HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
עוד הודיע המשרד כי משנת 2007 הוא הציע לכמה ז כאים לדירות נ"ר 7 סיוע בהלוואה בתנאים נוחים לרכישת דירה.
המשרד טען בתשובתו כי 40 מן הזכאים רכשו דירות במסלול זה.
משרד מבקר המדינה מעיר כי פתרון זה אינו מתאים בדרך כלל למשפחות קשות יום שאין ביכולתן להתמודד עם החזרי משכנתה.
דירות נכסי רכישה, ראה להלן 264 דוח שנתי59ב .
הזכאות לדיור ציבורי נקבעה בנוהל "הקצאת דירות בשכירות" של המשרד, שעודכן לאחרונה ביולי 2007 (להלן- הנוהל).
על פי הנוהל, זכאיות לדיור ציבורי משפחות שיש בהן שלושה ילדים לפחות והן חסרות דירה, בעלות הכנסה נמוכה או מקבלות קצבת הבטחת הכנסה, ונכים ששיעור נכותם גדול מ-75% .
אישור הבקשות לדיור על פי הקריטריונים נמצא בסמכות ועדת אכלוס מחוזית (להלן - ועדה מחוזית).
את הבקשות שחורגות מהקריטריונים היא מעבירה לוועדות חריגים - "ועדת אכלוס עליונה" (להלן - ועדה עליונה); ועדה נוספת היא "ועדה ציבורית", שהיא ועדת ערעורים על החלטותיהן של שתי קודמותיה.
חברי ועדה מחוזית הם ראש ענף אכלוס שבמחוז המשרד ורכז או רכז אכלוס מחוזי; ועדה עליונה מורכבת מנציגי חברות אכלוס ומחלקות אכלוס במחוזות המשרד; בוועדה ציבורית 17 חברים, מהם עד14 אנשים מקרב הציבור ושלושה עובדי מדינה לפחות.
מגישי בקשות שבק שותיהם אושרו נרשמים ברשימת קדימויות, בהתאם לנתוניהם האישיים, לפי סדר העדיפות שנקבע בנוהל: מספר שנות המתנה, מספר ילדים, מצב בריאות ועוד.
דוח קדימויות מעודכן מופץ למחוזות המשרד ולחברות האכלוס לאחר כל ישיבה של ועדת אכלוס.
על חברות האכלוס להציע דירות מתפנות לזכאים על פי הסדר שנקבע בדוח הקדימויות.
בראש סדר הקדימויות, שנקבע על פי הנוהל, עומדים דיירי הדיור הציבורי שזכאים להחלפת דירה מטעמי בריאות או צפיפות; את משפחות חסרי דיור שאינן דיירי הדיור הציבורי מעמיד המשרד בעדיפות משנית.
בשל מחסור חמור בדירות במרכז הארץ, ובייחוד בדירות גדולות, סדר קדימויות זה גורם לכך שלמשפחה חסרת דירה שזקוקה לדירה כזו אין כמעט סיכוי להגיע לקורת גג, שכן כאשר הדירות המעטות מסוג זה מתפנות, הן לא יינתנ ו למשפחה חסרת דירה שאינה מדיירי הדיור הציבורי אם יש משפחה שמתגוררת בדירה ציבורית אשר זקוקה להן.
על המשרד לקבוע סדר עדיפויות הנותן משקל הולם לשתי הקבוצות בלי עדיפות אוטומטית לאחת על חשבון האחרת.
משרד מבקר המדינה ציון עוד בדוח שנתי52( 'ב 2002 ), בפרק "סיוע בדיור לבעלי מוגבלות", עמ' 262 , כי "כלל הזכאים לדיור הציבורי נחלקים לשתי קבוצות: מי שכבר מתגוררים בדיור הציבורי וזכאים להחלפת דירה; וזכאים שאינם דיירי השיכון הציבורי.
הזכאים שאינם דיירי השיכון הציבורי חייבים לעמוד בקריטריון 'ממצאי כושר הכנסה', ואילו הזכאים האחרים פטורים מכך.
כלל זה פוגע בעקרון השוויון ומעוות את סדרי העדיפויות בין כלל הזכאים לסיוע".
המשרד לא שינה את הסעיף הזה בנוהל וממשיך לפגוע בעיקרון השוויון בין הזכאים.
משרד הבינוי והשיכון 265 .
הנוהל קובע כי מי שסירב לשתי הצעות דיור של המשרד שתאמו את תנאי האישור שלו, יוסר מרשימת הקדימויות למשך שנה.
הועלה כי המשרד לא ניהל רישום מסודר של הדירות שהוצעו לזכאים, ולכן אין אפשרות לקבוע אם המשרד אכף את הנוהל.
משרד מבקר המדינה בדק את הקצאת הדירות לזכאים במחוז המרכז ובמחוז הדרום של המשרד.
להלן פרטים על אודות הזכאים במחוז המרכז.
זמן ההמתנה להקצאת דירה בידי המשרד לא היו נתונים על זמן ההמתנה השכיח והממוצע להקצאת דירה וכן על זמן ההמתנה לפי אזורים.
משרד מבקר המדינה בדק את זמן ההמתנה להקצאת דירה בהסתמך על רשימת הקדימויות שהייתה תקפה במועד הביקורת, אפריל 2008 , במחוז המרכז של המשרד ובמחוז הדרום בעיר באר שבע.
