HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
הר"י השיבה כי המועצה המדעית שלה 106 תבחן את תכניות הלימודים הנתונות בפיקוחה כדי להבטיח שתינתן התייחסות הולמת לבטיחות ברפואה במגוון מסלולי הלימוד המיועדים לרופאים.
הטיפול המשמעתי במשרד הבריאות: נציב תלונות הציבור והליכי הקובלנה המשמעתית 107 .
אחד מתפקידיו של משרד הבריאות הוא טיפול בעברות משמעת ורשלנות של בעלי מקצוע רפואי.
"נציב תלונות הציבור למקצועות רפואיים" 108 במשרד הבריאות .
105 מטרת הפו רום לבטיחות הטיפול לקדם פעילויות בתחום ניהול סיכונים ובטיחות הטיפול.
חברים בו נציגי כלל השותפים במערכת הבריאות ומבטחי האחריות המקצועית.
106 המועצה המדעית של הר"י מוסמכת לקבוע את תוכני ההכשרה המקצועיים של רופאים לרבות מתמחים לאחר סיום לימודיהם האקדמיים ועם כניסתם לעבודה; המוסדות להשכלה גבוהה מוסמכים לקבוע את תוכני הלימוד הנלמדים בהם במהלך הלימודים האקדמיים.
107 הנושא נדון בכנסת בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות בפברואר 2004 ; כן נערך תחקיר בנושא ועדות בדיקה במשרד הבריאות על ידי מרכז המחקר והמידע של הכנסת ביוני 2004 .
מקבל פניות ותלונות על חשש ממקרי רשלנות רפואית ובודק אותן.
הפניות מתקבלות מהציבו ר, ממוסדות רפואיים, מתביעות המוגשות לבתי המשפט ומהנהלת המשרד.
הנציב מחליט בעזרת צוות יועצים המורכב מרופאים בכירים מתחומים שונים העובדים במשרד הבריאות לפעול באחת הדרכים האלה: (א) לקבוע כי המקרה אינו מצדיק בירור; (ב) לקבל את תגובת הצוות הרפואי המעורב על ידי פנייה למוסד הרפואי; (ג) לערוך שימוע לאיש הצוות הרפואי מול חלק מצוות היועצים הנ"ל; (ד) להקים ועדת בדיקה ללימוד וחקירת האירוע109 .
אם מוקמת ועדת בדיקה ממנה הנציב עורך דין של המשרד וכן שני רופאים בתחומי הרפואה הרלוונטיים למקרה.
הוועדה מזמינה לעדות את הגורמים שהיו מעורבים באירוע, בודקת את עובדות המקרה ומציגה קביעות עובדתיות באשר לנסיבותיו.
ועדת הבדיקה ממליצה לנציב לקבוע אם הייתה רשלנות המצדיקה הגשת קובלנה משמעתית.
הנציב מצרף את המלצתו לדוח ועדת הבדיקה אם הייתה לדעתו רשלנות הדורשת הגשת קובלנה משמעתית ומעביר את הדברים להכרעת מנכ"ל המשרד.
אם מחליט המנכ"ל להגיש קובלנה, התיק עובר לתובעת המשרד.
כאשר מדובר בתלונה על אחות שאינה מערבת רופאים, האחות הראשית במשרד מבררת את עובדות המקרה ומחליטה אם להמליץ למנכ"ל המשרד על הגשת קובלנה משמעתית.
בדיון בקובלנה בבית הדין למשמעת של משרד הבריאות יושבים חברי ועדת המשמעת, המורכבת מנציגים ממשרד הבריאות, ממשרד המשפטים, מהר"י ומעורכי דין מהלשכה המשפטית במשרד.
חברי הוועדה שומעים את טיעוני הצדדים, בוחנים את חומר הראיות ומספקים תשתית עובדתית לקבלת החלטה.
המלצות ועדת המשמעת עוברות להחלטת השופט 110 , שאליו הואצלו סמכויות שר ]נוסח חדש [ הבריאות, לקבלת החלטה בקובלנה בהתאם לפקודת הרופאים התשל"ז - 1976 ,.
השופט מוסמך לזכות את הרופא, לתת לו עונש של נזיפה להתרות בו, להתלות את רישיונו עד חמש שנים או לבטל את רישיונו כליל.
נמצא כי בשנת 2009 הוגשו 1,009 תלונות לנציב תלונות הציבור, ועל בסיסן הוקמו 22 ( ועדות בדיקה2% ) ונערכו75 ( שימועים 7.
5% ); בשנת 2010 הוגשו 1,047 תלונות ועל בסיסן הוקמו 41 ( ועדות בדיקה 4% ) ונערכו 116 שימועים (11% ); במחצית הראשונה של שנת 2011 הוגשו734 תלונות, ועל בסיסן הוקמו 24 ועדותבדיקה ( 3.
2% ) ונערכו35 ( שימועים 4.
) מינואר 2009 ועד מחצית 2011 (משך שנתיים וחצי) הגיעו לנציב 2,790 תלונות, ועל בסיסן הוא מינה87 ( ועדות בדיקה 3.
בעקבות פעולות ועדות הבדיקה הוגשו 64 קובלנות לבית הדין למשמעת של משרד הבריאות (2% .
