HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מאז סיום ההסכם האמור בשנת 2010 :רכשה החברה מזגנים בשתי דרכים רכישה לאחר פנייה של קניין החברה לכמה ספקים לקבלת הצעות מחיר או רכישה על סמך הצעות מחיר שהתקבלו בפניות קודמות, ולעתים על סמך אותה הצעה.
חברת נמל אשדוד בע"מ 445 .
משרד מבקר המדינה בדק את רכישות המזגנים שנרכשו ממוע ד סיום ההסכם במרץ 2010 ועד אמצע 2011 , ומצא שסכומן הכולל עלה על 180,000 ש"ח.
לכן על פי נוהל הרכש היה על החברה לפרסם מכרז פומבי, אך הדבר לא נעשה.
החברה הסבירה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מאפריל 2012 , כי באוקטובר 2010 היא פרסמה מכרז למזגנים, אך הוא בוטל בעקבות חוות דעתו של יועץ מיזוג, ולפיה נדרש כי המזגנים יעמדו בדרישות תקינה חדשות.
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח הזמן הרב שחלף, על החברה לפרסם ללא דיחוי מכרז פומבי חדש.
רכישות דיו וטונרים למדפסות החברה פ נתה מפעם לפעם לכמה חברות וביקשה לקבל הצעות מחיר לסוגים שונים של ראשי דיו ו של טונרים למדפסות ובחרה לרכוש כל סוג מהספק הזול ביותר.
לעתים המשיכה החברה לרכוש רכישות נוספות על סמך אותה בחירה, ורק לאחר כמה חודשים היא ביקשה שוב הצעות מחיר לפריטים אלו.
אמנם סכום כל רכישה לא עלה על אלפי שקלים , אך במהלך הזמן הם הצטברו לסכומים ניכרים.
ב ביקורת נמצא ש הזמנות של 15 )פריטים (ראשי דיו וטונרים שהוזמנו בתקופה של שנתיים וחצי - מינואר 2009 עד אמצע 2011 - הסתכמו בכ- 450,000 ש"ח.
הזמנותאלו היו כרוכות בבקשות רבות של הצעות מחיר ובפיצול ההזמנות מספקים שונים.
לדעת משרד מבקר המדינה, מאחר שסכום הרכישות המצטבר עלה על הסכום שאינו מחייב מכרז, ראוי היה שהחברה תקיים מכרז פומבי ותחתום בעקבותיו על הסכם מסגרת.
רכישת צמיגים לצורך הזמנה של צמיגים מסוג מסוים פנתה החברה באוגוסט 2009 לארבעהמציעים לקבלת הצעות מחיר , ושלושה מתוכם הגישו הצעות.
בפנייה צוין כי הבקשה דחופה.
בתקנות חובת המכרזים נקבע כי יש לעשות ככל האפשר כדי שהתקשרות לא תהפוך לדחופה.
מנתוני החברה עולה כי היא צורכת בשנה 200 עד250 צמיגים מסוג זה, ולמרות זאת היא לא נערכה מראש כנדרש וכך נזקקה לרכישה דחופה.
עוד עולה מנתוני החברה כי בשנים 2009 -2010 היהשווי רכישות אלה מ- 350,000 ש"חעד 410,000 ש"ח בשנה, סכומים שעל פי נוהלי החברה מחייבים עריכת מכרז.
לפיכך נראה כי גם בעניין זה מדובר בריבוי רכישות שלא על פי תקנות חובת המכרזים ; מן הראוי היה שהחברה תקיים מכרז פומבי ותחתום בעקבותיו על הסכם מסגרת.
446 דוח ביקורת שנתי63א .
רכישות שונות הביקורת העלתה דוגמאות נוספות לרכישות קטנות ורבות שהצטברו לסכומים גבוהים, כמו הרכישות האלה: כלים חד -פעמיים בסכום מצטבר של כ - 100,000 ש"ח בשנת 2009 ; נייר הדפסה בסכום מצטבר של כ- 100,000 ש"ח לשנה בשנים 2008 -2010 ; פקסימיליות בסכום מצטבר של כ- 115,000 ש"ח מיולי 2006 עד ספטמבר 2009 ; טלפונים בסכום מצטבר של 65,000 ש"ח מיוני 2009 עד אפריל 2011.
החברה פעלה אפוא בשיטה של ריבוי הזמנות בסכומים קטנים.
שיטה זו אינה יעילה כלכלית, שכן החברה אינה מנצלת את יתרון הגודל כדי להוזיל את המחירים ואף נאלצת לחזור ולבקש הצעות מחיר.
על החברה להכין תכנית עבודה לרכישת טובין על בסיס הערכה מראש של הצורך בכל אחד מהפריטים; לפרסם מכרז, פומבי או סגור, על פי ההיקף המתוכנן; ובהתאם לכך - לחתום על הסכם מסגרת עם הזוכים שעל פיו יהיה אפשר למשוך מפעם לפעם את הכמות הנדרשת.
החברה הודיעה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מאפריל 2012 כי היא פועלת לפרסום מכרזים על פי תכנית עבודה כאמור, ובעקבותיהם היא תתקשר בהסכמי מסגרת.