לצורך זה ניתח משרד מבקר המדינה על פי רשימת הקדימויות של מחוז המרכז (סניף ג וש דן והשרון) שבה כ -480 .
זכאים חסרי דיור אשר ממתינים להקצאת דירה, את פרקי זמן ההמתנה .
אחוז הממתינים מספר הממתינים זמן המתנה .
4 45 שנתיים עד שלוש שנים .
2 54 שלוש עד ארבע שנים .
2 121 ארבע שנים או יותר .
0 480 סה"כ מהנתונים שבטבלה עולה כי כ -46% מהזכאים המתינו בעת הביקורת לקבלת דירות יותר משנתיים ממועד אישור זכאותם; ממתינים יותר מארבע שנים היו יותר מרבע מכלל הזכאים; מן הראוי לציין שבקבוצה האחרונה יש גם זכאים הממתינים לקבלת דירה שבע או אף 14 .
משרד מבקר המדינה בדק בדיקה פרטנית במחוז המרכז 33 תיקים של זכאים חסרי דיור (מ-480 תיקים ביישובי המחוז שלרשומים בהם אושר דיור ציבורי), ובמועד הביקורת טרם הוקצו להם דירות.
21 מ-33 התיקים שנבדקו הם תיקי זכאים לדירות מהמלאי, שזכאותם אושרה בשנים 1996 -2005 , ובמועד הביקורת , אפריל 2008 , עדיין 266 דוח שנתי59ב .
נבדקו עוד 12 תיקים הנוגעים לזכאים נכים (ראו להלן).
הועלה כי חמישה מהם המתינו בין שנתיים לחמש שנים מיום אישור זכאותם; מרביתם (11 זכאים) המתינו חמש עד שבע שנים, ושישה - אף יותר מעשר שנים.
להלן דוגמאות לטיפול בשתיים מן המשפחות מה -21 :שנבדקו (א) משפחה בת 15 נפשות מבני ברק.
על פי הדוח הסוציאלי, אב המשפחה נכה צה"ל, אינו מסוגל לעבוד ולהתפרנס בכוחות עצמו; המשפחה מתקשה לעמוד בשכר הדירה עבור דירה בת ארבעה חדרים, שהיא מתגוררת בה בתנאי צפיפות קשה.
המשפחה הגישה בקשה ראשונה בשנת 1993 , ובינואר 1994 אושרה לה לראשונה דירה בשכירות; בשנים 1995 -2007 חודשה הבקשה ואושרה שבע פעמים.
המשרד לא הציע למשפחה אף לא דירה אחת מתחילת זכאותה לפני 14 .
שנה (ב) משפחה בת שש נפשות, ובה שני ילדים הסובלים ממחלה כרונית קשה, שהוכרו כנכים ( 150% ).
על פי דוח סוצ יאלי שנמצא בתיק המשפחה, הסיוע בשכר דירה של 1,250 ש"ח שהמשרד מעניק לה אינו יכול להיות פתרון ארוך טווח בשל המצב הכלכלי הקשה שאפשר לתלות אותו בהוצאות החודשיות החריגות הקשורות לנכות שני ילדיה.
באוגוסט 2006 , לאחר הגשת ערעורים רבים, החליטה ועדת אכלוס עליונה להעמ יד את המשפחה בראש סדר הקדימויות.
עד מועד סיום הביקורת טרם הוצעה למשפחה זו דירה כלשהי, והיא ממתינה לפתרון דיור כבר חמש שנים וחצי.
מן הרישומים שנמצאו במשרד התברר כי ל-11 מן הזכאים הממתינים לא הוצעה אפילו דירה אחת במשך כל שנות ההמתנה שלהם, לתשעה מהם הוצעה דירה אחת בלבד, ולאחד - שתי דירות.
משרד מבקר המדינה מעיר כי המתנה כה ממושכת לקבלת דיור ציבורי גורמת סבל ועוגמת נפש לזכאים.
מן הראוי שהמשרד יעשה את כל הדרוש כדי לקצר את משך ההמתנה.
נכים הזכאים לדירות נ"ר 1.
( בטבלה שלהלן מוצגים תקציבי המשרד לרכישת דירות נ"רבמיליוני ש"ח) 8 , בשנים 1999 -2008 : .
לעומת שנת 1999 (ב-%) התקציב .
במחירים שוטפים משרד הבינוי והשיכון 267 64 94 2001 65 91 2002 70 79 2003 83 45 2004 87 35 2005 88 31 2006 86 37 2007 89 28 2008 .
מהנתונים עולה כי התקציבים לרכישת דירותנ"ר פחתו בהתמדה בשנים 1999 -2008 , והתקציב לשנת 2008 היה כ-10% מן התקציב לשנת 1999 .
במחירים שוטפים; לפיכך הירידה הריאלית בתקציב גדולה בהרבה 2.
כמה מן הזכאים לדיור ציבורי הם נכים רתוקים לכיסא גלגלים.
זכאים אלה זקוקים לתנאי מגורים מיוחדים: דירה בקומת קרקע או עם מעלית שהגישה אליה נוחה לכיסא גלגלים.
גם מבנה הדירה חייב להיות מותאם לצורכיהם - מעברים ופתחים של החדרים ברוחב מתאים, אביזרים מיוחדים בחדרי האמבטיה ובשירותים וכיוצא באלה.
