HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
לדעת משרד מבקר המדינה, הרווחיות הגבוהה שמציגים תאגידים חזקים עשויה להצביע על ליקוי באופן חישוב התעריפים לצרכן ובאופן חישוב הסבסוד הצולב בין התאגידים.
על מועצת רשות המים לבחון את הצורך לתקן את שיטת החישוב, בין היתר בהתייחס ליעדים של חיסכון ויעילות ולעקרון משק הכספים הסגור.
אם יתברר שסך הגבייה מהצרכנים עולה על היקף ההשקעות הנדרש בחלק מהתאגידים, מן הראוי שמועצת הרשות תשקול לפעול להוזלת התעריף, במקום לקבוע תעריף שיאפשר הוצאת כספים ממשק המים באמצעות תשלום דיבידנד, שלמעשה מגלם בתוכו מס נוסף לצרכנים לצורך מימון מטרות שמחוץ למשק המים.
התעריף לרשויות מקומיות שחייבות בתיאגוד ולא התאגדו .
בתיקון לחוק התא גידים מאוגוסט 2004 נקבע, בין היתר, כי עד 31.
07 על הרשויות המקומיות להפעיל את שירותי המים והביוב בתחומיהן באמצעות תאגידים.
כבר בשנת 2009 העיר משרד מבקר המדינה 95 לרשויות המקומיות שטרם הקימו תאגידים, כי "עליהן לפעול לאלתר להקמת תאגידים, כנדרש בחוק".
במועד סיום ביקורת מעקב זו, נובמבר 2011 , מתוך185 רשויות מקומיות החייבות בתיאגוד, התאגדו 137 רשויות מקומיות ב-52 תאגידים, ואילו48 רשויות מקומיות החייבות בתיאגוד טרם התאגדו.
מרכיב קרן השיקום בתעריף במסגרת הרפורמה בתעריפי המים קבעה רשות המים בכללי המים (תעריפי מים המסופקים מאת מקורות), התשמ"ז - 1987 (להלן- כללי תעריפי ספקים) ובכללי המים (תעריפי מים שמספקים ספקים מקומיים), התשנ"ד - 1994 , בין היתר, כי החל משנת 2010 תגבה מקורות מרשויות מקומיות החייבות בתיאגוד שלא התאגדו, בגין שיקום, חידוש ופיתוח של מערכות מים וביוב, בעד כ ל כמות מים שהיא מספקת, בניכוי 8% פחת- תעריף של 2.
025 ש"ח למ"ק לצריכה לכל המטרות והשימושים למעט חקלאות, ו- 0.
085 ש"ח למ"ק לצריכה לחקלאות.
החל משנת 2011 על מקורות לגבות תשלום כאמור לקרן השיקום החדשה גם מספקי מים המספקים את שירותיהם בתחומן של רשויות מקומיות החייבות בתיאגוד שלא התאגדו, כגון אגודות מים.
סכומים שתגבה מקורות כאמור יירשמו בנפרד (להלן - .
לעיל 308 דוח ביקורת שנתי63א .
קרן השיקום החדשה או קרן השיקום), ועם הקמת תאגיד בתחומי הרשות המקומית שממנה נגבו הכספים כאמור, תעביר מקורות לתאגיד שיוקם, על פי הוראת הממונה הרשות הממשלתית למים ולביוב 309 .
ובמועד שיורה, את סך כלהכספים שנגבו מאותו ספק כאמור, בתוספת ריבית 96 .
יצוין כי באוגוסט ובספטמבר 2011 הוגשו שתי עתירות לבג"ץ התוקפות את החיוב שקבעה המועצה לשלם לקרן השיקום 97 ,.
במועד סיום הביקורת ועדכון נתוניה אפריל 2012 .
, ההליכים טרם הסתיימו על פי סעיף 8 (ו) לכללי תעריפי ספקים, לממונה על התאגידים יש סמכות, באישור מועצת הרשות, להורות למקורות להפחית מהסכומים שהיא גובה מספק לקרן השיקום בהתקיים תנאים שפורטו בכללים האמורים לעיל ולתקופה שיורה הממונה.
נמצא כי הממונה על התאגידים כתב באוגוסט 2010 מכתב שבו הנחה להפסיק "ניכוי" או גביית קרן שיקום על ידי מקורות מחמש מועצות מקומיות בצפון.
בעניין עירייה מסוימת כתב כי תשלומיה למקורות בגין קרן השיקום "ימשיכו להקבע, אך לא יחויבו בניכוי בפועל, אלא אם לא יוקם תאגיד בהקדם".
הממונה לא ביקש ולא קיבל אישור ממועצת הרשות לאמור במכתבים אלה ולא פעל על פי אמות מידה שוויוניות שנקבעו מראש.
הממונה אף לא העביר הודעה מסודרת למקורות על החלטותיו האמורות.
באוגוסט 2010 פנה היועץ המשפטי דאז של מקורות ליועצת המשפטית של רשות המים והבהיר לה כי לידי מקורות הגיעו "סיכומי דיון החתומים על ידי ישראל עינב הממונה על התאגידים המאשר שלא לגבות את קרן השיקום.
