HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
במסמכי המכרז של אזור הנגב לא פורט מספר הצרכנים הפוטנציאליים.
4 כעולה מתשובת חברת החלוקה באזור הדרום ממאי 2016 , הצפי הוא כי בתוך כמה חודשים יחוברו כ-13 צרכנים בשלושה אזוריתעשייה שונים, אך רק שניים מהם צפויים לצרוך גז באותו המועד.
יתר הצרכנים עדיין יהיו בתהליך הסבה.
5 המכרז לאזור ירושלים ובית שמש התקיים רק בשנת 2015 , כשש שנים לאחר קיום המכרזים הראשונים לחברות החלוקה.
משכך הדבר, באזור זה לא החלו עבודות להנחת הקו או לחיבור צרכנים, והצפי הוא כי רק ב -2018 .
תסתיים העבודה להנחת הקווים הראשונים במסגרת מכרז זה הדבר מותנה, בין היתר, בקצב התקדמות העבודות להנחת רשת ההולכה לאזור, המצויה בשלבי הקמה.
בתשובת רשות הגז מאפריל 2016 לטיוטת דוח הביקורת צוין כי מנובמבר2015 חלה התקדמות ניכרת בפרי סת רשת החלוקה, וכי במרץ 2016 היא כללה 159 .
ק"מ חברות החלוקה של אזור המרכז ואזור חדרה והעמקים טענו בתשובתן מאפריל 2016 לטיוטת דוח הביקורת כי מספר הצרכנים הפוטנציאליים באזורים אלו נמוכים בהרבה מהצפי המצוין בנספח ג' לרישיון16.
16 לטענת חברת החלוקה מספר הצרכנים הפוטנציאליים באזור חדרה והעמקים עומד על80 בלבד ובאזור המרכז על 30 .
בלבד רשות הגז הטבעי | 915 .
עתה אינו אפילו שליש .
מסופקת משרד מבקר המדינה מעיר כי היקף הפריסה עד עתה אינו אפילו שליש מהיקף הפריסה הצפוי עם השלמתה של הרשת.
זאת ועוד, כמות הגז הטבעי המסופקת לצרכנים באמצעות רשת החלוקה היא פחות מעשירית מהכמות הצפויה להיות מסופקת - כ- 1.
לדעת משרד מבקר המדינה על רשות הגז להידרש לפערים הקיימים בין הערכות חברות החלוקה ובין הצפי המקורי המפורט בנספחים להסכמי החלוקה, ולהשפעת פערים אלו על פריסת רשת החלוקה.
תכנון, אישור ופריסה של רשת החלוקה .
חוק משק הגז הטבעי מסדיר את האופן שבו יאשרו הגורמים המוסמכים את תכניות חברות החלוקה לפריסת קווי החלוקה18 .
החוק קובע כי תוגש תכנית עבודה הכוללת תשריט (להלן - תכנית העבודה) לאישורה של רשות הרישוי למתקני גז טבעי (להלן - רשות הרישוי)19 .
עבודת חברות החלוקה מחייבת תיאום הנחת קווי החלוקה עם חברות התשתיות והרשויות המקומיות באזורי הארץ השונים20.
התיאום הנדרש הוא הן בשלב התכנון המקדמי, לפני הגשת תכנית העבודה לרשות הרישוי, הן בקבלת התייחסות חברת התשתית לאחר הגשת התכנית והן בשלב הנחת קווי החלוקה.
תקנות משק הגז הטבעי (תכנית עבודה לרשת חלוקה), התשס"ז -2006 (להלן- תקנות תכנית העבודה), מחייבות לצרף את הערותיהן של חברו ת התשתית לתכנית העבודה המוגשת לרשות הרישוי.
בשנים שחלפו מאז מתן הרישיונות לחברות החלוקה נתקלו החברות בקשיים למיניהם, כמפורט להלן: 1.
:רשויות מקומיותבכמה מקרים נתקלו חברות החלוקה בהתנגדות של הרשות המקומית למעבר קו החלוקה בשטחה.
לעתים התנגדות הרשות המקומית היא כלפי קו חלוקה אשר אינו מיועד לשרת צרכנים בגבולותיה והיא מבקשת להימנע ממעבר תשתית כזו בשטחה, ולעתים הרשות המקומית מתנגדת .
17 כעולה מהצעת תקציב משרד האנרגיה לשנת2015 .
18 נוסף על אישור תכנית העבודה, חברות החלוקה המקדמות תכניות נדרשות לקבל אישור ממנהל רשות הגז ומהממונה על הבטיחות ברשות למפרט של תכנית העבודה להקמת הקו או לשינויו, בהתאם לסעיף 24 .
לחוק משק הגז הטבעי 19 סעיף 25 לחוק משק הגז הטבעי.
בהתאם לסעיף 119 ו לחוק התכנון והבניה, התשכ"ה -1965 (להלן- חוק התכנון והבנייה), רשות הרישוי תורכב מיו"ר הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה, שישמש יו"ר הרשות, מתכנן המחוז ומהנדס הוועדה המקומית שבתחומה נמצא מתקן הגז.
