HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
16 :ראודין וחשבון של הוועדה לקשרי אוניברסיטה -תעשייה של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים והוועדה לתכנון ולתקצוב של המועצה להשכלה גבוהה ( 2005 )- דוח ועדה בראשות פרופ' חנוך גוטפרוינד, רקטור ונשיא לשעבר של האוניברסיטה העברית (להלן - דוח גוטפרוינד) - עמ' 9.
17 בדיקה השוואתית של מדיניות הקניין הרוחני בישראל ובעולם העלתה כי לא נקבעה מדיניות-על שתגדיר את המטרות והיעדים של מדינת ישראל בתחום זה.
עוד העלתה הבדיקה כי אף שקיימים בישראל גופים שונים העוסקים בחקיקה, ביישום ובאכיפה של זכויות הקניין ה רוחני, לא קיים גוף מרכזי אחד האחראי לקביעת המדיניות הכוללת ולהכוונת הגופים האחרים.
ראו: ד"ר מאיר פוגטש, התוויית מדיניות של קניין רוחני בישראל - המצוי והרצוי, הדו"ח השנתי של הפורום הישראלי לקניין רוחני 2007 , 'עמ7-8 .
18 עד תום תקופת הביקורת התקיימה באוניברסיטה הפתוחה פעילות מחקרית המייצרת קניין רוחני במידה מועטה בלבד, ולכן החליט משרד מבקר המדינה שלא לכלול אוניברסיטה זו בממצאי הביקורת.
המוסדות להשכלה גבוהה 201 .
מגוון זה והשינויים שחלו בתחום במהלך השנים מצביעים על המורכבות שבהסדרת הנושא הנובעת בין היתר מריבוי הגורמים הנוגעים בדבר או המושפעים ממנו: הממשלה, האוניברסיטה, החוקר באוניברסיטה, הגוף המופקד מטעם האוניברסיטה על המסחור, רשם הפטנטים, התעשייה והכלכלה המקומית, התעשייה העולמית והציבור הרחב.
החוק שהניח את התשתית לבעלות של האוניברסיטאות על ההמצאות הנוצרות על ידי עובדיהן ולאפשרות לרשמן כפטנטים, הוא כאמור חוק הפטנטים משנת 196720 .
בסעיף131 " לחוק נקבע כיעובד חייב להודיע למעבידו בכתב על כל אמצאה שהגיע אליה עקב שירותו או בתקופת שירותו, סמוך ככל האפשר לאחר שהמציא אותה, וכן על כל בקשת פטנט שהגיש ".
בסעיף 132 לחוק נקבע, בין היתר: "אמצאה של עובד, שהגיע אליה עקב שירותו ובתקופת שירותו (להלן - אמצאת שירות), תקום לקנין מעבידו, אם אין ביניהם הסכם אחר לענין זה, זולת אם ויתר המעביד על האמצאה תוך ששה חדשים מיום שנמסרה לו ההודעה לפי סעיף 131 .
" בשנת 2004 הוגשה לכנסת "הצעת חוק לעידוד העברת ידע וטכנולוגיה לתועלת הציבור, התשס"ה - 2004"21 .
מטרתה הוגדרה כעידוד "היישום המעשי והמסחרי של ידע וטכנולוגיות שנוצרים בקרב גופים ומוס דות מחקר ממשלתיים וציבוריים, במהלך פעילותם השוטפת או פעילותם המחקרית, על ידי יצירת תשתית נאותה להעברת ידע וטכנולוגיות אלה למגזר הפרטי, לשימוש ולניצול".
הצעת החוק לא עלתה לדיון בכנסת מעולם, ולא הגיעה לקריאה ראשונה22 .
בשנת 2005 הוגשה לכנסת הצעת חוק נוספת, "הצ עת חוק לעידוד העברת ידע וטכנולוגיות לתועלת הציבור, התשס"ו- 2005"23, .
שהוציאה את האוניברסיטאות מתחולת החוק המוצע בדברי ההסבר להצעת החוק צוין שהבעיות הקשורות להיעדר ניצול ידע שפותח במימון ציבורי אינן נחלתן של האוניברסיטאות, היות ופועלות בהן חברות ליישום טכנולוגיות24 .
גם הצעה זו, שנדונה בוועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת, לא התקבלה בסופו של דבר.
ישראל חתומה על אמנות והסכמים בין -לאומיים בנושא קניין רוחני, הרלוונטיים גם לרישום פטנטים ברחבי העולם על קניין רוחני הנוצר באוניברסיטאות.
החשוב שבהם הוא הסכם ה TRIPS - ( Agreement on Trade .
19 ארה"ב חוקקה כאמור את חוק ביי-דול שהושתת על העקרונות האלה: (א) הבעלות על קניין רוחני הנובע ממחקר שמומן מכספי ציבור היא של המוסד שבו התבצע המחקר.
(ב) מוסד המחקר חייב לעשות כמיטב יכולתו כדי להעביר ידע בעל פוטנציאל יישומי לתעשייה.
(ג) המדינה אינה מתערבת בתהליך העברת הטכנולוגיה ואינה דורשת חלק בהכנסות.
