HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
באוגוסט 2001 הסביר המנכ"ל לדירקטוריון כי המשרדים שאותרו ונמצאו מתאימים מצויים במבנה חדש שעלות השימוש בו לעשר שנים כ- 20 דולר למ"ר48 .
המנכ"ל הדגיש כי בדק במשך שנתיים הצעות שונות לשכירת משרדים אך העלויות היו גבוהות יותר.
הוא ביקש אישור מיידי של הדירקטוריון להצעתו.
בבדיקת משרד מבקר המדינה נמצא כי החברה השוותה אמנם בין כמה נכסים שהוצעו לה במהלך שנת 1999 ,, ונמצאו בה גם מסמכים עם הצעות שלא נרשמו בהן מחירים ותאריכים אולם לא נמצא שהמנכ"ל בדק מחירי שכירות סמוך למועד ההחלטה על המעבר.
יצוין שהמשרדים החדשים היו בין היקרים בת"א באותה עת.
לשם השוואה יצוין שמשרדים חדשים אחרים בת"א הוצעו להשכרה בשנת 2001 אפילו ב-40% פחות מן המחיר ששילמה המשקם עבור שכירת המשרדים החדשים.
47 ראודוחות על הביקורת באיגודים בתחום הבינוי והשיכון ( 1992 '), "'עמידר - החברה הלאומית לשיכון עולים בישראל בע"מ", עמ' 40-41.
48 כולל עלויות אחזקה; לפי נתוני מרס 2006 .
באפריל 2005 הסכים המשכיר להפחית כדולר משכר הדירה למ"ר תמורת תשלום דמי השכירות בהוראת קבע.
סעיף92 בחוק החברות קובע כי דירקטוריון החברה יתווה את מדיניות החברה ויפקח על ביצוע תפקידי המנהל הכללי ופעולותיו.
בשנים 2000 ו- 2001 היה ההפסד הנקי של החברה 57,000 ש"ח ו - 141,000 ש"ח בהתאמה, כלומר הפסדיה גדלו פי שניים וחצי.
גם תזרימי המזומנים שנבעו מפעילות שוטפת קטנו מ -3.
3 מיליון ש"ח (קיטון של %25)49.
בדיון באוג וסט 2001 אישר הדירקטוריון להגדיל פי שלושה בערך את עלויות שכירת המשרדים להנהלת החברה (מ- 261,000 ש"ח בשנת 2001 ל- 699,000 בשנת 2002 ) בלי לדרוש הצגת חלופות.
הדירקטוריון גם לא וידא שהצעת המנכ"ל לשכירת המשרדים החדשים אמנם תשפר את תנאי העבודה של עובדי הנהלת המשקם ותתאים לאופי החברה ולמטרותיה.
ריהוט משרדי החברה החדשים מכרז לריהוט המשרד עם כניסתה של הנהלת המשקם למשרדים החדשים היא החליטה לרהט את משרדיה.
החברה נזקקה לְסַפַק רהיטי משרד; את מפרט הריהוט קבעה מראש.
בתחילת ינואר 2002 פנתה למספר מציעים כדי שיגישו לה הצעות מחיר (להלן - הצעת המחיר הראשונה).
שמונה חברות נענו לפנייתה.
בסוף ינואר 2002 התכנסה ועדת הרכישות בראשות המנכ"ל והחליטה להתקשר לשם כך עם ספק ד'.
חברת המשקם לא קבעה מראש בהזמנה להצעות המחיר או בפרוטוקול ועדת הרכישות אמות מידה, לבד מהמחיר, לקביעת הזוכה במכרז.
המחיר שהציע ספק ד' לא היה הזול ביותר; שתי חברות מובילות בשוק רהיטי המשרד הגישו הצעות מחיר זולות מאלה של הזוכה - הפער היה עד כ-24% ; משמעות הדבר שההפרש היה עד כ -28 אלף ש"ח במכרז זה בלבד.
ועדת הרכישות נימקה את החלטתה בקביעה שהמוצרים הם באיכות ובעיצוב המתאימים לדרישות.
ברהיטי משרד נכללים מטבע הדברים גם כיסאות.
לכן הם היו צריכים להיכלל בהצעת המחיר הראשונה ובכך להבטיח, בין השאר, התאמה מלאה לשאר פריטי הריהוט.
ואולם הכיסאות לא נכללו בהצעת המחיר הראשונה.
בפברואר פנתה שוב החברה לשלוש חברות לקבל הצעות מחיר לרכישת כיסאות למשרדיה.
במכרז זכה שוב ספק ד' אף שהצעתו לא הייתה הזולה ביותר.
הנימוק לבחירתו היה כי יתר פריטי הריהוט הוזמנו אצלו, לכן ישנה התאמה בין המוצרים, והמחיר שלו הוא מחיר תחרותי.
במהלך שנת 2002 הזמינה המשקם מספק ד' ריהוט נוסף בעלות של כ- 250,000 ש"ח ללא בחינה של הצעות נוספות.
עלות ריהוט החדר המפואר שהוקצה ליו"ר הדירקטוריון הייתה כ- 43,000 .
ש"ח עלות ריהוט חדר המנכ"ל הייתה כ- 36,400 ש"ח.
