HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
על פי ההסכם הממונים אחראים על שיבוץ העובדים למשמרות, והם מוסמכים לקבוע את מועדי תחילת העבודה בהתאם לצורכי העבודה.
עובדי ההנדסה משובצים למשמרות קבועות של שבע שעות.
בסעיף הנוגע לתמורה עבור עבודה בשעות נוספות נרשם בהסכם כי "הנהלת הרשות רשאית להעסיק עובדים בשעות נוספות מעבר ליום העבודה הרגיל בהתאם לצרכי העבודה".
להלן טבלה המרכזת את המשמרות שנקבעו לפי העמדות שבהן מוצבים העובדים, והבסיס לכך: טבלה מס' 3 - נתונים על המשמרות של עובדי ההנדסה .
בשעות שעות המשמרת שם העמדה .
כאשר הצילומים מסתיימים אחרי השעהאולפן נקדי 1038 דוח שנתי57ב .
17:10 רושמים העובדים8:00 עד 24:00 .
(חישוב השעות לתשלום כאשר המשמרת .
מסתיימת אחרי השעה 17:10.
41 שעות עבודה- 12:00 עד 24:00; .
כוננות- 6:00 עד 12:00.
עד 3:00 - הסכם כל עובדי המשמרת רושמים שעת סיום .
כאשר השידור מסתיים אחרי .
00:30 כל עובדי המשמרת רושמים .
25 8:00 עד 24:00 ניידותשידור .
5 4:00 עד 16:00 משמרת שחר .
אולפן נקדי : אולפן נקדי הוא האולפן הגדול של הרשות, והוא מאפשר צילום תכניות בנוכחות קהל.
שעות העבודה באולפן נקדי הן בשתי משמרות בשעות קבועות.
על פי דפוס פעולה הקיים ברשות, אם הצילומים באולפן מסתיימים אחרי השעה 17:10 , העובדים המוצבים במשמרת באולפן רושמים שהם הסתיימו בשעה 24:00 ומקבלים תוספת של שבע שעות נוספות שבהן לא עבדו.
עובדים המשובצים לעבודה רק בשעות אחר הצהריים מדווחים על שעות עבודה מ -8:00 עד 24:00 .
כתוצאה מדפוס פעולה זה, וכדי להימנע מתשלום לעובדים עבור שעות הבוקר מבלי שעבדו בהן, הנהלת הרשות נאלצת לתכנן את לוח הזמנים כך שביום שבו מתקיים שידור מאולפן זה בשעות הערב, האולפן מופעל לצורך צילום תכנית אחרת בשעות הבוקר.
הדבר נעשה אף שמבחינת יעילות ונוחות העבודה עדיף היה לצלם את התכנית ביום אחר, שבו האולפן אינו מועסק בכלל, ואין צורך להתקין שתי תפאורות באותו היום.
משמרת ערב של טכנאים בטלוויזיה : שעות משמרת הערב הן מ- 14:00 עד 24:00 .
התמורה בגינן מחושבת כדלהלן: שבע שעות עבודה לפי תעריף של 130% , שעתיים נוספות לפי תעריף של 150% ועוד שעה נוספת לפי תעריף של 175% .
)(א בהסכם הקיבוצי מ - 1979 נקבע כי "עובד הממשיך את עבודתו לאחר 24:00 ,בלילה שעת סיום עבודתו תחשב עד השעה 1:00 בלילה".
מדי יום משודרת מהדורת "מבט" עד השעה 21:45 .
לאחר סיום השידור היקף העבודה קטן, ומרבית העובדים מסיימים את עבודתם מיד אחרי מהדורת "מבט".
משרד מבקר המדינה בדק את דיווחיהם של עובדי משמרת הערב של הטכנאים בחודשים ינואר-יוני 2006 והעלה כי בכל הדיווחים שנבדקו דיווחו העובדים, גם אלו שסיימו את העבודה מיד אחרי שידור מהדורת "מבט", שהם סיימו לעבוד בשעה 1:00 אחר חצות, וקיבלו שכר עבור שלוש שעות נוספות שאותן לא ביצעו.
(ב) בעקבות הארכת השידורים בטלוויזיה לאחר השעה 24:00 , נחתם בנובמבר 1987 זיכרון דברים בין הרשות לבין ועד עובדי הנדסה בטלוויזיה, ובסעיף המסדיר את התמורה בגין שידור שנמשך אחרי השעה 24:30 , נקבע שהתמורה שתינת ן לעובדים ששובצו באותה משמרת תהיה עד 3:00 לפנות בוקר.
בהתאם לכך, בימים שבהם הסתיימו השידורים לאחר השעה 24:30 , דיווחו כל עובדי המשמרת, כולל אלה שסיימו מוקדם יותר, על סיום עבודה בשעה 3:00 , וקיבלו בתמורה לשעות הנוספות תשלום לפי תעריף של 275% .
יוצא אפוא שההסכם מאפשר לעובדים שסיימו את עבודתם בשעה 22:00 , מיד לאחר סיום מהדורת רשות השידור 1039 .
"מבט", ביום שהשידורים הסתיימו בו לאחר השעה 24:30 , לקבל שכר עבור חמש שעות נוספות שהן שוות ערך ל-11.