)מהתלונות המשרד ונציב התלונות כתבו למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2011 כי ועדות הבדיקה נותנות מענה לרוב האירועים החריגים המדווחים על ידי מוסדות רפואיים.
במקרים שבהם מוגשת תלונה למשטרה הנציב מנוע מלחקור; שיעור הקובלנות שהוגשו מתוך סך ועדות הבדיקה שמונו ( 75% ) מעיד על חומרת המקרים ועל .
108 המקצועות הרפואיים שבאחריות נציב התלונות- רופאים, אחיות ואופטומטריסטים.
לחוק זכויות החולה 110 השופט בדימוס ורדי זיילר שכיהן בתפקיד הוחלף בשופט בדימוס, תת -אלוף (מיל') אמנון סטרשנוב.
ביצוע חקירה אמתית ורצינית; מרבית התלונות המוגשות אינן מצדיקות הקמת ועדת בדיקה וכוללות גם תלונות על יחס אישי קלוקל ועל קביעת תורים.
לאחר בירור נסיבות האירוע עם הנילון, הנציב מחליט כי הנסיבות אינן מצדיקות המשך טיפול; בחלק מהתלונות רשאי הנציב לתת הערה או אזהרה בלי להזדקק להליכים משמעתיים; בחלק נוסף מהתלונות מתייעץ הנציב עם מומחים רפואיים עובדי המשרד, ובחלק אחר מתייעץ עם מומחים רפואיים חיצוניים למשרד, ומכריע באשר לטיפול בתלונה; רק בחלק קטן מהמקרים, בדרך כלל המקרים הקשים, מחליט הנציב להקים ועדת בדיקה.
עורכי די ן פרטיים המומחים בתחום הרשלנות הרפואית מסרו למשרד מבקר המדינה כי בגין חלק גדול ממקרי הרשלנות מוגשות תביעות אזרחיות ישירות לבתי המשפט ללא תלונה לנציב התלונות במשרד.
זאת בשל המלצת עורכי הדין ללקוחותיהם שלא להגיש תלונה לנציב התלונות, עקב חששם לאי-מיצוי ההליכי ם המשמעתיים נגד הרופאים הנידונים ועקב התמשכותם של ההליכים.
אסדרת פעילות נציב תלונות הציבור והדיון המשמעתי במקרי חשש לרשלנות רפואית .
היעדר אסדרה בחוק של פעולות נציב תלונות הציבור פעולת נציב התלונות אינה מוסדרת בחוק.
כך גם אין הגדרה לדרכי פעולתן של ועדות הבדיקה.
נציב התלונות פועל מכוח כמה מקורות נורמטיביים: (א) על פי שיקול דעתו ולאחר התייעצות עם רופאים מומחים ועל פי הנחיות בעל פה ממנכ"ל המשרד אשר אינן מעוגנות בנהלים; (ב) נוהל פנימי שהוציא נציב התלונות "נוהל פעילות ועדות בדיקה המתמנות על ידי נציב תלונות הציבור" (ללא ציון תאריך) העוסק בחברי ועדת הבדיקה, במרַכז הוועדה, בסודיות פעולותיה, בדרכי עבודתה, בדוח הסיכום שלה ובזכויות הנבדק; (ג) חוק זכויות החולה המסדיר בסעיף 21 רק את שיטת הקמתן של ועדות הבדיקה על ידי נציב התלונות; (ד) סמכות נציב התלונות לברר נסיבות של אירוע חריג במוסד רפואי קבועה בסעיפים 29 ( 'א1) ו- (3 ,) לפקודת בריאות העם 1940 .
,חלקים שונים בפעילותו של נציב התלונות מוסדרים בדין, בהוראות ובנהלים פנימיים, אולם נמצא כי מקורות אלה אינם מסדירים את מלוא תחום פעילותו וכי אין בהם הגדרה חוקית באשר לסמכויותיו ולחובותיו של נציב התלונות והן באשר לוועדות הבדיקה שהוא ממנה.
המשרד מסר למשרד מבקר המדינה באוגוסט 2011 כי לפני שנים מספר הוגשה הצעת חוק לאסדרת הנושא אשר עברה את אישור ועדת השרים לענייני חקיקה בספטמבר 2004 .
לטענת המשרד ההצעה לא קודמה הן בשל התנגדות הר"י והן מאחר שבד בבד החל משרד המשפטים בהליך הסדרה כולל של השיפוט המשמעתי במגוון מקצועות לרבות רפואיים.
המשרד מסר בינואר 2012 כי הוא הקים צוות לגבש הצעת חוק בנושא סמכויות נציב התלונות, תוך כדי הפרדת פעילותו מנושא הדיון המשמעתי.
הר"י כתבה בדצמבר 2011 כי ועדת הבד יקה מציגה לעיתים לנציב התלונות המלצות מקצועיות להפקת לקחים מערכתיים יחד עם המלצות להעמיד לדין משמעתי את המעורבים בדבר.
הר"י ממליצה לעגן בחקיקה את סמכויות נציב התלונות, כדי להבטיח את עצמאותו המקצועית.
משרד המשפטים השיב בינואר 2012 כי הליך ההסדרה הכולל של ה שיפוט המשמעותי לא הסתיים אלא נמצא בבדיקה ובעיון.