כמו כן נרכשו מוצרי מותרות למנכ"ל וליו"ר כגון תחתיות עור לכוסות שמחירן 608 ש"ח לכל חבילה, מעמדי עור למעטפות שמחירם 1,123 ש"ח כל אחד; דפדפות עם כריכת עור בעלות 1,732 ש"ח כל אחת.
הסכום ששילמה החברה בגין רכישת פריטים אלה למנכ"ל וליו"ר היה כ- 19,700 .
ש"ח החברה שילמה אפוא כחצי מיליון ש"ח לספק ד' עבור רהיטים למשרדים החדשים; רהיטים בכמחצית הסכום נקנו ממנו בלא בחינת הצעות מחיר נוספות למרות שהצעותיו לא היו הזולות .
49 על בסיס דוחות כספיים לשנת 2001.
הרהיטים העיקריים שהוזמנו ללא קבלת הצעות מחיר היו רהיטי עור וניקל מהודרים אשר יועדו ללשכות היו"ר והמנכ"ל.
רכישת הריהוט היקר ומוצרי המותרות למנהליה הבכירים של החברה, בניגוד ליעדי החברה, בניגוד לסדרי מינהל תקינים, בניגוד לאופי השירות שהיא מספקת לאוכלוסייה נזקקת - פסולה.
לשכת המנכ"ל בירושלים לחברת המשקם גם משרדים בירושלים השוכנים במפעל אשר בבעלותה; באלה ממוקמת הנהלת האזור.
בשנים 2005 ו- 2006 שופצו המפעל ומשרדי ההנהלה.
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה כי במרס 2000 שכרה החברה לשכה למנכ"ל ברחוב כנפי נשרים (להלן - לשכת המנכ"ל)50 , אף שהוא היה יכול להשתמש במשרדיה של הנהלת האזור.
המנכ"ל לא בחן הצעות אחרות או עשה סקר שוק כלשהו בטרם החליט לשכור את הלשכה בירושלים.
ממרס 2000 ועד דצמבר 2006 שילמה החברה כ- 260,000 ש"ח דמי שכירות במחירים שוטפים בגין לשכת המנכ"ל והשקיעה עוד כ- 80,000 .
ש"ח במחירים שוטפים בקניית ציוד עבורה בבדיקת משרד מבקר המדינה בחברה לא נמצאו מסמכים להבהרת הטעמים לשכירת לשכת המנכ"ל בירושלים בעלות כוללת של כ- 340,000 ש"ח למרות שיש לה משרדים בירושלים שבגינם לא הייתה צריכה לשלם כל ל.
מדינת ישראל והקופה הציבורית שילמו אפוא סכום מיותר שהיה אפשר להפנותו לטובת הנזקקים.
יצוין כי משרדי הנהלת רשת מעיין החינוך התורני, בה כיהן מר בן צור בפועל כמנכ"ל מאפריל 2005 .
, שוכנים מול לשכת המנכ"ל בתשובתו מספטמבר 2007 הסביר המנכ"ל כי הנהלת האזור מרוחקת מאוד, לדעתו, מקריית הממשלה, ואילו היה מבקש לעשות שימוש במשרדים אלה, היה עליו להקדיש חלק ניכר מהזמן לנסיעות כי פגישותיו הן באזור קריית הממשלה.
נוסף על כך, הוא טען שבכל פעם שהוא מגיע למפעלי החברה הוא מוצף בקשות ופניות של עובדים בעניינים אישיים שונים, ובמצב דברים זה התקשה להשתמש במשרדי הנהלת האזור.
תשובתו של המנכ"ל אינה משכנעת ואין בכך להצדיק את השתת העלויות הנוספות על החברה משום שמשרדי הנהלת האזור רחוקים רק כחמישה ק"מ ממשרדי הממשלה.
יתר על כן, תפקידו של המנכ"ל לנהל את פעילות החברה ובכלל זה לטפל בקשייהם של עו בדיו כך שאין מקום לניתוק פיזי בין לשכתו למשרדי החברה.
הקמת מפעל בראש העין בפברואר 2004 ,התקשרה חברת המשקם עם יזם א', הבעלים של ספק א' ומכר של המנכ"ל כאמור לעיל, לשכירת נכס בראש העין לשם הקמת מפעל לייצור משטחי עץ לשוק הפרטי (להלן - המפעל).
להלן פרטים על הקמת המפעל.
50 ההסכם חודש במרס 2004 .
משום שהחברה שינתה אז את מיקום הלשכה 1050 דוח שנתי58ב .
דיווח לדירקטוריון : ס' 122 בחוק החברות קובע כי מנכ"ל חברה חייב להודיע ליו"ר דירקטוריון על כל עניין חריג מהותי שקורה בה.
בחברת המשקם לא הוקמו בעשור שקדם לביקורת מפעלים חדשים.
אשר על כן הקמת מפעל חדש היא פעולה החורגת מהפעילות העסקית השוטפת של החברה, והיה על מנכ"ל החברה לדווח על כך לדירקטוריון.
ראוי היה לצרף לדיווח ניתוח כדאיות כלכלית בעניין על מנת שדירקטוריון החברה יוכל לקבל החלטה מושכלת.
