HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
משרד הכלכלה העיר לעניין זה כי הוא מסכים שיש לקבוע כי תהליך הפחתת המכסים צריך שייעשה תוך שקילת כלל ההשלכות הנלוות אליו.
התאחדות התעשיינים ציינה בתשובתה לטיוטת הדוח כי היא אינה מתנגדת להפחתת מכסים עד כדי ביטולם, ובתנאי שתתקיים הדד יות מלאה מול המדינה שממנה מייבאים את המוצרים לישראל.
כמו כן ציינה ההתאחדות כי ארגונים רבים ומגוונים המייצגים הן את האינטרסים של הצרכנים והן את אלה של היבואנים השפיעו על תהליך הפחתת המכסים.
במסגרת הסכמי סחר שעליהם חתומה מדינת ישראל עםמדינות שונות נקבעות מדי שנה בשנה מכסות ליבוא בפטור ממכס או במכס מופחת.
כמו כן נקבע היקף הסחורות שיצואנים יוכלו לייצא למדינות אלו בפטור ממכס.
מרבית מכסות היבוא הן בתחום התוצרת החקלאית והמזון המעובד.
נציגים של מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה מנהלים את המשא והמתן עם המדינות השונות.
משיחות עם נציגי משרד הכלכלה עולה כי הליך זה כרוך בניסיון למצוא את האיזון בין הרצון לאפשר יצוא מרבי בפטור ממכס לבין הרצון להגן על התעשייה המקומית ועל החקלאים מפני יבוא בפטור ממכס של מוצרים ותוצרת ממדינות זרות ולאו דווקא משיקולים הנוגעים לצרכנים.
51 השפעת הפחתת שיעורי המכס על ענפי ההלבשה והטקסטיל- ניתוח כלכלי, איל קופמן, המחלקה לפיקוח תקציבי, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 21 באפריל 2013.
52 ראו מבקר המדינה, דוח שנתי 64 א( 2013), " החלטות בתחום המסים- תהליך קבלתן והתאמתן ליעדי הממשלה", עמ' 145.
:שם הדוח משרד הכלכלה - חסמי אסדרה המגבילים יבוא טובין מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 מן הראוי כי במסגרת המשא והמתן לקביעת מכסות היבוא, ונוסף על המטרה המוצהרת של סיוע ליצואנים, ישקול משרד הכלכלה גם שיקולים הנוגעים לטובתו של ציבור הצרכנים, ולשם כך יפעל באמצעות מכסות היבוא לעודד את התחרותיות במשק ולהפחית את רמת המחירים.
חלוקת המכס ות ליבואנים נעשית על ידי משרד החקלאות (מכסות בתחום מזון שאינו מעובד ותוצרת חקלאית) ועל ידי משרד הכלכלה (מכסות בתחום מזון מעובד).
החלוקה בין המשרדים היא היסטורית, מלאכותית בחלקה ויוצרת עיוותים.
כך, לדוגמה, תחום הפירות היבשים מחולק בין המשרדים ואינו מרוכז במ שרד אחד.
נמצא כי אין סיבה עניינית לחלוקה זו, המחייבת קיומן של שתי מערכות מקבילות, היוצרות ביורוקרטיה מיותרת ובזבוז של משאבים יקרים.
משרד מבקר המדינה העיר בעבר על הצורך בהגברת שיתוף הפעולה בין משרדי ממשלה הפועלים לשם מתן מענקים על פי החוק לעידוד השקעות הון, התשי"ט- 1959 , תוך הגדרת תחומי הפעילות של כל אחד מהמשרדים הרלוונטיים53 .
בתשובת משרד החקלאות לטיוטת הדוח נטען כי אין בחלוקת העבודה בין המשרדים משום יצירת מנגנון מקביל וביורוקרטיה מיותרת, מאחר שקיימת הפרדה ברורה וידועה בין המכסות המחולקות על ידי כל אחד מהמשרדים.
עם זאת דיווח המשרד כי בחודשים האחרונים התקיימו מספר מפגשים בין נציגי המשרדים על מנת להסדיר את אופן חלוקת המכסות בין המשרדים.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד החקלאות ולמשרד הכלכלה כי עליהם לקדם את הסדרת חלוקת העבודה ביניהם בכל הנוגע למכסות היבוא, על מנת לייעל את חלוקתן, לחסוך במשאבים ולהקל על התהליך הביורוקרטי.
הוראת מנכ"ל משרד הכלכלה2.
7 מסדירה את חלוקת המכסות.
בהתאם להוראה, חלוקת המכסות נעשית בדרך של הגרלה, של חלוקה שווה או בשיטת "כל הקודם זוכה", שבה מחולקות המכסות לפרק זמן מוגבל ובהתאם להיקף הפעילות של היבואן.
הוועדה לחלוקת מכסות במשרד הכלכלה מחזיקה בסמכות לבח ור את השיטה המתאימה ביותר לדעתה, בהתחשבות במספר הזכאים, בסוג ובכמות המכסה העומדת לחלוקה.