20 בין הגורמים שעמם נדר ש תיאום: הרשויות המקומיות ובעלי המקרקעין, תאגיד המים ורשות הניקוז הרלוונטית, רשות הכבאות, נציג משרד הביטחון בוועדה המחוזית (בנוגע להעברת קווים במתקנים ביטחוניים), רשות העתיקות, רשות הטבע והגנים, קרן קיימת לישראל, חברות תשתיות תחבורתיות, חברות תשתיות אנרגיה , חברות נמל רלוונטיות, רשות התעופה האזרחית וחברות תקשורת.
מסיבות שונות להנחת תשתית גז טבעי גם כשהצרכנים העתידיים מצויים בשטחה.
בין הסיבות לכך - התנגדות לקיומם של מפעלים עתירי אנרגיה בשטח הרשות המקומית; חוסר ידע בדבר מפגעים בטיחותיים העלולים להיגרם מהגז הטבעי.
יצוין כי בחלק מהמקרים התנגדות הרשויות אינה עקרונית אלא נובעת משיקולים של שמירת עתודות קרקע לפיתוח עירוני עתידי.
אף כי רשות הגז קיימה כנסים וימי עיון להעלאת המודעות להליכי תכנון רשת החלוקה ופריסתה, הקושי האמור מול חלק מהרשויות המקומיות נותר בעינו.
פריסת רשת החלוקה של הגז הטבעי וחיבור צרכנים רבים ככל האפשר אליה מחייבים שיתוף פעולה של הרשויות המקומיות שבתחומיהן תשתית זו מונחת.
על רשות הגז לפעול להנגיש לרשויות המקומיות את כל המידע הנדרש בנוגע לפריסת רשת החלוקה, לרבות דרישות הבטיחות ההכרחיות, לשם קידום שיתוף הפעולה עמן.
נוכח חשיבות של שיתוף פעולה זה לקיצור פריסת רשת החלוקה, על רשות הגז לשקול, במקרים המתאימים, להפנות את הנושא למשרד האנרגיה לצורך התערבות ממשלתית לסיוע בהסדרת סוגיה זו.
אי-שיתוף מידע: מידע זמין בדבר פריסת התשתיות לאורך תוואי של קו חלוקה הוא הכרחי לצורך ייעול הליך התכנון של רשת החלוקה.
המידע הנדרש לצורך תכנון התוואי של רשת החלוקה אינו מרוכז במערכת כללית ארצית, אלא מצוי ככלל בידי חברות התשתית.
משרד מבקר המדינה העיר בדוח בנושא הבטחת אספקת הגז הטבעי על כך שהיעדר המידע האמור מקשה על חברות החלוקה לבצע את עבודתן.
כן העיר משרד מבקר המדינה על הקושי בקבלת הערות של חברות התשתית לתכניות העבודה שחברות החלוקה מגישות לרשות הרישוי21 .
חוסר שיתוף הפעולה של חברות התשתית נובע, בין היתר, מהתנגדות שמקורה בחוסר אמון בין גורמי התשתית לחברות החלוקה.
היעדר מידע ותיאום מקדים מביא להארכת הליך התכנון ולהכרח לבצע שינויים בתכנית לאחר הגשתה, על פי הערות חברות התשתית.
לדעת משרד מבקר המדינה, חברות החלוקה נתונות בעמדת נחיתות מול חברות התשתית בתהליך אישור התכניות, בשל היותן חברות פרטיות.
לפיכך, מצב זה מחייב מעורבות ופיקוח מלא של הממשלה בכלל ורשות הגז בפרט, ומתן סיוע לחברות החלוקה בהתמודדות עם הקשיים העומדים בפניהן בתהליך התכנון, כבר בשלב המקדים - לפני הגשת תכנית העבודה.
בתשובת אחת הלשכות המחוזיות של מינהל התכנון לטיוטת דוח הביקורת צוין כי בחלק מהמקרים מסרו חברות החלוקה לחברות התש תית מידע חלקי או תוואי לא סופי, ועל כן התקשו חברות התשתית לתת את התייחסותם הסופית.
21 ,מבקר המדינהדוח שנתי 64( א 2013) ', "הבטחת אספקת הגז הטבעי", בעמ277.
רשות הגז הטבעי | 917 .
בתשובתה מיוני2016 לטיוטת דוח הביקורת ציינה חברת נתיבי ישראל- החברה הלאומית לתשתיות תחבורה בע"מ (להלן - חברת נתיבי ישראל) כי החברה עושה כל שביכולתה כדי לתת שירות מעולה, מהי ר ויעיל לחברות החלוקה, ובכלל זה ללוות אותן מראשית ההליך הסטטוטורי ועד לקבלת היתר עבודה.
עוד ציינה החברה כי "כלל ידוע הוא כי תיאום התשתיות נעשה מול כל חברת תשתית בנפרד ומבוצע על ידי המתכנן של החברה המבקשת לבצע את העבודה".
מנגד ציינו נציגי הרשות כי התיאום עם חברות התשתית מחייב סיוע של הרשות, והוסיפו כי בחלק מהמקרים חברות התשתית אינן יודעות היכן ממוקמות התשתיות שלהן ודורשות מחברות החלוקה לבצע תהליך מורכב של איתור תשתיות בשטח, דבר הכרוך בעלויות נוספות.