על פינוהל הרכש של החברה , עסקאות עד 180,000 .
ש"ח אינן טעונות מכרז בנוהל נקבעו אופני הרכישה בעסקאות אלה, ולהלן עיקרן: בעסקה ששווייה א ינו עולה על 1,500 ש"חאפשר להסתפק בהצעת מחיר יחידה; בעסקה ששווייה מעל 1,500 ש"חועד 15,000 ש"ח יש לבקש הצעות מ שני ספקים לפחות; בעסקה ששווייה מעל 15,000 ש"ח ועד 180,000 ש"ח ישלבקש הצעות מ שלושה ספקים לפחות או לבצע מכרז סגור.
אשר לרכישות ששוויין מעל 1,500 "שח ועד 15,000 ש"ח נקבע עוד, כי ככל האפשר יש לפנות בסבב מחזורי לספקים המסוגלים לבצע את ההתקשרות.
נמצא כי לחברה לא הייתה רשימת ספקים מאושרת לרכישות מעין אלה.
תחת זאת היא הסתמכה בפנייתה לקבלת הצעות על היכרותו של הקניין עם ספקים מעסקאות קודמות.
בה יעדר רשימת ספק ים אין אפשרות יעילה לפעול על פי הנוהל, ויש פגיעה בבקרה הפנימית , שכן כך מתאפשר לפנות לקבוצה מצומצמת של ספקים ולהעדיפם על פני אחרים, אם מטעמי נוחות ואם מטעמים לא ראויים אחרים .
לדעת משרד מבקר המדינה, על החברה לנהל רשימת ספקים פנימית.
בשנים 2008 -2010 נקנה נ ייר צילום כמה פעמים בכל שנה בסכום של כ - 100,000 ש"ח לשנה.
נמצא שבכמה מקרים לא ביקש הקניין הצעות מחיר מספקים , אלא הסתפק בהצעות שניתנו בעבר.
על פי ההסבר של הקניין למשרד מבקר המדינה, הוא נוהג להסתמך על הצעת מחיר קודמת אם טרם חלפו שלושה חודשים ממועד נתינתה.
חברת נמל אשדוד בע"מ 447 .
משרד מבקר המדינה מעיר כי הדבר מנוגד לנוהל, שכן לפיו יש להחליט על רכישה לאחר פנייה לקבלת הצעות משניים עד שלושה ספקים, לפי סכום העסקה.
נמצא כי לעתים הוזמן פריט על סמך אותה ההצעה גם לאחר חלוף שלושה חודשים ממועד נתינתה.
על פי כללים נאותים של בקרה פנימית, כד י שהצעות המחיר יהיו בנות השוואה, צריך שהבקשות לקבלתן יישלחו לכל הספקים האפשריים באותו המועד, שהצעות המחיר יתקבלו בחברה במועדים שייקבעו, ושהרכישה תיעשה בסמוך למועד קבלת ההצעות.
הביקורת העלתה כי במקרים מסוימים לא הקפידה החברה על כללים אלו.
אם אין הקפדה עליהם, הבקרה הפנימית נפגעת, שכן נוצר פתח לזליגת מידע למתחרים.
לדוגמה, בתיעוד רכישתו של פריט מסוים נכללו שלוש הצעות מחיר, ש תיים מהן מאותו תאריך.
שלושה שבועות לאחר מכן ביקשה החברה הצעת מחיר ממציע רביעי.
הצעתו התקבלה באותו היום , והיא שזכתה משום שהייתה הזולה ביותר.
ההזמנה בוצעה חודש וחצי לאחר קבלת ההצעה הזוכה.
לדעת משרד מבקר המדינה, על פי סדרי ה בקרה הפנימית, מן הראוי שהפנייה לקבלת הצעות תיעשה באותו היום ובאותה השעה, ושהרכישה תיעשה בסמוך למועד קבלת הצעות המחיר.
בכמה מקרים נרכשו פריטים שלא מהמציע הזול ביותר, ולא ת ועדו הסיבות לכך.
במקרה אחר נתן המציע הזוכה הנחה בשיעור של 25%, אךזו לא מומשה בעת הרכישה, וגם הסיבות לכך לא תועדו.
עקב אי-תיעוד מלא לא יכול היה הקניין להסביר את הסיבות לאי-בחירת ההצעה הזולה ביותר ולאי-מימוש ההנחה.
לחברה כלי רכב, מנופים וציוד אחר הנזקק ים להחלפת צמיגים.
מבדיק ת הזמנה מסוימת של צמיגים עולה כי החברה פנתה לשם קבלת הצעות מחיר לשבעה ספקים, וחמישה מתוכם הגישו הצעות.
תיעוד ההזמנה לא כלל את כל הפניות לקבלת הצעות מחיר ואף לא את כל הצעות המחיר המקוריות של המציעים.
ה יעדר המסמכים הללו אינו תקין מבחינת הבקרה הפנימית מאחר שבהיעדרם אין לדעת אם הפניות לקבלת הצעות נעשו באותו מועד , ואי-אפשר לנהל מעקב מלא על תקינות הליך הרכישה.
בתשובתה מאפריל 2012 הודיעה החברה למשרד מבקר המדינה, כי תוקנו נוהלי העבודה בדבר רכש פריטים בפטור ממכרז.