בהתאם להוראה, לוועדה יש סמכות לתת עדיפות לתעשיינים בעת חלוקת מכסות של חומרי גלם ולחלק את המכסות בהתחשב בשימוש שעשה המבקש באותו מוצר בשנה החולפת טרם חלוקת המכסה.
עוד נקבע בהוראה כי הוועדה רשאית לקבוע שמכסות של חומרי גלם יחולקו כך שמבקש אחד לא יקבל יותר מרבע מהמכסה.
אף על פי כן ההוראה נותנת, על פי רוב, עדיפות לתעשיינים גדולים בעת חלוקת מכסות היבוא לחומרי גלם.
נמצא כי בכל הנוגע לחלוקת מכסות שאינן בתחום חומרי הגלם אין הנחיו ת מקבילות בהוראת המנכ"ל וכי אופן החלוקה במקרה זה נתון לשיקול דעת משרד הכלכלה.
53 ,לעניין זה ראו מבקר המדינהדוח שנתי 61ב ( 2011 ') בנושא "מרכז ההשקעות", עמ 1247 , וכן מבקר המדינה, דוח שנתי 58א ( 2007 '), בנושא "טיפול מרכז ההשקעות ב'קבוצת מרינה'", עמ 165.
שם הדוח: משרד הכלכלה - חסמי אסדרה המגבילים יבוא טובין מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 בסעיף6 בהוראה מצוינים תנאי הסף להגשת בקשה לקבלת מכסה54 .
תנאי הסף נועדו, בין היתר, למנוע מצבים שבהם אותו גורם מגיש מספר בקשות לקבלת מכסות יבוא (באמצעות חברות פיקטיביות), ובכך למ עשה הוא זוכה לנתח נכבד מכלל המכסות הניתנות ליבואנים.
בבדיקת משרד מבקר המדינה נמצא כי היו מקרים שבהם ניתנו מכסות יבוא לחברות הקשורות זו בזו, בשל קרבה משפחתית בין בעלי המניות שלהן או באופן אחר, ובכך נהנתה קבוצה אחת מנתח גדול מכלל המכסות המחולקות.
עוד נמצא כי בכמה מקרים התקיים "מסחר משני" במכסות היבוא, כך שחברות המחזיקות במכסות מעבירות אותן ישירות לחברות אחרות ללא ידיעת משרד הכלכלה.
ועדת טרכטנברג התייחסה לסוגיית התחרותיות בעת חלוקת מכסות יבוא, וקבעה כי בעת הקצאה של מכסות יבוא יישקלו מפורשות שיקולי תחרות.
המלצ ת הוועדה אומצה בהחלטת ממשלה 55 וכן במסגרת הצעת חוק שהונחה ביוני 2012 על שולחן הכנסת 56 , אולם עד מועד סיום הביקורת המלצה זו לא קודמה.
ועדת קדמי התייחסה אף היא לתהליך הקצאת מכסות היבוא והשפעתה על התחרותיות במשק.
הוועדה המליצה למצות את הדרכים שבאמצעותן ניתן להקצות את המכסות באופן יעיל יותר על מנת להביא לניצולן המקסימאלי ועל מנת להגביר את התחרותיות בתעשיית המזון.
הוועדה המליצה לתת עדיפות לשחקנים לא דומיננטיים בשווקים, בין היתר באמצעות העדפת יבואנים קטנים ובינוניים על פני יבואנים גדולים.
כמו כן המליצה הוועדה לקבוע איסור על סחר במכסות כדי למנוע מצב שבו מדיניות ההקצאה אינה מיושמת בפועל.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד הכלכלה לשקול לקבוע בהוראותיו את השיעור המרבי של מכסות היבוא המחולקות אף ביחס לחומרים שאינם חומרי גלם.
כמו כן על משרד הכלכלה לוודא כי הוראות אלו יביאו לניצול מקסימאלי של המכסות לטובת המשק, וכי השימוש בכלי זה יסייע להגברת התחרותיות בענף המזון.
נמצא כי בניגוד לרשימת המכסות שחולקו ליבואנים, המפורסמת באתר האינטרנט של משרד הכלכלה, רשימת המכסות שחולקו לתעשייה אינה מפורסמת מטעמים של שמירה על סודיות מסחרית של גופים אלו.
לעניין זה מסר איגוד לשכות המסחר בתשובתו לטיוטת דוח הביקורת כי אי -פרסום הנתונים לגבי זהות היצרנים, סוגי המוצרים וכמות המכסה שהם מקבלים מביא לכך שאי - אפשר לדעת אם חלוקת המכסות תורמת להגברת התחרות בשוק ולהורדת המחירים.
מאחר שמכסות היבוא משמשות כהטבה כלכלית הניתנת ליבואנים ולתעשיינים, ראוי כי משרד הכלכלה ישקול להביא לידיעת הציבור את מלוא המידע על אופן חלוקתן בתחומים השונים, לרבות אלו הניתנות לתעשייה.