אנו מבקשים לקבל הבהרה והוראות מפורשות בכתב בדבר המשך החיוב והגביה.
כמו כן, נבקשכם להודיענו בדבר הנחיות או סיכומים עם הרשויות, כיוון שעד עתה המכתבים הגיעו אלינו מהרשויות".
לא נמצא כי היועצת המשפטית השיבה על מכתב זה בכתב.
זאת, אף שממסמכי הרשות עולה שעוד באוקטובר 2010 מסרה היועצת המשפטית של רשות המים לממונה על התאגידים כי אין הוא רשאי לוותר על תשלומים לקרן השיקום98 , ואף שבינואר 2011 כתב היועץ המשפטי של מקורות לרשות המים כי "ישראל עינב אפשר בזמנו לרשויות שונות לא לשלם וזה יצר ויוצר בעיות".
רק ביוני 2011 מסר מנהל הרשות בפועל דאז, מר עודד פיקסלר, למנכ"ל מקורות כי "מבחינת כללי התעריפים אין הבדל בין חיוב בתעריף המים השוטף לבין החיוב בקרן, לפיכך על חברת מקורות לפעול בכל הכלים הנתונים לה לשם חיוב וגבייה של רכיב זה ללא יוצא מן הכלל".
באפריל 2011 כתב הממונה על המינהל לשלטון מקומי במשרד הפנים דאז, מר רני פינצי, לגזברים ולחשבים המלווים ברשויות המקומיות הנחיות בעניין תשלומים לקרן שיקום.
בין היתר כתב כי "הואיל וניתן היתר למספר מצומצם של רשויות להשהות את התשלומים, אזי מחובת הרשות לרשום את החיוב כהוצאה כנגד ח -ן זכות למקורות וכאשר מתבצע התשלום בפועל לחייב את חברת מקורות ולזכות ח-ן קרן שיקום".
ביוני 2011 מסרה היועצת המשפטית של רשות המים בתשובתה למשרד מבקר המדינה כי "הסמכות לפטור מתעריפים, לרבות הרכיב לעניין קרן השיקום, צריכה .
96 עוד נקבע בכללים כ י הרשויות המקומיות שחלה עליהן חובת תשלום כאמור לקרן השיקום, יגבו מצרכניהן את התשלום לקרן השיקום.
97 בג"ץ 5847/11 אל תסאמח אגודה שיתופית חקלאית למי שתיה באבתאן בע"ח ואח' נ' הרשות הממשלתית למים ולביוב ואח' , ובג"ץ 6552/11 קריית חיים (ארלוזורוב) אגודה הדדית בע"מ נ' מועצת הרשות הממשלתית למים וביוב ואח '.
98 עמדה זו עולה ממכתבו של הממונה ליועצת המשפטית של רשות המים מ- 18.
10 לקרן[ ובו הוא כותב, בין היתר, "לא ברורה לי השגתך כי איני רשאי לוותר על התשלום ".
במכתב נוסף באותו חודש כתב הממונה ליועצת המשפטית בי]השיקוםן היתר, כי הוא חולק על עמדתה וכי עדיין לא קיבל תשובה ממנה "למי בכל זאת נתונה סמכות להחליט".
לא נמצא כי היועצת המשפטית של רשות המים ענתה בכתב על מכתב זה.
310 דוח ביקורת שנתי63א .
להיעשות על ידי מועצת הרשות במסגרת כללי התעריפים.
פנייתו של מר ישראל עינב נעשתה כפי הנראה ולמיטב ידיעתי מתוך אי הבנה".
עד מועד סיום הביקורת ואף מועד עדכון נתוניה, אפריל 2012 , טרם הוציאה רשות המים הרשות הממשלתית למים ולביוב 311 .
הודעה ברורה וחד -משמעית לכל הרשויות המקומיות החייבות בתיאגוד שלא התאגדו, כי עליהן להעביר למקורות את כספי קרן השיקום כמתחייב על פי הכללים.
רשות המים השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי הממונה על התאגידים לא פנה לחברת מקורות כדי שתממש את ההוראות שנתן בדבר אי-גביית התשלום לקרן השיקום מהרשויות המקומיות וכי הוא פעל בתום לב ומתוך אי -הבנה.
עוד הבהירה הרשות ביוני 2012 כי הכללים בעינם עומדים ואין מקום לאי-תשלום לקרן השיקום מצד הרשויות המקומיות שחייבות לשלמו.
משרד מבקר המדינה מעיר ליועצת המשפטית של רשות המים כי נוכח טענת הרשות שהממונה על התאגידים פעל להחרגת מספר רשויות מקומיות מתוך אי -הבנה, היה עליה לה סב את תשומת לב המועצה להוראות שהוציא הממונה, ולהביא לדיון במועצה הצעת החלטה שתבהיר את המצב לאשורו לכל הרשויות המקומיות, כמו גם למקורות ולציבור.
היועצת המשפטית של רשות המים השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי הממונה לא פעל בניגוד להנחייתה אלא תחת הנחה שגו יה שיש לו הסמכות "וכתוצאה מאי הבנה ולחלוטין בתום לב.
