HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
הביקורת העלתה כי מיום הקמת הרשות ועד מועד סיום הביקורת (אוגוסט 2010 ) לא העביר אליה אגף התנועה של משטרת ישראל (להלן - אגף התנועה או המשטרה) באופן סדיר ובתוך 24 שעות ממועד התאונה נתונים מלאים בדבר תאונות קטלניות, וכי רק לעתים נדירות היא העבירה אליה נתונים מעטים בדבר תאונות שיש בהן נפגעים בדרגת חומרה של חבלה של ממש.
בשנת 2007 העבירה הרשות למשטרה לתגבור מערך האכיפה באגף התנועה 84.
5 מיליון ש"ח, בשנת 2008 - 107 מיליון ש"ח, ובשנת 2009 - 76.
במרץ 2008 חתמה הרשות על הסכם עם אגף התנועה, ובו נקבעו יעדי העבודה של האגף והמדדים להשגתם (להלן - הסכם 2008 ,).
בהסכם נקבעו, בין היתר מספר הדוחות שיינתנו בגין עברות תנועה, מספר מפגשי שוטר-אזרח שיתקיימו, מספר כלי הרכב שיושבתו ומספר פסילות הרישיון המינהליות שיתבצעו.
המשטרה התחייבה להעביר לרשות בכל שנה, בשלושה מועדים המפורטים בהסכם, דוח המפרט את יעדי העבודה שהושגו (להלן - דוח תפוקות).
בביקורת לא נמצאו ברשות דוחות תפוקות, כקבוע בהסכם 2008 , מלבד דוח תפוקות אחד מאוקטובר 2008 .
בהסכם 2008 התחייבה המשטרה להשקיע בפעילות האכיפה הממומנת בידי הרשות תשומות מינימליות שפורטו בו, כגון מספר משרות, מספר ניידות ומספר אופנועים.
עוד נקבע כי השתתפות הרשות במימון הפעילות תתבצע על פי דיווחי ביצוע חודשיים בדבר העסקת כוח אדם ורכש, לרבות חשבוניות, וכי הרשות תעביר תשלומים למשטרה רק לאחר שיוצגו לפניה דוחות פעילות במתכונת שתסוכם בין 192 קובץ דוחות ביקורת לשנת 2011 , התשע"ב .
על פי ההסכם, אם תקטן השקעת המשטרה בתשומות, תקטן גם השתתפות הרשות.
הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים 193 .
הביקורת העלתה כי בהסכם 2008 לא חויבה המשטרה להמציא לרשות דוח ביצוע תקופתי מרוכז, שיאפשר לרשות לוודא כי כוח האדם והניידות שפעילותם מומנה על ידי הרשות אכן שימשו את אגף התנועה להשגת יעדי העבודה שנקבעו בהסכם.
בדצמבר 2008 העבירה המשטרה לרשות בקשה לתקציב נוסף בסך 14.
7 מיליון ש"ח למימון פעילותה באותה שנה ללא פירוט כנדרש על פי הסכם 2008 .
בעקבות דרישת הרשות לקבל דיווח מפורט, העבירה לה המשטרה דיווח על רכש בסך 12.
7 מיליון ש"ח שביצעה באותה שנה.
דיווח זה לא הניח את דעת הרשות, שכן הייתה בו חריגה של יותר מ -3 מיליון ש "ח מתקציב הרכש הקבוע בהסכם.
נוסף על כך דווח בו על רכש והוצאות נוספות שלדעת הרשות לא שימשו לצורכי פעילות אכיפה של חוקי התנועה, כגון רכש של ציוד מחשוב, תחזוקת מבנים ורכש מוצרי טקסטיל, ולכן דחתה הרשות את בקשת המשטרה.
אגף התנועה הסביר, בדצמבר 2010 , למשרד מבקר המדינה שהחשבוניות על רכש מוצרי טקסטיל ותחזוקת מבנים התייחסו לפרויקט המתנדבים6.
09 הפסיקה המשטרה להעביר לרשות באופן שוטף נתונים מלאים על תאונות דרכים, כמתחייב מפקודת התעבורה, והעבירה ליחידת המחקר של הרשות נתונים מצומצמים אחת לשלושה ימים.
כתוצאה מכך נפגעה קשות פעילות מרכז המידע הלאומי של הרשות.
בחודשים ינואר-פברואר 2009 פנו מנכ"ל הרשות דאז והיועץ המשפטי של הרשות כמה פעמים למשטרה וביקשו כי תעביר לרשות את מלוא הפרטים על כל תאונה בתוך 24 שעות ממועד התרחשותה בהתאם לקבוע בפקודת התעבורה.
באמצע חודש מרץ 2009 חידשה המשטרה את העברת הנתונים לרשות.
בראשית יוני 2009 חתמו הרשות והמשטרה על הסכם חדש המסדיר את העברת התקציב למשטרה לשנת 2009 .
בסוף דצמבר 2009 , בעקבות חילוקי דעות בנושא העברת חלק מהתקציב למשטרה, שוב הפסיקה המשטרה את העברת הנתונים לרשות.
לפי הסברי הרשות, בפברואר 2010 חידשה המשטרה את העברת הנתונים באופן חלקי לרשות בתדירות של פעמיים בשבוע, ומאמצע מאי 2010 ועד מועד סיום הביקורת הועברו נתונים בהיקף מצומצם אף יותר.
