HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
שנקר צירף לתשובתו למשרד מבקר המדינה הצהרה בכתב של הממונה על עבודתו במקומות אחרים.
ואולם, בהצהרה זו חסרים פרטים מלאים על ימים ושעות של עבודתו הנוספת וכן פרטים על ימי עבודתו בשנקר.
שנקר ציין עוד בתשובתו, כי "סוכם עם הממונה על הבטיחות כי להבא יקפיד להחתים את כרטיס העובד שלו בשעון הנוכחות בכניסתו וביציאתו משנקר".
לדעת משרד מבקר המדינה, על שנקר לדרוש מהממונה על הבטיחות הצהרה בכתב על עבודתו הנוספת, ובה פרטים מלאים על היקפה ועל המועדים שהוא מועסק בה, וכן פרטים על הימים ועל שעות עבודתו בשנקר (בשים לב לעובדה שהיקף משרתו גדל כאמור ל - 60%,) ולבחון האם עבודתו הנוספת אינ ה עלולה לפגוע בתפקודו בשנקר.
מחסני חומרים מסוכנים בשנקר 1 .
בדוח מ - 2002 נאמר כי מחסן החומ"ס המרכזי של שנקר נמצא בחצר, דלתותיו אינן חסינות אש, והוא אינו מבודד דיו.
כן צוין כי החומ"ס המוחזקים במחסן אינם מופרדים זה מזה כנדרש, וכי יש להגביר את תחלופת האוויר שבו.
המעקב העלה כי שנקר תיקן את רוב הליקויים שצוינו בדוח מ - 2002 בעניין זה: במחסן הותקנה דלת חסינת אש והחומרים מאוחסנים בארונות אש ייעודיים באופן המונע שפך ומגע בין החומרים.
כמו כן הותקנה במחסן מערכת אוורור.
בביקורת המעקב עלה כי בכל שנה משנת 2006 ואילךהעירה היחידה האזורית לאיכות הסביבה של עיריות רמת גן ובני ברק (להלן - היחידה האזורית18 ) בדוחות הביקורת שביצעה בשנקר19 , כי עליו להעביר אליה דוח של בודק מומחה בנוגע לעמידות מבני אחסון הרעלים ועמידתם בתקנים שקבע פיקוד העורף.
בביקורת עלה, כי עד דצמבר 2009 לא נערכה בשנקר הבדיקה האמורה.
18 היחידות האזוריות לאיכות הסביבה ברשויות משתפות פעולה עם המשרד להגנת הסביבה.
סמכותן לבקר במקומות האחסון של החומ"ס היא מכוח תקנות רישוי עסקים (מפעלים מסוכנים), התשנ"ג- 1993 .
הרשויות המקומיות המעוניינות בשיתוף פעולה עם המשרד להגנת הסביבה מקבלות ממנו תמיכה כספ ית לפעילויות שהן מתבקשות לבצע עבורו לפי תכנית העבודה של היחידות.
19 הביקור האחרון היה בדצמבר 2008.
שנקר- בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב 1427 .
שנקר מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה, כי הוא יבצע בהקדם בדיקה של כשרות המבנה לאחסון חומרים מסוכנים.
המשרד להגנת הסביבה הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה, כי יחדש את ההיתר לשנקר "על פי הממצאים בשטח".
"חוק החומ"ס מגדיר כ"כימיקל מזיק או "רעל" לא רק את החומר כפי שהוא, אלא גם את החומר כשהוא מעורב או ממוזג בחומרים אחרים.
בביקורת המעקב עלה כי המשרד להגנת הסביבה והיחידה האזורית לא ביקרו כלל במחסן הפסולת הרעילה של שנקר, וכי אין ברשותם מידע על מצבו של מחסן זה ועל האופן שבו מאוחסנים בו החומרים.
לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי שהמשרד להגנת הסביבה והיחידה האזורית יבדקו אם דינו של מחסן הפסולת הרעילה של שנקר כדינו של מחסן החומ"ס, ואם יש לקיים גם בו ביקורות.
המשרד להגנת הסביבה הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה כי הנושא ייבדק בביקורת הקרובה של נציג המחוז.
על פי תקנות רישוי עסקים (סילוק פסולת חומרים מסוכנים), התשנ"א- 1990 (להלן- תקנות סילוק הפסולת), יש להעביר פסולת של חומ"ס למתקן לפינוי פסולת רעילה הנמצא ברמת חובב.
בתקנות צוין כי יש לסלק פסולת זו בהקדם האפשרי ולא יאוחר משישה חודשים לאחר היווצרותה; כלומר - יש לפנותה לפחות פעמיים בשנה.
האחראי לפינוי פסולת זו בשנקר הוא המנכ"ל בשל היותו מבקש הרישיון.
(א) מרישומים שבידי המשרד להגנת הסביבה עולה, כי שנקר לא הקפיד על ביצוע הוראת תקנות סילוק הפסולת, ולא העביר לרמת חובב את הפסולת הרעילה שלו לפחות פעמיים בשנה כנדרש.
(ב) בבדיקה שקיים משרד מבקר המדינה בנובמבר 2008 במחסן הפסולת הרעילה של שנקר נמצאו בו כמויות גדולות של פסולת רעילה שלא פונו; הצטברות כמות כזו של פסולת רעילה מהווה סיכון בטיחותי וסביבתי.