רשות הגז ציינה בתשובתה כי היא עושה כל שביכולתה לסייע לחברות החלוקה בקידום המיזם שבגינו קיבלו רישיון (לרבות קידום אישור תכניות עבודה והוצאת היתרי בנייה, ותיאום עם לשכות התכנון המחוזיות, משרדי הממשלה, רשויות הממשלה, רשויות מקומיות, חברות תשתית, גופי סביבה ובעלי מקרקעין).
כן ציינה הרשות כי במהלך השנים היא פעלה לקיצור לוחות הזמנים להקמת תשתיות החלוקה, בחלק מהאזורים, עוד בטרם ניתנו רישיונות החלוקה.
הרשות קידמה במספר מקרים תכניות עבודה והעבירה אותן לחברות החלוקה לאחר שקיבלו רישיון, ובכך אפשרה להן להתחיל בתכנון הנדסי מפורט כבר עם קבלת הרישיון, מבלי להידרש לביצוע התהליך התכנוני.
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות כי חרף סיועה לחברות החלוקה בתהליך התכנון, עדיין נותרו קשיים בתהליך זה.
העובדה שבחלק מקווי החלוקה קיבלה עליה הרשות לבצע את עבודת תכנון הקו מלמדת שיש צורך בהסדרת תהליך זה, ומעידה על הקושי הרב העומד בפני חברות החלוקה בתכנון קווי החלוקה.
:דרישות תשלום של חברות התשתית כתנאי למתן הסכמתן להצמדת קו חלוקת הגז לתשתית שבאחריותן, חלק מחברות התשתית דורשות תשלום מחברות החלוקה, נוסף על דרישתן להמצאת ערבות כספית.
נמצא כי מרבית חברות התשתית מבקשות תשלום בגין פיקוח, וחלקן דורשות תשלומים נוספים כגון תשלום בגין שימוש בקרקע, דמי טיפול או החזר הוצאות כלליות.
דרישות התשלום של חברות התשתית מחייבות את חברות החלוקה להוצאה כספית נוספת בגין כל קו חלוקה.
הוצאות אלו, אשר החברות התקשו לצפות בעת שגיבשו את המודל הכלכלי לצורך הגשת הצעותיהן למכרזי החלוקה, השפיעו על כדאיות פריסת הקווים ועל יכולת החברות לעמוד בהתחייבויותיהן.
לא אחת, חברות החלוקה נאלצו לשלם את הסכום המבוקש תחת מחאה, כדי לקדם את אישור התכנית וביצועה.
במסמך שהכינה רשות הגז בנושא תיאום בין בעלי תשתיות לבעלי רישיונות חלוקה ציינה הרשות במסקנותיה כי "אין לאשר כלל וכלל תשלום כלשהו בין בעלי התשתית למעט תשלום עבור פיקוח, שכן כל אישור תשלום יהווה תקדים, 918 | דוח שנתי 67א .
יקשה ויעכב את פיתוח רשת החלוקה"22.
עמדה זו של רשות הגז הועלתה גם במסגרת דיוני הוועדה להסרת חסמים.
בדיון הוועדה באוקטובר 2014 ציין נציג משרד האוצר כי גובש מתווה לתשלום שנתי בלבד (כחלופה לתשלום חד-פעמי בעת ההקמה, נוסף על תשלום שנתי), ואילו נציג רשות הגז התנגד למתווה זה, ונתן את הסכמתו לתשלום דמי פיקוח ותיאום חד -פעמיים להבדיל מתשלום "דמי אירוח" שנתיים.
בהתאם להחלטת יו"ר הוועדה הוחלט כי סוגיה זו תסוכם על ידי משרד האוצר ורשות הגז עד סוף נובמבר 2014 , ואם לא יגובש סיכום כאמור תוכרע הסוגיה בהחלטת ממשלה.
מאז הדיון האמור ועד למועד סיום הביקורת לא גובשה החלטה עקרונית, לרבות ב דבר עצם סמכות חברות התשתית לדרוש תשלום, והיא לא הוכרעה בהחלטת ממשלה.
בתשובתה של חברת נתיבי ישראל לטיוטת דוח הביקורת נטען כי אף על פי שדרישות החברה להחזר הוצאותיה בגין חברות החלוקה לא נענו, לא חסכה החברה זמן, מאמצים וכסף כדי לטפל בבקשות חברות חלוקת הגז ולספק להן מענה מהיר ויעיל.
עוד ציינה החברה כי היא דורשת תשלום מכל גורם צד ג' המבקש לעבור בתחומה בגין הוצאותיה, ולא רק מחברות החלוקה, כי היא העבירה את עמדתה העקרונית לוועדה להסרת חסמים ולאג"ת וכי היא תקבל כל החלטה שתגובש בעניין.
עם זאת ציינה החברה כי "לגופו של עניין החברה עומדת על זכותה וחובתה לגבות הוצאות הנגרמות לה בגין מעבר תשתית חברות חלוקת הגז בתחום זכות הדרך שבאחריותה.
הדברים גם מגובים בהסכמים בין החברה לבין מדינת ישראל".
לטענת אג"ת, בתשובתו מאפריל 2016 לטיוטת דוח הביקורת, ניסיונותיו לקדם את פתרון הבעיה ה אמורה לא צלחו בגלל אי-שיתוף פעולה של חברות התשתית הרלוונטיות.
