HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
על פי חוק הגנת הפרטיות, התשמ"א- 1981 , מסירת מידע בין גופים ציבוריים13 ,מותרת בין היתר, אם היא דרושה למטרת ביצוע כל ח יקוק או למטרה במסגרת הסמכויות או התפקידים של מוסר המידע או מקבלו.
בתקנות הגנת הפרטיות (תנאי החזקת מידע ושמירתו וסדרי העברת מידע בין גופים ציבוריים), התשמ"ו- 1986 , נקבעו נוהלי ביצוע להעברת מידע בין גופים ציבוריים.
נהלים אלה קבעו כי מסירת מידע כדרך קבע לא תיעשה אלא לאחר שנערך נוהל התקשרות להעברת המידע בין שני הגופים.
בנוהל זה ייושמו העקרונות של אבטחת המידע, לרבות בקרת הגישה למידע ורישום שיטתי של המידע הנמסר.
אגף אתרי רחצה ראה כאמור צורך לקבל ממד"א נתונים על מקרי טביעה, משום שחלק ממקרי הטביעה מתרחשים לאחר שעות הפעילות של שירותי ההצלה בחופים.
הנושא נדון בדיון משותף לנציגי האגף ולנציגי מד"א במרץ 2013 , אולם לא הוסדרה מסגרת עבודה משותפת שמאפשרת העברת המידע הזה.
מד"א מסר בתשובתו למשרד מבקר המדינה מנובמבר 2014 כי הוא צבר מידע רב על טביעות, ולמידע זה עשוי להיות ערך רב גם עבור משרד הפנים.
הוא הוסיף שהעברת המידע למשרד הפנים טעונה הסדרת העניין, על פי הוראות הדין, והקצאת משאבים של משרד הפנים לשם התאמת המידע לצורכי המשרד.
כאמור, נתוני המחקר שהוצגו בנוגע למקרים שבהם אדם טבע וניצל אינם מלאים 13 משרדי ממשלה, מוסדות מדינה, רשויות מקומיות וגופים אחרים, הממלאים תפקיד ציבורי על פי דין.
שם הדוח: משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 משרד מבקר המדינה מעיר כיעל מנהל המינהל לשלטון מקומי לוודא שאגף אתרי רחצה אוסף באופן שיטתי מידע על מקרי טביעה, הן לגבי אנשים שניצלו והן לגבי אנשים שנפטרו כתוצאה מהטביעה.
אם המשרד זקוק לצורך זה למידע מגופים אחרים כגון מד"א, עליו לפעול להסדיר זאת, כנדרש בהוראות הדין.
את המידע הזה יש לנתח, להסיק ממנו מסקנות לגבי הפעולות הנדרשות לשם שמירה על בטיחות הרוחצים בים, ולפעול בהתאם למסקנות אלה.
מחסור בחופים מותרים לרחצה .
היקף החופים המותרים לרחצה .
בדוח מבקר המדינה מ - 2010 נכתב שבשנים 2008 -1982 הצטמצם מספר החופים המוכרזים לאורך הים התיכון מ-102 ל-91 , ואילואוכלוסיית מדינת ישראל גדלה באותה תקופה בשיעור של יותר מ -50% .
מבקר המדינה העיר ש מן הראוי שמשרד הפנים , בשיתוף עם הרשויות המקומיות, יפעל להגדלת מספרם של חופי הרחצה המוכרזים.
גם משרד הפנים העלה את המחסור בחופי רחצה מותרים לרחצה: בספטמבר 2013 הציג מנהל אגף אתרי רחצה לפני לשכת שר הפנים ולפני מנכ"ל המשרד את סוגיית המחסור בחופים המותרים לרחצה, ואת הקושי של הרשויות המקומיות לממן את הפעלת החופים.
התברר כי בין השנים 2008- 2012 גדלה אוכלוסיית ישראל בכ-%6.
8 נוספים14, ואורך החופים המותרים לרחצה בחופי הים התיכון גדל ב-%6.
כיוון שכך, הפער האמור בין שיעור הגידול באוכלוסיית ישראל לבין הגידול באורך החופים לאורך הים התיכון לא הצטמצם.
מספר החופים לסוגיהם ואורכם הכולל בק"מ ב- 201215 .
חופים מותרים לרחצה חופים אסורים לרחצה .
שלא הוכרזו מספר החופים אורך .
14 ,לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקההשנתון הסטטיסטי לישראל לשנת 2012 /, לוח ב1.
15 צו הסדרת מקומותרחצה (מקומות רחצה אסורים ומוכרזים בים התיכון, בים כנרת, בנהר הירדן, בים המלח ובים סוף), התשס"ד - 2004 .
מפעם לפעם מפרסם שר הפנים צו הכולל רשימת חופים מעודכנת.
הצו האחרון שפורסם במועד סיום הביקורת, יולי 2014 , הוא תיקון לצו משנת התשע"ב- 2012.
:שם הדוח משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 ים המלח 17 1.
החופים האלה לא נכללו בחישוב הסך הכול של חופי ישראל .