כמו כן לא היה במחסן שילוט מתאים על אודות החומרים שבו, כפי שדורש חוק החומ"ס.
הממונה על הבטיחות הודיע במהלך הביקורת (באוקטובר 2009 ) למשרד מבקר המדינה כי מאז הבדיקה הוא פינה את הפסולת שבמחסן לאתר ברמת חובב, אך טרם הסדיר את עניין שילוט הפסולת הרעילה והפרדת החומרים.
שנקר ציין בתשובתו, כי מחסן פסולת החומ"ס עובר שדרוג בשיטת האחסון.
המשרד להגנת הסביבה מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה, כי הנושא ייבדק בביקורת הקרובה.
(ג) בתקנות סילוק הפסולת נקבע כי "בעל מפעל יחזיק וישמור במשרדיו את החשבוניות של אתר הפסולת הרעילה או של מקום המחזור או השימוש החוזר, לפי העניין, ויציגן בפני המנהל, בפני רשות הרישוי או בפני מי שפועל מטעמם, להוכחת סילוק הפסולת כנדרש".
במעקב עלה כי הממונה על הבטיחות לא הקפיד לשמור את כל המסמכים האמורים להוכחת סילוק הפסולת כנדרש.
על שנקר לנקוט את האמצעים הדרושים כדי שהנדרש בתקנות סילוק הפסולת בעניין זה יקוים כראוי.
שם הדוח: מעקב אחר תיקון ליקויים בשנקר מסגרת הפרסום: דוח שנתי 60ב שנת פרסום: התש"ע- 2010 5 .
בדוח מ- 2002 ,צוין כי "מחסן הפסולת אינו מתאים לייעודו, המחסן אינו מאוורר כנדרש וחלונותיו מכוסים ברשת דקה שאינה מונעת החדרת בדלי סיגריות לתוכו".
המעקב העלה כי חלונות המחסן נאטמו, והותקנה בו מערכת אוורור.
ואולם דלת המחסן אינה אטומה דיה, ויש רווח בינה ובין הרצפ ה הפוגע באטימות המחסן ועלול לגרום לדליפה של חומר מסוכן.
על שנקר להשלים את התאמת המחסן לאחסון חומ"ס.
שנקר הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה, כי הליקויים האמורים תוקנו.
משרד מבקר המדינה מעיר לשנקר ולגופים המופקדים על אכיפת חוק החומ"ס, כי עליהם לוודא שתדירות סילוק הפסולת הרעילה מתחומי בית הספר תהיה כנדרש בחוק, ולפעול לכך שהפסולת תישמר כראוי באמצעות שילוט מתאים והפרדת חומרים כנדרש.
על המשרד להגנת הסביבה והיחידה האזורית גם ל בדוק מפעם לפעם את מבנה מחסן הפסולת הרעילה, ולוודא שהוא עומד בדרישות ומתאים לייעודו.
טיפול המשרד להגנת הסביבה בענייני שנקר על פי חוק החומ"ס, המשרד להגנת הסביבה אחראי למתן היתר רעלים למוסדות ולגופים שונים המשתמשים בחומרים אלו.
היתר הרעלים ניתן לאחר בדיקת המשרד הכוללת ביקור במקום, בחינת הסיכונים וקביעת דרישות ותנאים לטיפול בהם בעתות שגרה ובעת חירום.
עד שנת 2003 ניתן לכל העוסקים בחומ"ס היתר שתוקפו שנה אחת.
בשנת 2003 הותקנו תקנות חדשות - תקנות החומרים המסוכנים (אמות מידה לקביעת תוקף היתרים), התשס"ג- 2003 (להלן- תקנות ההיתרים), ובהן דורגו העוסקים בחומ"ס בשלוש דרגות לפי מידת הסיכון הנשקפת מהם לאדם ולסביבה , בהתאם לסוגי הרעלים וכמותם, סוגי העסקים ופעילותם: דרגה A - עסקים שנשקף מהם סיכון גדול ותוקף היתר הרעלים הניתן להם הוא לשנה; דרגה B - ;עסקים שנשקף מהם סיכון בינוני ותוקף ההיתר הניתן להם הוא לשנתיים דרגה C - עסקים שנשקף מהם סיכון קטן ותוקף ההיתר הניתן להם- שלוש שנים.
מהסיווג לקבוצות השונות נגזרת רמת הפיקוח הנדרשת, סכום האגרה שיש לשלם בעד ההיתר לעיסוק ברעלים, וכן משך תוקפו של ההיתר.
על פי תקנות ההיתרים, מכון מחקר, ובכלל זה מכון במוסד אקדמי, שברשותו חומרים מסוימים בכל כמות יסווג בדרגה B ; כך סווג שנקר במשך כל השנים.
המעקב העלה כי בעת הארכת תוקף היתר הרעלים האחרון בשנת 2007 שונה סיווג שנקר ל-C .
, והוא קיבל היתר רעלים לשלוש שנים בתיקי המשרד להגנת הסביבה לא נמצאו מסמכים המנמקים או מבססים את החלטתו לשנות את סיווגו של שנקר לעניין תקנות ההיתרים, ולמעשה להקל ברמת הדרישות שעליו לעמוד בהן.
