HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
בהנחיותיו קבע הממונה את אופן העסקת הבכירים ואת שכרם, ובכלל זה הנחה כי "בעלי התפקידים הבכירים יועסקו במוסד במשרה מלאה והמוסד יהיה מקום עבודתם היחיד".
הוא הורה כי בעלי התפקידים הבכירים לא יהיו זכאים לשכר נוסף כלשהו מלבד השכר שהוא קבע .
עוד קבע בהנחיות כי "בעלי התפקידים הבכירים רשאים להמשיך בפעילות כגון הרצאות, הדרכה וניהול מחקרים, כאשר כל התמלוגים מפעילות זו יועברו למוסד".
להנחיה ממאי 2015 צירף הממונה נספח , ובו דוגמה לחוזה אישי .
בחוזה צוינה ההנחיה בדבר העבודה הנוספת: בתקופת עבודתו במוסד לא יהיה העובד רשאי לעסוק בכל עבודה אחרת בשכר, למעט בהוראה במוסד להשכלה גבוהה, וזאת באישור בכתב ומראש של הגוף המוסמך לכך באוניברסיטה.
הממונה ציין במסמך ההנחיה ממאי 2015 כינציגי האוניברסיטאות הסכימו לתנאי ההעסקה שפורטו במסמך זה ובנספחים לו.
מנהל תחום באגף השכר והסכמי עבודה שבמשרד האוצר הבהיר באוקטובר 2016 למשרד מבקר המדינה בנוגע להשתכרותם של עובדים בכירים מעבודה אקדמית הנוספת על עבודתם, כי אם מדובר בהרצאות שנושא הבכיר עבור המוסד שבו הוא מועסק, "הרי שבכיר המועסק בחוזה אישי אינו רשאי לקבל על כך תגמול נוסף מהמוסד שכן הוא מקבל משכורת כוללת מהמוסד ואין הוא רשאי לקבל כל תשלום מעבר למשכורת ]ו[ לתשלומים המפורטים בחוזה עמו".
הוא הפנה בתשובתו לסעיף בהנחיה ממאי 2015 ,ולפיו: "העובד לא יהיה זכאי לקבל כל תמורה או תשלום מאיזה סוג שהוא מעבר למשכורת הכוללת, ההטבות והתשלומים האחרים שפורטו בחוזה זה".
עוד הבהיר כי הדבר מותר, בין השאר, בתנאים האלה: מדובר בהרצאות עבור מוסד להשכלה גבוהה אחר; העבודה קיבלה היתר מן הגוף המוסמך כנדרש ואין בה ניגוד אינטרסים עם תפקידו במוסד; והגבלת היקף העבודה לארבע שעות הרצאה בשבוע.
נוהל עבודה נוספת של אוניברסיטת בר-אילן .
באוגוסט 1983 קבעה אוניברסיטת בר-אילן (להלן - בר-אילן) נוהל בנושא "עבודה נוספת בשכר מחוץ לאוניברסיטה - סגל מינהלי".
בהתאם לנוהל, עובד המבקש לעבוד עבודה נוספת יגיש מדי שנה לממונה עליו ו לוועדה לאישור עבודה נוספת (להלן - הוועדה לעבודה נוספת) בקשה לאישור העבודה הנוספת, ובה הוא מתחייב, בין היתר, לעשותה באופן שלא יפחית מיכולתו להקדיש לאוניברסיטה את שעות העבודה המתחייבות מתפק ידו, שלא להשתמש במתקני האוניברסיטה לעבודתו הנוספת ולא לעשותה בזמן עבודתו באוניברסיטה, ומצהיר שאין "התנגשות אינטרס" בין עבודתו הנוספת לעבודתו באוניברסיטה (להלן - בקשה לאישור עבודה נוספת).
עוד נקבע כי תוקף אישור הוועדה לא יעלה על שנה, כי היקף עבודתו הכולל של העובד יוגבל עד למשרה מוסדות להשכלה גבוהה | 1547 .
אינו תואם את הנחיות .
וחצי, וכי עבודה נוספת ללא אישור או שלא על פי המגבלות שתקבע הוועדה תיחשב הפרת משמעת.
נקבע כי בין שיקולי הוועדה למתן האישור או הגבלתו יהיו פגיעה אפשרית בעבודתו של העובד באוניברסיטה ובאינטרסים של האוניברסיטה, וכי יו"ר הוועדה יכריע אם יש בעבודה הנוספת "התנגשות אינטרסים" עם אלו של האוניברסיטה.
במרץ 1997 אוחד הנוהל מ-1983 עם נוהל אחר אולם העקרונות שבו נותרו על כנם (להלן - נוהל הסגל המינהלי בבר-אילן או נוהל בר -אילן)18.
בנוהל הודגש כי הוא חל על כל עובד מינהלי "ללא יוצא מהכלל" המבקש לעבוד עבודה נוספת.
משרד מבקר המדינה מעיר לבר-אילן כי נוהל הסגל המינהלי אינו תואם את הנחיות הממונה על השכר מ -2011 ומ-2015 : בעוד שלפי הנחיות הממונה עבודה נוספת של הסגל המינהלי הבכיר מותרת רק לצורך הוראה, ושכר בגינה ישולם רק בעבור הוראה שלא במוסד שבו הוא עובד, נוהל בר -אילן אינו כולל הגבלות אלו, ומתיר עבודה מכל סוג, לרבות בשכר, לפי הגבלות מסוימות שנקבעו.