(ד) על מוסד המחקר להעדיף תעשיות קטנות הפועלות בארה"ב; קנדה ודנמרק אימצו מודל דומה; בגרמניה בוצעה בשנת 2002 רפורמה שהעבירה את הבעלות על ההמצאות שפותחו באוניברסיטה מבעלות החוקרים לבעלות האוניברסיטה; בדרום אפריקה נחקק בשנת 2008 חוק שמטרתו ניצול ומסחור קניין רוחני שנוצר במימון ציבורי, למען כלל הציבור במדינה, למטרות חברתיות, כלכליות, צבאיות או אחרות.
על פי חוק זה הוקמו במשרד המדע והטכנולוגיה בדרום אפריקה רשות לאומית לניהול קניין רוחני וקרן קניין רוחני, ונקבעו כללים להקמת יחידות למסחור טכנולוגיות במוסדות מחקר; באיטליה אומץ העיקרון שהחוקרים במוסדות מחקר ציבוריים הם הבעלים הבלעדיים של המצאותיהם, והזכות לרשום עליהם פטנטים נתונה להם.
22 דוח אלקין-קורן, עמ' 26.
24 דוח אלקין-קורן, עמ' 26 , הערה12 , וההפניה לדברי חברת הכנסת מלי פולישוק-בלוך בפרוטוקול ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת מתאריך 12.
202 דוח ביקורת שנתי63א .
Related Aspects of Intellectual Property ) של ארגון הסחר העולמי משנת 1994 שישראל חתומה עליו.
ישראל חתומה גם על אמנת ה -PCT ( Patent Cooperation .
), העוסקת בתהליכי רישום פטנטים בעולם 4 .
החשב הכללי במשרד האוצר הקים בשנת 2003 ועדת היגוי בין-משרדית במטרה להסדיר את נושא הקניין הרוחני במגזר הממשלתי והציבורי.
הוועדה התמקדה במשרדי הבריאות, החקלאות המוסדות להשכלה גבוהה 203 .
יזמות של הוועדה הביאו לידי קבלת שתי החלטות ממשלה: האחת מספטמבר 2004 , שעסקה בקידום ובפיתוח ידע שנוצר במוסדות המחקר במימון ממשלתי, והשני יה מאוגוסט 2005 , שעסקה בהסדרת נושא הקניין הרוחני במערכת הבריאות26 .
ההחלטה מספטמבר 200427 נועדה להסדיר את מעמדן של המצאות שנוצרו במוסדות מחקר, בין היתר באוניברסיטאות, במהלך מחקרים שהוזמנו ומומנו על ידי משרדי ממשלה.
בהחלטה נקבע כי הבעלות על הקניין הרוחני תינתן למוסד המחקר, והוא יוכל לרשום עליו פטנטים ולנצלו למטרה מסחרית.
עם זאת יוטלו עליו חובות שונות, ובהן החובה לפעול להעברת הידע לתעשייה לשם ניצולו ויישומו, והחובה לשלם תמלוגים למדינה בגובה 5% מההכנסה שהתקבלה ממסחור תוצרי הידע, עד סכום המענק הממשלתי שניתן למחקר 28 .
יודגש כי החלטת הממשלה נוגעת רק לחלק קטן מהמחקרים הנעשים באוניברסיטאות.
ביולי0201 קיבלה הממשלה החלטה נוספת 29 שכותרתה: "תכנית לחיזוק הקשר בין האקדמיה לתעשייה".
החלטה זו נועדה להסדיר את הקמתו והפעלתו של מסלול לקידום מחקר אקדמי בעל פוטנציאל תעשייתי, באמצעות מתן מענקים למחקרים שיתאימו לאמות מידה מסוימות.
על המדען הראשי במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה (להלן - משרד התמ"ת) הוטל ליישם את ההחלטה, והוא הפעיל לשם כך תכנית בשם "קמין", כמפורט להלן.
החל בשנת 1994 מפעיל משרד התמ"ת כמה תכניות שמטרתן לבנות ולחזק את התשתית הטכנולוגית של תעשיות ישראליות באמצעות שיתוף פעולה בין חברות תעשייתיות ובין אוניב רסיטאות.
התכנית הראשונה שהופעלה היא תכנית גנרי טרום תחרותי), שבמסגרתה מתקיימים ]מחקר ופיתוח [ מגנ"ט (מו"פ פרויקטים משותפים לכמה חברות תעשייתיות ולכמה אוניברסיטאות.
80% מהוצאות הפרויקטים מממן המדען הראשי במשרד התמ"ת (להלן - המדען הראשי), ו -20% - החברות הנוגע ות בדבר.
מהתוצרים של כל פרויקט אמורים ליהנות כל הגורמים המעורבים בו.
בעקבות תכנית מגנ"ט הופעלה תכנית ה"מגנטון", שנועדה לתמוך בפרויקטים שכל אחד מהם הוא פרי שיתוף פעולה בין חברה תעשייתית אחת ובין קבוצת מחקר באוניברסיטה אחת.
המדען הראשי מממן 66% מהוצאות הפרויקט, והקניין הרוחני שייווצר בעקבות פרויקט זה יהיה שייך לאוניברסיטה.
בשנת 2002 החלה לפעול תכנית נוספת בשם "נופר", שמטרתה לתמוך במחקרים אקדמיים בעלי פוטנציאל יישומי בליוּויה של חברה תעשייתית.