מן הראוי שהמשרד יתעד החלטה זו.
שנקר- בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב 1429 .
המעקב העלה כי עובד המשרד להגנת הסביבה האחראי למתן היתר רעלים לשנקר ביקר בעבר בבית הספר רק סמוך למועד חידוש ההיתר.
עוד נמצא כי לקראת חידוש ההיתר בשנת 2007 שניתן כאמור לתקופה של שלוש שנים, לא ביקר עובד המשרד האמור כלל בבית הספר, והוא נתן את ההיתר רק על סמך ממצאי ביקורו של נציג היחידה האזורית.
המשרד להגנת הסביבה הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה, כי הערות הביקורת מקובלות עליו וייושמו לאלתר.
דוחות הביקור השנתיים של היחידה האזורית מוגשים למשרד להגנת הסביבה.
בביקורת עלה כי המשרד לא אכף על שנקר לתקן את הליקויים שצוינו בדוחות הביקור.
לדוגמה: בדוחות לשנת 2006 ואילך צוין כאמור כי "יש להעביר דוח של בודק מומחה שמבני אחסון ]למשרד להגנת הסביבה וליחידה האזורית [ בהתאם להנחיות".
כמו כן צוין כי כתנאי להית]הם[ הרעליםר שניתן לשנקר עליו להמציא למשרד להגנת הסביבה רשימה של האנשים בצוותי החירום שהקים ותפקידיהם.
עוד עלה, כי אף על פי ששנקר לא תיקן את הליקויים האמורים, לא המציא דוח בודק מומחה ולא הקים צוות חירום - לא העיר לו המשרד על כך, ואף העניק לו כאמור היתר רעלים לתקופה ארוכה יותר מבעבר בלי להתנות את מתן ההיתר בתיקון הליקויים האמורים.
המשרד להגנת הסביבה מסר כי יבדוק את מכלול ההיבטים הסביבתיים לפני חידוש ההיתר, שהינו במועד קרוב, וההיתר לא יחודש או יוגבל, אם יימצאו ממצאים המחייבים זאת ועלולים לפגוע בסביבה.
לדעת משרד מבקר המדינה, על שנקר לפעול ללא דיחוי למילוי התנאים שנקבעו בהיתרים שקיבל.
על המשרד להגנת הסביבה והיחידה האזורית לוודא כי שנקר מקיים במלואם את תנאי ההיתר, ולשקול את ביטולו אם הם לא יקוימו בתוך פרק זמן שייקבע.
טיפול המפקח על העבודה בענייני שנקר בעקבות פרסום הדוח מ- 2002 סיירו בשנקר נציגי אגף הפיקוח על העבודה במשרד העבודה20 (להלן- האגף) ודרשו משנקר לתקן את הליקויים שצוינו בדוח.
כמו כן הוציא האגף לשנקר הנחיות בטיחות הכוללות דרישה להקמת ועדת בטיחות ולהכשרת הממונה על הבטיחות.
כאמור, שנקר הקים בעקבות הדוח האמור ועדת בטיחות ומינה ממונה על הבטיחות שהוכשר לתפקידו על ידי הגורמים המוסמכים.
על פי חוק ארגון הפיקוח על העבודה, סמכויותיו של מפקח עבודה מטעם משרד התמ"ת הן בין השאר: "לבדוק במקום-עבודה את סדרי העבודה ואת סידורי הבטיחות, הגיהות והרווחה, ובין .
שם הדוח: מעקב אחר תיקון ליקויים בשנקר מסגרת הפרסום: דוח שנתי 60ב שנת פרסום: התש"ע- 2010 ,השאר גם את המיתקנים, המכונות הציוד ותהליכי העבודה; לברר את הסיבות והנסיבות של תאונות-עבודה" 21.
מפקחת עבודה בכירה מטעם אגף הפיקוח על העבודה במשרד התמ"ת ביקרה בשנקר בתקופה שבין דצמבר 2002 לנובמבר 2008 שמונה פעמים.
לאחר כל ביקור שלחה המפקחת לשנקר "דוח ביקור" ובו ציינה את הליקויים שהועלו, התקנות והחוקים הרלוונטיים לנושא, הדרישות לביצוע ותאריך ביצוען.
משרד מבקר המדינה העלה, כי בכל דוחות הביקור של המפקחת צוין כי המועד לביצוע דרישות הבטיחות הוא מיידי.
ואולם לא נמצא במסמכים כי שנקר דיווח למפקחת שהליקויים שפורטו בדוחות הביקור אכן תוקנו, ואף לא נמצא, כי המפקחת מצדה ביקשה משנקר שיעביר לה דיווח כזה.
להלן שתי דוגמאות של ממצאים שהעלתה המפקחת והטיפול שנעשה בהם, כפי שעלה בביקורת המעקב: (א) בביקור באפריל 2007 ציינה המפקחת כי על שנקר להזמין ממעבדה של משרד התמ"ת בדיקות סביבתיות לבדיקת תנאי אקלים ובדיקות מפלס הרעש בכמה מחלקות בשנקר.
נמצא כי שנקר לא הזמין בדיקות אלו.