'להלן בתרשים מס1 נתונים על מספר החופים המותרים לרחצה בשנים 1982 ו- 2012: כ-64% ממקרי הטביעה למוות מתרחשים כאמור בחופים שאינם מותרים לרחצה.
נמצא כי המחסור בחופים רחצה מותרים לרחצה הוא אחד הגורמים לכך שמתרחצים פונים להתרחץ בחופים שלא הוכרזו ובחופים אסורים לרחצה שבהם אין שירותי הצלה ושחלקם מסוכנים לרחצה - חופים אשר בהם מתרחשים רוב מקרי הטביעה.
פיתוח חוף ים ואחזקתו כרוכים בהשקעת משאבים, בעיקר של הרשות המקומית: עלות ממוצעת של פיתוח חוף ים באורך של 150 מטר מוערכת, נכון לספטמבר 2014, בכ-0.
8 מיליון ש"ח; עלות שנתית שוטפת לאחזקת חוף ים מותר לרחצה היא כ-1.
מיליון ש"ח כאמור משרד הפנים מסייע לרשויות המקומיות בכל הנוגע לפיתוח חופי רחצה קיימים ולרכישה של ציוד הצלה ושילוט.
המשרד הקצה לפעולות אלו בכל אחת מהשנים 2012 ו- 2013 כ-6 .
מיליון ש"ח בתחילת 2011 התקשר משרד הפנים עם חברה פרטית לשם עריכת מחקר בנושא ניהול חופי הים בישראל בהיבט של בטיחות המתרחצים.
המחקר16 העלה כי הפער הגדל והולך בין מיעוט החופים המותרים לרחצה אל מול הגידול הטבעי של אוכלוסיית ישראל - יוצר מצוקה אמתית; נדרש תקציב ייעודי או פיתוח מנגנון כלכלי שיעודד את הרשות המקומית לפעול לתוספת חופים מותרים לרחצה.
במחקר הודגש כי עלות פיתוח החופים, הפעלתם .
16 ראו לעיל הערת שוליים 8.
שם הדוח: משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 .
ואחזקתם היא המגבלה העיקרית המונעת פיתוח של חופים נוספים ופתיחתם לרחצה במחקר הומלץ למצוא דרכים למימון הוצאות הפיתוח של החופים שיותרו לרחצה.
באפריל 2013 התקיים דיון במשרד בנוגע למחקר האמור, שבו השתתפו , בין היתר, מנהל המינהל לשלטון מקומי ומנהל אגף אתרי רחצה .
נמצא כי בדיון לא נדונו לגופן מסקנות המחקר, ולא הוחלט אם לאמץ מסקנות אלו, לרבות בנוגע למחסור בחופים המותרים לרחצה ולמשמעויותיו.
מבקר המדינה המליץ בדוח הקודם מ- 2010 כיעל משרד הפנים לעשות סקר שיבחן את הצורך בהוספת חופי רחצה מותרים לרחצה ואת הפריסה הנדרשת של החופים האלה לאורך הים התיכון; הסקר יכלול נתונים על אורך החופים שבתחומה של כל רשות מקומית; המצב הסוציואקונומי של רשות זו; מספר התושבים המתגוררים בה ומספר האנשים הפוקדים את חופי הרחצה שבתחומה.
לקיומו של סקר כזה נודעת חשיבות גם לצורך איתור החופים שהרחצה בהם לא הותרה, ושאליהם פונים מתרחצים בשל המחסור בחופים מותרים לרחצה.
לאחר איתור חופים כאלה אפשר לבחון אם להתיר את הרחצה בהם ובכך להקטין סיכון לחיי אדם.
נמצא כי עד למועד סיום הביקורת, יולי 2014 , משרד הפנים לא עשה סקר לבחינת הצורך בהוספת חופים מותרים לרחצה.
על פי תשובתו של משרד הפנים, בספטמבר 2014 הוא ערך מיפוי של החופים על פי הרשויות המקומיות שבתחומן הם מצויים, ופירט בו נתונים על סך כל אורך החופים - ובכלל זה החופים המותרים לרחצה, החופים האסורים לרחצה וחופים שלא הוכרזו; על מספר החופים המותרים לרחצה; על המצב הסוציואקונומי של הרשות; על מספר התושבים המתגוררים בה ועל מספר האנשים הפוקדים את חופי הרחצה שבתחומה.
עוד נכללו במיפוי נתונים על העלות הממוצעת של פיתוח החוף ואחזקתו, על פרויקטים מניבים שמצויים בחופים ועל תכניות של 12 רשויות מקומיות לפיתוח15 חופי רחצה נוספים בסך הכול.
המשרד ציין בתשובתו כי מיפוי זה כולל נתונים על חופים שלא הותרו לרחצה, אולם בפועל פוקדים אותם מתרחצים, ועל פי בדיקתו ניתן להתיר אותם לרחצה.
מיפוי החופים שערך משרד הפנים כולל את רוב המידע הנדרש, אולם לא ניתן להסיק ממנו היכן יש צורך בפיתוח חופים נוספים שיותרו לרחצה.
תחת זאת, מפורטות בו תכניות לפיתוח חופים חדשים של 12 מ-25 .
