HeTree/MevakerConcSen huggingface dataset:
ממצאי דוח זה מלמדים שבכירי החברה, בראש ובראשונה מנכ"ל החברה מר יואב בן צור, עשו במשאבי החברה כ בתוך שלהם: 1 .
המנכ"ל קיבל שכר והטבות שחרגו במידה ניכרת מהנהוג בסקטור הציבורי ואף מהסכם העבודה האישי שלו; בהיותו במצב של ניגוד עניינים הוא רכש מהחברה מכונית ואף אפשר לחבריו לרכוש כלי רכב שמכרה.
התנהגותו מעוררת חשש לפגיעה בטוהר המידות.
במקביל לעבודתובחברת המשקם היה המנכ"ל, בין היתר, ראש המועצה הדתית בירושלים בשנים 2001 -2003 ובפועל היה מנכ"ל של עמותת מעיין החינוך התורני משנת 2005 וקיבל תמורה עבור עבודתו הנוספת, בניגוד לדיווחיו לדירקטוריון המשקם ולמה שנקבע בהסכם ההעסקה שלו.
ביזמת המנכ"ל התקשרה החברה עם חבריו ומכריו בהסכמים להספקת טובין; הוא בזבז את כספיה על שכירת משרדים יקרים ועל רכישת רהיטים ואביזרים מפוארים לו ולהנהלת החברה.
המנכ"ל פעל לקבל לחברה מקורבים שונים, בהם בני אדם שמקורבים לו פוליטית, ללא הליך בחירה שוויוני; הוא דאג לקביעותם בה ולא אכף עליהם דפוסי משמעת בסיסיים בעקפו את הסכמי העבודה של החברה.
;בכירי החברה פעלו לרווחתם האישית על חשבון העובדים בעלי המוגבלות סמנכ"ל החברה מר אבן צור קיבל שכר והטבות למרות שלא נכח במשרדי החברה וכמעט לא תרם לה דבר; מר אבן צור ומר דוקורסקי - יו"ר ועד העובדים ומנהל אגף במשקם - שנשאו תפקידים ציבוריים בעיריות בצפון, מילאו את תפקידיהם הציבוריים הנוספים בשעות העבודה במשקם תוך הסתרת עובדה זו, על חשבון עבודתם בחברה וללא אישור; חשב החברה כשל בפיקוח הכספי עליה ואף דאג שישלמו לו כספי חברה, ללא הצגת אסמכתאות לתשלום, בניגוד לנוהלי החברה; עובדי מנגנון בכירים וזוטרים, כולל המבקר הפנימי, לא קיימו נורמות בסיסיות של מינהל תקין.
חלק מהעובדים - ספק רב אם נכחו בעבודה אף שקיבלו שכר מלא; .
ראה הפרק על הטבות השכר של המנכ"ל משרד הרווחה 1059 .
עובדי המנגנון בחברה קיבלו שכר והטבות החורגים מכל קנה מידה המקובל בסקטור הציבורי.
גורמי ה בקרה הפנימיים של החברה ובראשם הדירקטוריון והמבקר הפנימי כשלו בפיקוח ולעיתים אף נתנו יד להתנהלות הלקויה בחברת המשקם.
גם גורמי הבקרה החיצוניים - משרד הרווחה והממונה על השכר במשרד האוצר - כשלו בכך שלא פיקחו על השימוש בכספי המדינה הרבים שהועברו מדי שנה לחברת המשקם.
ממצאיו החמורים של דוח זה מצביעים על ליקויים חמורים ביותר בהתנהלות חברת המשקם ואף על חשש לפגיעה בטוהר המידות.
מעשים אלה בוצעו על חשבונם של הנזקקים שלמענם הוקמה המשקם; הם מלמדים על כישלון חמור ומתמשך של הנהלת החברה, של הדירקטוריון, של מנכ"ל החברה ובכיריה ושל כלל שומרי הסף - בתוך החברה ומחוצה לה - שתפקידם לדאוג שתופעות מעין אלה לא יתרחשו.
על רשויות המדינה, ובראשן שר הרווחה, שר האוצר והיועץ המשפטי לממשלה לפעול לתיקון הליקויים החמורים שנמצאו בביקורת ולמיצוי הדין בכל הנוגע לממצאים של פגיעה בטוהר המידות; ובכלל זה לערוך שידוד מערכות כולל בחברה ובין מנהליה שכשלו - בין בפועל ובין בפיקוח לקוי, ולטפל ביסודיות במבנה החברה, בארגונה, בפיקוח השוטף עליה, בסדרי המינהל בה, בשיטות עבודתה ובתנאי ההעסקה של מנהליה ושל עובדיה הבכירים.
ניהול משק המים במדינת ישראל נועד להבטיח אספקת מים ומתן שירותי ביוב לצרכנים השונים לפי אמות מידה מאושרות באיכות, כמות ואמינות נאותים וביעילות כלכלית; ולטפל בשפכים, לנצל את הקולחים19 ולהגדיל אתהרווחה של כלל צרכני המים.
חוק המים, התשי"ט-1959 (להלן- חוק המים), קובע כי מקורות המים שבמדינה הם קני ין הציבור, נתונים לשליטתה של המדינה ומיועדים לצורכי תושביה ו לפיתוח הארץ.