משרד התמ"ת אישר בתשובתו למשרד מבקר המדינה, כי אכן לא נמצא בידו תיעוד על ביצוע בדיקות סביבתיות בבית הספר, ובית הספר נדרש על ידיו, בעקבות הביקורת, לבצע בדיקה זו.
(ב) בדוח הביקור מינואר 2008 ציינה המפקחת כי בכמה מחלקות שבהן עובדים ברעש יש לעשות בדיקות סביבתיות על פי תקנות הבטיחות בעבודה (גיהות תעסוקתית ובריאות העובדים ברעש), התשמ"ד- 1984 (להלן- תקנות בריאות העובדים).
המעקב העלה כי בדיקות אלו טרם נעשו.
שנקר הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה, כי "הוחלט כי יערכו בדיקות מפלסי רעש בסדנאות מסוימות במהלך חודש ינואר 2010 ".
משרד התמ"ת מסר, כי "האגף פועל לגיבוש מדיניות בתחום סדר עדיפויות בפיקוח.
סדר העדיפות מגלם שיקולים הכוללים בין היתר את רמת הסיכונים במקום העבודה במפוקח, רמת ניהול הבטיחות, תדירות אירועי הבטיח ות בו וחומרתם.
הביקורים במקומות העבודה ובפרט בשנקר יבוצעו בהתאם לסדר העדיפויות שייקבע".
משרד מבקר המדינה העיר לשנקר כי עליו למלא לאלתר את דרישות האגף לפיקוח על העבודה למען בטיחותם ובריאותם של העובדים והסטודנטים.
על האגף להגביר את תדירות הביקורים בשנקר כדי לוודא שדרישותיו אכן מולאו על ידי בית הספר.
21 ,"בעניין בדיקת תאונות של המפקח על העבודה ראו לעיל בפרק "טיפול שנקר בתאונות עבודה עמ' 1422.
שנקר- בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב 1431 .
ממצאי דוח מבקר הפנים משנת 2009 באוקטובר 2009 "הגיש המבקר הפנימי של שנקר טיוטת דוח בנושא "מערך הבטיחות בשנקר שגובשה לדוח סופי בדצמבר 2009 .
בינואר 2010 קיימה ועדת הביקורת דיון בנושא ואימצה את ממצאיו.
יצוין כי חלק מהממצאים שהעלה מבקר הפנים בדוח האמור צוינו כבר בדוח מבקר המדינה מ - 2002 , וחלקם הועלו גם בביקורת הקודמת של מבקר הפנים בנושא משנת 2003 .
להלן הנושאים העיקריים שנבדקו בביקורת המבקר הפנימי והממצאים שפורטו בדוח מדצמבר 2009 :בעניינם ממונה בטיחות: הממ ונה על הבטיחות מועסק בחצי משרה בניגוד לכתב המינוי של המפקח המחוזי; ועדת בטיחות: ועדת הבטיחות אינה מתכנסת בהתאם לתקנות ועדות הבטיחות לפחות שמונה פעמים בשנה; נאמני בטיחות: טרם הושלמה הנחיית משרד העבודה "להסמיך" נציגי ביה"ס בקורס נאמני בטיחות, וכן לא מונהגת "תוכנית ביקורת נאמני בטיחות"; תכנית בטיחות שנתית: המוסד אינו מכין מדי שנה בשנה תכנית בטיחות וסקר סיכונים כמתחייב על פי התקנות; בדיקות רפואיות תקופתיות : העובדים החשופים לסיכונים סביבתיים וחומרים מסוכנים לא עברו בדיקות רפואיות כמתחייב ע"פי התקנות; הדרכות בטיח ות: תכנית ההדרכות לעובדים והרענונים בתחום הבטיחות אינה מעוגנת ומפורטת בתכנית הבטיחות השנתית, ולא נהוג לתדרך קבלני משנה טרם תחילת עבודתם במוסד; פסולת רעילה: קיימת חריגה משמעותית מתקנות סילוק הפסולת, ולא נמצא במחסן שילוט לסוגי החומרים; בדיקת חשיפה לרעש מזיק: שנקר לא ביצע את הנחיית משרד התמ"ת בנושא, ולא ביצע בדיקות מפלסי רעש כנדרש בתקנות בריאות העובדים; תאונות עבודה: טרם הוגדרו בשנקר הוראות דיווח על תאונות עבודה, הממונה אינו מקיים תחקיר כנדרש, ואין מתקיים מעקב סטטיסטי שנתי על היקף התאונות והדרך למניעתן.
בסיכום עיקרי ההמלצות קבע המבקר הפנימי, כי "הביקורת מצאה כי בשנקר קיים מערך בטיחות בעבודה המקיים חלקית את פקודת הבטיחות ]הדגשה במקור [ בעבודה ואת תקנות ארגון הפיקוח על העבודה.
במספר תחומים יש מקום ליתר שלמות והקפדה בביצוע ההערות והליקויים המפורטים בדוח זה והמחייבי ם טיפול".
מהאמור לעיל עולה, כי גם מבקר הפנים התריע בפני שנקר על אי-קיום מלוא חובותיו בנושא הבטיחות.
הסכנה מחומ"ס בשנקר נובעת מהימצאות מלאי גדול של חומרים כאלה במקום שבו שוהים בכל יום מאות רבות של עובדים, סטודנטים, ספקים ואחרים, ומהעובדה ששנקר שוכן בלב שכונת מגורים צפופה במרכז הארץ.