משהוברר כך, הבהירה לו היועצת המשפטית את המצב המשפטי לאשורו והוא קיבל אותו".
עוד היא ציינה כי מדובר בטעות חד -פעמית וכי "עם הבהרת הדברים" לרשויות המקומיות שלהן "ניתנה ההנחיה השגויה, לא היה צורך לעשות כל דבר נוסף כי המצב המשפטי היה והינו ברור לאשורו!
מכיוון שכך לא היה מקום גם להביא את הדברים למועצה לצורך קבלת הצעת החלטה 'מבהירה'".
הממונה מסר למשרד מבקר המדינה במאי 2011 כי לא ידוע לו "על כל פניה שנעשתה מטעם רשות המים אל רשויות מקומיות בנוגע לגביה מקרן השיקום החדשה".
יצוין כי רשות המים לא המציאה למשרד מבקר המדינה מסמכים שבהם הבהירה בכתב לרשויות המקומיות שלהן ניתנה ההחרגה, כי הנחיה זו הייתה שגויה וכי עליהן לשלם את התשלומים לקרן השיקום.
משרד מבקר המדינה מעיר ליועצת המשפטית של רשות המים כי בנסיבות שבהן הממונה פעל להחרגת רשויות מקומיות מחובת התשלום לקרן השיקום כאמור, והוא פנה אליה פעמיים בכתב וטען שהוא חולק על עמדתה, מתבקשת הבהרה ברורה בכתב מצידה.
נמצא כי כ -75% מהרשויות המקומיות החייבות בתיאגוד שלא התאגדו, אינן משלמות למקורות את כספי קרן השיקום כמתחייב על פי הכללים האמורים.
לדוגמה: אור עקיבא, אליכין, בית שאן, בני עי"ש, גדרה, ג'סר אל-זרקא, דאלית אל - כרמל, זיכרון יעקב, טירת כרמל, מסעדה, נהרייה, נשר, עספייא, עפולה, פוריידיס, קריית מלאכי, קריית עקרון, ראש פינה, רחובות ורכסים99 .
מנתוני מקורות עולה, כי בספטמבר 2011 היה סך החוב לקרן השיקום החדשה של כלל הרשויות המקומיות .
99 ,יצוין כי חלק מרשויות מקומיות אלה שילמו במשך תקופה מסוימת לקרן השיקום ולאחריה הפסיקו.
לדוגמה, עיריית רחובות מסרה כי היא שילמה לקרן השיקום עד יוני 2011 , ומאותו חודש הפסיקה להעביר את התשלום למקורות, כמתחייב.
עיריית אור עקיבא מסרה כי היא שילמה לקרן השיקום בגין ינואר עד אפריל 2010 , וינואר עד מרץ 2011 .
בלבד 312 דוח ביקורת שנתי63א .
החייבות בתיאגוד שלא התאגדו כ-122 מיליוני ש"ח100 .
יצוין כי המועצה המקומית רכסים השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 , בין היתר, כי לא ברור לה "מהיכן הסמכות" של מקורות "לבצע הליכי גביה כנגד רשויות שאינן משלמות את כספי קרן השיקום".
100 סכום זה כולל את החוב של כלל העיריות והמועצות המק ומיות החייבות בתיאגוד, שטרם התאגדו, לרבות ספקי מים הפועלים בתחומן.
הרשות הממשלתית למים ולביוב 313 .
משרד מבקר המדינה מעיר למועצת רשות המים כי נוכח המצב המתמשך שבו חלק ניכר מהרשויות המקומיות אינן משלמות את כספי קרן השיקום כמתחייב, על מועצת הרשות לדון בנושא, לרבות לעניין הצורך במתן הבהרות לרשויות המקומיות ובעניין הצורך בנקיטת צעדים לאכיפת חובת התשלום לקרן השיקום.
נוסף על כך, על מועצת הרשות להפיק לקחים ממה שאירע ולקבוע נהלים שיבטיחו שרשות המים תתייחס באופן שוויוני ואחיד לכל ספקי המים בהתאם לאמור בכללי התעריפים שקובעת המועצה.
מספר רשויות מקומיות השיבו למשרד מבקר המדינה כי אין הן סוברות שעליהן לשלם לקרן השיקום בשל מחלוקות בינן ובין רשות המים או בינן ובין רשויות מקומיות אחרות בעניין התיאגוד.
המועצה המקומית ראש פינה מסרה כי היא מנהלת את מערכות המים והביוב שלה באופן מקצועי ויעיל.
עיריית נשר מסרה כי היא "מנהלת משקי מים וביוב מאוזנים תקציבית מזה שני ם רבות".
המועצה המקומית רכסים מסרה כי העברת כספי קרן השיקום למקורות עלולה לגרום "לאי יכולתה לשלם חובות לספקים ותשלומי שכר, מה שעלול לגרור את המועצה לבתי משפט ולהביא לקריסת השירותים הניתנים לציבור".