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה, כי אמנם בפברואר 2004 הודיע המנכ"ל לדירקטוריון שבראש העין יוקם מפעל לייצור משטחי עץ וקיימות תכניות גם להקמת מחסן במקום, ואולם לדיווח סתמי זה לא צורפו מסמכים, והדירקטוריון לא דרש בדיקה אלא הסתפק באמירה הכללית של המנכ"ל.
דירקטוריון החברה הודיע למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2007 כי שלושה ימים בלבד לאחר העלאת הרעיון הראשוני בפניו כבר נחתם הסכם שכירות לגבי הקרקע שעליה הוקם המפעל.
יש לראות בחומרה את התנהלות המנכ"ל שלא דיווח לדירקטוריון על פעולותיו באופן מפורט כנדרש, ולא הציג בדיקת כדאיות כלכלית, ואת התנהלות הדירקטוריון שלא דרש לקבל את החישובים המפורטים בעניין כדאיות הקמת המפעל.
התקשרות עם יזם א': תהליך איתור סביר של מבנה להקמת המפעל היה מצריך בדיקה של מבנים תעשייתיים אחדים.
נמצא כי את ההתקשרות עם יזם א' יזם המנכ"ל.
לא נמצאו מסמכים על הליך של איתור מבנים לשימוש המפעל.
התברר גם כי המבנה אשר אמור היה לשמש את המפעל לא היה מבנה תעשייתי אלא סככה שבעל הנכס היה צריך לשפץ על מנת להכשירה כמבנה תעשייתי.
חברת המשקם קיבלה את הנכס רק באוגוסט 2004 - כחצי שנה לאחר חתימת החוזה, והתחילה להפעילו רק בינואר 2005 .
הפעלת המפעל : כאמור, המפעל נועד ליצירת משטחי עץ למפעלי תעשיה.
הדבר כרוך ברכישת חומר גלם - עץ נסור.
חלה עליה ניכרת במחיר חומר הגלם בסוף אוקטובר 2005 אישרה ועדת הרכישות של המשקם למפרע, ללא בדיקה של הצעות מחיר, הסכם התקשרות עם ספק ו' מראשית אוקטובר 2005 (לייבוא עץ נסור בסכום של 217,000 ש"ח).
המחיר היה זול באופן ניכר ממחיר השוק באותה עת.
בהסכם התח ייבה החברה להעביר 10% מסכום העסקה כמקדמה.
מהבדיקה עולה שלספק לא היה כל ניסיון בייבוא עץ נסור, והוא אף הבהיר זאת לנציגי החברה אשר היו עמו בקשר, החשב ומנהל אזור המרכז.
העץ לא נשלח לארץ, בין השאר, עקב חוסר ניסיונו של ספק ו', אולם המקדמה אשר העבירה החברה לספק טרם הוחזרה לה עד מועד סיום הביקורת.
סגירת המפעל : בפברואר 2006 פנה מנהל איזור המרכז אל מנכ"ל החברה וביקשו לסגור את המפעל כיוון שעד סוף שנת 2005 היה ההפסד המצטבר שלו כ- 680,000 ש"ח; המפעל העסיק14 עובדים בלבד.
עוד ציין מנהל האזור כי כדי להמשיך את הפעילות צריך להשקיע עוד כ- 200,000 .
כתוצאה ממכתב זה החליט המנכ"ל לסגור את המפעל עד ספטמבר 2006 מועד הסגירה הסופי, לאחר כשנתיים של פעילות הפסיד המפעל כמיליון ש"ח.
היחסים בין ההנהלה לוועד העובדים .
בתקופת כהונתו של המנכ"ל שרר בחברה שקט תעשייתי: מצד אחד, ועד העו בדים אפשר למנכ"ל מינוי מקורבים בחריגה מההסכם הקיבוצי; מצד אחר, נתן המנכ"ל לעובדי המנגנון הטבות, נוסף על הטבות חריגות בכל קנה מידה שקיבלו עוד לפני תחילת כהונתו.
מנהלים חברי ועד העובדים - ניגוד עניינים כידוע, עם עקרונות היסוד של המינהל הציבורי נמנים שמירה על ערך השוויון ומניעת ניגוד עניינים.
תקנון ועדי עובדים של ההסתדרות מנובמבר 2000 קובע מי הם העובדים שאינם רשאים להיבחר לוועד העובדים; עם אלה נמנים בעלי תפקידים בתחום ניהול כוח -אדם המוסמכים לקבל עובדים ולפטרם או לקבוע את תנאי עבודתם ושכר ם ועובדים שיש ניגוד עניינים ממשי בין התפקיד שאותו הם ממלאים לבין כהונה בוועד.
עוד קובע התקנון כי מחלוקת בשאלת ניגוד אינטרסים תובא להכרעת האגף לאיגוד מקצועי.
למרות האמור כיהנו בוועד העובדים של המשקם עובדים אשר קיים חשש לניגוד עניינים בין תפקידיהם בחברה לבין חברותם בוועד העובדים.
עם אלה נמנים יו"ר ועד העובדים, מר אלי דוקורסקי, שהיה מנהל אגף או"ש והסברה בחברה, ושלושה מנהלי אזורים.
נמצא כי במכרזים לאיוש המשרות בחברה הופיע אותו עובד כנציג ההנהלה במכרז אחד וכנציג ועד העובדים במכרז אחר.
לדעת משרד מבקר המדינה, כפל התפקידים של עובדים מעמיד אותם במצב של ניגוד עניינים.