5 שעות רגילות, אף שלא עבדו בשעות אלו.
בגלל ההסדרים האמורים אין לעובדים תמריץ לעבוד בשעות הערב המאוחר ות, שהרי ממילא הם יקבלו תמורה בגין שעות אלה גם אם לא יעבדו בפועל.
הנהלת הרשות, שנאלצה לשאת בעלויות הגבוהות של משמרות הערב, החליטה להורות לעובדים שלא להאריך את השידורים לאחר השעה 24:30 .
כתוצאה מכך, לעתים, כאשר היה צורך לשדר אירוע חדשותי חשוב, הופסקו השידור ים לפני השעה 24:30 .
06 , בעת ביקור ראש הממשלה בארצות הברית, נמשכה מסיבת העיתונאים שקיים ראש הממשלה עם נשיא ארצות הברית עד אחרי 24:30 (לפי שעון ישראל), אולם שידורי הטלוויזיה הופסקו בשעה 24:29 , ונקטע שידור הביקור כדי להימנע מתשלום לעובדי המשמרת עד השעה 3:00 .
לדעת משרד מבקר המדינה במקום לבצע "תמרונים" בלוח השידורים ובניצול האולפנים כמתואר לעיל, על הרשות לפעול להפסיק את הדיווחים על שעות עבודה שלא בוצעו בפועל ואת תשלומי היתר בגינם.
ניידות שידור : לרשות יש שתי ניידות קטנות המכונות "רקפת 1 " ו"רקפת 2 ," שבהן ניתן לצלם במצלמה אחת.
ניידות אלו משמשות בעיקר את חטיבת החדשות.
בצוות המפעיל כל אחת מהן יש תשעה עובדים.
לניידות שידור אלה, על פי דפוס פעולה שאינו מגובה בהסכם, יש משמרות קבועות כמפורט בטבלה 3 .
מתברר כי העבודה בשתי הניידות מתחילה רק על פי קריאה של חטיבת החדשות, אולם העובדים מדווחים על שעות עבודה על פי שעות המשמרת גם כאשר הם מגיעים מאוחר יותר או יוצאים מוקדם יותר.
מממצאי הביקורת עולה שבחסות הסכמים ודפוסי פעולה שנקבעו עם השנים, עובדי ההנדסה מדווחים על שעות עבודה שלא נכחו בהן בפועל - לעתים עד 11 שעות כ אלה ביום עבודה.
יוצא אפוא שההסכמים, המנהגים ודפוסי הפעולה שהתגבשו במהלך השנים בנוגע לעובדי ההנדסה צמצמו במידה משמעותית את יכולתם של הממונים להתגמש ולקבוע את צורכי העבודה על פי צורכי הרשות, דבר הפוגע גם בצופי הטלוויזיה.
לדעת משרד מבקר המדינה, הנהלות הרשות לדורותיהן שהסכימו לדפוסי הפעולה שנוצרו, העדיפו לשמור על "שקט התעשייתי" ובכך פגעו בצורכי הרשות ובאינטרס הציבורי.
שידורי הגרלת הלוטו של מפעל הפיס להלן דוגמה הממחישה את יישום ההסדרים ברשות בנוגע לעובדי ההנדסה ולעובדי עיתונות ההפקה: הרשות משדרת בערוץ הראשון זה כמה שנים את הגרלת הלוטו של מפעל הפיס על פי הסכם בינה לבין מפעל הפיס על תשדירי שירות, המתחדש בכל שנה.
הגרלת הלוטו מתקיימת פעמיים בשבוע בימי שלישי ובמוצאי שבת ופעם בחודש גם בימי חמישי, והיא משודרת בשידור חי בשעות הלילה המאוחרות במשך כחמש דקות מבניין מפעל הפיס בתל אביב, המרוחק רק כמה מאות מטרים מבניין רשות השידור בתל אביב.
הרשות שולחת ניידת שידור מירושלים לתל אביב לצורך הפקת התשדיר.
בהפקת התשדיר משתתפים באופן ישיר 20 ,עובדים של הרשות: עשרה עובדים של חטיבת שירותי הנדסה 1040 דוח שנתי57ב .
שלושה צלמי וידאו, מפיקה ושישה עובדים אחרים (מנהל במה, נהגים, מאפר, גרפיקאי ואיש אביזרים).
רוב העובדים יוצאים מירושלים לתל אביב בשעה 17:30 וחוזרים לירושלים מעט אחרי השעה 24:00 .
, והעובדים מתל אביב מתחילים לעבוד שעתיים מאוחר יותר משרד מבקר המדינה בדק את דיווחי העובדים על השעות הנוספות בימי השיד ור בחודשים ינואר-יולי 2006 :.
על פי דיווחי העובדים, מרביתם עבדו ביום השידור רק על הפקת תשדיר זה ולא עסקו במטלות נוספות, אולם הם דיווחו על שעות שבהן לא עבדו.
עוד התברר כי עבור אותן שעות עבודה דיווחו העובדים על מספר שונה של שעות, בהתאם למה שנקבע לגבי שעות נוספות בהסכם השכר של הדירוג שאליו הם משתייכים, כמפורט: (א) עובדי ההנדסה רשמו שעבדו משעה 8:00 עד1:00 - 17 שעות על עבודה של6.
