ישיבת מליאה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 159, 2024-03-12 00:00

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת

אמיר אוחנה:  היום יום שלישי ב' באדר ב' התשפ"ד,  12 במרץ 2024

אמיר אוחנה:       נקבל בברכה גם את האורחים שלנו ביציע

אמיר אוחנה:  שלום לכם, ברוכים הבאים לכנסת

אמיר אוחנה:       על סדר-היום – הצעת חוק תקציב נוסף לשנת הכספים 2024, התשפ"ד–2024, וחקיקה הנלווית לתקציב לקריאה השנייה והשלישית

אמיר אוחנה:  הישיבה תתקיים בהתאם לסדרי הדיון המיוחדים שקבעה ועדת הכנסת

אמיר אוחנה:  אני מתכבד להזמין את יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת משה גפני לומר את דבריו

אמיר אוחנה:  אחריו יעלה חבר הכנסת אייכלר

אמיר אוחנה:  נא לוודא שהוא באזור או בדרכו

אמיר אוחנה:  בבקשה, אדוני

ועדת הכספים):  אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני שר החינוך, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ושלישית את הצעת חוק התקציב הנוסף לשנת הכספים 2024, התשפ"ד–2024, וכן חקיקה נוספת, במסגרת התוכנית המאזנת שהביאה הממשלה עקב הימשכות הלחימה וההוצאות האזרחיות הנובעות ממנה, שבשלהן - -      

אמיר אוחנה: סליחה רגע, סליחה רגע, אדוני

אמיר אוחנה:  אני מבקש מהסדרן ביציאה, אל תיקח את זה משם

אמיר אוחנה:  תשאיר את זה, רק שלא יהיה הפוך על הרצפה, בסדר? תשאיר את זה איפשהו, שנוכל לראות את זה

אמיר אוחנה:  בבקשה, חבר הכנסת גפני

ועדת הכספים): - - נדרשה הממשלה לשנות את סדרי העדיפויות ביחס להוצאה הממשלתית ולהגדיל את מסגרת התקציב שנקבעה ביחס לשנת 2024, בחוק התקציב לשנת הכספים 2024–התשפ"ג, שהתקבל בכנסת במהלך חודש מאי 2023

ועדת הכספים):      בהתאם לסעיף 3(ג) לחוק-יסוד: משק המדינה, במקרה הצורך רשאית הממשלה להגיש בתוך שנת הכספים הצעת חוק תקציב נוסף

ועדת הכספים):  בהמשך לתקציב הנוסף שהתקבל בחודש דצמבר בשנת 2023, הביאה הממשלה הצעת חוק תקציב נוסף לשנת 2024, שבו הוגדלה מסגרת ההוצאה לסכום של 724,047 מיליארד שקלים – הסכום המלא בהצעת חוק התקציב – ההוצאה מותנית בהכנסה לסכום של 108 מיליארד שקל ו-113 מיליון ועוד תוספות

ועדת הכספים):  ההרשאה להתחייב היא לסכום של 215 מיליארד, 799 מיליון ו-734,000 ש"ח

ועדת הכספים):      הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מס' 25), התשפ"ד–2024 – חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית, התשנ"ב–1992, קובע את תקרת הגירעון כאחוז מהתוצר

ועדת הכספים):  בהצעת החוק מוצע להגדיל את תקרת הגירעון לשנת 2024 ולקבוע כי בשנת 2024 שיעור הגירעון הכולל לא יעלה על 6

ועדת הכספים): 6%, במקום שיעור של 2

ועדת הכספים): 25% מהתוצר המקומי הגולמי

ועדת הכספים):  כמו כן, בהצעת החוק מוצע להגדיל את ההוצאה הממשלתית המותרת לשנת 2024 בשיעור של 11

ועדת הכספים): 35% לצורך מימון ההוצאות הדרושות לצרכים צבאיים, המשקף סכום של 55 מיליארד ש"ח, ובשיעור של 3

ועדת הכספים): 2% לצורך מימון ההוצאות הדרושות לצרכים אזרחיים הנובעים במישרין ממצב הלחימה, המשקף סכום של 15

ועדת הכספים): 3 מיליארד ש"ח

ועדת הכספים):       אגב, אדוני היושב-ראש, אנחנו עוסקים בזה כל הזמן – עם הסקטורים השונים, עם היישובים השונים – ואנחנו נמשיך לדון בזה גם אחרי אישור התקציב, בעזרת השם

ועדת הכספים):  יש בעיות שצריך לטפל בהן

אמיר אוחנה: יישר כוח

ועדת הכספים): תכף אדבר על העניין הזה, בגלל שהיו דרישות מהאופוזיציה – שאני מקבל אותן ואני עובד – ופתאום באים אליי בטענות על למה אני מעביר הכול, אז תכף נדבר על העניין הזה

ועדת הכספים):  קצת משונה

ועדת הכספים):  מוצע לקבוע כי הגידול בסכום ההוצאה הממשלתית לא יובא בחשבון לצורך חישוב ההוצאה הממשלתית בשנים הבאות

ועדת הכספים):       הצעת חוק תשלום מיוחד לשם השגת יעדי התקציב (הוראת שעה – חרבות ברזל), התשפ"ד–2024 – הצעת חוק זו הובאה במקור על ידי הממשלה כחלק מפרק ו' להצעת חוק התוכנית המאזנת (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2024), שעניינו במיסוי רווחי הבנקים

ועדת הכספים):  בעקבות שיח שהתקיים בין הממשלה, הבנקים והוועדה, הוחלט לתקן את הצעת החוק ולהביאה בהסכמה של כל הגורמים האמורים, יחד עם צעדים נוספים שעליהם סוכם מול הבנקים ובנק ישראל, ובהם הקמת קרן ההלוואות על ידי הבנקים בסכום של כ-100 מיליון שקלים והארכת מתווה הסיוע על ידי בנק ישראל

ועדת הכספים):  אני רוצה לציין, אדוני היושב-ראש, שהגענו להסכמה, קואליציה ואופוזיציה, עם הבנקים ועם בנק ישראל, והעברנו את המתווה הזה של מס היתר של הבנקים

ועדת הכספים):      בהתאם להצעת החוק, ונוכח העלייה החריגה שרשמו הבנקים בשיעורי הרווחיות, שנבעה מגידול בהכנסות מריבית של הבנקים בעקבות העלאות שיעורי ריבית בנק ישראל, מוצע לקבוע תשלום שנתי של בנקים לאוצר המדינה, על התקופה שמיום 1 באפריל 2024 ועד תום שנת 2025, בסכום השווה ל-6% מהרווח שהפיק בנק על פעילותו בישראל

ועדת הכספים):  הוראה זו לא תחול ביחס לבנק ששווי נכסיו, בצירוף שווי נכסים של בנק ששולט בו, נמוך מ-5% משווי הנכסים של כלל הבנקים בישראל

ועדת הכספים):      מוצע כי סכום התשלום השנתי של כלל הבנקים לא יעלה על 1

ועדת הכספים): 2 מיליארד שקלים לגבי שנת 2024, ועל 1

ועדת הכספים): 3 מיליארד שקלים לגבי שנת 2025

ועדת הכספים):  כמו כן, מוצע להסמיך את שר האוצר, באישור ועדת הכספים, לקצר את התקופה, בצו שיתקין עד יום 31 באוקטובר 2024, כך שלא תחול בשנת 2025, אם נוכח כי חל שינוי מהותי בתנאים הכלכליים המשקיים הצפויים לשנת 2025 לעומת התנאים הכלכליים המשקיים שהיו צפויים לאותה שנה ערב תחילת החוק, ובכלל זה בשיעור ריבית בנק ישראל, בשיעור האינפלציה או בשיעור הבלתי-מועסקים מכוח העבודה, באופן שיש בו כדי לפגוע משמעותית ביכולת הבנקים להפיק רווחים בשנת 2025

ועדת הכספים):  המפקח על הבנקים ידווח לוועדת הכספים במהלך השנים 2024 ו-2025

ועדת הכספים):      לאחר מכן, צו תעריף המכס והפטורים, מס קנייה על טובין וצו הבלו על הדלק (הטלת בלו) (תיקון – הוראת שעה), התשפ"ד–2024 – במהלך שנת 2021 הוחלט להטיל מס קנייה בגובה המס המוטל על סולר על חומרים ממיסים ועל חומרים נוספים המתאימים לשמש להנעת רכב או כחומר בעירה – בעצמם או בתערובת – וכן על שמני סיכה, ובמקביל לקבוע פטור מותנה ממס על תעשיות המשתמשות בחומרים ממיסים לייצור מוצרים

ועדת הכספים):  הרבה זמן זה מונח אצלנו בוועדה

ועדת הכספים):  יש בזה גם הטבות כלפי אלה שיש להם פטור – מכיוון שזה נעשה על מנת להפעיל את התעשייה ולא לשלם מס מיותר – ולעומת זאת, להטיל מס על הממיסים

ועדת הכספים):  בסופו של דבר, עקב המצב שאנחנו מצויים בו, אנחנו במסגרת צווים אלה, שנכללו גם הם כחלק מהתוכנית המאזנת שהביאה הממשלה – הוחלט להטיל מס קנייה בגובה המס החל על תחליפי דלק ולתת פטורים לכל האחרים הנעשים לצורך התעשייה

ועדת הכספים):  אותו הדבר בצו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 5), על מוצרי עישון

ועדת הכספים):      אנחנו הטלנו מס על סיגריות, ובסופו של דבר המציאות היא שהממשלה לא הביאה מס על סיגריות אלקטרוניות, ואנחנו הוספנו את זה

ועדת הכספים):  עשינו בזה גם פשרה שזה יהיה בתאריך מסוים

ועדת הכספים):  בכל הדברים האלה, בימים רגילים אולי את המס על הסיגריות כן היינו מביאים, אבל הדברים האחרים הם בעייתיים מאוד

ועדת הכספים):  הבאנו את זה בגלל המצב שאנחנו מצויים בו

ועדת הכספים):  אבל עדיין לא הבאנו את המס על הפחמן, התעשייה, התעשיינים

ועדת הכספים):  כולם נגד כל העניין הזה, והם טוענים שיכול להיות מזה נזק, ולא רק נזק – זה יעלה את מחירי החשמל ויעלה את מחירי המים

ועדת הכספים):  לא הבאנו – על הדלקים, על הדלקנים האלה

ועדת הכספים):  לא סיימנו את הדיון בעניין הזה, ואנחנו עדיין דנים בו

ועדת הכספים):  אני אומר שנצטרך להגיע לאיזושהי מסקנה

ועדת הכספים):      אנחנו נקיים את הדיון הזה

ועדת הכספים):  דרך אגב, נמצא פה ולדימיר

ועדת הכספים):  אני הבטחתי שמייד אחרי אישור התקציב אנחנו נביא סדרה של דיונים בנושא הזה – שאנשים לא מקבלים את התשלומים שהתחייבנו להם, גם הממשלה וגם ועדת הכספים; שאין עדיין פתרון לכספים והסחורות, החובות האבודים שנמצאים בעזה; שאנשים מאבדים את זה, כל אותם אלה שבשנת 2024 אין להם פתרון

ועדת הכספים):  אין להם פתרון מכיוון שממשיך הנזק של המפיקים, של התיירות, כל אלה

ועדת הכספים):  אנחנו נצטרך לקיים את הדיון הזה

ועדת הכספים):  אני מקווה שמחר נכין סדר יום, ושבוע הבא אנחנו נקיים את הדיון הזה

ועדת הכספים):       אני מבקש, אדוני היושב-ראש, לומר משהו קצת רגיש, אבל אני חושב שחובתי להגיד אותו

אמיר אוחנה: לא נוהגים לשמוע דברים רגישים בבית הזה

ועדת הכספים): לא חשוב, אבל אני חושב שצריך להגיד אותו - -      

אמיר אוחנה: בבקשה, אדוני

ועדת הכספים): - - מכיוון שיש לי מחויבות

ועדת הכספים):  יש לי מחויבות כלפי המורה בשדרות שהיא אישה חרדית ומורה בבית ספר חרדי באחת הרשתות, המורה באופקים, המורה בנתיבות, והיא רואה שהחברה שלה שעובדת בחינוך ממלכתי מקבלת אופק חדש, והמשכורת שלה הרבה יותר גבוהה, והיא שואלת אותי: למה אני לא מקבלת? למה? אני לא מלמדת את התלמידות את כל מה שצריך? התלמידות שלי לא היו עכשיו במבחני המיצ"ב הטובות ביותר במערכת החינוך? קיבלו את הציונים הגבוהים ביותר באנגלית? אפילו במדעים, התלמידות שלה היו כמעט – הגבוהים ביותר

ועדת הכספים):  למה היא לא מקבלת? למה פתאום נהיו כתבות בעיתונות החילונית – לא מפסיק, כל יום – נגד החינוך החרדי? שיש חובות, ולא משלמים כמו שצריך, ולא מגיע לאן שצריך

ועדת הכספים):  למה? מה ההתאחדות הזאת, שכל הזמן גורמים לכך? אם זאת הייתה מורה בבית ספר אחר או עובד במקום אחר, היו שותקים על זה שלא משלמים את הכסף? מישהו היה מעז להגיד מילה? לא רוצים חינוך חרדי – תגידו

ועדת הכספים):  אבל יש חינוך חרדי בחוק

ועדת הכספים):  חוק יסודות התקציב קובע שצריך לשלם להם כמו כלל ילדי ישראל – חוק יסודות התקציב, סעיף 3א

ועדת הכספים):  משרד החינוך ומשרד המשפטים ומשרד האוצר עוברים על החוק

ועדת הכספים):  למה לא משלמים? למה? שואלת אותי המורה

ועדת הכספים):  מה אני עונה לה?      אני יושב-ראש ועדת הכספים, אני מביא את תקציב המדינה לאישור, ואני מבקש מהחברים שלי שמתמרמרים על זה – תצביעו בעד התקציב, מכיוון שזה תקציב של מלחמה, ואנחנו לא עומדים מהצד

ועדת הכספים):  אבל שידעו כולם שנעשה פה עוול שלא ייסלח

ועדת הכספים):  ואני אמשיך בעזרת השם להיאבק על זה שיקבלו משכורת שווה על עבודה שווה

ועדת הכספים):  לא יכול להיות אחרת

ועדת הכספים):       אם מישהו הולך להגיד לעיתונאי שבגלל אופק חדש אני לא מביא את התקציב ואני לא מביא דברים, אז הריני מודיע, אדוני יושב-ראש הכנסת: אני מביא תקציב – ולא בגלל שמישהו אמר, אלא בגלל שאני חושב כך – תקציב כזה שצריך להעביר אותו

ועדת הכספים):  אני מביא את כל הצווים שהיו, הקראתי את חלקם עכשיו

ועדת הכספים):  אני לא מביא שניים, שעל זה יש ויכוח – התעשיינים נגד, הגופים השונים במהלך הדיונים בוועדה היו נגד

ועדת הכספים):  ואני אמשיך את הדיונים האלה כראות עיניי

ועדת הכספים):  אבל למה צריך להיות כאלה רשעים למורים ולמורות האלה שנמצאים בעוטף, שנמצאים בשדרות, בנתיבות, באופקים, בבאר שבע, בכל המקומות? אז מה אם הם מורים בחינוך העצמאי או במעיין החינוך התורני, לכן לא מגיעה להם משכורת רגילה? תודה רבה, אדוני היושב-ראש

אמיר אוחנה: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גפני

אמיר אוחנה:  אני מתכבד להזמין את יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה חבר הכנסת ישראל אייכלר לשאת את דבריו מעל הדוכן

אמיר אוחנה:  בבקשה, אדוני

אמיר אוחנה:  אחריו – חבר הכנסת יונתן מישרקי, יושב-ראש ועדת הבריאות

אמיר אוחנה:  בבקשה, נכבדי

ועדת העבודה והרווחה): תודה רבה, אדוני היושב-ראש

ועדת העבודה והרווחה):  כבוד השר, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה והשלישית שני פרקים

ועדת העבודה והרווחה):  הפרק הראשון הוא הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 244 והוראת שעה), התשפ"ד–2024

ועדת העבודה והרווחה):  הצעת חוק זו הוגשה כפרק ג' מתוך הצעת חוק התוכנית המאזנת (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2024), התשפ"ד–2024

ועדת העבודה והרווחה):  הפרקים האלה פוצלו מן התקציב לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת

ועדת העבודה והרווחה):  במסגרת הצעת החוק מוצע להקפיא את עדכון השכר הממוצע לעניין שיעורי גביית דמי הביטוח הלאומי ודמי ביטוח בריאות בשנת 2025

ועדת העבודה והרווחה):  החוק הזה נוגע רק לשנת 2025, לא לשנה הזאת

ועדת העבודה והרווחה):       חוק הביטוח הלאומי קובע בפרק ט"ו הוראות לעניין גביית דמי ביטוח לאומי, ושיעור דמי הביטוח משולם כאחוז מההכנסה לפי לוח י' לחוק

ועדת העבודה והרווחה):  לוח י' קובע שתי מדרגות שונות לאחוזי גבייה: מדרגה ראשונה לגבי שיעור הביטוח שייגבה מהשכר שאינו עולה על 60% מהשכר הממוצע במשק; המדרגה השנייה קובעת את שיעור דמי הביטוח לחלק השכר שעולה מעל 60% מהשכר הממוצע במשק

ועדת העבודה והרווחה):  על פי הוראות החוק השכר הממוצע מתעדכן אחת לשנה בהתאם לנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה

ועדת העבודה והרווחה):       כעת מוצע להקפיא את השכר הממוצע, ולקבוע כי השכר הממוצע לעניין שיעור דמי הביטוח ולעניין שאר הוראות פרק ט"ו יהיה בשנת 2025 השכר הממוצע שנכון ליום 31 בדצמבר 2024 – זאת אומרת בסוף השנה הזאת – באופן הזה יגדלו דמי הביטוח שייגבו בשנת 2025, כיוון שמבוטחים שמשתכרים יותר מ-60% מהשכר הממוצע ישלמו את השיעור הגבוה של דמי הביטוח לחלק הכנסה גדול יותר

ועדת העבודה והרווחה):  הקפאה זו משליכה גם באופן ישיר על דמי ביטוח בריאות, שכן הגדרה של הכנסה לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד–1994, היא ההכנסה שממנה חייב מעסיק בתשלום דמי ביטוח לאומי

ועדת העבודה והרווחה):  לכן ההוראות לגבי גובה השכר הממוצע יחולו גם על גביית דמי הביטוח

ועדת העבודה והרווחה):  במקביל מוצע לתקן את סעיף 32 לחוק הביטוח הלאומי, שקובע את שיעור הקצבות האוצר למוסד לביטוח לאומי בכל שנה

ועדת העבודה והרווחה):       אדוני היושב-ראש יודע שהאוצר משפה את הביטוח הלאומי כל שנה על התשלומים שהוא מעביר לאזרחים

ועדת העבודה והרווחה):  סכום הקצבת האוצר נקבע כאחוז מהתקבולים שגבה המוסד באותה שנה

ועדת העבודה והרווחה):  כעת מוצע לתקן את שיעור ההקצבות שיביא האוצר למוסד לביטוח לאומי בשנת 2025 ולהקטין אותו, כדי לשקף את הגידול בתקבולי המוסד לביטוח לאומי בשל הקפאת השכר הממוצע בשנת 2025

ועדת העבודה והרווחה):       במהלך דיוני הוועדה הציגו נציגי הממשלה נתונים ולפיהם בעקבות הקפאת השכר הממוצע בשנת 2025 צפויה גבייה עודפת בסך 400 מיליון שקלים

ועדת העבודה והרווחה):  נציגי הממשלה הסבירו כי הסכום האמור ישמש למימון חלק מהתוכנית הלאומית לבריאות הנפש

ועדת העבודה והרווחה):  אדוני היושב-ראש, עמדנו על כך בוועדה, שכל הכסף הזה, 400 מיליון, יוקדש לבריאות הנפש

ועדת העבודה והרווחה):  אנחנו יודעים שכבר הרבה שנים בריאות הנפש זקוקה לעידוד גדול מאוד, אבל עכשיו - - -     

אמיר אוחנה: עכשיו ביתר שאת

ועדת העבודה והרווחה): בדיוק

ועדת העבודה והרווחה):  אחרי מה שקרה ב-7 באוקטובר אנחנו צפויים לתביעות, דרישות וצרכים מאוד מאוד מקיפים של צרכני בריאות הנפש

ועדת העבודה והרווחה):  אנשים שמעולם לא היו צריכים להגיע ולגעת בנושא הזה, עכשיו הם יהיו ממש תלויים בהרבה הרבה עזרה

ועדת העבודה והרווחה):  היום המערכת לא בנויה, אין לה את האנשים המקצועיים, אין לה את היכולת לתת את התשובות

ועדת העבודה והרווחה):  על ידי 400 מיליון השקלים האלה מקווים שבעזרת השם, נוכל לתת תשובה לכל אחד שיזדקק, ויהי רצון שאף אחד לא יזדקק לשירותי בריאות הנפש

ועדת העבודה והרווחה):      נציגי הממשלה הסבירו כי הסכום האמור ישמש למימון חלק מהתוכנית הלאומית לבריאות הנפש

ועדת העבודה והרווחה):  על מנת לוודא את השימוש בכספים האלה ביקשה ועדת העבודה והרווחה להוסיף להצעת החוק סעיף דיווח

ועדת העבודה והרווחה):  זאת אומרת אנחנו רוצים לדעת ולראות לאן הלך סכום הגבייה הנוסף בשנת 2025 בעקבות הקפאת השכר הממוצע, וכן פירוט על התוספת התקציבית לתוכנית הלאומית לבריאות הנפש ולמבחני התמיכה למערכת לבריאות הנפש באותה שנה

ועדת העבודה והרווחה):  זאת אומרת, אנחנו נרצה לראות היום איך זה מגיע לקצה, לאותו נזקק

ועדת העבודה והרווחה):  את כל המערכת – הרי הם בונים מערכת – איך זה יגיע, כמה אנשים יהיו, כמה פסיכיאטרים חדשים, כמה מטפלים, כמה פסיכולוגים

ועדת העבודה והרווחה):       אולי גם יצטרכו להרחיב את המושג "עזרה נפשית" לא רק לפסיכולוגים ופסיכיאטרים

ועדת העבודה והרווחה): 7 יש כל מיני אנשים שיש להם גישה לאנשים, להקשבה, לעזור ולסייע, יש להם כל מיני רעיונות איך לעשות את זה, ואנחנו נעקוב אחרי זה ונבקר את זה כדי לדעת שהדברים אכן נעשים

ועדת העבודה והרווחה):  אנחנו נרצה פירוט על התוספות התקציביות לתוכנית הלאומית לבריאות הנפש ומבחני התמיכה למערכת בריאות הנפש באותה שנה

ועדת העבודה והרווחה):       להצעת החוק הוגשו הסתייגויות

ועדת העבודה והרווחה):  אני מבקש מהכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק הזאת בקריאות השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה

ועדת העבודה והרווחה):  את התודות אני אתן אחרי הפרק השני, אדוני היושב-ראש

ועדת העבודה והרווחה):  זה פרק ג', אבל יש עוד פרק אחד, פרק ה'

ועדת העבודה והרווחה):      פרק ה' – הצעת חוק ההקפאה וההפחתה של דמי הבראה לשם תקציב הטבות לחיילי מילואים

ועדת העבודה והרווחה):  פה מדובר בהסכם שנחתם בין המעסיקים וההסתדרות לבין הממשלה לגבי ימי ההבראה של העובדים

ועדת העבודה והרווחה):  יש עובדים שיש להם עשרה ימי הבראה בשנה, ויש עובדים שיש להם חמישה ימי הבראה בשנה

ועדת העבודה והרווחה):  אדוני היושב-ראש, אנחנו עמדנו על כך שאלה שמרוויחים מתחת ל-6,000 שקל – למרות שהחוק אומר שכולם נותנים יום הבראה – מי שמרוויח עד 6,000 שקל ויש לו רק חמישה ימי הבראה, ההיגיון אומר שהוא ייתן רק חצי יום

ועדת העבודה והרווחה):  אם יום הבראה זה בערך 450 שקל, אז חצי יום, כפי שביקשנו שזה יהיה, זה 210 שקל, כי אדם שמרוויח 6,000 שקל, 210 שקלים הם סכום מספיק מכובד בשביל לתרום לשנה

ועדת העבודה והרווחה):       אדוני היושב-ראש, אני אפרט עכשיו את הצעת החוק הזאת לקריאה שנייה ושלישית: זה חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2024 לשם תקצוב ההטבות לחיילי המילואים

ועדת העבודה והרווחה):  גם פה הדגשנו שאנחנו רוצים שהכסף יהיה – אני לא יודע אם לקרוא לזה צבוע – אבל שיהיה מוגדר להטבות שניתנות עכשיו לחיילי המילואים

ועדת העבודה והרווחה):  זה הוגש כפרק ה' להצעת חוק התוכנית המאזנת (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת 2024), התשפ"ד, ופוצלה ממנה לפי סעיף 84 לתקנון הכנסת

ועדת העבודה והרווחה):      הצעת החוק הובאה על בסיס הסכם קיבוצי שערכה הסתדרות העובדים עם מעסיקים שונים במשק בחודש ינואר 2024

ועדת העבודה והרווחה):  היא מעגנת את עיקרי הסדר הפחתת דמי הבראה והקפאתם, שנקבע בהסכם הקיבוצי, כאמור, לשם מימון הטבות לחיילי מילואים עקב מלחמת חרבות ברזל

ועדת העבודה והרווחה):  אקדים ואסביר כי חובת תשלום דמי הבראה לעובד מקורה בהסכמים קיבוציים בצווי הרחבה החלים במשק, ולפיהם ככלל, אחרי השלמת שנת עבודה אחת קמה לעובד זכאות לדמי הבראה

ועדת העבודה והרווחה):       תעריף יום הבראה נקבע גם הוא בהסכם קיבוצי בצו הרחבה, אך יש מקומות עבודה שבהם חלה על המעסיק חובה לעדכן את הסכום משנה לשנה, וכך מחושב בהם הסכום בכל שנה

ועדת העבודה והרווחה):  הזכאות לדמי הבראה מחושבת לפי מספר ימים הולך וגדל בהתאם לוותק של העובד וגם בהתאם לחלקיות המשרה של העובד במשרה חלקית

ועדת העבודה והרווחה):  לגבי מי שעובד במועד הזכאות לדמי הבראה, אך עבד רק בחלק מהשנה שבעדה מחושבים דמי הבראה – בהתחשב בחלקיות ההעסקה וחלק מהשנה

ועדת העבודה והרווחה):  עד כאן תיארתי את ההסדר הכללי של דמי הבראה

ועדת העבודה והרווחה):       הכלל שקובעת הצעת החוק שבפניכם הוא כי בשנת 2024 מעסיק יפחית מכל עובד הזכאי לדמי הבראה מחיר של יום הבראה אחד – בכל מקרה לא יעלה על יום הבראה אחד

ועדת העבודה והרווחה):  אם חלה עליו חובת עדכון של סכום יום ההבראה בשנת 2024, המעסיק לא יעדכן את הסכום האמור וישלם את דמי ההבראה בעד שאר ימי ההבראה לפי התעריף שהיה נכון בשנת 2023

ועדת העבודה והרווחה):  מוצע כי ההוראות יחולו גם לגבי חייל בשירות קבע וגם לגבי נושאי משרה ובכללם חברי כנסת ושופטים, כשלגבי נושא משרה שאינו זכאי לדמי הבראה, יופחת ממשכורתו סכום של 471

ועדת העבודה והרווחה): 40, השווה לסכום יום הבראה בשירות המדינה

ועדת העבודה והרווחה):       הצעת החוק קובעת כי המעסיק יעביר לפקיד השומה כניכוי מס במקור במועד שבו היה עליו לשלם לעובד את דמי ההבראה בשנת 2024, את מחיר יום ההבראה שהפחית, כאמור, בתוספת תשלומי החובה החלים עליו לביטוח לאומי, למע"מ, לקרן ההשתלמות

ועדת העבודה והרווחה):  אם חלה על המעסיק חובת עדכון של תעריף דמי ההבראה בשנת 2024, יעביר לפקיד השומה גם את הסכום שחסך בשל אי-עדכון תעריף יום הבראה בשנת 2024 לגבי שאר ימי ההבראה ותשלומי החובה החלים לגביו

ועדת העבודה והרווחה):      אדוני היושב-ראש, דעתה של ועדת העבודה והרווחה בראשותי לא הייתה נוחה מכך שהפחתת יום ההבראה נעשית ככלל בסכום קבוע של תעריף יום הבראה בלי הבחנה בין עובד שהכנסתו גבוהה לעובד שהכנסתו נמוכה, כי בכל זאת מדובר בחיוב רגרסיבי

ועדת העבודה והרווחה):  אנחנו רצינו שזה יהיה יותר פרוגרסיבי, לפי גובה ההכנסה

ועדת העבודה והרווחה):  לכן, הוועדה עמדה על כך שלעובד שהכנסתו החודשית הממוצעת בשלושת החודשים הראשונים של שנת 2024 אינה עולה על 6,000 שקל, שזכאי רק לחמישה ימי הבראה בשנת 2024 – יופחת רק חצי ממחיר יום ההבראה שהיה מופחת לגביו לולא הוראת הצעת חוק זו

ועדת העבודה והרווחה):  אם העובד לא עבד כלל בחודש מהחודשים האמורים, למשל משום שהיה בחל"ת – ויש הרבה כאלה – במקום שלושת החודשים האמורים יובאו בחשבון לחישוב ההכנסה דווקא שלושת החודשים האחרונים, לפני עליית שכר המינימום באפריל 2024, שבהם היה זכאי למשכורת

ועדת העבודה והרווחה):       הצעת החוק כוללת הוראות לעניין דרך חישוב הסכומים בכל אחת מהצורות האפשריות לתשלום דמי הבראה כתשלום חצי שנתי, כחלק מהתשלום החודשי או התקופתי, או בדרך שהפסיקה הכירה בה, כגון מימון חופשה או הטבה בעין, כל מיני אפשרויות אחרות במקום ימי הבראה

ועדת העבודה והרווחה):  החוק מפרט את דרכי החישוב לגבי עובד במשרה חלקית או עובד העובד חלק משנה, עובד שעתי

ועדת העבודה והרווחה):  הצעת החוק גם מסמיכה לקבוע תקנות לגבי אופן חישוב ההפחתה מדמי ההבראה, ככל שאינם משולמים כרכיב נפרד

ועדת העבודה והרווחה):  זאת אומרת קבוצה או חברה שנותנת חופשות ודברים כאלה במקום דמי הבראה יעשו את התחשיב, כמה השווי של יום ההבראה של אלה, ומזה יורידו שווי יום אחד

ועדת העבודה והרווחה):      הצעת החוק גם מבהירה שלמרות ההפחתה מדמי ההבראה – ולגבי חלק מנושאי המשרה הפחתה ממשכורת חודש יולי 2024 – הרי שלעניין החישובים ארוכי הטווח, כגון תשלומים פנסיוניים וקצבאות פנסיוניות וכן הטבות למקבלי גמלאות מסוימות שפורטו בחוק, ההפחתה לא תבוא בחשבון, כך שלא תפגע לאורך שנים בזכויות רק בשביל ההפחתה החד-פעמית הזו

ועדת העבודה והרווחה):  בהצעת החוק כפי שהובאה לוועדה הוצע לאפשר קביעת הסכמים קיבוציים שיאפשרו הפחתה מעובד בדרך אחרת, אבל מבלי לגרוע מחובת העברת התשלומים שהופחתו לפקיד השומה

ועדת העבודה והרווחה):  חששנו כי אפשרות זו תפתח פתח להטבה רק עם העובדים במקומות העבודה המאורגנים

ועדת העבודה והרווחה):  דנו הרבה זמן בעניין הזה, אם יש איזו קבוצה שמעוגנת באיזושהי הסתדרות, שיכולה לעשות הטבות שונות, לעומת העובד הפשוט, שאין לו את ההתארגנויות האלה, לא רצינו שתיווצר אפליה

ועדת העבודה והרווחה):  לכן, בהתחשב באופי האחיד של הסדר ההפחתה שהוצע, הוחלט למחוק אפשרות זו

ועדת העבודה והרווחה):  זאת אומרת לא תהיה אפשרות לעשות קומבינות שבהן אחרים, אלה שמאורגנים וחזקים, לא ישלמו, והעובד הפשוט כן ישלם

ועדת העבודה והרווחה):  כל העובדים במשק ישלמו אותו הדבר, חוץ ממי שיש לו חמישה ימי הבראה, שישלם שווי של חצי יום, והוא משתכר לא יותר מ-6,000 שקל

ועדת העבודה והרווחה):      יחד עם זאת, מאחר שכאמור, ההסתדרות כבר חתמה על ההסכם הקיבוצי – שהיה המניע לחקיקה כולה וייכנס לתוקפו במועד תחילתה של החקיקה – וכדי למנוע חיוב כפול מהעובדים שאותו הסכם חל עליהם, מוצע לקבוע כי ההסכם הקיבוצי שחתמה ההסתדרות יחול במקום הוראות ההפחתה על העובדים שעליהם הוא חל

ועדת העבודה והרווחה):  ואולם, על העובדים שלפי החוק המוצע זכאים להפחתה חלקית, יחול ההסדר המיטיב של הפחתה חלקית לפי החוק