הרשויות המקומיות כמו כן, הנתונים על מתרחצים בחופים שלא הוכרזו היה חלקי בלבד, שכן הוא נגע רק לאותן 12 רשויות.
משרד מבקר המדינה מעיר כי על משרד הפנים להשלים את המידע החסר, כך שהוא יכלול את כל הצרכים הרלוונטיים לפיתוח חופי הרחצה החדשים.
בדוחמבקר המדינה מ - 2010 גם נקבעכי על המ שרד להכין תכנית רב-שנתית להגדלת מספרם של חופי הרחצה המוכרזים.
כאמור, בספטמבר 2013 הציג מנהל אגף אתרי רחצה לפני לשכת שר הפנים ולפני מנכ"ל המשרד את סוגיית המחסור בחופים מותרים לרחצה במדינה ואת הקושי של הרשויות המקומיות לממן את הפעלת החופים.
באוקטובר 2013 קבע שר הפנים דאז מר גדעון סער כי יש לעודד הכרזה על חופים כמותרים לרחצה, והורה לאגף אתרי רחצה להכין תכנית משרדהפנים 1079 .
:שם הדוח משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 רב-שנתית לשם הכרזה על חופים נוספים כמותרים לרחצה ולפרט בה את המשאבים הדרושים ליישומה.
במשך ארבע שנים מאז דוח מבקר המדינה, וכשנה מאז קביעת שר הפנים דאז כי יש לעודד הכרזה על חופים מותרים לרחצה, לא החל משרד הפנים ואגף אתרי רחצה שבו להכין תכנית רב-שנתית לפיתוח חופי רחצה חדשים.
משרד הפנים השיב כי פיתוח חופי רחצה נוספים שהם מותרים לרחצה מותנה בנכונות רשות מקומית להשקיע בכך משאבים, והמשרד אינו יכול לכפות זאת על הרשות.
המשרד הוסיף כי הוא פנה לאגף התקציבים במשרד האוצר בספטמבר 2014 כדי שזה יקצה40 מיליון ש"ח לפיתוח חופים נוספים, וכשיאושר תקציב זה יוכל המשרד להכין תכנית רב- שנתית כאמור.
אגף תקציבים השיב כי פנייה למשרד האוצר בבקשה להעמיד מקורות תקציביים אינה פתרון קסם לבעיה זו, היות שגם תקציב המדינה נתון למגבלת הוצאה; יש לגבש מודל שיכלול יצירת הכנסות לרשויות מחופי רחצה, באופן שיאפשר להן לתחזק חופים אלו לטובת הציבור.
בתגובה על תשובת משרד האוצר השיב משרד הפנים בינואר 2015 כי עלויות התחזוקה וההפעלה של חוף רחצה הן גבוהות והן מושתות על הרשות המקומית, וכי כל הניסיונות להקים נכסים מניבים לכיסוי העלויות, בעיקר ברשויות מקומיות בפריפריה, נחלו כישלון.
משרד הפנים הוסיף כי לדעתו, הצעת משרד האוצר אינה ישימה, ונדרש תקציב מיוחד ממשרד האוצר.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הפנים כי עליו לגבש תכנית רב-שנתית בלי להתנות את גיבושה בתשובת משרד האוצר לפנייתו.
כיוון שמתשובות משרד הפנים ומשרד האוצר עולה אי -הסכמה בדבר דרכי המימון של התחזוקה וההפעלה של חופים חדשים, יש מקום שבתכנית שיגבש משרד הפנים יפורטו גם חלופות המימון, והן יוצגו למשרד האוצר לצור ך קידום הליך קבלת ההחלטה בנושא.
כדי להכריז על חוף כמותר לרחצה על הרשות המקומית להגיש למשרד הפנים, באמצעות אגף אתרי רחצה , בקשה לה כריז על יו ככזה לא יאוחר מ -90 ימים לפני תחילת עונת הרחצה, ועליה לצרף לבקשה תיעוד מתאים.
אגף אתרי רחצה17 והיועץ המשפטי למשרד בודקים את הבקשות להכרזה, ואם הם סבורים שאפשר לאשר את הבקשה, מגבש היועץ המשפטי נוסח צו שבו מפורטת רשימת החופים האסורים לרחצה והחופים המוכרזים לרחצה, לרבות נקודות הציון של גבולות החוף, ואת נוסח הצו מעביר היועץ המשפטי לבחינה ולאישור של מנכ"ל המשרד.
אם המנכ"ל סבור שיש לאשר את הצו, וכאשר נכלל בצו מקום רחצה הסמוך לנמל18 , הוא מועבר תחילה לבחינה של שר התחבורה.
אם סבור השר שיש לאשרו - עובר הצו לאישורו הסופי של שר הפנים, המוסמך על פי חוק להחליט אם לקבוע את הצו, ואם כן - לפרסמו ברשומות.
על פי צו שפרסם שר הפנים ב- 2011 , הרחצה ב"חוף אכזיב - מועדון הים התיכון" (להלן - חוף אכזיב) הייתה אסורה.
נמצא כי אגף אתרי רחצה קיבל את בקשת המועצה האזורית .