כמו כן קיימת בשנקר סכנה של תאונות עבודה בשל השימוש של עובדים וסטודנטים בכלי עבודה, מכונות וחומ"ס בסדנאות ובמעבדות.
אירוע חירום שמקורו בחומ"ס, כגון התפוצצות, שרפה או דליפה עלול לגרום לאסון.
לכן על שנקר להיערך מראש כדי 1432 דוח שנתי60ב .
שם הדוח: מעקב אחר תיקון ליקויים בשנקר מסגרת הפרסום: דוח שנתי 60ב שנת פרסום: התש"ע- 2010 למנוע את התרחשותו, ולהקפיד על מילוי הוראות הדינים העוסקים בבטיחות ובאמצעים להתמודדות עם אירוע חומ"ס.
האחריות למילוי ההנחיות וההוראות על פי כל דין מוטלת בראש ובראשונה על שנקר, אך גם על אגף הפיקוח על העבודה במשרד התמ"ת ועל המשרד להגנת הסביבה, המופקדים על הבטיחות וע ל הטיפול בתאונות ובחומ"ס; גופים אלה חייבים לקיים ביקורות שוטפות בשנקר ולוודא כי הנחיותיהם והוראות הדינים השונים בנושאים אלה מתקיימות כנדרש.
הביקורת העלתה שהמשרד להגנת הסביבה ומשרד התמ"ת אינם ממלאים את תפקידם בתחום הבטיחות כראוי וכפי שמצופה מהם.
על אף ליקוי ים שעלו בשמירה על הבטיחות בשנקר, נוכחותם כגורמי הבקרה והפיקוח לא הייתה מספקת, ותפקודם בעניין זה היה לקוי.
רמת בטיחות שאינה מספקת מסכנת את שלום הציבור והסביבה; על כן על המשרדים לאכוף את סמכותם כגורמי הפיקוח, ועל שנקר לפעול ביתר שאת לקיים את כל כללי הבטיחות שמחייבים אותו.
אם יתברר ששנקר אינו פועל כמתחייב, על המשרדים האמורים לבחון את הסנקציות שיש באפשרותם לנקוט כנגד בית הספר.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש לראות בחומרה את העולה מממצאי דוח מעקב זה, ולפיהם שנקר והגורמים הממשלתיים האמורים לא פעלו מיד לתיקון הליקויים שצוינו בדוח הביקורת הקודם של מבקר המדינה משנת 2002 בעניין הטיפול בחומ"ס.
הסדרת השימוש בקרקעות .
הקמפוס של שנקר מתפרס על חמש חלקות בתחום השיפוט של עיריית רמת גן ששטחן הכולל כ-11 דונם, בהן שתי חלקות שהן קרקעות מדינה שמנהל ממ"י: חלקה 212 (כ-5 )דונמים שהקרן הקיימת לישראל החכירה בשנת 1946 לאגודה לחינוך ולמחקר תעשייתי22 (להלן- האגודה), וחלקה 682 (כ-1.
שלוש החלקות האחרות הן בבעלות עיריית רמת גן שהחכירה אותן לשנקר בדוח מ - 2002 נכתב, בין היתר, כי השימוש במקרקעין בשתי החלקות שבניהול ממ"י והתשלום עבורן טרם הוסדר, וכי זה עשרות שנים שלא שולמו עבורן דמי חכירה לממ"י.
משרד מבקר המדינה המליץ אז לשנקר להסדיר את הזכויות והחובות על הקרקעות שברשותו24 :.
להלן הפרטים שצוינו בעניין זה בדוח 1.
כיוון ששנקר לא שילם את דמי החכירה השנתיים החל בשנת 1969 בגין חלקה212 , לא הושלמה העברת זכויות החכירה, והן לא נרשמו על שם שנקר; כמו כן ב - 1994 ממ"י גם לא חידש את תוקף חוזה החכירה הנוגע לחלקה.
אגודה שהקימה את שנקר 23 על אף שחוזה החכירההעמיד לרשות האגודה את חלקה 212 בשלמותה, על חלק ממנה נמצאו מבנים השייכים לעיריית רמת גן.
שטחים אלה השתנו במשך הזמן: השטח התפוס על ידי שנקר גדל ואילו השטח שתפוס בידי העירייה קטן.
24 טיפול בנושא הקרקעות כולל הסדרת רישום זכויות המקרקעין בין העירייה לשנקר, תשלום דמי החכירה או דמי השימוש לממ"י ותשלום מסים בגין הרישום.
שנקר- בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב 1433 .
בנוגע לחלקה682 נמצא שהיא בשימוש שנקר ללא חוזה חכירה עם המינהל.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאוגוסט 2001 מסר שנקר כי הוא משתמש רק בחלק קטן מהחלקה, שרוב שטחה הוא רחוב ציבורי.
על פי תחשיב של ממ"י, בדצמבר 2000 הגיע חובו של שנקר כלפיו לכ-3.
מיליון ש"ח החוב כלל דמי חכירה לשבע שנים בעבור חלקה 682 ודמי חכירה בעבור כ -62% משטח חלקה 212 .
