיעים מוסדיים של חלק ממניות המדינה, ורק בשנת 2020 - לכל המוקדם- מכירת יתרת מניות המדינה.
התוצאה המתקבלת ממתווה זה שונה ממכירה למשקיע פרטי בהיבטי שליטה, אסדרה ושקיפות, ואין לראות בכך הקדמה בלבד של ביצוע החלטת הממשלה.
לדעת משרד מבקר המדי נה, יזמת אג"ת לנסות ולגבש מתווה של תחרות תוך - נמלית היא לגיטימית.
עם זאת, בשל קיומה של החלטת ממשלה ביצועית אחרת בדבר מתווה שונה של הפרטה, כשהיזמה עברה משלב של "גישוש ראשוני" בדרג הזוטר למשא ומתן ארוך ואינטנסיבי הכולל השתתפות הדרג הבכיר והחלפת טיוטות, היה על אג"ת לעדכן את כלל הגורמים הרלוונטיים בממשלה ואת ועדת השרים.
כמו כן, היה ראוי להביא עניין זה לפני הממשלה, על מנת שתחליט אם לשנות או לבטל את החלטה 196 .
ואת החלטת ועדת השרים .
53 ,ראו מבקר המדינהדוח 52ב ( 2002 ), בפרק "שינוייםמבניים במקורות חברת מים בע"מ", עמ' 362.
:שם הדוח משרד האוצר - רשות החברות הממשלתיות - הפרטות ושינויים מבניים של חברות מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 תיעוד המגעים כאמור, בין נציגי אג"ת לנציגי חנ"א התקיימו דיונים בשנים 2012 -2011 .
כמו כן, נערכו מספר דיונים גם ב - 2013 .
ממסמך אג"ת עולה כי במאי 2012 נערכה פגישה בין הצדדים בהשתתפות נציגי ההסתדרות , ובה הביעו נציגי ההסתדרות את התנגדותם למתווה הנדון.
בעקבות פגישה זו הופסקו המגעים בנושא ההפרטה.
בסוף 2012 נערכה פגישה נוספת בין הצדדים, ובה, לטענת אג"ת, הבהירו נציגי חנ"א כי הם מוכנים לדון על הפרטה בלבד וכי הם מתנגדים להקמת נמל פרטי.
בפברואר ואפריל 2013 נערכו פגישות נוספות שבהן חזרה נציגות עובדי חנ"א על התנגדותה להקמת נמל פרטי.
בבדיקת משרד מבקר המדינה לא נמצא כי אג"ת תיעד פגישות ושיחות שקיימו נציגיו עם נציגי חנ"א ונציגות העובדי ם שלה, למעט מסמך מאוגוסט 2013 המתאר בדיעבד את אירועי המפתח בעניין הרפורמה בנמלים ללא תאריכים מדויקים, פרוטוקול או סיכומי דיון.
לדעת משרד מבקר המדינה, היה על אג"ת לקיים תיעוד כאמור שכן הוא היה עשוי לשפוך אור על המחלוקות בי נה ובין נציגי חנ"א ונציגות העובדים.
יתרה מזה, מאחר שמדובר על מחלוקות אשר באופן תדיר מגיעות לפתחי בית המשפט , מסמכים המתעדים את האירועים כאמור יכולים לשמש ראיה לקיום משא ומתן מצד המדינה או הפסקתו על ידי נציגי העובדים54.
עבודת מטה של משרד האוצר לקראת פרסום מכרזים להקמה ותפעול של נמלים פרטיים חדשים .
במאי 2013 הודיעשר התחבורה על פרסום מכרזים להקמה ותפעול של נמל ים פרטיים חדשים באשדוד וחיפה .
להכרזות אלו קד מה עבודת מטה של משרד האוצר שכללה בחינה מקצועית של צוות תחבורה באג"ת בשיתוף חנ"י, רשות הספנות והנמלים ואגף תכנון כלכלי במשרד התחבורה ; התייחסות לעבודה מחקרית שערך צוות פרופסורים 55 מאוניברסיטת תל אביב; התייחסות לעבודה שהגישה חנ"א בנו שא שדרוג תשתית קיימת.
תוצאות הבחינה המקצועית הוצגו לשר האוצר, מר יאיר לפיד, במאי וביוני 2013 .
אג"תהעלה כי יש צורך בתוספת תשתית נמלית ויש צורך בשינוי מבני בענף נמלי הים.
אג"ת ניתח את הצורך בתוספת תשתית נמלית על פי שלוש מתודולוגיות: (א) כדאיות כלכלית למשק; (ב) שמירה על רמת שירות; (ג) קיבולת רציפים.
תוצאות הניתוח העלו כי בשנים 2023 -2016 יהיה צורך בנמל חדש , וכי עלות האיחור בהקמתו גבוהה משמעותית מעלות ההקדמה.
מסקנת אג"ת היא כי קיים צורך מידי בקידום הקמתו של נמל חדש.
במאי 2013 הכין אג"ת נייר עבודה המציג את הצורך בשינוי מבני בענף נמלי הים.