הבקשות נבדקות גם בידי אגף מידע גיאוגרפי וטכנולוגיית מידע במשרד 18 על פי חוק ההסדרה, אם שר הפנים רוצה לקבוע בצו מקום רחצה מוכרז סמוך לנמל, הצו יהיה טעון הסכמת שר התחבורה.
שם הדוח: משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 מטה אשר להכריז על החוף הזה כמותר לרחצה עוד באפריל 2013 , לפני פתיחת עונת הרחצה 2013 , אך רק כשנה לאחר מכן, במרץ 2014 , הוא המליץ לאשר את הבקשה.
באותו מועד הוא המליץ לאשר גם בקשה של רשות מקומית אחרת, שהוגשה בפברואר 2014 , והעביר את שתי הבקשות לבדיקה בלשכה המשפטית.
משקיבל בקשה שלישית לאחר פתיחת עונת הרחצה 2014 , בסוף מאי 2014 (מהמועצה המקומית מגדל), השהה את הטיפול בשתי הבקשות הראשונות עד לסיום בדיקת הבקשה השלישית.
מכאן ואילך טופלו שלוש הבקשות יחד, והן נכללו בטיוטת הצו.
כעבור ארבעה חודשים, לקראת סיום עונת הרחצה - באוגוסט 2014 , העבירה הלשכה המשפטית את נוסח הצו (שהתייחס לשלוש הבקשות) לאישורו של מנכ"ל המשרד; כעבור חודש אישר מנכ"ל המשרד את הצו והוא הועבר לקבלת אישורו של שר הפנים קודם להעברתו לשר התחבורה.
נמצא כי חוף אכזיב פעל בעונת הרחצה 2013 ו- 2014 בלי שהוא הוכרז בצו על ידי שר הפנים כחוף מותר לרחצה וכך גם החוף בתחום המועצה האזורית מגדל שפעל בעונת הרחצה 2014 ללא הכרזה כאמור.
שני החופים הופעלו בידי הרשויות המקומיות בידיעת משרד הפנים.
באפריל 2013 אף כתב אגף אתרי רחצה לראש המועצה האזורית מטה אשר שכיוון שעונת הרחצה 2013 החלה, ומתרחצים רבים יגיעו לחוף אכזיב, אין מניעה מהצבת שירותי רחצה בטרם יכריז המשרד רשמית על החוף כמותר לרחצה.
האגף הסביר במהלך הביקורת את הצורך להציב בחוף זה שירותי הצלה קודם להכרזה רשמית, בכך שהוא צמוד לחוף מוכרז לרחצה ו"אף חופף לו", והמתרחצים עוברים מהחוף המוכרז לזה שאינו מוכרז.
שר התחבורה מר ישראל כ"ץ השיב כי פניית שר הפנים התקבלה בלשכתו בסוף אוקטובר 2014 , ולאחר בדיקה מקיפה של נוסח הצו הועברה באמצע נובמבר 2014 הבהרה למשרד הפנים, לפיה קיימת בעייתיות בהכרזת חוף מסוים, וכי משרד התחבורה יכול לאשר את הצו, למעט ההכרזה של חוף זה.
הוא הוסיף כי בתחילת דצמבר 2014 סוכם עם משרד הפנים שהוא יכין נוסח מתוקן לצו.
המועצה האזורית מטה אשר צירפה לתשובתה רשימה של חופי רחצה מוכרזים לעונות הרחצה 2013 ו- 2014 , המוצגת באתר האינטרנט של המשרד, ובהן מצוין כי חוף אכזיב מוכרז לרחצה.
המועצה האזורית מגדל השיבה כי לחוף האמור שבתחום אחריותה מגיעים נופשים רבים במהלך הקיץ, וכי היא פעלה כדי להגיש בו שירותי הצלה, בידיעת משרד הפנים.
במהלך שתי עונות רחצה לא השלים משרד הפנים את הטיפול הנדרש להחלטה אם להכריז על חוף אכזיב כמותר לרחצה אם לאו, והטיפול בחוף אחר לא הושלם במשך עונה אחת.
משרד מבקר המדינה מעיר למשרד הפנים כי עליו להקפיד שלא לאשר לרשויות המקומיות להפעיל חופים שלא הוכרזו לרחצה.
עוד עליו לוודא כי הוא לא יכלול חופים שלא הוכרזו לרחצה ברשימת החופים המוכרזים לרחצה.
משרד הפנים השיב כי האגף יפעל לאשר את הבקשות להכריז על חופים כמותרים לרחצה, ולהעבירן לשר לשם הכרזה בתחילת עונת הרחצה.
המשרד הוסיף כי הוא יפעל על פי הערות משרד מבקר המדינה.
:שם הדוח משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 עקב מספרם המצומצם של חופי הים המותרים לרחצה, עלולים רבים לרחוץ בחופים שלא הותרו לכך, דבר המהווה סכנה לציבור ואף עלול להביא לפגיעה בחיי אדם.
נוכח המחסור בחופים מותרים לרחצה, העיר מבקר המדינה עוד ב- 2010 על הצורך לסקור את החופים כדי לבחון אם יש צורך להכריז על חופים נוספים כמותרים לרחצה.
