HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
מאחר שמנהל היחידה בחופשת מחלה מיולי 2007 , הווינר חסר במצבת כלי הרכב, אף שיש בו ציוד לצורכי עבודה.
במשך כארבעה חודשים המשיך הווינר ושימש את מנהל היחידה שאינו עובד.
המשרד כתב בתשובתו כי רכבו של מנהל יחידת הפיקוח כבר הוחזר.
מנהל האגף ציין כי מנכ"ל המשרד החליט להפסיק את עבודתו של מנהל יחידת הפיקוח ביום 30.
07 הוחזר הרכב ומשמש עתה את היחידה בעבודה השוטפת.
באשר לסוואנה ציין מנהל האגף: "הסוואנה נרכשה לצורך טיפול ב'משימות איכות', בדיקת תחנות רדיו אזורי חוקיות, איתור הפרעות תדרים שמעל 1 .
" וכד', ולא לצורך טיפול ברדיו פיראטי]גיגה הרץ[ גה"ץ הציוד הטכני הנייח של היחידה נרכש במכרז הראשון של הסוואנה בשנת 1997 בעלות של 271,000$ כדי לשפר את הציוד למלחמה בשידורים הפירטיים וכדי לאפשר בקרה טובה יותר על פעולותיהם של בעלי רישיונו ת.
העמדה הנייחת הייתה אמורה להיות מוצבת עם אנטנת .
DF4 באחד מבסיסי צה"ל בצפון הארץ לשם קליטת שידורים פירטיי ם, אך בגלל דרישות הביטוח של משרד הביטחון לא הוקמה המערכת הזאת עד היום.
היא נמצאת במשרדי היחידה בתל אביב, והאנטנה מונחת במחסני חברת "תדיראן".
בגין אחסנתו החברה גובה מהמשרד 300$ לרבעון.
חברת "תדיראן" גם סיפקה ביולי 2003 מרכז בקרה במחיר של 210,512$ בתוספת מע"מ ליחידת הפיקוח, שממוקמת במגדל שלום בתל אביב.
תפקידו של מרכז הבקרה הוא לאפשר שליטה מרחוק על פעולות כלי הרכב בעת שאלו נמצאים בשטח, והוא היה אמור גם להפעיל את העמדה הנייחת ולשלוט עליה.
בדוח כתב5 מר סיון בעניין זה כי בבדיקות על פעילות מרכז הבקרה נתבררשמעולם לא נעשה בו שימוש בשום צורה שהיא.
"גם העמדה הנייחת וגם מרכז הבקרה במגדל שלום, עומדות כאבן שאין לה הופכין".
עוד מציין הדוח שבסוף שנת 2004 הוקלטו כחמש פרסומות ברדיו הפירטי.
הקלטות אלה הועברו לטיפול המשטרה, ורק בסוף שנת 2006 הודיעה זו כי הן אינן טובות, וכי יש צורך בציוד מקצועי.
בפברואר 2007 רכש המשרד מכשיר הקלטה בסכום של .
'סע' ד משרד התקשורת 1179 .
10,164 ש"ח כדי להקליט את המפרסמים ברדיו הפירט י (ראו להלן).
עד למועד סיום הביקורת טרם נעשה בו שימוש.
בתשובת המשרד לטיוטת הדוח ציין מנכ"ל המשרד כי המשרד פועל לפירוקו ולמכירתו של הציוד שאינו שמיש או שהתיישן ובוחן את הצורך של יחידת הפיקוח להצטייד בציוד חלופי.
מנהל האגף הוסיף בעניין זה כי בחינת הציוד הוטלה על סגנו.
לדעת משרד מבקר המדינה, יש לראות בחומרה את אי -השימוש בציוד ייעודי שנרכש בסכום של 1,169,000$ .
באשר לאי-השימוש בעמדה הנייחת - על המשרד להסדיר בדחיפות את בעיית הביטוח עם משרד הביטחון.
משרד מבקר המדינה מעיר שיש להשתמש בכלי הרכב גם לפיקוח על תחנות הרדיו החוקיות.
ביקורת המעקב העלתה ששידורי תחנות הרדיו החוקיות נקלטים מעבר לתחומי רישיונותיהן, מה שמלמד שהמשדרים אינם מוצבים במקומם או שהספקי השידורים עולים על המותר ברישיונותיהן.
מנהל היחידה היה אמור לבדוק באופן שוטף שידורים אל ה, אך בפועל אין בדיקה לחריגות בהספקי השידור ברדיו האזורי, כיוון שאין שימוש ברכב שבאמצעותו אפשר לבדוק אותם.
לפי תיקוני החקיקה בחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן- 1990 , מי שמפעיל תחנת שידור לציבור בלי זיכיון דינו מאסר של שלוש שנים או קנס של 4,270,000 ש"ח.
מי שמספק תשדיר פרסומת לשידור בתחנת שידור שלא ניתן לה זיכיון או נותן תמורה בעד שידור תשדיר פרסומת בתחנה כזאת עובר עברה פלילית שדינה מאסר של שנה או קנס בסך 2.
ציוד ההקלטה נרכש כדי להמציא ראיות נגד המפרסמים בתחנות הפירטיות ביקורת המעקב העלתה כי אף שכבר בתיקוני החקיקה בשנת 2004 נקבעו אמצעי הרתעה כלפי מממני הרדיו הפירטי באמצעות פרסומות, אמצעים שאמורים להיות יעילים, עדיין לא השתמשו המשרד ומשטרת ישראל באמצעי הרתעה אלו.