על המשקם לפעול לפי הדינים, כפי שהם באים לידי ביטוי, בין השאר, בתקנון ועדי העובדים ובתקשי"ר, ולבחון דרכים שונות להתמודדות עם הבעיה, לרבות חיוב בעלי התפקידים הכפולים לפרוש מאחד מהם.
שיתוף ועד העובדים בהפרת ההסכם הקיבוצי כאמור, ועד העובדים והעומד בראשו שיתפו פעולה עם מנכ"ל המשקם ואפשרו מינוי של עובדים אף כשהדבר נעשה בניגוד להסכמים עם ועד העובדים, ולעתים אף בניגוד להסכמים הקיבוציים.
קליטת עובדים זמניים : על פי סיכום דברים שנחתם בין ההנהלה, ועד העובדים ונציג ההסתדרות באוגוסט 1997 , איוש משרות העובדים הזמניים בחברה אמור היה להתבצע בתיאום בין ההנהלה לוועד העובדים.
בבדיקת משרד מבקר המדינה עלה כי ועד העובדים כלל לא היה מעורב בקליטת העובדים הזמניים.
איוש המשרות הקבועות : בניגוד להסכם הקיבוצי, אפשר ועד העובדים למנכ"ל לקלוט את החשב ואת מנהל החשבונות הראשי, שהחלו לעבוד בחברה כעובדים זמניים, כעובדי מנגנון מבלי לפרסם מכרז פומבי לתפקידים אלה.
ועד העובדים אפשר את קליטתם של 1052 דוח שנתי58ב .
עוזרי המנכ"ל למנגנון החברה, אף שמדובר במשרות המכונות "משרות אמון"51 .
הוועד שיתף פעולה עם המנכ"ל ואפשר את ביצוע החלטותיו הנוגעות לקליטת עובדים מקורבים ואת שילובם בה כעובדים זמניים או כעובדי מנגנון.
הטבות לעובדי המשקם נופש לעובדי המנגנון 1.
עובדי המנגנון יוצאים לנופש שנתי נפרד אשר מארגן ועד העובדים.
ככלל, הנהלת המשקם מימנה את מלוא עלות הנופש שלהם.
משרד מבקר המדינה בדק את השתתפות הנהלת המשקם במימון נופש לעובדים בין השנים 1999 ל- 2005 .
מהבדיקה עולה כי בממוצע היה סכום השתתפות ההנהלה עבור נופש לעובד מנגנון גדול פי 3.
5 מסכום ההשתתפות לעובד בעל מוגבלות.
בשנים 2000 ו- 2001 היה ההפסד הנקי של החברה 57,000 ש"ח ו - 141,000 ש"ח בהתאמה; הפסדי החברה גדלו אפוא פי שניים וחצי.
גם תזרימי המזומנים שנבעו מפעילות שוטפת קטנו מ-3.
3 מיליון ש"ח (קיטון של%25)52 .
על אף ההפסדים לא זו בלבד שהוצאות הכספים לנופש עובדי המנגנון באותן שנים לא קטנו, אלא נוסף עליהן מימון הוצאות הנופש של עובדי המנגנון בחוץ לארץ.
לדוגמה, בשנת 2001 מימנה המשקם את מרבית ההוצאות בגין טיול של חמישה ימים בבודפשט של 15 עובדי המנגנון; העלות הכוללת הייתה 40,000 ש"ח (כ- 2,700 ש"ח לעובד); הטיול כלל שהייה במלון בדרגת חמישה כוכבים וטיול מאורגן עם רכב ומדריך צמודים.
תשלום בגין השתלמות שלא קוימה כאמור, סעיף 29 בחוק יסודות התקציב קובע כי גוף מתוקצב כדוגמת המשקם אינו רשאי לחתום על הסכמים לשינויים בשכר, בתנאי פרישה או בגמלאות או על הסכמים שמעניקים הטבות כספיות אחרות אלא בהתאם למה שהוסכם או נהוג לגבי כל עובדי המדינה או באישורו של שר האוצר.
להלן פרטים על תוספת שכר שניתנה לעובדי המנגנון במשקם בניגוד להוראות סעיף 29 .
בחוק יסודות התקציב תשלום בגין השתלמות : בשירות הציבורי מקובל שמשולם גמול השתלמות לעובד אשר הוכיח השתתפות בהשתלמות מוכרת בהתאם לשעות ההשתלמות שנקבעו בהסכ מים קיבוציים ספציפיים.
תכלית ההסכמים לעודד את העובדים לרכוש השכלה ולשפר את תפקודם ואת השירות הציבורי ובד בבד להיטיב את תנאי העסקתם.
למשל, אקדמאים בדרוג המח"ר (מדעי החברה והרוח) זכאים לשתי תוספות גמול השתלמות בסכומים קבועים, כל אחת עבור 400 שעות השתלמות מוכ רת (גמול א'; גמול ב').
סכום גמול ההשתלמות המרבי ששולם לעובד מדינה אקדמאי היה כ -800 ש"ח53 , והוא משולם לעובדי המדינה רק עם סיימם את ההשתלמות.
לעומת זאת, הסכם העבודה הקיבוצי של עובדי המשקם מיוני 1987 קבע כי תוספת השתלמות מרבית תינתן לעובד שיש לו חמש שנות ותק א ו לעובד אשר סיים 300 .