בתשובת משרד ראש הממשלה מאפריל 2016, צוין כי "בהיעדר פתרון לסוגיה בידי משרדי האנרגיה והאוצר, החלה עבודת מטה לגיבוש החלטת ממשלה אשר לא הובאה לאישור הממשלה.
ולא נתקבלה עמדת המשפטנים בעניין זה".
במועד סיום הביקורת, חברות החלוקה וחברות התשתית עודן נדרשות להסדיר ביניהן כל מקרה לגופו, על בסיס הסכמות קודמות או בהתאם לניסיונות הגישור בין המשרדים הממונים על חברות התשתית ורשות הגז.
22 תיאום בין בעלי תשתיות לבעלי רישיונות החלוקה - אינטראקציה מול גופים בפיקוח משרד התשתיות הלאומית, האנרגיה והמים.
רשות הגז הטבעי | 919 .
אף כי משרדי הממשלה החברים בוועדה להסרת חסמים היו ערים למחלוקת בין חברות החלוקה לבין חברות התשתית בדבר התשלומים שנדרשו חברות החלוקה לשלם לצורך הנחת קווי החלוקה סמוך לתשתיות קיימות, נושא זה לא הוסדר בהחלטת ממשלה או במסגרת סיכום בין-משרדי, ולא גובשה עמדה עקרונית בדבר סמכותן של חברות התשתית לגבות תשלומים כאמור.
בחלק מהמקרים הגיעו חברות החלוקה וחברות התשתית לסיכומים או לפשרות, ואולם אי -קבלת החלטה עקרונית בעניין זה פותחת פתח למחלוקות נוספות בעתיד.
המחלוקות הקיימות צפויות להיות מונחות לפתחה של הוועדה לתיאום תשתיות, ועל ועדה זו להכריע בהן בזריזות, מאחר שהן מעכבות את קידומה של פריסת רשת החלוקה.
לנוכח הקשיים המפורטים לעיל, שהועלו אף בדיוני הוועדה להסרת חסמים, מינהל התכנון גיבש באוקטובר 2014 קובץ הנחיות לתהליכים ולוחות זמנים לאישור תכנית עבודה לרשת חלוקה ולמתן היתר בנייה להנחת רשת החלוקה23 .
קובץ ההנחיות הוא פרי עבודת מטה שנעשתה בנושא, בהשתתפות נציגי רשויות הרישוי המחוזיות, רשות הגז וחברות החלוקה.
הקובץ שהופץ כלל תרשימי זרימה לעבודת רשויות הרישוי, לרבות לוח זמנים מפורט לעבודתן וכן סיכומים חתומים עם רכבת ישראל ו חברת נתיבי ישראל לשילוב קווי החלוקה בתחומן, כפי שסיכמו נציגי חברות אלו עם רשות הגז24 .
עבודת המטה לא עסקה בסוגיית התשלומים שחברות החלוקה נדרשות לשלם לחברות התשתית.
עבודת המטה שקידם מינהל התכנון לא הביאה לזירוז בלוחות הזמנים או לשיפור ניכר בתיאום עבודת הנחת רשת החלוקה עם כלל חברות התשתית.
במצגת שהכינה אחת מחברות החלוקה בספטמבר 2015, ה ציגה החברה את הליך אישור תכניות העבודה מול רשויות הרישוי.
על פי נתוני החברה, הזמן שנדרש לאישור תכנית עבודה באזור שבו קיבלה רישיון לפריסת רשת החלוקה עמד בממוצע על שנתיים.
חברת החלוקה ציינה במסמך כי תהליך קבלת מידע מקדים מגופי התשתית לצורך הכנת תכניות, או קב לת תגובה על טיוטת תכנית העבודה, ארך כשישה חודשים במקום 30 ימים כקבוע בתקנות25 , ובחלק מהמקרים חברות התשתית לא התייחסו כלל לתכנית העבודה, או שהציבו תנאים לא סבירים לשם מתן אישורן להנחת קו החלוקה.
23 תהליכים ולוחות זמנים לאישור תכנית עבודה לרשת חלוקה ולמתן היתר בנייה להנחת רשת חלוקת גז טבעי - מינהל תכנון - 20.
24 ""שילוב מערכות גז טבעי ותשתיות רכבתיות- מסמך הסכמות מאוגוסט 2014 בחתימת מהנדס מסילות וממונה הנדסה ברכבת ישראל, ובחתימת המהנדס הראשי והממונה על הבטיחות ברשות הגז.
"שילוב מערכות חלוקת גז טבעי ותשתיות תחבורתיות" - מסמך הסכמות מאוגוסט 2014 בחתימת מנהל אגף רשויות וגורמי חוץ בנתיבי ישראל, ומהנדס ראשי וממונה על הבטיחות ברשות הגז.
25 ,)תקנות משק הגז הטבעי (תכנית עבודה לרשת חלוקה התשס"ז-2006 .
יצוין כי במועד סיום הביקורת טרם הסתיימה עבודת משרדי הממשלה לגיבוש תקנות עדכניות.
בתשובות של הלשכות המחוזיות של מינהל התכנון נטען כי הזמן הנדרש לאישור תכנית עבודה הוא הזמן העובר ממועד הגעתה של תכנית העבודה ללשכת התכנון המחוזית ועד לאישורה בישיבת רשות הרישוי.