משרד מבקר המדינה מעיר כי אי -העברת הפרטים על התאונות בידי המשטרה היא חמורה והיא בניגוד למתחייב על פי הוראות פקודת התעבורה.
אי -מסירת נתונים מלאים באופן סדיר פגעה בפעילותה השוטפת של הרשות הנעשית על בסיס הנתונים הללו - הסקת מסקנות מידיות מהם וטיפול בזמן אמת בליקויים בדרכים.
בעשותה כן מנעה המשטרה מהרשות למלא את ייעודה לפי חוק הרשות - לפעול להגברת הבטיחות בדרכים ו לנהל מרכז לאומי למידע ולמחקר בתחום הבטיחות בדרכים.
6 פרויקט משותף להגברת האכיפה המשטרתית באמצעות הוספת ניידות ומתנדבים.
194 קובץ דוחות ביקורת לשנת 2011 , התשע"ב .
כאמור, לפי חוק הרש ות, גופים אשר הרשות העבירה להם תקציב לצורך ביצוע פעולות בתחום הבטיחות בדרכים יגישו לה אחת לשישה חודשים דוח בדבר ביצוע התקציב.
בדצמבר 2006 חתם הממונה על הקמת הרשות עם הנהלת בתי המשפט על הסכם בדבר תגבור מערך שופטי התעבורה (להלן - ההסכם).
בהסכם צוין כי השר לשעבר פנה להנהלת בתי המשפט בבקשה להגדיל את מספר שופטי התעבורה על מנת לקצר את זמן ההמתנה להליך משפטי בנושא הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים 195 .
הנהלת בתי משפט התחייבה להוסיף משנת 2007 על20 שופטי התעבורה הקיימים עשר משרות שופטים אשר יעסקו אך ורק במשפטי תעבורה.
הרשות התחייבה בהסכם למ מן משרות אלה בשנים 2007 -2010 בעלות של 1 מיליון ש"ח לשופט בכל שנה.
התקציב אשר העבירה הרשות להנהלת בתי המשפט בשנת 2007 היה בסך 12 מיליון ש "ח, מהם 4 מיליון ש"ח עבור שיפוץ לשכות שופטי התעבורה; בשנת 2008 - 11.
5 מיליון ש "ח, מהם 1.
6 מיליון ש"ח עבור שיפוץ לשכות השופטים מתקציב שנת 2007 שלא נוצל; ובשנת 2009 - 10 מיליון ש"ח.
הביקורת העלתה שבהסכם לא נקבעה מתכונת הדיווח שהנהלת בתי המשפט מחויבת למסור לרשות פעם בחצי שנה לפי החוק, ולא הוסדר דיווח שיאפשר פיקוח של הרשות שמטרתו לוודא כי הנהלת בתי המשפט עמדה בהתחייבותה למנות עשרה שופטי תעבורה נוספים, וכי שופטים אלה אכן טיפלו במשפטי תעבורה בלבד.
לדעת משרד מבקר המדינה, בהיעדר דיווח מפורט שכזה, לא הייתה לרשות היכולת לוודא כי התקציב שהעבירה להנהלת בתי המשפט אכן שימש לתגבור מערך האכיפה של דיני התעבורה כנדרש בחוק, ודבר זה היה בו כדי לפגוע בעבודת הרשות וביכולתה לממש מטרותיה בצורה הטובה ביותר.
במרץ 2008 פנה מנכ"ל הרשות לשעבר למנהל בתי המשפט, השופט משה גל, בטענה כי על אף ההסכם שבו התחייבה הנהלת בתי המשפט שיכהנו 30 שופטי תעבורה, כיהנו באותו מועד רק 23 שופטים, וכי לא חלה ירידה במספר התיקים הממתינים למשפט.
מנהל בתי המשפט השיב למנכ"ל הרשות כי לפי נתוני המשטרה מספר התיקים שטופלו עלה.
בתגובה ביקש מנכ"ל הרשות לשעבר מהנהלת בתי המשפט להמציא לו נתונים בדבר היקף הטיפול בתיקי תעבורה מהמועד שבו מונו שופטי התעבורה, וכן נתונים בדבר התרומה של העברת התקציב לייעול מערכת המשפט בתחום התעבורה.
באפריל אותה שנה השיב מנהל בתי המשפט למנכ"ל הרשות לשעבר כי המימון שניתן יועד לתגבור כללי של מערך שיפוט התעבורה, כי הגישה הרואה ברשות המבצעת ממונה על הרשות השופטת מתוקף העובדה שהיא מממנת את העסקת השופטים הנוספים אינה מקובלת על הנהלת בתי המשפט, וכי הוא אינו מוכן לדון עם הרשות בתועלת הצומחת משופט זה או אחר.
משרד מבקר המדינה מעיר כי עוד בשנת 2008 העבירה הרשות את הכספים להנהלת בתי המשפט לשם מינוי עשרה שופטי תעבורה, אך הנהלת בתי המשפט לא מינתה את מספר השופטים הנדרש, מינוי שמטרתו היית ה לתרום באופן ישיר להגברת אכיפתם של חוקי התעבורה.