שעות השתלמות מוכרת; הוא אפשר אפוא קבלת כסף בגין השתלמות מבלי להשתלם כלל הסכם פנימי בין ההנהלה לוועד העובדים מיולי 1990 אף שיפר את ההסכם הקיבוצי משנת .
ראו בתת הפרק על עוזרי המנכ"ל 52 על בסיס דוחות כספיים לשנת 2001.
53 לפי נתוני יוני 2006 , לאקדמאים בדרוג מדעי החברה והרוח עד דרגה 43 +.
עובד בדרגה 44 ומעלה יכול לקבל תוספת של9% משכרו המשולב ועוד כ-330 .
ש"ח משרד הרווחה 1053 .
1987 עבור עובדי מנגנון המשקם; כל עובד מנגנון יכול היה לקבל גמול השתלמות החל ממועד תחילת עבודתו או, לכל המאוחר, בסיימו שתי שנות עבודה - בלא השתלמות כלשהי.
עוד נקבע בהסכם הקיבוצי ובסיכום הפנימי כי דמי ההשתלמות לעובד מנגנון יהיו בשיעור של 20% משכרו.
לא נמצא כי הממונה על השכר אישר את הסכומים החריגים ששולמו לעובדי המשקם כדמי השתלמות.
לדעת משרד מבקר המדינה, כפל התפקידים של עובדים חברי הנהלה שהיו גם חברי ועד העובדים בחברה, וההטבות לעובדי מנגנון החברה הביאו לטשטוש התחומים בין הוועד וההנהלה ואפשרו מינוי מקורבים פוליטיים למשרות בחברה ופגיעה בעניינים הציבוריים שעליהם מופקדת החברה.
כספי החברה אשר שימשו למימון ההטבות לעובדי המנגנון יכלו להיות מופנים, בין השאר, לרווחתם של העובדים בעלי המוגבלות.
חוק החברות מסדיר את דרך הניהול והפיקוח של הגופים השונים בחברה.
אלה הם: האספה הכללית, הדירקטוריון, המנהל הכללי וכל מי שעל פי דין או מכוח התקנון רואים את פעולתו בעניין פלוני כפעולת החברה לאותו עניין.
נוסף על כך, החוק מסדיר מערכת של איזונים ובלמים באמצעות גורמים מפקחים הכוללים את דירקטוריון החברה (סעיף 92 (א) בחוק החברות), את ועדת הביקורת של הדירקטוריון (סעיף 117 בחוק החברות) ואת המבקר הפנימי (סעיף 151 בחוק החברות).
להלן פרטים על אופן פעולתם של הגורמים המפקחים בחברת המשקם.
דירקטוריון החברה הגוף המרכזי בחברה האחראי, בין היתר, לפיקוח על החברה הוא הדירקטוריון, שאמור להתוות את מדיניותה ולפקח על המנהל הכללי.
על הדירקטוריון להתמצא וליטול חלק בהחלטות המרכז יות בחברה, לפקח על הביקורת החשבונאית בה ולהסדיר את המינוי ואת הפיטורים של חברי ההנהלה.
כדי למלא את חובתו על הדירקטוריון לדרוש ממנכ"ל החברה ומהנהלתה נתונים, ניתוחים ותחזיות.
54 סעיף122 לחוק החברות אף מסדיר את חובת הדיווח של המנכ"ל לדירקטוריון.
כמתואר בדוח זה, כשל הדירקטוריון בתפקידי הפיקוח המוטלים עליו: 1.
הדירקטוריון אישר למנכ"ל הסכם עבודה החורג מהמקובל לגבי מנכ"לים בחברות הממשלתיות מבלי שבדק את סעיפיו.
הדירקטוריון אישר למנכ"ל המשקם לעבוד עבודה נוספת בלי שבדק את משך עבודתו, היקפה והתמורה שקיבל בגינה.
הדירקטוריון לא דרש לקבל ניתוחי כדאיות בעניין הקמת המפעל בראש העין ולא ביקש בדיקת חלופות אלא הסתמך על דברים כלליים שמסר לו המנכ"ל.
הדירקטוריון אישר להנהלת החברה הסכם לשכור .
54 ראהדוח ביקורת על רכישת מניות אלישרא על ידי אלתא ( 2005 '), עמ24.
משרדים חדשים עבור הנהלתה בלי שדרש מהמנכ"ל להציג לו חלופות שיתאימו לערכי החברה ולמטרותיה.
כאמור, מנכ"ל משרד הרווחה מינה ארבעה דירקטורים לחברה שתפקידם היה לפקח מטעם המדינה על התנהלותה ולהבטיח את האינטרס הציבורי.
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה שדירקטורים אלה, בדומה לכל חברי הדירקטוריון, לא פיקחו על שמירת האינטרס הציבורי כמתחייב מהיותם נציגי המדינה בדירקטוריון החברה.
ועדת הביקורת של הדירקטוריון הדירקטוריון האציל לוועדת הביקורת שלו סמכות לפקח על חברה.
בוועדת הביקורת דירקטור אחד מטעם המדינה55 .