ועדת העבודה והרווחה):  כמובן, ההוראות המחייבות הקפאת סכום דמי ההבראה והעברת התשלומים לפקיד השומה, חלות גם על העובדים לפי ההסכם הקיבוצי האמור

ועדת העבודה והרווחה):      נוסף על כל אלה כוללת הצעת החוק הוראות המונעות עקיפה של חיוב התשלום הקבוע בה, ובכלל זה הפעלת סמכויות בחוק יסודות התקציב על מעסיק ציבורי שפועל שלא בהתאם להוראות החוק

ועדת העבודה והרווחה):      כאמור, וכעולה משם הצעת החוק, הפחתת דמי הבראה מהעובדים נועדה לשם מימון ההטבות לחיילי המילואים

ועדת העבודה והרווחה):  בדיוני הוועדה הוסבר כי היקף ההטבות לחיילי המילואים גדול יותר מהסכום של 2 מיליארד שקלים, שההפחתה המוצעת מהעובדים אמורה להכניס לאוצר המדינה

ועדת העבודה והרווחה):  אולם כדי להבטיח שהנטל שהוטל על העובדים אינו לשווא, הוועדה עמדה על כך שהחל מחודש יולי 2024 ועד תום 2026 שר האוצר ידווח לוועדת העבודה והרווחה אחת לשלושה חודשים על ביצוע התקציב למתן הטבות לחיילי המילואים ועל ההטבות והמענקים שניתנו לחיילי המילואים והתנאים להם, בפירוט לפי הרכיבים השונים של תוכנית מתן ההטבות לחיילי המילואים, וכן ידווח לוועדה על הסכומים שגבה פקיד השומה בפועל עקב הוראות החוק המוצע

ועדת העבודה והרווחה):      להצעת החוק הוגשו הסתייגויות

ועדת העבודה והרווחה):  אני מבקש מהכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה

ועדת העבודה והרווחה):      אדוני היושב-ראש, לפני התודות אני חייב להצטרף לדברי חברי יושב-ראש ועדת הכספים הרב משה גפני

ועדת העבודה והרווחה):  יש לנו הרבה מה לומר על התקציב הזה, ולא אעשה את זה עכשיו

ועדת העבודה והרווחה):  אבל העובדה שיש קמפיין תקשורתי – הייתי אומר אגרסיבי, כי אני לא רוצה להשתמש במילים יותר קשות – שדווקא מורים ומורות בחינוך החרדי שעושים את אותה העבודה ואת אותה המשימה כמו כל מורה אחר, לא יקבלו אופק חדש אך ורק בגלל שהם חרדים – אם הייתי חושב ששר האוצר רוצה את זה, הייתי תוקף את המדיניות; אם הייתי חושב ששר החינוך רוצה את זה, גם הייתי תוקף את המדיניות

ועדת העבודה והרווחה):       הצרה היא שהממשלה כן רוצה לעשות את ההעשרה הזאת, ופקידים מסוימים לקחו לעצמם את הבעלות על החינוך מחדש של העם היהודי

ועדת העבודה והרווחה):  הם חושבים שעל ידי הכסף הם יוכלו לכפות על הציבור החרדי את האג'נדה שהם למדו בקרנות, ששם הקוד שלהן הוא קרנות וקסנר – אבל זה לא רק וקסנר

ועדת העבודה והרווחה):  הם פשוט – יש פה עניין של גזל, עושק, עוול ואוון

ועדת העבודה והרווחה):  אנחנו מוחים על כך, ואנחנו לא נאפשר את זה

ועדת העבודה והרווחה):  בעזרת השם, אנחנו נביא את זה לתיקונו

ועדת העבודה והרווחה):  בסופו של דבר העם בחר בכנסת, בחר בממשלה, והיא צריכה להחליט ולא להפלות ילדים בחינוך החרדי משאר ילדי ישראל

ועדת העבודה והרווחה):      לפני שאסיים אני מבקש להודות ליועצת המשפטית לוועדה עו"ד נעה בן שבת, לצוות הוועדה בהנהלתה של המנהלת, הגב' ענת כהן שמואל, ולצוות לשכתי בהובלת יצחק פיליפ

ועדת העבודה והרווחה):  תודה רבה, אדוני היושב-ראש

אמיר אוחנה: אני מודה מאוד ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה חבר הכנסת אייכלר

אמיר אוחנה: [מס' מ/1708; דברי הכנסת, חוב' י"ז, ישיבה 146, חוב' י"ח, ישיבה 147; נספחות

אמיר אוחנה: ]  

אמיר אוחנה:  אני מתכבד להזמין את יושב-ראש ועדת הבריאות, חבר הכנסת יונתן מישרקי, לשאת את דבריו

אמיר אוחנה:  בהזדמנות זו אני מבקש לברך את חברי קרן Roadburg מוונקובר, קנדה, שמכבדים אותנו כאן בנוכחותם – משקיעים, מחזקים את מדינת ישראל גם בשעתה הקשה

אמיר אוחנה:      I welcome you, members of the Roadburg Foundation from Vancouver, Canada, coming for this solidarity visit and strengthening our country in its difficult times

אמיר אוחנה:  Welcome to the Knesset, welcome to Jerusalem

אמיר אוחנה:      בבקשה, חבר הכנסת מישרקי

ועדת הבריאות): תודה רבה, מכובדי היושב-ראש

ועדת הבריאות):  אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, ברוכים הבאים, welcome

ועדת הבריאות):      אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה והשלישית את הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 69 והוראת שעה), התשפ"ד–2024

ועדת הבריאות):  ההצעה הוגשה כפרק ד' להצעת חוק התוכנית המאזנת (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2024), התשפ"ד–2024, ופוצלה ממנה לפי סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת

ועדת הבריאות):      סעיף 13 לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד–1994, קובע כי מימון עלות סל שירותי הבריאות, עלות שלפי סעיף 9 לחוק מקודמת מדי שנה לפי מדד יוקר הבריאות וקידום דמוגרפי, תיעשה משלושה מקורות עיקריים: המקור הראשון הוא גביית דמי ביטוח בריאות מהמבוטחים; המקור השני הוא גביית השתתפויות עצמיות ממקבלי השירותים; והמקור השלישי הוא מימון מתקציב המדינה

ועדת הבריאות):       סעיף 14 לחוק האמור קובע את חובת תשלום דמי ביטוח הבריאות, שנגבים בידי המוסד לביטוח לאומי עבור קופות החולים

ועדת הבריאות):  השיעור הקבוע בחוק לתשלום דמי ביטוח כיום הוא 5% מההכנסה, ואולם בתקנות שהותקנו מכוח סעיף 14 נקבע כי לגבי עובדים ועובדים עצמאיים וכן לגבי מקבלי גמלאות מחליפות שכר כגון אבטלה, לידה ומילואים, בעד הכנסה עד 60% מהשכר הממוצע שיעור הגבייה הוא 3

ועדת הבריאות): 1%, ואילו על כל שקל שמעבר להכנסה האמורה ועד תקרה של פי חמישה מהסכום הבסיסי – יהיה השיעור 5%, כאמור

ועדת הבריאות):       בצד זאת כבר היום קבועים חריגים

ועדת הבריאות):  כך למשל שיעור דמי הביטוח לעובד במשק בית עומד על 1% בלבד – סכום המינימום לתשלום עבור מי שאינו עובד ואינו עובד עצמאי, שברגיל משלם 5% מהכנסתו, 116 שקלים, ובסכום זה מחויב גם מי שמקבל גמלה לפי חוקי השיקום, או מי שבנוסף לזכאותו לקצבת אזרח ותיק מקבל גמלה נוספת לנכה או השלמת הכנסה, בעוד שמקבלי קצבת אזרח ותיק אחרים משלמים סכום של 223 שקלים ליחיד או 321 ש"ח לזוג

ועדת הבריאות):       בהצעת החוק שנכללה בחוק ההסדרים הנוכחי הוצע להעלות את שיעור דמי ביטוח הבריאות ב־0

ועדת הבריאות): 15% לגבי שתי רמות הגבייה, כך ששיעור דמי הביטוח על ההכנסה עד 60% מההכנסה יהיה 3

ועדת הבריאות): 25% לפחות, ושיעורם על כל שקל שמעבר לכך יהיה 5

ועדת הבריאות): 15%

ועדת הבריאות):  במהלך הדיונים שוועדת הבריאות קיימה בהצעת החוק, הוסבר לוועדה כי המהלך של העלאת דמי הביטוח משנת 2025 ואילך מממן חלק מהתוכנית הלאומית לבריאות הנפש, וכי הוא מהווה תנאי למימון התוכנית

ועדת הבריאות):  למרות שאין חולק על כך כי הגדלת דמי ביטוח הבריאות לטובת תקצוב בריאות הנפש היא כעת כורח המציאות, עמדתי על כך שתצומצם הפגיעה באוכלוסיות החלשות

ועדת הבריאות):       בהזדמנות זו אני רוצה לומר, העולם של בריאות הנפש סבל גם ככה, גם קודם למלחמה שנכפתה עלינו – מחוסר תקצוב קשה מאוד, שבא לידי ביטוי בזמני המתנה ארוכים ועוד

ועדת הבריאות):  אנחנו מבינים, ואנחנו עושים את זה בלב כבד

ועדת הבריאות):  הטלת המס כרגע בשלב הזה היא הכרחית, ולכן הסכמנו להוביל את התהליך הזה ביחד עם משרד האוצר וגופים נוספים

ועדת הבריאות):  אבל כפי שציינתי, עמדתי על כך שהפגיעה באוכלוסיות החלשות תצומצם למינימום הנדרש

ועדת הבריאות):      מעבר לכך שלא חל כל שינוי בסכומי המינימום ובשיעור הגבייה החל על עובד במשק בית, התבקשה הממשלה להפחית את העלייה בשיעור הגבייה הנמוך שחל לגבי בעלי ההכנסות הנמוכות

ועדת הבריאות):  השלמת התקציב שנגרע כתוצאה מצמצום הגדלת השיעור הנמוך שבהצעת החוק שבפניכם, תעמוד על תוספת של 0

ועדת הבריאות): 135%, שתמומן מהגדלה של השיעור הגבוה החל על בעלי ההכנסות הגבוהות יותר

ועדת הבריאות):  אני שמח שהצלחנו להביא בוועדה להסדר מאוזן זה, שהפחית את הפגיעה באוכלוסיות המוחלשות יותר

ועדת הבריאות):      כמו כן, לפי דרישת ועדת הבריאות, נשמרה הסמכות של השרים לקבוע בתקנות שיעור מופחת שונה לגבי חלק מההכנסות

ועדת הבריאות):  כאמור, לוועדה הוסבר כי ההצדקה למהלך היא הצורך לפתח שירותים בתחום בריאות הנפש, וכי כדי לפקח על השימוש של קופות החולים לפיתוח שירותים בתחום בריאות הנפש וכן לשם מימון שיפורים נוספים בתחום בדמות פיתוח תשתיות אשפוז, מרפאות והסכמי שכר למטפלים בתחום זה ותחומים נוספים שפורטו במסמך משותף שמשרדי האוצר והבריאות הגישו לוועדה, יש צורך בהקצאת התקציב מחוץ לסל שירותי הבריאות

ועדת הבריאות):  דרשנו שיהיו מנגנוני פיקוח ברורים, כדי שנוכל לעקוב אחר השינויים המבוצעים בתחום בריאות הנפש ואחרי הגידול בגביית דמי ביטוח הבריאות, וכן לבחון את ההלימה ביניהם

ועדת הבריאות):      לאור זאת, מוצע לקבוע בהוראת שעה כי שר הבריאות ידווח לוועדת הבריאות ב-1 בנובמבר בכל שנה החל משנת 2025 עד שנת 2032 – דהיינו, ככל הניתן במהלך דיוני התקציב לשנה שאחריה – על התוספת התקציבית לתוכנית הלאומית לבריאות הנפש ולמבחני התמיכה למערכת בריאות הנפש המוצעת בחוק התקציב השנתי שהונח באותה שנה וכפי שמומשה באותה שנה עד למועד הדיווח, תוך פירוט ההוצאות לפי התחומים שנכללו במסמך המשותף שהגישו המשרדים

ועדת הבריאות):  כמו כן, מוצע כי במועד האמור שר הבריאות ידווח על בסיס נתונים שיקבל מהמוסד לביטוח לאומי, על הגידול בגביית דמי ביטוח בריאות שנובע מתיקון החוק המוצע באותה שנת תקציב עד למועד הדיווח, וכן על תחזית הגידול הצפויה בגבייה בשנת התקציב הבאה

ועדת הבריאות):      כפי שאמרתי, עוד טרם פרוץ המלחמה מערכת הבריאות בישראל הייתה במצב חסר משמעותי, שבא לידי ביטוי בחוסר תקצוב, מחסור בכוח אדם, זמני המתנה ארוכים ותשתיות ירודות בבתי החולים לבריאות הנפש

ועדת הבריאות):  המקור התקציבי שהוצע לטובת העניין הוא הגדלת שיעורי מס הבריאות

ועדת הבריאות):  אני שמח שהצלחנו לצמצם את הפגיעה בשכבות החלשות מתוך הבנה שכל שקל שיוצא מהן לטובת תשלומי מס בא על חשבון הצרכים הבסיסיים שלהן – תרופות, מזון וכו'

ועדת הבריאות):  לצד צמצום הפגיעה בשכבות החלשות, במהלך הדיונים דרשנו שיהיו לנו מנגנונים ברורים כדי שנדע שהתשלומים מגיעים בסופו של דבר לטובת תקצוב מערכת בריאות הנפש, ולשם כך הוספנו להצעה את חובת הדיווח, כפי שאמרתי, שתחייב את שר הבריאות למסור דיווח לוועדה בכל שנה על התוספת התקציבית לתוכנית הלאומית לבריאות הנפש

ועדת הבריאות):      להצעת החוק הזו הוגשו הסתייגויות ובקשות רשות דיבור

ועדת הבריאות):  אני מבקש מהכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה

ועדת הבריאות):       אדוני היושב-ראש, אני מבקש להצטרף לדברים של חבריי חבר הכנסת הרב גפני וחבר הכנסת הרב אייכלר בנוגע לאפליה קשה בנושא תקצוב המורות בחינוך החרדי

ועדת הבריאות):  מתוך אחריות בזמן מלחמה אנחנו נצביע בעד התקציב הזה

ועדת הבריאות):  הבאנו פה כרגע תוספת תקציב מתוך הבנה שעם ישראל זקוק לזה בעת הזאת

ועדת הבריאות):  אבל יחד עם זאת, אני בא ואומר, המורה באופקים, כפי שכינה אותה הרב גפני, שהתלמידות שלה עברו את מבחני המיצ"ב בצורה מעוררת התפעלות גם בהשוואה לחינוך הממלכתי – האפליה הזאת באי-מתן התקצוב בו בזמן שמורה אחרת באותה רמה שלה, עם אותה השקעה, עם אותה הסתכלות על התלמיד, אפילו באותה מסגרת לימודים, מקבלת שכר הולם עבור העבודה שלה – המורה הזאת נשארת מקופחת

ועדת הבריאות):  אני אומר, אנחנו לא נוותר על הדרישה הזאת, אנחנו נעמוד על כך שהמורות שלנו יקבלו את מה שמגיע להן בדין

ועדת הבריאות):  כל העליהום התקשורתי שמנסים לייצר, כביכול, אנחנו מנסים לעשוק כספים קואליציוניים – אין בתקציב הזה כספים קואליציוניים, אין פה גם את אופק חדש, לצערי הרב, אבל אנחנו נעמוד על כך שזה יתקבל

ועדת הבריאות):       בשלב הזה אני מבקש להודות למי שהיה שותף בקידום הצעת חוק זו והכנתה לקריאה שנייה ושלישית: נציגי משרד הבריאות והאוצר והביטוח הלאומי, היועצת המשפטית לוועדה עו"ד נעה בן שבת, שליוותה את הצעת החוק הזאת, וכמובן, צוות הוועדה ובראשם מנהלת הוועדה, הגב' מיכל דיבנר כרמל

ועדת הבריאות):  תודה רבה

אמיר אוחנה: אני מאוד מודה לחבר הכנסת מישרקי, יושב-ראש ועדת הבריאות

אמיר אוחנה:  בשלב זה נתחיל מהנמקת ההסתייגויות, כאמור, על פי סדרי הדיון שקבעה ועדת הכנסת

אמיר אוחנה:  ראשון הדוברים יהיה חבר ועדת הכספים, חבר הכנסת ולדימיר בליאק, שאני מתכבד להזמין לדוכן

אמיר אוחנה:  מסגרת זמן – עד 40 דקות

ולדימיר בליאק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

ולדימיר בליאק:  חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, שבטח תכף יחזור - -      

אמיר אוחנה: הוא מייד ישוב, הטבע קורא לו

ולדימיר בליאק: - - אנחנו מדברים על התקציב הנוסף, שהוא בעצם לגמרי חדש לשנת 2024, אבל אני רוצה דווקא להתחיל מנושא אחר, שהוא לחלוטין קשור גם לתקציב וגם להתנהלות הכלכלית הדי-מופקרת של הממשלה הזאת מאז הקמתה

ולדימיר בליאק:  אתם זוכרים את החגיגה הילדותית והמגוחכת של שר האוצר סביב הנפקת אגרות החוב הדולריות של מדינת ישראל על סך 8 מיליארד דולר, בלונדון? הצלחה אדירה; ביקוש חסר תקדים; הוכחה נוספת לאמון המשקיעים בכלכלת ישראל – בישרה לנו בשם השר הדוברות של משרדו

ולדימיר בליאק:       אז אני קראתי את ההודעה, ועשיתי את מה שאני בדרך כלל נוהג לעשות – הלכתי ובדקתי

ולדימיר בליאק:  בעקבות הגירעון התקציבי העמוק והורדת דירוג האשראי לראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל, מדינת ישראל הציעה למשקיעים ריביות מאוד מאוד אטרקטיביות בהנפקה הזאת; אטרקטיביות אפילו ביחס לדירוג האשראי החדש שלנו, 2A

ולדימיר בליאק:  למה? זוכרים את התחזית השלילית של מודי'ס בדוח שלהם? זה למה

ולדימיר בליאק:  כנראה גם בחשב הכללי מבינים היום כי השווקים כבר מתמחרים בכל העולם את הורדות הדירוג הנוספות, לצערי, שכנראה בדרך

ולדימיר בליאק:  יש לזה מחיר לא פשוט, חבריי

ולדימיר בליאק:  עד כמה לא פשוט? על פי ההערכות, מדינת ישראל הולכת לשלם על ההנפקה הזאת – אני מזכיר, על סך 8 מיליארד דולר בלבד – כ-40 מיליון דולר ריבית עודפת כל שנה

ולדימיר בליאק:  היות ומדובר באגרות חוב ארוכות טווח, לאורך כל התקופה, תשלום הריבית העודף עלול להגיע גם למיליארד דולר – וזאת רק הנפקה אחת, על סך 8 מיליארד דולר בלבד

ולדימיר בליאק:  אני רוצה להזכיר, הגירעון הצפוי בתקציב הזה של 2024 – 129 מיליארד שקל

ולדימיר בליאק:       אנחנו נצטרך עוד הרבה הנפקות כאלה גם השנה

ולדימיר בליאק:  תחשבו על סכומי עתק שאנחנו הולכים לשלם על החוב שלנו

ולדימיר בליאק:  רק השנה אנחנו נשלם 208 מיליארד שקל על החוב: 48 מיליארד שקל על הריבית, 160 מיליארד שקל על החוב עצמו, שזה בסך הכול 4 מיליארד שקל יותר ממה ששילמנו ב-2023 – והסכומים האלה יגדלו

ולדימיר בליאק:  בעצם לא בדיוק אנחנו הולכים לשלם על זה, הילדים שלנו הולכים לשלם על זה, הנכדים שלנו הולכים לשלם על זה

ולדימיר בליאק:  על חשבון מה זה יבוא? על חשבון החינוך, על חשבון הבריאות, על חשבון הרווחה, על חשבון הביטחון האישי

ולדימיר בליאק:  לא זאת אף זאת, שימו לב, אנקדוטה: ממשלת פולין, המדורגת היום על ידי מודי'ס באותה רמה, 2A, הנפיקה אתמול חוב דולרי בהיקף של 8 מיליארד דולר, בדומה להנפקה של מדינת ישראל – אבל בריביות נמוכות יותר משמעותית

ולדימיר בליאק:  לדוגמה – כי אני אוהב דוגמאות – אג"ח דולרי של ממשלת פולין לחמש שנים הונפקה במרווח של BP70 מעל לאג"ח של ארצות הברית לעומת 135BP בהנפקה של ישראל

ולדימיר בליאק:       למען הסר ספק – וחשוב לציין את זה – אני לא מאשים את החשב הכללי

ולדימיר בליאק:  אני מאוד מעריך את העבודה המקצועית שלהם

ולדימיר בליאק:  אבל האנשים הנהדרים האלה, משרתי ציבור, נאלצים לעבוד תחת הנהגה כלכלית שהיא פשוט חסרת אחריות

ולדימיר בליאק:  אם שר האוצר היה מבין משהו בתחום ההנפקות והגיוסים, הוא היה מתחבא היום במשרד

ולדימיר בליאק:  הבעיה של כולנו היא שהוא לא מבין

ולדימיר בליאק:       עכשיו אני חוזר לתקציב המדינה החדש לשנת 2024

ולדימיר בליאק:  התקציב הזה, על פי חוק-יסוד: משק המדינה, היה אמור לעבור כאן במליאת הכנסת עד 19 בפברואר, אבל הממשלה הפרה את חוק-היסוד

ולדימיר בליאק:  למזלה, לא היו סנקציות על ההפרה הזאת למעט הקיצוץ הרוחבי ושיבוש פעילות משרדי ממשלה בעת המלחמה, שהן לא סנקציות על הממשלה, הן סנקציות על היציבות

ולדימיר בליאק:  מכיוון שטובת הציבור היא הדבר האחרון שעומד לנגד עיניה של הממשלה, היא לא היססה להטיל את הסנקציה, כפי שהיא לא מהססת מצד אחד לחלק מיליארדי שקלים מהכספים הקואליציוניים, מצד שני להטיל מיסים על הציבור; ראינו את זה אתמול בהעלאת מס ערך מוסף

ולדימיר בליאק:  הינה, סוף-סוף היום, אולי מחר, אנחנו מגיעים לרגע המיוחל של אישור התקציב

ולדימיר בליאק:  אני מכהן בכנסת קצת יותר משלוש שנים, ותמיד הימים האחרונים לפני אישור התקציב במליאה הם הימים הכי לחוצים בוועדת הכספים

ולדימיר בליאק:  עברתי את זה בתקופה של ספטמבר-נובמבר 2021 בקואליציה וגם באפריל-מאי 2023 באופוזיציה – שעות אין-סופיות של דיונים, לילות ארוכים ללא שינה

ולדימיר בליאק:  אנחנו רגילים לזה בכנסת

ולדימיר בליאק:  אלא מה, ביום שלישי ורביעי בשבוע שעבר רוב הצווים והחוקים שמרכיבים בין היתר את המקורות, את הכנסות המדינה בתקציב, ומהווים את עיקר תוכנית ההתכנסות, הקיצוצים, של הממשלה, לא עלו בכלל להצבעה בוועדה בעקבות ההוצאות הכבדות של המלחמה; ביום חמישי הישיבה בוטלה; בימי ראשון ושני השבוע היא לא נקבעה

ולדימיר בליאק:  תשאלו אותי למה – ביום רביעי בשבוע שעבר הגיע לוועדת הכספים ראש אגף התקציבים יוגב גרדוס, וסיפר כי באוצר מחכים לשני דוחות נוספים של סוכנויות הדירוג פיץ' ו-P&S

ולדימיר בליאק:  גם מתנהלים במקביל דיונים מול קרן המטבע העולמית

ולדימיר בליאק:       העולם הפיננסי מצפה ממשלת ישראל לצעדים אמיתיים לריסון הגירעון לפני שיקבל בהמשך השנה החלטות בהקשר להמשך בחינת הדרוג

ולדימיר בליאק:  חשוב להדגיש, ראש אגף התקציבים בישיבה ביום רביעי בשבוע שעבר ממש התעקש להקריא דברים לפרוטוקול, כנראה לקראת, אולי, ועדת חקירה ממלכתית על נסיבות התרסקות המשק

ולדימיר בליאק:  הוא כמעט התחנן לחברי הוועדה לאשר בהקדם את הצעדים הנחוצים להגדלת הכנסות המדינה בסך 6

ולדימיר בליאק: 6 מיליארד שקל – מס פחמן, מס על הסיגריות בדיוטי פרי, שינויים במיסוי שכר דירה, מס רכישה, אגרות רכב חשמלי ועוד

ולדימיר בליאק:  אציין שבנוסף למקור ההכנסה לצעדים הללו חשיבות מכרעת ליכולת של המשק לצלוח במהירות את המשבר הכלכלי והפיסקלי

ולדימיר בליאק:  ניתן היה להבין מדבריו כי הדרג הפוליטי  – קרי, ראש הממשלה ושר האוצר – פעלו, כנראה, בניגוד להמלצות המקצועיות של אגף התקציבים

ולדימיר בליאק:  סביר להניח כי מדובר בסירוב לקצץ בכספים הקואליציוניים ולסגור משרדים מיותרים – מה שהיה, אגב, מונע את הצורך להטיל חלק מהגזרות על הציבור – חלק מהמיסים שהממשלה מעלה

ולדימיר בליאק:      אלא שבזמן ההופעה של ראש אגף התקציבים, יושב-ראש ועדת הכספים כלל לא נכח באולם הוועדה

ולדימיר בליאק:  מיום רביעי בשבוע שעבר הוא החרים את הדיונים וסירב להתקדם בהצבעות

ולדימיר בליאק:  תשאלו אותי למה – כי המפלגות החרדיות לא הצליחו לקפל את הייעוץ המשפטי גם של משרד האוצר גם של משרד המשפטים, ולאשר עוד 590 מיליון שקלים לחינוך החרדי הפרטי – לרשתות הפרטיות הפוליטיות של ש"ס ויהדות התורה, ליישום התוכנית אופק חדש

ולדימיר בליאק:  כי זה לא חוקי, כי אין דיווח ואין פיקוח, ואין לימודי ליבה, למרות כל זעקות השבר כאן

ולדימיר בליאק:  זה פשוט לא חוקי

ולדימיר בליאק:      עכשיו, חבר הכנסת גפני – שלצערי הלך – דיבר פה על חוק יסודות התקציב סעיף 3א

ולדימיר בליאק:  אז אני רוצה לצטט לחבר הכנסת גפני ולכל הדוברים שדיברו לפניי סעיף מחוק יסודות התקציב, 3א(ח) – שימו לב: "לא יוצא סכום שנקבע בחוק התקציב השנתי לצורך התמיכה במוסד ציבורי, אלא אם הוא מואגד ומקיים את הוראות הנוהל ובמידה המתיישבת עם המבחנים"

ולדימיר בליאק:  בסוף זה הסיפור – הסיפור זה החוק, הסיפור זה הנהלים, הסיפור זה השוויון, הסיפור זה המבחנים, ותפסיקו לסלף את העובדות

ולדימיר בליאק:       ואז החליט בשבוע שעבר מי שהחליט לקחת את תקציב המדינה, את דירוג האשראי, את מוניטין כלכלת ישראל, את רווחת אזרחי ישראל, כבני ערובה

ולדימיר בליאק:  ראש הממשלה לא  מתעניין, כהרגלו, שר האוצר כנראה מעודד מאחורי הקלעים, וישראל בדרך להורדות דירוג נוספות, להעמקת המשבר, לירידה מוצהרת בתקציב ולירידה דרמטית ברמת החיים

ולדימיר בליאק:  וכן, אתם, חברי הקואליציה, כל אחד ואחת מכם נושאים באחריות לכישלון הכלכלי המחפיר הזה

ולדימיר בליאק:       התנהלות הממשלה מעלה שאלות רבות

ולדימיר בליאק:  על פי התקציב המוצע ההוצאה צפויה לגדול בכ-70 מיליארד שקלים לעומת התקציב שאושר במאי בשנה שעברה, ולהגיע ל-584 מיליארד שקלים

ולדימיר בליאק:  הגידול הזה נועד לממן את הוצאות המלחמה, כך נאמר,  אלא שלפחות 9 מיליארד שקלים בסעיפי ההוצאות כלל לא נובעים מצורכי המלחמה אלא מהחישוב השגוי של האוצר לגבי ההוצאות הצפויות השנה

ולדימיר בליאק:  כלומר, הממשלה הזאת מוציאה, בלי קשר למלחמה, בלי קשר למלחמה, הרבה יותר כסף לעומת התחזית

ולדימיר בליאק:       שימו לב: בחודשים הראשונים של השנה, של 2024, הממשלה הוציאה כ-90 מיליארד שקלים, שזה כ-40% יותר מהמתוכנן, אפילו טיפה יותר מ-40%

ולדימיר בליאק:  מכיוון שמדובר בממשלה בת 38 שרים ו-33 משרדים –  הכי מנופחת והכי בזבזנית בהיסטוריה של מדינת ישראל, לא ניתן – ואנחנו לא ניתן – ולא נכון להפיל את הגידול החד הזה בהוצאות רק על המלחמה

ולדימיר בליאק:  אפשר רק לקוות שהגידול הזה לא יהיה ליניארי ושזה לא מהווה אינדיקציה להמשך השנה

ולדימיר בליאק:  לומר לכם, חבריי, שאני סומך על הממשלה בהקשר הזה? ממש לא

ולדימיר בליאק:       סימן שאלה גדול נוסף הוא על יכולת הממשלה לעמוד ביעד הגירעון

ולדימיר בליאק:  יעד הגירעון שנקבע השנה, שגם כך הוא מאוד מאוד גבוה – 6

ולדימיר בליאק: 6%

ולדימיר בליאק:  נכון לעכשיו הגירעון, אם שמתם לב, כבר מסוף השנה שעברה, עולה במהירות מסחררת

ולדימיר בליאק:  בינואר-פברואר השנה הוא זינק כל חודש ב-0

ולדימיר בליאק: 7%, ואם הקצב הזה יימשך, אנחנו עלולים להגיע לשיעור גירעון של כמעט 8%–9%, ואולי גם לדו-ספרתי

ולדימיר בליאק:       עכשיו, הגירעון הדו-ספרתי לא זר לממשלות נתניהו, אנחנו זוכרים שהם סיימו את הקורונה עם גירעון של מעל 11%, וזו בעצם הירושה שקיבלנו ממשלת נתניהו עם הקמת ממשלת השינוי ביוני 2021, והחזרנו להם את המשק עם עודף תקציבי של 10 מיליארד שקלים

ולדימיר בליאק:  עכשיו תראו מה הם עשו עם זה: הגירעון המצטבר ב-12 החודשים האחרונים כבר הגיע ל-5

ולדימיר בליאק: 6%, אני מזכיר שהיעד השנתי הוא 6

ולדימיר בליאק: 6%, אנחנו כרגע – בסוף פברואר כבר היינו על 5

ולדימיר בליאק: 6% גירעון

ולדימיר בליאק:  אני גם רוצה להסב את תשומת ליבכם לכך שהגירעון מחושב כאחוז מהתוצר, משמע הוא תלוי לא רק במונה אלא גם במכנה

ולדימיר בליאק:  במידה שהתוצר ימשיך להתכווץ, הגירעון עלול לזנק הרבה הרבה מעבר למצופה, עם ההשלכות החריגות והחמורות של התופעה הזאת

ולדימיר בליאק:       בהקשר הזה אני רוצה לדבר על שני מנועי הצמיחה העיקריים של המשק הישראלי בשנים האחרונות, ענף ההייטק וענף הבנייה

ולדימיר בליאק:  ההייטק הישראלי מתקשה להתאושש לאחר המכה שספג מהממשלה הזאת כתוצאה מההפיכה המשפטית שהייתה בשנה שעברה – ניסיון הפיכה משפטית

ולדימיר בליאק:  ההשקעות הזרות בהייטק ירדו בכמעט 70%, והם המפתח; סטרטאפים רבים העבירו את פעילותם לחוץ לארץ

ולדימיר בליאק:  אין בתקציב הזה – בדקתי וחיפשנו ולא מצאנו – אין בתקציב הזה צעדים שאנחנו כמדינה חייבים לנקוט היום על מנת לאושש את הענף, שהוא קטר המשק

ולדימיר בליאק:      גם ענף הבנייה נמצא במשבר עמוק

ולדימיר בליאק:  זה לא חדש, אני מניח, גם לשרי הממשלה

ולדימיר בליאק:  במשך חמישה חודשים, מאז 7 באוקטובר, הממשלה מודעת למחסור קיצוני בעובדים בענף הבנייה, לא רק בענף הבנייה; בעיקר בענף הבנייה

ולדימיר בליאק:  כבר בחודש אוקטובר דיברנו עם נשיא התאחדות הקבלנים,  נפגשתי איתו, אני מניח שגם הגורמים בממשלה פגשו אותו ומודעים לנושא

ולדימיר בליאק:  מה הממשלה עשתה מאז ועושה היום בנדון? בונה פה ושם, בונה דירות, אבל בעיקר למגזר המקורב לשר השיכון

ולדימיר בליאק:  באמת שאין לי כבר מה לומר

ולדימיר בליאק:       העסקים הקטנים, הלב הפועם של הכלכלה שלנו, לא מקבלים מענה הולם החל מחודש דצמבר