על בר-אילן להתאים לאלתר את נהליה להוראות הממונה בנוגע לעבודה נוספת של עובדים מינהליים בכירים.
הוועדה לניגוד עניינים: ועדת הקבע של בר-אילן19 החליטה ב-1996 להקים ועדה שתקבע כללים לגבי ניגוד עניינים, ושתדון, תחליט ותמליץ למוסדות האוניברסיטה במקרים שבהם יתעורר חשש לניגוד עניינים בדבר עבודה נוספת או לפעולה של עובד האוניברסיטה (להלן - הוועדה לניגוד עניינים).
בספטמבר 1998 אישרה ועדת הקבע של בר -אילן החלטה שהביאה לפניה הוועדה לניגוד עניינים, ולפיה כל פעולה שיש בה חשש לניגוד עניינים היא אסורה, וכל עבודה נוספת שלא אישרו הוועדות הרלוונטיות (ובמקרה של חשש לניגוד עניינים - גם הוועדה לניגוד עניינים), מהוות עבירת משמעת.
עוד קבעה ועדת הקבע כי "העסקה או מתן שירות לתאגיד שהוקם על ידי האוניברסיטה או מטעמה ו/או נשלט על ידה, כל עוד נמשכת הזיקה כאמור" לא תיחשב ניגוד עניינים לעניין זה (להלן - החלטת ועדת הקבע מ-1998) .
נוסח זה מופיע גם בהחלטות המאוחרות יותר של הוועדה לניגוד עניינים.
ליקויים בעבודה נוספת של היועץ המשפטי של בר-אילן .
ביולי 2006 העביר משרד מבקר המדינה לבר-אילן בקשה לקבלת מידע בנוגע לנושאים שעלו בתלונה שהתקבלה אצלו (להלן - המכתב משנת 2006 .
18 הנוהל עודכן ביולי2000 וביוני 2015.
19 ועדת הקבע של בר-אילן נושאת בכל הסמכויות המוקנות לוועד של עמותה על פי דין, בדומה לדירקטוריון של חברה.
תפקידה ליישם את החלטות חבר הנאמנים ומועצת הנאמנים של בר-אילן.
התלונה נגעה לעבודה נוספת של בכירים באוניברסיטה ובכללם עו"ד ד"פ, היועץ המשפטי של בר-אילן (להלן - היועמ"ש), במכללה שהייתה לה זיקה לבר-אילן (להלן - המכללה).
בין השאר התבקשה בר-אילן להתייחס לאישור שניתן לעבודתם הנוספת במכללה, ולהסביר ה אם נעשה שימוש במשאבי האוניברסיטה לצורך עבודתם הנוספת, אילו קשרי גומלין קיימים בין האוניברסיטה לבין המכללה, והאם האוניברסיטה פנתה לוות"ת לקבלת אישורה בעניין זה.
באוגוסט 2006 השיב יו"ר הוועד המנהל דאז20 באופן מפורט למשרד מבקר המדינה (להלן - הודעת היו"ר דאז).
בתשובתו מסר כי פעילותם של מנכ"ל בר -אילן דאז21 ושל היועמ"ש כנותני שירותים למכללה הייתה בשליחותה, בהסכמתה המלאה ובאישורה של האוניברסיטה; כי פעילותם זו "הייתה פעילות המשכית וחלק אינטגרלי מן הסיוע שהושיטה האוניברסיטה להקמת המכללה ולתפעולה השוטף"; וכי "שיתופי פעולה שכאלה אינם זקוקים כשלעצמם לאישור המל"ג או הות"ת".
עוד הוסיף כי "במוסדות המכללה אין מכהנים נציגי האוניברסיטה ".
מאז שנת 2006 ערך משרד מבקר המדינה מספר דוחות ביקורת שעסקו בין היתר בחריגות שכר במערכת ההשכלה הגבוהה בכלל, ובבר -אילן בפרט: בשנים 2007 -2006 ערך מבקר המדינה ביקורת בנושא הפיקוח על תנאי השכר באוניברסיטאות22 שבו התייחס במיוחד לבעלי תפקידים בכירים בבר -אילן, שקיבלו תנאי שכר מועדפים וחריגים.
באותה עת ערך מבקר המדינה ביקורת נוספת בנושא קרן לקשרי מדע בין-לאומיים23 , ובמסגרת הדוח שנכתב בנושא הוקדש תת-פרק לעניין הקצבות הקרן לעובדים מינהליים בבר -אילן24 , ונמצא כי האוניברסיטה הקצתה, באופן לא תקין, כספים לקרן, בעבור שבעה עובדים מינהליים בכירים ובהם היועמ"ש.
ב-2012 ערך מבקר המדינה דוח על בר-אילן25 שעסק, בין היתר, באופן קביעת שכרם של בכירי האוניברסיטה.
באוגוסט2015 התקבלה במשרד מבקר המדינה תלונה נוספת26 בעניין "התנהלות היועץ המשפטי של אוניברסיטת בר -אילן".
תלונה זו עסקה בחריגות שכר ובהעסקה של היועמ"ש, לרבות בשל עבודות נוספות שבה ן עסק וניגוד עניינים בעבודות אלו.
מאז מרץ 2016 ועד דצמבר2016 בדק משרד מבקר המדינה את נושא העבודה הנוספת באוניברסיטאות הן של סגל אקדמי27 , והן של מנהלים בכירים מהסגל המינהלי - נושא דוח זה (להלן - הביקורת או הביקורת הנוכחית).