במסגרת המלחמה ברדיו הפירטי ובהמשך לממצאי הדוח הקודם מונה בספטמבר 2005 , במשרה מלאה, קצין משטרה בדרגת רב -פקד למילוי תפקיד של קצין רדיו ארצי לנושא התחנות הפירטיות.
ייעודו של תפקיד זה הוא לשפר את שיתוף הפעולה בין המשטרה לבין המשרד במאבק ברדיו הפירט י וכן לעקוב אחר הטיפול בתיקי חקירות ביחידות המשטרה השונות.
כדי לייעל ולזרז את התהליכים הכרוכים במיגור הרדיו הפירט י עבד קצין הרדיו בפועל במשרדי המשרד בתל אביב.
המשרה תוקצבה על ידי המשרד.
להלן טבלת ריכוז נתוני המשטרה בנושא הטיפול בתיקי הרדיו הפירטי לשנים 2004 -2007 (הנתונים בטבלה נכונים לאוקטובר 2007.
סיבות לגניזת תיקי חקירה .
193 1 24 34 4 130 12 17 35 257 2004 1180 דוח שנתי58ב .
119 2 16 20 2 79 12 10 13 154 2005 .
58 2 11 10 - 35 10 12 3 83 2006 .
18 0 5 - 4 9 11 26 0 55 2007 .
388 5 56 64 10 253 45 65 51 549 סה"כ .
מן הטבלה מתברר שבפרק הזמן ינואר 2004- אוקטובר 2007 גנזה המשטרה בלי להגיש כתבי אישום 388 מתוך549 תיקי חקירה שנפתחו בעקבות שידורים פירטיים (כ-70% ;)56 תיקים נגנזו בעילה של "חוסר עניין לציבור" ו -253 "תיקים נגנזו בעילה של "עבריין לא נודע (על"ן)6 .
לא ידוע כיצד טופלו45 .
תיקים המשטרה הגיבה ואמרה כי "נעצרו 36 מעורבים ולגבי5 מהם הוארך המעצר עד תום ההליכים (שינוי דרמתי ביחס לטיפול המקובל עד כה בתופעה)".
מדוחות הפעילות של יחידת הפיקוח מתברר כי בשנת 2005 הוגשו236 תלונות בגין שידורים לא חוקיים לציבור, מתוכן 46 בגין הפרעה למערכות קשר אווירי.
בשנת 2006 הוגשו121 ,תלונות38 מתוכן בגין הפרעה למערכות קשר אווירי.
בשנת 2007 הוגשו117 ,תלונות מתוכן 27 בגין הפרעה למערכות קשר אווירי.
מנהל יחידת הפיקוח מסר למשטרה בדיון ביולי 2007 , שרוב התחנות הפירטיו ת (97% ) משדרות למגזר הדתי -חרדי.
לעומת זאת מנתוני המשרד עולה כי משנת 2001 עד אוקטובר 2007 נסגרו 1,219 תחנות, מתוכן כ-640 תחנות דתיות-חרדיות, שהן כ -50% .
אחת הסיבות לשוני ביןנתוני המשרד לבין נתוני המשטרה היא שנתוני המשרד מתבססים על מספר המשדרים בתחנה שנתפסה, ורוב התפיסות הן של משדרים בלבד בלי האולפן, ואילו נתוני המשטרה מתבססים על תיקי החקירה.
בתרשומת משיחה שנערכה בין מר עוזי סיון לקצין הרדיו נכתב: "בפועל סביר להניח שקיימים יות ר תחנות רדיו פיראטיות, אולם מספרם ומיקומם לא ידוע מכיוון שמעולם לא נערכה בדיקה יסודית בעניין".
לדעת הביקורת, מן הראוי שייעשה תיאום בין סדרי הרישום של המשטרה לבין אלו של המשרד.
ביקורת המעקב העלתה כי לפי הנתונים שמסר קצין הרדיו למר סיון, בשנים 2004 -2006 הורשעו נאשמים ב -5% מהתיקים הפליליים.
מסיכום גזרי הדין בהרשעות בגין עברות בתחום הרדיו הפירט י לתקופה זו מתברר כי לא נגזר על איש מאסר בפועל.
סך כל הקנסות שהושתו על 23 מורשעים היה 22,800 ש"ח- בממוצע פחות מ- 1,000 .
ש"ח לאדם פעילות קצין הרדיו התבססה על תוכנית עבוד ה שאישרו ראש חטיבת החקירות במשטרה ובכירים במשרד.
07 הגיש קצין הרדיו לראש חטיבת חקירות "סיכום פעילות שנת 2006 " בעניין התחנות הפירטיו ת.
בסיכום פורט שיתוף הפעולה עם משרדי התקשורת והתחבורה ועם מס ההכנסה, ימי הדרכה לנוגעים בעניין הרדיו הפירט י; בקרות על אופן הטיפול בתיקים בתחנות ובמחוזות; מבצעים מיוחדים ותפיסות מיוחדות; עדכון נוהל "הטיפול בעבירות של הפעלת רדיו פיראטי" והצעה לתיקון פקודת הטלגרף האלחוטי, התשל"ב- 1972 .
"בסוף דוח זה נכתב: "כל תוכנית העבודה בוצעה במלואה .