54 בין התנאים המפורטים: המצאת אישור רישום כיבואן מזון בשירותי המזון והתזונה במשרד הבריאות; אישור חברה בדבר היעדר חובות לרשם החברות ואישור כי אינה חברה "מפרת חוק"; אישור רו"ח בדבר צריכת חומרי הגלם בשנה שקדמה לבקשה (בכל הנוגע ליבואני תעשייה); רשימון יבוא של מוצר מזון כלשהו בחמש השנים שקדמו לבקשה (בכל הנוגע ליבואן חדש).
55 החלטת ממשלה 3783 , בנושא "שינויים במערכת המס", מתאריך 30.
56 הצעת חוק לשינוי חברתי-כלכלי (תיקוני חקיקה) (הגברת התחרות), התשע"ב - 2012.
:שם הדוח משרד הכלכלה - חסמי אסדרה המגבילים יבוא טובין מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 שקיפות זו תאפשר לציבור לעמוד על אופן חלוקת מכסות היבוא, ולהיווכח אם הדבר נעשה תוך מתן יחס שוויוני והוגן לכל מקבלי מכסות היבוא אם לאו.
מכסות וולונטריות נוסף על מכסות היבוא, הנקבעות במסגרת הסכמי הסחר עם המדינות השונות, נפתחות במשרד הכלכלה ובמשרד החקלאות מכסות וולונטריות, וזאת בהתאם לביקוש של התעשייה ושל המשק.
מכסות בתחום התוצרת החקלאית נפתחות על ידי משרד החקלאות בהתאם להיצע והביקוש בשווקים הסיטונאיים ולהשפעה שלהם על מחירי תוצרת זו.
פתיחה מוקדמת ש ל מכסות וולונטריות מונעת עליית מחירים חדה ומקלה על כלל ציבור הצרכנים במדינה.
נמצא כי פתיחת מכסות וולונטריות נעשית במשרד הכלכלה כתוצאה מיזמה של גופים חיצוניים בעלי עניין.
ההחלטה על פתיחתן במשרד הכלכלה מתקבלת בהסתמך על המידע המפורט בבקשה, ללא בדיקה עצמאית ומקצועית של גורמים במשרד הכלכלה על נחיצותה הכלכלית של מכסה זו, על השפעתה על המחיר הסופי לצרכן ובלא נוהל המסדיר את הכללים ושיטות העבודה לטיפול ביזמה כזו.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המשרד לקבוע נוהל שיסדיר את הכללים ו את שיטות העבודה הכרוכים בטיפול בפתיחת מכסות וולונטריות.
כלי נוסף המשמש לעתים להגנה על התוצרת המקומית מפני יבוא מתחרה הוא הטלת היטלי סחר.
היטלי הסחר נועדו לאזן בין המדיניות של פתיחת המשק לתחרות לבין הרצון להגן על ענפי משק מקומיים בעיקר מפני סחר לא הוגן או גידול בלתי צפוי ביבוא.
הסכמים בי ן- לאומיים, שעליהם חתומה ישראל במסגרת חברותה ב- WTO , מהווים מקור חוקי בין-לאומי להטלת היטלים ואמצעי הגנה57.
חוק היטלי סחר ואמצעי הגנה, התשנ"א- 1991 , אשר הותאם להוראות ההסכמים הבין-לאומיים האמורים, נועד לסייע ליצרנים מקומיים בתחרות מול יבוא בתנאים לא הוגנים.
הח וק מאפשר הטלת היטלים זמניים או מכסות במסגרת אמצעי הגנה, בכפוף לקיומם של התנאים המפורטים בו.
שר הכלכלה הוא השר הממונה על יישום החוק ועל הטלת אמצעי ההגנה וההיטלים מכוחו 58 , בהתאם להמלצת הממונה על היטלי סחר (להלן - הממונה)59 ובכפוף לקבלת האישורים של כלל הגורמים הרלוונטיים המנויים בחוק.
החוק קובע סוגים שונים של היטלים ואמצעי הגנה.
השכיח שבהם הוא היטל היצף, המוטל על יבוא .
57 בין ההסכמים הבין -לאומיים בתחום הסחר הבלתי הוגן ניתן למצוא את ההסכם שלהלן: .
"Agreement in Implementation of Article VI of the General Agreement on Tariffs and Trade 1994" .
הסכם זה מכונה בקיצור הסכם ההיצף הבין-לאומי (Anti -Dumping Agreement) .
58 ,החוק קובע כי השר הממונה על ביצוע הוראות החוק הוא שר הכלכלה, למעט במקרים פרטניים שבהם הסמכות נתונה לאחד משרי הממשלה, לפי העניין.
59 שר הכלכלה ממנה את הממונה על היטלי סחר, בהתאם להוראות סעיף 5 .
לחוק 454 דוח שנתי65א .
שם הדוח: משרד הכלכלה - חסמי אסדרה המגבילים יבוא טובין מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 של מוצרים במחיר היצף- מחיר הנמוך ממחיר המוצר במדינה שבה יוצר (וזאת במטרה להציף את השוק ולהשתלט עליו).
השימוש בהיטל זה נועד להשגת תחרות הוגנת 60.