בכלל הבדיקה בחן משרד מבקר המדינה גם את העבודות הנוספות של היועמ"ש.
20 'פרופיעקב נאמן ז"ל, פרופ' למשפטים ומומחה לדיני מסים.
21 ד"ר שבתאי לובל, שכיהן כמנכ"ל בר-אילן מ-1992 ועד ראשית2008.
22 ,מבקר המדינהדוח ביקורת על מערכת ההשכלה הגבוהה (2009 '), עמ80-13.
25 ,מבקר המדינהדוח ביקורת אוניברסיטת בר -אילן (2012 '), עמ73-1.
26 מתנועת אומ"ץ, אזרחים למען מנהל תקין וצדק חברתי ומשפטי.
27 ,מבקר המדינה דוח שנתי 68ג (2018 ), "עבודה נוספת של חברי הסגל האקדמי הבכיר באוניברסיטאות".
מוסדות להשכלה גבוהה | 1549 .
בינואר2016 גיבשהממונה על השכר עם היועמ"ש ועם בר-אילן סיכום בדבר חריגות בתנאי העסקתו של היועמ"ש, ולפיו החל ביולי 2015 ואילך תשלם בר-אילן את שכרו ואת תנאי העסקתו , לפי תקרת שכר שקבע הממונה .
היועמ"ש נדרש להשיב לבר -אילן סכומים שקבע הממונה בשל השתכרות עודפת מבר-אילן בשנים 2015 -2010 , ושאין לה קשר להכנסותיו מעבודה נוספת ולהפסיק עד ל-31.
16 את עבודותיו הנוספות.
היועמ"ש הפסיק את עבודתו הנוספת במועד שהממונה קבע והשיב את הכספים שחויב להשיב.
עוד, נדרש היועמ"ש במסגרת הסיכום, לחתום על חוזה העסקה מתוקן.
בסוף אוגוסט 2017 ,כ-20 חודשים אחר י שנדרש לעשות זאת , חתם היועמ"ש על נוסח החוזה הנדרש , וזאת לאחר שקיבל את טיוטת דוח הביקורת הנוכחית של משרד מבקר המדינה.
היועמ"ש מסר ב פברואר 2018 למשרד מבקר המדינה כי פנה למנכ"ל האוניברסיטה בבקשה לקדם את חתימת ההסכם ב-20 מועדים מדויקים שאת תאריכיהם פירט, מספטמבר 2016 ועד יולי2017.
משרד מבקר המדינה מעיר ליועמ"ש כי על אף שהוא נקב במועדים מדויקים בהם פנה לטענתו למנכ"ל האוניברסיטה, הוא לא המציא תיעוד בכתב אף לא לפניה אחת.
בביקורת הנוכחית עלו חריגות בעבודתו הנוספת של היועמ"ש שנמשכו כ-20 שנים, שחלקן נטען גם בתלונה מ -2006, בגין עבודה נוספת הן באותה מכללה שהוזכרה בתלונה ובנוסף גם בחברה בבעלות מלאה של האוניברסיטה: בר-אילן חברה למחקר ופיתוח בע" מ (להלן - החברה או חברה בת).
בר-אילן טענה בתגובתה מנובמבר 2017 (להלן- תגובת בר-אילן28 ), כי מאחר שמבקר המדינה נדרש לסוגי ית עבודותיו הנוספות של היוע מ"ש, עת השיבה האוניברסיטה לפנייתו באמצעות היו"ר דאז מ-2006, ומאז במשך כעשור לא נדרש משרד המבקר לסוגיה, ולא פעל או הגיב לעניין שהחל בבדיקתו - נוצר מצג, שלפיו הניחה תשובת האוניברסיטה את דעתו של משרד המבקר; מצג היוצר "השתק מינהלי" מפתיחת הנושא מחדש בביקורת מאוחרת.
טענות דומות העלה גם היועמ"ש בתגובתו מספטמבר 2017 למשרד מבקר המדינה (להלן- תגובת היועמ"ש).
28 תגובתה של אוניברסיטת בר-אילן כללה גם את עמדתם של נושאי תפקידים בה בהווה ובעבר, למעט את זו של מר חיים גליק, מנכ"ל בר-אילן לשעבר, שהגיב בנפרד .
אי-בדיקת הנושא על ידי מבקר המדינה לאחר קבלת תשובת האוניברסיטה אינה מהווה מניעה לעריכת הביקורת הנוכחית - אף אם חלף פרק זמן ממושך מעת קבלת התשובה, ובמיוחד כאשר מוגשות למבקר המדינה תלונות חדשות באותו נושא.
יחד עם זאת, משרד מבקר המדינה מכיר בכך שהיה ראוי כי תישלח תגובה לתשובת בר-אילן בזמנו, לאחר קבלתה, והיה מקום לציין כי הנושא עשוי להיבדק בבוא הזמן, על פי שיקול הדעת וסדרי העדיפות של מבקר המדינה.
אין לטעון להשתק כנגד גוף ביקורת בשל פגיעה בחוקיות המינהל, פגיעה בתקנת הציבור ופגיעה בצדדים שלישיים (הציבור).
אין מדובר ביחסים רגילים שבין אזרח לרשות אלא ביחסים מיוחדים שבין גוף מבוקר ומבקר המדינה, על כל המשתמע מכך.