מהנייר עולה כי קיימת תחרות מוגבלת בענף נמלי הים בשל היעדר תחרות תוך-נמלית ותחרות בין - נמלית מעטה.
עוד עולה כי עובדי הענף מאוגדים תחת ההסתדרות, ולסכסוכי עבודה שנוצרים מדי פעם בפעם יש השפעה מהותית על המשק .
התחרות המוגבלת מביאה ליעילות נמוכה .
54 טענה שהעלה בא כוח המדינה בדיון בבית המשפט הארצי לעבודה (סק"כ 40815 -07-13 .
) 55 פרופ' חיים בן -שחר ופרופ' אשר בלס , העיתוי האופטימאלי להקמת הנמל החדש הראשון ( 15.
שם הדוח: משרד האוצר - רשות החברות הממשלתיות - הפרטות ושינויים מבניים של חברות מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 בעבודת הנמל אשר פוגעת בהיקף סחר החוץ ומעלה את מחירי ההובלה והם מתגלגלים לצרכן.
סכסוכי העבודה יוצרים חוסר ודאות לגבי אמינות האספקה דרך הנמלים , אשר גורמת לעלות מלאי גבוהה וגם היא מתגלגלת לצרכן.
מסקנת אג"ת היא כי נדרשת רפורמה מבנית לשיפור התחרות הקיימת במטרה להביא לשיפור ביעילות וצמצום חוסר הוודאות.
מסקנות התהליך המקצועי הכולל הן הקמת נמל חדש בבעלות פרטית, חיזוק מודל הלנד-לורד, והפרטה ככל שעלותה נמוכה מתועלתה למשק (להלן - הרפורמה המתוכננת).
נייר העבודה של אג"ת בחן את השפעת חוסר היעילות של הנמלים על יוקר המחיה במשק.
מסקנתו היא כי השפעה זו מוערכת בכמיליארד ש"ח56 בשנה.
ממסמכי אג"ת עולה כי הגורמים להשפעה זו הם העסקת כוח אדם עודף, תשלום שכר עודף, עלויות תפעול עודפות, שהיית אניות עודפת בנמלים, עודף מלאי ליבואנים וליצואנים.
גורם נוסף להשפעה זו אשר לא נכלל בהערכה האמורה הוא פגיעה בסחר החוץ.
מבדיקת משרד מבקר המדינה עולה כי האומדן שביצע אג"ת התבסס בין היתר על ההנחות הללו: (א) שליש מכוח האדם בנמלים חיפה ואשדוד הוא מיותר; (ב) עלות העסקת יתר העובדים גבוהה בכ -33% מעלות העסק ת עובדים בחברה ממשלתית גדולה אחרת ; (ג) עלויות התפעול העודפות מחושבות תחת ההנחה שהרפורמה תביא לידי התייעלות שתקטין בכ-20% את הוצאות התפעול שאינן נובעות מעודף כוח אדם.
הנחות אלו מסבירות כ-80% מההשפעה הצפויה (ללא השפעת הפגיעה בסחר חוץ) .
להנחות האמורות לעיל לא נמצא תחשיב או ביסוס אחר.
סוגיית הקמת הנמלים החדשים הגיעה לפתחו של בית הדין הארצי לעבודה 57, ושם טענו ב אי כוחו של משרד האוצר כי נוכח רשת הביטחון שהעניקה חנ"י לעובדי הנמלים מ הבחינה הפנסיונית והתפעולית ו מבחינת ביטחונם התעסוקתי 58, ל החלטת הממשלה על יציאה למכרז להקמה והפעלה של נמל חדש אין כל השפעה ברורה ומידית על תנאי העסקת העובדים.
לדבריהם, לכל היותר מדובר בהשפעה עקיפה שתקרה בעוד שנים רבות , אם בכלל.
במסמך העקרונות הוצגה אפשרות כי בד בבד עם הקמת נמל חדש והפרטה יוסיפו הסכמי העבר לחול על כלל עובדי הנמלים, וכי עובדי כל הנמלים רשאים להתאגד בוועד אחד.
התועלת הצפויה מן הרפורמה היא צמצום העלות הנובעת מהשפעת חוסר היעילות בנמלים על יוקר המחיה.
בנייר העמדה של אג"ת לא הוצגה הערכה לגבי צמצום השפעת חוסר יעילות הנמלים בעקבות הרפורמה, כך שלא ניתן להעריך את התועלת לעומת העלות של הרפורמה.
מידע זה היה נחוץ למקבלי ההחלטות.
בתשובת אג"ת נמסר כי עצמת ההשפעה של החלופות השונות על מרכיבי חוסר היעילות בענף נדונה והייתה מרכיב מרכזי בבחירת החלופה המועדפת ליישום הרפורמה.
עוד נמסר כי קיימת מורכבות גדולה בכימות השפעת חוסר היעילות בנמלים על יוקר המחיה.
במיוחד באומדני עלות השהייה העודפת של האניות בנמלים ועודף המלאי הדרוש ליצואנים וליבואנים.
להערכת אג"ת, אומדן עלויות אלו מוטה כלפי מטה באופן שמרני ביותר וצפוי לגדול משמעותית אם לא תהיה תוספת תשתית מתאימה.