5 שעותבלבד, לפי החלוקה הבאה: שעתיים לפי 125% , שעתיים לפי 150% , חמש שעות לפי 175% ושעה לפי 275% , ובסך הכול עשר שעות נוספות.
עבור העבודה במוצאי שבת הם רשמו 17 שעות לפי 225%.
)(ב עובדים של חטיבת שירותי ההפקה רשמו שעבדו מ- 12:00 עד1:00 ובסך הכול13 שעות, מהן שש שעות נוספות, לפי החלוקה הבאה: שעתיים לפי 125% , שעתיים לפי 150% , שעה לפי 175% ושעה לפי 275% .
בשבת הם רשמו13 שעות לפי 225%.
מכיוון שהתשלום אינו מחושב לפי שעות העבודה בפועל, נוצר מצב אבסורדי שבו עובדים ששהו בעבודה אותו מספר שעות מדווחים על מספר שעות עבודה שונה.
עבודתה של מפיקת שידורי ההגרלה מסתכמת בתשעה או בעשרה שידורים בחודש שאורך כל אחד מהם כחמש דקות.
במהלך השבוע המפיקה עוסקת בפן הלוגיסטי של השידורים - תקצוב, רכב ותיאומים בין אנשי הצוות למפעל הפיס וקביעת לוחות הזמנים.
מבדיקת טופסי השעות הנוספות שלה לחודשים ינואר-אפריל 2006 עולה שהיא דיווחה על כ- 75 שעות נוספות בממוצע לחודש, מרביתן עבור שעות עבודה בשבת, כאשר כל שעה מחושבת לפי 225% .
כבר באוקטובר 2001 , בדוח של רואה חשבון חיצוני (ראו להלן), הומלץ להעביר סיב אופטי מבניין מפעל הפיס לאולפני הרשות בתל אביב, הנמצאים במרחק כמה מאות מטרים מבניין מפעל הפיס, ולהתקין מצלמות קבועות, כדי שניתן יהיה לצמצם את מספר העובדים הטכניים המשתתפים בשידור.
אולם עד היום לא נעשו פעולות לקידום הנושא.
מכאן עולה שהפקת התשדירים ושידורם אינם יעילים, ושניתן היה לצמצם את המשאבים שהרשות משקיעה בהם.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הרשות לבחון מחדש את המשאבים שהיא משקיעה בהפקת השידור של הגרלת הלוטו ואת האמצעים הטכניים, כדי לייעל את העבודה ולצמצם את העלויות הכרוכות בשידור זה.
תוכנה לסידור עבודה ולדיווח על שעות נוכחות .
באפריל 2002 החלה הרשות לפתח מערכת תוכנה לסידור עבודה ולמחשוב הדיווח על שעות נוכחות.
מטרות המערכת כפי שנקבעו על ידי הרשות היו קבלת תמונה כול לת של ניצול השעות הנוספות ברמת התכנון והביצוע וקיום בקרה עליהן; חישוב ממוכן של השעות; קבלת תמונת שיבוץ של כלל הרשות; וממשק למערכת השכר לצורך העברת נתוני השעות.
פיתוח התוכנה הסתיים בנובמבר 2003 , פרט לממשק למערכת השכר שטרם בוצע, משום שרק חלק מהעובדים מדווחים באמצעות המערכת.
אז גם החלו ברשות להטמיע את המערכת במחלקות השונות.
בדצמבר 2003 הוטמעה המערכת במחלקת צלמי וידאו, בינואר 2004 - במחלקה לשירותי אמנות, ובפברואר 2004 - .
בחטיבת ההנדסה בטלוויזיה הביקורת העלתה כי נכון לאוקטובר 2006 רק כ-200 מתוך כ- 1,350 עובדים הזכאים לשעות נוספות הגישו טופס שעות נוספות ממוחשב, וגם במחלקות שבהן הוטמעה המערכת עדיין דיווחו באופן ידני, אף על פי שהמערכת הוטמעה בהן לפני כשנתיים וחצי.
יש לציין כי חטיבת ההנדסה בטלוויזיה הייתה היוזמת העיקרית של המערכת, ובמקור היא תוכננה על פי דרישות החטיבה, ועם זאת גם שם לא השתמשו במערכת.
משיחות של צוות הביקורת עם מנהלי המחלקות ועם מנהל החטיבה עולה שהם אינם משתמשים בתוכנה בגלל התנגדות ועד העובדים.
גם מחלקות שהגישו במשך כמה חודשים דוחות ממוחשבים הפסיקו לעשות זאת, לדברי מנהלי המחלקות, על פי הוראת ועד העובדים.
כך לדוגמה, מחלקת הקול הגישה דוחות ממוחשבים עד מרס 2006 , ובהוראת הוועד, החל מאפריל 2006 .
חזרה לדווח בדוחות ידניים יש לציין שהדיווח הידני יעיל פחות מהדיווח הממוחשב וגרם לטעויות בדיווח השעות, כגון סיכום מוטעה של סך השעות המדווחות בטופס החודשי, חלוקה מוטעית של השעות הנוספות לפי שיעורי התגמול ודיווח כפול על אותן השעות - פעם כשעות נוספות ופעם כשעות כוננות.