ולדימיר בליאק:  אני רוצה להזכיר שאנחנו – אגב, יחד, קואליציה ואופוזיציה – העברנו בוועדת הכספים באמצע נובמבר מתווה של 17 מיליארד שקלים, מתווה סיוע לעסקים לחודשים אוקטובר ונובמבר 2023

ולדימיר בליאק:  הממשלה הלכה למעשה הפסיקה אותו כבר בדצמבר, וכרגע מתמהמהת גם לגבי ההמשך, לפחות בענפים מסוימים, החל מינואר

ולדימיר בליאק:  לפי כל ההערכות – ואנחנו יודעים לקרוא מספרים – אנחנו בפתח של גל גדול בסגירת העסקים הקטנים

ולדימיר בליאק:  ענפי התיירות, המסעדנות, האירועים, מתקשים לחזור לשגרה

ולדימיר בליאק:  אנחנו רואים את זה לפי כל המדדים

ולדימיר בליאק:  במשך חודשים אני דורש בוועדת הכספים פיצויים לעסקים בענף האופנה והחקלאות, שספגו הפסדים כבדים וחובות אבודים בעזה, ולא מקבל שום מענה ממשרד האוצר

ולדימיר בליאק:  שמחתי לשמוע היום מיו"ר ועדת הכספים שאנחנו כנראה נקיים עוד דיון בנושא בשבוע הבא

ולדימיר בליאק:  אני לא מתכוון לעזוב את הנושא הזה, אני לא אעזוב אותו

ולדימיר בליאק:  מדובר בסכום שהמדינה יכולה לעמוד בו

ולדימיר בליאק:  המדינה הייתה, בין היתר, זאת ששלחה את העסקים לעשות עסקים עם עזה, היא לא יכולה לעזוב אותם עכשיו

ולדימיר בליאק:  אנחנו חייבים לפצות אותם

ולדימיר בליאק:  אני אומר שוב, אני לא מתכוון לעזוב את הנושא הזה

ולדימיר בליאק:       מילואימניקים עצמאים, בני משפחותיהם, משפחות אנשי הקבע, למרות כל ההצהרות ומסיבות העיתונאים של הממשלה, לא מקבלים פיצוי הולם

ולדימיר בליאק:  חודשיים הנושא הזה היה תקוע בקרן הסיוע של משרד הביטחון, למרות שמייד עם פרסום התוכנית של הממשלה אמרתי גם לשר האוצר: זה לא יכול לעבוד, קרן הסיוע של משרד הביטחון לא יודעת לפצות עסקים

ולדימיר בליאק:  אין להם ידע, אין להם מידע, אין להם מתודולוגיה, הכול נמצא ברשות המיסים

ולדימיר בליאק:  אז אחרי חודשיים שדיברתי על זה כמעט כל יום בוועדת הכספים הנושא עבר  מקרן הסיוע לרשות המיסים, ועדיין – אני חושב שזה כבר לפחות ארבעה-חמישה שבועות מאז שזה עבר – מנגנון הפיצוי לא עובד

ולדימיר בליאק:  הכסף לא מגיע לעסקים שב-7 באוקטובר אותם אנשים בעלי העסקים, מילואימניקים ונשות אנשי הקבע, עזבו הכול, יצאו להגן על המדינה

ולדימיר בליאק:  אני חייב לומר שמדובר בכשל ערכי ומוסרי בלתי נתפס של הממשלה הזאת

ולדימיר בליאק:  אני שואל אתכם, קואליציה, הממשלה, כיצד נצא מהמשבר הזה עם ההתנהלות הזאת? כיצד נחזור לפסי הצמיחה? אי-אפשר להמשיך עם זה

ולדימיר בליאק:       על פי התקציב הזה תוכנית החומש לחברה הערבית, החלטות 550, 549, המאבק בפשיעה בחברה הערבית – ואנחנו רואים מה קורה עם גל הרציחות – התוכניות האלה, וגם, אגב, תוכנית לחיזוק יוצאי אתיופיה, הכול יקוצץ ב-15%; תוכניות לארגוני הקהילה הלהט"בית יקוצצו ב-40%

ולדימיר בליאק:  תקציב משרד החקלאות צפוי לספוג את אחד הקיצוצים החדים ביותר, אולי החד ביותר, מכלל משרדי הממשלה – 12%, מול קיצוץ רוחבי של 5% ברוב המשרדים

ולדימיר בליאק:  אחרי כל מה שקרה, אחרי כל מה שהחקלאים ספגו מ-7 באוקטובר, גם בדרום וגם בצפון – אגב, ממשיכים לספוג, כי הממשלה איבדה את הצפון – זה הפרס, הקיצוץ החד הזה במשרד החקלאות

ולדימיר בליאק:  זה הפרס שהממשלה הכינה לחקלאי ישראל

ולדימיר בליאק:       מכון וולקני – הבוקר התקיים דיון בוועדת המדע והטכנולוגיה – מכון וולקני, הנכס הכי משמעותי של המדע הישראלי בתחום החקלאות, סופג קיצוץ דרמטי של 25% וצפוי להיסגר, עם 75 חוקרים ו-700 מחקרים פעילים שכבר היום נעצרו

ולדימיר בליאק:  כבר היום 700 מחקרים פעילים במכון וולקני נעצרו

ולדימיר בליאק:  אני אומר, ואמרתי גם היום בדיון לסגן שר החקלאות: אם שר החקלאות וסגנו לא מסוגלים לעצור את הקיצוץ הזה – תתפטרו, לכו הביתה

ולדימיר בליאק:  מול הכישלון הזה אין שום הצדקה להישארות שלכם בתפקיד

ולדימיר בליאק:       אתרי מורשת על סף קריסה, כי מי צריך אתרי מורשת, מי צריך מורשת אם יש משרד המורשת? החינוך הממלכתי, התרבות והספורט, המחקר והפיתוח – הממשלה החשוכה הזאת דורסת את ישראל הדמוקרטית והליברלית

ולדימיר בליאק:  ולצד זה משרד ההתיישבות המיותר, הקופה הקטנה – פעם אמרתי עליו שהוא הקופה הקטנה של הציונות הדתית; מאז, אחרי שהוא קיבל מיליארד שקלים בשנתיים האחרונות, הוא הפך לקופה שהיא לא קטנה בכלל

ולדימיר בליאק:  אז משרד ההתיישבות המיותר יקבל 331 מיליון שקלים גם השנה; המשרד לשוויון חברתי המפורק יקבל 92 מיליון שקלים; משרד המורשת ההזוי יקבל 71 מיליון שקלים; משרד התפוצות, בתפקודו המוזר והמשונה, יקבל 34 מיליון שקלים; משרד המסורת המושחת, אין לי מילה אחרת, יקבל 26 מיליון שקלים; המשרד לשיתוף פעולה אזורי, לשיתוף פעולה בין אזורי הבחירה במרכז הליכוד, יקבל 18

ולדימיר בליאק: 5 מיליון שקלים

ולדימיר בליאק:  אבל יש בכל זאת תחום אחד, למעט הוצאות הביטחון, שמוחרג מהקיצוצים וגם מהקיצוץ הרוחבי, תקציב הקצבאות לתלמידי הישיבות

ולדימיר בליאק:  1

ולדימיר בליאק: 7 מיליארד שקלים, אחרי העלייה בתקציב שקרתה בשנה שעברה, ללימוד ישראלים שלא מתגייסים, שלא עובדים, שלא משלמים מיסים

ולדימיר בליאק:  למה? כי יש להם כוח פוליטי בקואליציה הזאת

ולדימיר בליאק:       מאות מיליוני שקלים מופנים לתחום הזהות היהודית, עוד שם קוד לשחיתות פוליטית חסרת בושה

ולדימיר בליאק:  תקציבים לזהות יהודית ניתן למצוא בתקציב במשרד ההתיישבות ובמשרד התרבות הספורט ובמשרד החינוך ובמשרד המורשת ובמשרד המסורת ובמשרד לשירותי דת וברשות לזהות יהודית של אבי מעוז; מאות מיליוני שקלים, אני חושב שזה בסוף מגיע לכמעט מיליארד שקלים, בעת המלחמה, על חשבון מעמד הביניים, על חשבון העצמאים, על חשבון המפונים, על חשבון משפחות המילואימניקים, על חשבון משפחות אנשי הקבע, על חשבון הציבור הישראלי

ולדימיר בליאק:  אבל בואו נעשה סדר במושגים

ולדימיר בליאק:  זו לא זהות יהודית, זו זהות מפלגתית

ולדימיר בליאק:  התקציבים הללו מועברים לעמותות או לארגונים שמקורבים לליכוד, לציונות הדתית, לעוצמה יהודית, למפלגות החרדיות, לארגונים שבסוף מעסיקים פעילים פוליטיים בתקופות בין הבחירות

ולדימיר בליאק:  זו האמת

ולדימיר בליאק:  אם היה כאן מבקר מדינה שנלחם בשחיתות, הוא ודאי היה מוציא דוח ביקורת חריף בנושא הזה

ולדימיר בליאק:  אבל לצערי אין כאן מבקר מדינה שנלחם בשחיתות, ולכן השחיתות חוגגת גם בממשלה הזאת וגם בתקציב הזה

ולדימיר בליאק:      אני לא יכול שלא להתייחס, מההיבט הכלכלי, לאמירות המקוממות של הרב הראש הספרדי:  אם יכריחו אותנו ללכת לצבא, נקנה כרטיסים וניסע כולנו לחוץ לארץ

ולדימיר בליאק:  אני כמובן קטונתי מלהתווכח עם הפן הרוחני והדתי של ההבטחה הזאת, אבל בהיבט הכלכלי לפחות, האיום הזה ממש, אבל ממש, לא מפחיד

ולדימיר בליאק:  בשנת 2022 בשירות התעסוקה פרסמו מחקר אשר הוכיח כי התוצר לנפש של יהודים שאינם חרדים בישראל הוא 49,000 דולר בשנה, לעומת 15,000 דולר בלבד בחברה החרדית, ולא ארחיב מעבר לזה

ולדימיר בליאק:  ההפרש – יותר מפי שלושה, כך שהאיום הזה הוא ממש לא איום

ולדימיר בליאק:  כולם צריכים להתגייס, כולם צריכים לעבוד, כולם צריכים לשלם מיסים

ולדימיר בליאק:  הוויכוח הזה נגמר

ולדימיר בליאק:       בעוד 24 שעות, אולי קצת יותר, חבריי, יתחילו כאן ההצבעות על התקציב הזה

ולדימיר בליאק:  76 חברי הקואליציה, מתוכם 38 שרים ב-33 משרדים, יצטרכו לבחור כיצד להצביע

ולדימיר בליאק:  רובם, אני מניח, לצערי יצביעו בעד, חלקם נגד

ולדימיר בליאק:  יהיו אולי כאלה שיבחרו, כמו אתמול, להיעדר מההצבעה

ולדימיר בליאק:  אבל אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולפנות לכל 76 חברי הקואליציה

ולדימיר בליאק:  אם התקציב הביזיוני הזה יעבור, כל אחד ואחת מכם יישא באחריות לו

ולדימיר בליאק:  כל אחד ואחת

ולדימיר בליאק:  על הכספים הקואליציוניים בעת המלחמה, על המשרדים המיותרים, על הרס המדע והמחקר, על קריסת ההייטק, על הצמיחה השלילית, על הגירעון המזנק, על יוקר המחיה, על הורדת דירוג האשראי – אתם נושאים באחריות, כל 76 חברי הקואליציה

ולדימיר בליאק:       ואם כבר, אז לא רק בנושא של התקציב

ולדימיר בליאק:  כאשר בן גביר הופך את משטרת ישראל למיליציה פוליטית, כל 76 חברי הקואליציה נושאים באחריות; כאשר לחברי הליכוד בוער לאשר שכר גם לסגן השלישי של ראש עיריית לוד, כל 76 חברי הקואליציה נושאים באחריות; כאשר שר התקשורת והשר במשרד המשפטים מנסים לפתוח מחדש את מפעל הג'ובים בדואר ישראל, כל 76 חברי הקואליציה נושאים באחריות; כאשר מבטלים את פרס ישראל רק כי בין הזוכים יזם מדהים ואב שכול שלא בא בטוב למשפחת המלוכה, כל 76 חברי הקואליציה נושאים באחריות; כאשר השרה להגנת הסביבה מבקשת למנות ליושב-ראש רשות הטבע והגנים אדם חסר כל רקע סביבתי או ממשלתי, כל 76 חברי הקואליציה נושאים באחריות; כאשר מפרקים את נבחרת הדירקטורים ופוגעים והורסים את השירות הציבורי, כל 76 חברי הקואליציה נושאים באחריות; כאשר הממשלה בוחרת לשתק את הוועדה למינוי דירקטורים בבנקים ופוגעת במערכת הבנקאית בתקופה מאוד מאתגרת, כל 76 חברי הקואליציה נושאים באחריות

ולדימיר בליאק:       צריך להבין ולהפנים: התקציב הזה הוא הרסני לעתיד כלכלת ישראל, לעתיד מדינת ישראל, לעתיד העסקים שלנו, לעתיד הילדים שלנו

ולדימיר בליאק:  אין זכות קיום ערכית, מוסרית וגם מקצועית לממשלה שמקדמת אותו, ודאי חמישה חודשים בעת המלחמה הכי קשה בתולדות מדינת ישראל

ולדימיר בליאק:  כל מי שמעניק היום חמצן לממשלה הזאת יישא באחריות מלאה לאסון הכלכלי שבדרך

ולדימיר בליאק:       אני קורא לכל חברי הכנסת, מהקואליציה ומהאופוזיציה, להצביע נגד התקציב

ולדימיר בליאק:  אנחנו יכולים, גם בכנסת הזאת, להביא תקציב אחר, אחראי; תקציב שיביא לצמיחה, תקציב שיסייע לאנשים, לאנשים שהכי צריכים את זה היום – למילואימניקים, למפונים, לבעלי העסקים, לשכבות החלשות

ולדימיר בליאק:  אנחנו יכולים לעשות את זה

ולדימיר בליאק:  אנחנו יכולים, בתקציב, לחזק את כלכלת ישראל

ולדימיר בליאק:  אנחנו יכולים ביחד להביא תקציב אחר, צודק, מקצועי ונכון לעם ישראל

ולדימיר בליאק:  תצביעו נגד, וביחד נביא תקציב אחר

ולדימיר בליאק:  תודה רבה

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת בליאק

יבגני סובה:  הדוברת הבאה – חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, בבקשה

יבגני סובה:  גם לך יש 30 דקות

מיכל שיר סגמן: תודה, אדוני היושב-ראש

מיכל שיר סגמן:  חבריי חברי הכנסת, אנחנו מצביעים היום על תקציב בתקופת מלחמה, של מה שנקרא ממשלת הימין על מלא מלא

מיכל שיר סגמן:  מדובר על תקציב בכאילו של ממשלת ימין בכאילו

מיכל שיר סגמן:  השם עצמו הוא שם מטעה

מיכל שיר סגמן:  על פניו זה נראה שאתם מנסים להעביר פה תקציב מדינה, אבל הוא תקציב בכאילו, כי רק בכאילו מתקצבים פה את המדינה, כשבפועל אתם בעצם שודדים ובוזזים

מיכל שיר סגמן:   שודדים את הציבור משלם המיסים והנושא בנטל

מיכל שיר סגמן:  בוזזים את הכספים שאמורים ללכת למשפחות הנרצחים

מיכל שיר סגמן:  שודדים את הכספים שאמורים להיות מופנים למשפחות החטופים, כולל המעגלים השניים והשלישיים שלהם, שלא עובדים כבר יותר מ-150 יום, והם בכלל – אבל בכלל – שקופים בעיניכם

מיכל שיר סגמן:       אתם בוזזים תקציב שאמור ללכת לאחים שכולים, לאחים שב-7 באוקטובר נאלצו במשך חודשים להחליף את הממשלה שלכם ולברר בעצמם מה עלה בגורל יקיריהם

מיכל שיר סגמן:  אבל האחים השכולים האלה – לאותה אחות שעברה על סרטוני החמאס במשך חודשים לחפש יד שדומה ליד של אח שלה, לה אתם לא מוצאים תקציב, כי היא לא עבדה במשך חודשיים ושלושה, לה אין מקור תקציבי

מיכל שיר סגמן:       אתם שודדים את הכספים למילואימניקים ולמשפחות של המילואימניקים; אתם בוזזים כספי שיקום למרכזי החוסן, שקורסים; שודדים את הכסף למפונים שהפקרתם בבתי מלון, אחרי שבהצלחה רבה יצרתם רצועת ביטחון, פשוט מהצד ההפוך של הגבול – מה שהופך אתכם גם לשודדים וגם לחלמאים

מיכל שיר סגמן:  שלא לדבר בכלל על תושבי שדרות והעוטף, שאתם מאיימים עליהם – ממשלת ישראל מאיימת עליהם לחזור הביתה כשעדיין יורים עליהם שם

מיכל שיר סגמן:  לא טיפלתם בהם, הפקרתם אותם אז, ואתם מפקירים אותם גם היום

מיכל שיר סגמן:  וכשהם מתחננים, והם עולים לפה לכנסת ומתחננים ומספרים לכם שהילדים שלהם לא מסוגלים לחזור עדיין הביתה כי הם עדיין בטראומה מהאירועים שקרו בגללכם, במשמרת שלכם, אז אתם מאיימים על התושבים האלה? אתם מאיימים לקצץ להם בקצבאות, כי פשוט הכסף שלהם צריך לעבור לכיסים של המקורבים שלכם? אתם גם ממשלה בזויה, אבל גם ממשלה עם לב של אבן

מיכל שיר סגמן:       אני יכולה להמשיך לדבר פה עוד שעות ולמנות ממי אתם בוזזים וממי אתם שודדים, לא חסר: חינוך, רווחה, בריאות, באמת אפשר להמשיך פה לנצח, אני כנראה אצטרך לעזוב את המליאה רק עוד שנה

מיכל שיר סגמן:  הרי אין דבר אחד כמעט שמתפקד במדינה, והמלחמה בסך הכול חשפה את ערוותכם

מיכל שיר סגמן: הציבור לא ישכח לכם את החוצפה שלכם, את עזות המצח שלכם

מיכל שיר סגמן:  הרי כבר לא מדובר רק על הבריכה בקיסריה שאתם משפצים על חשבון משלם המיסים או המיליונים שאתם מעבירים למשתמטים בתקופת מלחמה; אתם פשוט חיסלתם בתקופת מלחמה את המימון לכל דבר שהוא ציוני במדינת ישראל: לאנשים עובדים, לחינוך ממלכתי אמיתי, למשפחות חטופים, למאות אלפי מפונים, למאות אלפי משרתי מילואים ובעלי עסקים שקורסים

מיכל שיר סגמן:  אתרי מורשת כמו גבעת התחמושת, למען השם, כמעט סגרתם כי לא היה תקציב

מיכל שיר סגמן:  לא היה תקציב לגבעת התחמושת, זה הגיוני

מיכל שיר סגמן:  ואת המע"מ, ברוב חוצפתכם, אתם מעלים לתושבי מדינת ישראל, כי חלילה זה לא נוח לסגור 30 משרדי ממשלה מיותרים

מיכל שיר סגמן:  יותר טוב להעלות מיסים

מיכל שיר סגמן:      ואת כל זה אתם עדיין עושים כשאתם קוראים לעצמכם ימין ציוני יהודי? אין כלום ושום דבר במדיניות שלכם שמזכיר אפילו ימין

מיכל שיר סגמן:  חצי מהממשלה שלכם לא ציונית בכלל, ואת היהדות מזמן הפכתם לכת משיחית

מיכל שיר סגמן:  ממשלת ימין, עלק, עם מדיניות ימין – עד כדי כך הפכתם את השקר לאמת ואת האמת לשקר

מיכל שיר סגמן:  אתם ימין, אתם? במה אתם בדיוק ימין? כי לפי מה שאני רואה מהמעשים שלכם, עבורכם להיות ימני זה לממן את החמאס

מיכל שיר סגמן:  עבורכם להיות ימני זה להוביל מדיניות של ריסוק מערכות השלטון

מיכל שיר סגמן:  עבורכם להיות ימני זה לטעון שהצבא, המוסד, המשטרה והפרקליטות הם בעצם דיפ סטייט שמושך בחוטים במקום הממשלה שלכם

מיכל שיר סגמן:  עבורכם להיות ימני זה לקדש אי-שירות בצה"ל של מאות אלפי יהודים

מיכל שיר סגמן:  עבורכם להיות ימני זה לתמוך במדיניות הומופובית

מיכל שיר סגמן:  עבורכם להיות ימני זה לפרסם במצע שלכם שהדבר הכי טוב שאישה יכולה לעשות בישראל זה להתחתן ולהביא ילדים – ולא, לא שכחנו לכם גם את זה וגם לא נשכח

מיכל שיר סגמן:  עבורכם להיות ימני זה להיות גזען

מיכל שיר סגמן:  עבורכם – אני אכתוב לך את זה, השר קיש, אני שומעת שאתה בטלפון

מיכל שיר סגמן:  אני מוכנה לרשום לך ולהעביר לך את הנאום הזה כתוב על מנת שתשנן את זה כל יום בלילה

מיכל שיר סגמן:  	 	עבורכם להיות ימני זה להסית - - -     

החינוך יואב קיש: קיבלתי שיחה ממנהל בית ספר שיש לו בעיית חוסר במורים וצריך לעזור לו ולראות איך - - -     

מיכל שיר סגמן: יפה מאוד שאתם עדיין עובדים על חוסרים, חמישה חודשים למלחמה

מיכל שיר סגמן:  עבורכם להיות ימני, השר קיש - -     

החינוך יואב קיש: את אולי מנותקת, אבל זו בעיה שלך

מיכל שיר סגמן: אני לא מנותקת

מיכל שיר סגמן:  אני מסיירת שם, אני עונה לכם על בעיות

מיכל שיר סגמן:  אני רואה בדיוק את מצב החינוך בארץ, ואני גם מוכנה לומר, אגב, שכנראה הרוב יסכימו איתי במקרה הזה, גם אם הם הצביעו לכם

מיכל שיר סגמן:      עבורכם להיות ימני זה להסית בין יוצאי עדות המזרח ליוצאי עדות אשכנז; חבל שדודי אמסלם לא פה, גם הוא היה מסכים איתי על המשפט הזה

מיכל שיר סגמן:  עבורכם להיות ימני זה לרסק את תושבי הפריפריה ולומר להם בסוף שזה בכלל באשמת מישהו אחר

מיכל שיר סגמן:  עבורכם להיות ימני זה להקים רצועת ביטחון נגד פלישה של החיזבאללה אבל להקים אותה פשוט מהצד הישראלי, מהצד ההפוך; זה הזוי, להקים רצועת ביטחון לא מהצד של האויב

מיכל שיר סגמן:  עבורכם להיות ימני זה להוביל קמפיין הסתה נגד משפחות החטופים שבמשמרת שלכם, תחת המדיניות הרקובה שלכם, נכנסו להם הביתה וחטפו אותם מהמיטות, ואתם ורק אתם אשמים בזה

מיכל שיר סגמן:      עבורכם להיות ימין זה להסית נגד חיילים וחיילות, אזרחים ואזרחיות, כי חשוב לכם יותר שביבי לא ייכנס לכלא מאשר שיגלה אחריות כלשהי וילך, כי אם הוא ילך, איש לא יאפשר לכם יותר להמשיך בחגיגה המשיחית והאנטי-ציונית והמושחתת שלכם

מיכל שיר סגמן:  עבורכם להיות ימני זה להתייחס לחמאס כאל נכס; הרי ככה שרים בממשלה הזו, ממשלת הימין על מלא מלא, ככה השרים בממשלה הזו התייחסו אל החמאס – כאל נכס

מיכל שיר סגמן:  הם קראו לו "נכס"

מיכל שיר סגמן:  תראו ממש איזה נכס מניב הבאתם על הראש של עם ישראל

מיכל שיר סגמן:  כל הכבוד לכם

מיכל שיר סגמן:  עבורכם, ממשלת ישראל, להיות ימין זה לשכוח את חמשת המ"מים של ז'בוטינסקי ולהחליף אותם בשלושת הכ"פים, כוח, כסף וכבוד, וזה לא השתנה, לצערנו, גם אחרי ה-7 באוקטובר

מיכל שיר סגמן:      עבורכם להיות ימני זה להפוך אמת לשקר ושקר לאמת בהפעלת מכונת הרעל וההסתה הגדולה ביותר בהיסטוריה – הכפשות, אלימות, הסתה ופייק ניוז, הכול בשירות הביביזם והבן גביריזם

מיכל שיר סגמן:  אבל הסברה ישראלית? חס וחלילה

מיכל שיר סגמן:  לשם אנחנו לא מפנים לא אנרגיות ולא תקציבים

מיכל שיר סגמן:  המדינה הזאת לא מעניינת אתכם, ומה שעצוב זה שגם האזרחים של המדינה הזאת לא מעניינים אתכם

מיכל שיר סגמן:  עבורכם להיות ימני זה לחסל את התקציבים לרוב הציוני משלם המיסים והמשרת בצה"ל, ולהזרים את הכסף לגופים אנטי-ציוניים שמעיזים עוד לאיים בשעת מלחמה שאם ידרשו גם מהם לשרת בצבא, חס וחלילה, אז הם יעזבו למדינה אחרת

מיכל שיר סגמן:  איזו עזות מצח, איזו יריקה בפרצוף של אזרחי מדינת ישראל

מיכל שיר סגמן:  זה לא נתפס בכלל שמשפטים כאלה נאמרים בכזאת קלות ועוד מקבלים גיבוי מהממשלה

מיכל שיר סגמן:      ואם כבר אנחנו מדברים על לעבור למדינות אחרות, ובכלל על מדינות אחרות, אז עבורכם להיות ימני זה להוביל אותנו לא רק לאסון ולטבח הגדול בהיסטוריה הישראלית אלא גם להגיע למצב של מדינה כמעט מבודדת בין-לאומית, כמעט מצורעת, כי אתם הרי חזקים מול העולם

מיכל שיר סגמן:  כמעט חיסלתם את ייצור הנשק העצמי בישראל והפרטתם אותו למדינות אחרות שהיום אנחנו תלויים בהן, כי אתם מה? ימנים

מיכל שיר סגמן:      יש לי חדשות בשבילכם: אתם לא ימנים

מיכל שיר סגמן:  לא תישאו את שם הימין לשווא

מיכל שיר סגמן:  אתם קודם כול פוגעים בציבור הימני האמיתי בישראל ובתומכי המרכז ובמשרתים ובתורמים, בכל מי שעוד איכשהו יש לו קצת מחשבה עצמאית

מיכל שיר סגמן:  אפשר לכנות את הממשלה הזאת בהרבה מאוד כינויים, לכנות את התקציב הזה בהרבה כינויים, אבל כל קשר בינם לבין ימין הוא מקרי בהחלט

מיכל שיר סגמן:  אני רק שואלת את עצמי עד כמה אתם מאמינים לעצמכם כשאתם עומדים מול מיקרופון, פונים לציבור וקוראים לעצמכם "ימין" או "ממשלת ימין" או "מובילי מדיניות ימין"

מיכל שיר סגמן:  הרי המדיניות של נתניהו היא לא ימין בכלל, היא בכלל מדיניות של לשרוד

מיכל שיר סגמן:  זוהי ממשלת שלום נתניהו על מלא מלא, וככה גם נראה התקציב הזה, תקציב השרידות של הממשלה הזאת, ולא משנה בכמה מילים פטריוטיות תנסו לעטוף את זה

מיכל שיר סגמן:  אתם אך ורק ממשלת שלום נתניהו, משיח השקר שהתגלה כסכנה הגדולה ביותר לביטחון הלאומי הישראלי, זה שהיה רגיל לחיות על חשבונם של אחרים ועכשיו פשוט מאוד רוצה שכספם של אזרחי ישראל ינשים אותו פוליטית

מיכל שיר סגמן:      בכל פעם שאזרחי המדינה נאנקים תחת העול, לא מסוגלים לעשות קניות בסופרמרקט או לשלם למורה פרטי, השר קיש – כי הרי הזנחתם בין היתר גם את החינוך – בכל פעם שאיש ואישה יורקים דם על תשלומים, שיזכרו שזה אך ורק כי יש קואליציה מושחתת שצריכה להחזיק ראש ממשלה מושחת, וזה בא באופן ישיר על החשבון שלהם, כי הם פשוט לא חשובים בעיניהם

מיכל שיר סגמן:       מיליארדים, מיליארדים של גזל בשעת מלחמה נגד האינטרסים של רוב העם, על גבם הכואב של הציבור הקורס; תקציב שהופך את מי שעני לעני יותר, ומי שעשיר יהיה עשיר פחות ואולי יפנה את הכספים שלו החוצה בלית ברירה; תקציב שיקבור סופית – סופית – את החינוך במדינת ישראל; תקציב שיחסל את מערכת הבריאות הגוססת שלנו; תקציב שיהרוס את כל מה שאיכשהו נותר משירותי הרווחה; תקציב שיוביל לכך שמי שעובד יעבוד פשוט יותר קשה ויקבל משמעותית פחות

מיכל שיר סגמן:  כי לממשלה הזו, בשנת 2024, אחרי האסון הלאומי הכבד ביותר שידענו – שהם הובילו אליו בעשר אצבעות – אין גבול ואין בושה

מיכל שיר סגמן:  אין ולא תהיה לכם סליחה או מחילה

מיכל שיר סגמן:       כשרואים תקציב שכזה בשעה הקשה הזו אפשר להבין – ואגב, די בקלות – איך הגענו לסיטואציה ההזויה הזו

מיכל שיר סגמן:  כשבתחילת המלחמה האזרחים מימנו מכיסם את האפודים, את הכוונות, את הנשק, את הביגוד, את האוהלים, את המים, את המזון, את הטואלטיקה, את הרכבים – ואללה, אם היה כאן ציבור הוא היה ממשיך את הרשימה הזאת – ציוד רפואי לבתי חולים, מכונות MRI, מכונות CT, מה לא? מה הציבור הישראלי לא מימן מכספו האישי לא בשבוע הראשון, לא בשבועיים הראשונים, לא בחודש הראשון – חודשים שלמים שממשלת ישראל הייתה בשוק, בהלם, בלי שקל, והציבור הישראלי הלך, נלחם, תרם ומימן

מיכל שיר סגמן:  והחודשים הראשונים האלה הם אלה שהמחישו הכי טוב את הסיטואציה של איך זה נראה בפועל כשיש ממשלה לא מתפקדת שהפנתה תקציבים לניפוח כיסים עד שלא נותר דבר לציבור

מיכל שיר סגמן:  ואז, בשעת חירום שאותה הממשלה הובילה אליו, הציבור הוא זה שהציל את המצב ונלחם, ומימן, וניהל את המדינה במקום הממשלה

מיכל שיר סגמן:  איך יאיר לפיד אמר – נשארו רק הישראלים, וטוב שכך

מיכל שיר סגמן:      אתם ממשלה שמובילה לייאוש

מיכל שיר סגמן:  אבל אין ייאוש בעולם, ועם הנצח האהוב והחזק שלנו לא מפחד מדרך ארוכה

מיכל שיר סגמן:  אנחנו נחליף אתכם ונוביל לעתיד של תקווה ויציבות, לעתיד של ערבות הדדית וחמלה ואחדות אמיתית שלא מתחילה בשאלה אם אתה ספרדי, אם אתה מזרחי, אם אתה אשכנזי, גבוה, נמוך – לא

מיכל שיר סגמן:  ממשלה שתאחד אותנו באמת

מיכל שיר סגמן:  כי לעם הטוב בעולם מגיעה הממשלה הטובה בעולם, וגם זה יגיע, בעזרת השם, בקרוב

מיכל שיר סגמן:       אני רוצה לנצל את הרגעים האחרונים של הנאום שלי כדי לדבר על החטופים, כי אין דבר כזה בימים האלה, כשאנחנו כבר מריחים את פסח מקרוב והילדים כבר הולכים לחפש תחפושות לפורים, והציבור מתכונן בעצם לחגים

מיכל שיר סגמן:  אנחנו רואים את זה, אנחנו מרגישים את זה, אנחנו שומעים את השגרה שחוזרת לחיים שלנו, למרות הלחימה גם בעזה וגם בצפון – הם עושים עבודה מבורכת, כי אחרת כנראה חיי השגרה שלנו לא היו מצליחים לחזור במרכז

מיכל שיר סגמן:       חבר הכנסת חמד עמאר, אני זוכרת שסיפרת לי על הבן שלך – אם אני לא טועה זה היה הבן שלך – שהסתובבתם, והוא אמר לך: אבא, פה לא מרגישים מלחמה

מיכל שיר סגמן:  זה נכון, ואמרתי לך: תגיד לו שהם עושים עבודה מדהימה, כי אם הם היו עושים עבודה לא טובה, אנחנו עדיין היינו מרגישים את המלחמה במרכז, וזה הדבר הכי מבורך שהצבא שלנו יכול לעשות עבורנו, אזרחי מדינת ישראל

מיכל שיר סגמן:       ועדיין, בזכות כל הטוב שהחיילים שלנו עושים, שהשגרה חוזרת, זה מלווה גם בכאב, כי יש הרבה מאוד אנשים שנותרו מאחור

מיכל שיר סגמן:  עדיין יש את החטופים ואת החטופות שאנחנו לא יודעים מה מצבם, אנחנו לא יודעים מה קורה איתם