אם אין במלאי שבידי חברות האכלוס דירה מתאימה לצורכי נכה רתוק לכיסא גלגלים, המשרד אמור לרכשה.
על פי "נוהל רכישת דירות מיועדות" (להלן - נוהל רכישת דירות נ"ר), שעודכן לאחרונה בינואר 2006 : זכאי לדירת נ"ר יוזמן למחוז לפגישת הסברה ויופנה לאיתור הדירה.
ההיקף ותקציב ההתאמה של הדירה למועמד יהיו בהתאם להחלטת ועדה מיוחדת לעניין זה שהוקמה במשרד.
לאחר א יתור הדירה, אם היא תימצא ראויה לצורכי הזכאי, תינתן הוראת רכישה.
חברת האכלוס תשפץ את הדירה בהתאם להנחיות המשרד.
מציאת דירה שתתאים לרכישה עבור הזכאים לדירות נ"ר כרוכה בקשיים רבים; המשרד פוסל דירות רבות המוצעות למכירה בשוק הפרטי בשל תוספות בנייה לא חוקיות, בעיות רישום, אי -התאמה לצורכי הנכה, מצבן הפיזי, מחירן הגבוה וכיוצא באלה.
הדירות המוצעות נמכרות לעתים לפני שהמשרד מסיים את בדיקותיו ומקבל את החלטותיו בדבר רכישתן.
בשנים האחרונות רכש המשרד כ-30 דירות עבור אוכלוסיית הזכאים הנכים בכל שנה; באמצע שנת 2008 היו ר שומים במשרד כ -100 זכאים ב"עדיפות עליונה" - זכאי דירות נ"ר; לפיכך נוצר פער גדול שהולך ומתרחב בין מספר הממתינים ובין מספר הפתרונות שהמשרד מספק.
הביקורת בדקה 12 תיקים של זכאים שממתינים לדיות נ"ר, והעלתה כי מחציתם המתינו, במועד הביקורת (אפריל 2008 ) לרכישת דירה שישה חודשים עד שנה וחצי ממועד זכאותם, והנותרים - ארבע עד 11 .
שנים להלן פרטי הטיפול בשניים מהם: (א) למשפחה בת עשר נפשות מבני ברק אושרה רכישת דירת נ"ר עוד בשנת 1997 .
ביולי 1999 שלח המשרד שמאי להערכת דירה בת שלושה חדרים וחצי 268 דוח שנתי59ב .
שביקשה המשפחה לרכוש, אך המשרד החל יט לא לרכשה כי לדעתו הייתה המשפחה זקוקה לדירת ארבעה חדרים.
באוקטובר 2001 חודשה הזכאות של המשפחה לדירת נ"ר, ובאפריל 2004 - לאחר שפג תוקף זכאותה - אישר לה המשרד דירה בדיור ציבורי ולא דירת נ"ר בנימוק שהקריטריונים הוחמרו והיא אינה זכאית עוד לדירת נ"ר.
בכל תקופ ת הזכאות לא הציע המשרד למשפחה דירה כלשהי.
לדעת משרד מבקר המדינה, מכיוון שסירב המשרד לפתרון הדיור שהציעה המשפחה היה מוטל עליו למצוא לה פתרון דיור בכוחות עצמו.
על כל פנים, לא היה מקום לשלול ממנה זכאות לדירת נ"ר.
(ב) למשפחה בת שמונה נפשות מבני ברק אישר המשרד רכישת דירת נ"ר בשנת 1997 , בהתחשב בכך שאב המשפחה משותק.
על פי הרישום בפרוטוקול ועדת אכלוס עליונה מפברואר 2002 , לא רכש המשרד דירה עבורה בשל מחסור בתקציב.
בשנת 2003 הציעה המשפחה דירה לרכישה, אך מחירה היה גבוה מתקרת המחיר שקבע המשרד באותו מועד.
בפברואר 2004 הציעה המשפחה דירה נוספת, ואף היא לא נרכשה.
בהתכתבות פנימית של המשרד כתבה הפקידה המטפלת למנהלת אכלוס מחוזית, בינואר 2008 , כי המשפחה חסרת כוחות, ולא הציעה שום דירה משנת 2004.
בתשובה למשרד מבקר המדינה הסביר המשרד כי מאז שנת 2002 קוצץ התקציב לרכישת דירות נ"ר ביו תר מ -65% - קיצוץ אשר חייב לצמצם את מעגל הזכאים לאוכלוסיית הנכים הרתוקים לכיסאות גלגלים בלבד.
מגבלת תקציב זו אף הקטינה את הגמישות לחריגה מתקרת מחיר הרכישה, שכן כל חריגה תפגע בהכרח בנכה אחר.
מן הראוי שהמשרד יבחן את יכולתו למלא את תפקידו במסגרת המשאבים העומדים לרשותו.
במידת הצורך על המשרד לפעול להעלאת נושא אי-העמידה ביעדיו לדיון הממשלה.
בשנת 2008 עדכן המשרד פעמיים את תקרת מחירי רכישה של דירות נ"ר, באפריל ובמהלך הביקורת, באוגוסט 2008 .
משנת 2003 עד אפריל 2008 לא עודכן המחיר כלל.