גם שר הפנים הורה להכין תכנית רב -שנתית לצורך כך, אולם כשנה לאחר הנחיית השר לא השלים המשרד את הכנתה של התכנית.
לדעת משרד מבקר המדינה, על מנכ"ל משרד הפנים ד"ר שוקי אמרני לפעול בהקדם, במשותף עם הרשויות המקומיות, להגדלת מספר החופים המותרים לרחצה.
עוד עליו לוודא כי תהליך ההכרזה על חופים חדשים שמבקשות רשויות מקומיות להפעיל, יבוצע ביעילות ויסתיים לפני פתיחת עונת הרחצה.
הפיקוח של משרד הפנים על חופי הרחצה .
אחריות הפיקוח על חופי רחצה - רקע נורמטיבי .
על פי חוק ההסדרה, רשאי שר הפנים לאסור בצו את הרחצה בחלק של חוף ים, של חוף נהר או של חוף אגם שגבולותיו קבועים בצו, אם הרחצה באותו חלק עלולה, לדעתו, לסכן חייהם של בני אדם.
במקום שהרחצה נאסרה בו תציב הרשות המקומית שבתחומה נמצא החוף שלטים לציון דבר האיסור19.
החוק הסמיך את שר הפנים לקבוע בצו גם שמקום פלוני שגבולותיו קבועים בצו יהיה מקום רחצה מוכרז, וכמו כן הסמיכו לקבוע הוראות לגבי חופים כאלה.
הוראות אלה עוסקות, בין היתר, באמצעים לשמירת הבטיחות והתברואה ב חופים המוכרזים, בסדרים ובאיסורים החלים על השימוש ב הם וכן בדרכי הפיקוח על אכיפתם של סדרים ואיסורים אלו; בתוך כך הוסמך השר לקבוע את כשירותם, סמכויותיהם, חובותיהם ודרכי פעולתם של המצילים ומגישי העזרה הראשונה המוצבים בחוף הרחצה, וכן את מספר המשרות הנדרש.
חוק ההסדרה הטיל גם חובות על רשות מקומית: רשות שבת חומה נמצא מקום רחצה מוכרז חייבת לקיים בו את הוראות שר הפנים האמורות; היא רשאית באישור שר הפנים לקבוע בחוק עזר הוראות להסדרת הרחצה, למשל בנושא סדרי הבטיחות ושמירת הניקיון, וזאת במקרה שהוראות אלה לא נקבעו בחוק ההסדרה או בצו שניתן על פיו.
בצו הסדרת מקומותרחצה (סדרים ואיסורים במקומות רחצה מוכרזים), התשכ"ה - 1965 , קבע שר הפנים הוראות, בין היתר, בנוגע למספר תחנות ההצלה שיש להקים בכל קטע חוף, בנוגע לציוד ההצלה שצריך להימצא בהן בעונת הרחצה, למספר תחנות העזרה הראשונה שיש להקים בכל חוף ולציוד העזרה הראשונה שצריך להיות בהן.
בצו פורטו הסמכויות של מפקח הרחצה שהוסמך על ידי שר הפנים למשל שעליו לחייב גידור של קטע מסוכן הקיים במקום רחצה מוכרז לרחצה.
על פי הצו, רשאי מפקח הרחצה להיכנס בכל עת לכל מקום רחצה מוכרז כדי לבדוק אם נתמלאו הוראות הצו.
מספר השלטים, צורתם ואופן הצבתם ייקבעו על ידי שר הפנים בתקנות 1082 דוח שנתי65ג .
שם הדוח: משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 הרחצה כי לא נתמלאההוראה מהוראות צו זה 20 , יודיע על כך מיד לשר או למי שהוסמך לכך.
לאחר התייעצות עם משטרת ישראל, עם משרד הבריאות ועם הרשות המקומית שבתחומה נמצא מקום הרחצה - רשאי מפקח הרחצה לאסור את הרחצה במקום מוכרז לרחצה לתקופה שלא תעלה על ארבעה עשר יום, אם נוכח שדרוש לעשות כן מטעמי בטיחות או תברואה.
בתי המשפט קבעו כי הסמכויות שהוקנו למדינה בחוק ההסדרה ובצווים שהוצאו מכוחו יוצרים חובת זהירות על המדינה.
באפריל 2007 קבע בית המשפט העליון כי למדינה ולרשויות המקומיות יש מידע בכל הנוגע לסיכונים הגלומים באתרי החוף השונים, מידע המועבר אליהם, בין היתר, באמצעות המפקחים המתמנים על ידי שר הפנים.
כמו כן יש בידן כלים ליתן מענה לסיכונים אלו, לרבות בדרך של סגירת חופים שמסיבות אלה ואחרות אינם ראויים לרחצה.
האזרחים הפוקדים את החופים - ובמיוחד את החופים המוסדרים והמותרים לרחצה - מסתמכים על כך שהג ופים הללו ימלאו את תפקידם נאמנה.
אשר על כן, אי-הפעלה של הסמכויות הסטטוטוריות, הנתונות בידי המדינה ובידי הרשויות המקומיות, עלולה להגיע כדי רשלנות ולהקים לניזוקים עילת תביעה בנזיקין21 .