מיכל שיר סגמן:  הבוקר בדרך לירושלים אני דיברתי עם אחת המשפחות, והשאלה הראשונה שלי הייתה: מה שלומכם היום? שזאת שאלה קצת לא נעימה, כי בכל פעם שמתקשרים למשפחות החטופים, אתם לא יודעים בעצם מה לשאול

מיכל שיר סגמן:  שלומכם טוב – איזה טוב? הילד שלי בעזה, איזה טוב? מה טוב בזה? אבל בסוף אותה אימא ענתה לי בתשובה אחת: אני מחכה

מיכל שיר סגמן:       אז יש לנו את החטופים ואת החטופות שאנחנו לא יודעים מה מצבם הבריאותי, הפיזי, הנפשי, אם קר להם, אם חם להם

מיכל שיר סגמן:  הם נחטפו עם מכנסיים קצרים, והינה היום אנחנו ביום חם והחורף עבר ואנחנו חוזרים שוב לביגוד קיצי יותר

מיכל שיר סגמן:  זה פשוט הזוי שעונות השנה עוברות ככה והם עדיין שם, ואפילו אין לנו קצה חוט לדעת מה קורה איתם

מיכל שיר סגמן:  ממשלת ישראל לא מצליחה אפילו להביא רשימה, לדעת מה קורה איתם – זה פשוט הזוי

מיכל שיר סגמן:  אפילו עוד לפני שמחזירים אותם – לדעת מה מצבם, לדעת מי חי, מי מת, זה נראה לי כמו איזשהו אירוע שהוא בסיסי

מיכל שיר סגמן:  והם עדיין שם, והחיים שלנו לא ימשיכו עד שהם לא יחזרו, כולם כולל הגופות של החיילים והחטופים שאנחנו יודעים שכבר אינם איתנו

מיכל שיר סגמן:  יש הורים שעדיין לא יושבים שבעה על הילדים עד שהגופה של הילדים לא תחזור

מיכל שיר סגמן:       אנחנו לא שוכחים אותם – לא בחגים, לא בחודש אדר, למרות שכשנכנס אדר מרבים בשמחה

מיכל שיר סגמן:  אני בטוחה שיסלחו לכולנו שאנחנו לא נרבה בשמחה עד שאנחנו לא רואים אותם חוזרים הביתה אל המשפחות שלהם, ועד שהאימהות והאבות והאחים והאחיות יקבלו את הנחמה שלהם בכך שהאהובים שלהם יחזרו

מיכל שיר סגמן:  אז אני מבקשת שלא נשכח אותם, אבל יתרה מכך אני גם מבקשת שנדאג להם

מיכל שיר סגמן:       הציבור בישראל יוצא מנקודת הנחה שמשפחות הנרצחים בסדר – בסדר, אחרי שהם ישבו שבעה, אבל הם מטופלים

מיכל שיר סגמן:  הכוונה היא מטופלים

מיכל שיר סגמן:  הציבור בישראל יוצא מנקודת הנחה שמשפחות החטופים בסדר

מיכל שיר סגמן:  הוא יוצא מנקודת הנחה שהחטופים שחזרו מטופלים

מיכל שיר סגמן:  ולא כך הדבר

מיכל שיר סגמן:  בפועל, יש משפחות של חטופים שלא גומרות את החודש, כי התקציב שהמדינה הביאה להן מתחלק בין הורים גרושים, מתחלק בין אחים או קרובי משפחה במעגלים שניים ושלישיים; כי הרי לרוב למשפחה עצמה קשה לתפקד, ולא כל ההורים מסוגלים להוציא את עצמה מהמיטה בכלל על מנת להגיע לכנסת ועל מנת באמת להילחם למען הילדים שלהם

מיכל שיר סגמן:  הם מפורקים לגמרי

מיכל שיר סגמן:  והרבה מאוד פעמים אלה יהיו החברים או בני הדודים או בני הזוג שאינם נשואים

מיכל שיר סגמן:  כלומר, אנשים ממעגלים רחבים יותר

מיכל שיר סגמן:  אותם אנשים לא עובדים 150 יום

מיכל שיר סגמן:       לכן אותו תקציב שהמדינה נותנת מתחלק בין כולם, ובסוף הוא לא מספיק כדי לגמור חודש, לא אצל כולם

מיכל שיר סגמן:  כי אתם יודעים, זה כמו משחק כיסאות כזה – החיים עוברים, עוברים, עוברים, ופתאום פריז; איפה שתפס אותך, תפס אותך

מיכל שיר סגמן:  תפס אותך בנקודה טובה וחזקה בחיים, אז אתה כנראה תסתדר קצת יותר כלכלית

מיכל שיר סגמן:  ויש כאלה שזה תפס אותם במקום מאוד מאוד רע

מיכל שיר סגמן:  אני יכולה לספר שיש משפחות של חטופים שממש נאלצות ללכת למטה החטופים כדי לאכול ארוחות חמות

מיכל שיר סגמן:  וזה מצב שמדינת ישראל לא יכולה להרשות לעצמה

מיכל שיר סגמן:       ומשפחות הנרצחים מגיעות לכאן, לכנסת, ובוכות בוועדות בכנסת על כך שהמדינה עדיין לא שחררה להן כספים

מיכל שיר סגמן:  ומגיעה אימא שהבן שלה בן 16 נרצח במיטתו, הבת שלה הייתה חטופה וחזרה, והיא אומרת, והיא מתחננת: אני לא מסוגלת להרים את עצמי

מיכל שיר סגמן:  אני לא מסוגלת להילחם יותר

מיכל שיר סגמן:  אני עדיין צריכה לשלם ארנונה

מיכל שיר סגמן:  אני עדיין צריכה לשלם סופרמרקט

מיכל שיר סגמן:  תשחררו לי את הכסף

מיכל שיר סגמן:       איך יכול להיות שבמדינת ישראל שלנו, האהובה, יותר מ-150 יום אחרי האירוע הארור הזה, אימא שכולה עם בן שנרצח ובת שחזרה מהשבי צריכה להגיע לכנסת ישראל כדי להתחנן שתשחרר לה כסף לאוכל? איפה זה בכבוד שלנו כמדינה? איפה זה בכבוד הלאומי שלנו? אנחנו תכף חוגגים את יום העצמאות

מיכל שיר סגמן:  איך נוכל להניף דגל – לא על המחדל של 7 באוקטובר, אלא על הטיפול שלנו באותן משפחות הנרצחים, באותם אחים שכולים, באותן משפחות חטופים

מיכל שיר סגמן:  בטיפול בחטופים עצמם

מיכל שיר סגמן:  החטוף עצמו – הם מקבלים כבר טלפונים להתחיל להחזיר את החובות

מיכל שיר סגמן:  זה נחמד שחזרת מהשבי, אבל אתה זוכר את ההלוואה שלקחת קודם? הקפאנו לך, ועכשיו בוא תמשיך לשלם

מיכל שיר סגמן:  לקבל 1,594 שקלים או משהו כזה לחודש, ועוד איזה 10,000 שקלים בתלושים לקנות רכוש, ואחרי זה לך לביטוח לאומי – יש כאלה ששולחים אותם לביורוקרטיה, את החטופים

מיכל שיר סגמן:  חזרת מהשבי? לך תתחיל לחתום עכשיו – ביורוקרטיה

מיכל שיר סגמן:  ביטוח לאומי – לך תשיג 100% נכות

מיכל שיר סגמן:  רק אז תתחיל לקבל בכלל קצבת נכות

מיכל שיר סגמן:       אף אחד לא חושב לתת להם פיצוי על העובדה שחטפו אותם ממסיבה או מהמיטה שלהם בשבת בבוקר

מיכל שיר סגמן:  הדבר המאכזב ביותר אחרי כל הנאום שנתתי פה ב-25 הדקות האחרונות הוא שמדינת ישראל – אני אתקן, לא מדינת ישראל

מיכל שיר סגמן:  ממשלת ישראל, שבמשמרת שלה קרה האסון הזה, לא מוכנה לקחת אחריות, וגם לא מוכנה לשלם, לשלם כסף על זה

מיכל שיר סגמן:  וזה כל כך – באמת, לא כי אני אופוזיציה, ולא כי אני נהנית להתנגח בממשלה

מיכל שיר סגמן:  תאמינו, לי, אגב, שאני ממש לא נהנית להתנגח באף אחד

מיכל שיר סגמן:  זה לא באופי שלי, וזה בוודאי לא היה מי שאני לפני שנבחרתי לכנסת, עוד לפני שהדבר הזה שקוראים לו ממשלת ישראל עלה לשלטון, והביא באמת את הגיהינום על הראש של כולנו

מיכל שיר סגמן:       זאת בושה

מיכל שיר סגמן:  זאת בושה לנו כאזרחי מדינת ישראל

מיכל שיר סגמן:  הרי יבואו ימים אחרים, אנחנו יודעים שיבואו ימים אחרים

מיכל שיר סגמן:  באו ימים אחרים אחרי מלחמת יום כיפור

מיכל שיר סגמן:  באו ימים אחרים אחרי השואה

מיכל שיר סגמן:  יבואו ימים אחרים, אבל לחשוב על זה שאנחנו לא מטפלים בהם? בהם

מיכל שיר סגמן:  קרה, היה – טפלו

מיכל שיר סגמן:  גם בזה הממשלה הזאת נכשלת, אבל פה היא כבר נכשלת בשם כולנו, בשם הציבור הישראלי

מיכל שיר סגמן:  ופה אני חושבת שהציבור הישראלי צריך להיות מודע לעוולות שממשיכות להתקיים, גם אל מול הציבור היקר והאהוב, שכולנו כל כך רוצים לחבק בלי קשר לדעה פוליטית או לאידיאולוגיה

מיכל שיר סגמן:  וכך זה צריך להיות, כדי שנוכל לחזור ולומר: לתפארת מדינת ישראל

מיכל שיר סגמן:  תודה רבה

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל שיר סגמן

יבגני סובה:  הדובר הבא – חבר הכנסת חמד עמאר

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד שר החינוך, קודם כול, פעם ראשונה שאני מדבר כשאתה מנהל את המליאה

חמד עמאר:  דיברתי כבר כשאתה ניהלת את המליאה?     

יבגני סובה: גם בכנסת הקודמת

חמד עמאר: על הכנסת הזאת אני מדבר, לא על הכנסת הקודמת

חמד עמאר:  אני חושב שלא דיברתי אף פעם כשאתה ניהלת את המליאה בכנסת הזאת

חמד עמאר:  אני רוצה לברך אותך

יבגני סובה: אם אתה אומר, אתה צודק

יבגני סובה:  אתה תמיד צודק

יבגני סובה:  אני תמיד מוותר לך

חמד עמאר: אני זוכר

חמד עמאר:  אני לא זוכר שדיברתי כשאתה היית – אז אני רוצה לברך אותך כיושב-ראש

יבגני סובה: תודה רבה

חמד עמאר: ראיתי איך ניהלת את המליאה במושב הקודם

חמד עמאר:  אתה תנהל את זה בצורה הכי טובה שיש

חמד עמאר:       נכון, אנחנו מעבירים תקציב – בעצם, לא אנחנו מעבירים תקציב, כי אנחנו מצביעים נגד התקציב הגרוע הזה

חמד עמאר:  הממשלה מעבירה תקציב

חמד עמאר:  אבל לפני שאני אדבר על התקציב, על התקציב הגרוע הזה, אני חייב להתייחס לצפון, למה שקורה בצפון עכשיו

חמד עמאר:  כי אני מהצפון

חמד עמאר:  אתה רואה הודעות על הבוקר: יותר מ-100 רקטות נורו לצפון

חמד עמאר:  הפקירו את הצפון לגמרי, ואני מאשים בהפקרת הצפון, בוויתור על הגליל, את נתניהו ראש הממשלה, את בני גנץ, את גלנט, את איזנקוט, את יריב לוין, את סמוטריץ', בן גביר, מרגי – כל שר ושר שיושב כאן אשם במה שקורה אצלנו בצפון

חמד עמאר:       צה"ל הגיב וצה"ל תקף, אבל כל זה אחרי שירו עלינו, ואחרי שלקחנו את התושבים ושמנו אותם בבתי מלון ורוקנו את היישובים

חמד עמאר:  במדינת ישראל לא היה דבר כזה

חמד עמאר:  יותר מ-155 יום אנשים מחוץ לבית שלהם בצפון

חמד עמאר:  אנשים חיים בבתי מלון, בחדרים של 18 מטר

חמד עמאר:  זוג עם שני ילדים – 18 מטר

חמד עמאר:  וזאת לא בעיה לחיות בבית מלון

חמד עמאר:  הבעיה היא שאתה בכלל לא יודע אם תחזור לבית שלך או לא תחזור לבית שלך

חמד עמאר:  אם פגעו בבית שלך או לא פגעו בבית שלך

חמד עמאר:  מתי תאריך החזרה לבית שלך? מתי אתה יכול לחזור לעבודה שלך, אם אתה עובד בקו העימות? מתי אתה יכול לחזור למשק שלך?     והממשלה – כאילו כלום לא קורה

חמד עמאר:  תארו לעצמכם שהדבר הזה היה קורה בתל אביב, היה קורה במרכז הארץ – כל העולם היה קם על הרגליים

חמד עמאר:  אבל בצפון? זה לא מעניין אף אחד

חמד עמאר:  אני נוסע לבתי מלון, אני נפגש עם המפונים

חמד עמאר:  אני שומע אותם, אני מכיר את הסבל שלהם, והם סובלים

חמד עמאר:  סובלים בצורה בלתי רגילה

חמד עמאר:  אנשים איבדו תקווה

חמד עמאר:  אנשים אומרים לך: אנחנו לא חוזרים לבית שלנו עד שהממשלה הזאת תחליט בדיוק מה היא רוצה

חמד עמאר:  ממשלה שלא יודעת להחליט, לא יודעת לקבל החלטה

חמד עמאר:  לא יודעת שמדינת ישראל עכשיו היא בין חדרה לגדרה; כי בדרום אין ביטחון, ובצפון אין בכלל ביטחון

חמד עמאר:       אנשים רוצים לדעת אם באיזשהו שלב הם יחזרו לבית שלהם או בכלל לא יחזרו לבית שלהם

חמד עמאר:  אם הממשלה הזאת תקבל החלטה או לא תקבל החלטה

חמד עמאר:  ותחליט – או שאנחנו נכנסים למלחמה, כי אין לנו ברירה

חמד עמאר:  יש דברים שבהם לממשלה יש ברירה, אבל עם ארגון טרור כמו חיזבאללה אין לממשלה ברירה חוץ מלהחליט החלטה אחת: שהיא הודפת את חיזבאללה 40 קילומטר מגבול מדינת ישראל, ולא תאפשר לו להיכנס ליישובים שלנו

חמד עמאר:  כי מה שקרה ב-7 באוקטובר בדרום, אסור שיחזור בצפון

חמד עמאר:  אבל עם התנהלות גרועה של ראש ממשלה, קבינט מלחמה, קבינט ביטחוני-מדיני וממשלה, דבר כזה יכול לחזור על עצמו

חמד עמאר:  ויכול לחזור על עצמו מהר מאוד

חמד עמאר:       לכן, אדוני השר, שר החינוך, אני מכיר את העמדות שלך, ואני מכיר את העבר שלך – אני לא מבין איך אתם מסכימים שאותם תושבי צפון שפונו מבתיהם לא יחזרו לבית שלהם כמה שיותר מהר, ושלא תיפול החלטה על מה שאנחנו עושים בצפון בדיוק

חמד עמאר:  אנשים מבולבלים ולא יודעים, ואתה שומע אותם אומרים לך: אני לעולם לא אחזור לבית שלי כל עוד חיזבאללה יושב לי על הגבול

חמד עמאר:  והם לא יחזרו לבית שלהם

חמד עמאר:  אני אומר לך, לא יחזרו כי הם מפחדים

חמד עמאר:  כשאזרח מפחד במדינה שלו, זה אומר שהמדינה כושלת

חמד עמאר:  בעצם לא המדינה כושלת, כי יש לנו את הצבא הכי טוב שיש, יש לנו את האזרחים הכי טובים שיש, אבל הממשלה, ומי שעומד בראשה וכל השרים, הם הכושלים

חמד עמאר:  לא המדינה כושלת

חמד עמאר:      אני אגע קצת בתקציב, אני אדבר קצת על התקציב

חמד עמאר:  אדוני היושב-ראש, התקציב הזה מביא נזק לכלכלה הישראלית יותר מאשר מביא תועלת למדינת ישראל, ואני אסביר

חמד עמאר:  אני עברתי על כל התקציב, ישבתי בכל הדיונים בוועדת הכספים, לא פספסתי דיון אחד ולא יצאתי מהוועדה

חמד עמאר:  בתוך התקציב אין מנועי צמיחה

חמד עמאר:  ובתקציב גירעוני – כשאנחנו מדברים על 6

חמד עמאר: 6, גירעון, ואני אומר לך, אנחנו לא נגמור ב-6

חמד עמאר: 6, גירעון, אנחנו נעבור את ה-7, ויש מצב שנחצה גם את ה-8, של גירעון – אתה חייב מנועי צמיחה

חמד עמאר:  אתה חייב להשקיע בקטר שמניע את הכלכלה הישראלית

חמד עמאר:  ההייטק, הוא המניע של הכלכלה הישראלית

חמד עמאר:  ואתה מחפש לראות בתוך התקציב הזה, ואתה לא רואה את התקציב של הצמיחה להייטק, להתחדשות, לתשתיות

חמד עמאר:  ואתה אומר, כאשר בונים תקציב גירעוני בצורה כזאת, ללא מנועי צמיחה, אתה אומר קודם כול שאתה תסיים את התקציב בגירעון אדיר, ודבר שני, ייקח לך הרבה מאוד זמן לצאת מהגירעון הזה

חמד עמאר:      אני מקווה ואני מאמין שהממשלה הזו לא תעשה את תקציב 2025, כי היא לא תהיה

חמד עמאר:  תיעלם מהעולם הממשלה הזאת, ותהיה ממשלה חדשה, שתיקח אותנו למקום אחר

חמד עמאר:  ואני רק אזכיר לך, כשאנחנו נכנסנו לממשלה ואני הייתי שר במשרד האוצר ואביגדור ליברמן שר האוצר, היינו – מעל 140 מיליארד שקל גירעון

חמד עמאר:  מעל 10% גירעון

חמד עמאר:  סיימנו אחרי שנה וחצי במשרד עם יתרה מעל 10 מיליארד שקל בתקציב

חמד עמאר:  אבל אני לא רואה אף אחד בממשלה הזאת שמסוגל לעשות מה שאביגדור ליברמן עשה במשרד האוצר – הציל את הכלכלה של מדינת ישראל אחרי הקורונה ותוך כדי קורונה

חמד עמאר:       אם ניקח רק את התקופה המקבילה, אדוני היושב-ראש, היינו ביתרה מעל 16 מיליארד שקל, ואנחנו עכשיו בגירעון מעל 107 מיליארד שקל

חמד עמאר:  חודשיים בשנת 2024, אנחנו בגירעון מעל 106 מיליארד שקל

חמד עמאר:  וכאשר דירוג האשראי של מדינת ישראל יורד – וזו פעם ראשונה שדירוג האשראי של מדינת ישראל יורד – זו לא תוצאה, כמו שאמר ראש הממשלה, רק מהמלחמה

חמד עמאר:  זה לא רק מה שאמר שר האוצר, שזו החלטה פוליטית נגד מדינת ישראל

חמד עמאר:  זה לא נכון

חמד עמאר:  זה בגלל ההתנהלות התקציבית והכלכלית של מדינת ישראל ומי שמוביל את הכלכלה היום במדינת ישראל – נתניהו וסמוטריץ'

חמד עמאר:      כאשר אתה לוקח 5

חמד עמאר: 8 מיליארד שקל לשנת 2024 ומשאיר אותם לכספים קואליציוניים, אדוני היושב-ראש, דירוג האשראי ירד

חמד עמאר:  וכאשר כל צמרת משרד האוצר אומרת לך שיש לך עשרה משרדים מיותרים, שהעלות שלהם היא 1

חמד עמאר: 2 מיליארד שקל, תסגור אותם – ואתה לא סוגר אותם, ואתה לא מפטר שרים, ומשאיר שרים נורבגים במצב הכלכלי הקשה של מדינת ישראל, דירוג האשראי ירד, ולכלכלה ייקח הרבה זמן לצמוח בחזרה

חמד עמאר:  והפגיעה של ירידת דירוג האשראי היא פגיעה מאוד קשה בכלכלה הישראלית

חמד עמאר:      אני אגיד לך, בתוך תקציב מדינת ישראל אנחנו מחזירים חובות – חובות עבר, חובות שיהיו לנו עכשיו – 208 מיליארד שקל, אנחנו מחזירים חובות

חמד עמאר:  מתוך 208 מיליארד השקלים, אדוני היושב-ראש, 48 מיליארד שקל, חבר הכנסת עטאונה, 48 מיליארד שקל זה ריבית

חמד עמאר:  וכשאתה מוריד את דירוג האשראי אתה תשלם יותר ריבית

חמד עמאר:  אנחנו עכשיו משלמים 48 מיליארד שקל ריבית, אבל נשלם 3

חמד עמאר: 7 מיליארד שקל יותר בשנת 2024, עוד ריבית

חמד עמאר:  אז אנחנו לא נשלם 48 מיליארד שקל, אנחנו נשלם 51

חמד עמאר: 7 מיליארד שקל ריבית בשנת 2024, כי הקרן היא 160 מיליארד שקל

חמד עמאר:       אבל זה לא נגמר כאן

חמד עמאר:  בשנת 2025 נשלם עוד 7

חמד עמאר: 5 מיליארד שקל ריבית, אבל בשנת 2026 נשלם 10 מיליארד שקל ריבית

חמד עמאר:  אתה יודע, בשלוש השנים האלה, בגלל ירידת דירוג האשראי וההלוואות שאנחנו לוקחים עכשיו בגלל המלחמה, נשלם מעל 21

חמד עמאר: 7 מיליארד שקל רק ריבית

חמד עמאר:       ויושב איתנו שר החינוך, שאני מאוד מעריך, והוא יודע, עם 21

חמד עמאר: 7 מיליארד שקל מה אתה יכול לעשות ובמה אתה יכול להשקיע

חמד עמאר:  תארו לעצמכם, רק תוספת הריבית שאנחנו משלמים בשלוש שנים בגלל דירוג האשראי – כמה בתי חולים, אדוני היושב-ראש, אנחנו יכולים לבנות

חמד עמאר:  ב-21

חמד עמאר: 7 מיליארד שקל ריבית, תוספת על 48 מיליארד השקלים ריבית שאנחנו משלמים עכשיו, כמה בתי חולים אנחנו יכולים לבנות, כמה בתי ספר אנחנו יכולים לבנות

חמד עמאר:  הרי יש מחסור אדיר בכיתות לימוד, והשר יודע כמה כיתות לימוד חסרות לנו במדינת ישראל, כמה יכולים להשקיע ברווחה

חמד עמאר:      ש"ס, מפלגת ש"ס, מפלגה חברתית, אכפת לה מיוקר המחיה

חמד עמאר:  כמה יכולנו לתת לרווחה בכסף הזה, כמה יכולנו להשקיע בתיירות, בהייטק, בתשתיות, בכבישים

חמד עמאר:  אני מגיע מהצפון, ובכל פעם שאני נוסע מהצפון לכאן לוקח לי יותר משלוש שעות, וכשאין פקק ואין עומס בכבישים לוקח לי שעתיים, ואפילו פחות משעתיים

חמד עמאר:  תארו לעצמכם, בכסף הזה של הריבית, כמה כבישים יכולנו לסלול במדינת ישראל

חמד עמאר:  ואני לא רוצה להגיד כמה אנחנו צריכים את הכסף הזה בשביל הביטחון של מדינת ישראל ובשביל משרד הביטחון

חמד עמאר:  בהתחלת המלחמה – אני בא מהמגזר הדרוזי, ואני יודע מה עשינו, ומה גייסנו, וכמה תרמנו בכל היישובים בהתחלת המלחמה, כי היה מחסור בסיסי לחיילי צה"ל

חמד עמאר:  ודאגנו לספק כל מה שאנחנו יכולנו, וכל מה שביקשו מאיתנו מהיחידות

חמד עמאר:  תארו לעצמכם כמה דברים יכולנו לעשות בכסף הזה, וכמה יכולנו לעזור לחיילי צה"ל

חמד עמאר:  לכן התקציב הזה הוא תקציב גרוע, תקציב שלא מביא צמיחה, תקציב שלא נותן פתרונות לא ברווחה, לא בחינוך – בשום דבר

חמד עמאר:  חבל שהממשלה הזו מביאה תקציב כזה

חמד עמאר:       אני חייב להתייחס גם לתקציב המגזר הדרוזי

חמד עמאר:  אני חייב – ואמרתי את זה יותר מפעם כאן, במליאה, ועם זאת, אני אחזור על זה לא פעם ולא עשר ולא מאה

חמד עמאר:  כשהביאו את התקציב עברתי על כל סעיפי התקציב וקראתי את כל הסעיפים בתוך התקציב

חמד עמאר:  חיפשתי במטרה למצוא תקציב למגזר הדרוזי

חמד עמאר:  כידוע לכם, במיוחד לחברי הכנסת ולשר, התוכנית התלת-שנתית שאני הכנתי למגזר הדרוזי לשנת 2021, 2022 ו-2023 הייתה 3 מיליארד שקל לשלוש שנים

חמד עמאר:  היא הייתה בעצם בסוף 2021, אז היו 3 מיליארד שקל לשנתיים, מתוכם 1

חמד עמאר: 5 מיליארד שקל תוספתי מתוך משרד האוצר

חמד עמאר:  דאגתי להעביר את כל הכסף הזה למשרדים וגם לרשויות

חמד עמאר:  כל ה-1

חמד עמאר: 5 מיליארד תוספתי הועברו למגזר הדרוזי כשאני הייתי במשרד האוצר

חמד עמאר:  אבל מה לעשות, התוכנית הסתיימה בסוף 2023, ב-31 בדצמבר 2023 הסתיימה התוכנית התלת-שנתית שאנחנו בנינו

חמד עמאר:  ואז מגיע תקציב 2024, שאמור לתת פתרון ולתת תקציב למגזר הדרוזי

חמד עמאר:  וכמו שאמרתי, עברתי על כל התקציב ולא ראיתי שקל אחד למגזר הדרוזי

חמד עמאר:    ראש הממשלה עצמו, שר האוצר, שרים הכי בכירים במדינת ישראל, הבטיחו וישבו עם ההנהגה של העדה הדרוזית: ראשי רשויות, המנהיג הרוחני של העדה הדרוזית, מנכ"ל של משרד ראש הממשלה הגיע ליישוב מע'אר, והבטיחו להם תוכנית חומש לחמש שנים – כל שנה מיליארד שקל, ומתוכם שני שליש כסף תוספתי ממשרד האוצר ושליש מהמשרדים עצמם

חמד עמאר:  שני שליש, אם אני לא טועה, זה מעל 666 מיליון שקל ממשרד האוצר, והם היו צריכים להופיע בספר התקציבים, בספר של תקציב 2024, התקציב החדש

חמד עמאר:  אבל מה לעשות, חיפשתי וחיפשתי ולא מצאתי את הכסף הזה

חמד עמאר:  הגדיל לעשות שר האוצר והוא הגיע לוועדת הכספים

חמד עמאר:  כשאני דיברתי על התקציב של המגזר הדרוזי ועל זה שאני לא מצליח למצוא את התקציב הזה בתוך התקציב - מה הוא עונה לי, אדוני היושב-ראש? על גופתי המתה נקצץ מהתקציב של הדרוזים

חמד עמאר:  אני אומר לו: אדוני השר, אין תקציב

חמד עמאר:  אתה לא יכול לקצץ בתקציב שלא קיים

חמד עמאר:  איך תקצץ מתקציב שבכלל לא מופיע בתוך התקציב? התקציב של העדה הדרוזית לא מופיע בתקציב

חמד עמאר:  אתה לא צריך להגיד: על גופתך המתה

חמד עמאר:  אתה צריך לשים תקציב, ואז נדבר על זה שלא מקצצים מהתקציב שאתה שמת בתוך התקציב

יבגני סובה: אין תקציב – אין גופה

חמד עמאר: בדיוק

חמד עמאר:  ואין תקציב

חמד עמאר:  ואז מגיעים לוועדת הכספים גם מהאוצר, ואני לא מוותר כי העדה הדרוזית מאוד חשובה לי, כי אני בא משם, ולעולם לא אוותר על תקציבים לעדה הדרוזית ולא אוותר בדאגה לכל דבר קטן עבור העדה הדרוזית

חמד עמאר:  אומרים לי באוצר: תשמע, התקציב של המגזר הדרוזי נמצא בתוך סעיף 54

חמד עמאר:  אני פותח את סעיף 54 ומחפש בתוך סעיף 54, ומה אני מוצא שם? מוצא תקציב של המגזר הערבי, שקוצץ מ-1,238 מיליארד שקל בתקציב המקורי ל-832 מיליארד שקל

חמד עמאר:  זה יותר מ-15% קיצוץ

חמד עמאר:  ואני אדבר גם על התוכנית של המגזר הערבי

חמד עמאר:  זה קיצוץ של יותר מ-15%

חמד עמאר:  כי דיברו על קיצוץ של 15% מהתוכנית של המגזר הערבי

חמד עמאר:  ואני אומר להם: מצאתי רק 830 מיליון שקל בתוכנית של המגזר הערבי – תשתיות במגזר המיעוטים, ככה כתוב

חמד עמאר:  בשביל להיות מדויק – 834 מיליון שקל

חמד עמאר:   
 	ואז אומרים לי – כי דיברתי הרבה על התקציב של המגזר הדרוזי – תשמע, אנחנו לוקחים מכאן 200 מיליון שקל ונותנים אותו למגזר הדרוזי

חמד עמאר:  אז אחרי יותר מחודש וחצי שאני כל הזמן מדבר על התקציב של המגזר הדרוזי, ודואג שהמגזר הדרוזי ייכנס לתוך התקציב עם 200 מיליון שקל, מתברר לי שעדיין לא שינו את הסעיף

חמד עמאר:  הסעיף שעדיין נמצא הוא תשתיות למגזר הערבי

חמד עמאר:  והקיצוץ במגזר הערבי הוא לא 15%

חמד עמאר:  חברי הכנסת, גם מהרשימה המשותפת, הקיצוץ הוא לא 15%

חמד עמאר:  כי הכסף שמופיע בסעיף 54, אחרי שלקחנו את ה-200 מיליון למגזר הדרוזי, הקיצוץ שם הוא 50%

חמד עמאר:  מ-1

חמד עמאר: 238 מיליארד לקרוב ל-630 מיליון

וליד אל-הואשלה:  הם - - -      

חמד עמאר:  אז הקיצוץ הוא יותר מ-50% בכסף התוספתי שם

חמד עמאר:  לכן, גם למגזר הערבי קוצץ תקציב אדיר

חמד עמאר:  כשאנחנו מדברים על 15% מהתוכנית עצמה, אנחנו לא מדברים רק על ה-15% כי יש קיצוץ רוחבי של עוד 5%

חמד עמאר:  ו-5% בקיצוץ הרוחבי הם לא כמו שאומרים קיצוץ רוחבי של 5%, כי יש דברים שאתה לא יכול לקצץ

חמד עמאר:  אני הייתי באוצר ואני אומר לכם שבשכר אתה לא יכול לקצץ 5%

חמד עמאר:  אתה הולך על תוכניות אחרות

חמד עמאר:  אתה לא יכול לקצץ פרויקטים שהם כבר בביצוע ויצאה הרשאה או בתקציבים שכבר התחילו לעבור

חמד עמאר:  אתה מקצץ בכספים שאתה יכול לקצץ בהם

חמד עמאר:  יש סעיפים שמקצצים בהם 20% ולא 5%, יש סעיפים שמקצצים בהם 30% ולא 5%, יש סעיפים שמקצצים בהם 40% ו-50%

חמד עמאר:  ולכן, אני אומר לכם שהקיצוץ בתוכנית של המגזר הערבי יהיה מעל 50%

חמד עמאר:  ה-200 מיליון שקל שלקחו לרשויות המקומיות, מה שנקרא מענקי איזון, זה לא כסף קואליציוני

חמד עמאר:  אני הייתי שם, ואני ישבתי אותו לילה בדיון הזה, ומנסור עבאס ייצג את המגזר הערבי שם, ודובר על תיקון הנוסחה של מענקי איזון

חמד עמאר:  יש נוסחה למענקי איזון, והמגזר הערבי נפגע מאוד בנוסחה והוא לא יכול לקבל כמו רשות יהודית

חמד עמאר:  גם המגזר הדרוזי נפגע שם

חמד עמאר:  לכן אני דאגתי והעברתי לרשויות הדרוזיות 200 מיליון כדי לכסות את הנוסחה הזו שמחסירה להם במענקי איזון

חמד עמאר:       ואמרו: ניתן 200 מיליון כל שנה

חמד עמאר:  ובאמת, כשהיינו בממשלה, העברנו את ה-200 מיליון שקל

חמד עמאר:  פעמיים ה-200 מיליון הועברו: גם ב-2022 עבר, וגם ב-2023, אחרי קשיים רבים

חמד עמאר:  שר האוצר, שיושב כאן, לא רצה להעביר אותם

חמד עמאר:  אבל בסוף הועברו ה-200 מיליון

חמד עמאר:  אבל שר האוצר החליט לבטל את ה-600 מיליון שנשארו, לבטל אותם לגמרי, ואני לא יודע למה לבטל אותם, כשאומרים לך שמשפחות הפשע וארגוני הפשע השתלטו על הכסף הזה

חמד עמאר:  במקום למגר את ארגוני הפשע מוותרים על הכסף לרשויות המקומיות, שבשבילן זה האוויר – זה לפנות את האשפה, זה לתת לגננת, זה לתת את הכסף הדרוש לרשויות

חמד עמאר:  כמה כל רשות מקבלת? 3 מיליון? 4 מיליון? עיר גדולה –5 מיליון? זה כסף קטן, אבל זה אוויר לאותה רשות קטנה, שממילא ההכנסה שלה מארנונה היא נמוכה

חמד עמאר:  אין לה אזורי תעשייה והיא מתקיימת מהכסף הזה

חמד עמאר:       לכן כשתעלו לדבר כאן על התקציב, חבריי, תבינו שהקיצוץ שלכם יגיע ליותר מ-50%, וכל מי שאומר לכם 15% – כי שר האוצר הגיע לוועדה וניסה להסביר לנו ש-15% הם פחות מ-5%

חמד עמאר:  עד היום אני מפעיל את הראש ומנסה להבין איך 15% הם פחות מ-5%, ואני לא מצליח – או שאני לא הצלחתי להבין את השר, או שהוא לא הסביר את עצמו טוב

חמד עמאר:  הוא נמצא כאן איתנו, אני מקווה שהוא יעלה לכאן לדוכן ויסביר לנו איך 15% הם פחות קיצוץ מ-5%, ואז יכול להיות שאני אצליח להבין, כי אז בוועדת הכספים לא הצלחתי להבין

חמד עמאר:  אולי נצליח להבין

חמד עמאר:       אבל אני אנצל את ההזדמנות ששר האוצר נמצא כאן – הוא לא היה נוכח כשדיברתי על התוכנית של המגזר הדרוזי

חמד עמאר:  הוא אמר שם שלא יקוצץ למגזר הדרוזי, ואני עדיין לא רואה תקציב למגזר הדרוזי

חמד עמאר:  לכן אני אומר לשר: תכינו תוכנית חומש למגזר הדרוזי

חמד עמאר:  אנחנו באמצע חודש מרץ, ועד שנכין את התוכנית ונאשר את התוכנית, זה ייקח הרבה זמן, שנת 2024 תהיה עם אפס תקציב למגזר הדרוזי – ואז נצטרך אנחנו לבוא

חמד עמאר:  אתה יכול לצאת, אני אמשיך לדבר, אל תדאג

בצלאל סמוטריץ': אני רק לוקח קפה

חמד עמאר: אני מרשה לך, תצא, אני אומר לך שאתה יכול לצאת

חמד עמאר:  אז המגזר הדרוזי יהיה בלי תקציב לשנת 2024, ואני לא יכול לפנות לאותם צעירים וצעירות להגיד להם: תשמעו, לשר האוצר, לראש הממשלה, לממשלה הגרועה הזאת לא היה זמן להכין לכם תוכנית חומש בשביל לפתח את התשתיות במגזר הדרוזי, ואני חייב לגעת ב-200 מיליון שהצלחתי להשיג בתקציב של המגזר הדרוזי

חמד עמאר:  הם לא יספיקו לשנת 2024, כי חברים, 200 מיליון סבסוד חלקות לחיילים משוחררים – כשאני נכנסתי למשרד האוצר וישבתי עם משרד השיכון, כי משרד השיכון לא משקיע אף שקל – אני סגרתי איתו שאני לוקח ממנו, אין לך בעיה של זמנים, והיא יכולה לתת לי גם עשר דקות על חשבון מישהו אחר

יבגני סובה: אתה, אל תדאג, יש פה מנהל שמנהל את האירוע

יבגני סובה:  אתה יכול לדבר, אתה יכול להמשיך עד ששר האוצר יחזור, וגם אז אני אתן לך עוד דקה

חמד עמאר: ה-200 מיליון לא יספיקו לסבסוד חלקות לחיילים משוחררים

חמד עמאר:  כשנכנסתי למשרד, ישבתי עם משרד השיכון, ונאמר לי שמשרד השיכון צריך 550 מיליון שקל, ומתוכם 300 מיליון לחלקות לחיילים משוחררים, סבסוד לשנת 2023-2022, וכאשר דיברתי עם משרד השיכון עכשיו, שאלתי אותו אם נשאר כסף לסבסוד לחלקות לחיילים משוחררים דרוזים, אמרו לי שלא נשאר כסף

חמד עמאר:  ואם לא יהיה כסף ממשרד האוצר – אדוני השר, אם לא יהיה כסף לסבסוד חלקות לחיילים משוחררים דרוזים לשנת 2024, לא ניתן לחלק חלקה אחת במגזר הדרוזי – חלקה אחת לא ניתן לחלק במגזר הדרוזי

חמד עמאר:       אני לקחתי ממנו, אני דיברתי איתו

יבגני סובה: זה בסדר?     