אי -עדכון המחירים במשך תקופה ארוכה גרם לכך כי הזכאים התקשו לרכוש דירות בשל אי -התאמת התקציב שהועמד לרשותם לתנאי השוק.
הזכאים לדירות נ"ר התקשו למצוא דירות מתאימות בהתאם למחירים ולתנאים שקבע המשרד, אפילו באמצעות מתווכים.
מן הראוי שהמשרד יבחן מדי פעם את מדיניותו בנושא זה; עליו להיות ער יותר למתרחש בשוק הדירות ולהתאים את המחיר המוקצב לרכישת דירה לשינויים משרד הבינוי והשיכון 269 .
על המשרד גם לעמוד בקשר הדוק יותר עם הזכאים לכל אורך הדרך ולהושיט להם עזרה בכל שלב ושלב של תהליך איתור דירה ורכישתה.
זמן תיקון הליקויים בדירות המיועדות לאכלוס .
הדירות להקצאה בשיכון הציבורי הן דירות המאגר של הדיור הציבורי שמתפנות, מלבד דירות מעטות שהמשרד רוכש ומקצה אותן לנכים הרתוקים לכיסא גלגלים, כאמור.
הדירות מתפנות עקב פטירת דייריהן, עקב עזיבתם לדירה אחרת בשוק הפרטי, בגלל נטישתן או בשל פינוי פולשים מהן.
על פי חוק זכויות הדיי ר בדיור הציבורי, התשנ"ח - 1998 (להלן- החוק), אם התגלה בדירה המיועדת לאכלוס ליקוי המחייב תיקון, החברה המאכלסת חייבת לתקנו.
על פי התקנות שהותקנו בעקבות החוק, "השר יקבע מפרט לדירות ציבוריות טרם השכרתן בהשכרה ציבורית; העדר פרט בדירה אשר נכלל במפרט שקבע או פגם בפרט כאמור, אשר לצורך שימוש מקובל וסביר בדירה יש לתקנו, ייחשב כליקוי".
בתוספת לחוק9 יש מפרט לדירות ציבוריות לפני השכרתן בהשכרה ציבורית, ולפיו חייבים להימצ א בדירה צנרת אספקת מים; כלים סניטריי ם כגון אסלות; מערכת חשמל דירתית העומדת בתנאי התקן הרשמי; מעקות; ז גוגיות, תריסים ודלתות.
תהליך תיקון הליקויים וכל הכרוך בו - הערכת עלות התיקון, אישור התקציב וביצוע התיקון עצמו - עלולים להימשך, לעתים, זמן רב, דבר המאריך את פרק הזמן של המתנת הזכאי לקבלת דירה.
כאמור, באזור המרכז שורר מחסור חמור בדירות ציבוריות להשכרה, והזכא ים נאלצים להמתין שנים רבות עד שיבוצם בדירות.
לכן נודעת חשיבות רבה להכשרה מהירה של דירות שהתפנו או שהמשרד רכש.
עלות ממוצעת של שיפוץ דירה לאכלוס חוזר הייתה בשנת 2008 כ- 13,000 :ש"ח.
המשרד דורש להגיש לאישורו אומדני תיקון ליקויים גדולים מסכום מסוים 20,000 ש"ח בחברת חלמיש ו - 17,500 .
ש"ח בחברת עמידר לדעת משרד מבקר המדינה, אין סיבה עניינית לפער בין הסכומים שקבע המשרד לשתי החברות.
במשרד ובחברת חלמיש לא היה נוהל בעניין אכלוס מחדש הכולל את לוח הזמנים לביצוע העבודות.
נוהל בעניין זה הוכן בעמידר בלבד בשנת 2004, ועל פיו הזמן המרבי לביצוע השיפוץ יהיה חודשיים.
9 תיקון: תשס"ב (תקנה2 .
'), חלק ב 270 דוח שנתי59ב .
משרד מבקר המדינה בדק את פרקי הזמן שלהלן: (1 ) ממועד פינוי הדירה עד מועד הגשת אומדן עלות תיקון הליקויים לאישור המשרד; (2 ) מהגשת הבקשה עד קבלת אישור המשרד; (3 ) מפינוי הדירה עד אכלוס מחדש.
משרד מבקר המדינה קיבל מעמידר רשימה של 1,367 דירות שאוכלסו מתחילת שנת 2007 עד מאי 2008 ובדק בדיקה אקראית את הליך תיקון הליקויים בנוגע ל- 48 דירות במחוז המרכז, שהיה צורך באישור המשרד לתקציב תיקונים בהן בשל עלותם.
בחברת חלמיש בדק משרד מבקר המדינה את זמן התיקון של 17 דירות שהתפנו בשנים 2006 -2008 וטרם אוכלסו; נבדק גם פרק הזמן מן הפינוי עד האכלוס של תשע דירות שפונו ואוכלסו מחדש בשנים 2006 - 2008.
פרק הזמן ממועד הפינוי עד הגשת בקשת התיקון למשרד על פי נוהל עמידר, עם פינוי הדירה המיועדת לאכלוס יש להעריך את עלות התיקונים שי ש צורך לבצע בה, ולשם כך נשלח מפקח עבודה מטעם החברה המאכלסת לדירה.
כאמור, אם עלות התיקון עולה על הסכום שקבע המשרד, יש להגישו לאישורו.