6 ,]נוסח משולב[ עילת סגירה זו מקורה בנוהג של המשטרה, ואין היא קבועה בחוק סדר דין פלילי התשמ"ב- 1982 .
בחוק זה קבועות העילות "חוסר אשמה", "היעדר עניין לציבור" ו"היעדרראיות מספיקות".
משרד מבקר המדינה העלה שאף ש"כל תוכנית העבודה בוצעה במלואה", עדיין תחנות פירטיות חוזרות ומשדרות, לעתים מתוך סכנה של ממש לציבור, ולפיכך לא הושגה הצלחה בבלימת התופעה ובמניעתה.
נובע מכך כי אין בתוכנית זו משום פתרון מלא לבעיה, וכי אין היא יעילה ממש במאבק להפסקת שידורי הרדיו הפירטי.
ראוי היה לבחון את יעילותה לאחר תקופת ניסיון קצרה יותר ומוגדרת מראש.
בדצמבר 2007 הגיבה המשטרה כדלקמן: "תפיסת ההפעלה הנוכחית נבחנת כל העת.
ככל שניתן להעריך כיום, נראה שמודל העבודה נכון וניתן לראות שינוי גם במגמת בתי המשפט המאריכים מעצרים ואף עד תום ההליכים, דבר שלא היינו עדים לו קודם לכן".
07 הגיש קצין הרדיו לראש אגף חקירות ומודיעין ולראש חטיבת החקירות במשטרה את המסמך: "סיכום והמלצות הטיפול בתופעת תחנות רדיו פיראטיות".
במסמך זה צוין: "בתום שנה וחצי בתפקיד קצין רדיו פיראטי ארצי, אני קובע כי השיטה והטיפול בתופעת תחנ ות הרדיו הפיראטיות הן ע"י משרד התקשורת והן ע"י משטרת ישראל הוא טיפול לא יעיל, לא יסודי וכושל".
קצין הרדיו מציין ניהול כושל של יחידת הפיקוח במשרד התקשורת, חוסר כו ח אדם ביחידה ויכולת לאתר משדרים בלבד, ולא אולפנים.
"התייחסות וטיפול המשטרה בתלונות ותיקי חקירה בנושא תחנות רדיו פירטיות הוא לרוב כושל, לא יסודי, לא רציני ולעתים אף מזלזל בצורה חמורה ביותר".
הטיפול בתיקי החקירה הוא האחרון בסדר העדיפויות של תחנות המשטרה.
עשרות תיקים נסגרו בשנים 2005 - 2006 ,בלי שננקט כל הליך חקירה בהם, זאת אף שהכילו מידע על חשודים כתובותיהם ולעתים מספרי הטלפון שלהם.
אפילו תיקים שזכו להליך חקירה ארוך - רק יחידים מהם מובאים לדין, ואף זאת רק לאחר כמה שנים.
הטיפול היה כל כך רשלני עד כי בתפיסות של משדרים בלבד הונחו כמה מן השוטרים לשבור ולזרוק את המשדרים, ובכך מוצתה החקירה.
הנחיות מדור חקירות באגף חקירות ומודיעין לא בוצעו.
מספר כתבי האישום וההרשעות נמוך מאוד.
גזרי הדין קלים מאוד ואינם מרתיעים.
חסרים תיאום ומסירת מידע בין תחנות המשטרה על חקירת תחנות פירטיות "חוצות מחוזות".
אין אכיפה בנושא הפרסום בתחנות רדיו פירטיות.
אין סינכרון מידע בין קצין רדיו פירט י ארצי ובין הנוגעים בדבר ביחידות ובריכוז הארצי.
לפי הצהרת תחנות המשטרה, יישאר הטיפול כושל כשהיה בשל חוסר כו ח אדם, בשל עומס תיקי חקירה על החוקרים ובשל סדר העדיפויות של מפקדים.
בסיום מסמך זה הורה קצין הרדיו על הדרך שלדעתו מתאימה לטיפול בתופעת התחנות הפירטיות.
דרך זו כוללת העברת האחריות לטיפול הכולל בנושא ליחידה הארצית לחקירות כלכליות מאחר שמדובר בתופעה מסוכנת המגלגלת מיליונים בלא תשלום מסים.
קצין הרדיו חזר והדגיש לסיכום כי התחנות הפירטיות גוזלות נתח שוק, מפריעות לת חנות החוקיות בפעילותן ומהוות סכנה של ממש לענף התעופה.
טיפולם של המשרד ושל המשטרה כושל; העונשים הקלים לא זו בלבד שאינם מרתיעים עבריינים, אלא אף מושכים עבריינים נוספים התרים אחר "כסף קל" הכרוך בסיכון מזערי.
"מטוס עם מאות נוסעים יכול להתרסק באסון אווירי בגלל הפרעות לתדרי תעופה בגלל אוזלת יד ומחדלים של המשטרה ומשרד התקשורת.
בואו נמנע זאת ויפה שעה אחת קודם".
(ההדגשה במקור) 1182 דוח שנתי58ב .
במרס 2007 פרש קצין הרדיו לגמלאות.
רק ביוני 2007 הופקד הטיפול בנושא הרדיו הפירטי בידי קצין אחר, קצין מטה בדרגת רב-פקד.
תפקיד זה הוסף על תפק ידיו האחרים.
כך ירד היקף המשרה של הטיפול ברדיו הפירט י מ- 100% ל-40% לערך.
הקצין אינו יושב במשרד אלא במטה הארצי של המשטרה ומתוקצב על ידה.