יוסף עטאונה: - - -     

יבגני סובה: תודיע לי מתי אתה רוצה לעלות, זה מהחצי שעה שלך – אה, יש לך 20 דקות, יוסף

חמד עמאר: אין בעיה, מבחינת זמנים יש הרבה זמן

חמד עמאר:  ה-200 מיליון לא יספיקו לחלקות לחיילים משוחררים, לכן צריך להכין את התוכנית של המגזר הדרוזי מהר מאוד

חמד עמאר:       אני חייב לגעת בנקודה האחרונה שכואבת – היא כואבת לכל אחד ואחד מאיתנו, והיא הוכיחה את זה רק ביממה האחרונה

חמד עמאר:  כל הזמן דיברנו על הרציחות במגזר הערבי, ועד עכשיו נהרגו – ואני לא רוצה לטעות במספר, כי שלשום דיברתי על 36 נרצחים מתחילת השנה, ושמעתי על עוד רצח אחד – 37 נרצחים

חמד עמאר:  ומה הממשלה הזאת עושה? מה השר לביטחון לאומי עושה? אתה יודע, יכול להיות שלא כואב לבן גביר שערבי נרצח, אבל לערבי הזה יש את האימא, יש את האבא, יש את האישה, יש את האחות, יש את הילד, יש את הבן, יש לו את החברים, יש לו את המשפחה, שכואבים את מותו בטרם עת, כי הוא נרצח

חמד עמאר:       שר ביטחון לאומי – היה שר לביטחון הפנים – רצית לקרוא למשרד שלך "השר לביטחון לאומי"; כשיש רצח בתוך המדינה הזאת – ואני אשאל אותך, אדוני היושב-ראש, באיזה מדינות בעולם אנשים נרצחים בכביש, ביציאה ממועדון, בבית שלהם, והרוצח לא נתפס? כי אחוז הפענוח של הרציחות במגזר הערבי הוא אפסי

חמד עמאר:  במה השר לביטחון לאומי מתגאה? במה?     לא שמעתי אותו אומר מילה אחת על זה

חמד עמאר:  יכול להיות שעל ערבי מת לא כואב לך, או על ערבי שנרצח לא כואב לך, אבל ביממה האחרונה שלושה נרצחו, ערבי אחד ושני יהודים

חמד עמאר:  לא כואב לך גפ על אותה אישה, אימא לחמישה ילדים שנרצחה? אתה לא אומר כלום? תתעורר, אתה שר לביטחון לאומי

חמד עמאר:  אתה צריך להחזיר את המשילות למדינת ישראל, כי איבדנו את המשילות במדינת ישראל

חמד עמאר:  אין משילות, אין ביטחון אישי לאנשים

חמד עמאר:  אזרחי מדינת ישראל מפחדים

חמד עמאר:  הפשע משתולל בכבישים, ברחובות, בבתים, ואתם לא עושים כלום

חמד עמאר:  וכשאני אומר שאתם לא עושים כלום, אני אומר לכם שכאשר אנחנו היינו בממשלה, הצלחנו להוריד את הרציחות במגזר הערבי ל-116 נרצחים

חמד עמאר:  כל אחד הוא שווה, כל אחד הוא עולם ומלואו, אבל כשאתם בממשלה – את שנת 2023 סיימנו עם 244 נרצחים; שנת 2024 עוד בהתחלתה, יחסית לתקופה המקבילה – יותר נרצחים השנה

חמד עמאר:  שיא השיאים ברציחות במגזר הערבי היה בשנה שעברה, שנת 2023 – 244 נרצחים

חמד עמאר:        השנה, אם המצב יימשך ככה, המצב יהיה יותר גרוע ויהיו יותר נרצחים

חמד עמאר:  אבל אני גם לא פוטר את המגזר הערבי

חמד עמאר:  אני גם מאשים אותו

חמד עמאר:  עד מתי, עד מתי אנחנו נוכל לסבול את הרציחות האלה? עד מתי אנחנו נוכל לסבול את זה שמי שיוצא מהבית לא יודע – אפילו אם הוא לא שייך לשום פשע, כי הכדור לא מבחין בין חף מפשע ללא חף מפשע

חמד עמאר:  וכשאנחנו מדברים על 37 נרצחים מתחילת השנה – עוד לא נגעתי בכלל במספר הפצועים, כי יש עשרות פצועים מתחילת השנה

חמד עמאר:      אני רוצה לסיים את הנאום שלי, כי חבר הכנסת מחכה והוא רוצה לדבר

חמד עמאר:  לקחתי ממנו אולי חמש דקות – אולי פחות, אני לא יודע

יוסף עטאונה: - - -     

חמד עמאר: יותר? אני לא יודע לספור יותר

חמד עמאר:  חמש דקות או פחות – אני לא יודע כמה לקחתי מהזמן שלו

חמד עמאר:  אבל אני רוצה לפנות עוד פעם לשר האוצר ולדרוש ממנו להכין תוכנית חומש למגזר הדרוזי ושלא תרד מ-5 מיליארד שקל לחמש השנים הקרובות, ומתוכם שני שלישים יהיו כסף תוספתי ממשרד האוצר ושליש משרדי

חמד עמאר:  כי אם התוכנית לא תהיה ככה, לא יהיה פיתוח ביישובים הדרוזיים

חמד עמאר:  תודה רבה

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת חמד עמאר

יבגני סובה:  הדובר הבא – חבר הכנסת יוסף עטאונה, בבקשה

יבגני סובה:  אז רגע, עשיתם שינוי שם בזמנים, שפרה? תעדכנו אותי אם יש שינויים שם

יבגני סובה:  אני משאיר 20 דקות, בסדר

יבגני סובה:  בבקשה, אדוני

יוסף עטאונה: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, לא צריך להיות איש כלכלה או איש כספים כדי לעלות על השקר ועל הביזיון שנקרא תקציב המדינה

יוסף עטאונה:  לבוא לכנסת ולהגיש את התקציב הזה זה מצג שווא, זו אשליה

יוסף עטאונה:  לתקציב הזה צריך לקרוא לא תקציב המדינה – זה תקציב קואליציית ה-64 של ביבי נתניהו

יוסף עטאונה:  תקציב המדינה שמביאים, שגונבים בו את כספי הציבור והמדינה, הוא תקציב הישרדות פוליטית של נתניהו

יוסף עטאונה:  התקציב שמביאים, יש בו פגיעה קשה בכל האוכלוסיות בארץ, ובמיוחד בחברה הערבית, לכן הוא תקציב גרוע

יוסף עטאונה:  הוא תקציב שמשרת פוליטית את נתניהו

יוסף עטאונה:  הוא תקציב שבא לתחזק את הקואליציה שלו

יוסף עטאונה:  כל מי שיסתכל בתקציב יראה בצורה ברורה שהתקציב הזה בא לתחזק את הקואליציה הזו, בא כדי שנתניהו יישאר בשלטון

יוסף עטאונה:  ההסכמים הקואליציוניים שהונחו בתחילת דרכה של ממשלה זו על שולחן הכנסת הראו בצורה ברורה שהתקציב של המדינה הוא תקציב – עוד פעם – הישרדות פוליטית של נתניהו

יוסף עטאונה:      דובר רבות בתקופה האחרונה גם על קיצוץ בתקציב לגבי החברה הערבית

יוסף עטאונה:  דובר גם על קיצוץ רוחבי בכל התקציב, בכל משרדי הממשלה, של 5%, וכשבאו לדבר על קיצוץ מתוך החברה הערבית, דובר על קיצוץ של 15%

יוסף עטאונה:  והשאלה שנשאלת – קודם כול, אנחנו לא מתפלאים שיושב פה שר האוצר, שהוא הממונה והוא אחראי לקיצוץ, כי אין לנו שום ציפייה מהשר הזה וממה שהוא משקף, ולכן ההחלטה שלו מובנת מאליה

יוסף עטאונה:  אבל הוא עוד פעם מטעה את הכנסת, ואת הציבור הישראלי בכלל, כשהוא מדבר על התקציב הזה, של ה-15%, כתקציב ייחודי, כי זה תקציב – או הסכם – קואליציוני

יוסף עטאונה:  הרי מה מטרת התקציב הייחודי לחברה הערבית? החברה הערבית סבלה במשך 75 שנים מהזנחה, מאפליה, בכל תחומי החיים

יוסף עטאונה:  באים לתקן עוול היסטורי בכל תחומי החיים

יוסף עטאונה:  ולכן, התוכניות האלה באו בראש ובראשונה לתת מענה לסגירת פערים בחברה הערבית, ואין להן קשר לשום הסכם קואליציוני עם אף ממשלה

יוסף עטאונה:  שנים רבות היו תוכניות חומש למיניהן

יוסף עטאונה:  המטרה של תוכניות החומש היא לסגור פערים בכל תחומי החיים – בחינוך, בבריאות, בתעסוקה, בדיור

יוסף עטאונה:  ולכן התוכניות האלה הן גם אינטרס של הכלכלה הישראלית

יוסף עטאונה:  כי אי-אפשר לדבר על כלכלה מוצלחת, אי- אפשר לדבר על צמיחה כלכלית בתוך מדינת ישראל כש-20% מהאוכלוסייה הם מחוץ לתקציב המדינה

יוסף עטאונה:  התקציב שמביאים היום בא להעמיק את הפערים בין יהודים לערבים במדינה

יוסף עטאונה:  התקציב הזה בא גם לפגוע בכל המוחלשים במדינה

יוסף עטאונה:  ולכן, אנחנו נצביע נגד התקציב

יוסף עטאונה:       בתוספת תקציב באים בטענה שיש צורך לתחזק את המלחמה

יוסף עטאונה:  הרי המלחמה הזו – כולנו יודעים שנתניהו רוצה בהמשך הלחימה, בהמשך המלחמה, ממטרה אחת ויחידה, וזה מתחבר לתקציב ולהסכמים הקואליציוניים ולתקציב ששר האוצר מחלק לשותפים שלו

יוסף עטאונה:  גם לגבי המלחמה, מטרת התקציב, ההסכמים הקואליציוניים

יוסף עטאונה:  המשרדים המיותרים – אין להם שום תועלת לאף אחד; לא ליהודים, לא לערבים

יוסף עטאונה:  המטרה של התקציב היא לשמור עוד פעם על הישרדות פוליטית

יוסף עטאונה:  גם המלחמה שנתניהו ממשיך בה, למרות שכל העולם מתנגד, באה גם לשרת את ההישרדות הפוליטית שלו

יוסף עטאונה:  מהיום הראשון אמרנו מעל דוכן זה לגבי המלחמה, שיש קבינט מלחמה ויש קבינט הישרדות פוליטית של נתניהו

יוסף עטאונה:  ואמרנו אז שלצערנו הרב ידו של קבינט ההישרדות הפוליטית של נתניהו היא על העליונה

יוסף עטאונה:      ולכן בחסות המלחמה המיותרת הזו, שצריך להפסיק אותה מיידית, ולהשקיע את הכסף באוכלוסיות המוחלשות – הוא ממשיך בה כדי להישאר בכיסא שלו כראש ממשלה, כי הוא יודע שיום הדין יבוא, תהיה ועדת חקירה, והוא לא יהיה בכיסא שלו

יוסף עטאונה:  ולכן הוא לא ממהר

יוסף עטאונה:  למרות הדרישה הכל-כך צודקת של משפחות החטופים, הוא לא מוכן ללכת לעסקה של חילופי אסירים, שכולם תמורת כולם עכשיו, כי הוא רוצה להמשיך בתפקיד שלו עם השותפים שלו

יוסף עטאונה:  ולכן לבוא ולהגיד שתוספת התקציב שמבקשים בשביל המלחמה – אמרנו שהמלחמה, הדבר הטוב ביותר בה הוא לסיים אותה מיידית

יוסף עטאונה:      אני רוצה לדבר על השלכות התקציב הזה על החברה הערבית בכלל ועל החברה הערבית הבדואית בנגב

יוסף עטאונה:  אין ספק שמי שנפגע מהתקציב הזה, בכל התחומים, הוא החברה הערבית

יוסף עטאונה:  ולכן, בחברה הערבית הבדואית בנגב המצב הוא יותר קשה

יוסף עטאונה:  ראינו את המצוקה האמיתית של החברה הערבית הבדואית בנגב בעת המלחמה, במיוחד בכפרים הלא-מוכרים בנגב, ושהאוכלוסייה הזו שילמה מחיר כבד מאוד במלחמה הזו

יוסף עטאונה:  המלחמה הזו הראתה בצורה ברורה ביותר שבמאזן בין מדינה יהודית ודמוקרטית, מדינת ישראל בנגב היא רק יהודית ולא דמוקרטית; כי מדינה דמוקרטית – צריך להיות בה שוויון

יוסף עטאונה:  ובנגב, כלפי החברה הערבית – אין שוויון בין ערבים ליהודים בכל מה שקשור למשאב של הקרקע

יוסף עטאונה:  התפיסה של המדינה לגבי הקרקע בנגב ולגבי הכפרים הלא-מוכרים בנגב היא תפיסה גזענית; תפיסה שמסתכלת בעין ליהודים ובעין אחרת לערבים הבדואים בנגב; תפיסה שמתכננת בצורה אחת ליהודים ובצורה אחרת לערבים הבדואים בנגב

יוסף עטאונה:      מדינה גזענית, שאין בה שוויון, כי ליהודי בנגב מותר להתיישב איך שהוא רוצה, והוא יכול לבחור בצורת ההתיישבות שהוא רוצה להיות חלק ממנה, לגבי החברה הערבית הבדואית בנגב – באים בתכנון כפוי, במטרה אחת ויחידה: לרכז מקסימום ערבים על מינימום קרקע

יוסף עטאונה:  את התפיסה הזו אנחנו לא קיבלנו ולא מקבלים

יוסף עטאונה:  אנחנו לא מדברים בסיסמאות כשאנו מדברים על תכנון מפלה בנגב

יוסף עטאונה:  אנחנו לא מדברים בסיסמאות כשאנחנו מדברים על אי-שוויון ועל תכנון מפלה בנגב

יוסף עטאונה:       בנגב יש מועצות אזוריות יהודיות

יוסף עטאונה:  יש כמה כאלה, ואני אקריא אותן: יש את מועצה אזורית אשכול, בני שמעון, ערבה תיכונה, חבל אילות, מרחבים, רמת נגב, שדות נגב, שער הנגב ותמר

יוסף עטאונה:  יש נוסף למועצות האזוריות האלה, כבוד היושב-ראש, שתי מועצות אזוריות בדואיות בנגב: מועצה אזורית אל-קסום ומועצה אזורית נווה מדבר

יוסף עטאונה:  התכנון בשתי המועצות האזוריות הבדואיות בנגב הוא תכנון שונה מבכל שאר המועצות האזוריות היהודיות בנגב

יוסף עטאונה:  התכנון באל-קסום ובנווה מדבר הוא תכנון שונה מבשאר המועצות האזוריות היהודיות גם בנגב וגם בכל הארץ, כי בכל המועצות האזוריות בארץ, ובמיוחד בנגב – במועצות האזוריות היהודיות יש רצף טריטוריאלי בכל השטח, במועצות האזוריות היהודיות, ובמועצות האזוריות הבדואיות אין רצף טריטוריאלי, דבר שמייצר את הבעיה של אי-הכרה בכפרים הלא-מוכרים בנגב

יוסף עטאונה:      כשאתה פונה לכל משרד ממשלתי, אומרים לך, בשיא החוצפה, שאי-אפשר לתת לכל בדואי יישוב איפה שהוא נמצא

יוסף עטאונה:  זה שקר

יוסף עטאונה:  זו עזות מצח

יוסף עטאונה:  זה לשקר בעזות מצח

יוסף עטאונה:  המציאות בנגב היא כזאת: מי שמותר לו לגור איפה שהוא רוצה, איך שהוא רוצה, זה היהודי; לבדואים אין את האפשרות הזו

יוסף עטאונה:  אני רוצה להגיד לכולם, ולנפץ את השקר הזה: השטח לאזרח יהודי במועצות האזוריות היהודיות הוא פי 85 מהשטח לאזרח הבדואי בכפרים הלא-מוכרים, במידה שיכירו בהם

יוסף עטאונה:  תשמעו טוב את המספרים: השטח לאזרח יהודי במועצה אזורית יהודית בנגב הוא פי 85 מאזרח ערבי בדואי במועצה אזורית בנגב

יוסף עטאונה:      ולכן, אם זה לא אפרטהייד, אם זו לא גזענות, אם זה לא להסתכל על אנשים, אזרחי המדינה, בעלי המקום, בעלי הקרקע, שיש להם את כל הזכות להתפתח ביישוב שלהם – במקום להכיר בכפרים, במקום לתכנן את היישובים

יוסף עטאונה:  ואנחנו, בשם החברה הערבית הבדואית, לא מבקשים תכנון שונה, לא מבקשים לייבא לנו חוקי תכנון ובנייה מחוץ לארץ

יוסף עטאונה:  אנחנו מבקשים דבר אחד ויחיד: שיהיה שוויון בתכנון, בהתייחסות, בין ערבים ליהודים, ושהמשאב הזה שנקרא קרקע בנגב יהיה לכולם – לערבים וליהודים

יוסף עטאונה:      ולכן, הדרישה החד-משמעית שלנו היא להכיר בכפרים הלא-מוכרים

יוסף עטאונה:  ההכרה צריכה להיות הכרה בשיתוף עם הקהילה המקומית

יוסף עטאונה:  צורת ההתיישבות וההכרה – צריך לתת לאנשים את האפשרות לפתח חקלאות מותאמת להם; להכיר גם באפשרות ליישובים חקלאיים

יוסף עטאונה:  ועד שזה יקרה הדרך ארוכה, אבל על המדינה, על משרדי הממשלה – ולגבי זה כבר פנינו, ועובדים על זה ולוחצים בכיוון, שיוקמו מרכזי שירות בכל הכפרים הלא-מוכרים בנגב; בגלל המלחמה, והמצוקה של האוכלוסייה הזו מאז 7 באוקטובר מראה בצורה ברורה שבהיעדר הכרה מוניציפלית ביישובים הלא-מוכרים בנגב אנשים יישארו מופקרים

יוסף עטאונה:  ראינו את זה בזמן המלחמה, ראינו שאין שום התייחסות לאוכלוסייה הזו; ראינו שעד היום, ברגע זה, אין שום מענה לנושא המיגון ביישובים האלה

יוסף עטאונה:      כבוד היושב-ראש, התקציב שמביאים עוד פעם, בנוסף לכל הקיצוץ שפוגע בחברה הערבית, בא לפגוע פגיעה ישירה בתוכניות שיכולות לצמצם את הפשיעה בחברה הערבית

יוסף עטאונה:  החברה הערבית בשנה האחרונה, מתחילת השנה, מאוד מדממת

יוסף עטאונה:  הרבה נרצחים

יוסף עטאונה:  מתחילת השנה יש 38 נרצחים בחברה הערבית

יוסף עטאונה:  במקום לטפל בהם – האחריות היא על אחד ויחיד: ראש הממשלה

יוסף עטאונה:  הוא מינה את שר הכישלון, שכנראה טוב לו שערבים רוצחים ערבים, הוא כנראה נהנה מזה

יוסף עטאונה:  אחרת אי-אפשר להבין מצב – שהממשלה והשר הממונה – שבו נרצחים ערבים כל יום והחברה מדממת ואין שום פעולה

יוסף עטאונה:  ראינו את אותו שר שמנחה את המשטרה ומוציא הודעה מיידית לעיתונות כשאזרח הרים דגל פלסטין

יוסף עטאונה:  הוא פותח בחקירה ומביאים אותו לבית המשפט

יוסף עטאונה:  אבל כשצעיר אחרי צעיר, צעירה אחרי צעירה נרצחים בחברה הערבית – הוא לא עושה שום דבר

יוסף עטאונה:      אני רוצה להעלות שאלה אחת לכולם – לערבים, ליהודים, לקואליציה, לאופוזיציה: 38 נרצחים מתחילת השנה

יוסף עטאונה:  אתמול הקראתי את השמות שלהם, לכל אחד יש שם

יוסף עטאונה:  תארו לעצמכם מצב שבמקום 38 נרצחים – באותו נשק, באותו נשק ואותו רוצח, אבל השמות שלהם לא היו השמות שהקראתי אתמול אלא היו מהחברה היהודית

יוסף עטאונה:  אני חושב שכל הכנסת הזו, כל הממשלה הייתה עומדת על הרגליים, לא עוסקים בשום דבר אחר אלא להפסיק את הרציחות, אבל כשמדובר בחברה הערבית, מותר להם

יוסף עטאונה:       אני רוצה לסיים בדבר מאוד חשוב, וזה נושא החינוך

יוסף עטאונה:  כאיש חינוך שנים רבות, גם הסתכלתי על התקציב, וחבל ששר החינוך יצא לפני שעליתי על הדוכן

יוסף עטאונה:  הייתי מראה לו את המצוקה האמיתית של מערכת החינוך הערבית הבדואית בנגב

יוסף עטאונה:  אני מאמין במערכת החינוך, בתרומת החינוך כערך מרכזי בכל חברה, כערך ונושא שאם מפתחים אותו אפשר להתגבר על הרבה אתגרים, ובפנינו הרבה אתגרים

יוסף עטאונה:  בתקציב הזה שהסתכלתי עליו אין מענה לילדי הכפרים הלא-מוכרים בתחום הגיל הרך

יוסף עטאונה:  כ-5,000 תלמידים נמצאים בבית כי אין מסגרת חינוך

יוסף עטאונה:  ובמקום לבוא ולתת פתרונות, משרד החינוך ממשיך להתעלם

יוסף עטאונה:  יש מצוקה אמיתית בכל המבנה והתשתית הפיזית בבתי הספר בכפרים הלא-מוכרים בנגב, שצריך להתייחס אליה ומיידית

יוסף עטאונה:  התקציב שמביאים הוא תקציב, עוד פעם, של הישרדות פוליטית של ביבי נתניהו

יוסף עטאונה:  אנחנו נצביע נגד התקציב הזה

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת יוסף עטאונה

יבגני סובה:  הדובר הבא – חבר הכנסת ואליד אלהואשלה

יבגני סובה:  גם לרשותך 20 דקות

יבגני סובה:  נכון?      

וליד אל-הואשלה: אני לא אגיע ל-20

וליד אל-הואשלה:       מכובדי היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, התקציב הזה הוא תקציב שלא רואה את החברה הערבית וגם את החברה הבדואית

וליד אל-הואשלה:  בדיוק כמו שסמוטריץ' לא רואה ולא רוצה לראות את הנשים הערביות עם אשתו במחלקת יולדות, כך הוא לא רואה ולא ראה את הערבים בתקציב הזה

וליד אל-הואשלה:  במקום לקדם סגירת פערים, התקציב הזה ירחיב אותם

וליד אל-הואשלה:  במקום להקצות משאבים למאבק בפשיעה, התקציב הזה והמדיניות של הממשלה נותנים לה אור ירוק

וליד אל-הואשלה:  לזכות עושי דברו של סמוטריץ' באוצר – הם יודעים לתת לזה שמות יפים

וליד אל-הואשלה:  קיצוץ של 15% מתקציבי תוכניות הממשלה, הם קוראים לזה

וליד אל-הואשלה:  הם שוכחים לציין שרוב התקציב של אותן תוכניות ממשלה מיועד לצמצום הפערים ולמאבק בפשיעה בחברה הערבית, אדוני היושב-ראש

וליד אל-הואשלה:      לכולם מקצצים 5%; לנו מקצצים 15% ועוד 5% כמו כל השאר

וליד אל-הואשלה:  יש תקציבים שסוגרים פערים; זה תקציב להרחבת הפערים

וליד אל-הואשלה:  יותר למקורבים; הרבה פחות לאזרחים הערבים

וליד אל-הואשלה:  זו ממשלת בת יענה שמרוב שהיא עסוקה בעצמה ובמגזריה היא לא רואה מה קורה מסביב, לא רואה את עליית המחירים שאנחנו רואים יום-יום

וליד אל-הואשלה:  לאחרונה ראינו שיש הרבה עליות במשק, בדלק, במוצרי חלב

וליד אל-הואשלה:  ולכן, גם האזרחים של המדינה נאלצים להכניס את היד שלהם עמוק לכיס ולהוציא

וליד אל-הואשלה:  ולממשלה לא אכפת

וליד אל-הואשלה:       הממשלה הזאת לא רואה את הפשיעה, ששוברת שיאים חדשים, אחרי ששנת 2023 שברה את כל השיאים לפניה; לא רואה את החינוך המקרטע

וליד אל-הואשלה:  ואם אתם חושבים שיש בעיה בחינוך אצל היהודים כדאי לכם לבוא לבקר ביישובים הבדואיים בנגב

וליד אל-הואשלה:  אין תקציבים להסעות, יש מחסור אדיר בכיתות

וליד אל-הואשלה:  אבל הממשלה לא רוצה – ולא רואה את הנגב

וליד אל-הואשלה:  חבריי, יש בנגב עשרות תלמידים או אפילו מאות תלמידים שלא מגיעים לבתי הספר מכיוון שאין הסעות, ודובר רבות על הנושא הזה

וליד אל-הואשלה:  איך יכול להיות ואיך ייתכן שיש תלמידים שעד עכשיו לא מצליחים להגיע לבתי הספר בגלל מחסור בהסעות, ואין תקציבים לנושא הזה? ויש מרחק אדיר בין היישובים לבין בתי הספר, קילומטרים ארוכים

וליד אל-הואשלה:  יש מחסור גם בכיתות, כיתות הלימוד

וליד אל-הואשלה:  אנחנו מדברים על עשרות בתי ספר, שבתוך בתי הספר האלה יש מעל 1,000 תלמידים בכל בית ספר אחד

וליד אל-הואשלה:  ואני לא חושב שיש מגזר שיש בו את כמות התלמידים כמו שיש באזור שלנו בנגב

וליד אל-הואשלה:      הממשלה הזאת לא רואה כלום חוץ מעצמה

וליד אל-הואשלה:  אבל אתם יודעים למה כן יש תקציב? להריסת בתים בנגב יש תקציבים

וליד אל-הואשלה:  ואפילו יותר מזה, בממשלה הזאת כמות ההריסות בנגב עלתה בצורה אדירה, לצערי הרב, והממשלה חושבת רק איך להרוס

וליד אל-הואשלה:  מאז שנכנס הצמד-חמד בן גביר וסמוטריץ' לממשלה הזאת, עליית ההריסות התעצמה, וגם ההריסות הן בהתאם

וליד אל-הואשלה:  יש עליה חריגה מאוד בהריסת בתים של אזרחים, ולממשלה לא אכפת

וליד אל-הואשלה:  הממשלה משאירה הרבה אזרחים, משפחות, ילדים, ללא קורת גג, תחת השמש, גם במזג אוויר חורפי

וליד אל-הואשלה:  משאירה אותם בלי שום פתרון, ואפילו הפקחים שנמצאים בדרום לא נותנים פתרונות לאנשים

וליד אל-הואשלה:      דיברנו הרבה על איך להסתכל על החברה הבדואית, איך לדבר עם האנשים, אבל לאף אחד לא אכפת

וליד אל-הואשלה:  האנשים רק רוצים להדביק צווי הריסה על הבתים, לחלק צווי הריסה בלי לתת פתרונות לאנשים

וליד אל-הואשלה:  העיקר להרוס, לא חושבים על משהו אחר

וליד אל-הואשלה:  השר בן גביר מגיע לנגב ומתפאר, משקיף על ההריסות של האזרחים, של המדינה

וליד אל-הואשלה:  למה? איפה הם גרים, האזרחים האלה? במקסיקו? בנורבגיה? הם גרים במדינה

וליד אל-הואשלה:  למה לא דואגים להם? מי אחראי לזה? מי אמור לתת פתרונות לאנשים? מי אמור לספק פתרונות לבדואים? איפה השרים? למה אנשים בוחרים בממשלה הזאת? אני חושב שכל ממשלה, אחרי שהיא מורכבת, היא צריכה להציל את כל האזרחים, אדוני היושב-ראש, ולא לשרת חלקים מהאזרחים

וליד אל-הואשלה:  וזה חבל מאוד

וליד אל-הואשלה:  אנחנו גרים בנגב וכל הזמן דרשנו להכיר בכפרים הלא-מוכרים, אבל במקום להכיר ולהפסיק את ההריסות, בוחר בן גביר להרוס אצל הבדואים

וליד אל-הואשלה:  הבעיה היא שהוא מקבל גיבוי, הוא מחשק את ראש הממשלה, וראש הממשלה לא מצליח לקבל החלטות מבן גביר