בתי המשפט המחוזיים ובית המשפט העליון הטילו על המדינה אחריות במקרים שבהם היא לא הפעילה את סמכותה לפקח על החופים ולשמור על ביטחון המתרחצים בהם 22 .
בית המשפט המחוזי גם קבע כי המחוקק, עת ראה לנגד עיניו את הדאגה לבטיחותם של המתרחצים בחופי הארץ, קבע סמכויות פיקוח נרחבות, אשר במסגרתן נדרשת המדינה לפקח על אופן אחזקת החופים בידי הרשויות המקומיות 23 .
היו מקרים שבהם נפסק כי המדינה לא פיקחה כנדרש על חופי הרחצה שבהם התרחשו הטביעות, וכי הרשויות המקומיות לא עמדו בהוראות הדין.
בתי המשפט חייבו את המדינה ואת הרשויות המקומיות לפצות את משפחות הטובעים בסכומים ניכרים24.
משרד הפנים נדרש אפוא לפקח על ביצוע הוראות החוק והצווים שהוצאו מכוחו הן בנוגע לחופים המותרים לרחצה והן בנוגע לחופים האסורים לרחצה.
הוא נדרש לפקח גם על ביצוע הוראות הדין בידי הרשויות המקומיות.
אגף אתרי רחצה אחראי, בין היתר, על הפעלה ועל הנחייה של מערכת הפיקוח בכל הנוגע לבקרות בחופי הרחצה לשם בדיקת ביצוע הוראות הדין בהם.
כמו כן אחראי האגף ל ריכוז ממצאי הבקרות ולמעקב אחר תיקון הליקויים שהתגלו.
20 למעטהוראות הסעיפים 12(ג) ו-14 .
(ב) לצו 21 ע"א 10457/04 אטריק נ' החברה לתפעול החוף השקט 1998 בע"מ (פורסם במאגר ממוחשב, 17.
) 22 )'ראו למשל: ת"א (מחוזי חי 787/99 כץ נ' עיריית הרצליה (פורסם במאגר ממוחשב, 1.
07 ; להלן- פס"ד כץ); ע"א 10457/04, אטריק נ' החברה לת פעול החוף השקט 1998 בע"מ (פורסם במאגר ממוחשב, 17.
) 23 פס"ד כץ; ע"א (מחוזי י-ם) 6181/99 עיריית נתניה נ' חיטיבשוילי (פורסם במאגר ממוחשב, 3.
) 24 ע"א (מחוזי י-ם) 6181/99 עיריית נתניה נ' חיטיבשוילי (פורסם במאגר ממוחשב, 3.
פס"ד כץ משרדהפנים 1083 .
:שם הדוח משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 1.
במועד הביקורת כלל מערך הפיקוח על החופים של משרד הפנים תשעה עובדים: שר הפנים הסמיך את מנהל תחום אתרי רחצה במטה המשרד וחמישה עובדים במחוזות המשרד לשמש כמפקחי רחצה.
שני עובדים נוספים במטה המשרד מועסקים כפקחים, ועובד שלישי עוסק בפיקוח ברמה הארצית (ממרץ 2014 .
על פי הנחיות אגף אתרי רחצה, נדרשים הפקחים לערוך שתי בקרות בכל אחד מהחופים המותרים לרחצה במשך עונת הרחצה ובקרה אחת בכל חוף אסור לרחצה.
בבקרה שבתחילת עונת הרחצה בחוף מותר לרחצה, יש לבדוק בין השאר את מצבת העובדים בו, את קיומם ותקינותם של תחנת ההצלה וציוד ההצלה ושל מרכיבי התשתית, השירותים, הביטחון ו הבטיחות.
בבקרה השנייה יש גם לבדוק שהליקויים שעלו בבקרה הראשונה תוקנו.
על מפקחי הרחצה המחוזיים לדווח לרשויות המקומיות על ממצאי הבקרות שערכו הפקחים, לדרוש שהליקויים שהועלו יתוקנו ולעקוב אחר תיקון הליקויים.
הפיקוח על חופים שנחזים להיות מותרים לרחצה הוראות משרד הפנים מבחינות בין חוף מותר לרחצה ובין חוף אסור לרחצה בכל הנוגע לפיקוח הנדרש, אך הן אינן מתייחסות לפיקוח הנדרש בחופים שלא הוכרזו, שאורכם מסתכם כאמור ב-125 ק"מ.
בשנים 2013 -2008 טבעו בחופים האלה61 בני אדם, כרבע ממספר בני האדם שטבעו למוות בשנים האלה.
על פי הנחיות המשרד מ- 2007 , בחופים שלא הוכרזו יש להציג בשלטים הנחיות כלליות ובהן הודעה כי המקום אינו מוכרז לרחצה וכי אין בו שירותי הצלה וכן אזהרה כי הרחצה מסוכנת.
כמו כן קבע המשרד כי האחריות להצבת השילוט המתאים באתרי רחצה הנמצאים בתחום המוניציפלי של הרשויות המקומיות חלה עליהן.