בתשובתו אג"ת מעריך כי גם ללא התחשבות בהערכות השמרניות , השפעת הרפורמה על חוסר היעילות הנמלית צפויה להסתכם במאות מיליוני ש"ח והיא תתרום תרומה של ממש לצמצום יוקר המחיה במשק.
56 יצוין כי אומדני אג"ת בדבר ההשפעה הכוללת שלחוסר יעילות הנמלים על יוקר המחיה, על פי נייר העבודה שלעיל, נעו בין 720 מיליון ש"ח ל-820 .
מיליון ש"ח בשנה 57 סק"כ 40815 -07-13 ,לשכת המסחר תל אביב והמרכז איגוד לשכות המסחר נ' הסתדרות העובדים הכללית החדשה ואח'.
58 עובדים שהתקבלו לעבודה ברשות הנמלים עד 14.
04 ייהנו מביטחון תעסוקתי מלא.
עבור היתר נקבע מנגנון בוררות אשר מעניק אף הוא ביטחון תעסוקתי משמעותי.
:שם הדוח משרד האוצר - רשות החברות הממשלתיות - הפרטות ושינויים מבניים של חברות מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 לדעת משרד מבקר המדינה, טרם קבלת ההחלטה היה על אג"ת להכין אומדן מבוסס לחוסר היעילות וליכולת הרפורמה המתוכננת לצמצמה, תוך הצגת תרחישים שונים למקבלי ההחלטות על מנת שהם יוכלו לשקול את תועלת הרפורמה לעומת עלותה.
החלטות ממשלה העוסקות בשינויים מבניים .
בשנים 2012 -2006 קיבלה הממשלה כמה החלטות לגבי הגשת הצעת החלטה להפרטה, פירוק מרצון, מיזוג, סיום מעורבות הממשלה או ביטול חלקה של הממשלה בחברות שונות 59 .
החלטות אלה התקבלו משיקולי ייעול וחיסכון במגזר הציבורי.
משרד מבקר המדינה בדק את פעולות הרשות לגבי ביצוע החלטות הממשלה לשינויים מבניים ב-11 חברות ממשלתיות (כולל חנ"א וחנ"ח; ראו לעיל) וכן בקרנות ההשתלמות הענפיות שהמדינה מחזיקה במניותיהן.
בבדיקתו, משרד מבקר המדינה יצא מנקודת המוצא של החלטות ממשלה שהתקבלו ובחן את מידת היישום שלהם.
חברת דואר ישראל בע"מ .
בשנת 2003 , בעקבות קבלת המלצותיה של חברת ייעוץ בין -לאומית בנושא פתיחת שוק הדואר לתחרות, החליטה הממשלה להפוך את רשות הדואר לחברה ממשלתית, צעד שיהיה שלב ביניים בדרך להפרטת החברה.
חברת דואר ישראל בע"מ (להלן - חברת הדואר) התאגדה בנובמבר 2003 כחברה ממשלתית והחלה לפעול במרץ 2006 .
החלטת הממשלה הטילה על מנהל הרשות להגיש עד ספטמבר 2004 הצעת החלטת הפרטה לחברת הדואר בתיאום עם מנכ"ל משרד התקשורת, החשב הכללי והממונה על התקציבים.
בשנת 2006 קיבלה הממשלה החלטה בנושא הסדרת פעילות חברת הדואר, ובה הטילה על מנהל הרשות להגיש הצעת החלטת הפרטה בדרך של הנפקת מניות על פי תשקיף ובלבד שהשליטה בחברה תישאר בידי המדינה, ובהמשך - מכירת יתרת ההחזקות בדרך של מכירה פרטית למשקיע אסטרטגי.
בשנת 2007 הכינו הרשות ואג"ת מסמך לבחינת הדרכים להפרטת חברת הדואר.
בשנת 2009 הציגה הרשות לשר התקשורת דאז מר משה כחלון את המתווה המומלץ על ידה להפרטת החברה.
עקב אי-הסכמות בין הרשות לשר לא התקדם תהליך ההפרטה במתווה המוצע.
מתשובת הרשות למשרד מבקר המדינה עולה כי שר התקשורת התנגד להפרטה בכלל, ולא למתווה.
עוד הבהירה הרשות כי היא "אינה פועלת בריק וקשה עד בלתי אפשרי להניע תהליך הפרטה ללא שיתוף פעולה של השר הממונה על החברה".
מתשובתו של שר התקשורת דאז מר משה כחלון למשרד מבקר המדינה ממרץ 2014 עולה כי הוא לא התנגד להפרטת החברה ולא דחה את מתווה ההפרטה, אלא הביע את עמדתו כי טרם ביצוע ההפרטה יש לבצע מהלכים משמעותיים בפעילות החברה על מנת שתהליך ההפרטה יצליח.
חלק זה של הדוח עוסק בהחלטות ממשלה לשינויים מבניים: הפרטה, פירוק, מיזוג 280 דוח שנתי65א .
שם הדוח: משרד האוצר - רשות החברות הממשלתיות - הפרטות ושינויים מבניים של חברות מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 בשנת 2013 התייחס מבקר המדינה למצבה של חברת הדואר 60.