הביקורת לא העלתה אפילו מקרה אחד שבו הגישה עמידר בקשה למשרד בפרק הזמן המרבי שנקבע בנוהל עמידר - ארבעה ימים.
בכשליש מהתיקים הוגשו האומדנים בתוך שלושה שבועות עד חודש, ובתיקים האחרים - בתוך חודש עד שלושה חודשים או יותר.
בחברת חלמיש נמצא כי בשבעה מ -17 תיקים (כ -40% ) נמשכה הכנת האומדנים עד חודש ימים בערך, ובתיקים האחרים - חודש עד שבעה חודשים.
פרק הזמן ממועד הגשת הבקשה עד קבלת אישור המשרד עם קבלת האומדן המשרד מברר את מהות הליקויים ושולח נציג מטעמו לבדוק את הדירה.
נציג המשרד אינו נשלח בסמוך למועד הגשת הבקשה, אלא לאחר שמצטברות כמה בדיקות באותו אזור.
מ-43 בקשות ששלחה עמידר למשרד רק 15 ( מהן35% ) אישר המשרד בפרק הזמן שקבוע בנוהל עמידר - שלושה שבועות; בנוגע ל-19 בקשות (כ -44% ) נמשך שלב זה בין שלושה שבועות לחודשיים, ובנוגע לתשע (21% )- .
אף יותר מזה, עד יותר מארבעה חודשים 2.
בחלמיש אישר המשרד שמונה בקשות בלבד מ-17 שנבדקו עד מועד הביקורת, סוף מאי 2008 : שלוש בלבד (כ-40% )- בתוך שלושה שבועות; עוד שלוש - כעבור חודש עד שלושה חודשים ממועד הגשתן, ושתיים (כ- 20% )- כעבור11 ו-19 חודשים.
לעתים נגרם העיכוב בשל הקטנת היקף העבודה לעומת האומדן המקורי.
במקרים אלה לא תמיד ציין המשרד אילו עבודות הוא אינו מאשר.
תהליך בירור הנושא נמשך לעתים זמן רב ולפעמים לא הסתיים עד מועד סיום הביקורת.
תשע בקשות שהוגשו משרד הבינוי והשיכון 271 .
למשרד שלושה עד חמישה חודשים לפני מועד הביקורת הוא לא אישר עד מועד זה.
לדעת משרד מבקר המדינה, פרק הזמן שנדרש למשרד לאישור התיקונים היה ארוך באופן בלתי-סביר.
בתשובתו מפברואר 2009 טען המשרד שלגבי חלק מתשע דירות שלא אושרו הוא ביקש הבהרות מהחברה ולא קיבל אותן.
המשרד לא המציא אסמכתאות בעניין זה.
עוד טען המשרד כי אישור המפרט כן כולל התייחסות לפריטים שלא אושרו, אך גם במקרה זה הוא לא המציא אסמכתאות.
עוד הודיע המשרד כי החל לבצע את בדיקת המפרטים באמצעות גוף חיצוני שנבחר במכרז למטרה זו.
בשנת 2007 לא אישר המשרד בקשות לתיקון ליקויים של דירות שבניהול חלמיש למרות שהייתה ביניהן בקשה שהוגשה בסוף שנת 2006 ובקשות שהוגשו בהתחלה ובאמצע של שנת 2007.
יצוין כי המשרד הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה, כי לא היה אפשר לעשות שיפוצים בדירות שבניהול חלמיש מאחר שהוועדה לפטור ממכרז במשרד האוצר לא אישרה את בקשת המשרד לניהול הדיור הציבורי בידי חלמיש בשנת 2007.
לדעת משרד מבקר המדינה היה על המשרד לפעול בנחישות למציאת פתרונות חלופיים לשיפוץ הדירות שבידי החברה.
פרק הזמן מפינוי הדירה עד האכלוס 1.
בעמידר נבדק פרק הזמן מפינוי הדירה עד האכלוס בנוגע ל-35 דירות מבין ה- 48 ; בנוגע ל-13 .
דירות לא נמצאו בחברה הנתונים הדרושים לביצוע הבדיקה שלוש דירות בלבד (9% ;) הוכנו למגורים לפי נוהל עמידר, בתוך חודשיים הכנתן של יותר מ-70% מהדירות ארכה יותר מארבעה חודשים ואף יותר משנה.
חברת עמידר ציינה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מחודש נובמבר 2008 כי תהליך האכלוס מושפע משלושה גורמים עיקריים חיצוניים לה: (1 ) איתור המועמד לאכלוס, (2 ) אישור העבודות ע"י גורם מוסמך, (3 ) תקציב זמין.
עוד ציינה חברת עמידר כי על פי החוק, על החב רה לתקן ליקויים לא יאוחר מ -60 ימים ממועד החתימה על חוזה שכירות עם המועמד או ממועד תחילת השכירות, לפי המוקדם ביניהם, ולא בטרם אותר מועמד רלוונטי לנכס.
לדעת משרד מבקר המדינה, בהתחשב במחסור הקיים בדירות ציבוריות, במיוחד במחוז המרכז, יש לקצר את משך הזמן להכנת הדירות לאכלוס, ואין כל הכרח שהתהליך ייעשה רק אחרי איתור המועמד לדירה; ניתן לבדוק את מצב הדירה, להכין אומדן למחיר השיפוץ, להשיג אישורים וכיו"ב עוד לפני איתור המועמד.