משרד מבקר המדינה בירר עם כמה מנהלי מחלקות בחטיבות אחרות מדוע הם אינם משתמשים בתוכנה אף על פי שהיא יכולה לחסוך להם זמן ולמנוע טעויות במילוי הדוחות הידניים ובחישוב השעות הנוספות.
להלן כמה מהתשובות שהתקבלו: התוכנה עדיין אינה מותאמת לצרכים; טרם ניתנה הנחיה להתחיל להשתמש בה; לא ניתנה הדרכה לעובדים כיצד להפעילה.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה אישר מנכ"ל הרשות, מר מוטי שקלאר, כי התוכנה אכן מצויה בשימוש חלקי, וכי המגמה היא להטמיע את השימוש בתוכנה ברשות כולה.
הוא הוסיף כי בהיעדר שעון נוכחות, המאמת את שעות הכניסה והיציאה, אין בדיווח הממוחשב משום בקרה על שעות העבודה בפועל.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הנהלת הרשות להאיץ את הטמעת התוכנה במחלקות השונות של הרשות ולקבוע תאריך יעד שלא חריו יחויבו כל עובדי הרשות לדווח על השעות הנוספות באמצעות המערכת.
התוכנה תשפר, בתנאים הקיימים, את הבקרה על דיווחי השעות הנוספות ותצמצם את היקף העבודה הידנית בתחום מילוי הדוחות ובדיקתם ואת הטעויות הנובעות מדיווח ומחישוב ידני של השעות הנוספות.
לכשיופעל שעון נוכחות - ועל הרשות לפעול שהדבר ייעשה בהקדם - תשתפר הבקרה עוד יותר.
בנוהל הרשות בדבר סדרי עבודה ותשלום תמורת עבודה בשעות נוספות נקבעה הגדרה לכונן: עובד הנמצא, בתום יום עבודתו הרגיל, בכוננות בביתו, ונכון להתייצב לכל קריאה לעזרה בעבודה.
עובדים הנדרשים להיות בכוננות משובצים מדי פעם על ידי מנהל המדיה, בהתאם לצורכי העבודה.
סדרי הכוננויות והתשלום בגינן נקבעו במהלך השנים בהסכמים שנחתמו בין הנהלת הרשות לבין נציגי העובדים.
לפי הסכמי העבודה התגמול בגין שעות כוננות הוא כדלהלן: עבור כוננות שנמשכת עד 5.
5 שעות יקבל העובד שכר של שעת עבודה לכל שעת כוננות.
עבור כוננות הנמשכת יותר מ-5.
5 שעות יחושב התשלום לפי שני שליש מכמות השעות, ולא פחות מ-5.
השכר עבור שעה מחושב על פי השכר הרגיל לחלק ל-35 .
בכך יש, כאמור, הטבה של כ-14% .
כוננויות לעובד ים בדירוג עיתונאים ועיתונות הפקה : ההסכם העיקרי שקבע את הסדרי הכוננויות לעובדים בדירוג זה נחתם בספטמבר 1989 .
בהסכם נרשם כי "עקב צרכי העבודה ברשות יוצבו עמדות כוננות.
והעובדים ביחידות השונות ישובצו בכוננות".
משרד מבקר המדינה בדק את התשלום בגין הכוננויות לע ובדים בתפקידי ניהול ובמחלקת שירותי אמנות בחטיבת מבצעים והפקה: (א) עובד המתמנה לתפקיד ניהולי מקבל מכתב מיחידת כוח אדם ובו נרשם כי ישלמו לו עבור שעות כוננות לכל יום עבודה בפועל, על פי דיווח ובאישור הממונה.
מנהלי מחלקות יקבלו שתי שעות כוננות ליום ובסך הכול כ-40 שעות בחודש; מנהלי חטיבות- שלוש שעות כוננות ליום וכ-60 שעות בחודש; וסמנכ"לים- ארבע שעות כוננות ליום וכ-80 .
שעות בחודש מתברר כי בשנים האחרונות החלה הרשות, אף על פי שהדבר אינו מעוגן בהסכם, להקציב שעות כוננות גם למנהלי מדורים בדומה למנהלי מחלקות.
(ב) בהסכם מספטמבר 1989 נקבע כי במחלקת שירותי אמנות יקבל כל עובד20 שעות כוננות בחודש, ואילו במחלקת צלמי וידאו יקבל כל עובד 64 .
שעות כוננות בחודש הביקורת העלתה כי כוננויות אלה לא נרשמו בסידור העבודה, כלומר העובדים לא היו חייבים להיות זמינים למצב של קריאה בשעת הצורך, כפי שמחייבת הכוננות מעצם הגדרתה.
למרות זאת דיווחו העובדים על שעות אלו מדי חודש בטופסי הדיווח על שעות נוספות וכוננויות באופן פיקטיבי.
מכאן שהתשלום עבור שעות הכוננות ניתן שלא על פי צורכי העבודה, מבלי שהעובדים היו בכוננות בפועל, ובניגוד למה שנקבע בהסכמים.
כוננויות לעובדי ההנדסה : לעובדי ההנדסה יש שלושה סוגי כוננויות: (א) כוננות א' - כוננות מבצעית שמנהל המחלקה אמור להציב בה עובדים רק לפי משימות.
כוננות זו אינה מעוגנת בהסכמים כתובים.