הטענה ל"השתק מ ינהלי" נועדה למנוע מרשות להתכחש להבטחות ולמצגים פגומים שיצאו תחת יד יה ולחמוק מקיומם בטענה של היעדר סמכות , וברי כי טענה זו כלל אינה רלוונטית בהקשר זה.
כמו כן, במקרה דנן לא הייתה אמירה מפורשת של המבקר שניתן היה להסתמך עליה, כאשר הדרישה בפסיקה היא שההבטחה צריכה להינתן בלשון מפורשת שאינה משתמעת לש ני פנים, ואכן לא הייתה כל הסתמכות או שינוי לרעה מצד היועמ"ש או בר -אילן.
בתגובתה העלתה בר-אילן טענה נ וספת, ולפיה לדעתה סָת ם הסכם הפשרה בין היועמ"ש לממונה על השכר את הגולל על הפרשה, שכן אין מקום לעסוק בביקורת אישית, כשאין בה תועלת מערכתית, ובייחוד כשיש בה להטיל דופי בטוהר מידותיו של אדם.
לדבריה במקרה של ביקורת מסוג זה חלה חובת הגינות מוגברת.
העיקרון של הגינות הביקורת מקובל , והוא נר לרגליו של משרד מבקר המדינה ולפיו הוא מבצע את עבודתו: בהגינות, באופן אובייקטיבי ובלתי תלוי, הן אישית והן ארגונית.
ההסכם עם הממונה, שלפיו יפסיק היועמ"ש את עבודותיו הנוספות, לא ייתר ביקורת זו מאחר שההסכם צופה פני עתיד בלבד, ואינו מ תייחס כלל לכל הנושאים והליקויים שנמצאו בנוגע לעבודותיו הנוספות.
כמו כן הסכומים שהיועמ"ש נדרש להשיב במסגרתו הינם בגין חריגות שכר אחרות שהיו לו ואינם קשורים להכנסותיו מעבודה נוספת.
מתפקידו של מבקר המדינה, בין היתר, לעסוק בליקויים מינהליים לרבות בעלי היבט אישי, ואין גוף אחר שעושה כן .
מוסדות להשכלה גבוהה | 1551 .
בד בבד עם דחיית טענות בר-אילן בעניין חלוף הזמן מאז התקבלה במשרד מבקר המדינה תגובתה למכתב משנת 2006, בטענת "השתק מנהלי", ועד לביצוע ביקורת זו, ממצאי הביקורת שעלו בבדיקה שלפנינו, בנוגע ליועמ"ש של בר-אילן ולהנהלתה, הם אכן ממצאים לא פשוטים, ואולם, מתוך רצון לנהוג בהגינות ומתוך הצורך להתחשב בטענות המינהליות של בר-אילן, מוצא לנכון משרד מבקר המדינה, להציג את הממצאים ולהעיר בגינ ם כמפורט להלן בדוח זה, בלבד.
בכך מבקש משרד מבקר המדינה גם להדגיש כי הביקורת מצביעה על ליקויים שחלקם תוקנו לאחר בדיקת הממונה על השכר, קודם לסיום הביקורת בדוח זה, על מנת שלא יישנו ועל מנת שיופקו הלקחים בגינם.
כמו כן הביקורת מעלה נושאים נוספים שנמצאו, בכדי שגם אלו יתוקנו וגם - לא יישנו.
להלן פירוט הממצאים שעלו בביקורת בנוגע לעבודות הנוספות של היועמ"ש במכללה ובחברה (בהם כאלו שעלו גם במכתב משנת 2006:) .
מתן היתר לעבודה נוספת בהסכם העבודה של היועמ"ש .
במועד סיום הביקורת כיהן היועמ"ש בתפקידו קרוב לשלושה עשורים, מאז מרץ 1988 - בתחילה במסגרת חוזי העסקה מיוחדים לתקופות קצובות, וממרץ1992 ,כעובד קבוע.
היועמ"ש מועסק במשרה מלאהשכרו גלובלי 29 , ומשרתו הוגדרה כזו שאינה זכאית לתשלום מיוחד בגין שעות עבודה העודפות על תקן השעות הרגיל, כמו בעלי תפקידים בכירים אחרים.
הביקורת העלתה שחוזה העסקת היועמ"ש כולל היתר לעבודה נוספת שאינו עומד בכללים שקבעה בר-אילן ואף בהנחיות שקבע, מאוחר יותר, הממונה על השכר.
להלן הפירוט: בינואר 1990 סיכםסמנכ"ל למ ינהל ולמשאבי אנוש (להלן - סמנכ"ל משא"ן) דאז, עם היועמ"ש לצרף לחוזה ההעסקה המיוחד של היועמ"ש תוספת, ובה הובהר כי היועמ"ש רשאי לעסוק באופן פרטי בתחום מקצועו בתקופת החוזה.
במרץ 1992 , ימים מספר לאחר ההחל טה להעניק ליועמ"ש קביעות, אישר סמנכ"ל משא"ן דאז30 כיהיועמ"ש יהיה רשאי להמשיך ולעסוק באופן פרטי בתחום מקצועו, כפי שהיה מקובל בתקופת העסקתו במסגרת החוזה המיוחד, ובלבד שהדבר לא יפגע במילוי תפקידו ושלא ייווצר ניגוד עניינים בין פעילותו הנוספת לעבודתו באוניברסיטה.
תוקף האישור לא הוגבל.