וליד אל-הואשלה:  אלמלא גופי הביטחון שהתעקשו בשבוע האחרון על הנושא של מסגד אל-אקצא, הוא היה מבעיר את האזור

וליד אל-הואשלה:  לא חושב פעמיים, העיקר להופיע במהדורות החדשות

וליד אל-הואשלה:       אבל הוא שוכח שיש פה אזרחים, שכח את האנשים בעוטף, שכח את האנשים בצפון, שכח את האנשים בבאר שבע, בבקעת באר שבע, בערד, בדימונה – לא מעניין

וליד אל-הואשלה:  כל הזמן דיבר על משילות

וליד אל-הואשלה:  איפה המשילות? כשאנחנו מדברים על 244 נרצחים ב-2023 – איזו משילות? זה צחוק מהעבודה

וליד אל-הואשלה:  שר שלא מקיים דיון אחד על הפשיעה בחברה הערבית, ראש ממשלה שמזמין חברי כנסת ערבים אליו ללשכה, מתחייב לטפל בנושא הזה

וליד אל-הואשלה:  על איזו ממשלה אתם מדברים? על איזו ממשלה? ממשלת הרעב

וליד אל-הואשלה:  מעלים מחירים יום ולילה, הורסים יום ולילה, לא מעניין אתכם כלום

וליד אל-הואשלה:  הפקרתם את אזור הדרום והפקרתם את הצפון

וליד אל-הואשלה:  האזרחים נמצאים במלונות, אין לכם פתרונות

וליד אל-הואשלה:  העיקר לשמוע לבן גביר, לחפש מלחמה

וליד אל-הואשלה:  תיתנו פתרונות לאנשים, לאזרחים

וליד אל-הואשלה:  יש אזרחים שמחפשים פתרונות, רוצים להפסיק את מרחץ הדמים בחברה הערבית

וליד אל-הואשלה:  מה אנחנו דורשים? דורשים שיהיה שר, כמו שהתחייב בהתחלה בכינון הממשלה – שיקיים

וליד אל-הואשלה:  הוא עלה לנצרת ועשה דאווין

וליד אל-הואשלה:  הדאווין שלו לא עובד עלינו

וליד אל-הואשלה:  אנחנו רוצים שר אוצר ושר לביטחון לאומי שייתנו תשובות לאנשים, ייתנו תשובות לאזרחים, שיתייחסו לכולם כמו כלל אזרחי המדינה

וליד אל-הואשלה:       השר לביטחון לאומי הפקיר את המדינה, הפקיר את החברה הערבית

וליד אל-הואשלה:  אני זוכר שכשהייתי בתקופה הקודמת בממשלת בנט-לפיד היה סגן שר לביטחון פנים מגיע – לא מחפש תארים

וליד אל-הואשלה:  הוא, כשרק נכנס, הוא רצה שם תואר אחר – לביטחון לאומי

וליד אל-הואשלה:  איזה ביטחון לאומי ואיזה בטיח? נרצחים אצלנו יום ולילה ברחובות בערים ובכפרים

וליד אל-הואשלה:  מה הוא עושה?     אדוני היושב-ראש, בשבוע האחרון נרצחו בחברה הערבית שישה אנשים

וליד אל-הואשלה:  הוא בחר לצייץ על בני סכנין, הוא בחר לצייץ על דברים שוליים, ואפילו דיון אחד וציוץ אחד הוא לא עשה על הנרצחים בחברה הערבית

וליד אל-הואשלה:  לא מעניין אותו

וליד אל-הואשלה:  העיקר לצייץ, העיקר להוציא סרטונים בטיק-טוק

וליד אל-הואשלה:  איזה שר לביטחון לאומי? איך אתם משאירים אותו, ריבונו של עולם? תפקידו לתת ביטחון לאנשים, לשרת אותם

וליד אל-הואשלה:  נכשל

וליד אל-הואשלה:  כמו שר האוצר, שנכשל ב-550 – העיקר לקצץ לערבים

וליד אל-הואשלה:       הגיעה רע"מ בקדנציה הקודמת, בממשלה הקודמת, והביאה תקציב הוגן, תקציב שהתבקש לחברה הערבית, על מנת לצמצם פערים, לסגור פערים

וליד אל-הואשלה:  המועצות וראשי הרשויות התקדמו עם זה

וליד אל-הואשלה:  בא שר האוצר, מההתחלה הוא לא רוצה להעביר את תקציבי האיזון, 200 מיליון שקל, לרשויות המקומיות

וליד אל-הואשלה:  החלטה פוליטית

וליד אל-הואשלה:  העיקר לעשות פוליטיקה קטנה, פוליטיקה זולה, על חשבון האזרחים

וליד אל-הואשלה:  חשוב מאוד שהממשלה תסתכל על כולם בצורה שווה, תתייחס לכלל האזרחים בצורה שווה

וליד אל-הואשלה:      מה אנחנו דורשים? אנחנו דורשים קודם כול שיהיה ביטחון לאנשים

וליד אל-הואשלה:  אין היום ביטחון לאנשים, והאחריות מוטלת על ראש הממשלה

וליד אל-הואשלה:  מפקירים את הביטחון של האנשים בכל היישובים הערביים

וליד אל-הואשלה:  ב-2023 – 244 נרצחים ומאז תחילת 2024 אנחנו ב-38 נרצחים, ולא שמענו על דיון אחד ולא על הקמת ועדת חקירה, כלום

וליד אל-הואשלה:  העיקר להיות בכותרות

וליד אל-הואשלה:       מכובדי היושב-ראש, יש בנגב עשרות כפרים לא מוכרים

וליד אל-הואשלה:  הדרישה שלנו כל הזמן הייתה להכיר בכפרים הללו

וליד אל-הואשלה:  להכיר בכפרים הללו כדי שהמדינה תיתן פתרונות ותפסיק את ההריסות

וליד אל-הואשלה:  מה אנחנו רוצים? אנחנו רוצים לקבל יחס שווה

וליד אל-הואשלה:  כמו שהמדינה מתייחסת ללהבים ועומר ודימונה, שתתייחס לרהט וחורה וכסייפה ותל שבע

וליד אל-הואשלה:  זה מה שאנחנו דורשים, שהמדינה תכיר

וליד אל-הואשלה:       היום כשהייתי בדרך לכנסת, לכאן, אני מקבל טלפון מאנשים שגרים ביישוב אל-בקיעה

וליד אל-הואשלה:  הרבה אנשים נמצאים בבתי משפט בגלל הצווים שהפקחים מחלקים להם

וליד אל-הואשלה:  העיקר לחלק צווים, אבל לא נותנים פתרונות

וליד אל-הואשלה:  כנ"ל היום ברהט יש הריסות

וליד אל-הואשלה:  השר מעביר הנחיות למחוז על מנת להרוס אצל הבדואים, למרות שפנינו פעמים רבות ללשכת ראש הממשלה כדי לטפל בנושא הזה, לעצור את הטירוף הזה, הטירוף של בן גביר, להפסיק להרוס

וליד אל-הואשלה:  הגיע הזמן להתנהלות אחרת

וליד אל-הואשלה:  במקום להרוס כפרים צריך להכיר בכפרים בנגב

וליד אל-הואשלה:  זה מה שאנחנו דורשים, זה הקול של האנשים בנגב

וליד אל-הואשלה:       מכובדי היושב-ראש, ברשותך, אני רוצה להגיד כמה מילים בערבית לאזרחים הערבים

וליד אל-הואשלה:  (אומר דברים בערבית)     

בצלאל סמוטריץ': - - -     

וליד אל-הואשלה: שו? תפסיק להרוס בנגב, אתה ובן גביר

וליד אל-הואשלה:  הרסתם את הנגב, ועכשיו הורסים את התקציב של החברה הערבית

וליד אל-הואשלה:  שר האוצר של ההתנחלויות

וליד אל-הואשלה:  מכובדי היושב-ראש, הגיע הזמן שהממשלה - - -     

מטי צרפתי הרכבי: איפה זה לקיה?     

וליד אל-הואשלה: ליד כרמיאל

וליד אל-הואשלה:  הוא לא יודע

וליד אל-הואשלה:  השר הזה, לא מעניין אותו כלום, העיקר לשרת את הציבור שלו

וליד אל-הואשלה:  החברה הערבית לא נמצאת בלקסיקון שלו

וליד אל-הואשלה:  חשוב מאוד שאנחנו נסתכל – אני כאן פונה לאזרחים הערבים – נסתכל לפעם הבאה, כשאנחנו ביום הבחירות לא יוצאים להצביע, יוצאים להצביע באחוזים נמוכים

וליד אל-הואשלה:  הגיע הזמן שנחשוב אחרת, שנצביע כמו שאנחנו מצביעים בבחירות המקומיות, כי זה, רק זה, מה שיוביל לשינוי, לכלל האזרחים וגם לאזרחים הערבים

וליד אל-הואשלה:  מכובדי היושב-ראש, הגיע הזמן שהממשלה תסתכל בצורה שווה על כלל האזרחים

וליד אל-הואשלה:  תודה

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת ואליד אלהואשלה

יבגני סובה:  הדוברת הבאה – חברת הכנסת מטי צרפתי הרכבי, בבקשה

יבגני סובה:  יש לרשותך 20 דקות, ככה מופיע אצלי

מטי צרפתי הרכבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום אנחנו מציינים 158 ימים למלחמת חרבות ברזל, ו-134 חטופות וחטופים עדיין נמצאים בידי חמאס; 158 ימים למלחמה ו-589 חיילי צה"ל נפלו במערכה; 158 ימים למלחמה ו-150,000 אזרחים עקורים מבתיהם בצפון ובדרום, ובצפון – בלי שום עת לחזרה

מטי צרפתי הרכבי:       הזירה הציבורית לא זרה לי

מטי צרפתי הרכבי:  כמעט 12 שנים כיהנתי כראש רשות ואני מכהנת כחברת כנסת קצת יותר משנה ורבע

מטי צרפתי הרכבי:  מעולם, אבל מעולם, לא חשתי חוסר אונים ותסכול כמו שאני חשה בחמשת החודשים האחרונים – כבר שנה ורבע, אבל בחמשת החודשים האחרונים במיוחד – עצב, חוסר אונים ותסכול, מול המחדלים המתמשכים של הממשלה הזאת, שכבר חמישה חודשים לא נמצאת באירוע, לא נמצאת; הממשלה, שבשעתם הקשה ביותר של המדינה ושל אזרחיה פשוט לא מתפקדת, לא נותנת מענה, וגם לא לוקחת – מילה – אחריות; חוסר אונים ותסכול מול התנהלותה של הממשלה הזאת ושל העומד בראשה, התנהלות בכל זירה אפשרית; חוסר אונים ותסכול מול האדישות וערלות הלב כלפי מצוקת בני משפחות החטופים, שמתחננים בפנינו, מתחננים שנחזיר את יקיריהם, ושבקושי מקבלים אוזן קשבת

מטי צרפתי הרכבי:      158 ימים ש-134 אזרחיות ואזרחי המדינה נמצאים בשבי חמאס, וממשלת ישראל לא ממהרת לשום מקום, מתנהלת בעצלתיים ובחוסר החלטיות, כאילו יש זמן

מטי צרפתי הרכבי:  אבל אין זמן

מטי צרפתי הרכבי:  מדובר בדיני נפשות, בחיי אדם, אבל לממשלה ולעומד בראשה פשוט לא אכפת

מטי צרפתי הרכבי:  אז ממה כן אכפת להם? מהישרדות פוליטית של אדם אחד בכל מחיר

מטי צרפתי הרכבי:  הישרדות פוליטית שבשמה הוא מפקיר את 134 החטופות והחטופים; משסע ומפלג את החברה הישראלית; מחריב את הכלכלה הישראלית; מקדם תקציב שפוגע וימשיך לפגוע במדינה עוד דורות קדימה; מחרב את מערכת היחסים עם הידידה הגדולה ביותר שלנו, ארצות הברית, ולא רק ארצות הברית, מדינות אירופה, כל העולם כולו מתגייס עכשיו כנגד ישראל

מטי צרפתי הרכבי:  באמת, הרשימה של ידידות שכבר לא – עוד ארוכה

מטי צרפתי הרכבי:      לא מזמן התכנסנו כאן והצבענו בקריאה הראשונה על ההתאמות לתקציב 2024 – כמובן שאנחנו התנגדנו – התאמות שהיו אמורות לשקף את המציאות החדשה של אחרי 7 באוקטובר, תקציב שהיה אמור לתת מענה למדינה במלחמה, מלחמה

מטי צרפתי הרכבי:  אבל התקציב שעבר בקריאה הראשונה, ושעליו אנחנו כאן מתכנסים להצביע שוב היום בקריאה שנייה ושלישית, הוא פשוט תקציב רע, תקציב מנותק, תקציב של אינטרסים פוליטיים ומגזריים, תקציב שאין קשר בינו ובין טובת המדינה, ולו כלום, וגם תקציב שאין קשר בינו לבין המציאות, תקציב שמדיר שינה מעיניי ושצריך להדיר שינה מעיני כל אחת ואחד מאיתנו, נבחרי הציבור

מטי צרפתי הרכבי:       אין בתקציב הזה מענה לכל הצרכים האקוטיים שעלו כתוצאה מהמלחמה

מטי צרפתי הרכבי:  אין בו כסף לתת מענה אמיתי למערכת החינוך שקורסת במדינה – יש בו כסף למערכת חינוך פרטית, של החרדים, בלי מקצועות ליבה; אין בו כסף להבראת מערכת הבריאות החולה, על הצפיפות בבתי החולים, על המצוקה במיטות, על בריאות הנפש של כל פגועי המלחמה; אין בו כסף לצורכי עשרות אלפי העקורים, שכבר חמישה חודשים מפונים מבתיהם; אין בו כסף לצורכי הפצועים בגוף ובנפש, שמספרם הולך וגדל מיום ליום; גם אין בו כסף ל-20,000 נכי צה"ל שצפויים להיות עד סוף השנה, לפי תחזיות של משרד הביטחון

מטי צרפתי הרכבי:  20,000; אין בו כסף למילואימניקים ולמילואימניקיות שעזבו הכול ויצאו להגן על המדינה, ושחלקם שילמו כמובן מחיר כבד מנשוא

מטי צרפתי הרכבי:  משפחות שלמות שילמו מחיר; אין בו כסף לעצמאים שעסקיהם נפגעו בעקבות המלחמה; אין בו כסף לשורה ארוכה, ארוכה מאוד, של צרכים חיוניים, קיומיים

מטי צרפתי הרכבי:  ואני מזכירה לכם, עמד פה ראש ממשלה ואמר: יש כסף לכולם

מטי צרפתי הרכבי:       אז מה כן יש בתקציב הרע הזה? יש כסף לתקצוב ארגונים שמעודדים השתמטות מהצבא, בימים שבהם צה"ל זועק להגדלת מצבת החיילים, צה"ל אומר: אין לי מספיק חיילים לשמור על המדינה, לביטחון המדינה; יש כסף להבטיח פיצוי לחרדים, גם, אם צריך, מתחת לשולחן, במידה ויופסקו הקצבאות שלהם

מטי צרפתי הרכבי:  יש כסף לתקצוב משרדי ממשלה מיותרים והזויים, משרדי ממשלה בזבזניים שאף אחד מהם לא אמיץ מספיק לסגור; יש כסף לתקצוב הפנטזיות המשיחיות של שרת ההתיישבות והמשימות הלאומיות – הרבה כסף; יש כסף לתקציב הזהות היהודית של השר ההומופוב, הגזען והמיזוגן אבי מעוז – הרבה כסף; יש כסף לכל גחמה ודרישה מגזרית אפשרית בקואליציה של הימין מלא על מלא, העיקר לרצות את אלה שמחזיקים בידיהם את המפתח להמשך שלטונו של מי שחרד – שלא נתבלבל, לא לעתיד אזרחי המדינה ולא לעתיד המדינה, אלא לעתידו שלו עצמו

מטי צרפתי הרכבי:       בזמן שדירוג האשראי שלנו יורד והגירעון שלנו הולך ומעמיק, במקום שמר כלכלה וממשלתו ידאגו לתקציב ראוי, לתוכנית הבראה כלכלית ולסגירת משרדים מיותרים, הם פשוט מקצצים וכמובן מעלים מיסים

מטי צרפתי הרכבי:  כי למה להתאמץ, אם אפשר לשלוח יד ארוכה לכיס של משלם המיסים הישראלי, לכיס שלנו ולכיס של הסקטור היצרני, ולהעלות שיעור המע"מ? שיעור המע"מ יעלה ב-2025, ואני מאוד מקווה שזאת לא תהיה הממשלה הזאת

מטי צרפתי הרכבי:  אז מה אם יוקר המחיה רק עולה ועולה, המחירים מטפסים ואזרחי המדינה מתקשים להחזיק את הראש מעל המים? אז מה אם מחסלים פה את מעמד הביניים?      נכון, בשעה זו קיצוץ הוא בלתי נמנע ומחויב המציאות הקשה – מלחמה

מטי צרפתי הרכבי:  זה ברור לכולנו

מטי צרפתי הרכבי:  אבל האופן שבו מתבצע הקיצוץ מספר את הסיפור כולו

מטי צרפתי הרכבי:  בימים שבהם ענף החקלאות נמצא במצוקה קשה במיוחד, תקציב משרד החקלאות זוכה לקיצוץ רוחבי של 12%, במקום 5% כמו שאר משרדי הממשלה

מטי צרפתי הרכבי:  אני פונה מכאן, וגם פניתי בכתב לשר החקלאות אבי דיכטר ולסגן שר החקלאות משה אבוטבול

מטי צרפתי הרכבי:  אני באמת רוצה שתגידו לי, אתם תצביעו על תקציב שפוגע במשרד החקלאות יותר מאשר בכל משרד אחר? אתם לא רוצים להילחם על עתיד החקלאות, על ביטחון המזון של מדינת ישראל? אתם מעדיפים לשתוק בשתיקה רועמת? אני באמת קוראת להם לא להצביע בעד התקציב הזה

מטי צרפתי הרכבי:  7 באוקטובר הוכיח לנו כמה החקלאות חשובה

מטי צרפתי הרכבי:  לצערי החומה שבנה ראש הממשלה לא הגנה על האזרחים; הדבר היחיד שמגן עלינו זה החקלאות בגבולות המדינה

מטי צרפתי הרכבי:  אם לא נעבוד האדמה הזאת, איך נטען עליה?     הבוקר ישבנו בוועדת המדע בראשות חבר הכנסת איימן עודה, בדיון שאני יזמתי על הקיצוץ בתקציב מכון וולקני

מטי צרפתי הרכבי:  אני מניחה שכולם מכירים מכון וולקני

מטי צרפתי הרכבי:  אני לא יודעת, אדוני היושב-ראש, אם אתה יודע, אבל אני מדענית בעברי ועסקתי במחקר ופיתוח בתחום השבחה של זרעים במשך 25 שנים מחיי, 30 שנה כולל התואר השלישי, הדוקטורט

מטי צרפתי הרכבי:  אני מבינה היטב את החשיבות של מכון וולקני, ואני פשוט נחרדת ממה שקורה

מטי צרפתי הרכבי:  ב-2023 כבר קיצצו למכון וולקני 43 מיליון מתקציבו, ועכשיו מדברים על קיצוץ של 25% מהתקציב

מטי צרפתי הרכבי:  פשוט מוציאים להורג מכון מחקר בעל שם עולמי

מטי צרפתי הרכבי:  אני לא יודעת אם אנשים מבינים, אבל כשעוצרים מחקרים או פרויקטים, מאוד מאוד קשה להניע אותם שוב, כמעט בלתי אפשרי להניע אותם שוב

מטי צרפתי הרכבי:  זה נזק בלתי הפיך, גם מול האקדמיות שאנחנו משתפים איתן פעולה בעולם זה בלתי אפשרי

מטי צרפתי הרכבי:  כבר עכשיו הופסק כל הרכש במכון וולקני

מטי צרפתי הרכבי:  מכון וולקני עוסק בכל מה שנוגע לביטחון המזון ולחקלאות במדינת ישראל

מטי צרפתי הרכבי:  אנחנו יודעים איזה שבר גדול היה אחרי ה-7 באוקטובר בחקלאות

מטי צרפתי הרכבי:  מכון וולקני עוסק בטיוב משאבי המים שלנו; עוסק במחקרים על קרקע והגדלת היבולים החקלאיים שלנו; עוסק בהיערכות שלנו להתחממות הגלובלית ולמשבר האקלים; עוסק בחקלאות מקיימת; עוסק באגרו-אקולוגיה, חקלאות שהיא תומכת סביבה; עוסק בהגנת הסביבה; מפקח על בריאות המזון שנכנס ביבוא למדינת ישראל

מטי צרפתי הרכבי:      מכון וולקני אחראי לכל מלאי החירום של הגרעינים שלנו, לאוספים הגנטיים

מטי צרפתי הרכבי:  אם חלילה תהיה לנו קטסטרופה, הוא זה שאחראי לאוספים הגנטיים

מטי צרפתי הרכבי:  בלי יכולת לתחזק אותם, אנחנו נידונים לכליה במשבר גדול

מטי צרפתי הרכבי:  מכון וולקני גם ידוע בכל העולם בהיותו מכון מחקר משובח

מטי צרפתי הרכבי:  התרומה שלנו היא תרומה לא רק לחקלאות הישראלית, היא תרומה לחקלאות העולמית

מטי צרפתי הרכבי:  אז אחרי 7 באוקטובר הייתי מצפה מממשלת ישראל לא שתקצץ אלא שתגדיל, שתחשוב רגע על תמונת עתיד: על עוד שנה, על עוד חמש שנים, עוד עשר שנים, עוד 20 ו-30 ו-40 שנה מהיום; על עתיד ילדינו, נכדינו ונינינו – אלא אם כן יש כאן כוונה לסגור את האירוע

מטי צרפתי הרכבי:  אבל לא, ממשלת ישראל לוקחת מכון מחקר מפואר, מוסד מחקרי בן יותר מ-100 שנים, שעושה כמובן עבודה בעלת חשיבות עליונה, ופשוט גוזרת עליו גזר דין מוות

מטי צרפתי הרכבי:       זה לא רק מכון וולקני עצמו, זה גם ההון האנושי שלנו – החוקרים בכל האקדמיות, גם במכון וולקני

מטי צרפתי הרכבי:  ההון האנושי זה אחד הנכסים הגדולים ביותר של המדינה

מטי צרפתי הרכבי:  אז במקום לטפח את המוחות הטובים ביותר שעוד נותרו לנו, כי יש בריחת מוחות שיטתית ברפואה, במחקר, באקדמיה; במקום לטפח את המוחות הטובים, הממשלה מעודדת בריחת מוחות ופוגעת פגיעה אנושה במוניטין האקדמי של המדינה

מטי צרפתי הרכבי:  אנחנו הופכים להיות מדינת עולם שלישי בעיני מדינות העולם המערביות

מטי צרפתי הרכבי:       מדינתנו, מדינת עם הספר, משמידה במו ידיה את הנכסים הרוחניים שלה עצמה, פשוט איבוד הדעת, זה בלתי נתפס

מטי צרפתי הרכבי:  לפעמים אני מביטה סביבי ומתקשה להאמין איך הממשלה הזאת מצליחה להרוס כל חלקה טובה

מטי צרפתי הרכבי:  שנה ורבע, ופשוט השמדת ערך של כל שהיה פה טוב

מטי צרפתי הרכבי:  השיח הציבורי, הערבות ההדדית, הסולידריות, החקלאות, המדע, ההשכלה, הכלכלה, יחסים בין-לאומיים, בריאות, רווחה

מטי צרפתי הרכבי:  כל מה שרק אפשר לחשוב – השמדת ערך עצמית

מטי צרפתי הרכבי:  שמענו את דבריו של ביידן לפני כמה ימים

מטי צרפתי הרכבי:  הוא לא סומך על ראש הממשלה נתניהו

מטי צרפתי הרכבי:  הוא לא מאמין לו, הוא לא מעוניין להיפגש איתו

מטי צרפתי הרכבי:  הוא שוקל לבוא לבית הזה בכלל לדבר אל העם, עושה הבחנה בין ממשלה רעה לעם טוב

מטי צרפתי הרכבי:  אני מזמינה אותו לבוא לכאן, שידבר אלינו

מטי צרפתי הרכבי:      לא רק דירוג האשראי של מדינת ישראל נפגע בגלל ההתנהלות המופקרת של ממשלת החידלון הזו, גם האשראי הבין-לאומי שלנו הולך ואוזל, אשראי בין-לאומי במונחים של המלחמה

מטי צרפתי הרכבי:  אנחנו הולכים על חבל דק מאוד ביחסים עם בעלת הברית הגדולה ביותר שלנו, מי שבלעדיה אין לנו גב, אין לנו משענת

מטי צרפתי הרכבי:  האשמה היא כולה של אדם אחד, ראש הממשלה בנימין נתניהו, שבוחר להתעמת עם נשיא ארצות הברית בתקשורת, בפוקס ניוז, במקום לדבר איתו בארבע עיניים

מטי צרפתי הרכבי:      אז במקום להציג תוכנית ליום שאחרי, במקום לגייס את הידידות שלנו מהעולם, כי אנחנו גרים בסביבה מורכבת, אז לגייס את הידידות שלנו מהעולם לבניית מנגנון בין-לאומי לניהול האזרחי של רצועת עזה; במקום לתת לנו, אזרחי ישראל, ולהם, אזרחי עזה, תמונת עתיד כלשהי, נתניהו דוחה עד בלי די את הדיון ביום שאחרי

מטי צרפתי הרכבי:  מדי יום הוא מאבד עוד פלח ועוד נתח מתמיכת העולם

מטי צרפתי הרכבי:  אין לנתניהו וממשלתו תמונת עתיד

מטי צרפתי הרכבי:  וצה"ל, באין הובלה מדינית, כבר ממצה את המהלכים הצבאיים

מטי צרפתי הרכבי:  צפונית לנחל עזה יש ואקום, ואקום ניהולי

מטי צרפתי הרכבי:  צה"ל כבר לא שם, אין שם חמאס, אין שם מינהל אזרחי, אין שם הובלה

מטי צרפתי הרכבי:  ובוואקום – אנחנו יודעים מי יחזור לשם

מטי צרפתי הרכבי:      אז כך לא מנצחים

מטי צרפתי הרכבי:  אין ניצחון מוחלט

מטי צרפתי הרכבי:  יש לנו כל כך הרבה הפסדים בשנה ורבע האחרונות, ובטח בחמשת החודשים האחרונים

מטי צרפתי הרכבי:  זה לא ניצחון ובטח לא מוחלט

מטי צרפתי הרכבי:  אז כך לא מנצחים; כך לא מנהיגים מדינה

מטי צרפתי הרכבי:  זאת לא הדרך שבה מנהיגות חפצת חיים צריכה לצעוד, כי בסופה של הדרך הזאת אין דבר מלבד הרס ואבדון

מטי צרפתי הרכבי:      אבל בשביל ההישרדות הפוליטית של נתניהו הוא מוכן לעשות הכול, גם להעמיק את האי-שוויון בנטל, להאריך את השירות לאלה שכבר נותנים ממילא הכול, ולאפשר למשתמטים להמשיך להשתמט – כאלה שדמם סמוק פחות, כנראה

מטי צרפתי הרכבי:  במלחמה הגדולה ביותר שלנו על הבית, המלחמה הזאת, רק הילדים שלנו מתגייסים, בזמן שילדים של אחרים מקבלים תקציבים על חשבוננו ונשארים בבית

מטי צרפתי הרכבי:  רק הילדים שלנו נותנים עכשיו שלוש שנים מחייהם, ומסכנים את חייהם

מטי צרפתי הרכבי:      ממשלת נתניהו נכנעת ללא תנאי להשתמטות, ומנציחה את המשוואה המעוותת שלפיה מי שנותן פחות מקבל יותר, ומי שנותן את הכול לא מקבל דבר

מטי צרפתי הרכבי:  אז מה לא ברור? מי שלא מתגייס, לא צריך לקבל מימון מהמדינה

מטי צרפתי הרכבי:  פשוט כך

מטי צרפתי הרכבי:  זכויות צריך להרוויח, הן לא יכולות לבוא בלי חובות

מטי צרפתי הרכבי:  אנחנו, הציבור המשרת והעובד, לא נוכל עוד לשאת כלכלית את כל חובות המדינה על כתפינו לבד

מטי צרפתי הרכבי:  לא נוכל

מטי צרפתי הרכבי:  במקום שנתניהו יוביל את ממשלת הימין מלא על מלא שלו, שרי ממשלתו מובילים אותו, גוררים אותו, מנהלים אותו, סוחטים אותו ואותנו

מטי צרפתי הרכבי:      נתניהו כבר לא מנהיג; נתניהו כבר לא מר כלכלה; נתניהו כבר לא מר ביטחון

מטי צרפתי הרכבי:  נתניהו כבר לא מנהיג, והממשלה שלו לא סופרת אותו

מטי צרפתי הרכבי:  לא סופרת אותנו

מטי צרפתי הרכבי:  ממשלת נתניהו ויתרה כבר מזמן על הערכים היסודיים שעליהם קמה מדינת ישראל

מטי צרפתי הרכבי:  זו ממשלה שאיבדה את הדרך ואיבדה את הלגיטימציה שלה; זו ממשלה שחייבת לסיים את ימיה עכשיו

מטי צרפתי הרכבי:      אז בחזרה לנושא שלשמו התכנסנו, ההצבעה על תקציב המדינה הגרוע בכל ימות המדינה – אני פונה לחברי הקואליציה

מטי צרפתי הרכבי:  המליאה הזאת ריקה, ונראה לי שגם איבדנו את השר

מטי צרפתי הרכבי:  אבד לנו השר

יבגני סובה: נראה לי שהוא שוב יצא לקפה, אבל את יכולה להמשיך

מטי צרפתי הרכבי: יצא להפסקה פיזיולוגית?     

יבגני סובה: את יכולה להמשיך, עד שהוא יחזור

מטי צרפתי הרכבי: הפסקה פיזיולוגית של השר? נחכה לו, אדוני? יש לנו זמן, לא?     