(ב) כוננות ב' - בהסכם שנחתם בנובמבר 1987 בין הרשות לבין הסתדרות ההנדסאים וועד עובדי ההנדסה בטלוויזיה נקבעה מכסה של 35 משמרות כוננות בשבוע בנות עשר שעות כל אחת.
מכסה זו אמורה להתחלק בין המחלקות השונות בחטיבת ההנדסה על פי צורכי העבודה בטלוויזיה.
(ג) כוננות ג' - בעקבות ההסכם עם העובדים בדירוג עיתונאים ועיתונות הפקה מספטמבר 1989 דרשו עובדי ההנדסה תוספת של משמרות כוננות.
נקבע כי כל עובד הנדסה זכאי בחודש אחד לתשלום בגין שלוש כוננויות רשות השידור 1043 .
בנות עשר שעות כל אחת, ובחודש שלאחריו הוא זכאי לארבע כוננויות בנות עשר שעות כל אחת.
כוננויות אלה אף הן אינן מעוגנות בהסכם כתוב.
במאי 1999 , בהסכם שנחתם בין הרשות לבין הסתדרות ההנדסאים והטכנאים וועד עובדי ההנדסה בטלוויזיה, נקבעו סדרי כוננות חדשים לטכנאים במחלקות קול ותאורה.
הסכם זה ביטל את ההסדרים שהיו נהוגים עד אז לגבי כוננויות במחלקות קול ותאורה (ולא במחלקות אחרות), ובכלל זה בוטלה גם כוננות ג'.
במק ומה נקבע בהסכם כי טכנאי במחלקות קול ותאורה ששובץ לעבודה, ישובץ בשעת כוננות אחת בכל יום עבודה במשך השבוע.
הביקורת העלתה כי על בסיס ההסכמים ודפוסי הפעולה שהשתרשו ברשות לגבי תשלום עבור שעות נוספות וכוננויות נוצר מצב אבסורדי, שלפיו טכנאים במחלקות קול ותאורה יכולים לקבל תמורה עבור 25 שעות עבודה וכוננות ביממה.
מבדיקה של טופסי השעות הנוספות לחודשים פברואר -מאי 2006 של עובדים במחלקת הקול נמצאו כמה מקרים שבהם דיווחו עובדים על 25 שעות עבודה וכוננות ביממה, הכוללות שעות עבודה רגילות, שעות נוספות ושעות כוננות, על פי הזכאות שנקבעה בהסכמים.
במכתב מאוקטובר 2002 של ועד ההנדסה בטלוויזיה אל מנהלי המחלקות הועלתה הטענה שכוננויות ב' ו-ג' הן תוספת שכר בלבד ולא כוננויות מבצעיות, ולכן אין לרשום כוננויות אלה בסידור העבודה.
באותו חודש הודיע סמנכ"ל כוח אדם ומינהל דאז, מר עמרם עמר, כי לדברי הוועד בנושא זה אין כל בסיס חוקי, וכי כוננויות ב' ו-ג' מהוות אף הן כוננויות מבצעיות, ולכן יש לשבץ עובדים בכוננויות אלה בסידור העבודה השבועי.
הביקורת העלתה כי הרשות ממשיכה לשלם מדי חודש עבור כוננויות ב' ו -ג' לעובדים במחלקות אחרות בחטיבה שבהן לא שונו ה הסדרים, ללא קשר לצורכי העבודה, ומבלי שהעובדים רשומים בסידור העבודה.
הרשות שילמה לעובדי ההנדסה בחודשים ינואר-יולי 2006 בממוצע כ-100 שעות בחודש לכל עובד עבור כוננויות.
יוצא אפוא שתשלום הכוננויות מהווה למעשה תוספת קבועה של כ- 65% על השכר הרגיל (לפי בסיס של180 שעות לחודש ותוספת של 14% על כל שעה רגילה).
הממצאים מראים כי הרשות לא הקפידה לפעול בנוגע לתשלום עבור כוננויות על פי מה שהוגדר בנוהל שהיא עצמה קבעה, כי יש לשבץ את העובד בהתאם לצורכי העבודה, וכי על עובד כזה להיות זמין כדי להתייצב לכל קריאה לעזרה בעבודה.
לדעת משרד מבקר המדינה, השינויים הטכנולוגיים והאמצעים האלקטרוניים בתחום התקשורת (כמו טלפון סלולאר י, דואר אלקטרוני ופקס) מאפשרים לעובד המשובץ ככונן לשהות בשעות הכוננות מחוץ לביתו, במקומות שבהם הוא יכול להיות זמין אם יוזעק למקום עבודתו או לתת את השירות באמצעים אלקטרוניים.
יוצא אפוא שהעובד חופשי יותר לעיסוקיו הפרטיים בזמן שהוא משובץ ככונן.
לאור התנאים הללו על הרשות לבחון מחדש את ההסכמים בדבר הכוננויות, את עצם נחיצותן ואת התשלום בגין שעות הכוננות.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה הודיע מנכ"ל הרשות כי "הרשות מאמצת את הערו ת הביקורת באשר לנושא הכוננויות".
על פי ההסכמים והנהלים העובדים זכאים לימי חופשה, ועליהם לדווח ליחידת כוח אדם על הימים שבהם שהו בחופשה.