לפי תיקונים אלו, יש לפנות לקבלת הצעות מחיר חדשות בכל רכישה; יש לקבוע מועד אחיד לקבלת הצעות המחיר; ויש לקיים משא ומתן להוזלת המחיר עם כל המציעים.
עוד הודיעה החברה כי תפעל להרחבת מאגר הספקים.
מכרז לאספקת מכולנוף 45 טון .
בתחילת 2011 פרסמה החברה מכרז בין-לאומי ל הספקת שני מכולנופים , מתוך ציון האפשרות להספקת ארבעה נוספים במשך שלוש שנים , וכן הצעה להספקת חלקי חילוף.
במכרז נקבע כי משקל האיכות וההתאמה הטכנית בשקלול ההצעות יהיה 40%, ומשקלהמחיר - 60%.
המועד האחרון להגשת הצעות היה 14.
448 דוח ביקורת שנתי63א .
למכרז הגישו הצעות ארבע חברות בי ן-לאומיות.
ועדה מקצועית מונת ה לבדיקת ההצעות מן הבחינה הטכנית .
באמצע יוני 2011 הגישההוועדה המקצועית לוועדת המכרזים את סיכום הבדיקה, ובכלל זה פירוט ציוניה לכל הצעה.
באמצע יולי 2011 החליטה ועדת המכרזים לאשר את פתיחת ההצעות הכספיות.
חברת נמל אשדוד בע"מ 449 .
בתחילת אוגוסט 2011 לאחר שניתנו ציונים לכל הצעה אישרה ועדת המכרזים לנהל משאים ומתנים עם ארבעת המציעים.
בעקבות זאת הגישו המציעים באמצע ספטמבר 2011 הצעות מעודכנות - גם כספיות וגם טכניות.
הגופים המקצועיים בחברה פתחו ובדקו את שני סוגי ההצעות באותו המועד.
בדיון שהתקיים ימים מספר אחר כך הציגה הוועדה המקצועית לפני ועדת המכרזים כמה מסמכים, בהם השוואת מחירים , נתונים טכניים ומסקנותיה.
את הציון המשוקלל הגבוה ביותר - 94.
25 - קיבלה חברה י"א (המציעה שעמדה במקום השני קיבלה את הציון 93.
) בעקבות העיון והדיון במסמכים אלוהכריזה ועדת המכרזים שחברה זו היא הזוכה.
על פי זכות הבררה שבחוזה החליטה ועדת המכרזים לרכוש מכולנוף נוסף בתנאי החוזה של שני הראשונים - במחיר של 388,000 אירו לכל אחד, ובאמצע דצמבר 2011 נחתםהסכם עם חברה י"א להספקה של שלושתם בסך של כ-1.
משרד מבקר המדינה מעיר כי לנוכח משקלו הרב (60%) של המחיר, ראוי היה שייקבע בתנאי המכרז בנוגע להצעות הכספיות המעודכנות, שגם הן ייפתחו רק לאחר בדיקת ההצעות הטכניות וקביעת ציוני הן.
פתיחת ההצעות הכספיות לפני תום בדיקת ההצעות הטכניות יכולה להשפיע על מתן הציונים בבדיקה הטכנית ולגרום לכך שתהליך הרכש יתנהל שלא על פי סדרי הבקרה הפנימית.
הביקורת העלתה ליקויים משמעותיים בתהליכי הרכש בחברת נמל אשדוד.
נמצא כי במקרים שנבדקו פעלה החברה באופן שאינו עולה בקנה אחד עם חוק חובת המכרזים ועם תקנותיו.
היו מקרים שבהם לא נערכה החברה במועד לפרסום מכרזים ונאלצה לפעול בדחיפות ולהאריך התקשרויות עם ספקים קיימים מתוך שימוש לא ראוי בתקנות הפטור ממכרז.
בדרך זו פגעה החברה בתחרות, לא נתנה הזדמנות שווה למציעים אפשריים ופגעה בחיסכון וביעילות.
לדעת משרד מבקר המדינה, על דירקטוריון החברה, המופקד על קביעת המדיניות והפיקוח על פעילות החברה, ועל הנהלתה הבכירה המופקדת על הניהול השוטף, לפעול בנחרצות לתיקון הליקויים שהועלו בדוח זה ולמניעת הישנות מקרים דומים בעתיד.
מים הם מצרך חיוני שאמור להיות מסופק לכל תושבי המדינה.
הרשות הממשלתית למים ולביוב (להלן - רשות המים או הרשות) היא רשות מאסדרת ומפקחת שמטרתה, בין היתר, להבטיח כי מתן הרשות הממשלתית למים ולביוב 247 .
שירותי המים והביוב יהיה ברמות שירות, איכות ואמינות נאותות, ובמחירים סבירים לכלל תושבי המדינה, על פי עקרון העלות המוכרת7 הקבוע בחוק תאגידי מים וביוב, התשס"א- 2001 (להלן- חוק התאגידים או החוק)8.