חוק היטלי סחר קובע מנגנון מורכב לאישור הטלת היטל סחר, שהוא ייחודי למדינת ישראל בהתאם לחוק, לצורך הטלת היטל היצף נדרש אישור הממונה, וזאת לאחר חקירת תלונה בעניין זה, אישור של הוועדה המייעצת לשר הכלכלה 61, החלטת שר הכלכלה, א ישור שר האוצר ואישור ועדת הכספים של הכנסת.
לאורך השנים לא הוטלו כמעט היטלי סחר.
הסיבה העיקרית לאי -שימוש בכלי זה היו הבדלי מדיניות עקרוניים בין משרד האוצר לבין משרד הכלכלה וחילוקי דעות ביניהם בנוגע לשימוש שיש לבצע בהיטלים.
מדיניות משרד הכלכלה תומכת בהטלת היטלים כמכשיר להגנה על התעשייה המקומית ולמניעת מונופולים של יבואנים בתחומים מסוימים.
גישת משרד האוצר, לעומת זאת, שוללת שימוש בכלי זה, למעט במקרים חריגים.
לדעת משרד האוצר היטלי סחר פוגעים בתחרות החופשית, והימנעות מהם תסייע לצרכן הישראלי בין היתר בכך שתעודד התייעלות בקרב יצרנים מקומיים.
בנוסף למחלוקת האמורה, התגלעו בין המשרדים אי-הסכמות בדבר גבולות סמכותו של שר האוצר לאשר את ההחלטה על הטלת היטל.
המחלוקת הובאה בפני המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, שקבע כי סמכות שר האוצר היא סמכות משלימה, וכי על שר האוצר לקבל את החלטתו על בסיס התשתית העובדתית שהונחה לפניו על ידי שר הכלכלה, למעט במקרים בהם נפלה טעות מהותית בעובדות או בדרך הניתוח של משרד הכלכלה62 .
ועדת טרכטנברג המליצה לצמצם באופן משמעותי את השימוש בהיטלי סחר כמנגנון להגנה על תעשייה מקומית מונופוליסטית או ריכוזית ולהותיר את האפשרות להטיל היטל היצף בלבד במקרים המצדיקים שימוש בכלי זה.
בהחלטת הממשלה שהתקבלה בעקבות המלצות הוועדה, הוטל על שר הכלכלה לתקן את החוק באופן שיגביל את השימוש בהיטלים ואת תוקפם.
החלטת הממשלה לא יושמה.
תחת זאת במסגרת סיכום תקציבי, שעליו חתמו משרד האוצר ומשרד הכלכלה, נקבע נוהל לעבודתה של הוועדה המייעצת לשר הכלכלה, נקבע תפקידה של הוועדה המייעצת והוסדרה סמכותה אף ביחס להיטל בטחה או לאמצעי הגנה.
כמו כן עוגנה חובת היוועצות של שר הכלכלה עם גורמי מקצוע כגון הממונה על ההגבלים העסקיים, .
60 ההיטלים ואמצעי ההגנה הנוספים המעוגנים בחוק הם: אמצעי הגנה- היטל הגנה או מכסת יבוא - נועדו להגנה על יצרנים מקומיים במקרה של גידול משמעותי ביבוא, הגורם או יכול לגרום נזק חמור לענף יצרני מקומי; היטל משווה - היטל נגד סבסוד מ וצרים על ידי ממשלות במדינה המייצאת, המביא לפגיעה בתחרות מול יצרן מקומי.
היטל המוטל בדרך כלל על תוצרת חקלאית; .
היטל בטחה - היטל המוטל לצורך הגנה על מאזן התשלומים של המדינה, על יתרות מט"ח, על ענף החקלאות, על מחצבי קרקע או כצעד גומלין נגד מדינה זרה; היטל יבוא - המוטל על יבוא טובין ממדינה שהסכם העדפה בינה לבין המדינה המייבאת מאפשר אותו.
בניגוד להיטל היצף ולהיטל משווה, היטל בטחה והיטל יבוא מוטלים ללא הצדקה כלכלית אלא במסגרת מדיניות ממשלתית שתכליתה להגן על תעשייה מקומית אסטרטגית (לדוגמה תעשיית הברזל, המלט, הקמח), וזאת במטרה למנוע מצבים של תלות ביבוא המוצר בעתיד.
הוועדה המייעצת מורכבת מנציגי משרדי הכלכלה, משרד האוצר ומנציגי ציבור 62 חוות דעת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, עו"ד אבי ליכט, מתאריך 5.
חוות דעת נוספת בנושא "סמכות שר האוצר לאשר - מכוח חוק יסודות התקציב, התשמ"ה - 1985 , היטל היצף, לפי חוק היטלי סחר, התשנ"א - 1991 ", ניתנה כבר בשנת 1997 על ידי היועץ המשפטי דאז, ד"ר אליקים רובינשטיין.
יצוין כי נכון למועד מתן חוות דעת זו התשתית הנורמטיבית הייתה כי חוק היטלי סחר לא הפנה לקבלת אישור שר האוצר להטלת ההיטל, ואילו חוק יסודות התקציב קבע כי "הטלת מיסים, אגרות ותשלומי חובה אחרים המשתלמים לאוצר המדינה ושינוי שיעוריהם טעונים אישורו של שר האוצר, בנוסף לאישורים הדרושים לפי כל דין אחר".