חברת חלמיש אכלסה בשנים 2006 -2007 כ-120 דירות; ההקצבה לתיקונים של תשע מהן היה כרוך על פי הנהלים באישור המשרד.
בממוצע נמשך התהליך לתיקון הדירה כשמונה חודשים ובמקרה אחד הוא נמשך 22 .
תיקון ליקויים בדירות ללא אישור המשרד .
משרד מבקר המדינה העלה כי עקב אי-קבלת תשובות מהמשרד במשך חודש עד שבעה חודשים ממועד הגשת הבקשות החליטה חלמיש במספר מקרים לבצע תיקונים בדירות מתקציביה בלי לקבל את אישור המשרד.
בארבע דירות שבניהול החברה נעשו בעבר שינוים מהותיים כגון איחוד או חלוקה, בין היתר, משום שהן שימשו בעבר משרדים או מוסדות ציבור.
כשהתפנו דירות אלה החליטה הנהלת החברה להחזירן לשימושן המקורי - מגורי משפחות זכאיות.
לשם כך היה צורך, לדברי הנהלת החברה, להחזירן למצבן המקורי על פי הרשום בטאבו.
המשרד לא אישר את בקשות החברה בנושא זה.
בשל חילוקי דעות בין המשרד ובין החברה הדירות עומדות כאבן שאין לה הופכין, מועדות לפורענות; הזכאים ממתינים, והחברה משלמת ל חברת השמירה עבור השגחה עליהן.
מלבד זה במקרה של פלישה היא תיאלץ לשאת בתשלום עלות הפינוי והנזקים שייגרמו.
במשך חודש עד שבעה חודשים מיום הגשת בקשה למשרד לא קיבלה חלמיש אישור מהמשרד על האומדן שהגישה בנוגע לארבע דירות אחרות.
החברה החליטה לשפץ אותן בתקציב שאינו חורג מ - 20,000 ש"ח, שלא נדרש לו אישור מוקדם של המשרד, אולם היה עליה לקצץ בעבודות שנקבעו באומדן.
לדוגמה: בגין דירה בתל אביב שהייתה מיועדת לנכה, שלחה החברה באפריל 2007 בקשה לאישור שיפוץ בסכום של כ- 27,000 ש"ח לוועדת מוגבלי ניידות של המשרד.
עד נובמבר של אותה שנה לא התקבלה תשובת המשרד למרות התזכורות ששלחה לו החברה בחודשים מאי ויוני אותה שנה.
החברה תיקנה את הליקויים בדירה בכוחות עצמה בכ- 19,000 ש"ח; הדייר נכנס לדירה בנובמבר 2007 .
בביקור שערכו נציגי משרד מבקר המדינה בדירה התברר להם שליקויים רבים לא תוקנו: ליקוי במערכת החשמל הגורם קצרים חוזרים ונשנים בתאורת הסלון; סורגים שהתקין הדייר הקודם בדירה אינם ניתנים להזזה והם בבחינת ליקוי בטיחות מכיוון שאינם מאפשרים כניסה ויציאה דרך החלונות בשעת חירום ועוד.
משרד הבינוי והשיכון 273 .
מהמתואר לעיל עולה כי לחלק מהבקשות ששלחה חלמיש למשרד היא לא קיבלה אישורים והיא שיפצה את הדירות מתקציבה באופן שלא אפשר את תיקון כל הליקויים שהיה הכרח לתקנם.
לדעת משרד מבקר המדינה על המשרד ועל החברה להגביר את שיתוף הפעולה ביניהם במטרה לשפר את השירות הניתן לדיירי הדיור הציבורי.
טיפול במחזיקים שלא כדין בדירות הציבוריות .
כאשר מת פנות דירות ממאגר הדיור הציבורי מסיבה כלשהי, על החברות למנוע פלישות אליהן ולסלק מסיגי גבול (להלן - גם פולשים) כדי שיוכלו לספקן לאוכלוסיית הזכאים על פי הקריטריונים של המשרד.
כדי למנוע פלישות לדירות פנויות על החברות לדאוג שחברות אבטחה אשר נשכרו למטרה זו יסייר ו בהן פעמיים עד שלוש פעמים בשבוע.
הפיקוח על דירות מאוכלסות נעשה באמצעות ביקורי בית (להלן - ביקורי מעגל) שמקיימים בדרך כלל פעם בשנה רכזים מטעם החברות.
מחזיק שלא כדין בדירה מוגדר בין היתר בהוראות הנוהל של עמידר (להלן - נוהל מחזיק ללא חוזה) כמי שמחזיק בדירה פנויה בלי שנקבעה זכאותו למגורים בנכס.
המחזיק יכול להיות אדם זר שפלש לדירה פנויה או קרוב משפחה של הדייר מכוח החוזה10 (להלן גם- הזכאי) שנפטר או עבר למוסד סיעודי, ואותו קרוב אינו עונה לקריטריונים של "דייר ממשיך".
על פי החוק, "דייר ממשיך" מוגדר "בן זוג של זכאי שנפטר או של זכאי שעבר להתגורר במוסד סיעודי, לרבות הידוע בציבור כבן זוגו, וכן ילדו, נכדו, הורה או מי שהזכאי היה אפוטרופסו ובלבד שהוא התגורר עם הזכאי בדירה תקופה של שלוש שנים לפחות בסמוך למועד פטירת הזכאי או למועד שבו עבר הזכאי להתגורר במוסד סיעודי".