מועצת רשות המים (להלן - מועצת הרשות או המועצה), שהוקמה על פי חוק המים, התשי"ט - 1959 (להלן- חוק המים) מופקדת, בין היתר, על הסדרת משק המים, פיתוחו ופיקוח עליו, קביעת תעריפים לשימושי המים השונים, קביעת היטלים ופיקוח על הרשות9 .
על פי חוק התאגידים, על המועצה לקבוע את תעריפי המים והביוב כך שהמחיר לצרכן ישקף ככל האפשר את עלות אספקת שירותי המים והביוב.
על רקע כשלים במשק המים החליטה המדינה ליזום שינוי יסודי ומשמעותי במשק המים והביוב.
בשנת 2010 החלה רפורמה במשק המים עם חקיקת חוק התאגידים, ובהמשך הוקמה רשות המים על פי תיקונים לחוק המים ולחוק התאגידים שנעשו בשנת 2006 , וסמכויות שונות בתחום משק המיםשהיו בעבר בידי שר האוצר, שר הפנים והשר לתשתיות לאומיות (כיום שר האנרגיה והמים) או מי מהם הועברו למועצת הרשות.
בתקופת הביקורת שר האנרגיה והמים, ד"ר עוזי לנדאו, הוא השר הממונה על ביצוע החוק10, והוא רשאי, בהתייעצות עם שר הפנים, מר אלי ישי, ושר האוצר , ד"ר יובל שטייניץ, להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו למעט בעניינים ש הסמכות לקבוע כללים בהם נתונה בידי מועצת הרשות או הממונה על ענייני תאגידי המים והביוב (להלן - הממונה על התאגידים או הממונה) לפי חוק זה 11.
כאמור, בענייני תעריפי המים מועצת הרשות היא שהוסמכה לקבוע כללים.
מינואר 2008 חייבות רשויות מקומיות שעליהן חל החוק להפעיל את שירותי המים והביוב שבתחומן באמצעות תאגידי מים וביוב (להלן - התאגידים).
עד מועד סיום הביקורת, נובמבר 2011 , התאגדו137 רשויות מקומיות ב-52 תאגידים, ואילו48 .
רשויות מקומיות החייבות בתיאגוד טרם התאגדוהתאגידים פועלים תחת פיקוח אגף הממונה ברשות.
בעקבות העברת האחריות למשק המים והביוב מהרשויות המקומיות לתאגידי המים והביוב, התווסף לתעריף שמשלם הצרכן הביתי מע"ם בשיעור של %1612 .
רשות המים מסרה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי היא מעריכה את התוספת "נטו" לתעריף לצרכן הביתי בהיבט המע"ם ב"כ- 2%-3% .
7 העלות המוכרת היא העלות שרשות המים מכירה בה לצורך חישוב התעריף על פי הכללים.
לחוק התאגידים 9 ראו סעיף124 .
יז לחוק המים 10 החוק מתייחס לשר התשתיות הלאומיות כממונה על ביצוע חוק זה.
לפי החלטת ממשלה מס' 3943 מדצמבר 2011 שונה שמו של משרד התשתיות הלאומיות למשרד האנרגיה והמים.
לחוק 12 רשויות מקומיות מסווגות בחוק מס ערך מוסף, התשל"ו - 1975 (להלן- חוק המע"ם), כמוסד ללא כוונת רווח שאינו חייב בתשלום מע"ם על עסקאותיו, בעוד שתאגידי המים והביוב נחשבים כ"עוסקים" לעניין חבות הדיווח במע"ם.
יצוין כי בעוד שצרכנים שהם עוסקים על פי חוק המע"ם רשאים לקזז מהמע"ם על הכנסותיהם את המע"ם שהם משלמים עבור מים וביוב כמס תשומות, הצרכנים הביתיים אינם יכולים לקזזו, ומשלמים אותו במלואו.
עם זאת, התאגידים רשאים לקזז את המע"ם על הוצאותיהם מהמע"ם על הכנסותיהם.
בינואר 2010 החלה רפורמה בתעריפי המים13 , שבה העלתה המועצה את תעריפי המים בכשלושים אחוזים 14 ,.
לרפורמה קדמו הליכים ארוכים של עבודת הכנה שבהם התייעצה הרשות עם גורמים מקצועיים מתחומים שונים ואף קיימה כמה סבבים של שמיעת תגובות והצעות מגורמים מעוניינים .
נוסף על רפורמה זו נעשו רפורמות נוספות במשק המים בשנים האחרונות 14 .
על פי נתוני הרשות הרשות הממשלתית למים ולביוב 249 .
ומהציבור הרחב בכתב ובעל פה 15 .
לבג"ץ הוגשו כמה עתירות בנושא היבטים שונים של הרפורמה, אך הן נדחו על ידו בינואר 2012 בקובעו, בין היתר, כי בית המשפט לא שוכנע כי "הכללים החדשים שנקבעו על ידי הרשות חורגים באופן קיצוני ממתחם סבירות רחב" שיש לרשות בהתקינה כללים אלה בהתאם לסמכות שהוקנתה לה בחוק וכי הם בוודאי "אינם בלתי צודקים באופן משווע"16 .
במסגרת הרפורמה קבעה המועצה תעריפי מים שונים למגזרים שונים כמו תעשייה, חקלאות, בתי חולים ומקוואות, רשויות מקומיות והצרכנים הביתיים.