לכל מחקר הקציב המדען הראשי כ- 400,000 ש"ח שיינתנו לשנת עבודה אחת.
החברה התעשייתית המלווה את המחקר נדרשת להשקיע 10% מסכום זה בתמורה לאפשרות להשפיע על כיווני המחקר ולקבל זכות ראשונים על מסחור תוצאותיו.
בדומה ל"נופר", אך ללא מעורבות של חברה תעשייתית, נוספה בשנת 2011 , בעקבות החלטת הממשלה האמורה מיולי 2010 וביזמת אגף התקציבים במשרד האוצר, תכנית "קמין".
במסגרתה מוקצים בסך הכול 38 מיליון ש"ח- 400,000 ש"ח לפרויקט לכל .
25 דוח ועדת ההיגוי הבין-משרדית להסדרת הקניין הרוחני במשרדי הממשלה, דצמבר 2005.
26 נושא ניהול הקניין הרוחני במערכת הבריאות הממשלתית נבדק בדוח מבקר המדינה שפורסם במאי 2010 : דוח שנתי60ב, עמ' 429.
28 ראו להלן בפרק "החלטת הממשלה בנושא הבעלות על הקניין הרוחני ויישומה".
29 החלטת ממשלה מספר 1986.
204 דוח ביקורת שנתי63א .
תקציב המדען הראשי לכל התכניות הללו לשנת 2011 היה כ -200 מיליון ש"ח30.
המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח אזרחי (להלן - המולמו"פ או המועצה) הוקמה בשנת 2004 על פי חוק המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח אזרחי, התשס"ג- 2002 (להלן- חוק .
30 בעניין הסיוע של המדען הראשי למחקר ופיתוח תעשייתי ראו גם בכרך זה בדוח "סיוע ממשלתי למחקר ופיתוח תעשייתי", עמ' 135.
המוסדות להשכלה גבוהה 205 .
המולמו"פ), ותפקידה, בין היתר, לייעץ לממשלה בנושאי התכנון, הארגון וההסדרה של המחקר והפיתוח האזרחי ולהמליץ לה על קווים למדיניות לאומית כוללת בתחום זה31.
בדברי ההסבר להצעת חוק המולמו"פ32 נאמר בין היתר כי מטרתה של המולמו"פ היא להבטיח "קיומו של תיאום בתחום המחקר והפיתוח האזרחי, לרבות בין המגזרים השונים שמהם הוא מורכב.
התיאום נדרש במישורים שונים, לרבות נושא המדיניות הכוללת וקביעת סדרי העדיפויות הלאומיים, נושא התקצוב וכן הגברת היעילות ומניעת החפיפה.
למועצה תהיה 'ראיית על' בתחום המחקר והפיתוח האזרחי".
במסגרת המולמו"פ פעלה גם תת -ועדה לקשרי אקדמיה ותעשייה שעסקה, בין היתר, בהעברת טכנולוגיות מהאוניברסיטאות לתעשייה ובטיפול בקניין הרוחני באוניברסיטאות33 .
בשנת 2007 קיבלה הכנסת תיקון לחוק שהעביר את ניה ול תקציב המולמו"פ מהאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (להלן - האקדמיה למדעים) למשרד המדע והטכנולוגיה.
בשנת 2010 הגישה המועצה לוועדת השרים לענייני מדע וטכנולוגיה ולוועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת דוח מקיף לשנים 2008 -2009 , שנדרש גם לנושא של קשרי אקדמיה ותעשייה34 .
בדברי הפתיחה לדוח הודיע יו"ר המועצה דאז כי עקב הפגיעה במעמדה העצמאי של המועצה והערמת קשיים על פעילותה, שנגרמו כתוצאה מהפיכתה בפועל ליחידה במשרד המדע והטכנולוגיה, החליטו חבריה, בינואר 2010 , להפסיק לאלתר את פעילותם במועצה35 .
בשל כך נקטעה גם עבודת תת-הוועדה לקשרי אקדמיה ותעשייה, והיא לא הספיקה לגבש דוח סופי על פעילותה.
ביולי 2010 מונה למולמו"פ יו"ר חדש, ומפברואר 2010 עד מרץ 2012 הוארכה כהונתם של חלק מחברי המועצה המכהנים ומונו חברים חדשים.
בתשובתו למשרד מבקר המדינה מאפריל 2012 , ציין משרד המדע והטכנולוגיה כי עם מינוים של חברי המועצה החדשים חודשה עבודת ועדות המשנה, לרבות הוועדה לקשרי אקדמיה-תעשייה, וכי הוא פועל לקיום יחסי עבודה תקינים ושוטפים עם המולמו"פ, "על מנת לאפשר לגוף חשוב זה לבצע את תפקידו, לטובת המו"פ בישראל".
כל אוניברסיטה אימצה לעצמה כללים ומנגנונים לניהול ולטיפול בהמצאות שנוצרו על ידי עובדיה.
הכללים והמנגנונים הללו מפורטים בתקנונים דומים זה לזה בנושאים המרכזיים.