מקורות המים הם המעיינות, הנחלים, הנהרות, האגמים ושאר הזרמים ומקווי המים, לרבות מי ניקוז ומי שופכין.
מי ים מותפלים הם מקור מים נוסף למשק.
בהתאם להוראות חוק המים, בשנת 2007 הוקמה הרשות הממשלתית למים ולביוב (להלן - רשות המים), שהופקדה על ניהול משק המים.
עוד נקבע בחוק המים כי לרשות המים תהיה מועצה (מועצת רשות המים ) ובה שמונה נציגים20 , ומנהל רשות המים הוא יושב ראש המועצה.
על רשות המים לפעול בהתאם למדיניות הממשלה, ובכפוף להנחיות, להוראות ולכללים שקבעה מועצת רשות המים ובהתאם לסמכויותיה בתחום משק המים לפי הוראות חוק המים וכל דין אחר.
שר האנרגייה21 ממונה על ביצוע חוק המים, ועל פי הצעתו הממשלה ממנה את מנהל רשות המים.
בין תפקידי מועצת רשות המים: הסדרת משק המים, פיתוחו ופיקוח עליו; ביצוע מדיניות הממשלה שיש לה השלכות על משק המים; קביעת כללים למתן רישיונות לפי חוק זה; קביעת תעריפים והיטלים לשימושי המים השונים; קביעת כללים בדבר הפקת המים, אספקתם, כמותם, איכותם, מחירם, השימוש בהם במסגרת מטרות המים ובעת אירוע פגיעה במים; קביעת תקנים לטיפול במי שפכים.
ברשות המים פועל השירות ההידרולוגי, שהוא זרוע מרכזית בפעילות הליבה של רשות המים לניהול מקורות המים הטבעיים בישראל22 , והוא אמון על ריכוז ואספקה של המידע ההידרולוגי הדרוש לקביעת מדינ יות התפעול המיטבית של מקורות המים במדינה.
השירות ההידרולוגי אחראי למעקב אחר מצב מקורות המים באגנים השונים ולמתן תחזיות של המילוי החוזר, ואחראי למעקב אחר כמויות המים הזמינים לניצול באגני מי התהום.
חוֹות הדעת ההידרולוגיות הן גורם מכריע באישור התוכניות ברמות שונות, החל בניצול באר מסוימת או השקיה בקולחים באזור כלשהו, וכלה בתוכניות אב לאזורים נרחבים.
מי שפכים שעברו טיהור ומשמשים בעיקר להשקיה חקלאית 20 ,חברי המועצה הם מנכ"ל משרד החקלאות ופיתוח הכפר, מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה מנכ"ל משרד הפנים, מנכ"ל משרד האנרגייה, הממונה על התקציבים במשרד האוצר ושני נציגי ציבור הממונים על פי המלצת שר התשתיות ובהיוועצות עמו.
17 החליטה הממשלה לשנות את שם משרד התשתיות הלאומיות, האנרגייה והמים למשרד האנרגייה.
לרבות מי התהום ומים ממקורות עיליים, כגון הכינרת, המעיינות והנחלים תכנון משק המים וניהולו |15 .
בהתאם לנתוני רשות המים, סיפק משק המים הישראלי בשנת 201623 מים באיכויות שונות לכלל צורכי המדינה בהיקף שנתי של כ -2.
2 מיליארד מטר מעוקב (להלן - מ"ק), לצורכי משק הבית, לחקלאות ולתעשייה.
מקורות המים הטבעיים סיפקו בשנת 2016 כ-39% .
מצריכת המים השנתית של מדינת ישראל מקורות המים הנוספים הם מים מותפלים (כ-24% ) וקולחים (כ-26% ), היתר (כ- 11% ) סופקו ממקורות אחרים כגון מי שיטפונות ומים מליחים24 , כמוצג בתרשים 1 .
להלן תרשים 1 : מקורות אספקת המים ( 2016) .
המקור: על פי נתוני רשות המים.
בהתאם לנתוני רשות המים, היקף הפעילות הכספית במשק המים נאמד בכ-10 .
מיליארד ש"ח בשנה, הכוללים: הוצאות תפעול, פיתוח ורכישת מים מותפלים משק המים מופעל על ידי ספקי שירותי מים וביוב כמו מקורות חברת מים בע"מ (להלן - מקורות), 56 תאגידי מים וביוב המאגדים147 ,רשויות מקומיות7 איגודי ערים לביוב, יותר מ- 1,000 ספקי מים מקומיים וכ-30 רשויות מקומיות25 ומתקני התפלה המופעלים בין היתר על ידי גורמים פרטיים.
במועד סיום הביקורת, לרשות המים אין נתונים עדכניים יותר 24 אלה מים מלוחים שריכוז המלחים בהם אינו עולה על 10,000 מ"ג מלחים לליטר מים, לעומת מי ים שריכוז המלחים בהם מגיע ל- 40,000 מ"ג לליטר מים.
כ-80% ,ממים אלה מיועדים לחקלאות והשאר לתעשייה.
25 שבהן טרם הוקמו תאגידי מים, והן מספקות את המים בעצמן.