המועצה המקומית עספייא מסרה כי דרישת התשלום לקרן השיקום מחמירה את בעיותיה התזרימיות, וכי לא מובן לה "למה מועצה שנמצאת בחובות ענק ובעיצומו של תהליך הבראה צריכה לשריין כספים עבור פיתוח עתידי".
המועצה המקומית דאלית אל-כרמל מסרה כי סכום החוב שלה לקרן השיקום מהווה נטל כבד "שאין ביכולתה של הרשות לעמוד" בפרעונו.
המועצה ה מקומית מסעדה השיבה כי היא מקווה שהליכי התיאגוד יסתיימו בהקדם ועניין קרן השיקום יוסדר.
עיריית נהרייה מסרה כי היא לא העבירה למקורות את התשלומים לקרן השיקום, בין היתר על בסיס החרגת רשויות מקומיות מסוימות מהתשלום לקרן השיקום והמסמך שהוציא כאמור מנהל המינהל לשלטון מקומי באפריל 2011 בעקבות ההחרגה שביצע הממונה.
עוד היא מסרה כי כמה רשויות מקומיות פנו לייעוץ משפטי "לאור הספקות המשפטיים העולים ביחס לתשלום זה וביצועו כיום".
עיריית אור יהודה השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי ביולי 2010 הודיע לה הממונה כי "הוא ינחה את הגורמים המתאימים ברשות המים להפסיק את חיובי קרן השיקום על ידי חברת מקורות החל מיום 30 ביוני 2010 ".
על כן, בעוד ש"עד מועד הוצאת המסמך האמור על ידי הממונה על התאגידים, שילמה העירייה את החיובים שהוצאו לה בפועל לחברת מקורות", הרי ש"החל מחודש יולי 2010 הפסיקה העירייה להעביר את התשלומים בהתאם בהסתמך על מכתב הממונה".
עוד הדגישה העירייה כי מבחינתה מכתבו של הממונה "הינו מסמך רשמי מחייב ומהווה הבטחה שלטונית.
העירייה הסתמכה על כך ולא ניתנה לעירייה כל הודעה הסותרת או מבטלת את האישור שניתן לה מטעם הממונה".
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות המים כי נוכח הספקות העולים מתגובות הרשויות המקומיות, עולה ביתר שאת הצורך במתן הבהרה ברורה וחד -משמעית לרשויות המקומיות לגבי החובה לשלם כספים למקורות בגין קרן השיקום.
מן הראוי שמועצת הרשות תדון בנושא, לאחר שתשמע את הרשויות המקומיות הסבורות שאין להחיל עליהן דרישה זו, ותקבל החלטה ברורה שתסיר את הספקות.
314 דוח ביקורת שנתי63א .
משרד מבקר המדינה מעיר לרשויות המקומיות כי אין הן רשאיות לעשות דין לעצמן, וכל עוד החוק מחייב אותן להתאגד וכללי תעריפי המים מחייבים אותן לשלם למקורות תשלומי קרן שיקום, עליהן להעביר את הכספים כמתחייב.
מקורות השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי לדעתה דרושים לה כלים נוספים לאכיפת חובת התשלום לקרן השיקום וכי "כיום.
קיים קושי מהותי בגביית מאי [ .
כספי קרן השיקום ונצבר נכון ל 2012 חוב של למעלה מ ]-200 מיליוני ש"ח".
הרשות הממשלתית למים ולביוב 315 .
משרד הפנים השיב למשרד מבקר המדינה באפריל 2012 כי הוא פעל לוודא כי קיים שיקוף מלא בדוחותיה הכספיים של הרשות המקומית לחוב קרן השיקום למקורות, אך הוא סבור כי הוא "אינו נדרש לשמש ההוצאה לפועל ולהכרעה במחלוקות הכספיות בין הרשויות המקומיות לבין גופים שונים וכי על מקורות לפעול בהתאם לכללים לאכיפת חובות אלו ככל שהיא סבורה שהינה זכאית להם".
בהחלטת ממשלה מס' 2348 מאוקטובר 2010 בעניין "עקרונות לניהול משק המים בישראל" החליטה הממשלה, בין היתר, להטיל על הרשות לרכז את עבודת המטה הנדרשת ליישום המלצות ועדת ביין.
לפי ההחלטה, "ניהול משק המים יתבצע בהתאם לתכנית אב ארוכת טווח שתיערך על ידי רשות המים.
התכנית האמורה תתייחס, בין השאר, לסדרי עדיפויות של משק המים, לקביעת מגבלות הפקה ממקורות המים השונים, להשקעות מהותיות הנדרשות למשק המים ולתכנית הערכות למצב של שנים שחונות ולשינויי אקלים גלובליים והשלכותיהם על ישראל.
תכנית האב למשק המים טעונה אישור המועצה ואישור שר התשתיות הלאומיות אשר יגיש את התכנית לאישור הממשלה".
כבר בדצמבר 2009 העיר משרד מבקר המדינה 101 כי "אי-קיומה של תכנית אב למשק המים, מונע את הגדרת הצרכים הכוללים של משק המים בראייה כוללת לטווח ארוך, את ההוצאות הכרוכות בפיתוחו, ואת התיעדוף הנדרש בקביעת אילו יעדים בתכנית יוקדמו לראש סדר העדיפויות".
בישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת בנושא יישום המלצות דוח ועדת ביין מסר יו"ר ועדת החקירה, ד"ר ביין כי "הדבר הכי חשוב בתוך ההמלצות שדורש ביצוע מהיר זה ע ניין הכנת תכנית-אב לטווח ארוך.
עוסקים בזה, אני לא אומר שלא, אבל השאלה היא האם עוסקים בזה בקצב הראוי".
בבדיקת המעקב נמצא, כי ביולי 2011 אישרה מועצת הרשות מסמך מדיניות לתכנית אב למשק המים (להלן - מסמך המדיניות).
במועד סיום הביקורת, מסמך המדיניות טרם אושר על ידי שר האנרגיה והמים ולמותר לציין כי טרם אושר על ידי הממשלה.
יצוין כי מסמך מדיניות זה, גם לאחר שיאושר, מהווה רק שלב אחד בהכנת תכנית האב.
נוסף על מסמך כזה, יש להכין תכנית יישום המגדירה את תכנית הפעולה למימוש המדיניות והמשאבים הדרושים ליישומה, סדרי העדיפויות, קביעת מגבלות ההפקה ממקורות המים השונים ועוד (להלן - תכנית היישום).
אגף התכנון ברשות המים אומד את היקף תכנית היישום בכ -250 פרויקטים ואת "התקציב הנדרש לטובת מימוש תכנית היישום, במסגרת תכנית האב, ולעבודות תכנון שוטפות" בכ -19 מיליוני ש"ח.
במועד סיום הביקור ת, נכתבו "הנחיות תוכן עקרוניות" לכ -40 פרויקטים בלבד.
רשות המים מסרה כי היא הוציאה הזמנת הצעות ליועצים שיעסקו בהכנת תכניות יישום לשבעה מפרויקטים אלה.
רשות המים מסרה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי היא "פועלת לפי תכנית כוללת בשם תכנית אב מעבר", שהיא תכנית אב (מעבר) מיוני 2002 לפיתוח משק המים בשנים 2002 -2010 , וכי "ההשקעות במשק המים מבוצעות על פי סדרי עדיפויות שנקבעו על ידי מועצת הרשות הממשלתית ועל פי תכנית אב מעבר ותוכניות אזוריות שהוכנו על ידי אגף התכנון ברשות המים".
לעיל 316 דוח ביקורת שנתי63א .
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות המים כי עליה להחיש את הטיפול בהכנת תכנית אב למשק המים.
במצב שבו רשות המים מחייבת את הצרכנים לשלם בתעריף על השקעות בתשתיות מצד אחד, ואין תכנית אב עדכנית מאושרת שלפיה צריכים תאגידי המים והביוב ויתר ספקי המים להוציא כספים המיועדים להשקעות מצד אחר, נפגעת יכולת התכנון, הפיקוח והבקרה על מנת שכספי הצרכנים יושקעו על פי סדרי העדיפויות הרצויים בראייה לאומית כלל-משקית ארוכת טווח.
מורכבות נוסח הכללים .
הצגת תחשיב התעריפים לציבור באופן ברור ומובן חיונית כדי לאפשר פיקוח ציבורי על תעריפי המים.
אולם נמצא כי כללי התעריפים שקבעה מועצת הרשות נוסחו באופן מורכב ומסורבל.
ההסברים שפרסמה הרשות באתר האינטרנט שלה אינם נותנים הסבר ברור לציבור על תחשיבי העלויות המוכרות המרכיבות את התעריף.
לדוגמה, אף פרופ' יואב כסלו, המתמחה בכלכלת מים, אשר שימש חבר בוועדת גרונאו ובוועדת ביין, מציין במאמרו מיולי 2011 כי מהמידע שניתן באתר רשות המים הוא לא הצליח "להבין כיצד חושבו העלויות"102 .
מן הראוי שבבואה לקבוע כללי חישוב תעריפים, תבחן מועצת רשות המים, בין מכלול השיקולים, את הצורך לפשט את נוסח הכללים.
כמו כן, על רשות המים לפעול לפרסום הסברים מפורטים וברורים לתחשיב תעריפי המים.
משרד הפנים מסר למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי הוא סבור "שיש לפשט את נוסחת תעריפי המים כך שתהא שקיפות לכל וכל אזרח מן השורה יוכל להבין את תחשיב תעריפי המים".
שקיפות הליכי קבלת ההחלטות .
על פי סעיף 109 ,לחוק התאגידים, על רשות המים לפרסם, בין היתר החלטות של מועצת הרשות שיש בהן עניין לציבור, ביאורים בדבר אופן קביעת התעריפים וממצאים של בקרת עלויות שעורכת הרשות ונתונים סטטיסטיים.
על חשיבות השקיפות והפרסום לציבור כתבה ועדת ביין, בין היתר, כי "אחד הגורמים לסערה הציבורית שהתלוותה להחלטות בנושא התעריפים.