שנקר לא השיג על סכום החוב שנקבע לגבי חלקה682 , ואולם לגבי חלקה212 טען שנקר כי הוא חייב לשלם לממ"י רק עבור החזקה של כ -40% ממנה.
ממ"י הודיע בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2001 כי שנקר העביר בתחילת אותו חודש תשלום ראשון בסך של 300,000 ש"ח על חשבון החוב, וכי הוחל בקביעת הסכומים המעודכנים של החובות בהתאם לסיכום עם שנקר.
בביקורת המעקב עלה כי המחלוקות טרם הוסדרו.
להלן תמצית השתלשלות הדברים: 1.
בנובמבר 2002 התקיימה פגישה משותפת של נציגי ממ"י, עיריית רמת גן ושנקר ובה נדון תשלום דמי החכירה לממ"י בגין חלקות 212 ו-682 .
בסיכום הדיון שהופץ למשתתפים צוין בין היתר: לגבי חלקה 682 - (שלגביה לא נחתם כאמור כל חוזה עם שנקר) באחריות מחלקת הגזברות של ממ"י לערוך חישוב לתשלום דמי שימוש "לפי מכסה של 2% ,לשנה לשבע שנים אחרונות בגין שימוש בקרקע".
לגבי חלקה 212 - "באחריות מח' הגזברות לערוך חשבון על בסיס שומת השמאי הממשלתי ממאי 2002 בהתאם לאחוזי ]עיריית רמת גן[ של בי"ס שנקר והעירייה]בחלקה[ התפיסות מאוגוסט ]שנקר[ בתקופות השונות, כפי שפורטו בהצהרה שניתנה ע"י נציגי 2001 , באשר לתפיסות בפועל".
בדצמבר 2002 הודיעו נציגי עירית רמת גן לממ"י, כי סיכום הדיון אינו משקף את עמדות העירייה כפי שהוצגו בדיון וכי "העירייה אינה מסכימה לחייבה בתשלום 2% מערך הקרקע בחלקה ]כאמור[ לגבי הקרקע המוחזקת על ידה212 .
באוגוסט 2003 ביקש מנכ"ל שנקר דאז מממ"י לקיים פגישה דחופה כדי לסיים את פרשיית החובות ההיסטוריים של שנקר לממ"י.
המנכ"ל הציע כי תהיה הפרדה מוחלטת בין חובו של שנקר לחובה של עיריית רמת גן לממ"י, וכי שנקר יחתום עם ממ"י על הסכמי חכירה לחלקות 212 ו-682 .
כמו כן ביקש מנכ"ל שנקר לאפשר לבית הספר להגיש שומה נגדית לזו של ממ"י לחישוב חובו.
באוגוסט 2004 ,התקיימה פגישה משולשת נוספת של הצדדים.
בפגישה סוכם, בין היתר כי שנקר ישלם את חובו למינהל רק על השטחים שהחזיק בהם בפועל, ובנוגע לשטח שהוחזק או מוחזק על ידי העירייה (בחלקה 212 .
), יתקיים דיון נפרד בין ממ"י לעירייה המעקב העלה כי גם סיכום זה לא התממש, וכי חלה הפסקה של כארבע שנים בדיוני הצדדים והם התחדשו רק בשנת 2008 , במהלך הביקורת של משרד מבקר המדינה.
מהמסמכים שנמצאו בשנקר לא ניתן לדעת מדוע הייתה הפסקה כה ארוכה בדיונים בין הצדדים.
במאי 2008 השיב נשיא שנקר למשרד מבקר המדינה: "אין שנקר לבדו יכול לטפל בסיום פרשת הסדרת הקרקעות.
חלק מהשטחים המוחזקים כיום ע"י שנקר הוחזקו בעבר ע"י העירייה .
וכל עוד לא תגיע העירייה לסיכום עם מינהל מקרקעי ישראל לא ניתן לסיים פרשה זו".
שם הדוח: מעקב אחר תיקון ליקויים בשנקר מסגרת הפרסום: דוח שנתי 60ב שנת פרסום: התש"ע- 2010 4.
בספטמבר 2008 התקיימה פגישה של נציגי שנקר עם מנהל מחוז תל אביב בממ"י.
שנקר סיכם את הפגישה והפיצה למשתתפים.
ממ"י הודיע כי הסיכום אינו משקף את עמדותיו שהוצגו בפגישה, והוא הוציא סיכום נגדי.
שנקר ציין בתשובתו למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2009 , כי מנכ"ל שנקר נפגש באוקטובר 2009 עם מנהל מחלקת הנכסים בעירייה, וסוכם על פעילות משותפת שתסדיר סופית את נושא רישום הקרקעות ואת סילוק החוב לממ"י.
עיריית רמת גן ציינה בתשובתה למשרד מבקר המדינה מדצמבר 2009 , כי העירייה אינה צד להסכם החכירה שבין ממ"י ושנקר ואינה צד למחלוקת הכספית ביניהם.
היא מוכנה לשלם דמי חכירה סמליים עבור השטחים שברשותה, אולם ממ"י דורש דמי חכירה מלאים, ולכן נותרה המחלוקת בעינה.
המנהל בפועל של מחוז תל אביב בממ"י כתב בתשובתו למשרד מבקר המדינה בינואר 2010 , כי בדצמבר 2009 הוא הציג להנהלת ממ"י הצעה להסדרת המחלוקת עם שנקר.