דוח זה עוסק בעיקר בתעריף לצרכנים הביתיים.
התעריף לצרכנים הביתיים פוצל לשני תעריפים: תעריף נמוך, החל על צריכה בגובה מכסה בסיסית שקבעה המועצה (להלן - הכמות המוכרת או המכסה המוכרת), שהייתה במשך שנה וחצי 2.
5 מטרים מעוקבים (מ"ק) לנפש לחודש, ומיולי 2011 - 3.
5 ;מ"ק לנפש לחודש ותעריף גבוה, החל על כל צריכה שמעבר לכמות המוכרת.
בחודשים פברואר 2011 - נובמבר 2011 בדק משרד מבקר המדינה לסירוגין את דרכי קביעת תעריפי המים.
כמו כן, נעשתה בדיקת מעקב אחר יישום הערות הביקורת שנכללו בחוות הדעת של מבקר המדינה מדצמבר 2009 בנושא קביעת מחיר המים.
ממצאי הביקורת העיקריים עודכנו עד אפריל 2012 .
הביקורת נעשתה ברשות המים, במשרד האוצר ובמשרד האנרגיה והמים.
בדיקות משלימות נעשו ברשות החברות הממשלתיות, במקורות חברת המים בע"מ (להלן - מקורות), במוסד לביטוח לאומי, במרכז השלטון המקומי, בכמה תאגידי מים וביוב ובכמה רשויות מקומיות.
חריגות מעקרון משק כספים סגור .
חוק המים מסמיך את מועצת רשות המים לקבוע כללים לחישוב עלות המים וקובע כי "כללים אלה יתבססו על העלויות הממשיות של ספק המים בקשר להפקת המים ואספקתם, לרבות ריבית, בלאי והוצאות אחרות".
חוק התאגידים הסמיך את המועצה לקבוע בכללים תעריפים שתאגידים יגבו מצרכניהם, בהתאם לעלות אספקת השירותים, לרבות שיעור תשואה נאותה על ההון 17 .
הרפורמה שביצעה מועצת הרשות בתעריפי המים בשנת 2010 מושתתת בין היתר על עקרון העלות שלפיו התעריפים ייקבעו לפי העלות הריאלית של אספקת שירותי המים והביוב18 .
חוק התאגידים עשה שינוי מבני במשק המים והביוב; הוא העביר את תחום המים והביוב מניהול הרשויות המקומיות לידי התאגידים (להלן - רפורמת התיאגוד) והכפיף את התאגידים לפיקוח הרשות.
החוק נועד בין היתר, להבטיח את ייעוד ההכנסות ממתן שירותי אספקת מים וביוב להשקעות במ ערכות המים והביוב, הפעלתן ומתן השירותים.
יצוין כי בדוח ועדת החקירה הממלכתית בראשות פרופ' .
15 בג"ץ 10541/09 , 1195/10 , 1200/10 , 1878/10 , 357/10 'יובלים ואח' נ ממשלת ישראל ואח', פס' 1 ו-19 ( , תקדין 2012 ).
פסק הדין האמור לעיל, שניתן לאחר מועד סיום הביקורת, דחה חמש עתירות בנושא היבטים שונים של הרפורמה, למעט שאלת סיווגם של תעריפי המים כמחיר או מס.
ביין19 נאמר כי "להערכת מומחים היתה במשך זמן רב הזנחה ניכרת בטיפול במים ובביוב במגזר העירוני, במיוחד היו פיגורים בשיקום מערכות.
19 דוח ועדת החקירה הממלכתית בנושא ניהול משק המים בישראל , מרץ 2010 (להלן- דוח ועדת ביין).
הרשות הממשלתית למים ולביוב 251 .
הועבר חלק מהתשלומים בעבור מים וביוב בעיריות ובמועצות המקומיות, למטרות אחרות"20.
דברים ברוח דומה נאמרו גם בהצעת חוק התאגידים21 .
מטרה עיקרית של רפורמת התיאגוד הייתה כאמור להביא לידי כך שהכספים שמשלמים הצרכנים יושקעו במשק המים 22 ולא ישמשו למטרות אחרות, כפי שנעשה בחלק מהרשויות המקומיות.
יישומה של רפורמה זו כרוך בעלויות גבוהות, שחלקן מומנו מתקציב המדינה וחלקן הועמסו על התעריף.
על אף האמור לעיל, בביקורת נמצא כי ההסדר הקיים אינו עולה בקנה אחד עם עקרונות העלות הריאלית ומשק כספים סגור, שלפיו כספי צרכני משק המים יושקעו בתחום משק המים, ולא ישמשו למטרות אחרות, כמפורט להלן.
העברת כספים ממשק המים לרשויות המקומיות מרכיב התשואה על ההון הזר בתעריף לצרכן חוק התאגידים קובע כי על הרשות המקומית להעביר לתאגיד המים והביוב את הנכסים התפעוליים ששימשו ערב הקמת ה תאגיד את משק המים והביוב של הרשות המקומית .