מהלך זה שינה את פני הפעילות המשותפת של המשרד והמשטרה.
עד כה עמד קצין הרדיו בחזית הפעילות נגד התחנות הפירטיות מתוך שיתוף ומתוך מעורבות מלאה בעבודת השטח של יחידת הפיקוח, ואילו כיום קצין המטה מעדכן דיווחים המתקבלים מהמשרד.
מאחר שהוא עוסק בנושאים נוספים, אין הוא יכול לייחד את רוב זמנו למלחמה ברדיו הפירטי.
בתגובתה למשרד מבקר המדינה ציינה המשטרה בעניין זה: "דרך ההפעלה הנוכחית נ ראית נכונה ומתאימה יותר מהדרך הקודמת.
הפיקוח והמעקב נעשים על ידי קצין בחטיבת החקירות, הכפוף ישירות לראש חטיבת החקירות, בנוסף על תפקידו.
נראה כי במתכונת הקיימת, בה פועל הקצין מתוך המטה הארצי בכפיפות ישירה לראש חטיבת החקירות, ההישגים טובים יותר וההכוונה ופיקוח צמודים יותר.
אין מניעה, כי אם יחליט משרד התקשורת לשוב ולאייש את תקן האדם והרכב שהוקצו לנושא, ניתן יהיה להרחיב את פעילותו של קצין המטה, כך שעיקר עיסוקו יהיה בתחום הרדיו הפירטי ובלבד שלא יחול שינוי במקום מושבו וכפיפותו כאמור".
לדעת משרד מבקר המדינה, נוכח תרומתו של קצין הרדיו לתיאום בין המשרד לבין משטרת ישראל ולמעקב אחר טיפול המשטרה בתיקי העבריינים ובראיות, חשוב להמשיך ולהעסיק בתפקיד זה קצין שזה יהיה עיקר עיסוקו, כפי שנקבע.
07 התקבלה החלטת ממשלה 1764 הקובעת כי שרי התקשורת, ביטחון הפנים והמשפטים יקיימו עבודת מטה לפתרון בעיית ההפרעות של הרדיו הפירטי לתקשורת בנתב"ג.
בעקבות ישיבת הממשלה הנחה ראש הממשלה את שר התחבורה והבטיחות בדרכים לעמוד בראש צוות בין-משרדי אשר ירכז את הטיפול בתופעה.
משרד התחבורה בתגובתו לדוח ציין כי "לצורך הבטחת המשך עבודה יעילה של משרדי הממשלה, ריכז השר את צרכי המשרדים והורה לצוות הבינמשרדי לגבש צרכים אלו וכן את העקרונות לפירוק תשתיות הרדיו הפיראטי תחת הצעת החלטה ממשלתית".
על פי ההצעה, יוטל על שר התקשורת, על השר לביטחון פנים, על שר המשפטים ועל שר התחבורה והבטיחות בדרכים להציב בעדיפות גבוהה את הטיפול בהפסקת הרדיו הפירטי; יוטל על השר לביטחון פנים ועל המשטרה לתגבר את המערך המקצועי המטפל בתופעה; יומלץ ליועץ המשפטי לממשלה לפעול לאכיפה מוגברת מתוך התוויית מדיניות של ענישה ההולמת את העברה; יוטל על שר האוצר להנחות את רשות המסים לבחון את האפשרות שלא להתיר ניכוי של תשלומים בעד פעולה אסורה שהיא בגדר עברה פלילית.
עוד הוצע כי יוקם צוות מעקב בהשתתפות נציגי משרד התחבורה, משרד המשפטים, המשרד לביטחון פנים, משרד התקשורת והרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.
שר התחבורה והבטיחות בדרכים ידווח לממשלה על מימוש ה החלטה אחת לשישה חודשים.
עד מועד סיום הביקורת לא דנה הממשלה בהצעת ההחלטה.
בדיון שהתקיים ביוני 2007 אצל היועץ המשפטי לממשלה, מר מני מזוז, הוחלט כי המשרד יגיש חוות דעת מומחה לכל תיק שבטיפול המשטרה.
עד סיום ביקורת המעקב הוגשו 20 חוות דעת מטעם מנהל האגף.
בחודש יולי קיבלה היחידה הארצית למאבק בפשיעה כלכלית את הטיפול בנושא הרדיו הפירט י.
היחידה פועלת עצמאית הן במישור החקירה והן במישור המשפט בכל תיק שבתחומה.
למשרד מבקר המדינה נמסר כי שתי תחנות פירטיות גדולות אינן משדרות עוד: "כל האמת" ו"רדיו קול המזרח".
שידורי "כל האמת" הופסקו באוגוסט 2007 ,עקב מעצר מנהל התחנה שדריה וטכנאי התחנה ועקב תפיסת ציוד האולפן והמשדרים.
נגד כמה מהם הוגשו כתבי אישום.
מכתב האישום עולה כי התחנה שידרה משנת 2003 ועד ליום 21.
אולפני התחנה מוקמו בשלושה מקומות שונים בירושלים.
מיקומיהם של משדרי ה תחנה: שלושה באלעד, שניים בירושלים, שניים בתל אביב ואחד בכל אחת מן הערים האלה: בני ברק, בת- ים, נתניה, רחובות, פתח תקווה, בית שאן, צפת ובאר שבע.
בשנת 2007 הפריעו שידורי התחנה לתדרי התקשורת של נתב "ג, המיועדים לקשר עם מטוסים.