בשנת 2005 ,תוקן החוק כך שנדרש אישורו של שר האוצר טרם הטלת היטל.
התיקון לחוק התבסס על חוות ה דעת האמורה, ובדברי ההסבר להצעת התיקון לחוק צוין כי על שר האוצר להתבסס ככלל על ממצאים שמצאה הוועדה המייעצת ועל מסקנותיה.
:שם הדוח משרד הכלכלה - חסמי אסדרה המגבילים יבוא טובין מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 הממונה על התעסוקה ומנהל מינהל תעשיות במשרד הכלכלה.
ההסכם לא קבע את היקף סמכותו של שר האוצר.
בתשובתה לטיוטת דוח הביקורת ציינה התאחדות התעשיינים כי הפרקטיקה הנוהגת בישראל, שלפיה כמעט אין שימוש בכלי של היטלי סחר ושפרק הזמן הארוך להטלת היטלים במקרים הבודדים שבהם הוטלו - הפכו את החוק ל"אות מתה", שמטרותיה אינן מיושמות.
הבדלי המדיניות של משרד האוצר ומשרד הכלכלה יצרו מנגנון מורכב, המקשה על השימוש בכלי של היטלי סחר ואמצעי הגנה.
עבודתה של יחידת היטלי סחר במשרד הכלכלה, הכרוכה בהשקעה של משאבים ותשומות מסוגים שונים, צריכה להיבחן לאור הנוהל החדש והשפעתו על היקף עבודתה.
מן הראוי כי משרד האוצר ומשרד הכלכלה יגבשו במשותף מדיניות אחידה בדבר היישום הראוי של החוק, לרבות סמכויות השרים, כדי שהיטלי הסחר יוכלו לשמש ככלי משמעותי להגנה על יצרנים מקומיים במקרים שבהם נדרשת להם הגנה מעין זו.
בכך תתחזק אף הוודאות של התעשייה המקומית, אשר תוכל להעריך נכונה את האפשרות לקבל את הסיוע של כלי זה כהגנה מפני תחרות שאינה הוגנת, ולהיערך בהתאם.
יבוא טובין לארץ מגדיל את מגוון מוצרי הצריכה, מביא להורדת מחירים ומסייע בהגברת התחרותיות.
במועד סיום הביקורת עדיין היו חסמים המגבילים את יבוא הטובין למדינה.
חסמים אלה נועדו, בין היתר, להגן על התעשייה המקומית וכן לשמור על בטיחות הציבור ובריאותו.
על משרד הכלכלה להפחית ככל הניתן את חסמי התקינה על מנת לאפשר חיבור מיטבי בין המשק הישראלי לשווקים הגלובליים, תוך הבטחת העמידה של הטובין הנכנסי ם בשערי המדינה בתקני הבטיחות.
כמו כן ראוי כי משרד הכלכלה והממונה על התקינה יקיימו פיקוח אפקטיבי על עבודת מכון התקנים, כמי שקובע תקנים וכמי שאוחז בפועל במונופול בתחום בדיקות ההתאמה של טובין מיובאים לתקן רשמי.
על משרד הכלכלה, שהוא ציר מרכזי בתהליך יבוא טובין , לשים לנגד עיניו את טובת המשק כולו, בעת גיבוש ומימוש של אסטרטגיה כוללת בתחום התעשייה המקומית, התעסוקה וסחר החוץ.
לצורך קידום ופיתוח של כלכלת ישראל, על ממשלת ישראל בכלל ומשרד הכלכלה בפרט להבטיח את קיומם של האיזונים הנדרשים בתחום זה, בין התועלת בהפעלת חסמי היבוא לטובת התעשייה המקומית ובריאות הציבור ובין מימוש המדיניות בדבר הגברת התחרותיות והורדת המחירים - לטובת הצרכנים.
:שם הדוח משרד הכלכלה - חסמי אסדרה המגבילים יבוא טובין מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014
:שם הדוח משרד הכלכלה - הפיקוח הממשלתי על ענף היהלומים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 מבוא .
ענף היהלומים הוא ענף חובק עולם.
רוב מרבצי היהלומים מרוחקים ממקום משכנם של הצרכנים הסופיים של היהלומים.
יהלום גלם הופך לתכשיט משובץ יהלום בתהליך ארוך, ובו שלבי ביניים של מיון, ליטוש, שיבוץ והפצה.
תהליך זה דורש ידע מקצועי, מימון, אבטחה מפני גנבות וזיופים וסביבה תומכת לתפקוד עסקי יעיל של הענף.
סביבה תומכת מחייבת רגולציה ברורה ופשוטה המאפשרת להעביר את הסחורה במהירות ליעדים במדינות רחוקות, לאבטח אותה מפני גנבות, לבסס שיטת מיסוי המתאימה לענף ולבצע פיתוחים טכנולוגיים שיסייעו לקידומו.
במשך השנים הוקמו בעולם כמה מרכזים המתמחים בשלבי הביניים של עיבוד היהלומים.