להלן הנושאים המוסדרים באופן דומה בכל האוניברסיטאות: חברה ליישום המצאות: כל אוניברסיטה מנהלת את פעילות הרישום והמסחור של הפטנטים שלה באמצעות חברת יישום פרטית שהיא ישות משפטית נפרדת אך נמצאת בשליטתה המלאה.
31 מועצה לאומית למחקר ופיתוח פעלה משנות השישים של המאה העשרים, אולם פעולתה לא הייתה רציפה ולא היה לה בסיס סטטוטורי.
עוד בעניין מועצה זו ראו שם, עמ' 156.
32 הצעת חוק המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח אזרחי, התשס"ב- 2002 , ה"ח930.
33 יצוין כי סעיף18 "לחוק המולמו"פ קובע כי אין בהוראותיו כדי לפגוע ב"חופש האקדמי של האוניברסיטאות המעוגן בסעיף 15 לחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח - 1958 ,, ולפיו האוניברסיטאות חופשיות לכלכל את ענייניהן האקדמיים והמינהליים במסגרת תקציבן, כטוב בעיניהן.
34 המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח, דוח לשנים 2008 ו- 2009.
35 על פי הדוח, באוגוסט 2008 פקע תוקף מינוים של חברי המועצה והוכנה רשימת מועמדים ממשיכים וחדשים, אולם מאחר שהליך המינוי התעכב התבקשו כל המועמדים לפעול במסגרת המועצה כחברים בפועל.
206 דוח ביקורת שנתי63א .
חובת דיווח של הממציא: על הממציא לדווח לחברת היישום על המצאה סמוך ככל האפשר להמצאתה.
בעלות על המצאת שירות: בכל התקנונים נקבע כי הבעלות על המצאות עובדים שהומצאו עקב שירותם באוניברסיטה ובמהלכו (להלן - המצאת שירות) היא של האוניברסיטה, כאשר התקבולים ממסחור ההמצאה מתחלקים בין האוניברסיטה ובין הממציא (ראו להלן).
ועדה המוסדות להשכלה גבוהה 207 .
המורכבת מבעלי תפקידים באוניברסיטה ובחברת היישום יכולה לקבוע, לפי בקשת הממציא, שהמצאה אינה המצאת שירות, ולכן היא שייכת לממציא.
כאשר מדובר בהמצאת שירות, על חברת היישום להודיע לממציא, בתוך פרק זמן מוגדר (בדרך כלל שישה חדשים), אם בכוונתה לרשום פטנט על ההמצאה, לנצלה ללא רישום פטנט או לוותר עליה.
אם החליטה החברה לוותר על ההמצאה, רשאי חבר הסגל למסחרה בעצמו.
חלק מהאוניברסיטאות קבעו כי במקרה כזה האוניברסיטה זכאית ל-20% .
מהתקבולים שיקבל חבר הסגל ממסחור ההמצאה חובות הממציא: חובות הממציא כוללות, בין היתר, שמירת סודיות ההמצאה עד רישום הפטנט, סיוע ברישום ככל הנדרש ושיתוף פעולה עם חברת היישום ועם הגורמים המסחריים המעוניינים למסחר את ההמצאה.
ניגוד עניינ ים: התקנונים מנסים למנוע את היווצרותם של ניגודי עניינים בעבודתם של חברי הסגל בשל התקשרויותיהם עם גורמים חיצוניים.
חבר סגל המבקש לעסוק בעבודה נוספת מחוץ לאוניברסיטה נדרש, בדרך כלל, לקבל אישור לכך מהאוניברסיטה, ונאסר עליו להעביר ידע שנוצר לפני התחלת עבודה זו.
איסור כזה חל גם במקרים שחבר סגל הנמצא בשבתון או בחופשה ללא תשלום עובד אצל גורם חיצוני.
חלוקת תקבולים: במקרה שהמצאה מוסחרה לגורם חיצוני על ידי חברת היישום, וכתוצאה מכך קיבלה חברת היישום תקבולים, מתחלקים התקבולים בין הממציא ( 40% עד60% ), האוניברסיטה או חבר ת היישום ( 40% עד60% ,) ( ולעתים גם המעבדה של החוקר20% .
) מהאמור לעיל עולה כי המחוקק הישראלי ומשרדי הממשלה הנוגעים בדבר הותירו למעשה בידי האוניברסיטאות ובידי חברות היישום שלהן את השמירה והניצול של הקניין הרוחני שנוצר בהן.
לדעת משרד מבקר המדינה, מדובר במצב מורכב עבור האוניברסיטאות, שכן עליהן לנהל נכסים אלה בתבונה ובאופן מיטבי ולדאוג בד בבד הן לאינטרסים שלהן והן לאינטרס הציבורי הרחב.
מדיניות קניין רוחני באוניברסיטאות - התוויה ויישום .
חשיבותו של הנושא והיעדרה של הסד רה ספציפית מטעם המדינה מקנים לאוניברסיטאות תפקיד מרכזי בהתוויית מדיניות הקניין הרוחני ויישומה.
נושא הקניין הרוחני באוניברסיטאות הוא מורכב, רב -גוני ודינמי.
אם בעבר ניתן היה להתייחס אליו כאל תחום שולי ומנותק מפעילות האוניברסיטה, כיום ברור שהוא חלק בלתי נפרד מפעילות זו, ויש לו השפעה מכרעת על נושאים הנמצאים בליבת עיסוקה.