באותה שנה תפסו המשטרה והמשרד כמה ממשדרי התחנה, ולמרות זאת לא הופסקו השידורים ואף הוצבו משדרים אחרים במקומם.
לתחנה אין כל רישיון או זיכיון להפעלת רדיו.
היא השתמשה בעשרה תדרים שונים אף שהם לא הוקצו לה על ידי הגופים המוסמכים.
הטיפול בתיק זה הוא דוגמה לנחישות שגילתה המשטרה: בית משפט השלום שחרר את הנאשמים למעצר בית, והמשטרה ערערה על ההחלטה בבית המשפט המחוזי והביאה למעצרם עד לשחרורם בתנאים שקבע בית המשפט.
התחנה השנייה, "רדיו קול המזרח", נסגרה לאחר פעילות של שנים.
בתגובת המשטרה לעניין זה צוין: "על מנת לצבור ידע מקצועי ונסיון ייחודי בתחום וכדי לוודא שמדיניות התביעה תהיה אחידה ונחושה, הוחלט לרכז את הטיפול בהגשת כתבי האישום - גם בתיקים שטופלו ביחידות הטריטוריאליות - ביחידת התביעות של היחידה הכלכלית".
עוד הוסיפה המשטרה: "לעניות דעתנו, יש קשר בין הפעילות במתכונתה החדשה והפסקת השידורים ע"י מספר לא מבוטל של תחנות ממגזרים שונים.
ממידע מודיעיני עולה שהפעילות הנחרצת נגד רדיו 'כל האמת' ומפעילי התחנה, אשר נחשבים למובילים בתקשורת החרדית, ומעצרם בפועל בתקופת החגים, שימשו כגורם מרתיע אשר תרם להפסקת שידורים של תחנות רבות".
בישיבה שהתקיימה באוגוסט 2007 בלשכת שר התחבורה ציין דובר משרד התקשורת כי "עומד לצאת מכרז לשתי תחנות רדיו תורני ספרדי ולרדיו אזורי ביהודה ושומרון".
כמה תחנות פירטיו ת הפסיקו את שידוריהן בסמוך למועד זה, ככל הנראה מתוך רצונן להשתתף במכרזים.
רק באוקטובר 2007 ובעקבות ביקורת המעקב של משרד מבקר המדינה החלה המשטרה לתאם עם המשרד ביקורת יזומה ושיטתית לאיתור השידורים הפירטיים.
ביקורת המעקב העלתה גם כי עד כה לא נעשה דבר נגד יצרני המשדרים, לא מצד המשטרה ולא מצד המשרד.
 תופעת הרדיו הפירט י החלה עוד בשנת 1993 .
בדוח הקודם קבע מבקר המדינה ששידורי התחנות הפירטיות הפכו בשנים האחרונות למכת מדינה, המסכנת את התעבורה האווירית סיכון של ממש, מפחיתה מהכנסות המדינה מתמלוגים, אגרות ודמי זיכיון ופוגעת באיכות הקליטה של התחנות החוקיות.
הנפגעים מן הירידה באיכות הקליטה הם בעלי הזיכיונות החוקיים ומאזיני התח נות החוקיות ברחבי הארץ.
ממצאי ביקורת המעקב מראים כי עד לחודש יולי השנה לא נראו תוצאות של ממש בטיפול המשטרה והמשרד ברדיו הפירט י.
אמנם מאז יולי ירד מספר ההפרעות לתקשורת האלחוטית בתחום התעופה האזרחית והצבאית, אך לא ברור מה הסיבה לכך.
סיבה אפשרית היא הכוונה לפרסם מכרז לשתי תחנות רדיו אזוריות: ייתכן שכמה מהתחנות הפירטיות מעוניינות להיראות ראויות לזכות במכרז.
חידוש שידוריהן של התחנות הפירטיו ת שוב ושוב לאחר ששידוריהן הופסקו פעמים רבות, יש בו ללמד על חוסר היעילות של הטיפול בתופעה.
אף שהבעיה "הוצפה" במשך שנים כלפי מקבלי ההחלטות בדרגים הבכירים ביותר, לא עקרו משרדי התחבורה, התקשורת וביטחון הפנים את התופעה משורשה.
נוכח תרומתו של קצין הרדיו לתיאום בין המשרד לבין משטרת ישראל ולמעקב אחר טיפול המשטרה בתיקי העבריינים ובראיות, חשוב להמשיך ולהעסיק בתפקיד זה קצין שזה יהיה עיקר עיסוקו, כפי שנקבע.
משרד מבקר המדינה מעיר כי על המשרד, בשיתוף היועץ המשפטי לממשלה ונציבות שירות המדינה, לתת את דעתם על הדרכים להבטחת טוהר המידות בתפקוד האגף, בחינת הדרכים למניעת הדלפות באשר למבצעי האכיפה ולדרכי האכיפה.
לדעת משרד מבקר המדינה, כדי לייעל את המאבק ברדיו הפירטי על המשטרה ועל המשרד לפעול גם נגד יצרני המשדרים ונגד המפרסמים בשידורי רדיו אלו.
על המשרד גם להפעיל את המערכת הנייחת ואת המערכת הניידת, המצויות ממילא ברשותו, כדי לאתר את השידורים ולמגר את התופעה.