יבגני סובה: את יכולה להמשיך עד שהוא יחזור, כן

יבגני סובה:  אין בעיית זמנים

מטי צרפתי הרכבי: יש לי דקה, יש לי דקה

יבגני סובה: יש לך יותר

מטי צרפתי הרכבי: הממשלה הזאת איבדה את הדרך ואיבדה את הלגיטימציה

מטי צרפתי הרכבי:  זו ממשלה שחייבת לסיים את ימיה עכשיו

מטי צרפתי הרכבי:  אז אם אני חוזרת לנושא שלשמו התכנסנו – והשר הנעלם, שר האוצר–  אז ההצבעה היא על תקציב מדינה רע

מטי צרפתי הרכבי:       אז אני פונה לחברי הקואליציה: אני מסרבת להאמין שאתם לא מבינים את ההשלכות ההרסניות של התקציב הזה

מטי צרפתי הרכבי:  אני בטוחה שאתם יודעים שאתם מצביעים פה על תקציב רע לאזרחים, תקציב שכל תכליתו הישרדות פוליטית של אדם אחד, וניצול ציני של עמדות כוח לקידום אינטרסים צרים של מגזרים מסוימים

מטי צרפתי הרכבי:      בימים שבהם יוקר המחיה רק עולה ועולה, ואזרחי המדינה מתקשים יותר ויותר לגמור את החודש, התקציב הרע הזה הוא עוד גזרה שנגזרת על ציבור, שכבר ככה נמצא על סף קריסה

מטי צרפתי הרכבי:  אז קואליציה, כך אתם ממלאים את חובתכם כלפי אזרחי ישראל? כך אתם רואים את תפקידכם כנבחרי ציבור? כבר הספקתם לשכוח את היום שבו הושבעתם פה, מעל בימה זו, והתחייבתם לפעול למען הציבור בישראל? אני בטוחה שאתם יודעים את התשובה על כל השאלות הללו

מטי צרפתי הרכבי:  אז אני מבקשת: אל תיתנו ידכם במעל

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת מטי צרפתי הרכבי

יבגני סובה:  הדוברת הבאה – חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין

מטי צרפתי הרכבי: נמתין

יבגני סובה: לא, לא, זה בסדר

יבגני סובה:  אני פשוט לא אפעיל שעון, אבל תבדקו לאן השר יצא

יבגני סובה:  אם זה דקה, שתיים – בסדר

יבגני סובה:  בבקשה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין

יבגני סובה:  את פשוט תוכלי להתחיל לדבר לפני שאני אפעיל את השעון

יבגני סובה:  הינה, שר האוצר חזר

יבגני סובה:  אני לא מפעיל שעון עד שאתה נמצא

יבגני סובה:  אני הבנתי, אבל אתה כבר פעם שנייה – אפילו לא התרעת, יצאת בלי להגיד לי

בצלאל סמוטריץ': לא רציתי להפריע

יבגני סובה: לא, אתה בסדר

בצלאל סמוטריץ': אתה באמצע

יבגני סובה: פעם שלישית זה כבר הרגל, אתה תצא בלי שנשים לב בכלל שיצאת

בצלאל סמוטריץ': לא רציתי להפריע לה באמצע, אבל אין קיצוץ של 12% במשרד החקלאות, הכול בסדר

יבגני סובה: קודם כול, אדוני השר, אתה יכול להגיב אם אתה תרצה

יבגני סובה:  אתה יכול, אתה יכול לעלות, אגב

יבגני סובה:  אם תרצה לדבר ולהגיב, בבקשה, אתה מוזמן

מטי צרפתי הרכבי: אפשר לעשות טקס אשכבה

יבגני סובה: אנחנו נוכל לאפשר לך, כמובן

יבגני סובה:  אחרי שחברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין תסיים את דבריה תוכל לעלות

יבגני סובה:  אין שום בעיה

יבגני סובה:  אתה יכול

מטי צרפתי הרכבי: אדוני השר, אדוני השר, טקס אשכבה למכון וולקני

מטי צרפתי הרכבי:  שלא נתבלבל

מטי צרפתי הרכבי:  הייתי עכשיו בדיון, אתה יודע, זה שלכם – שר החקלאות ושר האוצר

מטי צרפתי הרכבי:  אבל זה טקס אשכבה, סוף החיים של מכון וולקני, החל מהיום

בצלאל סמוטריץ': אז תנוח דעתך

בצלאל סמוטריץ':  התחייבות שלי – חי, בועט, נושם

בצלאל סמוטריץ':  הכול יהיה בסדר

מטי צרפתי הרכבי: תיפגש עם ד"ר אסולין, מנהל המכון, ותסביר לו בדיוק איך הוא עושה את זה

בצלאל סמוטריץ': אני אסביר לו

יבגני סובה: יש הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה

אלינור ימין: תודה

אלינור ימין:  ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 25), התשפ"ד–2024, שהחזירה ועדה החוקה, חוק ומשפט

אלינור ימין:  תודה

יבגני סובה: תודה לסגנית המזכיר

יבגני סובה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית) 

יבגני סובה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית) 

יבגני סובה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית) 

יבגני סובה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית) 

יבגני סובה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית) 

יבגני סובה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית) 

יבגני סובה: << נושא >> צו הבלו על דלק (הטלת בלו) (תיקון והוראת שעה),התשפ"ד–2024 (שמני סיכה, תכשירי סיכה ותחליפי דלק) << נושא >>    

יבגני סובה: בבקשה, לרשותך 20 דקות

יבגני סובה:  בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושב בראש, כנסת נכבדה, כנסת ריקה

אימאן ח'טיב יאסין:  (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)     לענייני התקציב – בתקופה האחרונה, כחברה בוועדת הכספים, נכחתי כמעט בכל הדיונים

אימאן ח'טיב יאסין:  ולצערי הרב, המסקנה שהגעתי אליה היא שאנחנו, גם כאופוזיציה אבל בעיקר כח"כים ערבים, יכולים לשבת בתוך הוועדה ולחזור ולהתריע את אותן התרעות והתראות וקיצוצים שרק אדם עיוור או חירש לא יכול לראות או לשמוע את ההשפעות וההשלכות השליליות שלהן, לא רק על החברה הערבית אלא גם על החברה הישראלית בכלליותה

אימאן ח'טיב יאסין:  הקיצוצים, לפחות המוצהרים, של החברה הערבית – אנחנו שותפים גם ב-5% הכללי וגם ב-15% של תוכניות החומש של החברה הערבית, שנודע לנו אחרי בדיקה שזה בעצם לא 15% – זה יגיע למחצית התקציבים, התוכניות

אימאן ח'טיב יאסין:      למרות שכבוד השר, שיושב כאן, ניסה לשכנע אותנו ש-5% זה יותר מ-15%

אימאן ח'טיב יאסין:  האמת, מאותו יום ועד עכשיו אני לא מצליחה לדעת, להבין, לשים את זה בתוך מסגרת

אימאן ח'טיב יאסין:  עד עכשיו אני לא מצליחה, ואשמח מאוד – האמת, לא אצליח, אבל אני אשתכנע אם יביאו לי בכתב לגבי התוכניות

אימאן ח'טיב יאסין:  אני מוכנה, אני פתוחה להשתכנע ולהבין

אימאן ח'טיב יאסין:  את זוכרת, עאידה, שביקשנו ודיברנו שיגידו לנו גם על הקיצוצים, על איזה תוכניות הם יושבים

עאידה תומא סלימאן: הם לא הביאו

אימאן ח'טיב יאסין: כאילו שאנחנו בחברה הערבית פריבילגים, ויש לנו עודף של תקציבים ועודף של תוכניות שאפשר לקצץ בלי להרגיש או להיפגע

אימאן ח'טיב יאסין:  אני אומרת לכם שהקיצוץ הוא קיצוץ בבשר החי של החברה הערבית

אימאן ח'טיב יאסין:  לא סתם אנחנו חווים את מה שאנחנו חווים בתקופה האחרונה, במיוחד בנושא של הפשיעה והאלימות

אימאן ח'טיב יאסין:  בסוף השבוע, חמישה נרצחים תוך שלוש שעות בתוך החברה הערבית, והדם לא מפסיק, כי אין מי שישאל, אין שואל ואין מתעניין ואין מי שאכפת לו

אימאן ח'טיב יאסין:  הדם שלנו הוא זול

אימאן ח'טיב יאסין:  אל תהיו תמימים ותחשבו שאפשר לקצר או שאפשר להפריד בין הנושא של הפשיעה והאלימות בתוך החברה הערבית לבין שאר הדברים

אימאן ח'טיב יאסין:  לא לא לא

אימאן ח'טיב יאסין:  רק בן אדם, עוד פעם, בלי טיפה של שכל, בן אדם עיוור ובן אדם חירש וקהה חושים יכול לחשוב ככה

אימאן ח'טיב יאסין:  הפשיעה והאלימות בתוך החברה הערבית הן תוצר של מדיניות ממושכת של ממשלות ימין גזעני בהובלתו של בנימין נתניהו ועם שרים כמו בן גביר וסמוטריץ', אחד יושב על הברז ואחד מחלק נשקים

אימאן ח'טיב יאסין:  זה החשוב, שיהיו התנחלויות, זה החשוב בשבילם

אימאן ח'טיב יאסין:  השר אמר: יש חשוב ויש הכי חשוב

אימאן ח'טיב יאסין:  אז אנחנו לא בחשוב ולא בהכי חשוב ואפילו לא באכפת, למרות ההתרעות של אנשי המקצוע והגורמים הרלוונטיים, שאמרו במפורש שהחברה הערבית היא מנוף הצמיחה המרכזי של החברה הישראלית, אם זה בתחום העבודה ואם זה בתחום הלמידה ואם זה בתחום החינוך ואם זה בכל התחומים

אימאן ח'טיב יאסין:       לצערי הרב החברה הערבית מככבת למעלה, אבל במה? אתה תמשיך לצחוק, כבוד השר, כי זה באמת עושה לך טוב שאנחנו במספרים הכי גבוהים גם בתאונות עבודה, גם בתאונות דרכים, גם בעוני

אימאן ח'טיב יאסין:  52% מהילדים שלנו חיים במעגל העוני; 42% מהמשפחות שלנו חיות במעגל העוני

אימאן ח'טיב יאסין:  יותר משני מיליון אנשים, יותר מ-400,000 בתי אב במדינת ישראל חיים במעגל העוני

אימאן ח'טיב יאסין:  רובם המוחץ, קרוב ל-70%, זה ערבים וחרדים, אבל מה, למי אכפת? לאף אחד

אימאן ח'טיב יאסין:  לאף אחד

אימאן ח'טיב יאסין:       וכאן אני רוצה לפנות לחברה שלי ולהגיד לה בערבית: (אומרת בערבית:) בבחירות האחרונות לא יצאנו, לא נהרנו לקלפיות כמו שמישהו הפחיד

אימאן ח'טיב יאסין:  אני אומרת לכם, (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: )     אחזור לתקציב

אימאן ח'טיב יאסין:  88% מההחלטות על הקיצוצים בתקציב נופלות על החברה הערבית

אימאן ח'טיב יאסין:  ועל מה, תגידו לי, על מה הן ייפלו? מה התקציב של החברה הערבית? האם אתם חושבים שהוא לבניית פארקים, לבילוי אחר הצוהריים? למרות שזה מאוד חשוב וזה מאוד נחוץ, אבל לא

אימאן ח'טיב יאסין:  קודם כול, אנחנו רוצים שלא נהיה רעבים

אימאן ח'טיב יאסין:  רוצים שהילדים שלנו, תהיה להם מנה חמה בבית, תהיה להם אפשרות ללכת ללמוד ולהתפנות ללימודים בכבוד

אימאן ח'טיב יאסין:  תהיה להם אפשרות לבנות בית ולהקים משפחה בלי איום של הריסת בתים ובלי תשלום של מאות אלפי שקלים עבור קנסות – לא כי אנחנו אוהבים לעבור על החוק אלא כי אנחנו בונים באדמות ועל האדמות שלנו, שחסרות להן תוכניות מתאר והרחבת גבולות

אימאן ח'טיב יאסין:       בשביל זה דאגנו ברע"מ, בקדנציה ההיא, בתוכנית החומש, להסיר חסמים, להביא תוכניות לפיתוח תשתיות ולפיתוח משאבים בתוך היישובים הערביים, ולאפשר לילדים שלנו ללמוד

אימאן ח'טיב יאסין:  וכן, המציאות הוכיחה שתוכניות מסוג זה יכולות להביא לתוצר

אימאן ח'טיב יאסין:  ואנחנו ראינו את העלייה של שילוב הנשים הערביות בעולם העבודה והתעסוקה, וראינו את ההכפלה של הסטודנטים הערבים באוניברסיטאות

אימאן ח'טיב יאסין:  וכן, אנחנו רוצים לאפשר להם, דרך ההשפעה בבית הזה, אפשרות לעבודה ולמוביליות בתוך סולם העבודה, ולא שיזרקו אותם בחוץ ולא שישימו להם קריטריונים (אומרת בערבית: בלתי אפשריים) לקבלה ללימודים בארץ

אימאן ח'טיב יאסין:  אז אל תשלו את עצמכם

אימאן ח'טיב יאסין:       הבדיקה הפנימית שלכם ומשרד האוצר אמרו בוודאות שאחד המנופים המרכזיים של הצמיחה של הכלכלה הישראלית הוא פיתוח החברה הערבית והכלכלה הערבית

אימאן ח'טיב יאסין:  לא מספיק? מה הביאה הממשלה הזאת לחברה הישראלית? אני אומרת לכם שהיא הביאה עוול ואבל ומלחמה ויגון וצער ושפיכות דמים

אימאן ח'טיב יאסין:       כשראש הממשלה קם ואמר בבחירות שהוא מתכוון לתת חינוך חינם לגיל הרך, מלידה עד שלוש, מה קיבלנו? קיבלנו תמונה שלו עם העגלה של התינוק; קיבלנו נקודות זכות – אנחנו לא אומרים שזה לא טוב, עדיף אפילו המעט על כלום, אבל גם זה בכלל לא מתקרב להבטחה

אימאן ח'טיב יאסין:  הוא דיבר על הורדת יוקר המחיה, מה קיבלנו? עלייה בחשמל, עלייה בדלק, עלייה בלחם, עלייה בדברים הבסיסיים

אימאן ח'טיב יאסין:  עניים לא יכולים לקנות – אנחנו בחודש רמדאן – לא יכולים לקנות פירות, לא יכולים לאכול ארוחה חמה מכבדת כמו שצריך

אימאן ח'טיב יאסין:  זה מה שקיבלנו בממשלה הזאת

אימאן ח'טיב יאסין:      דירוג האשראי של מדינת ישראל ירד בתקופה שלו

אימאן ח'טיב יאסין:  70% מהסטרטאפים של ההייטק הישראלי ברחו לחוץ לארץ

אימאן ח'טיב יאסין:  ולמה אני מדברת על זה? כי הילדים שלנו נמצאים כבר בתוך ההייטק, והם מסיימים את הלימודים שלהם ולא מוצאים עבודה

אימאן ח'טיב יאסין:  זה מה שאנחנו קיבלנו בממשלה הזאת

אימאן ח'טיב יאסין:  קיבלנו ממשלה של גזענות, של שיסוע; קיבלנו ממשלה שרוצה לשרוף ולהרוג; קיבלנו שר שבכל הכוח דוחף לעימות בין החברה הערבית לחברה היהודית

אימאן ח'טיב יאסין:  זה מה שקיבלה החברה הישראלית בממשלה הזאת

אימאן ח'טיב יאסין:       קיבלנו ממשלה של דיקטטורה, שלא מאפשרת אפילו לחברי הכנסת להביע דעה; ממשלה שמחוקקת בבזק חוקים גזעניים

אימאן ח'טיב יאסין:  זה מה שקיבלנו בממשלה הזאת

אימאן ח'טיב יאסין:  קיבלנו ממשלה שסותמת פיות – היום האוניברסיטה העברית משעה את פרופ' נדיה קיבורקיאן שלהוב

אימאן ח'טיב יאסין:  למה? כי היא דיברה אמת, כי היא מילאה את חובתה המקצועית

אימאן ח'טיב יאסין:  בזמן הזה, בממשלה הזאת, מדברים על סתימת פיות ולא על משהו אחר

אימאן ח'טיב יאסין:      בממשלה הזאת שופכים את דמם של הצעירים הערבים ברחובות באמצע היום; בממשלה הזאת מתכוונים להביא תקציב אנטי-חברתי שיושב על גבם של המוחלשים

אימאן ח'טיב יאסין:  במקום שהממשלה תתייעל ותסגור משרדים, בהמלצה של הצוות המקצועי של האוצר, לסגור עשרה משרדים לא רלוונטיים ולחסוך בגירעון 2 מיליארד שקל, הם החליטו לקצץ איפה שהכי קל – לכולם, על ימין ועל שמאל – עלות של יום הבראה, ולא משנה שההוא בשכר מינימום, או אין לו הכנסה קבועה

אימאן ח'טיב יאסין:  זה מה שאנחנו מקבלים בתקציב הזה ובממשלה הזאת, ולכן עדיין לא מאוחר

אימאן ח'טיב יאסין:       האמת, אני לא בטוחה שהמלים שלי יכולות לשנות דברים

אימאן ח'טיב יאסין:  איך אומרים בערבית? (אומרת דברים בשפה הערבית

אימאן ח'טיב יאסין: ) אנחנו ראינו איפה הם נלחמים, ודואגים לבייס שלהם בפריימריז – ראינו את זה בתוך ועדת הכספים, במס של הסיגריות – אתה זוכר אבו אל-כאמל? שם אפשר לדחות, עד 2025, 2026, ואחר כך 50%, ולא יודעת מה, אבל אפשר לדחות

אימאן ח'טיב יאסין:  אבל לעזור לאנשים המוחלשים ולתת תקציב הוגן ל-20% מהחברה הישראלית זה בלתי אפשרי

אימאן ח'טיב יאסין:  (אומרת דברים בשפה הערבית

אימאן ח'טיב יאסין: ) כבוד השר, תמשיך שם לדבר, לא להתעניין, לצחוק, ואנחנו נמשיך להאמין שיש אפשרות לשינוי, ונשלח את הילדים שלנו ללמוד ולהתפרנס בכבוד ולחפש עתיד יותר טוב

אימאן ח'טיב יאסין:  ובהחלט, בהחלט, זה עוד יבוא

אימאן ח'טיב יאסין:  תודה

משה רוט: תודה רבה

משה רוט:  חברת הכנסת עאידה תומא סלומון, בבקשה

עאידה תומא סלימאן: סלימאן, סלומון משנה את הזהות הלאומית שלי לגמרי

עאידה תומא סלימאן:  סלימאן

משה רוט: לא לא לא, זה - - -      

עאידה תומא סלימאן: סלימאן

משה רוט: סולימאן

משה רוט:  זה לא שם יהודי, זה שם תנ"כי

עאידה תומא סלימאן: סלומון – תנ"כי, אבל - - -      

משה רוט: זה לא יהודי, זה בין-לאומי

עאידה תומא סלימאן: באמת? בין-לאומי? אוקיי

עאידה תומא סלימאן:      תודה רבה, כבוד היושב-ראש

עאידה תומא סלימאן:  אני רק אגיד שני משפטים לחברתי אימאן, שפנתה לשר ואמרה לו שהוא ממשיך לדבר ולצחוק

עאידה תומא סלימאן:  אני חושבת שזה מאוד אופייני

עאידה תומא סלימאן:  למה את מתפלאת, חברתי? השר סמוטריץ', תמיד חייכן, נראה כאילו הוא אדם מאוד נעים וחברותי

עאידה תומא סלימאן:  אבל האמת, הוא ממש אנטיתזה למה שנראה, והוא בכלל אף פעם לא התעניין במה שיש לנו להגיד – אולי רק כדי לצטט אותנו ולתקוף אותנו בחזרה

עאידה תומא סלימאן:  אז אולי, אולי עכשיו ימצא לנכון בדברים שאני אגיד משהו שיקשיב אליו כדי לתקוף בחזרה, אבל אני לא בונה על זה

עאידה תומא סלימאן:       אנחנו מדברים היום על התקציב המונח מולנו ודנים בו – שהובא בגלל השלכות המלחמה העקובה מדם והמציאות החדשה שהתפתחה במדינה בחודשים האחרונים, לצערנו, המלחמה הזו, שכבר מנוהלת מזה כבר מעל לחמישה חודשים ואף אחד לא יודע מתי היא תסתיים, ואף אחד כנראה לא מבין מתי היא תסתיים

עאידה תומא סלימאן:  בחיפוש הזה אחרי תמונת הניצחון הבלעדית, בינתיים ההקרבה של האזרחים הישראלים, ובעיקר גם כן הפלסטינים, בדרך לתמונת הניצחון שנתניהו וחברי הקבינט שלו מחפשים, ההקרבה היא מאוד גדולה

עאידה תומא סלימאן:      וכשנאמר שמביאים תיקונים לתקציב על סמך המציאות החדשה שהתפתחה אחרי המלחמה, היה אפשר לחשוב שבאמת התקציב הזה ישקף את המציאות החדשה, ינסה לפתור בעיות עקרוניות שלא התפתחו רק בחמשת החודשים האחרונים, אבל בטוח בטוח התעצמו והתעמקו לאור מצב המלחמה

עאידה תומא סלימאן:  ונכון, התפתחו גם בעיות נוספות שמשליכות על התקציב

עאידה תומא סלימאן:  בניסיון להבין באמת אם הממשלה לקחה בחשבון את ההתפתחויות האלה ושיקפה אותן בתקציב, אני חושבת שכל מי שקרא את התקציב, כל מי שנכח בישיבות, כמו שעשינו, בוועדת הכספים, בדיונים על התקציב הזה, כל מי שהקשיב לשר האוצר כאשר בא לוועדה ודיבר ופרס את משנתו על איך הוא משנה את התקציב כדי להתמודד עם האתגרים שעלו – הבנו שבעצם התקציב הזה הוא more of the same, הוא המשך והעמקה של המדיניות הקודמת שהתקיימה, והשר לא רק שלא מקשיב לנו, אימאן, השר לא מקשיב לאזרחי מדינת ישראל

עאידה תומא סלימאן:  השר, בכלל לא אכפת לו מהצרכים של אזרחי המדינה, שנגררים לתוך המלחמה הזו כבר חמישה חודשים ויותר

עאידה תומא סלימאן:       בחודשים האחרונים, במיוחד בחודשיים האחרונים, אנחנו דיברנו – ואני אומרת לכם בגלוי, הרגשתי שמתפקידי להזהיר מהשלכות המלחמה גם בצד הפלסטיני, במיוחד, והפשעים שמתחוללים, מספר הילדים שנהרגים, מספר הנשים, הסבל הבלתי-מתקבל על הדעת של העזתים לאור המלחמה הזו

עאידה תומא סלימאן:  זה לא בגלל שלא הרגשנו בחודשיים האחרונים גם את הכאב של האזרחים הישראלים, אבל בגלל העוצמה והגודל של האסון שמתחולל שם, והעובדה שאף אחד בתוך המדינה לא רוצה לדבר על זה – חוץ מאשר כוחות שעדיין יש להם הראייה וההבנה שמלחמות הן אסון – הרגשנו שצריכים להעצים את הקול הזה בבניין

עאידה תומא סלימאן:  אבל עכשיו, כשאנחנו מייחדים את הדיון הזה דווקא לתקציב המדינה, אנחנו נייחד את הדיבור שלנו גם לסבל של האזרחים הישראלים מהמלחמה והשלכותיה ומהממשלה, שכנראה לקחה את כולנו שבי

עאידה תומא סלימאן:  כולנו שבויים בידי הממשלה הגזענית, ממשלת הדמים הזו

עאידה תומא סלימאן:  ואנחנו כולנו גם משלמים את המחיר של המשך המדיניות הזו

עאידה תומא סלימאן:       המלחמה הזו נקראה מהיום הראשון מלחמה קיומית של מדינת ישראל, ואני שואלת את עצמי ואת כל מי שהמשיכו לשנן את המושג הזה: היא קיומית של מי? הקיום של מי נשמר במלחמה הזו? לצערי הרב אני אומרת לכם, אפילו אם האמנתם בזה בחודש הראשון, בואו נסתכל היום של מי האינטרס להמשיך את המלחמה הזו

עאידה תומא סלימאן:  זה האינטרס של נתניהו והחברים שלו, וחברי הממשלה שלו, חברי הקואליציה שלו

עאידה תומא סלימאן:       אני זוכרת שבשנה שעברה עמדתי על הדוכן הזה ואמרתי שהממשלה הזו והתקציב הזה שמובא בפנינו – יש לו שתי מטרות עיקריות, והוא משקף אותן בצורה הכי ברורה

עאידה תומא סלימאן:  העיקרון הראשון זה המשך מדיניות הכיבוש והפיכתו לקולוניאליזם והרחבת ההתנחלויות, והעיקרון השני, פיתוח עוד יותר של עקרון העליונות היהודית, המבסס משטר אפרטהייד שבו שתי מערכות שונות מתפתחות לאזרחי המדינה או תחת שלטונה של המדינה, ושתי מדיניויות, גם פיתוח כלכלי

עאידה תומא סלימאן:  אני מסתכלת על התקציב הזה, שהביאו אותו ושינו כאילו כדי להתמודד עם אתגרי המלחמה, ואני רואה ששני העקרונות האלה לא רק שנשמרו ולא נגעו בהם ולא קיצצו בהם, אלא להפך, מחזקים אותם יותר ויותר

עאידה תומא סלימאן:  ודווקא הפגיעה היא הפגיעה בשכבות המוחלשות ובשכבות הביניים, שהן אלה שסובלות ועומדות מול האתגרים של המלחמה הזו

עאידה תומא סלימאן:  ואני יכולה להראות לכם בצורה הכי ברורה: תסתכלו על הפגיעה במעמד הביניים ובשכבות המוחלשות

עאידה תומא סלימאן:  אם נסתכל על ההשלכות של המלחמה והסבל הנוראי והצורך של האנשים דווקא ביותר שירותי רווחה, יותר עובדים סוציאליים, יותר תמיכה נפשית, יותר סיוע וליווי ויותר מאבק בעוני, האם זה מתבטא בתקציב המונח מולנו? דווקא כאילו ניסו להיטיב עם משרד הרווחה, קיצצו לו רק 3% ולא 5%

עאידה תומא סלימאן:  האם זה מספיק ועונה על הצרכים? אם  לוקחים בחשבון שהעוני בעלייה במדינה, שיש יותר אנשים שצריכים טיפול, יש מפונים שנמצאים מחוץ לבתים שלהם וצריכים עזרה – בטוח שזה לא מספיק

עאידה תומא סלימאן:  היה צריך דווקא לעשות תוספת תקציבית למשרד הזה

עאידה תומא סלימאן:       המלחמה הזו הביאה עלינו גם כן העלאה במס בריאות והעלאה בדמי ביטוח והעלאה במע"מ, ומי בעצם משלם את כל זה ונפגע כאשר יש עלייה כזו? השכבות המוחלשות ושכבות הביניים

עאידה תומא סלימאן:  אלה האנשים שעובדים ומשלמים לקופת המדינה מיסים, אלה האנשים שקונים ואחוז הקניות שלהם מתוך ההכנסה הוא גבוה

עאידה תומא סלימאן:  כאשר אתה עשיר, כאשר יש לך הכנסה גבוהה, אז הקניות הבסיסיות שלך לא עולות כאשר מעלים את המע"מ, והן לא אחוז גדול מההכנסה שלך

עאידה תומא סלימאן:       אם אנחנו מסתכלים גם על המציאות הזו שנוצרה כיום ואנחנו מדברים על הצורך לחזק את המנוף הכלכלי של האוכלוסייה, גם לעתיד – כי התקציב הזה בנוי על הכנסת המדינה לגירעון יותר גדול, והגירעון הזה יגדל, ויהיה צורך בשנים הבאות לסגור את הגירעון הזה – אנחנו מסתכלים איפה ההשקעה העיקרית

עאידה תומא סלימאן:  האם מושקע בחינוך יותר כדי לייצר מינוף כלכלי בעתיד, כדי לייצר דור חדש שיכול כן לתרום לכלכלת מדינת ישראל? כמובן, התמונה היא שונה לגמרי

עאידה תומא סלימאן:  כאשר מסתכלים – נתחיל עם חינוך חינם עד גיל שלוש, קיצצו שם 200 מיליון

עאידה תומא סלימאן:  אתם יודעים בדיוק מה 200 המיליון האלה

עאידה תומא סלימאן:  בזמנו אני זוכרת שהתווכחנו עם השרה דאז יפעת שאשא ביטון, שקיבלה את זה כתוספת, ואמרנו: תכניסו את זה לתקציב של המשרד כדי להבטיח אותו

עאידה תומא סלימאן:  אלה 200 מיליון שקל של הכשרות ושל פיקוח על החינוך שהחליטו, וטוב שעשו, שיהיה חינוך חובה

עאידה תומא סלימאן:       אבל תזכרו טוב מאוד: מי שבעיקר עובדים במקצוע הזה הן נשים

עאידה תומא סלימאן:  והפגיעה במקצוע, בתגמול, או בהכשרות או ברווחת העובדים תגרום למצב שהנשים, בעיקר, הן שייפגעו, כולל הילדים שלנו

עאידה תומא סלימאן:  האם כשעמד יושב-ראש ועדת הכספים היום בבוקר על הדוכן הזה ודיבר על המורה החרדית משדרות שמרגישה מקופחת כי היא לא מקבלת אותו שכר ואותם תגמולים – הוא זכר את אותה מורה מנצרת, מיפו, מעכו, מכל המקומות שיש בהם בתי ספר פרטיים שקוראים להם "כנסייתיים", והם משרתים את כלל האוכלוסייה הערבית? האם הוא היה מוכן להילחם איתנו כדי שאותה מורה ואותם בתי ספר יקבלו את אותם תנאים? לצערי הרב, זה לא מה שקרה

עאידה תומא סלימאן:       מדברים על תקציב למדינה? זה תקציב מגזרי

עאידה תומא סלימאן:  זה תקציב שפוגע במגזרים מסוימים ומחזק מגזרים מסוימים

עאידה תומא סלימאן:  ואפרופו, אם מדברים על לפגוע במגזרים – ואמרתי מלכתחילה שהתקציב משקף את המדיניות של ביסוס האפרטהייד – תסתכלו על מה שקורה פתאום באוכלוסייה הערבית

עאידה תומא סלימאן:   רק שמישהו יסביר בצורה אמיתית איך אתם תוכלו להסתכל בעיניים של אנשי ה-OECD כשישאלו אתכם: קיצוץ 5% רוחבי, אבל אצל הערבים זה 15% – פתאום? למה?      

אימאן ח'טיב יאסין: (אומרת בערבית: )     

עאידה תומא סלימאן: יש הסבר חוץ מהגזענות והגישה הגזענית? יש הסבר כלכלי, אם אנחנו כבר מדברים? זה האנטיתזה לכל הסבר כלכלי, אפילו קפיטליסטי ניאו-ליברליסטי, שאני לא כל כך תומכת בו

עאידה תומא סלימאן:       ועוד לא מתביישים – אנחנו אמרנו מלכתחילה שעניין הפשיעה באוכלוסייה הערבית, אני לא הייתי – אתם יודעים מה, אני הפסקתי לקרוא לשר "שר הכישלון הלאומי", כי בעצם הוא לא נכשל

עאידה תומא סלימאן:  הוא מצליח במדיניות שלו

עאידה תומא סלימאן:  הוא מצליח, בדיוק כמו שר האוצר, ליישם את המדיניות שהוא הגיע בגללה

עאידה תומא סלימאן:  הוא רוצה שהפשיעה תשתולל בתוך האוכלוסייה הערבית

עאידה תומא סלימאן:  הוא רוצה אותנו מתבוססים בדמנו ולא יכולים להרים ראש ולנסות לתבוע משהו, חוץ מאשר: תשאירו אותנו בחיים

עאידה תומא סלימאן:  זה מה שהשר הזה רוצה

עאידה תומא סלימאן:  ועוד מה, הוא חושב שדרך השתוללות הפשיעה הזו אנחנו נרד על הברכיים ונתחנן: תקבל מה שאתה רוצה בעמדות הפוליטיות והאנושיות, נשתוק, נהיה חירשים ואילמים לגבי מה שאתם עושים לעם שלנו, רק תצילו אותנו מהפשיעה

עאידה תומא סלימאן:  אז הינה, אני אומרת לכם: הוא מצליח ליישם את המדיניות

עאידה תומא סלימאן:  וכל מי שיגן עליו שותף לפשיעה הזו בדיוק, כולל ראש הממשלה בנימין נתניהו, שאחראי לא רק על הדם של הילדים בעזה אלא גם כן על הדם הנשפך של הילדים שלנו באוכלוסייה הערבית

עאידה תומא סלימאן:       אין לי שום אשליות, לא מהשרים שדיברתי עליהם וגם לא מראש הממשלה הזה

עאידה תומא סלימאן:  אנחנו היינו נגד הממשלה הזו, היינו נגד כל המדיניות שמובילה הממשלה הזו

עאידה תומא סלימאן:  אבל אני רוצה להגיד לכם: כל עוד מי שמתנגדים לממשלה הזו לא מתעוררים ומבינים שהמשך המלחמה הארורה הזו והמדיניות הארורה הם לא עניין קיומי של מדינת ישראל, ובטוח בטוח לא של אזרחי מדינת ישראל, אלא עניין קיומי של מי שעומד בראש הממשלה הזו – נתניהו מבין טוב מאוד שביום שתסתיים המלחמה הזו, תסתיים כהונתו או יתחיל הסוף של כהונתו ושל החיים הפוליטיים שלו, ואולי גם של החיים האזרחיים, כי הוא ייכנס לבית סוהר

עאידה תומא סלימאן:  אז זה אינטרס אישי להמשיך

עאידה תומא סלימאן:  ואני שואלת את כל אלה שעדיין מצדדים בהמשך ומצד שני רוצים להפיל את הממשלה: איך? תתעוררו

עאידה תומא סלימאן:  הצעד הראשון זה לנסות להבין שהמשך המלחמה הוא אסון לעם הפלסטיני, אבל הוא אסון גם לאזרחי מדינת ישראל

עאידה תומא סלימאן:  ראינו את זה, ראינו את התחלת ההשלכות

עאידה תומא סלימאן:       ועוד לא נגעתי באיך מסתכלים בעולם

עאידה תומא סלימאן:  לפני שבוע עמדתי על הדוכן הזה, ואמרתי: תמשיכו להתנהג כמו בת יענה, תכניסו את הראש מתחת לחול ותחשבו שכל העולם לא רואה

עאידה תומא סלימאן:  כן רואים, וכן מבינים

עאידה תומא סלימאן:  והגיע הזמן שאזרחי מדינת ישראל שחפצים בחיים, שחפצים בערכים אנושיים כמו שוויון וכמו צדק חברתי ובלחזק את השכבות המוחלשות – הגיע הזמן שכולנו נתעורר, ונתחיל קודם כול להיאבק להפסקה מיידית של המלחמה הזו

משה רוט: תודה רבה

עאידה תומא סלימאן: כמובן, הדרך לעסקת שחרור חטופים היא הדרך, ואחר כך להתפנות גם להצביע נגד התקציב הזה, אבל בעיקר – להעיף את הממשלה הזו

משה רוט: תודה

משה רוט:  חבר הכנסת יאסר חוג'יראת, בבקשה

משה רוט:  20 דקות לרשותך, אדוני

יאסר חוג'יראת: תודה, כבוד היושב-ראש

יאסר חוג'יראת:  חבריי חברי הכנסת, אני אתחיל משתי ברכות ואיחול אחד

יאסר חוג'יראת:  אני אברך את האומה האסלאמית והערבית לחודש רמדאן

יאסר חוג'יראת:  (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)     הברכה השנייה – ביום ראשון היה סבב שני של הבחירות המוניציפליות

יאסר חוג'יראת:  אני מברך את כל ראשי הרשויות החדשים שנבחרו ומאחל להם הצלחה בתפקידם

יאסר חוג'יראת:  האיחול: היום נערכה בחינת רישוי לרופאים בוגרי חו"ל

יאסר חוג'יראת:  אני מאחל להם הצלחה בבחינה

משה רוט: אמון

יאסר חוג'יראת: כבוד היושב-ראש, הממשלה, שהפקירה את אזרחיה בזמני משבר, ממשיכה באותו מסלול עם הגזרות בתקציב, המשפיעות על כולנו ובמיוחד על החברה הערבית

יאסר חוג'יראת:  התקציב שהוצג מכיל כמה סעיפים מדאיגים, כולל קיצוץ של 15% מהתקציבים של החלטה 550, תוכנית תקאדום, שמטרתה צמצום פערים, וההחלטה השנייה היא החלטה 549 למיגור הפשיעה בחברה הערבית – תוכניות שהובילה מפלגת רע"מ בממשלה הקודמת במטרה אחת ויחידה, הלוא היא צמצום פערים