נושאים אלו כוללים, בין השאר, את הפעילות המחקרית (השפעה על תקציבים, נושאי מחקר ושיטות מחקר), שיתוף הפעולה עם אוניברסיטאות אחרות, שיתוף פעולה עם התעשייה, גיוס חברי סגל ומניעת "בריחת מוחות" והתרבות האקדמית של שיתוף בידע.
אשר על כן, המדיניות בנושא קניין רוחני באוניברסיטאות אמורה לעסוק במכלול הערכים, היעדים והפעולות של האוניברסיטאות בנוגע ליצירתו, שמירתו וניצולו של הקניין הרוחני הנוצר בהן.
208 דוח ביקורת שנתי63א .
הטיפול בתחום הקניין הרוחני מערב כאמור בעלי אינטרסים רבים ובהם האוניברסיטה, חברת היישום, חברי הסגל, חברות תעשייה, יזמים פרטיים והציבור הרחב.
דוגמה לקשיים המתעוררים כתוצאה מריבוי האינטרסים המעורבים בנושא ניתן למצוא במסקנות דוח שפר ופרנקל שבהן המוסדות להשכלה גבוהה 209 .
נאמר36 : "דגש על מנגנונים אשר יגדילו את ההכנסה הכספית לאוניברסיטה (רישום פטנטים ותמלוגים) יפגעו ללא ספק במנגנונים של העברת ידע באמצעות פרסומים וכנסים, אשר התעשייה מעניקה להם חשיבות מרובה.
גישה כזו יתכן ותגדיל את ההכנסה לאוניברסיטה אך לא מן הנמנע שהיא תגרום להקטנת התועלת לחברה ותפגע בהחזר החברתי כפי שמציין Mansfield ( 1991 ).
לכן בקב יעת מנגנונים להעברת טכנולוגיה יש צורך בשמירה על איזונים, תוך התייחסות לתועלת החברתית (במובן הכלכלי של המילה), שאיננה עולה בהכרח בקנה אחד עם התועלת הכספית הישירה לאוניברסיטה"37 .
מדיניות האוניברסיטאות בתחום הקניין הרוחני .
בכל האוניברסיטאות קיים כיום תקנון קניין רוחני שנועד להסדיר את תהליך הדיווח על המצאות, את הבעלות עליהן בנסיבות שונות ואת החובות והזכויות של חברי הסגל, האוניברסיטה וחברת היישום בקשר אליהן.
חלק מהתקנונים כוללים מבוא המצהיר על המדיניות, החזון או המטרות של האוניברסיטה בקשר לקניין הרוחני.
הטכניון הודיע למשרד מבקר המדינה במרץ 2011 כי זה שנה וחצי הוא שוקד על עדכון נוסח התקנון בתהליך שבו מעורבים חברי הסגל, הדקנים, ההנהלה, מוסד הטכניון וגורמים חיצוניים, וכי התקיימו ארבעה מפגשים בנושא זה.
מכון ויצמן הודיע למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2011 כי ביולי 2011, במהלך הביקורת בנושא, מינה נשיא המכון ועדה מייעצת לבחינה חוזרת של כללי הקניין הרוחני.
אוניברסיטת חיפה הודיעה למשרד מבקר המדינה באוגוסט 2011 כי היא "מצויה מזה זמן בשלב של גיבוש החזון האסטרטגי שלה" בנושא הקניין הרוחני, ומשנת 2010 היא שוקדת על גיבוש תקנון חדש בנושא.
בתשובתה למשרד מבקר המדינה מאפריל 2012 ציינה אוניברסיטת בר -אילן כי היא מכירה בפוטנציאל הרב של הקניין הרוחני הנוצר באוניברסיטה וכי ממצאי דוח מבקר המדינה והמלצותיו יסייעו לה לממשו.
36 'דוח שפר ופרנקל, עמ13.
37 'בהרצאה שנשא ד"ר דיויד סצ'ר, מנהל תחום העברת ידע באוניברסיטת קיימברידג באנגליה, בשנת 2010 , הוא נדרש לשיקולי המדיניות של האוניברסיטה בהעברת ידע, וציין בין היתר את הנקודות הללו: (א) כשמודדים ביצועים של יחידות להעברת טכנולוגיות, לא נכון להסתכל רק על ההכנסות הישירות מפעילות זו אלא גם על היתרונות הפחות מוחשיים; (ב) בדרך כלל העברת ידע אינה מקור הכנסה ממשי לאוניברסיטאות.
נתונים שאסף איגוד מנהלי הטכנולוגיות בארה"ב ( AUTM ) לשנת 2008 מכ-200 אוניברסיטאות אמריקניות מראים שאחרי שלושים שנות ניסיון במסחור טכנולוגיות, למעט שש אוניברסיטאות שבהן היו הכנסות גבוהות, עמד ממוצע ההכנסות ממתן רישיונות בקניין רוחני על פחות מ -4% מתקציבי המ חקר; (ג) הכנסות האוניברסיטאות מגורמי חוץ, כגון מימון מחקרים על ידי תעשייה, ייעוצים חיצוניים ותרומות - גבוהות בהרבה מהכנסותיהן ממסחור טכנולוגיות.