מלבד זה, החוק קובע כי רק מי שבתקופה של חמש השנים שקדמו למועד פטירת הזכאי או להעברתו למוסד לא הייתה בבעלותו או בבעלות בן זוגו או ילדו דירה או מקרקעין אחרים ייחשב "דייר ממשיך".
"הדייר הממשיך" רשאי להמשיך להתגורר בדירה הציבורית עם קרוביו כל עוד אין בבעלותו או בבעלות קרוביו דירה או מקרקעין אחרים; החברה תחתום עמו על חוזה שכירות, ויראו בו את מי שבא בנעלי הזכאי לכל דבר ועניין.
על פי נוהל "הסדרת זכויות חוזיות של דיירים ממשיכים" של המשרד, עם פטירתו או עזיבתו של הדייר מכוח החוזה יגיש ה"דייר הממשיך" בקשה לחברה להסדרת זכויותיו בחוזה בצירוף המסמכים המתאימים.
ועדת אכלוס מחוזית של החברה תבדוק אם "הדייר הממשיך" מקיים את התנאים הנדרשים בנוהל ותסתמך גם על ביקורי מעגל שנעשו בתקופה הרלוונטית כדי לבדוק את רציפות המגורים.
ערעור על החלטת הוועדה המחוזית יובא לדיון בוועדת אכלוס עליונה (לה לן גם הליך לגליזציה).
10 דייר החתום על חוזה שכירות בשיכון הציבורי וגר בדירה חמש שנים לפחות ובתקופה זו לא היו לו זכויות כלשהן בדירה או בחלק מדירה אחרת או במקרקעין אחרים.
משרד מבקר המדינה בדק את אופן טיפולן של שתי חברות אכלוס - עמידר וחלמיש - בפולשים לדירות שבניהולן ואת מידת הצלחתן להחזיר דירות אלה למעגל המלאי הקיים לשם ניצולן לאכלוס זכאים.
לנקיטת האמצעים הנדרשים על ידי חברות האכלוס למניעת פלישות לדירות שבניהולן נודעת חשיבות רבה בגין השיעור הגדול של הזכאים הממתינים לקבלת דירות בדיור הציבורי, בעיקר בערים במרכז הארץ.
על פי נתוני המשרד, מספר הממתינים לדיור ציבורי בסוף 2007 היה 2,160 בכל הארץ; הבדיקה העלתה כי בשלושת סניפי עמידר (איילון, פתח ת קווה, נתניה) ובחברת חלמיש, החולשת על אזור תל אביב-יפו, הגיע באמצע שנת 2008 מספר הממתינים לדירות בשכירות ל-759 , ובאזורים אלה היו169 דירות המוחזקות שלא כדין.
יוצא אפוא ששיעור הדירות המוחזקות שלא כדין לעומת מספר הממתינים להן הוא 22%.
בדצמבר 2003 נחתם בין הממשלה ובין עמידר הסכם, שעוסק בין היתר בהתחייבויות שעל החברה לעמוד בהן בנושא הפלישות לנכסיה.
בהתאם להסכם, החברה מתחייבת לפעול במהירות המרבית לאיתור ולפינוי של נכסים המוחזקים על ידי פולשים, בין היתר, בנקיטת אמצעים פיזיים בנכסים ריקים (שימוש בחיישנים) וביקורים תכופים בהם.
עוד נקבע בהסכם כי אם טען פולש כי הוא "דייר ממשיך", תבדוק החברה את טענתו בתוך 30 יום.
כן נקבע בהסכם כי המשרד ישלם לחברה עמלה בגין הנכסים שבניהולה, להוציא את הנכסים שבידי פולשים.
נקבע גם שעמידר תשלם למשרד סכומים (קנס) עבור נכסים המוחזקים שלא כדין.
המשרד לא חתם על הסכם דומה עם יתר חברות השיכון הציבורי.
בהתאם לנתוני עמידר לינואר 2004 , מספר הדירות המוחזקות שלא כדין ברחבי הארץ היה כ- 1,000 .
בכל שנה נוספו פולשים חדשים, אך גם נגרעו בעקבות פינויָם או אישורם כזכאים.
בתחילת יולי 2008 , כעבור ארבע שנים וחצי, דיווחה החברה על 370 דירות המוחזקות שלא כדין, דהיינו חלה ירידה בשיעור של63% בפלישות לדירותיה.
לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי שהמשרד יפעל להרחבת ההסדר שלו עם עמידר גם על יתר חברות השיכון הציבורי.
המשרד הודיע למשרד מבקר המדינה בתשובתו מינואר 2009 , כי הו א פועל להחלת ההסדר על החברות האחרות: הסכם דומה נחתם עם חברת שקמונה ומתנהלים מגעים בנושא גם עם חברת עמיגור.
נוהל מחזיק ללא חוזה של עמידר מפרט את הפעולות שעל עובדי החברה לנקוט מהדיווח על פלישה עד פינויו של הפולש או לחלופין עד אישור מגוריו בנכס.
החברה רשאי ת על פי חוק 11 להשתמש בכוח במידה סבירה כדי להוציא את מי שתפס חזקה בנכס שלא כדין בתוך 30 .