מרכז הסחר של יהלומי גלם ויהלומים מלוטשים במדינת ישראל נמצא במתחם הבורסה ברמת גן.
מרכזי סחר גדולים נמצאים בין היתר בבלגיה, בהונג קונג ובדובאי.
משנות התשעים של המאה העשרים ועד מועד סיום הביקורת חלה ירידה תלולה במספר המלטשות במדינת ישראל ובמספר העובדים בהן: מ - 20,000 עובדי ליטוש לכ - 2,000 עובדים.
בשנת 2013 הועסקו בענף היהלומים כולו כ - 20,000 איש.
ירידה זו מקורה בתחרות בין-לאומית עזה בתחום הליטוש.
מחזור הענף נאמד בכ-17 מיליארד דולר בשנה.
רוב עסקי הענף מתבצעים במטבע חוץ, ולכן הוא מקור להכנסת מטבע חוץ למדינה.
עם זאת, הערך המוסף של הענף נמוך, היות שחלק מהסחורה מיובא ולאחר מכן מיוצא באמצעות אותה חברה.
הענף תורם לכלכלת ישראל בעיקר באמצעות העסקת עובדים בענף ובאמצעות פעולות עקיפות כגון השכרת משרדים ואספקת שירותים נלווים.
את הפיקוח הממשלתי על ענף היהלומים מבצע מינהל היהלומים, אבני חן ותכשיטים במשרד הכלכלה.
ראש המינהל, מר שמואל מרדכי, הוא המפקח על היהלומים, האחראי לנושאי יבוא ויצוא יהלומים מתוקף צו הפיקוח.
המינהל עוסק בתפקידים אלה3 : הנפקת רישיונות לעוסקים ביהלומים; ניהול ורישום של הסטטיסטיקה הנוגעת ליבוא וליצוא של יהלומים; מתן המלצות למרכז ההשקעות לגבי מפעלים מאושרים בענף היהלומים; סיוע והדרכה למפעלים וליצואנים חדשים; מתן המלצות לסיוע בשיווק ולקידומו מקרנות של משרד הכלכלה; ייצוג ענף היהלומים כלפי גורמים ממשלתיים וכלפי גופים וארגונים בענף בארץ ובחו"ל; ייצוג מדיניות הממשלה בפורומים בין-לאומיים העוסקים ב"יהלומי מריבה" (ראו לה לן - פיקוח על תהליך "קימברלי"); פיקוח על החלטות בדבר יבוא יהלומים אלו, מסחר בהם וקידום תעשיית היהלומים בארץ וכן אכיפה בנושא.
נוסף על תפקידים אלו, המינהל מפעיל תחנת מכס ליבוא וליצוא של יהלומי גלם ויהלומים מלוטשים, הנמצאת במתחם הבורסה.
תחנת מכס זו היא התחנה היחידה והבלעדית בארץ המוסמכת לבצע שחרור יהלומים כמשלוחי יבוא וכמשלוחי יצוא, והיא האחראית לרישומים הסטטיסטיים של הסחר בענף.
בחודשים אפריל-דצמבר 2013 בדק משרד מבקר המדינה היבטים מרכזיים הנוגעים לפעולותיהם של המשרדים הממשלתיים ושל הגופים העוסקים בפיקוח על ענף היהלומים וכן .
3 מתוך אתר מינהל היהלומים במשרד הכלכלה- www.
שם הדוח: משרד הכלכלה - הפיקוח הממשלתי על ענף היהלומים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 היבטים הנוגעים ב קידומו.
הביקורת נעשתה במינהל היהלומים שבמשרד הכלכלה ובמכון היהלומים הישראלי4 .
בדיקות משלימות נעשו במשטרת ישראל, ברשות המסים בישראל, במשרד האוצר, ברשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור, ברשות החברות הממש לתיות וברשות הגנת הצרכן וסחר הוגן.
רישוי של העוסקים ביהלומים .
לפי צו הפיקוח, אדם העוסק ביהלומים (סוחר, מלטש, בוקע, משבץ) חייב להיות בעל רישיון מוועדת הרישיונות במינהל היהלומים.
לפי נתוני המינהל, בשנת 2013 היו כ - 2,500 בעלי רישיון.
בכל שנה מצטרפים כ - 200-150 בעלי רישיונות חדשים ומספר דומה של בעלי רישיון אינם מחדשים את רישיונותיהם (תוקף הרישיון הוא לשנה אחת ויש לחדשו בכל שנה).
לפי הצו, כדי לקבל רישיון יש לעמוד בתנאי עיקרי אחד: ארבע שנות ותק בעיסוק ביהלומים 5 .
הצו קובע, עם זאת, כי המפקח רשאי לדרוש ממבקש הרישיון פרטים נוספים כתנאי לחידוש הרישיון.
ועדת הרישיונות במינהל היהלומים מזמינה לריאיון אדם העומד בתנאים לקבלת רישיון עיסוק בענף היהלומים כדי להתרשם מהניסיון שצבר בתחום.