בכל מקרה אין הליך זה עוסק בשלב חקירת האירועים על ידי נציב התלונות, באמצעות ועדות הבדיקה שהוא ממנה ולכן אין ולא היה בו כדי למנוע ממשרד הבריאות לקדם חקיקה בנושא נציב התלונות וועדות הבדיקה.
לדעת משרד מבקר המדי נה על המשרד לשקול הגדרת סמכויות נציב התלונות לזימון עדים או מומחים; להסדיר תקציב ייעודי לפעילות נציב התלונות; ולקבוע אפשרות לערעור על החלטת הנציב בדבר הקמת ועדת בדיקה או בדבר הגשת קובלנה.
חשש לניגוד עניינים מוסדי מובנה בתפקיד משרד הבריאות בעת קביעת רשלנות של רופאים בבתי חולים ממשלתיים המשרד, במסגרת ועדות הבדיקה ּוועדות המשמעת, קובע קיומה של רשלנות גם בענייניהם של רופאים עובדי בתי החולים הממשלתיים.
קביעה של נציב התלונות בשאלת קיומה של רשלנות רופאים המועסקים בבתי חולים ממשלתיים עלולה להטיל על המשרד את האחר יות בתביעות אזרחיות כספיות המוגשות בגין אותם אירועים.
דבר זה עלול ליצור חשש לניגוד עניינים מוסדי, שכן מצד אחד המשרד קובע את הרשלנות ומצד אחר עלול הפיצוי בגין רשלנות זו להיות משולם מתקציבו.
סוגיית ניגוד העניינים המוסדי עלתה בדיון בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת בפברואר 2004 אולם לא התקבלו החלטות בנושא.
מנהל האגף לביקורת פנים של המשרד, מר אריה פז, כתב למנכ"ל משרד הבריאות בספטמבר 2011 כי כבר בשנת 1983 טען כי "על מנת לא לפגוע באמון הציבור על מידת של [ האובייקטיביות של החקירות שעורך משרד הבריאות בעניינםרופאים עובדי , ראוי להעביר את הנושא למשרד המשפטים, כדוגמת חקירות שנעשות ]המדינה על שוטרים.
עמדתי היא כפי שביטאתי אותה במשרד, שצריך לפעול להוצאת חקירות על רופאים מקורת הגג של משרד הבריאות למשרד המשפטים".
מנהל האגף לביקורת פנים של המשרד מסר למשרד מבקר המדינה את היתרונות שבהוצאת פעילות נציב התלונות וועדות הבדיקה שהוא ממנה וכן את הטיפול המשמעתי ברופאים - מאחריות משרד הבריאות: ביטול כפיפות נציב התלונות לשר הבריאות והעברת האחריות לשר אחר דוגמת שר המשפטים עשויים למנוע הפעלת לחץ על מקבלי ההחלטות במשרד הבריאות להי מנע מהליכי משמעת ומתוצאותיהם; הדבר יכול להביא לביטול ניגוד העניינים המוסדי - כאמור לעיל - הקיים בין תפקידו של משרד הבריאות כבעלים של בתי חולים לבין תפקידו כאחראי על הדיון המשמעתי; בכלל זה - העסקתם של מקבלי ההחלטות בנושא המשמעתי, לרבות נציב התלונות והיועצים הרפואיים במשרד אחר ולא במשרד הבריאות, יכולה לתרום לכך שהליך קבלת החלטות יהיה נקי משיקולים של נאמנות לארגון; ניתוק הקשר בין משרד הבריאות לבין הדיון המשמעתי עשוי גם לתרום 286 דוח שנתי62 .
"לנכונות הצוותים הרפואיים לדווח על אירועים חריגים ועל אירועי "כמעט שנפגע למטרת קידום ב טיחות רפואית, וכך לפוגג את החשש כי הדיווחים יגרמו לבירור משמעתי אצל נציב התלונות.
משרד המשפטים כתב למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2011 כי בשנת 2001 - בעקבות הצעת שר הבריאות דאז, מר רוני מילוא, להעביר הן את החקירות והן את הדין המשמעתי למשרד המשפטים - קיימו משרדי המשפטים והבריאות דיון.
בדיון הציג משרד המשפטים את עמדתו כי אין מניעה שמשרד הבריאות ימשיך לרכז את הטיפול בכל הכרוך בדין המשמעתי.
אמנם החוק המסדיר את הדין המשמעתי של רופאים לא העמיד איזונים ובלמים נכונים על מערכת הבריאות.
עם זאת, הצעות התיקונים שהיו אז בהצעת חוק הרופאים (הליכי בדיקת תלונות ואמצעי משמעת) אמורים היו לשפר את המנגנון המשמעתי במשרד הבריאות ולמנוע את התחלואים שמהם סבלה המערכת ובין היתר ליצור הפרדה בין הגורמים החוקרים וגורמי התביעה.
לפיכך הוחלט אז לקדם את הצעת חוק הרופאים, לבחון את השפעת החקיקה החד שה הצפויה על מערכת הבריאות ולתת המלצות בדבר המהלכים הנדרשים בהמשך.