בדוח נכתב כי נמנעה מן החברה האפשרות לגייס הון עצמי לקידום תכניות הפיתוח וההשק עות שלה ; הוראות חוק הדואר, התשמ"ו - 1986, הנוגעות לשלב השלישי של פתיחת שוק הדואר לתחרות טרם יושמו במלואן; עיכוב קידומה של התחרות בשוק הדואר פגע בתמריץ ההתייעלות הגלום בעצם התחרות הן בהיבט התפעולי של החברה והן בהיבט של שיפור איכות השירות ללקוחות שוק זה.
יתר על כן, יש עיכובים בעדכון התעריפים וסוגי השירותים שחברת הדואר יכולה לספק כדי לשפר את מצבה הכספי; ניתוח של תוצאות פעילות החברה בשנים 2011 -2008 מעלה כי מגמת ההתפתחות הרב -שנתית בחברה מצביעה על ירידה מתמשכת ברווחיותה, בנזילותה הכספית, ומכאן ירידה באיתנותה הפיננסית .
על פי תחזיות החברה שבדק ואישר משרד האוצר, ללא יישום מידי של תכנית התייעלות צפויות יתרות המזומנים של החברה בשנת 2016 לעמוד על יתרה שלילית של 69 מיליוןש"ח.
לנוכח מצבה הכספי הירוד של החברה מתעורר חשש כי ללא צעדי תיקון נדרשים , כבר בשנים הקרובות היא תתקשה לעמוד בתשלומים התקופתיים לפירעון אגרות החוב שהנפיקה.
בתשובתה ציינה הרשות כי "במסגרת פניית החברה למשרדי האוצר והתקשורת בבקשה לסיוע במימון תוכנית התייעלות ב - 2011 המליצה הרשות כי במסגרת מכלול הפעולות אותן נדרשת החברה לבצע במסגרת תוכנית הבראה ירשמו אגרות חוב של החברה למסחר וכן יונפקו 30% ממניות החברה בבורסה".
עוד מסרה הרשות כי בשנת 2013 הוקם צוות בין -משרדי ובו נציגים ממשרד התקשורת, מהרשות ומאגפי האוצר השונים לבדיקת מצבה הפיננסי של חברת הדואר, ו כי באוקטובר אותה שנה הציגה הנהלת חבר ת הדואר לנציגי משרד האוצר תכנית הבראה ודרשה כי התכנית תכלול הפרטה מדורגת מלאה של החברה .
בתשובתו של משרד התקשורת למשרד מבקר המדינה ממרץ 2014 הוא ציין כי שרי התקשורת והאוצר דאז מינו ועדה ציבורית אשר נדרשה להתייחס, בין היתר, לתעריפי חברת הדואר ובנק הדואר61 ולמגוון השירותים שהן מספקות.
עד מרץ 2014 טרם הגישה הוועדה את המלצותיה.
נמצא כי מאז שנת 2009 , המועד שבו התגלעו אי-ההסכמות בין הרשות לשר, ועד מועד סיום הביקורת טרם הגישה הרשות לוועדת השרים הצעת החלטה נוספת להפרטת חברת הדואר.
משרד מבקר המדינה לא מצא אסמכתאות לכך שהרשות עדכנה את שר האוצר בקשיים של הפרטת חברת הדואר.
בתשובת הרשות למשרד מבקר המדינה היא טענה כי היא מעדכנת דרך קבע את שר האוצר בהליכים שבהם היא מעורבת - הן בדיונים שוטפי ם בין מנהל הרשות לשר והן בדיונים ספציפיים הנוגעים להפרטת החברה.
עוד הבהירה הרשות כי "לא קיים תיעוד לדרישת הרשות בנוגע להפרטה אך הנושא הועלה בכל הפגישות בין נציגי האוצר לבין הנהלת החברה במחצית השנה האחרונה", וכי "לא קיימים כלל פרוטוקולי פגישות בין מנהל הרשו ת לבין שר האוצר".
משרד מבקר המדינה מעיר כי הרשות לא פנתה בכתב לשר האוצר להודיע על אי- הצלחתה לבצע את החלטת הממשלה והסיבות לכך, כדי שהשר יוכל להעלות את העניין לפני הממשלה ולקדם את תהליך ההפרטה.
התנהלות דומה הייתה בחברות ממשלתיות נוספות (ראו להלן בפרקים על חלד - חברה ממשלתית עירונית לשיקום דיור ופיתוח בע"מ, שקמונה - חברה ממשלתית עירונית לשיקום הדיור בחיפה בע"מ וחברת פיתוח מזרח ירושלים).
60 ,ראו מבקר המדינה דוח שנתי 64א ( 2013) , "חברת דואר ישראל - עניינים כספיים בחברת הדואר", עמ' 615.
חברה בת בבעלות מלאה של חברת הדואר משרד האוצר 281 .
:שם הדוח משרד האוצר - רשות החברות הממשלתיות - הפרטות ושינויים מבניים של חברות מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 לדעת משרד מבקר המדינה, מצב אי -הוודאות שבו נמצאת חברת הדואר לאורך שנים ארוכות מאז החלטות הממשלה בקשר להפרטתה עלול להשפיע לר עה על ניהולה, על תכניות ההבראה ועל שווייה.