נובע לדעת הוועדה מהעדר שיתוף נאות של הציבור במלוא המידע".
"כדי לחזק את השקיפות ממליצה הוועדה כי תמלילים מלאים של דיוני מועצת רשות המים והחלטותיה וכל המסמכים שיוגשו למועצה (כולל מצגות ומסמכי רקע) יופיעו באתר הרשות".
102 פרופ' יואב כסלו, " הערות על קביעת התעריפים", מיום 14.
10 , מים והשקיה , אוקטובר - נובמבר 2010.
הרשות הממשלתית למים ולביוב 317 .
למרות האמור לעיל, נמצא כי בפועל רשות המים אינה מפרסמת את התמלילים המלאים של דיוני המועצה והחלטותיה ואת המסמכים המוגשים למועצת הרשות.
תמלילים ומסמכים אלה כוללים, בין היתר, מידע רב על דרך קביעת תעריפי המים והביוב.
יצוין כי הרשות הציבורית, שקדמה לרשות 318 דוח ביקורת שנתי63א .
המים, פרסמה לא רק תמצית ההחלטות אלא גם את התמצית של הדיון במועצה, לרבות עמדות חברי המועצה בדיונים, ולעתים אף את חומר הרקע שהוגש לחברי המועצה.
יצוין כי בטרם הקמת הרשות והעברת הסמכויות בדבר קביעת התעריפים אליה בשנת 2006 , תקנות שהסדירו את תעריפי המים היו טעונות אישור של ועדת הכספים של הכנסת.
פרוטוקולי הדיון של ועדת הכספים פורסמו במלואם לציבור.
עוד נמצא כי רשות המים פרסמה תמצית של פרוטוקולי החלטות מועצת הרשות עד לישיבה מספר 49 שהתקיימה בתחילת ספטמבר 2010 .
מאז ועד מועד סיום הביקורת, במשך למעלה משנה, רשות המים לא פרסמה את החלטות המועצה, בניגוד למתחייב על פי סעיף 109 .
לחוק התאגידים משרד מבקר המדינה מעיר למועצת רשות המים כי עליה לדון בשקיפות החלטותיה, נוכח האמור בחוק ובהמלצות ועדת ביין, ולקבוע הנחיות מפורשות לרשות המים בדבר פרסום פרוטוקולים ומידע לציבור, לרבות לעניין הדיונים במועצה, החלטותיה וחומר הרקע המוגש לחבריה, תוך שמירת איזון מתאים בין זכות הציבור לדעת וחשיבות הביקורת הציבורית ובין הבטחת פעילותה התקינה של המועצה.
רשות המים השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי "אכן קיים פער חריג בקצב פרסום פרוטוקולי ההחלטות של ישיבות מועצת הרשות באתר האינטרנט של רשות המים.
ליקוי זה ידוע ואנו שוקדים במרץ לתקנו מיידית ולסגור את הפער.
בנוסף, במטרה להרחיב את מידת שקיפות המידע לציבור, בכוונתנו לפרסם חומר רקע המוגש לישיבות מועצת הרשות עם פרסום הפרוטוקול של אותה ישיבה".
היעדר נציגות לציבור הצרכנים הביתיים במועצת רשות המים .
על פי חוק המים, מועצת הרשות מורכבת משמונה חברים ששניים מהם הם נציגי ציבור הממונים על ידי הממשלה - אחד לפי המלצת שר האנרגיה והמים ואחד לפי המלצת שר החקלאות ופיתוח הכפר ושר הפנים לאחר שנועצו בשר האנרגיה והמים.
נמצא כי נציגי הציבור שממנים השרים אינם כוללים נציגים של אגודות צרכנים ביתיים.
כבר בחוות הדעת מדצמבר 2009 העיר משרד מבקר המדינה כי "קביעת היחס בין נציגי הציבור לנציגי הממשלה ומספרם המועט של נציגי הציבור במועצת הרשות הממשלתית ביחס למספרם של נציגי הממשלה, עלולים לפגוע באיזון שבין האינטרסים של הציבור לבין אלו של הממשלה, ולהגביל את יכולת נציגי הציבור להשפיע על החלטות מועצת הרשות הממשלתית באופן משמעותי".
עד מועד סיום המעקב, טרם מינו השרים נציגי צרכנים ביתיים למועצת רשות המים.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד האוצר ולמשרד האנרגיה והמים כי מן הראוי שיבחנו דרכים לעיגון ה גדלת ייצוגם של הצרכנים הביתיים במועצת הרשות, וליצירת איזון הולם בין האינטרסים כאמור בחוות הדעת של מבקר המדינה מדצמבר 2009 , לרבות בחינת הצורך בייזום הליך תיקון חקיקה.
שינוי מעין זה עשוי לתרום רבות להבטחת עניינם של הצרכנים הביתיים ושיתופם בנושאים כמו קביעת אמות מידה לשירות ודאגה לאוכלוסיות החלשות.
הרשות הממשלתית למים ולביוב 319 .