הר"י טענה בדצמבר 2011 כי רק למשרד הבריאות יש היכולת המקצועית לבחון את התלונות המגיעות לנציב, להחליט על הקמת ועדות בדיקה ולטפל במסקנות ובהמלצות שמגישות הוועדות; לעתים ועדת הבדיקה מציגה לנציב התלונות המלצות מקצועיות להפקת לקחים מערכתיים וכן המלצות להעמיד לדין משמעתי את המעורבים בדבר.
לפיכך הר"י המליצה לעגן בחקיקה את סמכויות נציב התלונות וועדות הבדיקה כדי להבטיח את עצמאותם המקצועית.
נוסף על פעילות המשרד לאסדרת מעמדו של נציב התלונות בחקיקה או בנהלים, תוך כדי קביעת סמכויותיו וחובותיו, בדומה לאופן שבו מאוסדרת פעילות נציב תלונות הציבור על פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד- 1994 , מוצע כי משרדי הבריאות והמשפטים יבחנו בחינה מעמיקה אם יש מקום להעביר למשרד המשפטים את כלל פעילות נציב התלונות, ועדות הבדיקה וכן את הדיון המשמעתי, ולחלופין את פעילות נציב התלונות וועדות הבדיקה בלבד.
בחינה זו חשובה גם לנוכח העלייה שחלה בעשור האחרון במודעות הציבור לרשלנות רפואית, הגידול במספר התביעות והצורך לשמור על אמון הציבור בגורמי החקירה והדין המשמעתי.
אגב הבחינה האמורה, מוצע גם לבחון גם את הטענה כי בראש מערכת החקירה (נציב הקבילות) חייב לעמוד רופא; כנגד טענה זו אפשר להביא כדוגמה את המבנה שבו שופט דן בתביעות אזרחיות, בטענת רשלנות רפואית, כשהוא נעזר במומחים רפואיים.
ראוי גם לשקול לבחור לתפקיד חברי ועדות בדיקה יועצים רפואיים גמלאים שאינם מחויבים עוד למוסד רפואי זה או אחר וכך למַתֵּן את התנגדותם לדון את עמיתיהם למקצוע.
תהליך קבלת החלטה במשרד באשר להגשת קובלנה משמעתית .
לאחר קבלת תגובות הצדדים לדוח ועדת הבדיקה ממליץ נציב התלונות למנכ"ל המשרד אם להגיש קובלנה משמעתית ומעביר המלצות אישיות למנכ"ל.
אם המנכ"ל מחליט להגיש קובלנה, עובר התיק לתובעת המשרד להכנת הקובלנה.
נמצא כי במשרד אין נוהל המסדיר את שלבי קבלת ההחלטה על הגשת קובלנה משמעתית לאחר המלצת הנציב.
כך למשל למשרד מבקר המדינה הגיעה תלונה ב- 2011 באשר לשינוי החלטה של המנכ"ל להעמיד רופא לדין בעקבות המלצה של הנציב ושל ועדת הבדיקה שחקרה את המקרה במשך שנים.
במקרה זה ניתנה החלטה שונה על ידי המשנה למנכ"ל, וההחלטה הסופית הייתה אי-הגשת קובלנה.
מנכ"ל המשרד כתב למשרד מבקר המדינה באוגוסט 2011 כי בימים אלו הוא עמל על כתיבת נוהל מסודר, הכולל את שלבי ההתדיינות בין מסקנות ועדת הבדיקה ועד ההמלצה על הליך משמעת.
בין היתר יתייחס הנוהל לשיקולים הרפואיים, הראייתיים וגם המשפטיים בהחלטה אם להגיש קובלנה.
משרד מבקר המדינה ממליץ כי המשרד ישקול לכלול בנוהל גם הוראות לגבי החלטותיהם ומסקנותיהם של ועדת הבדיקה ושל נציב התלונות.
מן הראוי לקבוע קריטריונים באשר למנגנון ההיוועצות של מקבלי ההחלטות במשרד עם הנציב ועם חברי ועדת הבדיקה תוך כדי הקפדה על שקיפות ההליך.
התמשכות הליכי הבדיקה והליכי הקובלנה המשמעתית במשרד הבריאות .
חשוב לטפל במהירות בהליכי המשמעת, כדי למצות את הדין עם הרופא וכדי למנוע עוגמת נפש של הניזוק ומשפחתו מעצם התמשכות ההליכים.
ככל שבירור האירוע על ידי הנציב מתבצע סמוך למועד ההתרחשות, כך יכולתם של המעורבים לזכור את פרטיו טובה יותר.
התמשכות הטיפול בוועדות הבדיקה פוגמת ביכולת בירור הפרטים ופוגעת באיכות ה חקירה.
יתרה מכך, אחד הנושאים החשובים בבירור נסיבות האירועים נשוא התלונות לנציב הוא הסקת מסקנות מערכתיות על ידי המשרד.
המשרד יכול להתחיל לשקול הסקת מסקנות מערכתיות רק לאחר גיבוש מסקנות ועדות הבדיקה, דהיינו רק כשנתיים -שלוש בממוצע לאחר הגשת התלונה.
יוצא אפוא שהשיהוי במינוי ועדת הבדיקה ובעבודתה מעכב גם את גיבוש המסקנות המערכתיות מהאירוע.