מסקנותיו אפוא הן: (א) הכנסות ממסחור אינן צריכות להיות המטרה העיקרית של האוניברסיטה; (ב) מסחור משול להימור - אין לראות בו השקעה עסקית בטוחה; (ג) התפיסה החדשה במסחור טכנולוגיות מדגישה את ההשפעה ולא את ההכנסה (" Impact, not income".
) 210 דוח ביקורת שנתי63א .
משרד מבקר המדינה מעיר כי בחינת התקנונים הקיימים של האוניברסיטאות בתח ום הקניין הרוחני מעלה כי הם חסרים מידע על היבטים עקרוניים ומעשיים הנוגעים לניהול הקניין הרוחני כדוגמת ההיבטים שלהלן: (א) מה המטרה העיקרית של האוניברסיטה בהעברת ידע וטכנולוגיה: האם חשוב יותר לחתור ליישום הידע ולהעברתו המהירה לחברה ולתעשייה, או שיש לתת עדיפות למיצוי הפוטנציאל המסחרי שלו לטובת תקציב האוניברסיטה ולתגמול חברי הסגל 38 ; (ב) מהי הדרך הנכונה לעודד העברת ידע הדדית ושיתוף פעולה בין האוניברסיטה לתעשייה באמצעות קניין רוחני; (ג) האם יש צורך להגן על המחקר הבסיסי מפני מגמות המסחור, אם כן - כיצד; (ד ) כיצד לשמור על השיתוף בידע הנהוג באקדמיה; (ה) האם יש לתת עדיפות לתעשייה הישראלית בהעברת הידע ומסחורו; (ו) האם נכון לרשום פטנטים בכל מצב; (ז) באיזו מידה ראוי לשתף סטודנטים לתארים מתקדמים במחקרים במימון תעשייה וכיצד ייקבעו זכויותיהם בקניין הרוחני; (ח ) כיצד עשויה מדיניות בנושא קניין רוחני להגדיל את מוניטין המוסד ולמשוך אליו חברי סגל איכותיים וסטודנטים.
עוד בשנת 2005 כתבה בעניין זה ועדת גוטפרוינד, שמונתה על ידי האקדמיה למדעים39 :וות"ת "בנושא של העברת טכנולוגיה לא הגדירו האוניברסיטאות בישראל מטרות, עקרונות של מדיניות וסדרי עדיפויות הנגזרים מהיעדים הכלליים של האוניברסיטה ומהמחויבות הציבורית שלה.
הוועדה סבורה שעל האוניברסיטאות לגבש עקרונות הנוגעים לא רק לדרכי העברת הטכנולוגיה, אלא גם למטרותיה של פעילות זאת.
בהקשר זה חשוב להדגיש שיש לאוניברסיטאות מחוי בות ציבורית, ולכן עליהן לקחת בחשבון, לצד ההכנסות למוסד, גם מטרות נוספות, כמו: תרומה למשק ולחברה, ובצדה - יצירת מוניטין למוסד; טיפוח קשרים טובים עם התעשייה, המהווה מקור חשוב למימון מחקר, להזמנת מחקרים ושירותים ולתמיכה כללית באוניברסיטה; מקור הכנסה נוסף לסגל המדעי ומניעת עזיבה של חוקרים מצליחים; העברת ידע מהתעשייה שעשוי לתרום למחקר המתבצע באוניברסיטה; הרחבת האפשרויות להכשרת תלמידי מחקר.
הוועדה ממליצה שהאוניברסיטאות יגבשו מדיניות ברורה ועקבית שתתייחס לכל .
38 לעניין אי-הבהירות ביעדי המדיניות של העברת ידע ומסחור ידע ראו: דוח אלקין -קורן, עמ' 8 ,22 '.
בעמ8 : "הדיון הציבורי במדיניות העברת ידע סובל מחוסר בהירות בנוגע ליעדי המדיניות, דבר העלול לפגוע בהשגת היעדים.
לעיתים משמשת הרטוריקה של העברת ידע לתועלת הציבור לשם הצדקת המדיניות של מסחור ידע אקדמי, בעוד שמטרתה האמיתית של המדיניות היא ניצול הפוטנציאל המסחרי.
מסחור עלול לעיתים להכשיל את העברת הידע ולהפך".
39 האקדמיה למדעים נוסדה לפי חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, התשכ"א- 1961 ,.
מטרותיה ותפקידיה העיקריים הם: לרכז בתוכה מטובי אישי המדע בישראל לטפח ולקדם פעילות מדעית, לייעץ לממשלת ישראל בענייני מחקר ותכנון מדעי בעלי חשיבות לאומית, לקיים מגע עם גופים מקבילים במדינות אחרות, לייצג את המדע הישראלי במוסדות ובכינוסים בין-לאומיים, לפרסם כתבים שיש בהם כדי לקדם את המדע.
המוסדות להשכלה גבוהה 211 .
ההיבטים של קשריהן עם התעשייה, ושתהיה מכוונת להגברת הקשרים ולניצול נרחב ואפקטיבי של הידע שנוצר בתוכן"40 .