חובו של שנקר למינהל על פי ההצעה, שהתבססה על תשלום דמי חכירה שנתיים ודמי שימוש בשיעור של 2% לשנה, הסתכם בכ-7.
6 מיליון ש"ח, ואילו חובה של העירייה למינהל הסתכם ב-5.
הנהלת ממ"י ]שנקר[ החליטה לדחות את ההצעה; ההנהלה הנחתה את המחוז "לתבוע את לסילוק יד, תשלום כל חובות דמי החכירה וכן תשלום דמי שימוש בשיעור 6% לשנה בגין השטח המוחזק על ידה ללא זכות חוזית".
אולם, בעקבות קבלת טיוטת דוח משרד מבקר המדינה בעניין מדצמבר 2009 ,, דנה הנהלת המינהל שנית בנושא והחליטה כי מנהל מחוז תל אביב ייפגש עם נציגי העירייה ונציגי שנקר על מנת להגיע להסדר פשרה בכפוף לתשלום החובות וכן תשלום דמי שימוש ביחס לשטח המוחזק ללא הסדר חוזי.
פגישה בין הצדדים נקבעה לינואר 2010.
דיווח כספי על ההתחייבות למינהל בדוח מ - 2002 "צוין כי בביאור לסעיף "התחייבויות תלויות 25 בדוח הכספי של שנקר לספטמבר 1999 , צוינה עובדת קיומו של החוב האמור לממ"י, ואולם החוב לא נכלל במאזן של שנקר.
בדוח העיר משרד מבקר המדינה כי מאחר שהחוב של שנקר לממ"י אינו התחייבות תלויה כי אם התחי יבות מוחלטת, ראוי היה ששנקר ייצור במאזן הפרשה לכיסוי החוב.
בתשובתו לדוח הודיע שנקר כי יפריש בחשבון נפרד במשך חמש שנים כספים לכיסוי חוב זה, וההפקדה הראשונה תהיה בסך 400,000 .
ש"ח המעקב העלה כי שנקר פעל לתיקון הליקוי בנושא זה: בדוחותיו הכספיים לשנת 2008 קיימת הפרשה בסעיף התחייבויות תלויות בסך כ-4.
בביאור לדוח נכתב, בין היתר, כי שנקר שילם לממ"י במהלך שנת 2008 300,000 ש"ח, וכי קיימת בספריו הפרשה בסעיף התחייבויות תלויות בסך כ-4.
בביאור צוין, כי בהתחשב בכך שעיריית רמת גן תישא בהוצאות בגין השטחים ששימשו אותה, הסכום האמור מכסה את מלוא חבות שנקר בגין השומות הצפויות כולל מע"מ ודמי שימוש עד וכולל שנת 2008.
התחייבויות על תנאי שהפיכתן למוחלטות מותנית בהתרחשותם של אירועים מסוימים שנקר- בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב 1435 .
משרד מבקר המדינה מציין כי נוצר פער של יותר מ-3 מיליון ש"ח בין ההפרשה הקיימת בספרים של שנקר בגין התשלומים המיועדים לממ"י (כ -4.
5 מיליון ש"ח), לבין יתרת חובו (כ-7.
6 מיליון ש"ח) על פי ההצעה במכתבו של מנהל מחוז תל אביב (בפועל) למשרד מבקר המדינה מינואר 201026 .
על שנקר לבחון יחד עם רואה החשבון שלו את המידע החדש בדבר החוב והמתחייב ממנו, ולתת לכך ביטוי מתאים בדוחותיו הכספיים הבאים.
המעקב העלה כי הש ינוי שביצע שנקר בנושא תשלום חובו בגין הקרקעות שבשימושו איננו מספיק, שכן הסכום שהפריש בדוחותיו הכספיים נמוך בכ -3 מיליון ש"ח מיתרת חובו על פי הצעת הפשרה שגיבש לאחרונה ממ"י.
עוד עלה כי למרות המשא ומתן המתנהל זה שנים בין המינהל, שנקר ועיריית רמת גן בסוגיית הקרקעות, עדיין לא הגיעו הצדדים להסכם בנושא והוא טרם הוסדר.
בכוונת שנקר לבנות קמפוס חדש על הקרקעות האמורות, ואולם אי-הסדרת חכירת כל המקרקעין שבשימושו עלולה לפגוע ביכולתו להשיג אישורי בנייה, הקצבות מהוועדה לתכנון ולתקצוב של מל"ג (להלן - ות"ת) ותרומות לבניית הק מפוס החדש.
לדעת משרד מבקר המדינה, על ממ"י, עיריית רמת גן ושנקר לעשות מאמץ משותף ולהביא לידי סיום את המחלוקת בעניין הסדרת חכירת הקרקעות ותשלום דמי החכירה בגינן שנמשכת כבר שנים רבות.
כיוון שהמאמצים שהם עשו עד כה לא צלחו, עליהם למצוא מתכונת ליישוב המחלוקת אשר תהיה מקובלת על הצדדים ותביא אולי לפתרון המיוחל.
ניהול הרכש והרכוש הקבוע .