בביקורת עלה כי הזמן הממוצע החולף מרגע קבלת התלונה עד החלטת נציב התלונות על הקמת ועדת בדיקה הוא כשישה חודשים; עד איתור חברי ועדה הבדיקה והקמתה חולפים כשישה חודשים נוספים.
פעולת ועדת הבדיקה עד גיבוש 288 דוח שנתי62 .
מסקנותיה אורכת כשנה -שנתיים נוספות.
סך הכול נמשך התהליך אצל נציב התלונות כשנתיים-שלוש111 .
לאחר מכן, גיבוש החלטת מנכ"ל המשרד על סמך מסקנות ועדת הבדיקה והמלצת הנציב, כולל שימוע למעורבים אורך כשנה נוספת; בסך הכול חולפות כשלוש-ארבע שנים מרגע הגשת התלונה ועד העברת התיק לתובעת להגשת קובלנה.
בהמשך עובר התיק לתובעת המשרד המגבשת את הקובלנה ומגישה אותה למנכ"ל המשרד; ועדת המשמעת מקיימת דיונים בקובלנה בדומה להליך משפטי, ובסיום מגישה את דוח ועדת המשמעת לשופט אשר מכריע בנושא.
המשרד מסר למשרד מבקר המדינה באוגוסט 2011 כי מבדיקת התיקים שנסגרו בשנים 2009 ו- 2010 עולה כי הזמן הממוצע של הגשת קובלנות הוא כשבעה חודשים, ומרגע הגשת הקובלנה ועד קבלת החלטת השופט חולפות עוד כשנתיים וחצי.
כך יוצא שמרגע העברת התיק להגשת קובלנה ועד קבלת החלטה על ידי השופט חולפות כשלוש-ארבע שנים.
לפיכך מיום קבלת התלונה במשרד ועד קבלת הכרעה בקובלנה על ידי השופט חולפות כשש -שמונה שנים.
לדעת משרד מבקר המדינה מדובר בלוח זמנים שאינו סביר.
מן הראוי שמשרד הבריאות יוציא הנחיות באשר ללוחות הזמנים הראויים לכל אחד מהשלבים של הטיפול בתלונה.
הקושי באיתור רופאים לוועדות הבדיקה והיעדר תקציב להפעלתן .
אחת הסיבות להתמשכות ההליכים היא הקושי באיתור רופאים שישמשו כחברי ועדות הבדיקה.
נציב התלונות דיווח על חוסר שיתוף פעולה מצד רופאים לבצע את התפקיד בשל חוסר רצונם לשבת בוועדות הדנות בעמיתיהם למקצוע.
כמו כן קשה לאתר רופאים ניטרליים שאין להם היכרות קודמת עם הרופא הנדון, בעיקר בתחומי התמחות שבהם יש מעט רופאים מלכתחילה.
לוועדות הבדיקה מתמנים רופאים מנוסים ובכירים הנתונים ממילא בעומסי עבודה ומקדישים זמן רב לישיבות, ולכן הם מתקשים לפנות זמן לעבודת הוועדה.
כמו כן הרופאים המתמנים לוועדות לא הוכשרו לביצוע תחקירים.
אחת הסיבות הנוספות לקשיים בעבודת ועדות הבדיקה היא היעדר תקציב לתגמול רופאים על הזמן שהם מקדישים לביצוע תפקיד זה.
אף שהרופאים ממלאים תפקידם זה בהתנדבות, הרי שהם ראויים לתגמול כלשהו תמורתו ואף להחזר נסיעו ת לדיונים בוועדות הבדיקה.
לפיכך קשה לבוא לרופאים בדרישות לעמידה בלוח זמנים לסיום מהיר של עבודת הוועדה.
רק במרץ 2011 אושר תגמול בסך 2,300 .
ש"ח למומחה יועץ יחיד לנציב .
111 בניו זילנד בשנת 2003 יותר מ -90% מהחקירות בחש ד לרשלנות הסתיימו בתוך שנתיים, ראו R.
Paterson “Protecting Patients' Rights in new Zealand”, Medicine and Law (2005) .
המשרד השיב בדצמבר 2011 כי אכן קשה לגייס רופאים מנוסים ובכירים לוועדות כאשר אין למשרד תקציב לשלם על השתתפותם; המשרד החליט על הסדרת תקציב ליועצים שישמשו כחברי ועדות בדיקה.
סיבה נוספת לקשיים היא זימונם של הרופאים חברי ועדות בדיקה להעיד בבית המשפט במסגרת תביעות הנזיקין שהוגשו בעקבות האירוע הנבדק.
עדות כזו כרוכה בניסיונות מצד התובע לערער את אמינ ותו ואת מהימנות המסקנות שהגיש הרופא לנציב התלונות.
אי-הנעימות והקושי הנובעים ממעמד כזה מובנים מאליהם וברי כי הם מפחיתים עוד יותר את נכונותם של הרופאים להתנדבות זו.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד הבריאות לבחון הקצאת תקציב לתגמול לרופאים היושבים בוועדות הבד יקה.