שר האנרגיה והמים מסר למשרד מבקר המדינה באפריל 2012 כי בתזכיר הצעת חוק שהפיץ משרדו בפברואר 2012103 הוצע כי שר האנרגיה והמים יוסמך למנות מועצה ציבורית למים ולביוב שתייעץ לשר בנושאי מים.
עם חברי המועצה יימנו נציגי צרכנים ממגזרים שונים ובראשה יעמוד שר האנרגיה והמים.
 בתשובה על כלל ממצאי הביקורת בדוח זה מסר משרד הפנים למשרד מבקר המדינה באפריל 2012 ,שהוא סבור כי יש לפעול לצמצום הגידול בתעריף לצרכן וכי "ברכיבים רבים יש פוטנציאל הפחתת התעריף לצרכן".
משרד האוצר ורשות המים הובילו רפורמה שבמסגרתה העלו את תעריפי המים לצרכן מעת לעת בעלייה מצטברת של כשלושים אחוזים מתחילת הרפורמה, בשם עקרונות העלות הריאלית ומשק הכספים הסגור.
ממצאי דוח זה מצביעים על סטיות משמעותיות מעקרון העלות הריאלית.
לדוגמה, גביית היטלי מים וביוב ללא קשר לעלות בפועל; חיוב יתר העולה על העלות הריאלית עד כדי העלאת חשש שבחלק מהמקרים חייבו פעמיים עבור אותם רכיבים במרכיב ההוני, והעמסת סבסוד מגזרי על הצרכנים הביתיים.
רשות המים קבעה את רפורמת התעריפים, בין השאר על בסיס רפורמת התיאגוד, שבמסגרתה חויבו הרשויות המקומיות להתאגד, גם כדי שכספי משק המים לא ישמשו למטרות שמחוץ לו, במקום להשקיעם במשק המים.
בפועל, רשות המים הוסיפה לתעריף לצרכן מרכיב של תשואה על ההון הזר שנועד, בין היתר, לאותה מטרה שרפורמת התיאגוד נועדה למנוע - הוצאת כספים ממשק המים לצרכים שמחוץ לו.
מממצאי הדוח עולה כי רפורמת התיאגוד הביאה להגדלת התעריף לצרכן במרכיבים האלה: 1.
מרכיב התשואה על ההון הזר, שהוא 3.
4% מהתעריף הנמוך ו- 2.
ומהתעריף הגבוה לצרכן 2.
מרכיב המע "ם בתעריף לצרכן : רשות המים מעריכה את התוספת "נטו" לתעריף לצרכן הביתי בשל הרפורמה בהיבט המע"ם בכ- 2%-3% .
סבסוד של תאגידים חלשים : כ-38% מהתאגידים שהוקמו במסגרת רפורמת התיאגוד הם תאגידים המסווגים על ידי רשות המים כחלשים.
סבסודם של תאגידים אלה מוטל על תאגידים חזקים ובסופו של .
103 תזכיר חוק המים (תיקון מספר26 ), התשע"ב- 2012 , שהפיץ משרד האנרגיה והמים בפברואר 2012.
320 דוח ביקורת שנתי63א .
יום ממומן מהתעריף לצרכן.
יצוין כי סבסוד זה מתווסף על מענקים שמקבלים התאגידים החלשים מתקציב המדינה.
הרשות הממשלתית למים ולביוב 321 .
עלויות הנובעות מריבוי תאגידים : כמות התאגידים האופטימלית על פי טיוטת דוח שהגיש יועץ חיצוני לרשות בינואר 2011 היא13 .
בפועל קיימים52 תאגידים המאגדים137 .
רשויות מקומיות48 רשויות מקומיות החייבות בתיאגוד טרם התאגדו.
ריבוי התאגידים מוסיף עלויות הנובעות, בין היתר, מכפילויות במערכי ההנהלה, המטה והתפעול ואי-מיצוי יתרונות לגודל.
על פי טיוטת הדוח של היועץ, היקף החיסכון הצפוי מאיחוד תאגידים כאמור יכול להגיע לכ-7% .
ממחיר המים כל העלויות האמורות לעיל מועמסות, בסופו של יום, על התעריף לצרכן.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד האוצר, רשות המים ומרכז השלטון המקומי לפעול לצמצום העלויות האמורות.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד האוצר, משרד האנרגיה והמים ומועצת הרשות לבחון ללא דיחוי את האפשרות להפחית את התעריף לצרכנים הביתיים על בסיס הקפדה על עקרון העל ות הריאלית ועקרון משק הכספים הסגור שעל פיהם נקבעו רפורמות תעריפי המים והתיאגוד ולהעלות ממצאי בחינה זו לדיון בממשלה.
זאת גם נוכח העובדה שמדובר במצרך חיוני לתושבים ונוכח יוקר המחיה הגדול במדינה.
הממצאים בדוח זה מצביעים על ליקויים כבדי משקל.
למעשה משרד האוצר ורשות המים הגדילו באמצעות תעריף המים את הנטל על ציבור הצרכנים הביתיים, ללא התחשבות מספקת באינטרסים שלהם.