מיקומם של מחנות צה"ל, המצויים בתוך מרכזים עירוניים צפופי אוכלוסין, ומחסור בקרקעות לבנייה ולפיתוח באזורים אלה, הביאו באוגוסט 1993 להחלטת ממשלה 3 לפנות את מחנות צה"ל מאזורים שבהם קיים ביקוש רב לקרקעות, ואת הקרקעות המפונות להעביר לניהול מינהל מקרקעי ישראל (להלן - ממ"י); כן נקבע, שפינוי כל מחנה יעשה רק אם קיימת כדאיות כלכלית בפינויו, בהתחשב בעלות ה פינוי מצד אחד ובערך הקרקע מצד שני.
פינוי המחנות מגדיל את היצע הקרקעות לשימושים אזרחיים, כגון מגורים, תעשייה, מסחר ותיירות ומעמיד לרשות צה"ל מחנות חדשים.
בשנת 2002 החליטה הממשלה4 , בין היתר, להטיל על משרד .
3 'החלטת ממשלה מס 1815 מיום 31.
4 'החלטת ממשלה מס 2698 מיום 8.
הביטחון (להלן- המשרד) ועל ממ"י לקדם את העתקתם של מחנות צה"ל ממרכז הארץ לנגב ולגליל.
מהלך העתקת מחנות צה"ל לנגב כולל את העתקתם של בסיס חיל האוויר והחלל (להלן - ח"א) מלוד לבסיס ח"א בנבטים5 , של חלק מבסיסי ההדרכה של צה"ל לקריית ההדרכה ("עיר הבה"דים") בצומת הנגב ושל חלק מיחידות המודיעין והתקשוב.
בעיקרי תקציב המדינה לשנת 2005 ,צוין, כי להעתקת מחנות צה"ל לנגב משמעות לפיתוחו בין השאר, הודות להגדלת פוטנציאל התעסוקה באזור, הבאת אוכלוסייה חזקה ויציבה ויצירת תשתיות.
כן צוין, שהמהלך מתייחס לא רק לשווי הקרקע המתפנה ולעלויות המעבר, אלא גם ליתרונות הכלכליים והחברתיים הטמונים בהעתקת המחנות.
בהחלטת ממשלה משנת 20056 , שאישרה תכנית לאומית אסטרטגית לפיתוח הנגב, נקבע שהתכנית נשענת, בין היתר, על העתקת מחנות צה"ל לנגב כ"מהלך מרכזי, מניע ומחולל שינוי".
בפברואר 2004 אישר סגן הרמטכ"ל דאז, אלוף גבי אשכנזי, את העתקת בסיס ח"א מלוד לנבטים (להלן - הפרויקט).
במרס ובמאי אותה השנה הוצג הפרויקט למנכ"ל המשרד דאז, אלוף (מיל') עמוס ירון ולשר הביטחון דאז, רב-אלוף (מיל') שאול מופז.
לאחר שצוות בין - משרדי אישר את עקרונות פינויו של בסיס ח"א מלוד והעברתו לנבטים, הגיעו המשרד, משרד האוצר וממ"י במחצית 2004 להסדר עקרוני בדבר מימון הפרויקט (להלן - ההסדר).
בהסדר נקבע, שהעלויות הכרוכות בהעתקת פעילות ח"א מבסיסו בלוד לנבטים ולבסיסים נוספים 7 מסתכמות ב-1.
)מיליארד ש"ח (פירוט ההסדר ראו בהמשך, בפרק תקציב הפרויקט לקראת סוף שנת 2004 החל ח"א בהקמת מנהלה, שייעודה לשאת באחריות כוללת לתכנון ולמימוש הפרויקט.
בינואר 2005 אישר אגף התכנון במטה הכללי (להלן- אג"ת) את הקמת המנהלה בראשות אל"ם.
ביוני 2005 הוציא אגף הבינוי שבמשרד צו התחלת עבודה לקבלן עבודות עפר שזכה במכרז לעבודות פיתוח וסלילת מסלולים, וביולי אותה שנה החלו העבודות.
הפרויקט הוא אחד מפרויקטי הבינוי הגדולים שהוקמו בארץ בשנים האחרונות, והוא פרויקט הבינוי הגדול ביותר שידעה מערכת הביטחון בשני העשורים האחרונים.
בנוסף להיקפו הכספי הרחב, מדובר בפרויקט מורכב מבחינה הנדסית, בשל ריבוי של סוגי בנייה, מבנים ומערכות, שלכל אחד ייחוד משלו: מסלולי טיסה, רחבות חניה למטוסים, כבישים, תשתיות-על ומערכות (חשמל, ביוב, מים, דלק, תקשורת, תאורה), משרדים, מוסכים, סככות, מעבדות, מבני מגורים ועוד.
הפרויקט מורכב גם מבחינה ניהולית, בין היתר, בשל הצורך לתאם בין ריבוי גורמים המעורבים בו והעוסקים בהקמתו.
לפי נתוני ח"א, בפרויקט מועסקים למעלה מ -150 משרדי תכנון וכ-25 אדריכלים; בשיא ביצוע העבודות יועסקו בו30 ,קבלנים ראשיים240 קבלני משנה וכ-800 .
בעלי מקצוע ופועלים בממוצע ליום על פי לוח הזמנים של הפרויקט, כפי שנקבע בהסדר וכפי שאף הציג ח"א בפברואר 2006 "לרמטכל דאז , רב-אלוף דן חלוץ, חנוכת המסלולים תוכננה לינואר 2008 , העברת בסיס ח"א מלוד לנבטים מתוכננת לאוגוסט 2008 , ומסירת המקרקעין בבסיס ח"א בלוד לממ"י כשהם פנויים מכל אדם, מבנה או חפץ, מתוכננת לדצמבר 2009 .