משק המים בישראל נמצא זה יותר מארבעה עשורים בתהליך של משבר מתמשך26 .
עלרקע משבר חמור נוסף במשק המים החליטה הוועדה לענייני ביקורת המדינה בסוף יולי 2008 על הקמת ועדת חקירה ממלכתית בנושא ניהול משק המים בישראל (להלן - ועדת ביין)27.
בהחלטה נקבע, בין היתר, כי "הועדה תחקור מתן מענה הולם למשבר משק המים בישרא]ל[ .
ותקבע ממצאים ומסקנותל באמצעות פתרונות כגון: התפלת מי ים, השבת קולחים ולרבות אמצעים אחרים להגדלת היצע המים במדינה".
במרץ 2010 " פרסמה הוועדה דוח, ולפיועקב נקיטת מדיניות של 'הליכה על הסף ' בעבר בכל הנוגע למדיניות ההפקה, נתונים המקורות הטבעיים - הכינרת והאקוויפרים - בסכנה של השחתה עקב ניצול יתר ".
עוד צוין בדוח כי "כל עוד יופקו מהמאגרים כמויות גדולות יותר מאלה המוספות לו באופן טבעי על ידי משקעים, ימשיך מצבם להתדרדר .
לפיכך, יש לנקוט מדיניות של ניהול חירום גם בעתיד הנראה לעין ולקדם פעולה עקבית ורצופה של יצירת מקורות מים ח ילופיים למקורות הטבעיים ".
בין ההמלצות העיקריות שנכתבו בדוח - שמירה על מקורות המים הטבעיים ; ייעול הקמת תשתיות והגדלת היצע המים ; השלמת תוכנית אב למשק המים לטווח הארוך לאלתר.
באוקטובר 2010 החליטה הממשלה28 (להלן- החלטת הממשלה מאוקטובר 2010 ) לאמץ את עיקרי המלצות ועדת ביין, ובכלל זה עקרונות לניהול מאוזן של משק המים בישראל, לרבות "שמירה על מקורות המים הטבעיים מפני השחתה וזיהום".
כאשר גובה המפלס של המאגר נמצא בין קו הסף התחתון האדו ם29 לבין קו המשבר השחור30, אואף למטה ממנו, המדובר במצב של "יתרות מים משבריות "31 .
ועדת ביין הגדירה משבר כ"מצב שבו קיימת רמה גבוהה של סיכון לאובדן שליטה על האיזון הנדרש בין הצריכה הנוכחית של המים לכל המטרות הקבועות בחוק המים לבין היכולת לספק את כמות הצריכה באיכות הנדרשת לכל אחת מהמטרות מבלי לפגוע במקורות המים הטבעיים, ותוך התחשבות באיכות הסביבה ובעלות כלכלית סבירה".
במועד סיום הביקורת בינואר 2018 , כשמונה שנים לאחר פרסום המלצות ועדת ביין, ולאחר שהמחסור החמור במים מהשנים 2004 עד2009 שוקם כמעט במלואו במהלך השנים 2010 עד2013 - שוב נמצא משק ה מים במשבר , המתבטא בין היתר בכך שלא ניתן לספק את מלוא צורכי משק המים מבלי .
26 ,ראו מבקר המדינהדוח שנתי 62 (2012 '), "הקמה וחיבור של מתקנים להתפלת מי ים", עמ 1257 .
27 הוועדה הוקמה בסוף יולי2008 , על יסוד החלטת הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת ובהתאם לסעיף 14 ב לחוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958 (נוסח משולב).
בראש הוועדה עמד השופט בדימוס פרופ' דן ביין וחבריה היו פרופ' יואב כסלו ז"ל ופרופ' יורם אבנימלך.
28 החלטת ממשלה2348 מ- 24.
", "עקרונות לניהול משק המים 29 קו אדום מבטא את מפלס הסף התחתון שירידת מפלס המים מתחתיו עלולה לגרום לנזק הידרולוגי חמור וייתכן שאף בלתי הפיך למקור המים.
30 קו שחור הוא המפלס שקבע השירות ההידרולוגי שירידה מתחת לו מביאה לפגיעה וודאית במקור המים, דהיינו לפגיעה בלתי הפיכה במאגר המים או לאובדן כושר השאיבה ממנו.
31 דוח השירות ההידרולוגי מ-2008.
תכנון משק המים וניהולו |17 .
להביא להתדלדלות מקורות המים הטבעיים של מדינת ישראל ומבלי לגרום להמשך ירידתם מתחת לקווים האדומים.
בחודשים יוני 2017 עד ינואר2018 בדק משרד מבקר המדינה את תכנון משק המים ואת מימושו.
הבדיקות נעשו ברשות המים, במקורות חברת מים בע"מ, משרד הבריאות, משרד החקלאות ופיתוח הכפר (להלן - משרד החקלאות), באגף התקציבים שבמשרד האוצר (להלן - אגף התקציבים), ובמשרד האנרגייה.
הדוח עוסק בתקופות שבהן כיהנו כשרי האנרגייה ד"ר עוזי לנדאו, מ- 31.
13 ; מר סילבן שלום, מ - 18.