על סמך דיווחים אלה מנהלת יחידת כוח אדם את מאזן ימי החופשה שנצברו לזכותו של כל עובד.
משרד מבקר המדינה בדק את דיווחיהם של העובדים בטלוויזיה ואת המעקב שעורכת יחידת כוח אדם אחר ניצול ימי החופשה של העובדים.
על פי התקשי"ר, במקרה של עבודה בשעות מנוחה זכאי העובד, נוסף על תשלום עבור אותה שעה, לשעת חופשה אחת תמורת כל שעה שבה הוא הועסק.
חופשה זו תינתן לעובד בהיתר להעסקתו על פי חוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א- 1951 (להלן- חוק שעות עבודה ומנוחה).
את שעות החופשה יש לנצל בפרק הזמן הנקוב בהיתר להעסקה.
הרשות מקבלת מהאגף לפיקוח על חוקי העבודה שבמשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה היתר מיוחד להעבדה במנוחה השבועית על פי חוק שעות עבודה ומנו חה (להלן - ההיתר להעבדה במנוחה השבועית).
בנוהל בדבר סדרי עבודה ותשלום תמורת עבודה בשעות נוספות לעובדי ההנדסה בטלוויזיה, נקבע כי עבור עבודה ב"תחום שבת, חג ומועד" יקבל העובד שעת מנוחה בתמורה לכל אחת משבע השעות הראשונות, נוסף על התשלום כשעות נוספות.
עוד קובע הנוהל כי את המנוחה יש לנצל בתוך ארבעה שבועות.
משרד מבקר המדינה בדק בקובץ ניהול ימי "חופש על חשבון שבת" של חטיבת ההנדסה לסוף יוני 2006 את יתרות ימי החופשה שנצברו לעובדים בגין עבודה בשבת, כדי לבחון אם ההוראה יושמה.
נמצא כי מבין 185 עובדים הרשומים בקובץ, 150 עובדים צברו במשך השנים יותר מארבעה ימים, מהם 76 עובדים שצברו יותר מ-100 ;ימים16 עובדים שצברו יותר מ-300 ימים; ושלושה עובדים שצברו יותר מ-400 ,ימים.
כך לדוגמה, מר יצחק בן יוסף, מנהל חטיבת הביצוע צבר עד סוף יוני 2006 357 ימי חופש על חשבון שבת.
מבדיקת טופסיהשעות הנוספות שלו לינואר 2005 - מאי 2006 (74 שבועות) עולה כי הוא דיווח שעבד במשך 61 שבועות שבעה ימים בשבוע, ונצברו לזכותו61 ימי חופשה תמורת ימים אלה.
עוד התברר כי בתקופה האמורה הוא לא דיווח על אף יום אחד של היעדרות מהעבודה.
הרשות אפשרה לעובדים לצבור את ימ י החופשה, ובכך פעלה בניגוד להוראות הנוהל שהיא קבעה.
יש לציין שהימים שנצברו בגלל העבודה בשבת נמחקים לעובדים בעת פרישתם לגמלאות, אולם העובדים מקבלים עבור עבודתם בימים אלה תמורה בדמות שעות נוספות בשיעורים שבין 175% ל- 325% .
ביחס לשכר הרגיל עובדים שצברו מאות ימים בגין עבודה בשבת דיווחו אפוא במשך תקופה ארוכה על שבעה ימי עבודה בשבוע.
בפסק דין של בית הדין הארצי לעבודה 7 בתביעה של עובד לשלם לו בגין חוק שעות עבודה [ עבודה בשעות נוספות ובמנוחה השבועית נאמר ש"עיקר מטרתו של החוק .
7 /דבע מט2-7 מישל רבות נ' הורמון שירותי אחזקה (אילת) בע"מ, כא 117.
ומנוחה, התשי"א - 1951 הוא למנוע עבודה בשע ] ות נוספות, להבטיח מנוחה במסגרת יום העבודה, ולמנוע עבודה במנוחה השבועית".
העסקת עובדים ברצף של שבתות נוגד גם את ההיתר להעבדה במנוחה השבועית הקובע כי לפחות אחת לארבעה שבועות לא יעבדו העובדים ביום שבת.
לדעת משרד מבקר המדינה, על הממונים ברשות להקפיד שעובדים ל א ישובצו לאורך זמן למשך שבעה ימי עבודה בשבוע, וכן לחייב עובדים לנצל את ימי החופש שנצברו תמורת עבודה בשבת, על פי הנוהל המחייב את ניצולם בתוך ארבעה שבועות.
,חטיבת ההנדסה מדווחת ליחידת כוח אדם בטלוויזיה בסוף כל חודש באמצעות דיווח ידני באילו ימים היה כל עובד בחטיבה בחופשה, על סמך דיווחים של העובדים.
במקביל לרישומים ביחידת כוח אדם, קיים קובץ ממוחשב לצורכי ניהול החטיבה, שבו נרשמים מספר הימים שהעובד ניצל בכל חודש והיתרה הנזקפת לזכותו.
משרד מבקר המדינה השווה בין היתרות שבשני מאגרי המידע - זה המנוהל ביחידת כוח אדם וזה המנוהל בחטיבת ההנדסה - לסוף יוני 2006 , לגבי98 .