הנהלת בתי המשפט הודיעה למשרד מבקר המדינה בסוף דצמבר 2008 כי ערב גיבוש ההסכם כלל מערך שיפוט התעבורה 20 שופטים, וכי בעקבות המימון שהעבירה הרשות מונו שמונה שופטי תעבורה נוספים, ושני שופטים מחוזיים הוקצו לטיפול בערעורי תעבורה.
עוד השיבה הנהלת בתי המשפט כי אין חולק שנוכח הוספת תקני השופטים הייתה ציפייה לשיפור בהליכים הנוגעים לעברות תעבורה, ברם יש להביא בחשבון כי יהיה ניתן לעמוד על טיב השינוי רק בשנים 2009 ו- 2010 , שכן הליכים משפטיים מבשילים לכדי דיון בחל וף כמה חודשים וניהולם 196 קובץ דוחות ביקורת לשנת 2011 , התשע"ב .
עם זאת, הגדלת שיעור האכיפה של דיני התנועה בשנת 2008 בכ-15% בממוצע7 הגדילה את העומס על השופטים.
נוסף על כך לדברי הנהלת בתי המשפט משרד התחבורה נקט באותה שנה שורה של צעדים חד -צדדיים ובלתי מתואמים אשר הוסיפו על העומס בבתי המשפט, דוגמת המבצע הנוגע .
על פי נתוני אגף התנועה הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים 197 .
בגין מהלך זה נפתחו אלפי תיקי בקשות לביטול החלטות הפסילה.
הנהלת בתי המשפט הדגישה כי מימון הליכים המתקיימים בבתי משפט הוא בבחינת חריג, ואם הוא נעשה, יש הכרח לשמור על עצמאות בתי המשפט.
כמו כן הודיעה למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 כי נתונים על תפוקת שופטים אינם מידע שמערכת בתי המשפט מוכנה לפרסם, הואיל ופרסום מידע זה עלול לפגוע בעצמאות שיקול הדעת השיפוטי ובעקרון הפרדת הרשויות.
משרד מבקר המדינה מעיר, שהעברת התקציב מהרשות מותנית בחוק בדיווח חצי -שנתי לרשות בדבר אופן מימוש ה תקציב.
על כן היה ראוי להסדיר מראש את היקף הדיווח ואת האופן שבו ייעשה, כך שמחד גיסא יישמר עקרון הפרדת הרשויות ועצמאות הרשות השופטת, ומאידך גיסא תושג מטרת החוק הנותנת בידי הרשות את הסמכות לפקח על השימוש בכספים שהיא מעבירה לצורך תגבור מערך האכיפה של דיני התעבורה.
המרכז לנפגעי תאונות דרכים חוק נפגעי תאונות דרכים (סיוע לבני משפחה), התשס"ב- 2002 , מסדיר את נושא הקמת מרכז סיוע במשרד הרווחה והשירותים החברתיים (להלן - משרד הרווחה) לבני משפחותיהם של נפגעי תאונות דרכים (להלן - המרכז).
החוק קובע כי לשם מימון פעילות המר כז יקציב משרד האוצר סכום מתקציב המדינה המיועד לרשות , וכי סכום זה לא יהיה נמוך מהסכום שהועבר למרכז בשנת התקציב 2006 .
בשנים 2007 -2009 הוקצבו לפעילות זו3.
מחצית מהסכום העבירה הרשות באמצעות המרכז למשטרה, כנדרש בחוק.
הביקורת העלתה כי הרשות לא הסדירה בהסכם עם משרד הרווחה את אופן הדיווח על התקציב שהעבירה למרכז, ואילו משרד הרווחה לא דיווח לרשות על אופן ניצול התקציב שהעביר למשטרה.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מינואר 2009 מסר משרד הרווחה כי העברת התקציב להפעלת המרכז ולפעילות המשטרה נעשתה על פי חוק.
מלבד ז ה, התקציב היה אמור להיות מועבר ישירות ממשרד האוצר למשרד הרווחה, ולפיכך משרד הרווחה וגם המשטרה אינם מחויבים למסור לרשות את פירוט ההוצאות.
אולם על מנת שלא לעכב את העברת כספים עד שתוסדר העברת התקציב ישירות ממשרד האוצר, העביר משרד הרווחה לרשות לפנים משורת הדין פירוט של פעולותיו, הכולל העברת חלק מהתקציב אל המשטרה, בהתאם להוראות החוק.
עוד הודיע משרד הרווחה כי הוא אינו אחראי ואינו יכול להיות אחראי לאופן חלוקת התקציב במשטרה, ולכן לא מצא לנכון להיות אחראי להעברת הפירוט.
עד מועד סיום הביקורת לא הוסדר נושא הדיווח לרשות על פעולות משרד הרווחה והמשטרה בכל הנוגע לפעילות מרכז הסיוע למשפחות של נפגעי תאונות דרכים.
לדעת משרד מבקר המדינה, אי -הסדרת נושא העברת הנתונים על ידי הרשות ואי -העברת הנתונים המלאים על ידי משרד הרווחה מונעות מהרשות לבצע בקרה על השימוש בתקציב.
מימון פיתוח תשתיות תחבורה 198 קובץ דוחות ביקורת לשנת 2011 , התשע"ב .