סמנכ"ל משא"ן דאז מסר באוגוסט 2017 למשרד מבקר המדינה כיכל פעולותי ו נעשו בהתאם להנחיית מנכ"ל בר-אילן.
אוניברסיטת בר-אילן טענה בתגובתה כי הסכם ספציפי גובר על נוהל.
כך טען גם היועמ"ש בתגובתו.
29 שכר גלובליהוא תשלום אחיד בעד כל שעות עבודתו של העובד - שעות העבודה הרגילות ושעות נוספות , לרבות שעות עבודה נוספות בשעות מנוחה.
30 גורם נוסף שחתימתו לא זוהתה חתם על המסמך.
לפי היועמ"ש, המאשר היה מנכ"ל בר-אילן שכיהן באותה העת.
התנאים שבחוזה ההעסקה של היועמ"ש מאפשרים אמנם ליועמ"ש לעסוק בעבודה נוספת, ובשעתו לא סתרו את הנחיות הממונה על השכר שהתקבלו רק ב-2011 ; ואולם, בחוזה העסקתו לא נקבעה בקשר לכך שום התייחסות לנוהלי בר-אילן שהיו בתוקף באותה העת, או לכאלו שיהיו בתוקף בעתיד , לרבות כאלו מסוגם של הנחיות הממונה על השכר; ממילא לא צוין בחוזה כי הכללים שנקבעו בנהלים ובהנחיות, בכל הנוגע ליועץ המשפטי, מבוטלים הם.
מכאן, שמדובר בהיתר עקרוני, שאינו גובר על נוהל בר-אילן ואינו מחליף אותו, הוא גם אינו מנומק ואינו מתייחס במפורט לעבודה נוספת מסוימת וניתן לתקופה ש אינה תחומה בזמן.
מדובר בהי תר עקרוני שקיבל היועמ"ש בתחילת עבודתו, שלא תוחם בהמשך בהסדרה מפורטת - לא בהיקף השעות ולא בנושאי הייעוץ, ובלי שהוסדר נושא ניגוד העניינים.
נוהל בר- אילן קובע הוראות מפורשות, כך שאין מדובר בתניות מכללא, וההרשאה שניתנה ליועמ"ש והתנהלותו מפר ות את הוראות הנוהל.
זאת ועוד, העובדה שמדובר בהיתר עקרוני עולה גם מכך, שסמנכ"ל משא"ן דאז, אשר אישר ליועמ"ש בינואר 1990 ובמרץ1992 להמשיך ולעסוק באופן פרטי בתחום מקצועו, נהג לשלוח לו מדי שנה טופס בקשה לאישור עבודה נוספת, וכך נהג גם סמנכ"ל משא"ן אחר שכיהן בתפקיד.
היועמ"ש התייחס לכך פעם אחת בלבד ואף על פי שאחר כך התנגד למלא את הבקשה, סמנכ"לי משא"ן המשיכו לשלוח לו בקשות לדיווח על עבודה נוספת גם בשנים שלאחר מכן.
יש להוסיף, כי בבר-אילן, לרבות בתיקו האישי של היועץ המשפטי, אין מסמכים המתעדים את ההחלטה לפטור את היועמ"ש מעמידה בתנאים שנקבעו בנוהל עבודה נוספת.
עוד יצוין כי, הדבר עולה אף מהפסיקה31.
היועמ"ש טען בתגובתו כי מאחר שהמנכ"ל והסמנכ"ל - הנהלת בר-אילן - חתמו על האישור שניתן לו לעסוק בעבודה נוספת, והנהלת בר-אילן היא זו שקבעה את הנוהל בהיותו מוגדר ״הוראת הנהלה״, "ממילא הפה שאסר הוא גם הפה היכול להתיר".
טענה זו - "הפה שאסר הוא הפה שהתיר ", ציינה גם בר-אילן בתגובתה.
31 בע"א 2920/90 קופת חולים של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל נ' מדינת ישראל, פ"ד מז ( 1 )397 ,414 (1991) , נקבע מפורשות כי נוהג שחל כלפי כל עובדי המדינה משמעו הסדר בעל תחולה כללית בשירות המדינה או לגבי מקצוע מסוים (ולא הסכם פרטני כבענייננו).
מוסדות להשכלה גבוהה | 1553 .
אומנם מותר לשנות מההנחיות , אך נדרש נימוק לסטי יה מההוראות הפנימיות.
האוניברסיטה היא גוף ציבורי שאסור לו לשאת פנים ולהפלות, לרבות הפליה לטובה, מטעמים לא ענייניים , ובמקרה זה לא ה יה כל נימוק.
נוהל הסגל המינהלי עודכן אמנם שלוש פעמים מאז 1983 - בשנים 1997 ,2000 ו-2015 - אולם העיקרון שנקבע בו כי הוא חל על כל העובדים המינהליים "ללא יוצא מהכלל", לרבות על "עובד המועסק על פי חוזה מיוחד" או על "עובד המועסק בחוזה אישי" נותר בעינו.
מכאן, שלא הייתה כאן התרה הגוברת על הנוהל, והיה על היועמ"ש לעמוד בהוראותיו.
הוראה כלשהי, אף אם חתומים עליה המנכ"ל וסמנכ"ל, אינה מחליפה נוהל ואינה גוברת עליו, בוודאי הוראה שאינה מציינת זאת במפורש ומנמקת זאת.
לבד מכך, עצם ההיתר לעסוק בעבודה נוספת אינו מקנה פטור מלעבור את הליך האישור שנקבע בנוהל.