על הרשות ומשרד התקשורת להמשיך בקידום החלטת הממשלה או לחלופין לפעול לשנותה, כל זאת בהתייחס למצבה הכספי של החברה ולתכניות ההבראה.
חברות ממשלתיות עירוניות לשיכון .
תפקוד לקוי של הרשות בפירוק חלד ושקמונה חלד - חברה ממשלתית עירונית לשיקום דיור ופיתוח בע"מ (להלן - חלד): חלד היא חברה ממשלתית שהוקמה בשנת 1961 , והיא בבעלות המדינה (2/3 ( ) ועיריית פתח תקווה1/3 .
)על פי תקנון חלד, שינוי במבנה הבעלות יבוצע בהסכמת בעלי המניות האחרים ובמכירת חלקה של המדינה תוך מתן זכות קדימה לבעלי המניות האחרים ברכישת המניות.
החברה עוסקת בביצוע פרויקטים בתחומי התשתיות והנדל"ן ברחבי העיר פתח תקווה בהזמנת העירייה, בפרויקטים של שיקום שכונות עבור משרד הבינוי והשיכון (להלן - משרד השיכון) ובהשכרת דירות למגורים לזכאים להטבות סוציאליות על פי קריטריונים של משרד השיכון.
בשנת 2009 קיבלה הממשלה את החלטה 191 , ולפיה משיקולי ייעול וחיסכון של המגזר הציבורי יש לפעול לכך שתפקידי האכלוס של חלד יועברו למשרד השיכון ולהביא לפני ועדת השרים הצעת החלטה להפרטת החזקת המדינה בחברה.
על פי החלטת הממשלה פעלה הרשות להגיע למתווה הפרטה מוסכם על כל הצדדים ולאחר מכן להביא לפני ועדת השרים הצעת החלטה בעניין.
לשם כך נפגשו נציגי הרשות בשנת 2010 עם ראש עיריית פתח תקווה דאז מר יצחק אוחיון.
בעקבות הפגישה גיבשה הרשות מתווה הפרטה לחלד והציגה אותו למנכ"ל העירייה דאז מר דני סוויסה.
אולם בזאת תם קידומו של תהליך ההפרטה על ידי הרשות.
באוקטובר 2013 נבחר ראש עירייה חדש, והרשות הודיעה כי תקיים אתו פגישה בעניין הצעתה למתווה הפרטת ההחזקה בחברה.
הרשות מסרה בתשובתה כי מאז התקבלה החלטת הממשלה לא זכתה הרשות לשיתוף פעולה מעיריית פתח תק ווה.
הרשות ציינה כי רק לאחר מועד סיום הביקורת, בינואר 2014 , .
התקיימה פגישה בינה ובין ראש עיריית פתח תקווה בתשובה שמסרה עיריית פתח תקווה למשרד מבקר המדינה במרץ 2014 נכתב כי לאחר מועד סיום הביקורת התקיימה פגישה בלשכת ראש העירייה ובה הוחלט כי העירייה "תקיים בדיקת כדאיות לגבי מכירת/רכישת/פירוק חלד", וכי היא תקיים פגישת נוספת עם הרשות "לאחר חופשת פסח תשע"ד".
שקמונה - חברה ממשלתית עירונית לשיקום הדיור בחיפה בע"מ (להלן - שקמונה): שקמונה היא חברה ממשלתית שהוקמה בשנת 1962 , ( והיא בבעלות המדינה 2/3 ( ) ועיריית חיפה 1/3 ).
החברה עוסקת במציאת פתרונות דיור לזכאים, ניהול והחזקה של נכסי דיור גיל הזהב ופרויקטים בחיפה.
על פי תקנון שקמונה, שינוי במבנה הבעלות יבוצע בהסכמת בעלי המניות האחרים ובמכירת חלקה של המדינה תוך מתן זכות קדימה לבעלי המניות האחרים ברכישת המניות.
שם הדוח: משרד האוצר - רשות החברות הממשלתיות - הפרטות ושינויים מבניים של חברות מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 בשנת 2009 החליטה הממשלה בהחלטה191 כי הרשות תביא לוועדת השרים הצעת החלטה להפרטת החזקת המדינה בשקמונה (להלן - הפרטת שקמונה).
הרשות פעלה להגיע למתווה הפרטה מוסכם עם עיריית חיפה ולאחר מכ ן להגיש הצעת החלטה בנדון.
לשם כך קיימה הרשות בשנת 2011 פגישה אחת, לא מתועדת, עם מנכ"ל עיריית חיפה, ומשלא קיבלה את הסכמתו לתהליך ההפרטה פסקה לנסות לקדם את התהליך.
הרשות מסרה בתשובתה למשרד מבקר המדינה כי בנובמבר 2013 קיימה פגישה עם מנכ"ל עיריית חיפה, שבה היא הציגה מתווה להפרטת שקמונה, אולם עד מועד סיום הביקורת טרם התקבלה תגובת העירייה על המתווה המוצע.