חוק הרשות קובע כי עליה לפעול להגדלת המימון של הפעילות בתחום הבטיחות בדרכים ברשויות המקומיות על פי אמות מידה שתגבש באישור השר ובאמצעות משרד התחבורה.
עוד נקבע כי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים 199 .
הרשות תעקוב אחר ביצוע הפעולות שלשמן ניתן מימון כאמור.
התקציב אשר העבירה הרשות למ שרד התחבורה בשנת 2007 היה בסך 158.
5 מיליון ש "ח, בשנת 2008 - 220 מיליון ש"ח, ובשנת 2009 - 170 מיליון ש"ח.
ביולי 2007 הודיע הממונה על הקמת הרשות לסמנכ"ל תשתיות ופיתוח במשרד התחבורה כי הוא מאשר העברה מידית של 142 מיליון ש "ח להקמת תשתיות בטיחות לשנת 2007.
הוא ביקש מהמשרד את רשימת כל הפרויקטים הממומנים מכספי הרשות בהקדם האפשרי, אולם המשרד לא העביר לרשות רשימה כזאת.
נמצא כי העברת הכספים לשנת 2007 נעשתה בלי שהרשות קבעה בהסכם אמות מידה לבחירת הפרויקטים שתממן.
על משרד התחבורה להעביר לרשות אחת לשישה חודשים דוח בדבר אופן מימוש התקציב כנקבע בחוק.
משרד התחבורה הסביר למשרד מבקר המדינה כי הרשות מחוברת למערכת מרכבה ויש לה אפשרות לצפות בכל תקציבי התשתית לבטיחות בכל עת.
הביקורת העלתה כי למרות חובת הדיווח שנקבעה כאמור בחוק הרשות8 , לא מסר משרד התחבורה לרשות דיווחים סדירים עלהתקדמות פרויקטים לפיתוח תשתיות בטיחות.
בפברואר 2008 גיבשה הרשות בשיתוף המשרד רשימה מוסכמת של פרויקטים לפיתוח תשתיות בטיחות ברשויות המקומיות.
בנובמבר אותה שנה, לאחר שהרשות העבירה למשרד התחבורה את התקציב המיועד לו, השתמש המשרד ב -20 מיליון ש "ח מתקציב זה למימון פרויקטים של משרד התחבורה אשר לא היו לדעת הרשות בתחום הבטיחות בדרכים.
משרד התחבורה ביצע את ההעברה ללא תיאום עם הרשות.
בראשית דצמבר 2008 פנה סמנכ"ל הכספים ברשות למשרד התחבורה בדרישה להשיב את הסכום שהמשרד השתמש בו למימון פרויקטים אחרים, ולא נענה.
עד מועד סיום הביקורת לא החזיר משרד התחבורה לרשות את הסכום שבו השתמש למימון פרויקטים אחרים, והרשות לא הסדירה עמו בהסכם את אופן העברת התקציב כדי למנוע מקרים דומים בעתיד.
משרד התחבורה הסביר למשרד מבקר המדינה, באפריל 2011 , כי בשנת 2007 תגבר כמימון ביניים פרויקטי בטיחות שמתוקצב על ידי הרשות ב -55.
מיליון ש"ח לאחר מועד סיום הביקורת התקיימה במרץ 2011 ישיבה בהשתתפות מנהל אגף תקציבים של הרשות, מנהל אגף תשתיות במשרד התחבורה, ושני סגני חשב של משרד התחבורה, ובה סוכם ששינויים תקציביים בקשר לבטיחות יתואמו מראש עם הרשות, ונציג הרשות ישתתף בהחלטה ויאשר בחתימתו את רשימת הפרויקטים הבטיחותיים.
8 סעיף32 לחוק, הקובע כי על גוף המתוקצב על ידי הרשות להעביר אחת לשישה חודשים דוח בדבר אופן מימוש התקציב.
הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים 201 .
מטות בטיחות עם הקמתה החלה הרשות לפעול לקידום הבטיחות בדרכים עירוניות בקרב 252 העיריות, המועצות המקומיות והמועצות האזוריות, בין היתר באמצעות מטות לבטיחות בדרכים שהפעילה ברשויות המקומיות.
הת קציב שהעבירה הרשות למטות הבטיחות בשנת 2007 היה43 מיליון ש "ח, בשנת 2008 - 66.
5 מיליון ש"ח, ובשנת 2009 - 44 מיליון ש "ח.
לניהול נושא הבטיחות בדרכים העסיקה הרשות בשנת 2008 כ-20 .
מנהלי בטיחות אזוריים עד מועד סיום הביקורת, אוגוסט 2010 , במשך כ -3 שנים לא קיימה מועצת הרשות דיון במטרה לבחון אם הפעילות במטות הבטיחות תרמה להקטנת הסיכונים הבטיחותיים ברשויות המקומיות, והאם פעילות זו מצדיקה את ההוצאה התקציבית, בין היתר על העסקת 20 מנהלי בטיחות אזוריים.
הרשות הסבירה למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2010 כי עם כינונה של מועצת הרשות החדשה ביוני 2010 היא החלה בבחינה כוללת ומעמיקה של מבנה הרשות ושל חלוקת התקציבים העומדים לרשותה, ובתקופה הקרובה צפויה מועצת הרשות לסיים את עבודתה בנושא ולהחליט על שינויים ככל שיידרש.