מעובדי החטיבה הביקורת העלתה כי רק אצל שניים מבין 98 העובדים הייתה היתרה זהה בשני מאגרי המידע, ואילו אצל יתר העובדים היו יתרות החופשה שונות בשני המאגרים, כמפורט להלן: היתרה של 65 עובדים הייתה גבוהה יותר בקובץ החטיבה, וההפרש נע בין יום אחד ל-71 ימים; היתרה של31 עובדים הייתה גבוהה יותר בקובץ כוח אדם, וההפרש נע בין יום אחד ל-72 .
ימים עוד מתברר כי ליחידת כוח אדם אין נתונים על צבירת ימי חופשה בגין עבודה בשבת.
המעקב אחר הניצול והיתרות של ימים אלו לגבי העובדים בטלוויזיה ובחטיבת ההנדסה נעשה בחטיבה בלבד.
לדעת משרד מבקר המדינה, בהיעדר מידע כזה יחידת כוח אדם אינה יכולה לבצע פיקוח על ביצוע ההוראות, ולמעשה הרשות מפקידה זאת בידי חטיבת ההנדסה, שבה תופעת העבודה בשבת וצבירת החופשות היא הרחבה ביותר.
כאמור, עובדים בתפקידי ניהול (מנהלי מחלקות ומנהלי חטיבות) אינם חותמים כלל בדפי הנוכחות, והם מדווחים בסוף כל חודש ליחידת כוח אדם בטופס דיווח על שעות נוספות, על ימי עבודה ועל ימי היעדרות, ובכלל זה על הימים שבהם היו בחופשה.
על סמך דיווחים אלה יחידת כוח אדם מחייבת את יתרות החופשה של העובדים במספר ימי החופשה שנוצלו.
משרד מבקר המדינה בדק אם עובדים אלה דיווחו על ימי חופשה כאשר נסעו לחו"ל במסגרת חופשתם.
הבדיקה נעשתה באמצעות קובץ מרשם האוכלוסין, על פי נתוני ביקורת הגבולות, משנת 2002 ועד יוני 2006 .
נבדקו23 עובדים בתפקידי ניהול.
בקובץ זה נרשמים, בין היתר, התאריכים שבהם תושבי ישראל יוצאים מהארץ ונכנסים אליה.
הבדיקה העלתה כי 15 מנהלים מבין23 ,המנהלים שנבדקו יצאו לחופשה בחו"ל ואחדים מהם אף יותר מפעם אחת, אולם יחידת כוח אדם לא חייבה אותם עבור ימי החופשה.
מספר הימים האלה מסתכם ב-87 .
מתשובותיהם למשרד מבקר המדינה עולה כי מרביתם דיווחו על החופשות ליחידת כוח אדם, אולם זו לא הזינה את הנתונים למאגר המידע של ימי החופשה, ולכן הימים הללו לא הופחתו מיתרת ימי 1046 דוח שנתי57ב .
הביקורת העלתה כי העובדים דיווחו באופן לא אחיד: יש עובדים שדיווחו על גבי "טופס בקשה ל חופשה", אחרים דיווחו בטופס שעות נוספות, וחלקם טענו שהם דיווחו לכוח אדם, אולם טופסי הדיווח אבדו.
יש עובדים שהסתפקו בהודעה לממונה עליהם לפני צאתם לחופשה, אולם לא דיווחו בסוף החודש לכוח אדם.
שניים מהמנהלים שיצאו לחופשה בחו"ל לא דיווחו, כל אחד מהם, על שלושה ימי חופשה.
לדבריהם נבע הדבר מטעות.
עוד נמצא כי מר מוטי עדן, מנהל הטלוויזיה דאז, נסע בפרק הזמן שנבדק חמש פעמים לחופשה בחו"ל, בסך הכול ל-34 ימים, ועל פי המסמכים הוא דיווח רק על נסיעה אחת של ארבעה ימים; וכי ימים אלה לא הופחתו מיתרת ימי החופשה שלו.
בנובמבר 2006 נוכו בעקבות הביקורת34 ימים מיתרת ימי החופשה שלו, במסגרת חישוב התשלומים שהוא זכאי להם עם פרישתו לגימלאות.
מנהל חטיבת התכניות בטלוויזיה בערבית, מר ויקטור קמר, דיווח על שמונה ימים שבהם שהה בחופשה כדלהלן: ארבעה ימים כימי עבודה וארבעה ימים כימי מחלה.
שלושה מנה לים בחטיבת ההנדסה דיווחו על חופשות בחו"ל על חשבון יתרת ימי חופשה שהצטברה מעבודתם בשבת, בניגוד לנוהל המחייב, כאמור, לנצל ימים אלו בתוך ארבעה שבועות: (א) מנהל שירותי ההנדסה, מר רפי יהושע, דיווח על 19 ;ימים (ב) מנהל חטיבת הנדסה ופיתוח, מר אלי קריתי, דיו וח על שבעה ימים; (ג) מנהל מחלקה בחטיבת הביצוע, מר שמואל כהן, דיווח על שבעה ימים.