הרשות הוסיפה כי בכל התקופה שחלפה מאז קבלת החלטת הממשלה היא לא זכתה לשיתוף פעולה מעיריית חיפה, וכי רק לאחר מועד סיום הביקורת, במרץ 2014 , התקיימה פגישה נוספת בינה ובין מנכ"ל העירייה.
בתשובה שמסרה עיריית חיפה למשרד מבקר המדינה במרץ 2014 עדכנה אף היא על אותה פגישה נוספת שהתקיימה בינה ובין הרשות.
בפגישה נדונו כמה הצעות למתווה של הפרטת שקמונה שהעלו הצדדים, ובסיומה הם החליטו לקיים דיון נוסף בהקדם מתוך כוונה להגיע להסכמות בעניין כוונת הרשות למכור את מניותיה של המדינה בחברה.
לדעת משרד מבקר המדינה היה על הרשות לקיים את החלטה 191 ולהביא לפירוק חברות חלד ושקמונה .
אולם במשך ארבע השנים שלאחר ההחלטה כל שעשתה הרשות בעניין קידום פירוק החברות הוא קיום פגישה בודדת עם כל אחת מהעיריות פתח תקווה וחיפה.
חברת פרזות - חברה ממשלתית עירונית לשיכון ירושלים בע"מ חברת פרזות - חברה ממשלתית עירונית לשיכון ירושלים בע"מ הוקמה בשנת 1961 .
בעלות המניות בה הן מדינת ישראל (כ -71% ) ועיריית ירושלים (כ -29% ).
החברה הוקמה כדי לפעול לפתרון בעיית משכנות העוני ובעיית השיכון של מחוסרי האמצעים בתחום שיפוטה של עיריית ירושלים, והיא משמשת זרוע לביצוע מדיניות משרד השיכון בנוגע לסיוע בדיור בירושלים.
כמו כן חברת פרזות מפעילה ומתחזקת 11 בתי דיור מוגן לקשישים בשמונה ערים ברחבי הארץ.
בשנים 2000 -1998 קיבלה הממשלה כמה החלטות, שעניינן זכותם של דיירים בדיור הציבורי העומדים בקריטריונים מסוימים לרכוש בהנחות מיוחדות את הדירות שהם גרים בהן.
הממשלה בהחלטה 746 מדצמבר 1999 קבעה כי ההכנסות ממכירת הדירות, בניכוי ההוצאות שנגרמו מהמכירה, ייועדו למימון פתרונות דיור לטווח ארוך (עשר שנים לפחות) לזכאים לדיור ציבורי.
על פי סעיף14 ,(א) לחוק, הממשלה רשאית להביא לפירוק מרצון של חברה ממשלתית אם ראתה שמטרות החברה הושגו או שהשגתן אינה אפשרית כלל או שהשגתן אינה אפשרית בדרך של חיסכון ויעילות.
כמו כן הממשלה רשאית להביא לפירוק מרצון, אם מטרות החברה הוטלו על רשות שהוקמה בחוק או על חברה ממשלתית אחרת.
ביולי 2010 התקבלה החלטת ממשלה 2015 להביא על פי סעיף14 (א) לחוק לפירוק חברת פרזות, בדרך של פירוק מרצון והצהרת כושר פירעון.
בהחלטה הוסמכה הרשות לפעול לחתימת הסכם פירוק בין בעלי המניות בחברה.
:שם הדוח משרד האוצר - רשות החברות הממשלתיות - הפרטות ושינויים מבניים של חברות מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 בספטמבר 2012 התקבלה במשרד מבקר המדינה תלונה בקשר להסדרת אופן השימוש בכספי המכר של דירות הדיור הציבורי, על פי טיוטת הסכם המתגבשת בין הממשלה לעיריית ירושלים בדבר פירוק החברה.
במכתב ששלח מבקר המדינה ב- 22.
12 ,לשר הבינוי והשיכון לשעבר לראש עיריית ירושלים ולממלא מקום מנהל הרשות, ציין המבקר כי בהסכם הפירוק המתגבש הושם דגש על העיקרון שלפיו על כספי המכר של דירות הדיור הציבורי לשמש לצורכי זכאי הדיור הציבורי, וכי מוסכם על הכול שיש להביא להגדלת מלאי הדירות ולהקטנת זמן ההמתנה של הזכאים, הממתינים תקופות ארוכות למימוש זכאותם.
לפיכך ציין מבקר המדינה כי ראוי לקבוע במפורש בהסכם הפירוק כי כספי הפירוק כולם ישמשו לצורכי זכאי הדיור הציבורי.
מבקר המדינה עמד על הצורך לוודא כי הדירות שיירכשו, יוקצו או יושכרו, יאוכלסו אך ורק על ידי זכאי הדיור הציבורי, וכי הסכומים שיוקצו למשרד השיכון לרכישה של דירות עבור הזכאים יהיו בבחינת "תקציב תוספתי", על מנת להבטיח שלא ישמשו תחליף לתקציב הפיתוח השנתי השוטף של משרד השיכון, המיועד למימון רכישת דירות כאלה.
12 נחתם הסכם בין מדינת ישראל, באמצעות הרשות, לעיריית ירושלים בדבר פירוק חברת פרזות מרצון.