על פי החוק, הנכסים, הזכויות והחובות אשר יועברו כאמור ותנאי העברתם ייקבעו בהסכם בין הרשות המקומית ובין החברה, בכפוף לכללים שמועצת הרשות תקבע לאחר התייעצות עם הממונה, לענין תנאי ההעברה (עד יוני 2010 הייתההסמכות בידי שר האוצר ושר הפנים); הסכם כאמור טעון אישור הממונה.
כללי תאגידי מים וביוב (חישוב עלות שירותי מים וביוב והקמת מערכת מים או ביוב), התש"ע- 2009, ( קובעים כי הרשויות המקומיות יהיו זכאיות לתשלוםתשואה מוכרת על הון זר) מהתאגידים בגין שיעור מסוים משווי הנכסים שהעבירו להם (עד כ- 30%-40% מערך הנכסים המופחת).
נמצא כי הממונה נהג לאשר את השיעורים המרביים בהסכמים שנחתמו בין הרשויות המקומיות ובין התאגידים.
כפועל יוצא, התעריף לצרכן שקבעה מועצת הרשות כולל, בין היתר, מרכיב של תשואה מוכרת על הון זר.
"ההון הזר" שעליו מחושבת תשואה זו הוא השווי האמור של %40-%30 מערך הכינון המופחת23 של נכסי המים והביוב שהעבירו הרשויות המקומיות לתאגידים שהקימו.
אין זו הלוואה כספית שנותנות הרשויות המקומיות .
20 'דוח ועדת ביין, עמ130 .
21 בהצעת חוק התאגידים נאמר, בין היתר, כי הפעילות בתחום משק המים והביוב ברשויות המקומיות, לפני הקמת התאגידים, "הושפעה במידה רבה מסדרי העדיפויות של השלטון המקומי וממצבו הכספי.
כתוצאה מכך, במשך הזמן נוצר מצב שבו השירות הניתן במספר רב של רשויות מקומיות בארץ בתחום המים לוקה בבעיות רבות, וביניהן.
: היקף תשתיות בלתי מס פק, בעיקר בכל הנוגע למערכות הטיפול בשפכים; .
רמת תחזוקה שאינה עומדת בתקנים הנדרשים, הגורמת לפחת מים גבוה בחלק מהרשויות ולזיהום סביבתי; .
פגיעה ברמת השירות לאזרח".
ראו: הצעת חוק תאגידי מים וביוב, התש"ס - 1999 ', הצ"ח מס 2823 , הצעות חוק תש"ס 19 , 25.
22 מטרה זו עוגנה בסעיף1(2 .
) לחוק התאגידים 23 ערך הכינון המופחת אמור לייצג הערכה של שווי הנכסים במצב שבו הם הועברו לתאגידים.
ערך זה מחושב על פי סקרי נכסים שעושות הרשויות המקומיות (ראו להלן).
בתאגיד הפועל בתחומה של רשות מקומית אחת שבה עד 250,000 תושבים מחושבת התמורה בשיעור של כ -30% מערך הנכסים כאמור, ואילו בתאגיד אזורי הפועל בתחומן של כמה רשויות מקומיות, או בתאגיד הפועל בתחומה של רשות אחת שבה מעל 250,000 תושבים מחושבת התמורה בשיעור של כ-40% מערך הנכסים האמור.
לתאגידים, אלא חלק משווי הנכסים שהעבירה הרשות המקומית, אשר נחשב כהלוואה, שאותה מחויב ה תאגיד להחזיר בתוספת ריבית לא אחידה, שנקבעה לגבי כל תאגיד על פי הסכמים שאישר הממונה בהליך התיאגוד.
יתרת שווי הנכסים, שהיא כ - 60%-70% מערך הכינון המופחת שלהם, מועברת מהרשויות המקומיות לתאגידים תמורת מניות בתאגידים המקנות לרשויות המקומיות זכויות בעלות מלאות בהם.
הרשות הממשלתית למים ולביוב 253 .
במועד סיום הביקורת התשואה שחייבה רשות המים את הצרכנים לשלם הייתה בשיעור של 6% .
מכפלת תשואה זו בשווי התשלום מהווה את מרכיב התשואה על ההון הזר בתעריף לצרכן.
הרשות מחייבת את הצרכנים לשלם מרכיב זה כריבית עד עולם24 על פני השנים הבאות.
נמצא כי מרכיב זה מהווה כ-%3.
5 מהתעריף הנמוך וכ - 2.
2% מהתעריף הגבוה לצרכן.
רשות המים מסרה למשרד מבקר המדינה בפברואר 2011 כי ביטול מרכיב זה עשוי להפחית את התעריף בכ -28 .
אגורות למ"ק מרכיב התשואה על ההון הזר הוא תוצר ישיר של רפורמת התיאגוד.
הוספתו לתעריף נועדה, בין היתר, לממן תמריץ לרשויות המקומיות להקים תאגידים.
בכפוף לפירעון מלוות המים והביוב, ככל שיש לרשות המקומית יתרת חובה בגין לקיחת מלוות אלה25 , כספי הצרכנים המשולמים במרכיב זה אינם מיועדים למשק המים והביוב, אלא מיועדים לממן צרכים אחרים של הרשות המקומית.