)(ההדגשות במקור מהאמור לעיל עולה כי לדעת ועדת גוטפרוינד יש לאוניברסיטאות מחויבות ציבורית, ובשל כך עליהן להביא בחשבון מטרות נוספות, אף אם הן אינן עולות בקנה אחד עם האינטרסים הישירים שלהן.
40 'דוח גוטפרוינד, עמ 19-21.
212 דוח ביקורת שנתי63א .
דוח ציבורי נוסף שעס ק, בין היתר, בקשרי אקדמיה ותעשייה הוא כאמור דוח המולמו"פ לשנים 2008 -2009 (להלן- דוח המולמו"פ).
בדוח נכללו המלצות ומסקנות שונות הנוגעות לממשק שבין המחקר האקדמי ובין התעשייה, ובהן המלצה להוסיף יעד אסטרטגי ליעדי האוניברסיטה והוא - תרומה לכלכלה ולחברה על ידי השתתפות פעילה בתהליכי הנחלת הידע המדעי והמקצועי למגזר העסקי - חברות ועובדים41.
במכתב הלוואי לדוח המולמו"פ צוין כי העתקים מהדוח הועברו, בין היתר, לוות"ת ולראשי כל האוניברסיטאות.
לפי מידע שנמסר למשרד מבקר המדינה מהאקדמיה למדעים, גם דוח גוטפרוינד נשלח לכל האוניברסיטאות.
ואולם, לפי תשובות האוניברסיטאות על השאלון שהפיץ משרד מבקר המדינה (להלן - השאלון), דוח המולמו"פ לא התקבל על ידי אף אחת מהן, וארבע מהן לא קיבלו גם את דוח גוטפרוינד (הטכניון, אוניברסיטת תל -אביב, האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת חיפה) 42.
מתוך השלוש שק יבלו את דוח גוטפרוינד (מכון ויצמן, בר-אילן ובן -גוריון) רק שתיים (ויצמן ובן -גוריון) השיבו שדנו בו.
אוניברסיטת בן-גוריון אף השיבה ששינתה את מדיניותה בעקבותיו באופן שהביא לידי גידול משמעותי בפעילותה עם התעשייה, וכן לאישור נוהל קניין רוחני חדש.
משרד מבקר המדי נה מעיר כי ראוי היה שדוחות של גופים ציבוריים חשובים - כמו ות"ת, האקדמיה למדעים והמולמו"פ - ואשר יש להם נגיעה גם לאוניברסיטאות, ייבחנו ויידונו על ידי המוסדות המנהלים של האוניברסיטאות ויהוו נדבך בתהליך קבלת ההחלטות ועיצוב המדיניות בנושא הקניין הרוחני.
על ות" ת, האקדמיה למדעים והמולמו"פ לוודא שדוחות שהן מעבירות מגיעים ליעדם.
במסמך סיכום של סדנה שהתקיימה ביוני 2011 באקדמיה למדעים בנושא "הסרת חסמים לשיתוף פעולה בין חוקרים ממוסדות מחקר ציבוריים ובין התעשייה" בהשתתפות נציגים מאוניברסיטאות, בתי חולים, חברות יישום , אנשי תעשייה ומשרדי ממשלה43 נאמר, בין היתר: "בארץ אין הגדרה והצהרה ברורה של עם התעשייה ]בשיתוף פעולה [ האוניברסיטאות בנוגע לתפקידן בשת"פ - האם המטרה בשת"פ עשיית כסף, תגמול החוקרים, פיתוח הכלכלה המקומית, או עידוד המחקר על ידי משאבים וידע מהתעשייה.
ללא הגדרת מטרות ברורות לא ניתן לגשר בין הרצון לקיים שיתופי פעולה עם חברות ישראליות לעומת הסיכון של זליגת מידע או העדפת חברות בינלאומיות או סקטורים מסוימים בלבד".
41 דוח המולמו"פ, עמ' 71-72 , 87-88 , 103-112 .
42 ראו גם להלן בפרק "פעילות ות"ת ומל"ג בנושא ניהול הקניין הרוחני באוניברסיטאות".
43 ( הסדנה נערכה במימון הגוף הבינלאומי שמרכז את האקדמיות למדעים International Academy .
יצוין כי מסמך סיכום הסדנה לא הופץ בין משתתפיה למתן הערות המוסדות להשכלה גבוהה 213 .
דוח גוטפרוינד פורסם כאמור בשנת 2005 ,.
הועלה כי גם לאחר מכן משנת 2006 ועד דצמבר 2011 , לא גיבשו המוסדות המ נהלים של האוניברסיטאות מדיניות ברורה בשאלות עקרוניות בנושא שהוא בעל חשיבות ציבורית.
חלק מהאוניברסיטאות נמצאות בתהליך של שיפור התקנון ובדיקת הדרכים למסחור הידע שלהן, וחלקן לא ביצע בדיקה כזו במשך שנים רבות.
לדעת משרד מבקר המדינה, מן הראוי שכל האוניברסיטאות, בין אם החלו בתהליך ובין אם לאו, ייזמו בהקדם בדיקה מעמיקה בנושא מדיניות הקניין הרוחני שלהן, ובה ייתנו גם מענה על השאלות העקרוניות שהועלו לעיל.
214 דוח ביקורת שנתי63א .