בהסכם הפירוק הוסדרה העברת הפעילות של החברה לגורם אחר, וכן הוסדרו פירעון חובותיה וחלוקת יתרת נכסיה.
בהסכם הפירוק לא יושמו במלואן הערות מבקר המדינה מ- 22.
במועד סיום הביקורת טרם בוצע הפירוק.
משרד מבקר המדינה כבר עסק בדוחות קודמים62 בסוגיית היעדר השימוש הראוי בכספי המכר של הדיור הציבורי.
במכתבים ששלח מבקר המדינה לשר הבינוי והשיכון בנובמבר 2012 וכן במרץ, אפריל ומאי 2014 הוא חזר והביע את עמדתו כי עלכספים אלה לשמש לצורכי זכאי הדיור הציבורי, על פי החלטת ממשלה 746 מדצמבר 1999 .
כמו כן קבע המבקר כי יש להשתמש בכספי המכר של הדיור הציבורי הצבורים בקופתה של חברת פרזות למתן פתרונות לזכאים לדיור הציבורי , עוד לפני פירוק החברה.
במאי 2013 התכנסה הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת לדיון מעקב אחר תיקון הליקויים שצוינו בדוח שנתי 59 ב של מבקר המדינה בעניין חברת פרזות.
בסיכום הדיון קבעה הוועדה כי היא רואה בחומרה את אי -תיקון הליקויים שעליהם הצביע מבקר המדינה בדוח זה.
דירקטוריון חברת פרזות מונה בהרכבו המלא 16 חברים, מחציתם מטעם המדינה ומחציתם מטעם העירייה.
על פי החוק, על הדירקטוריון למנות שמונה דירקטורים.
במועד החתימה על הסכם הפירוק כיהנו בדירקטוריון חברת פרזות פחות דירקטורים מהמניין החוקי הנדרש.
בהיעדר מניין חוקי, הדירקטוריון אינו יכול להתכנס ולקבל החלטות, ובכלל זה הצהרה על כושר פירעון וכינוס אסיפה לצורך פירוק מרצון של החברה.
משנת 2008 לא כיהנו בדירקטוריון חברת פרזות מטעם המדינה מספר הדירקטורים הנדרש בהרכב מלא.
משנת 2011 ועד מועד סיום הביקורת לא כיהנו בדירקטוריון בכל שנה יותר מארבעה דירקטורים מטעם המדינה.
רק במאי 2013 , שלוש שנים לאחר החלטת הממשלה לפרק את חברת פרזות, פנתה הרשות לשר האוצר מר יאיר לפיד ולשר הבינוי והשיכון מר אורי אריאל בבקשה למינוי .
62 ראו מבקר המדינה, דוח שנתי 53ב ( 2012 ), "הסכם בדבר רכישת דירות הסוכנות היהודית בידי הממשלה", עמ' 401 ,; מבקר המדינה דוח שנתי 59ב ( 2008 ,"), "הקצאת דיור ציבורי לזכאים עמ' 258.
שם הדוח: משרד האוצר - רשות החברות הממשלתיות - הפרטות ושינויים מבניים של חברות מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 "דחוף" של דירקטורים בחברה.
עד מועד סיום הביקורת- כחצי שנה לאחר מכן - מינו השרים רק שלושה דירקטורים נוספים, מבין שבע המשרות הפנויות.
בתשובתה ציינה הרשות כי ממרץ 2014 מכהנים בחברת פרזות שישה דירקטורים מטעם המדינה (מתוך שמונה).
בתשובתו של שר הבינוי והשיכון לשעבר נמסר כי על פי שיטת מינוי הדירקטורים שהייתה נהוגה, נדרשו למינוי דירקטורים הסכמת הוועדה לבדיקת מינויים63 והסכמת שר האוצר, והדבר גרם לעיכובים במינויים, ולעתים אף עצר אותם לחלוטין.
מן האמור לעיל עולה כי דרך הטיפול בכספי המכר של הדיור הציבורי מקשה על פירוק חברת פרזות .
משרד מבקר המדינה מעיר כי לו היו מקפידים ליישם את הערות מבקר המדינה מנובמבר 2012 ולהשתמש בכספי המכר של הדיור הציבורי כנדרש, היה ניתן לרכוש דירות להשכרה לעשרות זכאי הדיור הציבורי בירושלים, כנדרש על פי מטרות החברה, וגם לפעול למימוש החלטת הממשלה בדבר פירוק מרצ ון של החברה.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד האוצר, משרד הבינוי השיכון וחברת פרזות לפעול ללא דיחוי כדי שכספי המכר של הדיור הציבורי ישמשו לרכישת דירות לזכאי הדיור הציבורי עוד לפני סגירת החברה, כדי לסלול את הדרך לפירוקה מרצון.
המכון הישראלי ליין בע"מ .
המכון הישראלי ליין בע"מ הוא חברה ממשלתית (ללא הון מניות).
מכון היין הוקם בשנת 1956 .