בדיקה כזו אינה יכולה להיעשות לגבי חופשות בארץ, כיוון שאין מאגר מידע בדומה לזה של ביקורת הגבולות, אולם אם התאפשרה תופעה של אי-דיווח על חלק מהחופשות בחו"ל, ובחלק מהן אף לתקופה של יותר משבוע, ולא הייתה בקרה על כך, הרי תופעה כזו עלולה להתקיים גם לגבי חופשות בארץ.
יוצא אפוא שהרשות שילמה כספים לעובדים בגין ימים רבים שבהם שהו בחופשה, כאילו עבדו באותם ימים.
לדעת משרד מבקר המדינה, בשל הליקויים שנמצאו בניהול מאזני החופשה, הן של עובדי ההנדסה והן של המנהלים, קיים ספק לגבי נכונותם של מאזני החופשה של העובדים בחטיבות וביחידות האחרות במשרד, שיחידת כוח אדם מנהלת באותו האופן.
עולה החשש שכתוצאה מכך יהיו עובדים שיינזקו, ואילו אחרים יקבלו מעבר למגיע להם.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה הודיע מנכ"ל הרשות כי "בעקבות הערות הביקורת, תבדוק הרשות את אי-ההתאמות בנתונים שפורטו.
זאת ועוד, לראשי המינהל ברדיו ובטלוויזיה נתנה הנחייה לבדוק דרך קבע את רישומי החופשות בסידורי העבודה ולעדכן הרשומים בהתאם".
לדעת משרד מבקר המדינה, יש לערוך בירור לגבי מקרים אלה, ולנכות מימ י החופשה של העובדים ימים שלא נוכו עד כה ושבהם הם היו בחופשה.
הממצאים מצביעים גם על צורך בבדיקת הכשלים שהביאו למצב של הזנה חלקית של דיווחי העובדים, ובעקבות זאת ליתרות שגויות של ימי חופשה, ועל צורך בשיפור מידי של ניהול מערכת המאזנים של החופשות ברשות, ובכלל זה הימים הנצברים בגין עבודה בשבת.
כמו כן על הרשות לפעול לשיפור הבקרה על הדיווחים והמעקב אחר ימי חופשה של העובדים.
התאמת גודל הצוותים להיקף העבודה .
תחום שידורי הרדיו והטלוויזיה עבר בשנים האחרונות התפתחויות טכנולוגיות גדולות.
השיפורים הטכנולוגיים מאפשרים הת ייעלות וצמצום של מספר העובדים בכל משמרת.
עם זאת, סדרי העבודה ברשות לא הותאמו לחידושים הטכנולוגיים.
צלמי וידאו : במחלקת צלמי וידאו היו עובדים שלא שובצו לעבודה ברוב ימי העבודה בחודשים ינואר -יולי 2006 .
עובדים שלא שובצו לעבודה שובצו ככוננים.
כ ך, לדוגמה, בסוף יוני 2006 נרשמו בשבוע אחד26 ,ימי עבודה של עובדי המחלקה כימי כוננות כלומר בכל יום היו בממוצע ארבעה כוננים.
יש לציין שעובדים הנמצאים בכוננות אינם חייבים להתייצב לעבודה, אולם הם מדווחים על ימים אלו כעל ימי עבודה רגילים, ללא שעות נוספות.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2006 טען מנהל מחלקת צלמי וידאו כי רמת הפעילות בחודשים יוני -יולי נמוכה יותר, כיוון שחלק מהתכניות בפגרה, וכי עובדים שלא שובצו זמינים לעבודה בשעת הצורך.
לעומת זאת, לדבריו, בחודשים אחרים, כאשר רמת הפעילות הייתה גבוהה, היו מצבים שבהם היה מחסור בעובדים.
לדעת משרד מבקר המדינה, הסדר המאפשר לעובדים להימצא מחוץ למקום העבודה ולקבל שכר כאילו עבדו אינו ראוי, ויש לבטלו לאלתר.
הפעלת צוותי צילום בחו"ל : בזיכרון דברים שנחתם בין הרשות לבין ועד עובדי ההנדסה במאי 1993 נקבעו כללים להפעלת צוותי צילום לחדשות בחו"ל.
על פי זיכרון הדברים, לכתב היוצא לצילומים בחו"ל מתלווה צוות הכולל צלם, טכנאי ותאורן.
משרד מבקר המדינה בדק את הנסיעות לחו"ל בתפקיד של עובדי הרשות בשנים 2002 -2005 .
הביקורת העלתה כי בתקופה זו היו30 נסיעות של צוותי חדשות, ובכולן יצא צוות במתכונת זו.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה הודיע מנכ"ל הרשות כי מאז כניסתו לתפקיד לא יוצא תאורן עם צוותי הצילום לחו"ל, וכי בחלק מהנסיעות אף יוצא כתב ללא צוות צילום.
ניידות שידור גדולות : לרשות יש שלוש ניידות שידור גדולות: "ורד" ו"נרקיס" המכילות עד ארבע מצלמות, ו "אמנון" המכילה עד שלוש מצלמות.
בגלל דפוסי פעולה שהתגבשו עם השנים, מצוותים לעבודה בניידות אלו גם עובדים שאינם נחוצים, וגם הם נהנים מתגמול עבור שעות נוספות ומפיצוי על העבודה במשמרות.
כך, לדוגמה, בצוות הטכני של ניידת "נרקיס" יש תשעה עובדים.