בביקורת שממצאיה פורסמו בדוח מ - 2002 נבדק, בין היתר, נושא ניהול הרכש והמלאי בתחומים האלה: נוהל הרכש, רכישת ציוד וחומרים, רכישת שירותים וניהול המלאי.
להלן פירוט הממצאים שהעלתה ביקורת המעקב בנושא זה: חוק חובת המכרזים והתקנות שהותקנו על פיו 1.
חוק חובת המכרזים, התשנ"ב - 1992 (להלן- חוק חובת המכרזים), קובע כי הגופים שנמנו בחוק (ובהם המדינה, התאגיד ים הממשלתי ים וה מקומיים, המועצות הדתיות וקופות החולים ) "לא יתקשרו בחוזה לביצוע עיסקה בטובין או במקרקעין, או לביצוע עבודה, או לרכישת שירותים, אלא על -פי מכרז פומבי הנותן לכל אדם הזדמנות שווה להשתתף בו ".
26 לגבי מקרים נוספים שהעלה משרד מבקר המדינה בעניין אי-מתן ביטוי ראוי בדוחות הכספיים של שנקר, ראו עמ' 1443 ו- 1457.
שם הדוח: מעקב אחר תיקון ליקויים בשנקר מסגרת הפרסום: דוח שנתי 60ב שנת פרסום: התש"ע- 2010 בשנת 2002 המליץ משרד מבקר המדינה לשקול יוזמת חקיקה להחלת הנורמות הקבועות בחוק חובת המכרזים גם על המוסדות להשכלה גבוהה27 .
בעקבות המלצה זו נעשה במסגרת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2006 ), התשס"ו- 2006 , תיקון בחוק חובת המכרזים ולפיו גםמוסד להשכלה גבוהה שהממשלה משתתפת בתקציבו, במישרין או בעקיפין, יהיה חייב לקיים מכרז במסגרת ביצוע עסקאותיו מ יום התחלת תחולתן של תקנות שיותקנו לענ יין עסקאות כאלה.
08 , במהלך בדיקת מעקב שביצע משרד מבקר המדינה בנושא, פורסמו ברשומות תקנות חובת מכרזים (התקשרויות של מוסד להשכלה גבוהה), התשס"ט- 2008 (להלן- תקנות המוסדות להשכלה גבוהה), והן אמורות היו להיכנס לתוקף ב- 30.
בפברואר 2009 פורסמו תקנות חובת המכרזים (תיקון), התשס"ט - 2009 .
שינויים עקרוניים נרחבים נעשו בהסדרים הקבועים בתקנות חובת המכרזים, התשנ"ג- 1993 ,, ואולם משרד האוצר המופקד על ביצוע חוק חובת המכרזים, לא הבחין כי שינויים אלה מחייבים לבצע התאמות ושינויים גם בתקנות ה מוסדות להשכלה גבוהה.
רק לאחר שוועד ראשי האוניברסיטאות פנה אליו במרס 2009 .
בעניין זה, נדרש משרד האוצר לנושא וקיים מגעים עם נציגי האוניברסיטאות במאי 2009 פנו שר האוצר, מר יובל שטייניץ, ושר החינוך, מר גדעון סער (להלן- השרים), לח"כ זבולון אורלב, יו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת (להלן - ועדת החינוך), הסבירו לו כי יש צורך לבצע התאמות מהותיות בתקנות המוסדות להשכלה גבוהה, וביקשו לדחות את תחילתן של תקנות אלה בארבעה חודשים.
ביוני 2009 החליטה ועדת החינוך כי תחילת תחולתן של תקנות המוסדות להשכלה גבוהה תהיה ב- 1.
ואולם עקב התמהמהותו של משרד האוצר בביצוע ההתאמות וביישום ההבנות שהוסכם עליהן עם נציגי האוניברסיטאות, רק בנובמבר 2009 אישרה ועדת החינוך נוסח חדש של התקנות.
התקנות פורסמו ברשומות ב - 11.
10 וייכנסו לתוקף בתוך חצי שנה מיום פרסומן.
יצוין כי בדוח מבקר המדינה משנת 2009 העיר משרד מבקר המדינה לגורמים הנוגעים בדבר על העיכוב הרב ביישום המלצתו להחלת חוק חובת מכרזים על המוסדות להשכלה גבוהה.
לא היה מקום אפוא שמשרד האוצר יתמהמה בביצוע ההתאמות, ויגרום, שלא לצורך, לעיכוב נוסף בהליך.
מבקר המדינה קבע בדוח מ- 200229 כי "מאחר ששנקר ממלא תפקיד בעל אופי ציבורי וחלק ניכר מתקציבו מקורו בתקציב המדינה, מן הראוי שיפעל לפי אמות מידה הנדרשות מגופים בעלי אופי ציבורי.
הגם ששנקר אינו כפוף רשמית לחוק חובת המכרזים, התשנ"ב- 1992 , ולתקנות חובת מכרזים, התשנ"ג - 1993 , מן הראוי שיאמץ את דיני המכרזים, כפי שנקבעו בחוק ובתקנות האמורים, כדי להבטיח קיום עקרונות יסוד אלה".
שנקר ציין בתשובתו מדצמבר 2009 , בין היתר, כי הוא אינו כפוף עדיין כאמור לחוק חובת המכרזים וכי פרסום מכרזים כרוך בעלויות כספיות גבוהות.