כמוסד ללא כוונת רווח במטרה לבצע מחקרים ובדיקות שונות בתחום היין בדירקטוריון מכון היין מכהנים עשרה דירקטורים; למדינה זכות למנות מחצית מהם, ואת היתר ממנים היקבים הגדולים64 .
באפריל 2012 הגיש צוות בין-משרדי שהקימו משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה (להלן - משרד התמ"ת) 65 ומשרד החקלאות ופיתוח הכפר (להלן - משרד החקלאות) לשרי התמ"ת והחקלאות דוח לבחינת ענף היין.
מסקנות הצוות היו כי מכון היין איננו ממלא את עיקר המטרות שלשמן הוקם, מטרות אשר צוינו בתזכיר ההתאגדות של המכון.
עם זאת, דעת הרוב בצוות הייתה כי יש מקום להמשך פעילות מכון היין כגוף עצמאי המתפקד כמעבדה מוכרת לבדיקות יין, וכי יש לבחון שינוי של מבנה הבעלות עליו כך שישקף ייצוג ענפי ראוי.
דעת המיעוט הייתה כי יש לפעול לסיום החזקת המדינה במכון היין.
ביוני 2012 בחן הממונה על התקינה במשרד הכלכלה את בקשת מכון היין לאשר לו לפעול כ"מעבדה מאושרת" ומצא כי לא ניתן לאשר את הבקשה.
אחת הסיבות לכך היא חשש לניגוד עניינים בגלל המבנה התאגידי הלא מאוזן שעל פיו פועל המכון, שכן קיימת בו נציגות של יצרני היינות הגדולים בלבד, דבר העלול להשפיע על הבדיקות המבוצעות במעבדת המכון.
נוכח ממצאיו של הממונה על התקינה נערך באותו החודש שימוע למכון היין, ובעקבותיו .
63 על פי סעיף 18 ב לחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה - 1975.
יקבי סגל בע"מ; אגודת הכורמים בע"מ; יקבי ברקן בע"מ; יקבי בנימינה בע"מ 65 במרץ 2013 שונה שמו של משרד התמ"ת למשרד הכלכלה; משיקולי נוחות ייקרא המשרד בפרק זה משרד הכלכלה.
:שם הדוח משרד האוצר - רשות החברות הממשלתיות - הפרטות ושינויים מבניים של חברות מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 הוחלט כי לא יינתן אישור המסתמך על בדיקות המכון לצורך הנפקת רישיונות יבוא החל מ- 31.
באוגוסט 2012 הודיע משרד הכלכלה ל מכון היין כי אינו מוסמך עוד לערוך בדיקות יבוא (שהיו מקור עיקרי להכנסותיו), ולכן המכון עורך מאז בדיקות יצוא בלבד.
באוקטובר 2012 קיבלה ועדת השרים לענייני חברה וכלכלה החלטה 66 ולפיה יש להביא לפירוק מרצון של מכון היין באמצעות הסמכת הרשות לפעול לכינוס האספה הכללי ת של המכון לשם קבלת החלטה בעניין.
הנהלת המכון אישרה את החלטת הממשלה בדבר פירוקו למעט ייעוד עודפי הכספים שלו לאחר הפירוק.
בשנת 2013 ,פיטר המכון את רוב עובדיו ולצורך המשך פעילותו השאיר ארבעה עובדים.
תהליך פירוק מרצון דורש כינוס אספת חברים וקבלת החלטת דירקטו ריון, ולפיה יש בידי החברה לשלם חובותיה במלואם בתוך שנה לאחר תחילת פירוקה.
נמצא כי אף שהחלטת הממשלה על פירוק מכון היין התקבלה באוקטובר 2012 , רק במרץ 2014 אישר דירקטוריון המכון לחתום על הצהרת כושר פירעון על ידי הדירקטורים והתקבלה החלטה על זימון האספה הכללית של המכון לצורך קבלת החלטה מיוחדת על פירוק מרצון ועל מינוי מפרק.
על אף מאמצי הרשות, עד יוני 2014 .
טרם התכנסה האספה הכללית .
החברה לפיתוח מזרח ירושלים .
החברה לפיתוח מזרח ירושלים בע"מ (להלן - פמ"י) היא חברה ממשלתית שהוקמה בשנת 1966 ".
מטרות החברה הן לפתח את "מזרח ירושלים67 ואת חלקי העיר האחרים או שטחים מחוץ לעיר, אשר לדעת שר התיירות קשורים לירושלים מבחינה תיירותית, על ידי פיתוח קרקעות והקמת מרכזי תי ירות, בידור, נופש ועו ד.
החברה עוסקת גם בעבודות פיתוח ותשתיות, תחזוקה וניהול אתרי תיירות בירושלים עבור עיריית ירושלים, משרד התיירות ומוסדות ציבוריים נוספים.
בשנת 2009 ,הוכרה פמ"י כזרוע ביצוע של הממשלה.
המדינה באמצעות משרד התיירות, ועיריית ירושלים המחזיקות ב התאמה ב - 66.
המחזור הכספי של החברה לשנת 2012 היה כ-20 .
מיליון ש"ח בשנת 1993 החליטה הממשלה לפעול להפסקת פעילות פמ"י או לפירוקה מרצון.