ליקויים בהסדרת ה עבודות הנוספות של היועמ"ש עבור המכללה ועבור החברה .
המכללה: בשנים 1995 -1993 בעקבות החלטה על הפסקת פעילותו שלבית ספר חיצוני ללימודי משפט שפעל בשטחה של בר-אילן ייסדו אנשי ציבור שהיו קשורים לבר-אילן עמותה ללימודים אקדמיים היא המכללה 32 , בסיוע מרצי הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן.
ות"ת אינה מתקצבת את המכללה.
נכון ל -2016 למדו במכללה כ -1,600 :סטודנטים לתואר בוגר בתחומים משפטים, חשבונאות, מינהל וממשל.
מאז היווסדה של המכללה ועד 31.
16 , במשך כ-22 שנים העניק היועמ"ש שירותים משפטיים גם למכללה בסיוע עובדי לשכתו בבר-אילן.
בכל השנים הללו שילמה המכללה שכר ליועמ"ש מתוקף היותו נותן שירותים, נוסף על שכרו כיועמ"ש של בר-אילן וללא קשר אליו.
עובדי לשכת היועמ"ש, שעסקו בענייני המכללה, לא קיבלו תגמול נוסף על השכר שקיבלו מבר-אילן.
שירות זה ניתן בלא ש נחתם שום הסכם בין המכללה לבין בר -אילן בנוגע להסדרת השירותים שיחידת הייעוץ המשפטי של האוניברסיטה תעניק למכללה והתמורה בגינם.
16 הפסיקהיועמ"ש להעניק למכללה את שירותיו אלו, כאמור, בהוראת הממונה על השכר להפסיק את החריגות בשכרו ובתנאי העסקתו .
32 בין מטרותיה המפורשות של העמותה בתקנונה: לפעול תוך שיתוף פעולה עם אוניברסיטת בר-אילן ולסייע לאוניברסיטה ולפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר -אילן (סעיפים אלה הורחבו ותוקנו בשנת 1995 בעקבות דרישת המל"ג כך שיתייחסו לכלל האוניברסיטאות בישראל).
סעיפים נוספים בתקנון המכללה תוקנו בשנת 2000 .
לפי דרישת המל"ג 1554 |דוח שנתי 68ג .
החברה: משנת 1990 , במשך כ-26 שנה, העניק היועמ"ש שירותים משפטיים גם לחברה בת של בר-אילן, בסיוע עובדי לשכתו בבר -אילן33.
כאמור, מדובר בחברה הפועלת בעבור בר -אילן ו המשמשת מורשית בלעדית לניהול קניינה הרוחני ולמסחור שירותי המחקר שלה.
משנת 1998 ועד2016 , שילמה החברה ליועמ"ש שכר מתוקף היותו נותן שירותים נוסף על שכרו כיועמ"ש של בר-אילן וללא קשר אליו, ולפני כן שילמה לבר-אילן בעבור הייעוץ המשפטי (ראו להלן).
עובדי לשכת היועמ"ש, שעסקו בענייני החברה, לא קיבלו תגמול נוסף על השכר שקיבלו מבר-אילן.
16 הפסיקהיועמ"ש ל העניק למכללה ולחברה את שירותיו, בהוראת הממונה על השכר בעקבות הצורך להפסיק את ה חריגות בשכרו ובתנאי העסקתו.
היועמ"ש לא ביקש ולא קיבל אישור לעבודה נוספת בחברה ובמכללה לפי הנוהל של בר-אילן על פי הנוהל של בר-אילן שבתוקף משנת 1983 , על כל עובד מינהלי המבקש לעבוד עבודה נוספת להגיש בקשה לאישור העבודה לוועדה לעבודה נוספת.
תוקף אישור הוועדה לא יעלה על שנה, וכדי לחדשו על העובד להגיש בקשה חדשה בכל שנה.
חריגה מכך מהווה הפרת משמעת.
הבדיקה העלתה כי מפעם לפעם יידע היועמ"ש את בר -אילן שהוא מספק שירותי ייעוץ משפטי למכללה, אולם בר-אילן לא הגיבה על כך.
כך למשל, בשנת 1995 שלח היועמ"ש להנהלת בר-אילן דאז בקשה לקבל את עמדתה בעניין שירותי הייעוץ המשפטי שהוא מעניק למכללה, וזאת לנוכח היותו גם היועץ המשפטי של האוניברסיטה ולנוכח הקשר שהיה אז בין המכללה לבין בר-אילן; ב-1997 דיווחהיועמ"ש לסמנכ"ל מ שא"ן דאז כי הוא מכהן כיועמ"ש של המכללה.
בר-אילן טענה בתגובתה כי פעילותו של היועמ"ש כנותן שירותים למכללה נעשתה באישור מלא, בהסכמה ובידיעה ברורה ובשליחותה של הנהלת האוניברסיטה.
עיסוקו של היועמ"ש גם כיועמ"ש של המכללה עלה אף בסיכום פגישה מיולי 2015 בינו לבין מנכ"ל בר-אילן.
אמנם חלפו יותר משני עשורים מאז החל היועמ"ש של בר-אילן לעבוד בעבודותיו הנוספות במכללה ובחברה, והיה יסוד להניח שיימצאו אישורים מנומקים לעבודותיו אלו במסמכי בר -אילן, ולפחו ת בתיקו האישי של היועמ"ש, אך אלו לא נמצאו לא בנוגע למכללה ולא בנוגע לחברה.