15 ; וד"ר יובל שטייניץ, המכהן בתפקיד מאז 14.
באותן תקופות כיהנו כמנהלי רשות המים מר אלכסנדר קושניר, בין 31.
16 ; מר משה גראזי (מנהל בפועל), מ- 31.
משק המים, תמונת מצב .
בתכנון משק המים צריך להימנע מגישה של "הליכה על הסף" ולא להסתמך על מגמות קצרות מועד הנשענות על מצבי קיצון בתחום ההיצע והביקוש.
התכנון אמור להביא בחשבון שימור מקורות המים הטבעיים, ויתירות מסוימת בתכנון ובביצוע התשתיות לשם היערכות לפעילות בתנאי אי-ודאות 32.
רשות המים מסרה למשרד מבקר המדינה במאי 2018 כי מדיניות זו מנחה אותה בתכנון משק המים.
השירות ההידרולוגי "מצביע מזה מספר שנים על שינוי מובהק במשטר ההידרו- אקלימי, בעיקר באגנים הצפוניים.
שינוי זה כבר גורם לירידה בנפחי וזמינות המים במערכת הארצית[33] והתדלדלות חמורה באוגר[34] .
"של מקורות המים הטבעיים בתרשים 2 להלן מוצגים השינויים בכמות השנתית של הגשם ביחס לממוצע הרב-שנתי.
תרשים 2 : שיעור הגשם המשוקלל ביחס לממוצע הרב-שנתי ( 1985 עד 2016) .
32 תוכנית אב ארצית ארוכת טווח למשק המים, חלק א - מסמך מדיניות, מהדורה 4 , אוגוסט2012.
33 מערכת אספקת המים המרכזית, הנשענת ברובה על מפעל המים הארצי (המפא"ר), והיא מערכת המים המרכזית הקושרת את מקורות המים העיקריים עם מערכת ההולכה הראשית.
34 "אוגר" הוא כינוי לכל מקורות המים הטבעיים העיליים והתחתיים בישראל.
תכנון משק המים וניהולו |19 .
מתרשים2 עולה כי קיימת מגמתירידה בכמות המשקעים ביחס לממוצע הרב - שנתי.
לוח 1 מתאר תחזיות שערכה רשות המים ביחס להיצע המים הטבעיים עד לשנת 2050 במיליון מ"ק (להלן- מלמ"ק).
לוח 1 : תחזיות* היצע המים הטבעיים, במלמ"ק ( 2018 עד 2050) .
שנה היצע מים טבעיים - תחזית .
* התחזית היא מפברואר 2018.
מהלוח עולה כי היצע המים הטבעיים ילך ויפחת עד לשנת2050 .
מקורות המים כוללים נוסף על המים הטבעיים - מים מותפלים (להלן יחד - מים שפירים35 ), מי קולחים ומים מליחים.
הצריכה הביתית וצריכת המים בתעשייה נשענות על מים שפירים בעיקר, והצריכה החקלאית מתבססת על מים שפירים וגם על קולחים.
מקורות אלה אמורים לספק את מלוא הביקוש למים.
באוגוסט 2012 אישרה מועצת רשות המים "תוכנית אב ארצית ארוכת טווח למשק המים, חלק א - מסמך מדיניות" (להלן - מסמך המדיניות).
על פי מסמך המדיניות, שאף הועבר לאישור שר האנרגייה, תוכנית האב אמורה לכלול שני רבדים: מסמך מדיניות ותוכנית יישום (ראו להלן).
מסמך המדיניות דן, בין היתר, בצורך בשיקום האוגר הטבעי, כך שיעמוד על 2 מיליארד מ"ק מע ל הקווים האדומים בתוך עשור.
כפי שיפורט להלן, רשות המים לא פעלה לעמידה ביעד התפלה בהיקף של 750 מלמ"ק המיועד לשנת 2020 שקבעה הממשלה בהחלטתה מנובמבר 200836, וכושר ההתפלה כיום הוא כ-600 מלמ"ק בלבד.
נוסף על כך החליטה רשות המים בכל אחת מהשנים 2013 ו-2015 עלצמצום ההפקה ממתקני ההתפלה הקיימים (ראו להלן).
בדיקת משרד מבקר המדינה העלתה כי במשך שש שנים, מאז שנת 2012 ועד מועד סיום הביקורת, ינואר2018 לא דנה מועצת רשות המים בנושא יעד ההתפלה ולא אישרה עדכון לתוכנית האב שבמסגרתו יעודכן יעד ההתפלה.
35 מים באיכות גבוהה, אשר ראויים לשתייה על ידי האדם ונקיים מרעלים.
כדי להבטיח אספקת מלוא הביקוש החזוי למים ובאמינות האספקה37 שקבעה רשות המים וכדי להבטיח את שיקומו של האוגר כפי שנקבע במסמך המדיניות מ-2012 , הכרחי לגשר על הפער בין הכמות המבוקשת לבין היצע המים.
דבר זה ניתן לביצוע על ידי הגדלת היצע המים או על ידי צמצום הביקוש למים.
תכנון מושכל והיע רכות מראש המביאים בחשבון שיקולי עלות -תועלת יסייעו לגשר באופן מיטבי על פער זה תוך שמירה על מאגרי המים הטבעיים.