לטענת הלשכות, הכשל העיקרי נעוץ בעובדה שלאחר אישור התכנית נדרש לחברות החלוקה פרק זמן נוסף לתיקונה בהתאם להחלטות.
במענה לטענות חברת החלוקה בדבר הזמן הארוך הנדרש לאישור תכנית העבודה, ציינה לשכת התכנון המחוזית הרלוונטית כי אישור תכנית העבודה ארך כשנה ולא כפי שטענה החברה.
יצוין כי אף פרק זמן זה ארוך מפרק הזמן של כחצי שנה שיועד לכך בקובץ ההנחיות.
תיקון 7 לחוק משק הגז הטבעי .
תיקון 7 לחוק, שאושר כחלק מחוק ההסדרים 201526 , נועד להקל על הליך התכנון של רשת החלוקה בכמה דרכים: 1.
ביטול החובה לקבל היתר בנייה נוסף על אישור תכנית העבודה, דבר שהכביד על התהליך.
קביעת לוחות זמנים מפורטים לפעולת רשות הרישוי בכל אחד מהשלבים הכרוכים בקבלת ההחלטה27 .
,הוספת מנגנון דמוי ערר המאפשר למגיש התכנית להעביר את הבקשה לאישור ועדת משנה של המועצה הארצית לתכניות עבודה (להלן - ועדת המשנה) שהוקמה במסגרת התיקון לחוק 28 .
מגיש הבקשה זכאי להעביר את תכנית העבודה לאישור ועדת המשנה במקרה שרשות הרישוי לא קיבלה החלטה במועד הקבוע בחוק, או שהחליטה לדחות את הבקשה לאישור תכנית העבודה.
ועדת המשנה תיכנס לנעלי רשות הרישוי ותהא בעלת סמכויות זהות.
הוספת מנגנון של ועדה לתיאום תשתיות בראשות מנכ"ל משרד האוצר או הממונה על אגף תקציבים או אחד מסגניו, בהתאם למינוי שר האוצר.
בוועדה יהיו חברים נציגים של משרדי הממשלה, של השלטון המקומי ושל התעשיינים29 .
תפקיד הוועדה לפסוק בסכסוכים בין בעל רישיון חלוקה לבין בעל תשתי ת30 , וסמכויותיה כוללות הכרעה, בין היתר, במחלוקות בעניין .
26 חוק משק הגז טבעי תוקן במסגרת חוק ההסדרים 2015 .
בהתאם לסעיף 35 לחוק ההסדרים 2015 , התיקון בחוק משק הגז הטבעי (להלן - התיקון לחוק או תיקון מס' 7 ) נכנס לתוקף חודשיים מיום פרסום חוק ההסדרים 2015 , דהיינו בתחילת פברואר2016.
לחוק משק הגז הטבעי 28 סעיף119 .
ז לחוק התכנון והבנייה.
במועד סיום הביקורת הליך מינוי חברי הוועדה טרם הושלם עוד יצוין כי עבודת הוועדה אינה אפשרית לפני סיום גיבוש התקנות ואישורן.
29 בסעיף 55 ג לחוק נקבע כי כחברים בוועדה ישמשו נציגים שימנו שר האוצר, היועץ המשפטי לממשלה, שר האנרגיה, מנהל רשות הגז; נציגי התעשייה והשלטון המקומי; ונציג נוסף מרשות החברות הממשלתיות או הרשות למים ולביוב או משרד הפנים או נציג שימנה שר התחבורה.
המניין החוקי לישיבות הוועדה הוא שלושה חברים (ובהם היו"ר ומשפטן).
30 בעל תשתית מוגדר בחוק כחברת תשתית כהגדרתה בסעיף59 ,כא לחוק החברות הממשלתיות התשל"ה-1975 .
, תאגיד מים וביוב או רשות מקומית רשות הגז הטבעי | 921 .
תשלומים והעברת מידע הנדרש לתכנון תשתית או לביצוע עבודות תשתית החוק קובע כי החלטת הוועדה בסכסוך והחלטות ביניים, דינה כדין פסק דין או צו ביניים של בית משפט שלום31 .
עולה כי התיקון ל חוק אינו פותר את הקושי של חברות החלוקה לקבל מחברות התשתית מידע מקדים שאינו מרוכז במערכות מידע ארציות, לשם תכנון מלא ומדויק של קווי החלוקה וייעול גיבושה של תכנית העבודה לפני הגשתה לרשות הרישוי.
בתשובתו לטיוטת דוח הביקורת ציין אג"ת כי הוועדה לתיאום תשתיות הוקמה מתוך הבנה שחברות החלוקה הן בעלות חיסרון מובנה למול חברות התשתית האחרות.
מתוקף סמכותה הרחבה של הוועדה צפויות החלטותיה לשמש תקדים לפתרון סוגיות דומות בעתיד ובכך לסייע לזירוז פריסת הרשת.
בתשובתו לטיוטת דוח הביקורת מאפריל 2016 ציין מינהל התכנון כי תיקון7 לחוק נועד בין היתר לפתור את בעיית תיאום התשתיות ולאפשר לחברות החלוקה להעלות את הבעיה, ככל שתיוותר, לפני הוועדה לתיאום תשתיות, אשר בהתאם לסמכויותיה יכולה לפסוק בנושא בשלב התכנון המוקדם כמו בשאר שלבי התכנון.