לאחר מכן מגישה הוועדה את המלצותיה למפקח, וזה מוסמך להחליט אם להעניק רישיון לאותו אדם .
את הרישיון יש לחדש אחת לשנה.
מבדיקת משרד מבקר המדינה עולה כי בהתאם לסמכות המוקנה למפקח בצו, הוא דורש שני תנאים נוספים לצורך קבלת רישיון: האחד - שתי המלצות מיהלומנים המחזיקים ברישיון עיסוק בענף במשך שלוש שנים לפחות או מחברי בורסה, והשני - אישור מבנק ישראלי על ניהול חשבון תקין ועל יכולת כספית ששיעורה נקבע על ידי המפקח.
יצוין כי למועד סיום הביקורת, דצמבר 2013 , אין מניעה שאדם שהורשע בפלילים יעסוק בענף היהלומים.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המפקח לשקול לדרוש ממבקשי רישיון לעמוד בתנאים נוספים , מהותיים, שיבטיחו את התאמתם לעיסוק בענף היהלומים, כדי לצמצם את כניסתם של גורמים עברייניים לענף.
בתגובתו למשרד מבקר המדינה ממרץ 2014 ציין משרד הכלכלה כי בחוק היהלומים המתגבש ישולבו תנאים נוספים שבאמצעותם, בין היתר, יוכל המפקח לבצע בקרה על רישום תיק פלילי ועל רישום כתבי אישום של מבקשי רישיונות.
תנאים אלו ימנעו מצב שבו יאושרו בקשות לרישיון עיסוק ביהלומים לבעלי עבר פלילי, שלא עברו חמש שנים לפחות מקרות האירוע הפלילי או ממועד תחילת ריצוי עונשם בגינו.
במועד סיום הביקורת, דצמבר 2013 , לא הייתה בידי המפקח רשימה של חברי בורסה פעילים, וממילא לא הייתה לו אפשרות להצליב מידע ולבדוק אם יש חברי בורסה שאין להם רישיון מטעמו.
"ראו בפרק "מכון היהלומים 5 לפי הצו, המפקח רשאי לתת רישיון אף למבקש שהוא בעל ותק של פחות מארבע שנים.
:שם הדוח משרד הכלכלה - הפיקוח הממשלתי על ענף היהלומים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 מבדיקת משרד מבקר המדינה עולה כי במועד סיום הביקורת יש כאלף חברי בורסה שאינם בעלי רישיון מטעם המפקח, אף שזהו תנאי לחברות בבורסה .
לדעת משרד מבקר המדינה, על המפקח לפעול ביתר שאת כדי לוודא שכל חבר בורסה פעיל הוא בעל רישיון מהמפקח.
בתגובתו למשרד מבקר המדינה ממרץ 2014 ציין משרד הכלכלה כי המפקח פנה כמה פעמים להנהלת הבורסה במהלך תקופות כהונה של כמה מנשיאיה כדי לקבל לידיו רשימה עדכנית של חברי בורסה פעילים.
במועד סיום הביקורת עדיין לא הועברה לידיו רשימה כאמור.
חוק היהלומים המתגבש יכלול התייחסות לקבלת רשימה מעודכנת של חברי בורסה.
מינהל היהלומים, בשיתוף הלשכה המשפטית של המשרד, ישקול לפנות לבית המשפט כדי לקבל רשימה זו.
לפי צו הפיקוח, המפקח רשאי לסרב לתת רישיון, לקבוע בו תנאים, ל הוסיף עליהם ולשנותם וכן להתלות רישיון או לבטלו.
המשמעות של ביטול או של התליית רישיון היא שהמפקח אינו מאפשר ליהלומן לבצע פעולות יבוא ויצוא בתחנת המכס של המינהל.
יצוין כי יהלומנים אלו יכולים להמשיך לסחור בבורסה, היות שהבורסה אינה ממהרת לשלול את החברות מטעמה.
מבדיקת משרד מבקר המדינה עולה כי אדם שכבר אינו עומד בתנאי הרישיון במהלך תקופת הרישיון, אך המקרה שלו לא נדון בבית משפט6 - קטנים הסיכויים שהמפקח יעשה שימוש בסמכותו לשלול ממנו את רישיונו: במשך כעשר שנות כהונתו, המפקח הנוכחי שלל או התלה את רישיונם של שלושה יהלומנים בלבד.
נוהל המינהל בנושא רישיונות אינו כולל הנחיות לגבי התליית רישיון או לגבי ביטולו.
לדעת משרד מבקר המדינה, על המפקח לשקול לשלב בחוק היהלומים המתגבש או למצער בנוהל, כללים ברורים בנוגע לסמכות לשלול או להתלות רישיון, וכמו כן עליו לבדוק אפשרות להסדיר עם הבורסה תנאים המצדיקים את שלילת החברות בה.
בתגובתו למשרד מבקר המדינה ממרץ 2014 ציין משרדהכלכלה כי רישיונות נשללו או חולטו במקרים שהצדיקו זאת, וכי נושא זה יוסדר בנוהלי המינהל.
פעולות מינהל היהלומים .