בית המשפט המחוזי בחיפה קבע ב - 2007 שעל המדינה חלה חובה לפקח על חופים שלא הוכרזו הנחזים להיות חופים מותרים לרחצה בשל סמיכותם לחופים המותרים.
בפסק דין שנתן בנוגע לפציעה קשה של מתרחץ בחוף שלא הוכרז הצמוד לחוף מותר לרחצה, ציין השופט את חובת המדינה לאסור רחצה בחופים מסוכנים וכן את החובה לפקח על תקינות השילוט בחוף25 .
בית המשפט העליון, בערעור שהוגש בפניו בתיק זה, בינואר 2009 , ציין כי קביעתו של בית המשפט המחוזי בעניין רשלנות המדינה והרשות המקומית ביצירת מצג מטעה, שלפיו החוף שלא הוכרז נחזה כחלק מהחוף המוכרז הסמוך26.
, מקובלת עליו עוד צוין בפסק הדין האמור שנתן בית המשפט המחוזי בחיפה בנוגע לקטע החוף שהוגדר כנחזה להיות חוף מותר לרחצה כי המדינה, באמצעות מפקחיה, ביקרה באופן תדיר בחוף זה, ולכן ידעה או חייבת הייתה לד עת על המחדלים האמורים, ועם זאת היא לא הורתה על סילוק המפגעים ואף לא הורתה על שינוי או על הוספת שילוט למקום או על הצבת סימנים בולטים ומוחשיים לאבחנה בין קטע החוף המוכרז לקטע החוף שאיננו מוכרז.
עוד צוין כי המדינה לא הורתה ואף לא בחנה בקפידה אם יש צורך להכריז על החוף כעל מקום מסוכן לרחצה, דבר שהוא מתוקף סמכותה.
בית המשפט הוסיף: "בכך לטעמי לא מילאה המדינה את חובות הפיקוח המוטלות עליה מכח החוק".
בתגובה לעמדת המדינה, אשר לפיה "בחופים לא מוכרזים אנו מוודאים רק את נושא השילוט, דבר אחר אין מה לבדוק שם", ציין בית המשפט כי תפיסה זו של תפקידי הפיקוח של המדינה אינה עולה בקנה אחד לא עם דרישת המחוקק, לא עם המצב העובדתי בפועל ולא עם ההיגיון והשכל הישר.
תפקידה של המדינה , על פי דרישת המחוקק, הוא להכריז על חופים מסוימים כ"מסוכנים".
בנסיבות אלה המדינה אינה רשאית להתנער .
פס"ד כץ 26 ע"א 1457/07 'עיריית הרצליה נ' כץ ואח (פורסם במאגר ממוחשב, 14.
שם הדוח: משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 לחלוטיןמחובותיה באמצעות העברת הנטל במלואו אל הרשות המקומית , ובייחוד אין היא רשאית להתנער מחובותיה אלה שמטרתן פיקוח ואכיפה27 .
נמצא כי אגף אתרי רחצה לא מיפה את החופים הנחזים להיות חופים מותרים לרחצה בשל סמיכותם לחופים המותרים, וממילא לא קבע הוראות לעניין עריכת ביקורת על הנעשה בהם, באופן שהולם את רוחו של פסק הדין האמור.
בעונת הרחצה 2013 נעשו בקרות בחלק קטן מהחופים שלא הוכרזו, המשתרעים כאמור לאורך כ-125 ,ק"מ, אך ללא מיפוי החופים הנחזים להיות חופים מותרים לרחצה לא ניתן לדעת כמה מהם בוקרו.
משרד הפנים השיב למשרד מבקר המדינה כי יש בידיו מיפוי של חופים שאין בהם שירותי הצלה, אולם יש בהם מתרחצים.
המשרד ציין עוד שהוא מספק לחופים המותרים לרחצה אמצעי הצלה כגון אופנועי ים, אשר מאפשרים להגדיל את טווח ההצלה גם אל השטח שמחוץ לחופים המותרים לרחצה.
לדעת משרד מבקר המדינה, על משרד הפנים ל השלים את מיפוי החופים שלא הוכרזו הנחזים להיות מותרים לרחצה, ולקבוע נוהלי פיקוח מפורטים שיבטיחו את מילוי תפקידה של המדינה ואת קיום אחריותה בנוגע לחופים אלה, גם בהתאם לנאמר בפסיקה המנחה של בית המשפט המחוזי בחיפה.
הפיקוח על חופים מותרים ל רחצה מחוץ לעונת הרחצה משרד הפנים נדרש לפקח על החופים המותרים לרחצה, ובכלל זה גם על פעילות החופים שהוא התיר להפעיל גם מחוץ לעונת הרחצה (בין א' בחשוון לא' באייר בכל שנה).
המשרד קבע כי יש לקיים בקרה אחת לפחות בכל חוף המופעל מחוץ לעונת הרחצה הרשמית, נוסף על הבדיקות שנעשות במהלך עונת הרחצה.
בחורף 2013 -2012 אישר משרד הפנים להפעיל28 חופי רחצה, ובחורף 2014 -2013 - .