משרד מבקר המדינה העלה כי במועד סיום הביקורת רשות המים לא אישרה תוכנית פעולה מפורטת לטווח הארוך ובה ניתוח של כלל החלופות לגישור על הפער הצפוי, הן בהיבט של ניהול ביקושים והן בהיבט של הגדלת היצע המים, לרבות באמצעות הקמת מתקני התפלה נוספים, ובאמצעות טיוב וחידוש קידוחים.
החלטת הממשלה מאוקטובר 2010 אימצה את עיקרי המלצות ועדת ביין, ובכלל זה עקרונות לניהול מאוזן של משק המים בישראל ו"שמירה על מקורות המים הטבעיים מפני השחתה וזיהום".
ממצאי הביקורת כפי שיפורטו להלן הראו שרשות המים לא יישמה את מדיניות הממשלה שבאה לידי ביטוי בהחלטה כאמור, ונקטה דפוס פעולה של תפעול משק המים בראייה קצרת טווח, שהתבטאה בריקון מאגרי המים הטבעיים כל אימת שהתמלאו, מבלי שפעלה לשומרם לטו וח הארוך, ולעיתים מבלי לנצל את מלוא פוטנציאל ההתפלה הקיים.
מדיניות זו הובילה שוב את משק המים למשבר.
מדוח סיכום השנה ההידרולוגית 2016/17 עולה כי מפלס הכינרת היה ברום של 214.
11- מטר ונמוך מהקו האדום ב-183 מלמ"ק; אקוויפר ירקון תנינים (להלן- הירת"ן) היה נמוך בכ -18 מלמ"ק מהקו האדום, והוא חסר כ -283 מלמ"ק עד לקווי התפעול המומלצים; אקוויפר החוף היה גבוה בכ-618 מלמ"ק מעל הקו האדום, אך עקב מגבלות הפקה, בעיקר בחלקו הצפוני, ניתן לנצל מתוכו רק כ-63 מלמ"ק; אגני הגליל המערבי היו נמוכים בכ-11 מלמ"ק מהקו האדום, והיו הנמוכים ביותר שנמדדו.
במועד סיום הביקורת בינואר 2018 נמצא משק המים במשבר ומקורות המים הטבעיים התדלדלו.
כמ תואר בתרשים 3 להלן, בתחילת השנה ההידרולוגית 2017/1838 ,נמצאו מרבית מאגרי המים הטבעיים מתחת לקוויהם האדומים ובספטמבר 2017 היו חסרים כמיליארד מ"ק עד לרצועת התפעול המומלצת (הקווים הירוקים, ראו להלן).
לפי תחזית השירות ההידרולוגי לשנה 2017/18 , גם אם שנה זו תהיה ממוצעת מבחינת המשקעים, מרבית מקורות המים הטבעיים ימשיכו להיות מתחת לקוויהם האדומים.
במצב דברים זה, החליטה מועצת רשות המים בספטמבר 2017 לקצץ בהקצאת המים לחקלאות וכן להגדיל את רכישת המים ממתקני ההתפלה הקיימים (ראו להלן בפרק על הביקוש למים, צריכת .
37 לפי מסמכי רשות המים, "אמינות האספקה הינה תוצאתית ועומדת על כ-95% ,ומעלה (כלומר ההסתברות למחסור כלשהו עומדת על 5% ומטה) כשהקריטריון המכתיב אותה הנו מחסור מרבי בהיקף של עד כ-400 .
"מלמ"ק 38 לפי הגדרת השירות ההידרולוגי שנה הידרולוגית היא שנה המתחילה ב-1 באוקטובר ומסתיימת ב-30 .
בספטמבר של השנה העוקבת תכנון משק המים וניהולו |21 .
מים במגזר הח קלאות ובפרק על תכנון והקמה של מתקני התפלה, תוכנית להקמת מתקני התפלה).
תרשים 3 :מצב מקורות המים הטבעיים ביחס לקוויהם האדומים במלמ"ק (בתחילת השנה ההידרולוגית 2017/18*) .
* בפברואר2018 עדכנה רשות המים את הנתונים והטמיעה במודלים את המצב ההידרולוגי של שנת 2018 , כך שהיקף האוגר ירד ל-200- .
רשות המים השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2018 כי תפקיד מאגרי המים הטבעיים הוא לאזן בין השנים השחונות לשנים הברוכות, וכי מפלסים נמוכים במקורות המים הטבעיים אינם מצב חריג בניהול מושכל של משק מים באזור צחיח ואינו מעיד על משבר.
יצוין כי אומנם תפקיד מאגרי המים הטבעיים לאזן בין שנים ברוכות לשנים שחונות, אך הימצאותם של המאגרים במצבי מחסור קיצוניים ביחס לקווי התפעול ההידרולוגיים המומלצים בלא שיקומם לאורך זמן עלול להביא לפגיעה בלתי הפיכה בהם.
עוד יצוין כי במסמך המדיניות מ-2012 נקבע כי "המדיניות היא כי קווים אדומים לא יחצו עוד בעתיד.