33 ,כךבין היתר, על פי: מכתב מיום 20.
90 של יו"ר החברה דאז לנשיא ולמנכ"ל בר-אילן, ובו ציין את עבודת היועמ"ש עבור החברה; פרוטוקול האסיפה הכללית של החברה מנובמבר 1995 , ובו דווח כי את הייעוץ המשפטי נתנה לחברה אחת מעורכות הדין שבלשכת היועמ"ש; מכתב מנכ"ל החברה דאז ליועמ"ש מנובמבר 1996 , ובו הוא מודיע לו כי ישמש יועמ"ש החברה בהסכמת בר-אילן, שגם מנהליה חתמו על המכתב.
מוסדות להשכלה גבוהה | 1555 .
יודגש כי סמנכ"ל מ שא"ן דאז, שאישר ליועמ"ש בינואר 1990 ובמרץ1992 ,להמשיך ולעסוק באופן פרטי בתחום מקצועושלח לו בכל שנה34 בשנים2001 - 1997 ,טופס בקשה לאישור עבודה נוספתובשנים 2004 -2002 שלח לו בקשות כאלה סמנכ"ל משא"ן אחר שכיהן בתפקיד.
ואולם היועמ"ש התייחס לכך פעם אחת בלבד - בשנת 1997 : אז פירטאת עיסוקיו הנוספים, אך טען כי אין מקום לדרוש ממנו להגיש בקשות לאישור עבודה נוספת או לדווח על הכנסותיו מעבודה כזו, מאחר שאלו אינם מתנאי ההרשאה לעבודה נוספת שניתנה לו בשנת 1992.
אף על פי כן, סמנכ"לי משא"ן התעלמו מטענת היועמ"ש והמשיכו לשלוח לו בקשות לדיווח על עבודה נוספת גם בשנים שלאחר מכן, אולם הם לא אכפו את דרישותיהם.
בר-אילן טענה בתגובתה כי "ה אוניברסיטה אישרה באופן מלא את עבודתו הנוספת של היועמ"ש"; וכי "בחלוף שנים כה רבות, האוניברסיטה אינה בעלת הגישה המיטבית לראיות"; עקב כך " אך מובן כי האוניברסיטה מתקשה להמציא את כל המסמכים הנדרשים להוכחת טענותיה", דבר שגורם לה "נזק ראייתי".
עוד טענה כי ה החלטות נעשו בהסכמת כל ראשי האוניברסיטה" .
טענות דומות העלה בתגובתו גם היועמ"ש.
עוד טענה בר -אילן כי הדוח "מהווה ביקורת על הסדרים והחלטות שהתקבלו באוניברסיטה לפני למעלה מ-25 ,שנה על ידי ראשי האוניברסיטה, אשר חלקם אינם עוד בין החיים.
לא יעלה על הדעת לפרסם דו״ח ביקורת חמור על האוניברסיטה אודות החלטות כה נושנות שנעשו בהסכמת כל ראשי האוניברסיטה".
עוד מסרה בר -אילן בתגובתה כי נוהל סגל מ ינהלי בבר -אילן אינו חל על היועמ"ש, מאחר שהייעוץ המשפטי לחברה ולמכללה "ניתן על ידו לבקשת הנהלת האוניברסיטה ועל פי הסדרים בין הגופים והן מן הטעם שההרשאה לעבודה נוספת נכללה כתנאי קבוע בהסכם ההעסקה עמו".
עוד מסרה כי היועמ"ש התבקש "יחד עם צוות לשכת היועץ המשפטי , להסדיר את הצד המשפטי של פעילותם של שני הגופים וללוות אותם באופן שוטף בייעוץ משפטי.
הבקשה באה מאחר והיה זה אינטרס מובהק של האוניברסיטה בהתאם להחלטת הנהלתה ומוסדותיה המוסמכים".
בר -אילן טענה גם כי ההיתר לעבודה נוספת שבהסכם ההעסקה של היועמ"ש גובר על הנוהל, וכי הנוהל אינו חל כאשר מדובר בעבודה נוספת הנעשית בשליחותה של האוניברסיטה ובהסכמת כל ראשיה, וכי האוניברסיטה רשאית לסטות מנהליה במקרה פרטני, כפי שעשתה במקרה זה; לעמדתה, הוועדה לעבודה נוספת לא נועדה לדון בדרגי סמנכ״לים, ואף קיים הסדר דומה בהוראות תקנון שירות המדינה (להלן - התקשי"ר).
טענות דומות העלה גם היועמ"ש בתגובתו.
היועמ"ש מסר בתגובתו, כי לאור ידיעת כל ראשי האוניברסיטה והמכללה והסכמתם לעבודתו הנוספת, נהיר כי מדובר בפגם טכני שולי לכל היותר .
34 למעטבעבור ה תשנ"ח-1998.
הסכמה וידיעה של מנהלי האוניברסיטה בנוגע לעבודותיו הנוספות של היועמ"ש, אין בהן כדי להכשיר עבודה נוספת שלא קיבלה אישור כנדרש בהוראות; הגוף המוסמך למתן האישור הוא הוועדה לאישור עבודה נוספת , ואולם בקשה כזו כלל לא הובאה בפניה.
אין מדובר בהחלטה חד -פעמית שקיבלו מנהלים בעבר, אלא במצב שהתמשך עשרות שנים והופסק רק במרץ 2016 ,.