על פי מסמכי אגף אתרי רחצה, בחורף 2013 -2012 וכן בחורף 2014 - 2013 ביקרו נציגיו בחופים שבהם הותרה הרחצה בחורף, אולם הם לא ערכו בהם בדיקות שיטתיות ומקיפות, כנדרש מבקרות שנעשות במהלך עונת הרחצה.
לדוגמה לא נבדק אם בחופים אלה נמצאו ציוד ההצלה ואמצעי העזרה הראשונה הנדרשים28 .
נציג אגף אתרי רחצה מסר למשרד מבקר המדינה שבחורף 2014 -2013 לא פיקח המשרד על חופי הרחצה שבהם הותרה הרחצה, כיוון שהמשרד לא העמיד לרשות מערך הפיקוח רכב צמוד.
משרד הפנים השיב למשרד מבקר המדינה כי לקראת עונת החורף 2015 -2014 הכין אגף אתרי רחצה תכנית עבודה סדורה לבקרות בחופים המופעלים בעונה זו.
פס"ד כץ 28 זאת למעט בקרה אחת, שנערכה בארבעת החופים של העיר אילת בחורף 2014 -2013 .
:שם הדוח משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 על מנכ"ל משרד הפנים לוודא שייערך פיקוח אפקטיבי על חופי הרחצה שבהם מותרת הרחצה גם מחוץ לעונת הרחצה הרשמית.
היעדרן של פעולו ת פיקוח אפקטיביות חושף מתרחצים בחופים אלה לסכנות לחייהם ולבריאותם.
במקרים אלה המדינה גם עלולה להיחשף לתביעות של נפגעים, לאור פסיקת בתי המשפט בנושא.
הפיקוח על החופים שנאסרו לרחצה על פי מסמכי אגף אתרי רחצה, במהלך עונת הרחצה יש לעשות בקרה אחת בכל חוף אסור לרחצה כדי לבדוק אם יש בו שילוט, כנדרש בנוהלי המשרד.
נמצא כי בעונת הרחצה 2013 נעשתה בקרה כנדרש רק ב -18 %(12 ) מהחופים האסורים לרחצה.
משרד הפנים השיב למשרד מבקר המדינה כי בפיקוח על החופים מועסקים שני פקחים אשר אמורים לבדוק בעדיפות ראשונה כ-140 חופים מותרים לרחצה, היות שאליהם מגיעים מרבית המתרחצים.
יתרת הזמן מוקדשת לחופים האסורים לרחצה.
הבקרה בחופים האסורים נדרשת כדי לוודא שהציבור מוזהר מפני סכנת הרחצה בהם.
על משרד הפנים לוודא שהוראותיו בדבר הבקרה הזו מבוצעות.
הפיקוח על החופים המותרים לרחצה בעונת הרחצה על פי נוהלי משרד הפנים, כדי להבטיח את שלום המתרחצים עם פתיחת עונת הרחצה על המשרד לוודא שהרשויות המקומיות הכינו את החופים כנדרש, לרבות טיפול בנזקי החורף.
לשם כך על המשרד לבצע בקרות בכל החופים המותרים לרחצה מיד עם תחילת עונת הרחצה.
לדברי המשרד לא ניתן לבצע בקרות בחופים שלא פעלו במהלך החורף קודם לפתיחת עונת הרחצה.
נמצא שכ - 42% (47 מ-112 החופים) מחופי הרחצה המותרים לרחצה שלא היו פתוחים בעונת החורף, נבדקו לאחר שחלף יותר מחודש ממועד פתיחת עונת הרחצה 2013 .
בשישה מהם נמצאו ליקויים חמורים שאף עלולים לסכן חיים; כמו למשל חוף שפעל עם מספר מצילים קטן מהנדרש או חוף שפעל עם ציוד הצלה חסר.
משרד הפנים השיב למשרד מבקר המדינה כי האחריות להכנת החוף לקראת עונת הרחצה היא של הרשות המקומית.
המשרד מבצע בקרות בפתיחת עונת הרחצה, בהתאם לתכנית העבודה, למשאבי כוח האדם העומדים לרשותו ולסדר העדיפויות שהוא קבע.
לדעת משרד מבקר המדינה, אין להשלים עם הימצאותם של ליקויים מסכני חיים בחופי רחצה, לאחר חודש ויותר מפתיחת עונת הרחצה.
על הנהלת משרד הפנים 1086 דוח שנתי65ג .
שם הדוח: משרד הפנים - הפיקוח על חופי הרחצה בישראל מסגרת הפרסום: דוח שנתי 65ג שנת פרסום: התשע"ה- 2015 לוודא שתיעשה בקרה ראשונה בכל חופי הרחצה, כקבוע בנוהליו, מיד עם תחילת עונת הרחצה.
המעקב אחר תכניות העבודה של הפקחים על פי נוהלי אגף אתרי רחצה, על האגף לתכנן את ביצוע הבקרות בחופים ברחבי הארץ ולעקוב אחר ביצוען.
מעקב זה חיוני, מאחר שיש בו כדי לוודא שאכן נעשות בקרות בכ-140 חופים מותרים לרחצה, ב-149 חופים אסורים לרחצה וב-125 ,ק"מ של חופים שלא הוכרזו על פי סדרי העדיפויות של האגף.