11 סעיף18 (ב) לחוק המקרקעין, התשכ"ט- 1969.
משרד הבינוי והשיכון 275 .
,משרד מבקר המדינה בדק בשלושה סניפים של חברת עמידר (איילון פתח תקווה ונתניה) 33 מ-123 ( 26.
8% ) תיקים של דירות שפלשו אליהן בעשר השנים האחרונות.
נמצאו ליקויים בטיפול ב-15 מהם (כ-45%.
) בהתאם לנתוני חברת חלמיש, במאי 2008 היו46 דירות בניהולה שהוחזקו שלא כדין.
משרד מבקר המדינה בדק עשר מהן ( 22% .
) הפלישות לדירות אלה אירעו משנת 1988 עד אמצע 2007 .
הבדיקה העלתה ליקויים בטיפול בשמונה תיקים שנבדקו.
בחמישה נמצא יותר מליקוי אחד.
שיעור גבוה של ליקויים מלמד על טיפול פגום.
להלן פרטים בדבר הליקויים שמשרד מבקר המדינה העלה בטיפול שתי החברות בפינוי פולשים: (א) דיווח על פלישות באיחור : כאשר החברות מגלות פלישה בתוך 30 יום מהאירוע, אפשר בדרך כלל לפנות את הפולש בפרק זמן זה תוך כדי שימוש בכוח סביר ובשעת הצורך - להיעזר במשטרה; לאחר מועד זה אפשר לפנות פולש רק באמצעות צו של בית המשפט.
לפיכך גילוי מהיר של הפלישה ודיווח עליה בהקדם חשובים ביותר.
בהתאם לנוהל מחזיק ללא חוזה של חברת עמידר, על הרכז לדווח מיד לגורמים המתאימים בחברה על גילוי פולש בדירה שלה.
הבדיקה העלתה כי בחמישה מ-15 מקרים (כ-33% ) שנמצאו בהם ליקויים פלשו מסיגי גבול לדירות חברת עמידר, אך דיווח על כך נמסר לחברה כעבור יותר מחודש עד 30 חודשים.
בכך נפגעה באופן מהותי יכולת החברה לפנות את הפולשים בהקדם.
לדעת משרד מבקר המדינה, על חברות ה אכלוס לבקר ביקורי מעגל בדירות יותר מפעם בשנה ממספר טעמים: לעמוד על מצבם האישי של דייריהן, לבדוק את התחזוקה של הדירות ולתקן את הטעון תיקון ולבדוק אם חלו שינויים בזהות המחזיקים בהן.
ואולם אל לחברות לסמוך רק על ביקורי מעגל אלא עליהן להשתמש גם באמצעים אחרים כמ ו הצלבת נתוניהן עם מאגר הנתונים של משרד הפנים בנוגע למועדי פטירה של דייריהן כדי שהן יוכלו לפעול מיד לקבלת הדירות לחזקתן סמוך ככל האפשר למועד פינוין.
(ב) אי-טיפול בפולשים לאחר גילוי הפלישה : בחברת חלמיש אין נוהל המגדיר את תהליך הטיפול בפלישות, אלא רק הנחיות לסיירי חברת אבטחה חיצונית כיצד לדווח ולהגיש תלונה למשטרה במקרה של פלישה לנכס השייך לחברה.
הבדיקה העלתה כי בארבעה מעשרה מקרים שנבדקו ידעה חלמיש כי מסיגי גבול פלשו לדירות שבניהולה, אך במשך שנים (כשנה ורבע עד כארבע שנים) היא לא נקטה את האמצעים הנדרשים כדי להח זירן לחזקתה ולאכלסן במהירות האפשרית במשפחות זכאיות.
באוגוסט 2003 נפטר דייר אשר גר מכוח חוזה בדירה שבניהול חלמיש; הדבר נודע לה לאחר כחודשיים בעת ביקור מעגל שנערך באוקטובר 2003 , שעלה ממנו כי 276 דוח שנתי59ב .
הבן של הנפטר התגורר בדירה באותה עת.
החברה לא ביררה - כנדרש - את זכאות הבן למגורים בדירה.
בחקירה שעשתה חלמיש באפריל 2005 , התברר כי כבר כמה חודשים גר בדירה אדם זר שטען כי קיבל מהבן של הנפטר מפתח של הדירה ולא היה מוכן לפנותה.
ממסמכי הביקורת עולה כי לא התקיים בה ביקור מעגל מאז אוקטובר 2003 ועד אפריל 2005 .
רק באוגוסט 2005 החליטה החברה לבדוק אם הבן של הדייר רשאי להתגורר בדירה.
הבירור העלה כי לבן אין זכויות בדירה היות שיש בבעלותו דירה אחרת.
התיק הועבר לטיפול המחלקה המשפטית של חלמיש רק במאי 2007 .
במועד סיכום הביקורת היה התיק בדיון משפטי (ג) אי-מעקב אחר התקדמות הטיפול המשפטי : בדרך כלל, לאחר שמיצו חברות האכלוס את ההליכים המינהליים להוצאת פולש מדירה הן נוקטות אמצעים משפטיים, כלומר מגישות תביעה לפינוי הנכס ולקבלת דמי שימוש ראויים.
החברות מוסרות את הטיפול המשפטי לעורכי דין חיצוניים.