לכן, על שהממשלה בכלל, ומשרדי האוצר והאנרגיה והמים בפרט, בשיתוף רשות המים, לבחון מחדש את המצב שנוצר ולפעול לתיקון הליקויים.
חוק בנק ישראל, התש"ע - 2010 (להלן- החוק החדש) 4 , שנחקק ביוזמת הנגיד הנוכחי ונכנס לתוקף ביוני 2010 , הביא בין היתר לשינוי מבני בבנק ישראל (להלן- בנק ישראל או הבנק) ובתהליכי עבודתו.
החוק החדש קובע שאחד מתפקידי הבנק הוא להחזיק את יתרות מטבע החוץ של המדינה (להלן - יתרות המט"ח או היתרות) ולנהל אותן.
המטרות של החזקת היתרות הן 5 : (א) לאפשר לספק למשק מט"ח בהיקף מספיק בעת חירום ; (ב) לאפשר לבנק להתערב בשוק מטבע החוץ בנסיבות שבהן שער החליפין סוטה מטווח הרמות המתיישב עם שיווי המשקל הבסיסי של המשק או שוק מטבע החוץ אינו פועל כיאות (כשל שוק); (ג) לאפשר לבנק לפעול בשוק מטבע החוץ לשם מיתון ההשפעה של תנועות הון משמעותיות מצד תושבי חוץ או תושבים מקומיים, העלולות לערער את היציבות בשווקים הפיננסיים, ולכן לפגוע ביציבות של המשק (מקרה פרטי של ב').
החזקת רמה נאותה של יתרות מט"ח נחשבת בעיני מוסדות פיננסיים מקומיים וזרים, בעיני החברות, משקי הבית וסוכנויות הדירוג כמדד מרכזי לאיתנות הכלכלית של מדינה ויש בה כדי להביא לשיפור מעמד המדינה בסביבה הפיננסית הבין-לאומית.
היתרות מקנות לממשלה גמישות מסוימת בניהול ההרכב המטבעי של התחייבויותיה, שכן השימוש של הממשלה ביתרות הוא בעי קר לשירות חובותיה הנקובים במט"ח והוצאות חריגות על יבוא סחורות ושירותים בעת חירום (תמורת שקלים) ובמסגרת זו, יש לממשלה גמישות בבחירה בין מקורות שקליים למקורות מט"חיים למימון שירות החוב.
4 עד שנכנס לתוקף החוק החדש- שנחקק ביזמת פרופ' סטנלי פישר, נגיד בנק ישראל המכהן כיום - נוהלו היתרות על פי חוק בנק ישראל, התשי"ד - 1954 (להלן- החוק הקודם), ועל פי חוות הדעת המשפטיות של הבנק שנוספה לו במשך השנים.
5 דוח חטיבת השווקים בבנק ישראל לשנת 2011 , עמוד6 .
החוק החדש קובע כי הוועדה המוניטרית6 שהוקמה בחוק החדש, רשאית לשנות את העקרונות שעל פיהם מחליט נגיד בנק ישראל (להלן - הנגיד) על רמת יתרות המט"ח הרצויה לטווח ארוך, וכי כל .
6 הוועדה המוניטרית מורכבת משישה חברים: שלושה חברים מקרב הציבור ושלושה נציגים מהבנק.
הנגיד משמש יו"ר הוועדה, ויש לו קול נוסף אם יש שוויון קולות.
תפקיד הוועדה לקבוע את המדיניות לשם השגת מטרות הבנק.
כחלק מתפקיד הבנק לנהל את יתרות המט"ח נקבעו לוועדה סמכויות המפורטות בהוראות מיוחדות בחוק.
שינוי בעקרונות דורש את אישור שר האוצר.
עוד קובע החוק החדש שהוועדה המוניטרית, בהתייעצות עם שר האוצר, תתווה את הקווים המנחים למדיניות השקעת היתרות 7.
הוועדה המו ניטרית מונתה על ידי הממשלה רק באוקטובר 2011 , כשישה עשר חודש לאחר שהחוק החדש ניכנס לתוקפו.
מיום כניסתו של החוק החדש לתוקף ועד הקמת הוועדה המוניטרית היו סמכויותיה נתונות בידי הנגיד8 .
עד לכניסתו לתוקף של החוק החדש ביוני 2010 , הסמכויות בנושאים אלה היו בידי הנגיד ללא שנדרש על פי החוק אישור או היוועצות עם שר האוצר.
בחודשים אפריל-דצמבר 2011 בדק משרד מבקר המדינה את התהליכים שבהם קבע הבנק את רמת יתרות המט"ח הרצויה לטווח ארוך ואת סדרי ניהול היתרות בשנים 2008 -2011 .
עיקר הבדיקה נעשתה בחטיבת השווקים בבנק (להלן - חטיבת ה שווקים או החטיבה), ובדיקות השלמה נעשו במשרד האוצר.
בתקופה שבה נעשתה הביקורת כיהן כנגיד פרופ' סטנלי פישר.
ממצאי הביקורת הנוגעים לאירועים שאירעו לפני כניסתו לתוקף של החוק החדש נבחנו על פי החוק הקודם, שהיה בתוקף בעת התרחשותם.