ניהול כספי הרשות הרשות מתוקצבת במלואה מתקציב המדינה.
אף שהרשות היא תאגיד עצמאי, אין לה חשבון בנק על שמה אלא על שם משרד התחבורה; מורשי החתימה בחשבון זה הם חשב משרד התחבורה, שהוא גם חשב הרשות, וסגנו, ולא נדרשת חתימת מנכ"ל הרשות לביצוע פעולות בחשבון.
מחשבון זה מבוצעים כל תשלומי הרשות.
לרשות מערכת הנהלת חשבונות והיא מבוצעת באמצעות משרד התחבורה.
מהאמור לעיל עולה כי עד מועד סיום הביקורת לא הייתה לרשות מערכת כספית משלה כמתחייב מן החוק ומההחלטות על הקמת רשות עצמאית.
תקציב הרשות חוק הרשות קובע כי הרשות תכין ותגיש לשר התחבורה ולשר האוצר, לאישורם, לא יאוחר מ-31 ביולי בכל שנה, את הצעת התקציב שלה לשנה הבאה.
עוד קובע חוק הרשות כי אחד מתפקידי מועצת הרשות הוא לאשר את התקציב השנתי של הרשות בטרם יוגש לאישור השרים9.
הביקורת העלתה כי התקציב לשנת 2008 ,אושר על ידי המועצה באיחור בחודש דצמבר 2007 , ועל ידי השרים בינואר 2008 .
את התקציב לשנת 2010 אישרה המועצה בדצמבר 2009 , והשרים אישרו אותו באפריל 2010 .
הרשות לא הגישה את התקציב לאישור השרים לשנת 2011 .
לחוק 202 קובץ דוחות ביקורת לשנת 2011 , התשע"ב .
כמתחייב בחוק אלא בנובמבר 2010 , והוא אושר על ידי השרים בינואר 2011.
הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים 203 .
חוק הרשות כאמור לעיל, ביולי 2006 נחקק חוק הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הוראת שעה - התשס"ו 2006.
) המודל הסטטוטורי שנבחר של הקמת הרשות הלאומית כתאגיד לתקופה קצובה של ארבע שנים שבסיומה יבחן השר את פעילותה ואת מידת הצלחתה בביצוע תפקידיה והשגת יעדיה, חייב קביעה ברורה מאוד של חלוקת האחריות והסמכות בין המשרד לתאגיד, וכן הגדרה והבניה של תכנית הערכ ה להצלחת התאגיד, שתכלול יעדים מדידים ושיעורי ביצוע צפויים.
בביקורת הועלו כמה מקרים שבהם פעל המשרד בעניינים שהם בתחום סמכותה של הרשות, שאילו נקבע מראש כאמור מה הם גדרי הסמכות והאחריות של המשרד והתאגיד, ניתן היה למנוע אותם או לצמצמם.
בדצמבר 2009 הגישה המשטרה לרשות דוחות ביצוע כספיים ובקשת תשלום לסוף השנה בסך 15.
הרשות דחתה את הבקשה בתחילה, בטענה שהמשטרה לא מילאה את חלקה בהסכם, ובין היתר לא הגישה לרשות דוחות פעילות חודשיים, לא תיאמה עמה מבצעים מיוחדים והגישה לה דוחות תפוקה חלקיים.
לאחר מכן הסכימה הרשות, לפנים משורת הדין, להעביר למשטרה חלק מהסכום שצוין בבקשה.
09 הורה המנכ"ל דאז של משרד התחבורה, מר יעקב גנות (להלן - מנכ"ל המשרד), למנכ"ל בפועל של הרשות, מר דוד עוזר (להלן - מנכ"ל הרשות בפועל), להעביר מיד למשטרה את יתרת התקציב לשנת 2009 .
במכתב ששלח מנכ"ל המשרד למנכ"ל הרשות בפועל ב- 24.
10 נכתב שסוכם עם המשטרה כי היא תגביר את האכיפה בכבישים, וכי הרשות תעביר לה למטרה זו מקדמה בסך 3 מיליון ש"ח על חשבון התקציב השנתי.
הרשות הסבירה למשרד מבקר המדינה כי לפי הנתונים שהועברו אליה בסוף שנת 2009 , המליצו הגורמים המקצועיים ברשות לאשר להעביר למשטרה רק 70% מסך התקציב שייעדה לה הרשות לאותה שנה; אולם בעקבות פנייתו של מנכ"ל המשרד ולאחר התייעצות עם יו"ר מועצת הרשות דאז, גב' זיוה פתיר, הוחלט להעביר למשטרה את יתרת התקציב.
משרד מבקר המדינה מעיר כי בסופו של דבר נענתה הרשות לרוב דרישותיה הכספיות של המשטרה, אף שהמשטרה לא העבירה לה נתונים כנדרש על פי ההסכם.
לפי הסברי הרשות היעדר הנתונים פגע כאמור בפעילותו של מרכז המידע והמחקר של הרשות וביכולתה של הרשות למלא את תפקידה ולסייע בתגבור מערך האכיפה של דיני הת עבורה.
מנכ"ל משרד מר יעקב גנות, הסביר למשרד מבקר המדינה כי היות ששני הארגונים, הרשות והמשטרה, לא הגיעו להסכמות, מן הראוי היה שמשרד התחבורה יתערב כדי למנוע פגיעה בפעילות המקצועית של שני הארגונים.