לפי סעיף117 לחוק החברות, אחד התפקידים של ועדה זו הוא איתור ליקויים בניהול העסקי של החברה, בין השאר, ב התייעצות עם המבקר הפנימי, והעברת הצעות לדירקטוריון על דרכים לתיקונם.
התברר כי בדרך כלל אישרה ועדת הביקורת את תכנית העבודה של המבקר הפנימי ללא שינוי וללא דיון מפורט בה56 .
הוועדה לא איתרה ליקויים בניהול העסקי של החברה; היא לא יזמה הפעלת ביקורת כדי להפיק לקחים מליקויים שהתגלו במהלך הפעילות של המשקם.
למשל, גם לאחר סגירת המפעל בראש העין בשנת 2006 לאחר הפסד מצטבר של מיליון ש"ח לא יזמו הדירקטוריון וועדת הביקורת שלו - ביחד ולחוד - בדיקה פנימית של תהליך קבלת ההחלטות ושל ההתקשרות להקמת המפעל בראש העין כדי להפיק מכך לקחים.
המבקר הפנימי חוק הביקורת הפנימית, התשנ"ב - 1992 (להלן- חוק הביקורת הפנימית), וחוק החברות מחייבים מינוי של מבקר פנימי בחברות דוגמת המשקם.
בהתאם להוראות סעיף 4 בחוק הביקורת הפנימית, המבקר הפנימי אמור לבדוק את פעולות הגוף שאותו הוא מבקר ולבדוק אם הפעולות של נושאי משרה באותו גוף תקינות.
המבקר הפנימי בחברה אמור להגיש תכנית ביקורת לדירקטוריון או לוועדת הביקורת, ואלה אמורים לאשר אותה בשינויים הנראים להם או לדחות אותה.
לפי חוק הביקורת הפנימית, על המבקר הפנימי לעשות ביקורת לפי תקנים מקובלים.
ראוי שתכנית הביקור ת שלו תאפשר בדיקה יעילה ושיטתית של הארגון בהתאם לניתוח הסיכונים של החברה.
דהיינו ככל שהפעילות חשופה יותר לסיכונים כך ראוי שתגדל האינטנסיביות של הביקורת על פעילות זו.
לפיכך הייתה תכנית הביקורת של המבקר הפנימי אמורה לכלול גם בחינה של פעילות המשרד הראשי ובכלל זה התקשרויות החברה.
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה כי המבקר הפנימי העדיף לעסוק בנושאים שאינם מרכזיים.
הוא לא ביצע ביקורת במשרד הראשי משנת 1996 עד שנת 2006 .
רק לאחר בקשת ועדת הביקורת מפברואר 2005 לשלב את יחידת המשרד הראשי בביקורת, הוא עשה שם ביקורת בנושאים כמו מעקב אחר טפסים ושמירתם, ביעור מסמכים, רישום נוכחות של העובדים הזמניים, רישום המחאות וכד'.
מר גרוסמן הסביר בתשובתו למשרד מבקר המדינה באוגוסט 2007 כי על פי תכנית העבודה שלו, חברת המשקם מחולקת ל-84 יחידות ביקורת הפזורות ברחבי הארץ.
לשיטתו, כיוון שבכל שנה מוכנים בממוצע תשעה דוחות ביקורת מתוכננת ודוחות מעקב, כל 10 .
שנים בממוצע חוזר המבקר לאותה יחידה לבדיקה חוזרת .
56 על סמך אישורי תכנית עבודה משנת 2000.
לדעת משרד מבקר המדינה, התייחסות המבקר הפנימי למשרד הראשי כאל כל יחידה בחברת המשקם אינה סבירה שכן לא ניתן להשוות את סכום ההוצאות ואת מספר ההחלטות לגבי הוצאות החברה ומדיניותה במשרד הראשי להיקף העבודה ביחידות האחרות של החברה.
הדירקטוריון הודיע למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2007 כי נוכח הערות מבקר המדינה, הוא ינחה את המבקר שהנושאים שייבחרו לביקורת והכנת תכניות לה יהיו כדי "ליתן מענה הולם" לחשיפה לסיכונים בחברה.
חשב החברה החשב במשקם, חברה שכאמור כמחצית מהכנסותיה מתוקצבות על ידי המדינה וממלאת תפקידים בעלי אופי ציבורי, אמנם אינו שומר סף כחשב במשרד ממשלתי57 .
בתוקף תפקידו הוא אמור לדאוג שהניהול הכספי שלה יהיה בהתאם לכללי החשבונאות ועל פי כללי המינהל התקין.
כמתואר בדוח זה כשל החשב בתפקידו: 1 .
הוא אישר תשלומים שבהם חויב כרטיס האשראי של המנכ"ל גם כשחויב בגין מילוי דלק לכלי רכב שספק אם היו בשימוש המשקם.
הוא הורה לכפיף שלו לשלם לו כספים עבור המעונות של ילדיו בניגוד לנוהלי החברה ואף קיבל תשלום של כ- 10,000 ש"חללא הצגת אסמכתאות לזכאותו לו.
הוא שיתף פעולה עם המנכ"ל לבחירת ספקים שהיו מקורביו וחבריו של המנכ"ל.
נוכח התנהלותו של החשב, על הדירקטוריון לשקול את המשך העסקתו בתפקידו.
מכלל האמור יוצא שמנגנוני הפיקוח והבקרה הפנימיים של המשקם לא פעלו אפוא כנדרש וכראוי.