פיקוח על "תהליך קימברלי" בשנים עברו היה המסחר ביהלומי הגלם אחד הגורמים למלחמות האזרחים באפריקה 7 .
יהלומים אלו כונו "יהלומי דמים" או "יהלומי מריב ה" (Blood Diamond) .
בשנת 2001 התכנס ארגון .
המקרה נידון בבית משפט כשאדם מגיע לחדלות פירעון או כשמדובר בעברה פלילית 7 חיים אבן -זוהר, יהלומנים בחזית האתגר הגלובאלי - אסטרטגיה של מאבק בהלבנת הון ובמימון טרור ( 2004 '), עמ34 .
שם הדוח: משרד הכלכלה - הפיקוח הממשלתי על ענף היהלומים מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65א שנת הפרסום: התשע"ה- 2014 ה-B WFD8 ( "ויזם את "תהליך קימברלי Kimberley Process ) שיחייב את כל המדינות החברות בו לפקח על יבוא יהלומי גלם ועל המסחר בהם.
האו"ם אימץ את תהליך קימברלי (להלן - התהליך) בשנת 2002 , וכל המדינות החברות ב- WFD B אימצו אתהתהליך לאחר מכן.
מדינת ישראל אימצה את תהליך קימברלי בשנת 2003 , והייתה בין המדינות הראשונות שעשו כן.
במועד סיום הביקורת, דצמבר 2013 , כבר אימצו את התהליך78 .
מדינות לפי "תהליך קימברלי" חובה לצרף לכל יהלום גלם, שיש כוונה לסחור בו, תעודה המעידה שאינו "יהלום מריבה" (להלן - תעודת קימברלי).
בתעודה יש מידע המזהה את היהלום או את המשלוח, לרבות מידע על מדינת המקור של הסחורה, וספח שמדינת היעד אמורה להחזיר למדינה שממנה נשלח יהלום הגלם.
במרוצת השנים נוספו אל "הרשימה השחורה" רשימת מדינות, שעל פי תנאי הסכם קימברלי אי-אפשר לסחור עמן ביהלומים - וחלקן הוסרו ממנה.
כדי לפקח על התהליך שולחת מזכירות "תהליך קימברלי" מדי שנה בשנה צוות מטעמה, לכמה מהמדינות החברות בתהליך, והצוות בודק את פעילותם של יהלומנים באותן מדינות.
לפי הערכה, במועד סיום הביקורת שיעור "יהלומי המריבה" הוא כ-1% בלבד מכלל יהלומי הגלם הנסחרים במדינות אלה.
לעתים המדינות החברות ב"תהליך קימברלי" אינן יודעות בוודאות מה מקורם של יהלומי הגלם המגיעים אליהן.
זאת מאחר שיהלומים אינם מסומנים, הם מחליפים ידיים בתדירות גבוהה יחסית, ולעתים מערבבים כמה חבילות יהלומים יחד.
יש מדינות שאינן מציינות בתעודת קימברלי את שם מדינת המקור.
גם המינהל אינו מציין תמיד את שם מדינת המקור בתעודת קימברלי.
לדעת משרד מבקר המדינה, אי-ההקפדה על פירוט מקור היהלומים בתעודה מגדיל את הסיכון שה חבילה תכיל יהלומים שמקורם במדינות הנמצאות ב"רשימה השחורה".
בתגובתו למשרד מבקר המדינה ממרץ 2014 ציין משרד הכלכלה כי המדינות החברות ב"תהליך קימברלי", ובכללן ישראל, מתנגדות למסירת מידע באשר למקורם של יהלומי הגלם.
משרד מבקר המדינה מעיר כי נוכח העובדה שב"תהליך קימברלי" נדרש ציון מדינת המקור של הסחורה, ונוכח עמדת המדי נות החברות המתנגדות למסירת מידע כאמור, מוצע כי משרד הכלכלה ישקול להעלות סוגיה זו לפני הנהלת קימברלי.
לפי כללי קימברלי, הרשות המוסמכת לפקח על "תהליך קימברלי" במדינת היעד אמורה להחזיר למדינת המקור ספח של תעודת קימברלי.
רוב המדינות החברות ב"תהליך קימברלי" שולחות אישור על קבלת התעודה באמצעות הודעה בדואר האלקטרוני, ומדינות אחרות שולחות דוחות ממוחשבים.
בישראל אמור המינהל לעדכן את פרטי התעודות במערכת הממוחשבת שלו.
מבדיקת משרד מבקר המדינה עולה כי למינהל אין הסדר עם כל המדינות החברות ב"תהליך קימברלי" לגבי אישור התעודות שנשלחו ממדינת ישראל.
לפי נתוני המינהל, בחודשים ינואר -נובמבר 2013 מדינות החברות בתהליך לא החזירו למינהל כ - 4,500 תעודות קימברלי.
במועד סיום הביקורת היו במינהל חבילות של תעודות שהתקבלו כמה חודשים לפני כן וטרם עודכנו במערכת הממוחשבת.
8 World Federation of Diamond Bourses - הפדרציה העולמית של בורסות היהלומים.
בורסות מכל רחבי העולם משרד הכלכלה 463 .