מפלסי המים באוגר ישוקמו על ציר הזמן".
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות המים כי פעולותיה אלה מנוגדות להחלטת הממשלה, לא נשענו על תכנון בר קַיָימה של משק המים, נעשו בחוסר אחריות, היו בלתי תקינות, והוליכו את ה משק ואת מאגרי המים הטבעיים שלו פעם אחר פעם אל משבר.
תכנון כאמור של משק המים היה אמור למנוע מחסור במים ואת המשך הפגיעה במאגרי המים הטבעיים, גם בהינתן רצף השנים השחונות שפקדו את הארץ בארבע השנים האחרונות.
על רשות המים ליישם את מדיניות הממשלה ולנהל את משק המים כמשק בר קַיָימה .
תכנון משק המים וניהולו |23 .
תוכנית אב למשק המים .
בדוח ביין נכתב כי "הוועדה רואה חשיבות בהשלמת תכנית האב לטווח הארו ך לאלתר.
ללא תכנית אב נדחק משק המים בעבר ואף יש חשש שיידחק בעתיד, להחלטות חפוזות, אמנם אין ערובה לכך שגם אם תהיה תכנית אב יופעל משק המים בצורה עקבית, א ך נראה שקיומה של תכנית כזו יצמצם החלטות חפוזות או שינויים תכופים ביעדי מדיניות הממשלה".
הממשלה קבעה בהחלטתה מאוקטובר 2010 כי "ניהול פיתוח משק המים יתבצע בהתאם לתכנית אב ארוכת טווח שתיערך על ידי רשות המים.
התכנית האמורה תתייחס, בין השאר, לסדרי עדיפויות של משק המים, לקביעת מגבלות הפקה ממקורות המים השונים, להשקעות מהותיות הנדרשות למשק המים ולתכנית היערכות למצב של שנים שחונות ולשינויי אקלים גלובליים והשלכותיהם על ישראל.
תכנית האב למשק המים טעונה אישור המועצה ואישור שר התשתיו ]מועצת רשות המים [ ת הלאומיות אשר יגיש את התכנית לאישור הממשלה".
על פי מסמך המדיניות, שאישרה מועצת הרשות באוגוסט 2012 , תוכנית האב אמורה לכלול שני רבדים: מסמך מדיניות ותוכנית יישום (ראו להלן).
מסמך המדיניות, שהיה אמור להיות מוגש לאישור הממשלה באמצעות שר האנרגייה, תמצת את החז ון, את היעדים ואת המטרות של משק המים, ואת המדיניות של משק המים בסוגיות המרכזיות.
מסמך המדיניות כלל, בין היתר, את מאזן המים, את מגבלות ההפקה, ניתוח מצבי אי-ודאות והמלצות ראשוניות ליישום.
נוסף על כך נערך אומדן למסגרת תוכנית הפיתוח הדרושה, למיפוי חסמים ניהולי ים, להגדרת קריטריונים לסדרי עדיפויות לפיתוח, ליעדי פיתוח, לתקציבים ועוד.
במסמך המדיניות נכתב כי הטיפול המלא בכמה סוגיות נוספות כגון מבנה משק המים, רגולציה (אסדרה) ואחרות, יושלם בהמשך.
במרץ 201339 העביר מנהל רשות המיםהקודם מר אלכסנדר קושניר40 לשר האנרגייה והמים דאז ד"ר עוזי לנדאו את מסמך המדיניות, וכתב כי לדעתו "יש הכרח להבאת תוכנית האב למשק המים לדיון ואישור הממשלה בדחיפות עוד בפני הממשלה הנוכחית"41 .
39 הפנייה הייתה ב - 5.
13 , לאחר הבחירות לכנסת ה -19 , אך טרם מינוי הממשלה ה -33 , ב- 18.
40 מר אלכסנדר קושניר כיהן בתפקיד מנהל רשות המים מ- 31.
11 (החלטת ממשלה3555 מ- 31.
17 כיהן עובד רשות המים מר משה גראזי כמנהל הרשות בפועל.
17 (החלטת ממשלה2747 מ- 18.
17 ) וגם במועד סיום הביקורת כיהן בתפקיד מר גיורא שחם.
41 ,מבקר המדינה דוח שנתי 66 א(2015,) "היבטים במניעת זיהום של מקורות המים", עמ' 644-643.
בדיון שקיים שר האנרגייה הקודם מר סילבן שלום באוגוסט 2013 הציגה לו רשות המים את נושא תוכנית הא ב.
למשרד האנרגייה ולרשות המים אין מסמכים המתעדים את המשך השתלשלות העניינים לאחר דיון זה.
יצוין כי מאז שנת 2012 עדכן אגף התכנון ברשות המים מעת לעת את מסמך המדיניות, אולם מועצת רשות המים טרם דנה באישורו, וממילא לא אישרה עדכונים מהותיים במסמך המדיניות בהתאם לשינויים שחלו במשק המים מאז 2012 .
ועד מועד סיום הביקורת הביקורת העלתה גם כי רשות המים לא פנתה בכתב לשר האנרגייה הנוכחי לאישור מסמך מדיניות כלשהו מאז תחילת כהונתו ועד מועד סיום הביקורת, והשר לא דרש ממנה עד למועד סיום הביקורת להציג לאישורו מסמכים אלה, וממילא לא הביאם כמו את כל תוכנית האב לאישור הממשלה.