שומרי הסף שמחוץ לחברה .
עם שומרי הסף החיצוניים של חברת המשקם נמנים משרד הרווחה והממונה על השכר.
להלן פרטים על הבקרה שלהם בחברה.
57 במשרד הממשלתי החשב הוא אחד משומרי הסף המרכזים.
הוא מייצג במשרד את החשכ"ל וכפוף לו מקצועית ומינהלית.
הוא מנהל יחידת הכספים, מאשר כל חשבון ומפקח על ביצוע תקציב המשרד לפי דין.
ראו דוח ביקורת על מינויים פוליטיים ומינויים בלתי תקינים במשרד לאיכות הסביבה ( 2004 '), עמ11.
בשנת 1982 הפסיקה ההסתדרות הציונית להעביר כספים לחברה, כך שמשרד הרווחה היה הגורם היחיד שתקצב את המשקם בשיעור ניכר (כ -46% מן התקציב).
בשנים האחרונות משרד הרווחה העביר בכל שנה כ -40 מיליון ש"ח לחברת המשקם; ראוי שהמשרד ידאג שהשימוש בכספים אלה יהיה לטובת אוכלוסיית העובדים בעלי המוגבלות, בהתאם ליעדים שקבע.
ראוי גם שהיחידה המקצועית במשרד - אגף השיקום - תפקח על כך מבחינה מקצועית, מבחינה תקציבית ומבחינה מנהלית.
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה כי משרד הרווחה לא הפעיל פיקוח ובקרה על חברת המשקם.
למרות פניותיו של מנהל אגף השיקום במהלך השנים 2005 ו- 2006 להנהלת משרד הרווחה בבקשה להכפיף את המשקם לאגף הוא לא נענה; מטעם זה האגף לא הפעיל מנגנוני פיקוח ובקרה מקצועיים, תקציביים ומנהליים.
הפיקוח על מימוש הסכם ההבראה : בשנת 1998 , בעקבות המצב הכלכלי הקשה של המשקם באותה עת, אמור היה להיחתם הסכם הבראה בין הנהלת החברה ובין משרד העבודה והרווחה 58.
ההסכם היה אמור להביא להתייעלות החברה, בין הש אר, באמצעות צמצום מספר עובדי המנגנון והסדרת העברת הכספים ממשרד העבודה והרווחה למשקם.
בשנת 2005 , בעקבות מחלוקת בעניין תשלום דמי שכירות עבור אחד ממבני המשקם בבעלות המדינה, הזמין חשב משרד הרווחה דוח מרואה חשבון חיצוני כדי לבדוק את חוסנה הכלכלי של החברה (להלן - דוח רואה החשבון).
בדוח הייתה התייחסות גם להתייעלות החברה בהתאם להסכם ההבראה.
על פי דוח רואה החשבון, היו שני הסכמי הבראה: הסכם מקורי שעליו חתמו נציגי משרד הרווחה, אך החברה לא חתמה עליו, והסכם שני שהחברה תיקנה ונחתם בידיה בלבד.
השוואת שני ההסכמים מלמדת ש היו פערים מהותיים בין ההסכמים בעיקר בכל הנוגע לכוח האדם בחברה, וכתוצאה מכך מספר משרות העובדים שאותן התחייבה החברה לצמצם היה קטן יותר מהמספר הרשום בהסכם שהמשרד חתם עליו.
משרד הרווחה העביר לחברה כספים מדי שנה אף שהיא לא פעלה על פי ההסכם שהיה מקובל על המשרד.
חישוב השתתפות המשרד בתקציב חברת המשקם : משרד הרווחה מעביר כל שנה כ-40 מיליון ש"ח עבור העובדים בעלי המוגבלות.
תקציב החברה הוגדר בספר התקציב של משרד הרווחה כקניית שירותי העסקת עובדים בעלי מוגבלות.
דהיינו משרד הרווחה רוכש שירותי העסקת עובדים בעלי מוגבלות מחברת המשקם ללא מכרז - בהתאם לפטור ממכרז שניתן לו על ידי החשב הכללי.
מדי שנה החל בשנת 199859 קבעו המשקם ומשרד הרווחה מנגנון שלפיו ראש תחום תקצוב במשרד הרווחה ונציגי המשקם חישבו את סכום התקציב שמעביר משרד הרווחה לחברה (להלן - התחשיב).
התחשיב התבסס על מספר ימי העבודה של כ- 2,900 עובדים בעלי מוגבלות והשתתפות ממשלתית בשיעור60% מעלות שכרם המחושבת.
על פי התחשיב, עלות ימי החופשה וימי חג של עובדים אלה תחושב באמצעות גילומם בסכומים להפרשות הסוציאליות שהיוו תוספת של כ-41% בתעריף לשכר .
58 במרס 2003 אישרה הכנסת את חלוקת משרד העבודה והרווחה והעברת תחום העבודה למשרד התעשייה והמסחר.
השנה שבה היה אמור להיחתם הסכם ההבראה משרד הרווחה 1057 .
ביוני 2005 כתב מנכ"ל המשקם לרואה החשבון כי השתתפות המדינה מיועדת אך ורק לתשלום שכר עבודה לעובדים בעלי מוגבלות, והחברה פועלת בהתאם לכך.