בתשובתו המשלימה של מינהל התכנון מיוני 2016 צוין כי האחריות לספק את המידע הנדרש, נוסף על המידע התכנוני הסטטוטורי הנגיש לציבור, היא של משרדי הממשלה, שלהם חברות התשתית כפופות מקצועית; עוד צוין בתשובה כי חברות החלוקה נדרשות לבדיקות התכנוניות המלאות כבר בשלב גיבוש התכניות שלהן.
לעומת זאת, רשות הגז ציינה בתשובתה כי היא ניסתה לקבוע בתקנות הוראות שייתנו מענה להיעדר המידע התכנוני הנדרש עד לשלב גיבוש תכנית העבודה.
ואולם, בשל עמדת מינהל התכנון אשר לפיה אין לשר האוצר סמכות לקבוע הוראות כאמור בתקנות, הנושא לא צלח.
משרד מבקר המדינה מברך על שיתוף הפעולה של משרדי הממשלה עם חברות החלוקה ועל גיבוש הצעדים לקידום הליך התכנון של רשת החלוקה.
מן הראוי כי משרד האנרגיה ורשות הגז, בשיתוף משרד האוצר ומשרד הכלכלה, יקבעו אבני דרך ויעדים בנושא פריסת רשת החלוקה ויבחנו במשך זמן אם השינויים שנקבעו בתהליך אישור תכניות העבודה והקמת הוועדה לתיאום תשתיות אכן קידמו את פריסת רשת החלוקה.
נוסף על כך, על הרשות לסייע לחברות החלוקה, אשר כחברות פרטיות נתונות בעמדת נחיתות, וכן לתת מענה להיעדר ריכוז של מידע תכנוני הנדרש בשלב הגיבו ש של תכניות העבודה, לרבות באמצעות ריכוז מידע כזה במאגר המידע בתחום התשתיות הלאומיות, אשר אמור לקום על פי החלטת ממשלה 1074 מינואר 201632.
31 זאת, לעניין פקודת ביזיון בית המשפט ולעניין אכיפת חיובים כספיים בהוצאה לפועל, כאמור בסעיף 55 .
ד לחוק משק הגז הטבעי 32 .
"החלטה בדבר "הקמת מאגר מידע בתחום התשתיות הלאומיות במרכז למיפוי ישראל 922 | דוח שנתי 67א .
התחייבויותיהן בתשובתו לטיוטת דוח הביקורת מיוני 2016 ציין משרד האוצר כי הוא "מקווה כי לאור עבודת המטה הרחבה והחריש העמוק שבוצע בתחום תו כל הוועדה לשמש מנוף אמיתי לפתרון סכסוכים כפי שכבר הספיקה לעשות בפרק הזמן הקצר מאז הוקמה".
עיכובים בעבודת חברות החלוקה .
כל חברות החלוקה אשר החלו בפעילות אינן עומדות בלוחות הזמנים ובאבני הדרך שנקבעו ברישיונות החלוקה שניתנו להן, ומרביתן פנו לרשות הגז בבקשות לקבלת ארכה לביצוע התחייבויותיהן.
העיכובים נבעו לעתים מהקשיים שבהם נתקלות החברות באישור תכניות העבודה במסגרת ההליך התכנוני של קווי החלוקה, ומהוראות בטיחות חדשות של רשות הגז, אשר חייבו שינוי בתכנון וביישום של קווי החלוקה33 .
עם זאת, העיכוב בפריסת קווי החלוקה נובע לא אחת מסיבות פנימיות של החברות הנוגעות לקצב התקדמות העבודה של כל אחת מהן.
בין חברות החלוקה יש הבדלים רבים והן פועלות לפי מודלים שונים.
כך, יש שונות ניכרת בין החברות במספר עובדיהן, בגורם המבצע בפועל את עבודות פריסת קווי החלוקה - היינו החברה עצמה או חברה קבלנית - ובמשאבים שהחברות משקיעות במיזמים אלו.
הבדלים אלו משפיעים על קצב התק דמות פריסת רשת החלוקה באזורים השונים.
הכדאיות לחברות החלוקה בקידום התכנון והביצוע של הנחת קווי החלוקה נגזרת לא אחת ממספר הצרכנים שיחתמו בפועל על הסכמים עם חברות החלוקה ויצרכו גז טבעי.
בפגישות שקיימו נציגי משרד מבקר המדינה עם נציגי חברות החלוקה טענו האחרונים כי עלויות הנחת תשתית קווי החלוקה חורגות מהתקציב שיועד לכך, בשל הקושי באישור תכניות העבודה והעלויות הכרוכות בכך ובשל דרישות בטיחות שלא נצפו מראש.
מאחר שמטבע הדברים צרכני קווי החלוקה אינם צרכני אנרגיה גדולים, אם לא ייחתמו די הסכמים בין חברות החלוקה לצרכנים בכל קו חלוקה, כדאיות הקמתו תפחת.