בהצגת סטטוס הפרויקט לאג"ת באפריל 2006 , הגדיר ח"א את משפט הקיום של הפרויקט כ -"שיפור המענה המבצעי והתחזוקתי של מערך התובלה הכבדה של ח"א.
כחלק מהמהלך הלאומי של מעבר יחידות צה"ל וח"א בראש, דרומה לנגב".
בסיס ח"א בלוד מועתק לחלק הדרומי של בסיס ח"א קיים בנבטים 6 'החלטת ממשלה מס 4415 מיום 20.
7 מספר מצומצם של יחידות מבסיס ח"א בלוד אינן מועתקות לנבטים, אלא לבסיסים נוספים.
בפרויקט מעורבים שלושה גורמים מרכזיים: במשרד - אגף הבינוי, ובח"א - המנהלה ומחלקת הנדסת בינוי ותשתית (להלן - מחלקת בינוי).
על פי הוראות המשרד, אגף הבינוי מופקד על ביצוע עבודות בינוי ואחזקה (באמצעות קבלנים אזרחיים), על רכש חומרי בנייה ותשתית, על שכירת ציוד מכני הנדסי ועל התקשרות עם מתכננים.
המנהלה היא, כאמור, גוף מטה שייעודו לשאת באחריות כוללת לתכנון ולמימוש הפרויקט בח"א, לרבות גיבוש תכנית עבודה, אפיון תשתיות, ניהול תקציב, הנחיית גופים שונים בתוך ח"א בנוגע לפרויקט וייצוג ח"א מול גורמים מחוץ לחיל בנושאי הפרויקט.
מחלקת בינוי בח"א אחראית להקמה ולאחזקה של תשתיות בח"א, לרבות השגת יעדי כשירות לצורך תמיכה במשימות מבצעיות.
בפרויקט זה הגדיר ח"א את מחלקת בינוי כגורם הנושא באחריות לביצוע המימוש בתחום הבינוי.
בחודשים מאי 2006 עד מאי 2007 ,, במקביל לביצוע הפרויקט, ערך משרד מבקר המדינה לסירוגין, ביקורת על מספר היבטים בתקצוב הפרויקט ובניהולו.
בדיקות השלמה נערכו בספטמבר 2007 .
הביקורת נער כה בצה"ל: בח"א - במנהלה, במחלקת בינוי ובמחלקת תקציבים ובקרה ובאג"ת; במשרד: באגף הבינוי ובאגף תקציבים (להלן - את"ק).
ביקורת השלמה נערכה במשרד: באגף מבצעים לוגיסטיים ונכסים (להלן - אמו"ן) - במינהלת העתקת מחנות צה"ל לנגב; במשרד האוצר ובממ"י.
בשנת 2003 תימחר משרד אדריכלים אזרחי8 את עלות העתקת הקיים בבסיס ח"א בלוד תוך ביצוע ההתאמות הנדרשות לנבטים בכ -1.
באוגוסט אותה שנה העריכה חברה להנדסה אזרחית שממ"י שכר את שירותיה לצורך ביצוע בקרה על דוח משרד האדריכלים, שעלות העתקת בסיס ח"א מלוד ל נבטים מסתכמת בכ -1.
עבודת החברה נבחנה במשותף על ידי משרד האוצר והמשרד כחלק מהמשא ומתן שהתקיים לקביעת התקציב למימון הפרויקט, ובמחצית 2004 הגיעו המשרד, משרד האוצר וממ"י להסדר עקרוני בדבר התקציב למימון הפרויקט.
בהסדר נקבע שכל העלויות הכרוכות בהעתקת פעילות ח"א מבסיסו בלוד לנבטים ולבסיסים נוספים מסתכמות ב-1.
לפי ההסדר, משרד האוצר10 וממ"י ישאו בחלק הארי של עלות הפרויקט- 1.
1 :מיליארד ש"ח משרד האוצר 600 מיליון ש"ח וממ"י 500 מיליון ש"ח.
עוד נקבע, שמשרד האוצר ילווה למשרד סך של 220 מיליון ש"ח להקמת תשתית תחזוקה, אשר תשמש תעשייה אזרחית לתחזוקת מטוסים 11 , והמשרד יחזיר למשרד האוצר את ההלוואה מתוך ההכנסות הצפויות מהשכרת תשתית התחזוקה, בתשלומים של 15 מיליון ש"ח לשנה, במשך 15 שנים, החל משנת 201112.
חלקו של ח"א בפרויקט אמור להסתכם ב -190 ,מיליון ש"ח ו-110 מיליון ש"ח נוספים אמורים להתקבל כסיוע אמריקני ייעודי.
סוכם, כי במידה שהסיוע לא יתקבל, משרד האוצר והמשרד יממנו סכום זה באופן שווה.
8 בהחלטתה מאוגוסט 1993 בדבר פינוי מחנות צה"ל, קבעה הממשלה, כי גורם מקצועי - אובייקטיבי יעריך את עלות הפינוי.
9 כך למשל, בהתבסס, בין היתר, על מחירוני מחלקת בינוי בח"א ועל תחשיבים כלכליים, הסיקה החברה שעלות התכנון, הפיתוח, הבינוי והפיקוח מסתכמת בכ-660 מיליון ש"ח ולא בכ -1 .