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות המים כי היא לא שבה ופנתה בכתב לכל אחד מהשרים שכיהנו באותה העת, משנת 2013 ועד למועד סיום הביקורת, כדי שמי מהם יאשר את תוכנית האב, ובכך לא פעלה ליישם את החלטת הממשלה מאוקטובר 2010.
משרד מבקר המדינה מעיר לשר האנרגייה הנוכחי כי לא פעל בהתאם להחלטת הממשלה מאוקטובר 2010 .
, ולא הגיש את תוכנית האב למשק המים לאישור הממשלה מבקר המדינה העיר בדצמבר 200942 כי "אי-קיומה של תוכנית אב למשק המים, מונע את הגדרת הצרכים הכוללים של משק המים בראייה כוללת לטווח ארוך, את ההוצאות הכרוכות בפיתוחו, ואת התעדוף הנדרש בקביעת אילו יעדים בתוכנית יוקדמו לראש סדר העדיפויות".
עוד העיר מבקר המדינה בדוח קודם43 (להלן- הדוח הקודם) ל משרד האנרגייה ולרשות המים כי עליהם לפעול במשותף כדי להשלים את הכנת תוכנית האב למשק המים ולהביאה בהקדם לדיון ולאישור בממשלה.
רשות המים השיבה למשרד מבקר המדינה במאי 2018 , כי מסמך המדיניות מהווה תוכנית אב, ועבודות התכנון והיישום מבוצעות מתוקף תוכנית זו.
עוד מסרה הרשות, כי אי -הבאת תוכנית האב לאישור הממשלה אינה פוגעת בתכנון ארוך הטווח ובפיתוח מיטבי של משק המים.
יצוין כי מסמך המדיניות אינו בגדר תוכנית אב מאחר שאיננו כולל תוכנית יישום כפי שנקבע בו.
42 מבקר המדינה, חוות דעת בנושא קביעת מחיר המים, דצמבר 2009.
43 ,מבקר המדינהדוח שנתי 66 א(2015,) "היבטים במניעת זיהום של מקורות המים", עמ' 644.
תכנון משק המים וניהולו |25 .
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות המים כי אישור תוכנית האב בידי הממשלה היה מעניק לה מעמד ותוקף מחייבים והיה עשוי למנוע שינוים תכופים ביעדי המדיניות של הממשלה ובאופן יישומם.
יתרה מכך, רשות המים לא פעלה כאמור לאשר עדכונים לתוכנית בהתאם לשינויים שחלו במשק המים במהלך השנים.
בהיעדר תוכנית אב מעודכנת ומאושרת ניהול משק המים מּונע משיקולים קצרי טווח, כגון הקטנת היקף שיקום האוגר, הקטנת היקף ההתפלה וצמצום ההפקה ממתקני ההתפלה הקיימים (ראו להלן), וזאת במקום לתכנן תוכנית לטווח הארוך שתאפשר לנקוט פעולות שקולות בעת הצורך.
שר האנרגייה השיב למשרד מבקר המדינה במאי 2018 כי רשות המים אמורה להגיש ל אישורו תוכנית אב למשק המים, אולם טרם עשתה זאת, וכי בכוונת משרד האנרגייה לקדם עם רשות המים תוכנית אב למשק המים.
משרד מבקר המדינה רואה בחומרה את העובדה כי רשות המים לא תיקנה את הליקויים שהעיר עליהם משרד מבקר המדינה בדוחות קודמים44 בעניין אי-השלמת תוכנית האב למשק המים, ואת אי-הבאתה של תוכנית כזו לאישור הממשלה.
במסמך המדיניות שאישרה מועצת רשות המים הגדירה רשות המים תוכנית יישום כתוכנית שאמורה לממש את המדיניות ולגשר על הפער בין המצוי לרצוי.
רשות המים חילקה את ה תוכנית לשני מרכיבים נפרדים - רכיב התכנון ורכיב הפיתוח.
רכיב התכנון הוא מכלול הפעולות הנדרשות למימוש המדיניות וההמלצות שאושרו במסמך המדיניות , בכלל זה עבודת תכנון עקרוני: תוכניות אב , תוכניות אזוריות, דוחות הידרולוגיים.
רכיב הפיתוח כולל תוכניות לטווחי זמן שונים שמוצגים בהן המשאבים; ההשקעות והתקציב הנדרשים על פי סדרי העדיפויות ; מקור המימון ; ההשפעה על התעריפים; ניתוח עלות-תועלת של חלופות הנדסיות ו של חלופות מדיניות.
רשות המים מסרה בעבר45 למשרד מבקר המדינה כי היא הובילה סידרה של עבודות מרכזיות ותוכניות חיוניות למשק המים, שלעמדתה הן מהוות כשלעצמן תוכנית יישום והנחיות מעשיות לפעולה, ובהן תוכנית אב לפיתוח המערכת הארצית46 ; תוכנית אב לביוב והשבה, שתושלם במחצית השנייה של 2015 ; וקביעת "מדדים למטרות תוכנית אב".