לטענת כמה מחברות החלוקה, צרכנים רבים אשר נכללו בתחזית הצריכה של החברות אינם מעוניינים בסופו של דבר בחיבור לגז הטבעי, ועל כן פוטנציאל הצרכנים נמוך בהרבה מהצפי המקורי שפורט ברישיון החלוקה שניתן להן.
נוסף על כך, בשל עיכובים בהליך ההסבה של צרכנים אשר כן מעוניי נים בחיבור לרשת החלוקה הכנסות חברת החלוקה מתעריפי החלוקה נדחות, ועדיין עליה לשאת בעלויות תחזוקת הקו.
בהתייחסותה של חברת החלוקה באזור המרכז לטיוטת דוח הביקורת באפריל 2016 , ציינה החברה כי העלות של הנחת הצנרת עלתה בשיעור של 200%- 250% לעומת ההערכות המקדימות ש על בסיסן ניגשה למכרז החלוקה.
משכך הדבר, על סדר יומה של הרשות מונחת בקשה של אחת מחברות החלוקה לעדכון תעריפי החלוקה בהתאם לסעיף 36 .
לחוק משק הגז הטבעי החלטה כאמור היא בסמכות המועצה.
באוגוסט 2014 פקע המינוי של כמה .
דוגמה לכך היא הוראת הממונה על הבטיחות ברשות הגז בדבר חפירה אופקית רשות הגז הטבעי | 923 .
חברים במועצה שמונתה בהתאם לחוק, ו לפיכך לא היה אפשר לדון בבקשה.
רק באפריל 2016 , יותר משנה וחצי מפקיעת המינוי כאמור, חתמו שר האוצר ושר האנרגיה על כתבי מינוי לחברים חדשים במועצה.
משרד מבקר המדינה מעיר כי פרק זמן של שנה וחצי אשר במהלכו לא יכלה המועצה לפעול ולדון בבקשות המונחות לפניה, שההחלטות בעניינן היו עשויות להשפיע באופן ישיר על קידום מיזם חלוקת הגז הטבעי ועל האינטרסים הציבוריים הכרוכים בכך, הוא ארוך יתר על המידה.
חרף מודעותה של הרשות לעיכובים בתכנון רשת החלוקה, הנובעים מטעמים כלכליים או מהתנהלות חברות החלוקה, היא אינה פועלת לחיוב החברות לקדם את תכנון קווי החלוקה ואינה מסייעת להן בכך.
מאחר שתכנון קווי החלוקה תלוי בהסכמים בין צרכנים לחברות החלוקה, עיכוב בפעילות השיווק ובחתימה על הסכמים עם צרכנים פוטנציאליים כאמור, מביא לעיכוב גם בהליך התכנון.
רשות הגז מסייעת לחברות החלוקה לאחר הגשת תכנית העבודה לרשות הרישוי, אך אינה מעורבת דייה בהליכים הקודמים להגשת תכנית העבודה לרשויות המוסמכות.
כאמור, המדינה בחרה לפרוס את רשת החלוק ה באמצעות מתן רישיון לחברות פרטיות, על פי מודל המעניק להן מונופול אזורי.
מודל זה יצר תלות בין קידום תכנון הקווים והנחתם בפועל לבין פעולות השיווק של חברת החלוקה ומידת הצלחתה לגייס די צרכנים המעוניינים במעבר לגז הטבעי.
מכיוון שחברות החלוקה פרטיות וככלל אינן זוכות למימון כלשהו, התקדמות פריסת הרשת מושפעת מהכדאיות הכלכלית בקידום הקו.
בתשובתה לטיוטת דוח הביקורת ציינה הרשות כי "העיכוב בהקמת הקווים לאו דווקא מצביע על כשל מהותי בפריסת רשתות החלוקה אלא שהקמת תשתיות במדינת תהליך מורכב שאורך זמן רב מהצפוי]הינה[ ישראל.
מדובר בהליך מורכב שנדרשת תקופה להבשלתו ולכן קשה לבחון את הצלחתו או כישלונו בנקודת זמן מסוימת.
יודגש כי, תחום חלוקת גז טבעי הינו חדש יחסית במדינת ישראל ולכן מטבע הדברים צפו ועלו במשך הזמן קשיים וחסמים אשר עם מרביתם חוק ההסדרים מנסה להתמודד".
נמצא כי חרף ה שגותיה של הרשות על קצב התקדמות פריסת הקווים של חלק מחברות החלוקה, היא לא הצליחה לקדם את עבודתן ואת מימוש היעדים שנקבעו ברישיונות שניתנו להן.
האמצעים העומדים לרשות המדינה, כמו ביטול הרישיון או חילוט הערבות, הם קיצוניים, והרשות אינה מעוניינת להשתמש בהם כלאחר יד.
משכך הדבר, הרשות מתקשה לקדם את פעילות חברות החלוקה, והצרכנים המעוניינים בחיבור לגז הטבעי אינם יכולים להיות בטוחים שהחברות יעמדו בלוחות הזמנים שנקבעו לחיבורם לרשת החלוקה.
לדעת משרד מבקר המדינה, שאיפת החברות לעמוד באבני הדרך ובלוחות הזמנים שנקבעו ברישיונות שניתנו להן מצד אחד, והחסמים למיניהם המקשים עליהן לעמוד ביעדים מצד אחר, מחייבים מעורבות רבה יותר של רשות הגז לצורך קידום עבודת החברות.