לחילופין מוצע לשקול פתרונות אחרים, כגון אימוץ הצעת הנציב להקים צוות קבוע של רופאים במגוון מקצועות אשר בו ישתתפו רופאים שפרשו לגמלאות בשנים האחרונות וששימשו בתפקידים בכירים, אך לא נתנו חוות דעת במקרים של רשלנות רפואית.
הרופאים הללו יוכשרו לביצוע תחקירים והם יזומנו על ידי הנציב להיות מועסקים בחלקי משרה על פי הצורך.
לדברי הנציב, צוות כזה עשוי לייעל את ההליכים על ידי סיוע לנציב הן בשלב ההחלטה על מינוי ועדת בדיקה והן בכהונתם כחברי ועדה.
הדבר עשוי לחסוך את השלב הקשה של איתור רופאים זמינים וכן לייעל את ישיבות הוועדה ולקצר את משכּה.
להערכת הנציב עבודתו של צוות כזה עשויה לחסוך כשנה מפרק הזמן שנדרש להגשת הקובלנה.
על המשרד לבחון את האיזון הרצוי בין זכויות החולה לקבל מידע ובין הצורך בשיתוף הפעולה של רופאים בוועדות הבדיקה ולשקול אם יש מקום לערוך שינוי חקיקתי בנושא חסיון ועדות הבדיקה, במסגרת סוגיית החיסיון שתוארה בפירוט לעיל.
 לדעת משרד מבקר המדינה עקב חשיבות התפקיד המסתמך בין השאר על אמון הציבור בו, על משרד הבריאות ועל משרד המשפטים לשקול את אסדרת מעמדו של נציב התלונות בחקיקה או בנהלים תוך כדי קביעה ברורה של סמכוי ותיו ושל חובותיו.
כמו כן מן הראוי לשקול את העברת האחריות לבדיקת מקרי הרשלנות למשרד המשפטים, כפי שהדבר נעשה כבר לגבי בדיקת שוטרים (מח"ש).
כך יימנע מצב של חשש מניגוד עניינים מוסדי בטיפול המשרד בנושא הזה.
נוסף על כך נדרש משרד הבריאות לפעול לקיצור לוחות הזמנים לפעילות בדיקת מקרי הרשלנות הרפואית לכאורה, כולל פעילות ועדות הבדיקה והנציב, תוך כדי קביעה מראש של לוחות זמנים לכל הגורמים והקפדה כי יעמדו בהם.
על המשרד לאפשר ייעול של הקצאת החברים לוועדות הבדיקה ולבחון את האפשרות לתגמולם.
כמו כן על המשרד להשלים הכנת נוהל פנימי לקבלת החלטות במשרד באשר להגשת קובלנה.
הצורך בהליך קבלת החלטות מעמיק וראוי 1.
הגידול במספר התביעות המוגשות בגין רשלנות רפואית, הרחבת אחריות הרופאים על פי הפסיקה והעלייה של עלויות ביטוחי הרשלנות הרפואית - מכבידים על מוסדות הבריאות ועל קופות החולים ומצמצמים את המשאבים המוגבלים ממילא להספקת שירותי בריאות לתושבי המדינה.
במהלך השנים עסקו כמה ועדות ציבוריות במגוון היבטים הנוגעים לתביעות בגין רשלנות רפואית, לרבות בחינת האפשרות להפחית את ההוצאה הציבורית על התביעות האלה.
עם זאת לא זכה הנושא לדיון ציבורי יסודי ומעמיק, תוך כדי הסתכלות רחבה על כל הנושא ובהתבסס על נתונים עדכניים ומקיפים באשר לעלויות הרשלנות הרפואית בכלל מוסדות הבריאות.
על המאסדרים, דהיינו משרד הבריאות ומשרד האוצר וכן משרד המשפטים, על המוסדות הרפואיים ועל הר"י לבחון את המשמעויות הכלכליות של הפתרונות שהציעו הוועדות השונות, תוך כדי לימוד הפתרונות שיושמו במדינות אחרות והתאמתם למערכת הבריאות בארץ.
מן הראוי כי משרד האוצר ומשרד הבריאות ירכזו את הנתונים לגבי עלויות התביעות בגין הרשלנות הרפואית ויגבשו את אומדן עלויות הרשלנות הרפואית הכוללת במדינה כבסיס לתהליך קבלת החלטות ראוי.
התחרות בתחום ביטוחי רשלנות הרפואית על הרשות להגבלים עסקיים בסיוע משרד הבריאות לשקול בחינת שוק ביטוחי הרשלנות המקצועית, כדי לקבוע אם קיים מונופול בנושא ואת ההשלכות הנובעות מכך.
חובת ביטוח נוכח החשש שמוסדות רפואיים לא יבט חו עצמם באופן מספק בביטוח מסחרי או בביטוח עצמי, עקב החשש מתביעות אישיות נגד רופאים או נגד עיזבונם ולנוכח המלצות הוועדות בנושא, על משרדי האוצר והבריאות לשקול אם יש מקום לקבוע בחקיקה חובת ביטוח על המוסדות הרפואיים (ביטוח מסחרי או ביטוח עצמי), ובייחוד על תחומ ים כגון מרפאות אסתטיקה ולייזר, שיש בהן סיכונים מוגברים לתביעות.