זאת, אף שאחת המטרות המרכזי ות של רפורמת התיאגוד הייתה מניעת הוצאת כספי הצרכנים למטרות שמחוץ למשק המים והביוב על ידי הרשויות המקומיות.
משרד מבקר המדינה מעיר למועצת הרשות, כי מן הראוי שתבהיר במידע שהיא מפרסמת לציבור שמרכיב "התשואה על ההון הזר" מגלם בחלק מהמקרים כספים שאינם מיועדים למ שק המים אלא תמריץ לרשויות המקומיות להתאגד, שמימונו יועמס לעד על הצרכנים בתעריף.
רשות המים השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי עקרון העלות הריאלית שנקבע בחוק מחייב להכיר בעלות שבה נושאים התאגידים בפועל כשהם משלמים החזר של ההלוואה האמורה לרשויות המקומיות, וכי הלוואה זו מתבססת על האמור בכללים שקבעו שר האוצר ושר הפנים בעניין זה (להלן - כללי השרים).
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות כי העמסת עלות זו על התעריף, ככל שהיא מיועדת למימון מטרות מוניציפליות שמחוץ למשק המים, עומדת בניגוד לעקרון משק המים הסגור שממנו נגזרה אחת המטרות המרכזיות של רפורמת התיאגוד - מניעת הוצאת כספים ממשק המים לצורכי מטרות מוניציפליות שמחוץ לו.
עוד מעיר משרד מבקר המדינה לרשות כי עלות זו היא פועל יוצא של הסכמים בין רשויות מקומיות לתאגידי מים וביוב, שבהם אישר הממונה כי התאגידים ישלמו לרשויות המקומיות את השיעור המרבי האפשרי על פי כללי השרים (ראו להלן).
מועצת הרשות לא בחנה את הצורך לשנות כללים אלה, משהועברה אליה סמכות השרים.
24 מועצת הרשות קבעה מרכיב זה על פי מודל של איגרת חוב (להלן - אג"ח) קונסול - אג"ח צמיתה, שהיא אג"ח שלא נקבע לה מועד לפירעון הקרן, ונושאת ריבית עד עולם.
25 בחוזר מנכ"ל משרד הפנים 6/2008 בנושא "נוהל שימוש בכספים המתקבלים בעיריות כתוצאה מתאגוד משק המים והביוב" נקבע כי כספים המתקבלים ברשויות המקומיות כתוצאה מ הליך התיאגוד, ובין היתר מהלוואת הבעלים האמורה, ייועדו ולמשק המים ]של התאגיד [ תחילה ל"נושאים הקשורים ישירות בהליך ההקמה והביוב, ובפרט פירעון מלוות המים והביוב שנלקחו על ידי הרשות לפיתוח תשתית המים והביוב ונותרה יתרה לתשלום בהן", ולאחר מכן ייועדו לצורכיהן הא חרים של הרשויות המקומיות.
יצוין כי ברשויות מקומיות שבהן לא הייתה יתרת חובה כאמור, הכספים יועדו למטרות שמחוץ למשק המים.
אגף התקציבים במשרד האוצר (להלן - את"ק) השיב למשרד מבקר המדינה במאי 2012 כי במסגרת תהליך התיאגוד העבירו הרשויות המקומיות את נכסי משק המים והביוב לתאגידים שהקימו, אך ההתחייבויות בגין נכסים אלה נשארו אצל הרשויות המקומיות.
עם העברת ניהול נכסים אלה לתאגיד, "נעלם מקור המימון שאמור היה לכסות התחייבויות אלה", והכספים שממומנים באמצעות הרשות הממשלתית למים ולביוב 255 .
מרכיב התשואה על ההון הזר נועדו לממן התחייבויות אלה, על פי חוזר מנכ"ל משרד הפנים.
אף רשות המים ציינה בתשובתה במאי 2012 כי את התשלומים האלה שילמו התאגידים "על מנת לאפשר לרשות המקומית להשלים את התחייבויותיה הקיימות ככל שקיימות".
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות המים ולאת"ק כי טענות אלה אינן עולות בקנה אחד עם העובדה שהטלת מרכיב התשואה על ההון הזר לא נעשתה כתלות בגובה ההתחייבויות של הרשויות המקומיות, ומרכיב זה הוטל גם לצורך תשלום ההלוואה לרשויות מקומיות שלא היו להן התחייבויות בגין נכסי משק המים והביוב בעת התיאגוד, ואף לרשויות מקומיות שלא הקימו ולא מימנו את הקמת נכסי משק המים והביוב בתחומן26 .
כמו כן, גובה ההתחייבויות של כל רשות מקומית לא שימש אמת מידה או שיקול בידי הממונה לקביעת שיעור הנכסים שייחשב כהלוואה שעל כל אחד מהתאגידים לשלם לה, כשאישר את הסכמי ההלוואה בינם ובין הרשויות המקומיות 27 .
רשויות מקומיות אלה יכלו להשתמש בכספי החזר ההלוואה האמורה למטרות מוניציפליות שמחוץ למשק המים והביוב.