בתשובתה על טיוטת דוח מבקר המדינה מאפריל 2012 הודיעה אוניברסיטת תל- אביב כי היא תלמד לעומק את ממצאי דוח גוטפרוינד ותעשה עבודת מטה לבחינת יישום המלצותיו בנושא קביעת מטרותיה ומדיניותה של חברת היישום שלה תוך שימת לב לשאלות העקרוניות שמעלה משרד מבקר המדינה.
אוניברסיטת בן-גוריון הודיעה בתשובתה מאפריל 2012 למשרד מבקר המדינה כי הנהלתה מקיימת מעת לעת דיונים בסוגיות הללו וכי הוחלט למסד את אופי הדיונים ולקיימם פעם בשנה בפורום ההנהלה.
מדיניות האוניברסיטאות במבחן היישום .
בעל התפקיד הממונה על קידום פעילויות המחקר, ובכלל זה המחקר היישומי ומסחור המצאות, בכל אוניברסיטה הוא סגן הנשיא למחקר ופיתוח או סגן הנשיא למחקר.
מכון ויצמן הוא המו סד היחיד שמינה, נוסף על סגן נשיא שאחראי בין היתר לקידום פעילויות המחקר הבסיסי, גם סגן נשיא ליישומים טכנולוגיים שעיקר תפקידו הוא יישום המצאות.
הגוף העיקרי האחראי ליישום מדיניות הקניין הרוחני של אוניברסיטה הוא חברת היישום שלה, שאליה מסבה האוניברסיטה את זכויו תיה בקניין הרוחני לצורך מסחורו (למעט בטכניון, שבו כאמור המקבילה לחברת היישום היא היחידה העסקית בתוך מוסד הטכניון שהוא חברה בת של הטכניון).
בראש כל חברת יישום עומד מנכ"ל, ומעליו מועצת מנהלים המורכבת כולה או חלקה מעובדי האוניברסיטה.
לצורך קבלת החלטות כמו האם להגיש בקשה לפטנט, לפטור המצאה מבעלות האוניברסיטה וכיו"ב, פועלת בכל אוניברסיטה ועדה (שבאוניברסיטאות השונות ניתנו לה שמות שונים: ועדת פטנטים, ועדת תגליות, ועדת קניין רוחני וכיו"ב; להלן - הוועדה).
הרכב הוועדה משתנה מאוניברסיטה לאוניברסיטה, ואולם על פי רוב חברים בה סגן הנשיא למחקר ועובדים נוספים של האוניברסיטה וכן מנכ"ל חברת היישום (עם או בלי זכות הצבעה).
תקנון הקניין הרוחני בכל אוניברסיטה אמנם קובע כללים לטיפול בקניין הרוחני, ואולם לא בכל התקנונים מוסדרים כל הנושאים הרלוונטיים, וגם כאשר הם מוסדרים, רבים הם המקרים שבהם נדרשות החלטות פרטניות הכרוכות בהפעלת שיקול דעת של חברת היישום או הוועדה.
בניגוד לאוניברסיטאות שהן גופים ללא כוונת רווח, חברות היישום, מעצם טיבן כחברות לפי חוק החברות, התשנ"ט- 1999 (להלן- חוק החברות), אמורות לפעול על פי שיקולים עסקיים.
מטרתן למקסם את רווחיהן 44 , ועל כן החלטותיהן בנושאים שונים מכוונות במידה רבה להשגת מטרה זו.
לדוגמה, בישיבת דירקטוריון חברת היישום של אוניברסיטת תל-אביב - רמות ליד אוניברסיטת תל-אביב בע"מ (להלן - חברת רמות) - מדצמבר 2009 הוצבו יעדים לשנת 2010 שכללו יעדי הכנסות וחתימה על הסכמים.
מנכ"ל החברה דאז ציין בהקשר זה: "המטרה להיות גוף מוביל למסחור טכנולוגיות המניב תזרים מזומנים משמעותי מתמלוגים לאוניברסיטת תל אביב תוך הגדלת הכנסות החברה בטווח הקצר להבטחת פעילותה השוטפת".
44 סעיף11 " :(א) לחוק החברות קובעתכלית חברה היא לפעול על פי שיקולים עסקי ים להשאת רווחיה, וניתן להביא בחשבון במסגרת שיקולים אלה, בין השאר, את ענ יניהם של נושיה, עובדיה ואת ענינו של הציבור".
המוסדות להשכלה גבוהה 215 .
לדעת משרד מבקר המדינה, לקביעה כי השיקול הכלכלי הוא שיקול מרכזי בכל הנוגע להכנסות ממסחור פטנטים והמצאות, יש השפעה על קבלת ההחלטות בשאלות שהתקנון או הנהלים אינם נותנים עליהן מענה חד-משמעי, גם כאשר מדובר בשאלות שראוי שהנהלות האוניברסיטאות ייתנו עליהן מענה.
למשל, בשאלות: האם לרשום פטנט; האם להיענות לבקשת ממציא לקבל בעלות על המצאתו בטענה שאינה המצאת שירות; האם לשחרר פטנטים שלא מוסחרו ומתי; האם להעדיף תעשייה ישראלית; והאם לאשר לממציא להקים חברה.