על הממונה על הביטוח לשקול מינוי מומחה בעל ידע בתחום לטיפול בנושא.
,לנוכח האינטרס הציבורי לעמידותם הכלכלית של מוסדות הרפואה בארץ על משרד הבריאות, על פי החלטת המנכ"ל מסוף 2011 , ליצור מתווה הכולל הנחיות לבתי החולים הציבוריים והפרטיים ולקופות החולים, שיגדיר את הדרך להקמת קרן לביטוח עצמי לרשלנות רפואית, יקבע כללים לביטוח עצמי של מוסדות אלו ואת שיטת הפיקוח המתאימה עליהם.
ביטוחי פרקטיקה פרטית מאחר שחלק מבתי החולים הפרטיים סומכים על הפוליסות לביטוח פרקטיקה פרטית של הרופאים וכך מוסדות הבריאות הממשלתיים נושאים לעתים בעלויות הביטוח של פעולות רפואיות המתבצעות במוסדות הפרטיים, על המשרד לבחון מחדש את נושא ביטוחי הפרקטיקה הפרטית ולשקול מחדש את מימון עלותם.
על הקופות לבחון את ההגדרה "פרקטיקה פרטית" אגב קביעת מבחנים לצורת ההתקשרות שתְזַכה את רופאיה בביטוח זה; על הקופות לשקול לקבוע שיעור משרה מינימלי שיְזַ כה רופאים במימון הפרמיה.
מאחר שחלף זמן רב מאז שנחתם ההסכם הקיבוצי שקבע כי המוסדות הרפואיים המעסיקים יממנו את עלות ביטוחי הפרקטיקה הפרטית, ולנוכח השינויים שח לו מאז, על משרד הבריאות ועל משרד האוצר לבחון את נושא הסבסוד הצולב של רופאים העוסקים בפרקטיקה פרטית על כל היבטיהם, ובשיתוף כל הצדדים להסכם, ולשקול אם יש מקום לבחון מחדש את שיטת מימון הביטוח ולבחון חלופות בהתאם לכך.
יש למנוע מצב שבו מוסדות רפואיים פרטיים אי נם מבטחים את עבודת הרופאים המנתחים בתחומם ומסתמכים על פוליסת הפרקטיקה הפרטית הכוללות לפעמים החרגות, המותירות את הרופאים ללא כיסוי ביטוחי, ויש להסדיר את הכיסוי הביטוחי לעבודת אותם רופאים.
יש לבחון את התופעה של כפל ביטוח על ידי כמה מוסדות רפואיים ותשלום חלק ם של הרופאים בפרמיה בכפל, פי שלושה או פי ארבעה, מצב המטיל נטל כספי מיותר על ציבור הרופאים, ויש לפעול למניעת תופעה זו.
מחלקות ניהול סיכונים על המשרד לקדם את התהליך שהחל לגיבוש סטנדרד למחלקות ניהול סיכונים בכלל המוסדות הרפואיים ולתקצובן בבתי החולים הממשלת יים ולפקח על יישום החוזר שהוציא בנושא יחידות לניהול סיכונים בקופות.
סקרי ניהול סיכונים על המשרד לכלול בתקנוני הקופות גם את חובתן לבצע סקרי ניהול סיכונים, נוסף על הסכמי הייצוב; על המשרד להחליט איזה סוג של סקר ניהול סיכונים תידרש הקופה לבצע, לבחון דיון בסקר ובמשמעויותיו ויישומן לתכנית עבודה שנתית; על מבצעי סקר ניהול הסיכונים להציג תמצית מנהלים ביצועית תוך כדי מתן הנחיות לדרכי פעולה לגבי הסיכונים שההסתברות להתרחשותם גבוהה ושהנזק שייגרם בעקבותיהם חמור גם הוא; על המשרד לשקול להורות על ביצוע סקרי ניהול סיכונים גם לבתי חולים בדומה לקופות החולים.
דיווח על אירועים חריגים והסקת מסקנות מערכתיות על המשרד והר"י לקדם את ההליך שבו החלו לבחון מחדש את סוגי האירועים החריגים המחויבים בדיווח למשרד על פי תקנות הודעה על פטירות ואירועים.
זאת על מנת לתקן את המצב שבו מידע על אירו עים חריגים שנמצא בידי מוסדות או בידי המבטחים אינו מגיע לידיעת המשרד, ועקב כך נבצר מהמשרד להפיק לקחים מהתרחשותם.
מאחר שאין העברה שיטתית של מסקנות ושל המלצות בנושאי בטיחות מענבל ומהמבטחים המסחריים למשרד ושל נהלים שמוציא מוסד רפואי בעקבות אירועים חריגים שהתרחשו בין בתי חולים והמשרד, על המשרד לבחון כיצד ניתן לשפר את שיתוף הפעולה בין המוסדות הרפואיים לצורך הפקת לקחים ומניעת הישנותם.
על המשרד לשקול להשתמש בפורום לבטיחות הטיפול כמסגרת לשיתוף פעולה בתחומי ניהול הסיכונים.
על המשרד לבחון שיתוף כלל המוסדות בתשתיות הק יימות להדרכה ולתרגול של תרחישים רפואיים כדי לייעל ולשפר את מודעות הצוותים הרפואיים בכל הארץ לבטיחות רפואית.