נוסף על כךבר-אילן לא ביססה את טענותיה על מסמכים כלשהם, אף לא מתקופות מאוחר ות יותר, לרבות לגבי בחינה ואישור של עבודתו הנוספת של היועמ"ש, שהי ו צריכים להתבצע מדי שנה, בהתאם לנ והלי האוניברסיטה, ולו בעבור שנות הייעוץ האחרונות הסמוכות למועד הביקורת .
עם זאת יש לציין כי נשמרו מסמכים רבים מאוד, אחרים, שבר-אילן בחרה לצרף כנספחים לתשובתה.
כפי שהיועמ"ש שמר מסמכים אישיים שלו מאז 1995 , ואותם המציא לביקורת לצורך מתן תגובה בעניינים אחרים35 , חזקה שהיה שומר גם תשובה שהייתה מתקבלת בעניין אישור לעבודתו הנוספת.
הבעיה אפוא אינה באובדן ראיות , מפני שהראיות הומצאו , אלא בכך שאינן מבססות את טענותיה של בר-אילן.
יש לדחות גם את טענת בר-אילן על כך שהיא זו שביקשה מהיועמ"ש לייעץ למכללה ולחברה והיא זו שאישרה באופן מלא את עבודותיו הנוספות, שכן לא רק שאין לכך תימוכין כתובים, אלא שאם כך הדבר, הרי שיש לראות במשימות הייעוץ הללו חלק ממסגרת תפקידו וממשימותיו שלהם מחויב היועמ"ש, ושבעבורם הוא מקבל את שכרו מהאוניברסיטה.
שכן, בעבור שירותי הייעוץ שהעניק היועמ"ש לחברה ולמכללה, הוא קיבל תשלומים נוספים, נפרדים וישירים הן מהחברה והן מהמכללה , דבר שהופך את מתן השירותים, הלכה למעשה, לעבודה פרטית; ועבודה פרטית יש להסדיר בהתאם לנוהלי בר-אילן, אך הדבר לא נעשה.
אשר לטענת בר -אילן בנוגע לתקשי"ר: ראשית, התקש"יר לא חל על האוניברסיטה והיא גם בחרה לא להחילו על עובדיה.
שנית, בניגוד מוחלט לטענתם, התקשי"ר קובע לגבי עובדים המועסקים בחוזה בכירים: "לא יינתן היתר עבודה פרטית לעובד המועסק בחוזה בכירים, למעט לצורך הרצאות במוסדות להשכלה גבוהה בישראל .
ובלבד שמשך זמן ההרצאות לא יעלה על ארבע שעות הוראה אקדמיות בשבוע".
גם בכל הנוגע לתנאים שקובע התקשי"ר כדי להכשיר עבודה נוספת, היועמ"ש ובר-אילן לא עמדו.
ולגבי טענתם כי הוועדה לעבודה נוספת לא נועדה לדון בדרגי סמנכ״לים - הנוהל קובע במפורש כי הוא חל על כל העובדים המינהליים, לרבות הבכירים, כך שעל הוועדה לעבודה נוספת לדון גם בהם.
בנוגע לכך יצוין כי הביקורת העלתה שסמנכ"לים נוספים בבר -אילן המוזכרים בהמשך דוח זה, ביקשו וקיבלו אישור לעבודה נוספת, כך שאין ממש בטענה זו.
35 למשל פנייתו של ה יועמ"ש משנת 1995 למנכ"ל בר -אילן דאז בנוגע לניגוד עניינים אפשרי בעבודתו הנוספת במכללה, ראו להלן בפרק ניגוד עניינים בעבודתו הנוספת של היועמ"ש עבור המכללה.
מוסדות להשכלה גבוהה | 1557 .
מנהלי בר-אילן איפשרו את עבודתו הנוספת של היועמ"ש בניגוד לנוהל ולכללים.
הדבר נמשך לאורך תקופה ארוכה ביותר, וללא הסדרה: לא בנוגע לקביעת ההיקף המרבי של שעות עבודתו הנוספת עבור המכללה והחברה, לא בנוגע למניעת ניגודי עניינים שעלולים להתעורר, ללא שבר- אילן קיימה כל בקרה ופיקוח על העסקה זו, ואף לא בנוגע להסדרת התמורה בעבור השימוש במשאבי האוניברסיטה לצורך מתן הייעוץ.
במהלך שנים רבות מנהלי בר -אילן היו שותפים למצב זה באישור שבשתיקה, בעצימת עין, או מתוך חוסר רצון להתעמת עם היועמ"ש עקב מעמדו הרם.
במשך עשרות שנים היועמ"ש לא הביא לבחינת מנהלי האוניברסיטה, שהתחלפו פעמים מספר בתקופה זו, את סוגיית עבודותיו הנוספת ולא ביקש אישור לעבודות אלו מדי שנה, כמתחייב בנוהל.
מנהלי בר-אילן דאז שכיהנ ו בשנים 2016 -1994 , והיועמ"ש, הפרו את נוהל בר-אילן (שהיה בתוקף כבר מ-1983) , אתהנחיות המל "ג מ-1999 (ראו להלן) ו את ה נחיית הממונה על השכר מ אפריל 2011.
היועץ המשפטי אמור לשמש "שומר סף" של המוסד, אות ומופת להתנהגות ראויה, שנדרש להקפיד שבעתיים ולהימנע מלחרוג מהכללים .