44 מבקר המדינה, "חוות דעת בנושא קביעת מחיר המים", דצמבר2009 ,; מבקר המדינהדוח שנתי 63א (2012 '), "תעריפי המים", עמ 282-281 ,; מבקר המדינהדוח שנתי 66 א(2015,) "היבטים במניעת זיהום של מקורות המים", עמ' 644.
45 ראודוח שנתי 66 א(2015,) "היבטים במניעת זיהום של מקורות המים", עמ' 643 ו-644.
46 מערכת אספקת המים המרכזית הנשענת ברובה על מפעל המים הארצי (המפא"ר), והיא מערכת המים המרכזית הקושרת את מקורות המים העיקריים באמצעות מערכת ההולכה הראשית עם מוקדי הביקוש.
במאי 2018 מסרה רשות המים למשרד מבקר המדינה כי רכיב התכנון בתוכנית היישום הוא אוסף כל עבודות התכנון שיוזם ומוביל אגף התכנון ברשות המים.
הביקורת העלתה כי עד למועד סיום הביקורת רשות המים טרם השלימה את העבודות ואת הכנת התוכניות שמנתה בתשובתה משנת 2014 , כמפורט להלן: א.
תוכנית אב לפיתוח המערכת הארצית: ובכלל זה היקף מתקני ההתפלה ופריסתם; תגבור הקווים הראשיים והתחנות, ואיגום מערכתי; צורכי פיתוח, כושר הפקה והחדרה.
רשות המים מסרה למשרד מבקר המדינה במאי 2018 ]הכנת התוכנית [ כי היא מעריכה "שהליך זה יסתיים תוך תקופה לא ארוכה ואז תובא התוכנית לשיפוט", וכי אי-השלמת התוכנית אינה פוגעת בניהול התקין של משק המים, וכבר נגזרו מתכנית האב תוכניות פיתוח מיידיות, לרבות אישור הקמת מתקני התפלה נוספים.
תוכנית אב למשק הביוב והקולחים: רשות המים מסרה למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2017 כי תוכנית אב לקולחים נמצאת בתהליך עבודה.
קביעת מדדים למטרות תוכנית האב: המדדים נועדו לשם פיתוח כלי ניהול המגדיר באופן כמותי את ההתקדמות על ציר הזמן ביחס למטרות משק המים .
תוצר המדדים הוא מתן "ציונים" למצב משק המים בתחומי ניהול נבחרים ביחס ליעדי הניהול שהוצבו, והצבעה על כיווני פעולה נדרשים.
רשות המים מסרה למשרד מבקר המדינה בדצמבר 2017 כי "המדדים נקבעו, דוח בנושא ייצא בקרוב".
הביקורת העלתה כי מדדים אלה לא קיבלו אישור של מועצת רשות המים, ולפיכך אין להם תוקף מחייב.
רשות המים מסרה למשרד מבקר המדינה במאי 2018 כי דיון מסכם במדדים ואישורם "יעשה בחודשים הקרובים".
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות המים כי עד מאי 2018 היא לא סיימה את העבודות המרכזיות ואת הכנת התוכניות החיוניות למשק המים ולא הביאה אותן לאישור מועצת רשות המים, אף שכבר בשנת 2014 .
הצהירה על הובלתן ועל כך שהן מהוות את תוכנית היישום אי-אישורן ואי -הוצאתן לפועל ש ל עבודות ותוכניות אלה משמעם אי-השלמת רכיב התכנון בתוכנית היישום כחלק מתוכנית האב של משק המים, בין השאר בהיבט של תכנון בר קַיָימה, שעליו מופקדת רשות המים.
בהחלטת הממשלה מאוקטובר 2010 נקבע, בין היתר, כי "תכנית האב תתייחס בין השאר 'לתכנית היערכות למצב של שנים שחונות ולשינויי אקלים גלובליים והשלכותיהם על ישראל'".
ממסמכי רשות המים מספטמבר 2017 עולה כי "המיעוט בנפח המילוי החוזר של אגני המים תכנון משק המים וניהולו |27 .
בשנים האחרונות אינו תנ ודה סטטיסטית שצפויה להתיישר, אלא שינוי מגמה ברור עקב שינויי האקלים".
רשות המים מסרה למשרד מבקר המדינה בספטמבר 2017 ובמאי2018 כי עבודות התכנון שהיא מבצעת ו מסמך המדיניות שאישרה מועצת רשות המים באוגוסט 2012 "מכיל]ים[ חלק גדול מההיערכות לרצף שנים שחונות והיערכות לשינוי אקלים בצד ההיצע " וכי רשות המים נערכה לירידת היצע של כ -15% בממוצע.
ההיערכות לשינוי אקלים מוטמעת בתוכנית הפיתוח של מתקני ההתפלה , ובתוכניות העוסקות ב הולכת המים ובפיתוח כושר ההפקה .
משרד מבקר המדינה מעיר לרשות המים כי עד למועד סיום הביקורת בינואר 2018 היא לא השלימה את תוכנית האב ואת התוכניות המפורטות, אשר לפי תשובתה אמורות היו להכיל תוכנית היערכות לשנים שחונות.