על המשרד להגדיר אילו אירועים מחייבים ביצוע תחקיר במוסד הרפואי על אודות אירועים חריגים, מי מוסמך לבצעו וכדומה.
כדי לטייב את המידע הנאסף על אודות האי רוע החריג שמורה חשיבות רבה לפתח מיומנות של צוותים במוסדות הרפואיים לביצוע תחקירים מיד לאחר קרות האירוע.
על המשרד לאסוף מידע על אירועים חריגים שהתרחשו וגרמו לנזקים בבתי חולים ציבוריים ופרטיים ובקופות, אשר אינם מובאים לידיעת המשרד; על המוסדות להקפיד כי הסכמ י הפשרה בסכומים ניכרים, הכוללים סעיפי סודיות למניעת פרסום האירוע, אינם מונעים דיווח על האירוע החריג למשרד.
על המשרד בשיתוף בתי החולים, הקופות והר"י לקדם הקמת מאגר דיווחים שיאפשר לדווח על אירועים חריגים ועל אירועי "כמעט שנפגע", לנתחם ולהפיץ לקחים ארציים ללא חשש מחשיפת המעורבים ומענישתם.
מסירת מידע מלא לחולה הנפגע למרות העניין שיש למוסד שלא לחשוף פרטים על כשלים בטיפול הרפואי שעלולים לחייבו בעתיד בתביעה אזרחית, יש לוודא כי תישמר זכותו של החולה לקבל פרטים מלאים על אירועים חריגים שאירעו במהלך הטיפול שבוצע בו.
הקמת ועדות בדיקה אי-הבהירות באשר לאירועים החריגים שבגינם יש להקים ועדת בדיקה ולגבי הנושאים שבהם יש לדון במסגרת ועדת בקרה ואיכות מצריכה אסדרת הנושא על ידי המשרד.
יש לפעול בנחרצות לחידוש הבדיקה העצמית הראויה במערכת הבריאות ללא חיפוש אשמים אלא לצורך איתור מקור הבעיות, ובמידת הצורך יש ליזום שינויי חקיקה שיאפשרו זאת.
על המשרד לקבוע בהתאם להמלצות ועדת שפניץ באילו מקרים מחויבים מנכ"ל המשרד, המוסד הרפואי או קופת החולים להקים ועדות בדיקה על פי סעיף 21 .
לחוק זכויות החולה בטיחות בטיפול הרפואי על המשרד להדגיש את קידום הבטיחות בטיפול הרפואי (תחום המניעה) במסגרת הקמת המערך הארצי לניהול סיכונים, בצד העיסוק בניהול סיכונים משפטיים והפקת לקחים ארצית.
כדוגמה, שיפור טפסים וגיליונות רפואיים והפיכתם לידידותיים למשתמש במטרה לשפר את רמת התיעוד הרפואי ואת התקשורת בין רופאים, אחיות וחולים.
חובתו של משרד הבריאות בתפקידו כמאסדר, לגבש מדיניות ממלכתית בתחום בטיחות הטיפול וכן לקדם פעילות בתחום ניהול הסיכונים במוסדות הבריאות ולפקח עליה.
בכובעו כבעלים של בתי חולים חובתו של המשרד להפעיל יחידת ניהול סיכונים שתרכז את תחום ניהול הסיכונים במוסדות ותפקח עליו.
על המוסדות להשכלה גבוהה לבחון עם המשרד ועם המועצה המדעית של הר"י את תכניות הלימודים הקיימות בעולם בנושא בטיחות ברפואה ולשקול ליישמן בתכניות הלימודים במוסדות האקדמיים בארץ.
הטיפול המשמעתי במשרד הבריאות: נציב תלונות הציבור והליכי הקובלנה המשמעתית על המשרד לקדם את אסדרת מעמדו של נציב התלונות בחקיקה או בנהלים תוך כדי קביעת סמכויותיו וחובותיו כדי להעניק לו כלים לפעול באופן עצמאי ללא שיקולים זרים; לשקול את הגדרת סמכויות הנציב 294 דוח שנתי62 .
לזימון עדים או מומחים; לקבוע תקציב ייעודי לפעילות הנציב לרבות תשלום למומחים רפואיים; לקבוע זכות ערעור על החלטת הנציב בדבר הקמת ועדת בדיקה או הגשת קובלנה; לנוכח העלייה בעשור האחרון במודעות הציבור לרשלנות רפואית, לנוכח הגידול במספר התביעות ועל מנת לשמור על אמון הציבור בגורמי החקירה והדין המשמעתי הנוגעים למקרים של רשלנות רפואית לכאורה - על משרדי הבריאות והמשפטים לחזור ולבחון את האפשרות להעביר למשרד המשפטים את כלל פעילות נציב התלונות, ועדות הבדיקה וכן את הדיון המשמעתי ולחלופין להעביר לו רק את פעילות נציב התלונות וועדות הבדיקה.
על המשרד להשלים את כתיבת הנוהל שבהכנתו החל, הכ ולל את השיקולים בהחלטה להגיש קובלנה ואת אופן ההתייעצות במשרד לפני שתוכרע סוגיית הגשת הקובלנה.