על רשות הגז להשתתף באופן פעיל בפיקוח על חברות החלוקה, לסייע להן באופן מוסדר בשלבי התכנון המוקדמים ובכלל זה במגעיהן עם חברות התשתית ועם רשויות התכנון ולוודא כי לא נגרמים עיכובים בתכנון ובאישור של הנחת קווי החלוקה וביישום התכניות בעניין זה.
במידת הצורך על רשות הגז להשתמש באמצעים העומדים לרשותה כדי לקדם את פריסת הרשת.
כמו כן, מן הראוי כי רשות הגז תציג לפני הממשלה את היעדים ואבני הדרך לפריסת רשת החלוקה ואת הסיבות לעיכובים בכל מקטע ומקטע.
קשיים בהליך ההסבה הפנים-מפעלי .
המקטע האחרון של חיבור הצרכנים לגז הטבעי הוא תהליך ההסבה של מתקן הצריכה לשימוש בגז טבעי כמקור אנרגיה.
הג ז הטבעי יכול לשמש מקור אנרגיה למבערים, דודים, טורבינות ומתקנים נוספים (להלן - מתקני צריכה), או לתהליך משולב של הפקת חשמל ואנרגיה תרמית באמצעות קוגנרציה (ראו להלן בפרק "קוגנרציה").
מתווה מכון התקנים34 .
בסוף שנת 2012 התגלעה מחלוקת בין מינהל הבטיחות והבריאות התעסוקתית במשרד הכלכלה (להלן - מינהל הבטיחות) לרשות הגז בעניין חלוקת האחריות לתחום הפיקוח על בטיחות מתקני הצריכה.
מחלוקת זו הביאה לעיכובים במתן היתר של רשות הגז למפעלים להתחיל את השימוש בגז הטבעי.
כפתרון זמני סיכמו רשות הגז ומינהל הבטיחות עם נציגי מכון התקנים בפברואר 2013 כי המכון ישמש גוף בדיקה מטעם המשרדים.
כן הסכימו הצדדים כי לקביעת הסדר קבע בעניין נדרשת הכרעה משפטית בדבר הגורם שעליו מוטלת האחריות מכוח החוק לבטיחות מתקני הצריכה.
בינואר 2014 נדרש המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (כלכלי -פיסקלי) להכריע במחלוקת האמורה, והוא קבע בחוות דעתו35 ,כי לפי המצב המשפטי הקיים האחריות לתחום בטיחות מתקני הצריכה מוטלת על משרד האנרגיה ועל רשות הגז.
לצד קביעה זו ציין המשנה ליועץ המשפטי לממשלה כי על משרד הכלכלה להעמיד .
34 מכון התקנים הוא גוף סטטוטורי, הפועל מכוח חוק התקנים, התשי"ג-1953 .
במכון, בין היתר, אגף תקינה האחראי להכנת תקנים ישראליים באמצעות ועדות תקינה, וכן מעבדות בדיקה (המכונות גם "אגף תעשייה") המבצעות בדיקות התאמה של מוצרים לדרישות התקן, דרישות החוק, דרישות לקוחות ודרישות גופי הסמכה.
35 "האחריות לבטיחות מתקנים לצריכת גז טבעי - הכרעה במחלוקת" , המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (כלכלי-פיסקלי), ינואר 2014.
רשות הגז הטבעי | 925 .
את מערך המפקחים שלו לטובת הפיקוח השוטף על המתקנים, שייעשה בהנחיית רשות הגז ובאחריותה36 .
בפועל, מערך הפיקוח של משרד הכלכלה לא היה שותף בפיקוח כאמור, ועל ביצוע בדיקות התקינות במתקני הקצה פיקחו אך ורק נציגי מכון התקנים ויועציו, בהתאם לתיקון שהנהיגה הרשות במסמך ההנחיות של הרשות להתקנת מתקני גז טבעי במתקנים תעשייתיים37.
בסיכום שגובש בפברואר2013 בין רשות הגז, מינהל הבטיחות ומכון התקנים הוסכם כי יש חשיבות לקידום תקן ישראלי שיחול על מתקני הצריכה של גז טבעי במפעלי תעשייה.
ואולם, מאחר שהערכת נציגי המכון הייתה כי הליך גיבוש תקן כאמור יארך כשנה, סוכם על מתווה אשר לפיו יגבש המכון את הידע המתאים, לרבות התקנים המובילים בעולם הרלוונטיים לציוד הצריכה במפעלים, ימפה עבור המאסדרים את הדרישות המומלצות ממפעלי התעשייה ויוודא שהמפעלים עומדים בדרישות אלו כתנאי למתן אישור הרשויות.
בעקבות זאת פרסמו רשות הגז ומינהל הבטיחות ביולי 2013 הודעה לציבור בדבר החלת דרישות בטיחות על מתקנים המחוברים לגז טבעי כמקור אנרגיה.
עוד פורסם בהודעה כי מכון התקנים הוא הגוף המקצועי שיבחן את היבטי התכנון וההסבה של המתקנים המיועדים לפעול בגז טבעי במפעלי תעשייה, על פי מתווה שיגבש לצורך בדיקת מתקני הצריכה38 (להלן- המתווה או מתווה מכון התקנים).