מיליארד ש"ח כפי שהציג משרד האדריכלים 10 .
משרד האוצר קבע את פריסת המימון בהתאם ליכולותיו בהקצאת המשאבים לכלל המשק 11 משרד האוצר הגדיר את פיתוחה של תעשייה לאחזקת מטוסים בנגב כאחת מהתועלות שבהעתקת הבסיס.
על פי נתוני ח"א, יועסקו באחזקת המטוסים כ -700 .
עובדים 12 ההחזרים בגין ההלוואה כוללים5 .
מיליון ש"ח תוספת ריבית והצמדה מערכת הביטחון 1431 .
ביוני 2005 הציג ח"א לאג"ת את תכולות הפרויקט במסגרת התקציבית שסוכמה עם משרד האוצר: 1.
32 מיליארד ש"ח יועדו לביצוע תשתיות הדרושות להכרזה על כשירותו המבצעית של הבסיס בנבטים ב- 28.
08 (להלן- ליבת הפרויקט13 ); ליבת הפרויקט עתידה להסתיים עם פינוי בסיס ח"א בלוד בדצמבר 2009 .
סכום של300 מיליון ש"ח נוספים יועדו לביצוע תכולות שלדעת ח"א ניתן לבצען גם לאחר פינוי בסיס ח"א מלוד והכרזת מבצע יות הבסיס בנבטים (להלן - "משלים הכרחי", כהגדרת ח"א).
להלן ליקויים שנמצאו באופן פריסת המימון של הפרויקט על ידי משרד האוצר, בתכנון התקציב על ידי ח"א ובהצגת נתוניו: 1.
בשל חשיבותו הלאומית של הפרויקט ותרומתו הצפויה, כאמור, לפיתוח הנגב, הסכים משרד האוצר לשאת בנתח עיקרי של עלותו ( 820 ,מיליון ש"ח).
ממ"י אמור לשאת, כאמור בסכום של 500 מיליון ש"ח.
יצוין, שמדובר בסכום למימוש פרויקט מוגדר, המהווה תוספת לתקציב הביטחון.
בפועל, משרד האוצר מתייחס לתוספת זו כחלק מכלל תקציב הביטחון, המנוהל על ידי משרד האוצר כ"תקציב מסגרת", א שר בו תהליכי התכנון והמימוש אינם חשופים בפני משרד האוצר באופן שוטף ומלא14.
,בביקורת עלה, שמשרד האוצר תכנן להעביר מדי שנה בשנה למשרד תקציב למימון הפרויקט לפי פריסת המימון שנקבעה, בלי להתנותו בקבלת דיווח עתי על קצב ההתקדמות בפרויקט או בהתאמה להיקף השימושים השנתי שתכנן ח"א לפרויקט.
העברת מימון לפרויקט באופן שכזה עלולה הייתה להביא למצב שבשנים מסוימות היקף התקציב שמשרד האוצר תכנן להעביר יהיה גבוה מהיקף השימושים השנתי שתכנן ח"א.
עוד עלה, שאת"ק העמיד לח"א תקציב להתקשרות בסכומים הזהים לפריסת המימון שתכנן לקבל מהמקור ות החיצוניים.
מאחר שהשימושים השנתיים שתכנן ח"א נמוכים מהתקציב שאת"ק העמיד לו, הדבר איפשר לח"א להסיט מקורות מתקציב הפרויקט לתקציבו השוטף15 .
עוד כתוצאה מכך, על פי התכנון, עד סוף שנת 2010 לא נדרש ח"א להעמיד את חלקו בפרויקט (190 .
)מיליון ש"ח מתגובת את"ק מנובמבר 2007 לממצאי הדוח עולה, כי מאחר שממ"י לא העביר את חלקו בפרויקט (בנושא זה ראו בהמשך), היקף המקורות החיצוניים שהועבר בפועל למשרד עד סוף שנת 2007 נמוך מהיקף המקורות על פי ההסדר.
משרד האוצר בהתייחסותו מדצמבר 2007 לממצאי הדוח ציין, כי לאחר סיכום התקציב למימון ה פרויקט, האחריות לביצועו עוברת למשרד.
במידה שעלות הפרויקט חורגת מהצפוי, המשרד משלים את הפער מתקציבו, ובמידה שעלות הפרויקט נמוכה מהמתוכנן, רשאי המשרד להסיט את הסכום שמתפנה לשימושיו, ועל ידי כך נוצר תמריץ למשרד לממש את הפרויקט באופן היעיל ביותר.
לדעת משרד מבק ר המדינה, במקרה של פרויקט בעל היקף כספי ניכר שמשרד האוצר נושא בנתח העיקרי של עלותו בשל חשיבותו הלאומית (אינו פרויקט צבאי גרידא), ראוי שפריסת המימון תהיה מתואמת לדיווח עתי על קצב התקדמות .
13 תכולות ליבת הפרויקט כוללות, בין היתר, תשתיות-על (חשמל, דלק סילון, מים, ביוב, תקשורת), אזור מבצעי (מסלולים, מגדל פיקוח, תחנת כיבוי אש, רחבות, ועוד), תשתיות תחזוקה (מפקדה, הנגרים, מעבדות ועוד), ותשתיות מנהלה (מגורי קצינים וחיילים ויחידות דיור בשיכון משפחות).