משרד מבקר המדינה מעיר כי המחוקק העניק לרשות סמכויות שונות כגוף עצמאי ונפרד ממשרד התחבורה.
על כן ראוי היה שייקבעו במפורש היקף סמכויותיה ומידת המעורבות של המשרד בתחומי אחריותה וסמכויותיה, וכן שייקבעו אמות מידה שיאפשרו להעריך את מידת הצלחתה .
בספטמבר 2008 נחתם הסכם נוסף בין הרשות לבין הנהלת בתי המשפט.
גם בהסכם זה לא הוסדר נושא העברת הנתונים לרשות על ביצוע התקציב.
בראשית יוני 2009 חתמו הצדדים על עוד הסכם, ובו סוכם כי "תעביר הנהלת בתי המשפט דיווח בדבר מספר התיקים שנפתחו ונסגרו ומספר הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים 205 .
תיקים ממתינים בבתי המשפט לתעבורה (ובבתי המשפט המחוזיים) בכל אחת מהשנים 2007 ו- 2008 בחתך לפי שלישונים.
לפי בתי המשפט ולפי הפירוט הבא: דוחות משטרה.
עוד נקבע בהסכם כי הנהלת בתי המשפט תעביר שלושה דוחות גם לשנת 2009 ותפרט את תקני שופטי התעבורה שנוספו בשנים 2007 -2009 .
ביולי 2010 התקיימה ישיבה בנושא הרפורמה באכיפה נגד עוברי עברות תעבורה מסוכנות בהשתתפות נציגי הפרקליטות, המשטרה, הנהלת בתי המשפט ומשרד התחבורה.
בדיון לא השתתף נציג הרשות.
בדיון ציין מנכ"ל המשרד, כי "משרד התחבורה ימשיך לתקצב את עשרת שופטי התעבורה (אותם תקצב המשרד כי]ו[ .
)בשנים האחרונות במידה ובעתיד תהיה התגייסות של כלל המערכת לרפורמה - תיעשה בחינה להקצאת משאבים נוספת בעניין זה".
המנכ"ל הסביר למשרד מבקר המדינה בנובמבר 2010 כי התערבותו בעניין נעשתה בעקבות הוראה מפורשת של שר התחבורה, העומד בראש ועדת השרים לענייני בטיחות בדרכים.
לדעת משרד מבקר המדינה, היה מקום לקבוע לכתחילה הוראות המגדירות את תחומי האחריות והסמכות של המשרד ושל הרשות ואת מידת מעורבותו של המשרד בתחומי אחריותה של הרשות.
בנובמבר 2009 ביקש מנכ"ל המשרד בישיבה שקיים עם מנכ"ל הרשות בפועל לבצע שינויים בתקציב הרשות, והשינויים אכן נעשו.
אף שהחוק קבע הקמת רשות נפרדת ועצמאית, הגביל המחוקק את פעולת הרשות לתקופה של ארבע שנים, כך שההפרדה של הרשות מן המשרד לא נעשתה בצורה מוחלטת, ולא נקבעו הגבולות למידת מעורבותו של המשרד בתחומי אחריותה וסמכותה.
ואכן, מהממצאים שהובאו לעיל עולה שמנכ"ל משרד התחבורה, הוסיף להתייחס אל הרשות כאל אחת מיחידות משרדו, נתן הוראות בענייניה ופעל לעתים אף ללא שיתוף נציג הרשות.
בתגובה השיב מנכ"ל המשרד לשעבר מר יעקב גנות כי פעל לפי הנחיית השר ובהתאם לסמכויות, הכלליות והפרטניות, שהוקנו לו בחוק.
עוד הזכיר המנכ"ל כי הרשות הוקמה בהוראת שעה, וכי בתום ארבע שנים יהיה על השר לבחון את תפקודה ולהגיש מסקנותיו לממשלה.
היועצת המשפטית של משרד התחבורה הסבירה למשרד מבקר המדינה במכתב מ- 16.
11 , כי מעיקרי ההוראות המפורטות בחוק ניכר בבירור כי חוק הרשות הסדיר את הקמתה של הרשות, תפקידיה, פעילותה בכפוף להחלטת השר, פעילות מוסדותיה, פעילותה כתאגיד באמצעות המועצה המנהל ועובדי הרשות.
לצד הסדרת מעמדה של הרשות כאמור, נקבעו סמכויותיו, חובותיו והיקף אחריותו של שר התחבורה, וממשקים ממוקדים בין הרשות ובין השר הן לעניי ן אישור פעילותה כמו גם כפיפותה לשר ותפקידיה לייעץ לו ולהביא לפניו את אשר הוטל 206 קובץ דוחות ביקורת לשנת 2011 , התשע"ב .
הפעלת שיקול הדעת במגוון הנושאים המנויים באחריותו של השר, מחייבת את הפעלתו של מנכ"ל המשרד, ככלי עזר ניהולי לשר התחבורה בבואו להשתמש בסמכותו ולממש את אחריותו.
עקב כך נוצרה אי-בהירות בשאלת חלוקת האחריות והסמכות בין המשרד לרשות בנוגע לשיעור ההתערבות הרצוי של המשרד בענייני הרשות, סדרי הדיווח והבקרה וכיוצא בזה.
הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים 207 .
לדעת משרד מבקר המדינה אופן ההתנהגות של המשרד כלפי הרשות והיעדר יעדים מדידים ושיעורי ביצוע צפויים לבחינת הצלחתה הפחיתו את סיכויי הצלחתה ואת האפשרות להגיע להחלטה מבוססת לגבי המשך פעילותה לכשתסתיים התקופה של ארבע השנים שנקבעה לפעילותה.
חוק חובת המכרזים, התשנ"ב - 1992 (להלן- חוק המכרזים), ותקנות חובת המכרזים, התשנ"ג - 1993 (להלן- תקנות המכרזים) 10, קובעים כי גוף ציבורי יתקשר בדרך של מכרז הוגן ושוויו ני, המבטיח ה את מרב היתרונות עבורו.
עוד קובעות התקנות כי על גוף ציבורי להעדיף לבצע התקשרויות באמצעות מכרז פומבי רגיל גם במקרים שהותר לו לפי תקנות אלה לבצע התקשרויות שלא באמצעות מכרז פומבי רגיל, וכי אם החליט הגוף לבצע התקשרות שלא באמצעות מכרז לפי התקנות, יקיים את ההליכים לקראת ההתקשרות האמורה לפי העקרונות האמורים לעיל ככל שניתן.
בינואר 2007 החליטה מועצת הרשות להתקשר החל במרץ אותה שנה עם מבקר פנים שהוא נותן שירות חיצוני לכל תקופת ההקמה.
למרות החלטה זו, עד מאי 2010 לא הוציאה המועצה נהלים המסדירים את מינוי מבקר הפנים ומפרטים את תפקידי הביקורת הפנימית ברשות ואת דרך פעולתה, כגון נהלים בדבר ארגון עבודת הביקורת, חובות העובדים כלפי מבקר הפנים, תהליכי הביקורת, חובת הדיווח של מבקר הפנים ומעקב אחר תיקון הליקויים.
הרשות הודיעה למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2010 כי עם כניסתה של מועצת הרשות החדשה לתפקידה היא החלה בין היתר בכתיבת נהלים בנושאים השונים, וכי צפויים להיכתב נהלים הקובעים את סדרי מינוי מבקר הפנים וסדרי עבודתו.
לבקשת ועדת הביקורת של המועצה מ- 19.
07 , ולבקשת המועצה מ- 28.
07 , הגיש למועצה ב- 30.
07 היועץ המשפטי החיצוני של הרשות (להלן - היועמ"ש החיצוני) חוות דעת בדבר מינוי מבקר פנים, ואלו עיקריה: על מבקר הפנים להיות "יחיד" אשר עומד בתנאי הכשירות הקבועים בחוק הביקורת הפנימית, התשנ"ב- 1992 (להלן- חוק הביקורת הפנימית), ולא עם שותפות או חברה הנותנת שירותי ביקורת פנימית; ע ל ההתקשרות לעמוד בדרישת חוק חובת המכרזים, תקנות המכרזים, ובמידת הצורך יש לקבל מוועדת המכרזים פטור מביצוע מכרז; הגורמים ברשות שצריכים להיות מעורבים בהליך בחירתו של מבקר פנים הם יו"ר הרשות, יו"ר ועדת הביקורת של מועצת הרשות ומנכ"ל הרשות; בסוף התהליך יש להביא את המינוי לאישור המועצה; על המועצה להחליט, בד בבד עם מינוי מבקר הפנים, מי הממונה עליו.
10 ביוני 2009 נעשה שינוי משמעותי בתקנות חובת המכרזים, ונוסח התקנות הקובע לענייננו הוא הנוסח שהיה תקף בעת ביצוע הביקורת.
208 קובץ דוחות ביקורת לשנת 2011 , התשע"ב .
07 ביקשה מזכירת מועצת הרשות מחמישה משרדי רואי חשבון הצעות למתן שירותי ביקורת פנים.
הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים 209 .
הביקורת העלתה כי אף שהמועצה החליטה שתקופת ההעסקה של מבקר הפנים תהא כל תקופת ההקמה, דהיינו שש שנים - התקשרות רב-שנתית בעלות כספית ניכרת - היא לא בחנה את האפשרות לקיים מכרז פומבי ולחלופין לא פנתה לוועדת המכרזים כדי לקבל פטור ממכרז, כנדרש בחוק חובת המכרזים ובתקנות שהותקנו מכוחו.
עוד הועלה כי אף שמועצת הרשות החליטה שמבקר הפנים יחל א ת עבודתו חודש וחצי מיום שקיבלה החלטה להתקשר עם מבקר פנים, היא החלה בהליך איתור משרד רואי חשבון שיספק לה שירות זה רק כשנה לאחר קבלת ההחלטה האמורה.
בחודשים דצמבר 2007 - ינואר 2008 הגישו הצעות מחיר ארבעה מחמשת משרדי רואי החשבון שאליהם פנתה מזכירת המועצה, ו אלו היו ההצעות עבור שעת עבודה (בתוספת מע"ם): משרד ב' - 220 ש"ח; משרד ג' - 200 ש"ח; משרד ד' - 173 ש"ח; משרד ה' - 180 ש"ח עד 1,000 ,שעות160 ש"ח עבור 1,000 - 2,000 שעות.