בבדיקת משרד מבקר המדינה נמצא כי חברת המשקם כללה בדיווחיה למשרד הרווחה את שעות העבודה של כ -50 עובדים זמניים שאינם זכאים לתמיכת המדינה.
מנכ"ל המשקם מסר למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2007 כי מדיניות החברה היא שהעובדים הזמניים מדריכים - מלווים את העובדים בעלי המוגבלות, והם אמורים להדריך אותם מבחינה מקצועית.
לכן אין הם חלק מעובדי המנגנון.
להסברו של המנכ"ל לא נמצא כל ביסוס בתפקידים שחלק מהעובדים הזמניים מילאו (פקידי חשבונות, מזכירות ועובדי המשרד הראשי).
כמו כן, החברה לא הציגה את המדיניות הזו למשרד הרווחה.
בבדיקה מדגמית שעשה משרד מבקר המדינה נמצא שמספר ימי העבודה שהמשקם דיווחה עליו למשרד הרווחה היה גדול יותר ממספר ימי העבודה שנרשם במערכת הדיווח הפנימית של החברה.
לדוגמה, בחודש ספטמבר 2006 היה מספר הימים בדוח שהעביר חשב החברה למשרד הרווחה גדול ב-15% וב-9% .
ממספר ימי העבודה שדווחו בשני אזורים בתוך החברה חשב החברה הסביר למשרד מבקר המדינה בפברואר 2007 כי הפערים בין הנתונים שהעבירו האזורים (ירושלים והמרכז) לבין הנתו נים בדיווחי החברה למשרד הרווחה נובעים מכך שדיווחי האזורים כוללים אך ורק ימי עבודה בפועל, לעומת דיווחי החברה שכוללים גם ימי חופשה, חגים, ימי מחלה, ימי אבל, ימי מילואים וכיו"ב.
לדעת משרד מבקר המדינה, הסבר זה אינו מדויק שכן על פי התחשיב, לתעריף לשעה הוספו 41% .
בגין הפרשות לביטוח סוציאלי לימי חופשה, לחגים, לימי מחלה וכיו"ב משמעות הדבר היא שחברת המשקם הגדילה באופן מלאכותי את מספר ימי העבודה המדווחים למשרד הרווחה כדי להשיג תקציב גדול יותר.
המסקנה היא שמשרד הרווחה לא הפעיל פיקוח ובקרה מקצועיים ותקציביים על חברת המשקם למרות הסכומים הניכרים שהזרים המשרד לחברה.
הממונה על השכר והסכמי העבודה על סמך הוראות ס' 33 (א) בחוק יסודות התקציב דורש הממונה על השכר מגופים מתוקצבים ונתמכים נתוני שכר; פעם בשנה הוא מגיש לכנסת דוח חריגות שכר.
דוח זה והנתונים שהצטברו משמשים ליחידת האכ יפה אשר באגף הממונה על השכר מקור מידע להפעלת ביקורת שכר.
סעיף 29 ,א לחוק יסודות התקציב קובע כי בהתאם לתוצאות ביקורת השכר רשאי שר האוצר לבטל הסכם הנוגד את הוראות חוק יסודות התקציב או להורות על שינוי ההסכם ואף להורות להשיב את הכספים לגוף או לעובד לפי העניין.
חברת המשקם היא גוף מתוקצב, והיא סיפקה נתונים לממונה על השכר על שכרם של בכיריה, אולם הממונה על השכר לא הפעיל ביקורת שכר בה: סגן בכיר (אכיפה) לממונה על השכר ביקש בנובמבר 2004 ממר בן צור, מנכ"ל המשקם, להעביר לממונה על השכר את חוזה ההעסקה שלו ושלושה תלושי שכר שלו בתוך שבעה ימים.
לא נמצא שחברת המשקם או המנכ"ל שלה העבירו את הנתונים הנדרשים, ולמרות זאת לא פעל סגן הממונה על השכר כדי לאכוף את דרישתו.
לעניין זה יצוין כי מנכ"ל המשקם הודיע למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2007 כי "החברה מעבירה מדי שנה בשנה דין וחשבון לממונה ובו פירוט מלא ומדויק של השכר והתנאים הנלווים.
הממונה על השכר באוצר לא דרש מעולם לשנות את תנאי העסקתו של מר בן-צור".
רק לקראת סיכום הביקורת, באוקטובר 2007 , פנה הממונה על השכר ליו"ר דירקטוריון המשקם בדרישה לתבוע השבת כל סכום ששולם כשכר חודשי למר בן צור בניגוד להוראות חוק יסודות התקציב 60.
 שיקומם התעסוקתי של אנשים הסובלים ממוגבלות, שמצבם החברתי- כלכלי קשה בדרך כלל, משפיע השפעה מכרעת על שילובם בשוק העבודה הרגיל.
ממשלות ישראל השקיעו משאבים ניכרים בשיקומה של אוכלוסייה זו.
השיקום מתבצע, בין השאר, באמצעות חברת המשקם, חברה מעורבת בבעלות ההסתדרות הציונית ומדינת ישראל, אשר משרד הרווחה מממן כמחצית מתקציבה.
לפיכך חלים על החברה נורמות ציבוריות מקובלות ועקרונות המינהל התקין.