יוצא, אפוא, כי תעריף המים והביוב כולל מרכיב שנועד בחלקו למטרות מוניציפליות שמחוץ למשק המים והביוב, וזאת בניגוד לעקרון העלות הריאלית ולעקרון משק הכספים הסגור, ויש חשש שבחלק מהמקרים חייבו את הצרכנים פעמיים בתשלום עבור אותם מרכיבים שהם כבר שילמו בגינם, במסגרת התשלום בגין היטלי פיתוח לרשות המקומית.
לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי שמשרד האוצר ומועצת הרשות ישקלו לפעול להוצאת מרכיב זה מהתעריף לצרכן, ככל שהוא משמש למטרות מוניציפליות שמחוץ למשק המים.
תשלומי דיבידנד נמצא כי אחדים מהתאגידים משלמים סכומי כסף משמעותיים לרשויות המקומיות ולתאגידים עירוניים שבבעלותן.
לדוגמה, התאגיד מי נתניה ( 2003 ) בע"מ שילם לעיריית נתניה בכל אחת מהשנים 2007 ו- 2008 דיבידנד בסך כ-4 ,מיליוני ש"ח שהיה קרוב ל -50% מסך הרווח של התאגיד לכל אחת מהשנים האמורות.
בנובמבר 2011 החליטה הממשלה28 , בין היתר, להטיל על שר האוצר לפעול לכך שהמס על הדיבידנד שמשלם תאגיד לרשות מקומית יבוטל במסגרת הוראת שעה למשך חמש שנים, החל מחודש ינואר 2011.
26 בכמה מקומות בארץ גבה משרד השיכון את כספי היטלי המים והביוב, הקים את תשתיות המים והביוב, והעבירן לרשויות המקומיות הרלוונטיות.
27 "כללי העברת הנכסים" שעליהם חתמו שרי הפנים והאוצר באוגוסט 2005 נקבעו מכוח סמכותם לפי סעיף 11 (א) לחוק התאגידים.
על פי כללים אלה, חלק הנכסים שבגינו תינתן הלוואה לא יעלה על שיעורים מרביים של 30% ו-40% בתאגיד חד- רשותי ובתאגיד אזורי ותאגיד שהקימה רשות מקומית המונה מעל 250,000 תושבים בהתאמה.
על פי תיקון לחוק התאגידים, מיוני 2010 הועברה הסמכות למועצת הרשות.
28 'החלטת ממשלה מס 3798 מ- 6.
11 בנושא "הסדרת יחסי השלטון המקומי ותאגידי המים והביוב".
256 דוח ביקורת שנתי63א .
משרד מבקר המדינה מעיר כי ביטול המס על הדיבידנד עלול להגביר את התמריץ להוצאת כספים ממשק המים למטרות אחרות של הרשויות המקומיות, וכי הגברת תמריץ כזה עומדת בניגוד למטרת רפורמת התיאגוד, שחלק ניכר ממימונה מועמס על התעריף לצרכן.
לפיכך, התנהלות משרד האוצר בביטול המס על הדיבידנד שמעבירים התאגידים לרשויות המקומיות, בעקבות דרישתן, אינה ראויה.
הרשות הממשלתית למים ולביוב 257 .
את"ק ציין בתשובתו למשרד מבקר המדינה במאי 2012 , כי ביטול המס על הדיבידנד "עשוי להקטין את ניגוד העניינים המובנה שבין הרשות המקומית לתאגיד המים והביוב וזאת מאחר שביטול המסים יעודד סיוע של הרשות המקומית לייעול תפקודו של תאגיד המים והביו ב שבבעלותה, שכן ככל שהתאגיד ינוהל בצורה יעילה יותר תוכל הרשות המקומית ליהנות מפירות אלו ללא תשלום מס המקטין את הרווח האמור.
התנהלות יעילה של התאגידים לאורך זמן תקטין את עלויות התפעול ובכך תאפשר הקטנת ההכרה הנורמטיבית בעלויות אלה בטווח הארוך, ובהמשך להוזלת התעריף.
במתן הפטורים האמורים, ויתרה למעשה הממשלה על הכנסות עתידיות הנובעות מרווחיותם של התאגידים לטובת החזרת הרווחים הללו לציבור התושבים המתגורר בשטחי התאגיד".
משרד מבקר המדינה מעיר לאת"ק, כי מאחר שהמחוקק קבע כי תבוצע רפורמת תיאגוד, בין היתר כדי שיישמר עקרון משק הכספים הסגור, מן הראוי שאת"ק יפעל למניעת מתן תמריצים באמצעות קביעת פטור ממס, שיביאו להוצאת כספי צרכני משק המים והביוב למטרות שמחוצה לו.
חלוקת הנטל בין תקציב המדינה ובין התעריף .
תקציב משק המים הכלול בתקציב המדינה "אמור להיות הביטוי הכספי של תכנית עבודה שנתית או רב -שנתית של הממשלה ולשקף את יעדי הממשלה ואת סדר העדיפויות שלה בחלוקת המשאבים העומדים לרשותה.
אישור חוק התקציב בכנסת מאפשר לרשות המחוקקת להשפיע על קביעת סדרי העדיפויות בתקציב ועל אופן הקצאת הכספים ולעשות בקרה על השימוש בכספים".
על כן, יש חשיבות רבה להסברים שנותן משרד האוצר בהצעת תקציב המדינה 29 .