משרד רו"ח א' לא שלח לרשות הצעת מחיר מפורטת אלא מסמכים המציגים את המשרד ופועלו שכללו גם הצעת מחיר בסך 21,000 ש"ח לביצוע סקר סיכונים.
בינואר 2008 ראיינו חברי המועצה - ממלא מקום יו"ר המועצה (להלן מ"מ יו"ר המועצה) ועדת הכספים של המועצה, - את הנציגים של חמשת המשרדים אשר השתתפו במכרז.
הביקורת העלתה כי המועצה לא קבעה אמות מידה לבחינת ההצעות למתן שירות י ביקורת, כגון גודל המשרד, ניסיון בביקורת פנים בגופים ציבוריים ממשלתיים והמלצות.
עוד העלתה הביקורת כי הצוות שניהל את הליך הבחירה היה שונה מן הצוות שעליו המליץ היועמ"ש החיצוני בחוות דעתו; יו"ר ועדת הביקורת ומנכ"ל הרשות לא השתתפו בהליך בחירת מבקר הפנים, ואילו יו"ר ועדת הכספים השתתפה בהליך, אף שלא הוזכרה בחוות הדעת.
יתרה מזאת, חברי המועצה העלו את המועמדות של משרד רו"ח א' עם ארבעת המשרדים האחרים, אף שמשרד זה לא הגיש הצעת מחיר לשעת עבודה בכתב כאמור.
לאחר הצגה קצרה של כל אחד מהמשרדים החליטו מ"מ יו"ר המועצה ויו"ר ועדת הכספים לבחור במשרד רו"ח א'.
בסוף הישיבה ציינו חברי המועצה כי הצעתו של משרד זה היא 200 ש"ח עבור שעת עבודה.
משרד רו"ח א' הסביר למשרד מבקר המדינה בסוף נובמבר 2010 כי לבקשת חברי המועצה, בישיבה שבה רואיינו נציגיו לתפקיד המבקר הפנימי, הם התבקשו להציע תעריף שכר טרחה לשעה, והציעו בעל פה תעריף בסך 200 .
ש"ח לשעה צמוד למדד לדעת משרד מבקר המדינה, הבחירה של מ"מ יו"ר המועצה ויו"ר ועדת הכספים להתקשר עם משרד אשר לא הגיש הצעת מחיר מפורטת אינה מתיישבת עם הדרישה להליך תחרותי ושוויוני, פוגעת במציעים האחרים ומעוררת חשש להעדפה פסולה.
210 קובץ דוחות ביקורת לשנת 2011 , התשע"ב .
בישיבת המועצה שהתקיימה ב- 20.
08 , דיווח מ"מ יו"ר המועצה כי הוא ויו"ר ועדת הכספים בחנו כמה מועמדים והחליטו להמליץ על מינויו של רו"ח ממשרד א (להלן - רו"ח א) לתפקיד מבקר הפנים של הרשות.
היועמ"ש החיצוני העיר כי הוא מסתייג מההחלטה משום שחברי המו עצה לא פעלו על פי חוות דעתו, וכי יו"ר המועצה, יו"ר ועדת הביקורת ומנכ"ל הרשות היו צריכים להיות מעורבים בהליך זה.
לפיכך החליטה המועצה להעביר את נושא בחירת מבקר הפנים לדיון בוועדת הביקורת.
הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים 211 .
למשרד מבקר המדינה התברר כי מפרוטוקול דיון המועצה שהתקיים ב- 20.
08 , אשר נערך על ידי מזכירת מועצת הרשות ואושר על ידי מ"מ יו"ר המועצה ואשר הומצא למשרד מבקר המדינה, הושמטה הסתייגותו של היועמ"ש החיצוני מהליך המינוי.
משרד מבקר המדינה רואה בחומרה השמטת פרטים מהותיים מפרוטוקול אשר אמור לשקף את מהלך הדיון11.
0 8 דיווח מ"מ יו"ר המועצה כי ועדת הביקורת המליצה למנות את רו"ח א למבקר הפנים של הרשות.
בתום הישיבה החליטה המועצה למנות את רו"ח א למבקר הפנים לשנת ניסיון אחת וקבעה שהמבקר יהיה כפוף גם ליו"ר הרשות וגם למנכ"ל הרשות.
עוד נקבע בהחלטה, כי המבקר יכין סקר סיכונים, ולאחר הכנתו ייקבע היקף עבודת הביקורת.
במשרדי הרשות לא נמצא פרוטוקול המתעד את הישיבה שבה דנה ועדת הביקורת במינויו של רו"ח א' או כל מסמך אחר המעיד כי התקיימה ישיבה של ועדת הביקורת בנושא זה.
לא נמצאה אפוא אסמכתה להצהרתו של מ"מ יו"ר המועצה כי ועדת הביקורת המליצה על המינוי.
משרד מבקר המדינה מעיר כי על מנת שניתן יהיה לעקוב אחר החלטות ישיבת ועדת הביקורת, וכדי שלא יהיה ספק בדבר תוקפן המחייב, יש לתעד בכתובים את ההזמנה לישיבה ואת סדר היום שלה, ולהכין פרוטוקול המתעד את מהלך הישיבה ואת ההחלטות שהתקבלו.