יאסר חוג'יראת:  בנוסף, קיצוץ של כ-100% בתקציבים לתמיכה בחברה הערבית, מה שמעיד על מחיקה מלאה של התמיכה בשיפור מצבה לשנים הבאות, נוסף על הקיצוץ הרוחבי של 5% בכל המשרדים, מה שמשקף חוסר איזון וחוסר צדק בחלוקת המשאבים

יאסר חוג'יראת:  לא ניתן להפוך את החברה הערבית לקורבן של מדיניות זו

יאסר חוג'יראת:  אני קורא לממשלה לבחור מסלול אחר, מסלול המחזק ולא מפרק את המערכות הציבוריות החיוניות לכולנו, מסלול שמביא לשוויון ולצדק חברתי וכלכלי וליכולת שלנו להתמודד עם האתגרים העתידיים

יאסר חוג'יראת:       הקיצוץ המיועד יפגע קשות בחברה הערבית: יעלה את אחוז העוני בחברה הערבית, שכיום עומד על כ-39%; יעלה את אחוז הפשיעה, שתוך חודשיים ועשרה ימים אנו עומדים על 39 נרצחים בחברה הערבית

יאסר חוג'יראת:  הקיצוץ יפגע בפיתוח של היישובים הערביים, בתשתיות – אנחנו יודעים ומכירים את המצב הקשה שנמצאים בו היישובים הערביים, הכפריים הערביים והמועצות המקומיות ביישובים הערביים

יאסר חוג'יראת:  פגיעה בתקציב זאת אומרת גם פחות שירותים

יאסר חוג'יראת:  זה פגיעה בשירותים המינימליים לתושב הערבי ביישובים הערביים

יאסר חוג'יראת:  על הממשלה הנוכחית לדעת שכל קיצוץ שלה הינו פגיעה ישירה בחברה הערבית ופגיעה עקיפה בשאר אזרחי המדינה

יאסר חוג'יראת:       כבוד היושב-ראש, בהתאם לתוכנית החומש 550 תקאדום, נעשתה כחלק מהתוכנית התמקדות בהשתלבות צעירים ערבים בחברה הערבית

יאסר חוג'יראת:  תוכנית תקאדום, כפי שאמרתי, נולדה אך ורק לצמצום פערים; אנחנו עדיין לא מדברים על סגירת פערים אלא רק על צמצום פערים בין החברה הערבית לחברה היהודית

יאסר חוג'יראת:  עם זאת, קיצוצים תקציביים מאיימים על התקדמות זו ועלולים להחמיר את מצבם של צעירים שאינם מעורבים בלימוד, שלא נמצאים בשוק העבודה או בהכשרה

יאסר חוג'יראת:      ההשלכות של חוסר פעילות כוללות נטל כלכלי, בעיות חברתיות וגידול בפשיעה

יאסר חוג'יראת:  אני אתן דוגמה על נתון לגבי הצעירים בחברה הערבית: 48

יאסר חוג'יראת: 6% מכלל התיקים הפליליים שנפתחו נגד בני 18–24 במדינה קשורים לצעירים הערבים, וחלקם בשכבת גיל זו הוא רק 30%

יאסר חוג'יראת:  זאת אומרת, כמעט 50% מהתיקים הפליליים שנפתחים הם נגד הצעירים הערבים, וזה אומר בגלל ההזנחה והאי-טיפול באותם צעירים

יאסר חוג'יראת:  הממשלה הקצתה משאבים ליוזמות שתוכננו להתמודד עם אתגרים אלו, אך הקיצוצים התקציביים עלולים לדרדר את המצב עוד יותר

יאסר חוג'יראת:      על הממשלה לדאוג לחברה הערבית כמו שהיא דואגת לשאר אזרחי המדינה, הלא-ערבים

יאסר חוג'יראת:  במקום לקצץ בתקציבי החברה הערבית החיוניים, יש לסגור את המשרדים המיותרים, שתפקידם הלבנת כסף להתנחלויות, כמו המשרד של סטרוק; אני לא זוכר איך קוראים לו

יאסר חוג'יראת:      אדוני היושב-ראש, החברה הערבית – כל הזמן מעל הדוכן הזה, כמעט כולנו, כל חברי הכנסת הערבים, שבים וחוזרים על האמירה שהחברה הערבית מדממת

יאסר חוג'יראת:  בשנת 2023 נרצחו 244 אנשים מהחברה הערבית

יאסר חוג'יראת:  היום, מתחילת השנה, אנחנו עומדים על 39 נרצחים, כלומר כמעט נרצח כל יומיים

יאסר חוג'יראת:  אנחנו שואלים את השאלה שצריך לשאול אותה: איפה השר? אני קראתי לו השר המסית הלאומי, שבמקום לתת לארגון שלו לעבוד, הוא עסוק ביצירת פרובוקציות כנגד החברה הערבית

יאסר חוג'יראת:  כל הזמן מדברים על אל-אקצא ועל איך לא לתת לאנשים ואיך לא לתת למוסלמים הערבים פולחן דתי ולהיכנס ולהתפלל באל-אקצא

יאסר חוג'יראת:  דיברו על זה יותר מדי רק במטרה אחת: להבעיר את המצב ולהביא לפרובוקציות כדי להביא את הצעירים הערבים להגיב נגד אמירות כאלה

יאסר חוג'יראת:      בכל מדינה מתוקנת, מול המספרים הגבוהים של הנרצחים – 244 ב-2023, מתחילת השנה 39, אבל אף אחד לא נותן דין וחשבון למה זה קורה

יאסר חוג'יראת:  נאמר כאן שרק 8% ממקרי הרצח מפוענחים בחברה הערבית, והשאלה שנשאלת היא למה

יאסר חוג'יראת:  אנחנו אומרים ואמרנו את זה שלו הנרצח היה מהחברה היהודית, בתוך 24 שעות היו מגיעים לרוצח, אבל אצלנו זה לא קורה

יאסר חוג'יראת:      אדוני היושב-ראש, דיברו הרבה על רמדאן, ואני רוצה לדבר קצת אל רמדאן כדי לתת לאזרחים מהחברה היהודית להבין מה זה אומר רמדאן

יאסר חוג'יראת:  רמדאן הוא חודש צום והוא החודש התשיעי בלוח השנה ההיג'רי, שהוא תקופה של רוחניות עמוקה והתחברות לאל

יאסר חוג'יראת:  אנו המוסלמים מפסיקים לאכול ולשתות מהשחר עד השקיעה ומתרכזים בתפילה ובגמילות חסדים

יאסר חוג'יראת:  החודש מציין את זמן מתן הקוראן לנביא מוחמד ומהווה הזדמנות לחידוש המחויבות הדתית והקהילתית

יאסר חוג'יראת:  תפילה במסגד אל-אקצא בחודש רמדאן משקפת את עומק החיבור הרוחני והתחדשות האמונה בין המאמינים לבוראם

יאסר חוג'יראת:  רמדאן מכפיל את הקדושה והמשמעות של כל פעולה רוחנית, ובפרט תפילה במקום כל כך מרכזי וקדוש

יאסר חוג'יראת:      עם תחילת חודש רמדאן, אני קורא לכולנו להעמיק את ההבנה והכבוד ההדדי בינינו

יאסר חוג'יראת:  רמדאן הוא לא רק חודש של צום ותפילה אלא גם זמן לחידוש רוחני לתת ולחיזוק הקשרים החברתיים

יאסר חוג'יראת:  זהו זמן שבו אנו מתבקשים להרהר במעשינו ולחפש דרכים לשפר את החברה שלנו

יאסר חוג'יראת:  בואו ננצל את ההזדמנות הזאת לקידום שלום, הבנה וסובלנות בינינו, לטובת כולם

יאסר חוג'יראת:      בתקופה האחרונה, כבר כמעט שנתיים, כשמגיע רמדאן, מנסים להראות כאילו חודש רמדאן הוא חודש של אלימות

יאסר חוג'יראת:  אנחנו אומרים ההפך: רמדאן הוא חודש של פולחן דתי, הוא לא חודש של אלימות; הוא חודש שבו אנשים מגיעים, מתפללים, חודש של משפחה

יאסר חוג'יראת:  זה חודש רמדאן, ואני מקווה שבחודש רמדאן הנוכחי יהיו בשורות טובות לכולנו

יאסר חוג'יראת:  אני מקווה שתהיה הפסקת המלחמה, סיום המלחמה, החזרת החטופים הביתה, ואולי נתפלל ויהיה מתישהו גם שלום באזור

יאסר חוג'יראת:      (אומר דברים בשפה הערבית) תודה

יאסר חוג'יראת:  סיימתי

משה רוט: תודה רבה

משה רוט:  חבר הכנסת נאור שירי, בבקשה

משה רוט:  30 דקות לרשותך

נאור שירי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

נאור שירי:  למה רק 30? יש לי עוד שבע דקות שקיבלתי פה בירושה, לא?      

קריאה: אפשר?      

משה רוט: הוא יודע את התשובה

משה רוט:  הוא לא חיכה לתשובה

נאור שירי: מה "לא חיכה לתשובה"? דווקא היה סימן שאלה בסוף המשפט שלי

משה רוט: כן?      

נאור שירי: ברור

נאור שירי:  אני אנסח מחדש

משה רוט: בכתב

נאור שירי: למה שלא תיתן לי עוד שבע דקות כשברור שהוא נתן לי אותן? סימן שאלה, אדוני היושב-ראש

משה רוט: נחשוב

נאור שירי: נחשוב

משה רוט: בסדר

נאור שירי: אתה יודע מה, יש לך 29 דקות ו-36 שניות

נאור שירי:  אדוני שר האוצר, אני רק מזכיר שאסור לצלם סרטונים במליאה

נאור שירי:  לא שהחוק חל עליכם, נכון, אדוני היושב-ראש? זה חל רק על הצד הזה

נאור שירי:  שוב שאלה, סימן שאלה

נאור שירי:  אוקיי

נאור שירי:  אני אענה לעצמי

נאור שירי:  בסדר

נאור שירי:  זה בסדר

נאור שירי:  הכול בסדר

משה רוט: סליחה, שם בירכתי האולם, נא לא לצלם

נאור שירי: בסוף יש חוק במדינה

נאור שירי:  אומנם הממשלה לא עומדת בחוק, אבל אתה יודע, שר האוצר, הרי כבר התנצלנו על זה שלא הגשתם את התקציב בזמן

נאור שירי:  אבל מה זה משנה? מה זה כנסת? אז תודה רבה, אדוני היושב-ראש

נאור שירי:  הייתי אומר: חבריי חברי הכנסת, אבל יש פה חבר כנסת אחד והוא שר האוצר

נאור שירי:       אגב, אני יודע שאתה רחוק אבל עדיין שומע אותי – עומר, אתה זוכר ששאלתי על הפינוי המוסק? יש תשובה על הפינוי המוסק מאילת שבוטל? שר האוצר, גם שאלתי אותך

נאור שירי:  שלחתי לך סמ"ס

משה רוט: חבר הכנסת שירי, חדשות טובות

נאור שירי: אוקיי

משה רוט: יש לך - - -      

נאור שירי: עוד שבע דקות

משה רוט: יש לך שבע דקות

נאור שירי: ידעתי שבסוף אנחנו נגיע לפשרה טובה

נאור שירי:  תודה רבה על שבע הדקות הללו

נאור שירי:  שר האוצר, אתה ביקשת שאני אסמס לך – לא שתתייחס אליי

נאור שירי:  מנכ"ל משרדך, שהגיע לוועדת הכספים – והעליתי את נושא ביטול הפינוי המוסק מאילת – גם אמר

נאור שירי:  אתה זוכר? פינוי המוסק, פינוי המוסק

נאור שירי:  אז דיברתי גם עם עומר, שעושה עבודה מעולה ושולט בוועדת הכספים ביד רמה, ודיברתי גם איתך וגם עם המנכ"ל

נאור שירי:  כולם אמרו לי: אנחנו נבדוק

נאור שירי:  אתה יודע - - -      

בצלאל סמוטריץ': נאור, מה שאתה סוגר איתו מקובל עליי

נאור שירי: מפרגן

נאור שירי:  אני רואה איך הוא מנהל את הוועדה

נאור שירי:  תשמע, כשאני ראיתי בליל העברת התקציב – סיפור טוב – את נושא האוטובוסים הצהובים של המועצות האזוריות, וההצמדה למדד, כשאני ראיתי מה עשיתם לקרויזר אמרתי: עומר, מוריד את הכובע

נאור שירי:  איך מ-180 מיליון שקל שהיה צריך להצמיד הוא נתן לו 50 ועוד 100 ועוד 50 על הקרח

נאור שירי:  וקרויזר חשב שהנושא נפתר, ואפילו הוציאו מיילים לכל ראשי המועצות האזוריות, בבשורה גדולה

נאור שירי:  אממה, אין כסף

נאור שירי:  אין כסף, אתה יודע את זה

נאור שירי:  דיברנו, הראינו שאין סעיף תקציבי לזה

נאור שירי:  אבל בסדר, זה חלק מוועדת הכספים ואיך שהיא מתנהלת

נאור שירי:  זה היה באמת שאפו גדול

נאור שירי:  כל הכבוד, עומר

נאור שירי:  יפה

נאור שירי:       אבל על הפינוי המוסק מאילת – זה לא

נאור שירי:  כי אתה יודע, בסוף זה לא היה פה מהלך של הקואליציה, רק האופוזיציה

נאור שירי:  אבל תושבי ותושבות אילת – מה זה משנה

נאור שירי:  אז אני מצטער בפני תושבי ותושבות אילת שלא פניתי לחבר כנסת מהקואליציה שישאל את שר האוצר, את המנכ"ל ואת השר המקשר/היועץ המקשר בין ועדת הכספים למשרד האוצר, עומר

נאור שירי:  לצערי, גם הנושא הזה לא זכה לקשב, אבל זה בסדר גמור

נאור שירי:       גם אהבתי נורא גם את ההתנהלות של יו"ר ועדת הכספים

נאור שירי:  היום קראתי ידיעה שיו"ר ועדת הכספים משה גפני הסכים להפשיר 1

נאור שירי: 7 מיליארד שקלים מתוך 6

נאור שירי: 6 מיליארד השקלים שהוא לקח כבני ערובה להעברת הכספים הקואליציוניים שנורא נורא חשובים לו

נאור שירי:  עכשיו, מכיוון שאני לא הרבה זמן בכנסת, אבל בכל זאת הייתי באיזה שני תקציבים שהעברנו, אני רוצה להקריא לכם – או לך, היושב-ראש, אני לא יודע אם נחשפת לזה

נאור שירי:  בערב העברת התקציב הגיע לוועדת הכספים ראש אגף התקציבים, יוגב גרדוס, והקריא לנו מכתב שאני לא ראיתי כזה

נאור שירי:  אולי אתה ראית

נאור שירי:  אני לא מניח שראית כי אני לא שמעתי, אבל בגדול הוא אמר דבר כזה: נכון לשעה זו מספר צעדי ההתכנסות שתרומתם להכנסות המדינה עומדת על 6

נאור שירי: 6 מיליארד שקלים בשנות התוכנית טרם אושרו בוועדה, וישנו חוסר ודאות באשר לכוונתה לדון בצעדים ולאשרם בטרם אישור חוק התקציב הנוסף בקריאה השנייה והשלישית

נאור שירי:       מה אומר ראש אגף התקציבים? ישבה המדינה, אגף התקציבים הכין תקציב למדינה בעת הכלכלית שהיא מהחמורות ביותר בהיסטוריה של מדינת ישראל, וחלק מאותם צעדים הם 6

נאור שירי: 6 מיליארד שקלים

נאור שירי:  נכון, שר האוצר? נכון

נאור שירי:  האם 6

נאור שירי: 6 מיליארד שקלים זה סכום זניח בתקציב האוצר? כפי שאתה נוהג הרבה פעמים לומר: מה זה 0

נאור שירי: 01, וכל מיני שיטות שלך – ושיטות מבורכות, כי אתה עושה את זה בצורה מאוד מאוד כישרונית – לזרוק מלא מלא מספרים ונתונים ולערבב את כולם ואף אחד לא יודע כלום

נאור שירי:  אבל בא ראש אגף התקציבים ואומר: חברים, אנחנו הגשנו תקציב לכנסת

נאור שירי:  היה פה גם איזה הליך משמעותי בכנסת, שתפסה את עצמה כרשות מחוקקת ורשות מפקחת שאמורה לעבור על התקציב בצורה ראויה

נאור שירי:  אבל נניח, את זה שמנו בצד – לא הגישו בזמן

נאור שירי:  גם על השאלות ששאלנו אף אחד לא קיבל מענה

נאור שירי:  אין לנו את פירוט הסעיפים

נאור שירי:  היינו צריכים לבקש מהממ"מ, כחלק מאיזו פשרה שהגיעו עם בג"ץ, שיגישו לנו ספר תקציב מפורט, שנדע לאן הולך הכסף, אבל כבר מזמן גם על זה ויתרנו

נאור שירי:  6

נאור שירי: 6 מיליארד שקלים מהתוכנית שתכנן משרד האוצר לא עברו בתקציב

נאור שירי:       עכשיו תגידו לי אתם, כל מי שיושב פה – כי בסוף זה גם הכיס שלכם: איך זה הגיוני להעביר תקציב בלי 6

נאור שירי: 6 מיליארד שקלים? אין תשובה מהקהל

נאור שירי:  עומר, אולי לך יש תשובה? אני לא יודע, אני לא חושב

נאור שירי:  6

נאור שירי: 6 מיליארד שקלים אמורים לעבור

נאור שירי:  מחר כולם יבואו לפה ויצביעו, ואף אחד לא יודע מאיפה יבוא הכסף

נאור שירי:       בא ראש אגף התקציבים, אולי כחלק מהמחשבה שלו על ועדת חקירה ממלכתית שתקום בעקבות המפגעים העצומים שאתם עושים בכלכלת ישראל נוכח גודל השעה, ואומר לפרוטוקול ומתחנן לוועדת הכספים – לא מתחנן, אלא אומר לוועדת הכספים: תעבירו את הכסף, שזה חלק מהתקציב

נאור שירי:  שמעתם את זה? שמעתם

נאור שירי:  מתחנן, אומר: בואו, תעבירו את הכסף

נאור שירי:  אלה צווים שאנחנו רוצים להעביר כחלק מתוכנית מאזנת

נאור שירי:  ועדת הכספים, כמובן, שאין ספק שטובת תושבי ותושבות מדינת ישראל בראש מעייניה, אומרת: לא

נאור שירי:  ויושב משה גפני וסוגר את השלטר על ועדת הכספים

נאור שירי:  אין דיונים, אין דיונים בוועדת הכספים

נאור שירי:  למה? כי כסף ציבורי הולך לממן רשתות חינוך פרטיות, שזו שערורייה בפני עצמה

נאור שירי:  כל מי שנותן יד לפירוק החינוך הממלכתי והציבורי במדינת ישראל, לדורי דורות יזכרו לכם את זה שאתם מפרקים את רשת החינוך ואת החינוך במדינת ישראל

נאור שירי:       אבל למה גפני או – לא יודע – המפלגות החרדיות לא מסכימים לנהל את ועדת הכספים? כי אתם, או משרד האוצר, רוצים – בסוג של צדק, כן? – שכספי ציבור יהיו מפוקחים

נאור שירי:  בשביל זה, לא מספיק – אין, זה לא יעבור בוועדת הכספים

נאור שירי:  וגם אפשר לדבר על הפיקוח הזה, שהפיקוח גם לא יהיה קיים

נאור שירי:  אבל נניח שיהיה פיקוח – על זה הוא משבית את ועדת הכספים

נאור שירי:  בזה אין בעיה

נאור שירי:  על אופקים, שלא נכנסה למתווה של תקומה – אין מה; על מכון וולקני – אין כלום; על החברה הערבית, שעוד נדבר בה, ודיברו פה גם חברי הכנסת – לצערי, רק הם מדברים, חברי הכנסת מהחברה הערבית מדברים עליה – על זה שהיה דיון מיוחד, וכמובן, אף אחד מחברי הקואליציה לא היה נוכח, בזה אין בעיה

נאור שירי:  על זה אנחנו לא נשבית

נאור שירי:       את הקיצוץ שאתם עושים בגיל הרך, שאתם כממשלת ישראל עושים בגיל הרך – אתה עמדת, אדוני שר האוצר, לדעתי בספטמבר 2023, והכרזת על רפורמה עצומה בחינוך לגיל הרך: נקודות זיכוי שנתתם ב-82%, לא משנה, הקלה במעונות היום, הכנסה לפיקוח, הכשרה פדגוגית – כל אלה לא קיימים

נאור שירי:  הגיל הרך אצלכם זה לא בעיה

נאור שירי:  גפני לא יעשה shutdown, ישבית את ועדת הכספים – לא בגלל הגיל הרך, לא בגלל הספריות העירוניות, לא בגלל הקיצוץ בסיוע ללהט"ב

נאור שירי:  על זה – חלילה

נאור שירי:  פינדרוס בכלל השווה אותם לחמאס ולחיזבאללה, אז מבחינתכם זה אויב ישראל

נאור שירי:  לא על האיזוק האלקטרוני, לא על הביטחון האישי

נאור שירי:  על שום דבר

נאור שירי:  על 590 מיליון שקלים שהמדינה יכולה וצריכה לפקח – על זה משביתים

נאור שירי:  ההשבתה הגיעה לזה שביום העברת התקציב הוא לא היה מוכן בכלל להגיע לוועדה

נאור שירי:  ינון אזולאי הגיע, ובאמת דיבר והעביר את הכספים

נאור שירי:  אבל בסדר

נאור שירי:       עוד משהו מאוד מעניין בתקציב שהיה הוא שהממשלה מכניסה את היד לכיס האזרחים: מעלים את המע"מ, מעלים מיסים, מעלים את הסיגריות

נאור שירי:  בסדר, את זה אפשר להבין, כי אלה צעדי התייעלות

נאור שירי:  כששאלתי את משרד האוצר – ואולי עומר או השר, מי שרוצה להגיב לי – כששאלתי אותם: תגידו, מה צערי ההתייעלות שעשתה מדינת ישראל? הייתה לך הזדמנות, שר האוצר, נוכח גודל השעה, לייצר התייעלות

נאור שירי:  לקחת משרדים, ואתה דיברת על זה בהקשר של טכנולוגיות הבנייה החדשות, בנוגע לפועלים שקיימים או לא קיימים כתוצאה מהסגר, שאין פועלים

נאור שירי:  אמרת שיש טכנולוגיות בנייה ירוקות, יעילות, שיעלו, וצריכים פחות כוח אדם

נאור שירי:  הייתה לך הזדמנות בתור שר אוצר לבוא ולייצר התייעלות אמיתית במשרדי הממשלה

נאור שירי:       אבל מה בחרתם לעשות? כלום

נאור שירי:  כששאלתי את משרד האוצר: תנו לי דוגמה להתייעלות אחת שנעשתה במשרד, אז ענו לי במשרד האוצר, ההתייעלות הקלה ביותר שיש, והיא קיצוצים

נאור שירי:  באיזו מערכת ציבורית קיצוצים זה התייעלות? קיצוצים זה פגיעה בשירותים הציבוריים שתושבי ותושבות מדינת ישראל חייבים לקבל

נאור שירי:  כשאנחנו נבוא ונדבר עכשיו על משרד כלשהו, משרד הפנים, ונבוא ונגיד: מה אתם עושים כדי להתייעל? ויגידו לי: סוגרים סניפים – זאת לא התייעלות

נאור שירי:  זאת פגיעה בשירות

נאור שירי:  זאת לא התייעלות

נאור שירי:  זה לא מה שאתה מצפה ממשרד או ממשרד האוצר, שאמור להוביל צעדי התייעלות

נאור שירי:       בכלל, לא נדבר על שר אוצר שבאג'נדה – אם אפשר בכלל לדבר על אג'נדות ב-2024 – האג'נדה הכלכלית שלך היא ימין כלכלי

נאור שירי:  מר ימין כלכלה, כל מה שאתה עושה זה בדיוק הפוך מהאידיאולוגיה שלך

נאור שירי:  כל מה שאתה עושה זה בדיוק הפוך

נאור שירי:  אתה מגדיל את הקצבאות, אתה מעודד חוסר יעילות, אתה מעודד חוסר השתתפות בשוק העבודה

נאור שירי:  זה בדיוק מה שאתה עושה

נאור שירי:       אבל מה זה משנה? הח"כים עולים, נואמים, והשיירות עוברות

נאור שירי:  אף משרד לא קוצץ

נאור שירי:  זה לא עניין של משרד לא קוצץ – יש משרדים מיותרים

נאור שירי:  ראינו ביום ראשון שבוטלה ישיבת הממשלה, ואז כמובן שהצעד המאוד מאוד חשוב שהייתם צריכים לעשות זה להעביר 25 או 24

נאור שירי: 5 מיליון שקלים לזהות היהודית

נאור שירי:  כבר מזמן גמרתי לדבר או גמרתי אומר על הזהות היהודית, שאתם כל הזמן נורא נורא עסוקים בה

נאור שירי:  הלוואי שהייתם עסוקים בלייצר עידוד להצטרפות לשוק התעסוקה במדינת ישראל, כמו שאתם עסוקים בחיזוק היהדות, בחיזוק הזהות היהודית

נאור שירי:  כאילו כל מה שחסר במדינת ישראל – אם היינו שואלים לפני שנה וחצי, כשנבחרתם, בעיקר במצע הבחירות שלך, או שלנו בכלל, אזרחי ישראל, כולם, הסתובבו בעולם ואמרו: חסר לנו קשר או זיקה לזהות היהודית שלנו

נאור שירי:  זה היה מאוד משמעותי במהלך קמפיין הבחירות

נאור שירי:  נכון, חבר הכנסת מישרקי? במצע הבחירות של ש"ס היה "חיזוק הזהות היהודית"? רמז: לא

נאור שירי:  אבל מה כן היה?      

יונתן מישרקי: למה אתה לא מדבר - - -     

נאור שירי: כי אין פה - - - אני מדבר אל עומר ואל השר, אבל הם לא סופרים אותי

נאור שירי:  אני לא מתרגש מזה כל כך, אבל בסדר

נאור שירי:  מה כן היה בהסכם הקואליציוני של מפלגת ש"ס, שכידוע קמה כדי למגר ולצמצם את הפערים בחברה הישראלית? המועצה לגיל הרך

נאור שירי:  וכבר סיכמנו שעל זה לא תתעקשו, על זה לא תשביתו את הוועדה, על זה לא תפרקו את הממשלה

נאור שירי:  על מה כן תטוסו מהארץ? על הגיוס

נאור שירי:  על המועצה לגיל הרך, שזה הילדים שלנו, של כולנו – מזה לא אכפת לכם

נאור שירי:  זה סתם יפה וסתם אפשר לשים קצת בצל בעיניים ולבכות על מר גורלנו, שמא נאמר דמעות תנין

נאור שירי:  אתם בסדר גמור, או לא בסדר

נאור שירי:  פשוט כולנו גמורים כבר

נאור שירי:  אתם בסדר, אבל העם גמור

נאור שירי:      דבר נוסף שרציתי לדבר עליו זה הביטחון האישי

נאור שירי:  אני יודע שזה יקר במיוחד ונורא חשוב לשר האוצר, שכן חבר מפלגתו השר בן גביר והשותף לדרך הפוליטית שלו הוא השר הממונה

נאור שירי:  אני לא יודע אם שמתם לב, אבל עברו על מדינת ישראל 24 השעות מהרצחניות שהיו פה אי-פעם

נאור שירי:  לא שזה מפריע למישהו, אבל עכשיו, לפני שעליתי, קיבלתי push שראש הממשלה נכנס לאירוע

נאור שירי:  אזרח ממוצע במדינת ישראל יגיד: איזה יופי, ראש הממשלה נכנס לאירוע

נאור שירי:  אבל מה שאני זוכר, זה שהוא כבר נכנס להרבה מאוד אירועים, ובכל דבר שהוא שם בו את היד, אנחנו יכולים להיות בטוחים בדבר אחר – שום דבר לא יעזור, שום דבר לא ישפר

נאור שירי:  הדבר היחידי שהוא היה צריך זה לפטר בכלל את השר, אבל אני שם את זה בצד; כי לפני שמונה חודשים, כשהייתה גם עלייה במספר הנרצחים – כמובן, תמיד כשאנחנו מדברים על החברה הערבית זה בקונוטציה של אלימות, בקונוטציה של נרצחים, בקונוטציה של פשע

נאור שירי:  חס וחלילה שנדבר על שוויון; חס וחלילה שנדבר על מענקי איזון נכונים; חס וחלילה שנדבר על זה שקיצצו להם 15%

נאור שירי:  ואז הגדלת לעשות, שר האוצר, ולקחת עוד 200 מיליון שקל מהסך הכולל של התקציבים שניתנו להם, והעברת את זה למקום אחר – לא יודע מה

נאור שירי:       אבל, אז נזכרתי שראש הממשלה כבר נכנס לאירוע, והוא זימן אפילו את חברי הכנסת מהמפלגות הערביות

נאור שירי:  באו אליו כולם ועשו באמת show יפה מאוד

נאור שירי:  מינו פרויקטור מטעם משרד ראש הממשלה למיגור הפשע בחברה הערבית

נאור שירי:  זה נהדר, כי מאז שזה קרה הפשע לא מפסיק לעלות במדינת ישראל

נאור שירי:  ואם הפשע לא מפסיק לעלות, אז אנחנו יכולים להיות בטוחים בדבר אחד: שום דבר לא ישתנה

נאור שירי:       בסוף השבוע, כמעט 72 שעות, שבו נרצחו מעל עשרה אנשים במדינת ישראל, הייתי מצפה לאיזו מילה או התבטאות של השר לביטחון לאומי

נאור שירי:  שאלה קטנה לפני שאני ממשיך: 13 דקות זה עם הדלתא של השבע או לא? בלי

משה רוט: זאת תוספת - - -     

נאור שירי: הייתי מוסיף לי כבר את השבע, שאני אתזמן את - - -     

משה רוט: לא לא לא

משה רוט:  להפך

נאור שירי: כי יש לי כמה פיקים שאני מתכנן בנאום

משה רוט: שתהיה הנאה, הנאה חדשה

נאור שירי: הנאה חדשה

נאור שירי:  תודה

נאור שירי:       הייתי בשר לביטחון לאומי ורציתי לראות – בכל זאת, סוף שבוע רצחני במדינת ישראל – רציתי לראות מה השר אומר; כי אתה מצפה ששר – בואו נגיד, זה כמו שמוד'יס הורידו לנו את הדירוג, אז הייתה התבטאות של שר האוצר

נאור שירי:  הסכמתי, לא הסכמתי, אהבתי, לא אהבתי, חשבתי שזה לא משנה מה – אז הייתה התבטאות

נאור שירי:  אבל אמרתי: טוב, יש המון נרצחים, ואני מניח שנראה התייחסות מינימלית של השר שאמון על הביטחון האישי במרחב הציבורי שלנו

נאור שירי:  חברת הכנסת הרכבי מתקשרת אליי עכשיו

נאור שירי:  יפה, היא יודעת שאני מדבר, אבל בסדר, כנראה שלא

נאור שירי:  היא הפריעה לי פשוט

נאור שירי:       כמובן שאיתמר עושה את המוטל עליו

נאור שירי:  ומה שהוא צייץ – או דיבר עליו – זה על דגל פלסטין שהניפו באצטדיון בבני סח'נין, וקללות שהיו, גם באצטדיון, נגד שחקן כדורגל, שזה על הפנים

נאור שירי:  אבל הייתי מצפה לראות משהו אחר

נאור שירי:  דבר נוסף, הוא צייץ על איזה לקיה, שהוא חשב שזה בכרמיאל, לקח שיעורי גאוגרפיה

נאור שירי:  אפס התבטאויות על סוף השבוע, שבכל 10–15 שעות בממוצע נרצח בן אדם במדינת ישראל

נאור שירי:       באמת שכבר אין לי מילים לתאר את התופעה הזו

נאור שירי:  כי כל מה שעשה השר – הוא שלח מכתבים לראש הממשלה שהוא לא מקשיב לו על רמדאן, ואז הוא שולח מכתבים לגלנט על תת-אלוף ברק חירם

נאור שירי:  הוא מדבר על הכול

נאור שירי:  על האלימות בספורט כמובן לא שמענו כלום

נאור שירי:  במשחק שנערך בין בית"ר ירושלים למכבי תל אביב נכנסו אוהדים, היה קרב בין האוהדים

נאור שירי:  קרב – במדינת ישראל זה עולם הכדורגל

נאור שירי:  אחרי המשחק פשוט השליכו חפצים אחד על השני, הייתה אלימות גדולה

נאור שירי:  מישהו שמע על זה? לא

נאור שירי:  שמענו את השר מדבר על זה? לא

נאור שירי:  יורים על קיבוץ מירב – הוא מדבר על זה? לא

נאור שירי:  לקיה – הוא שלח את ממ"ז צפון ללקיה, רק התבלבל בגזרות שלו

נאור שירי:  אבל זה בסדר

נאור שירי:  שיעור גאוגרפיה מינימלי לשר לא יהיה

נאור שירי:  אפס התבטאויות על השבוע הזה

נאור שירי:  כלום

נאור שירי:  אבל מה שמשמח זה שראש הממשלה נכנס לאירוע, וכולנו עכשיו יכולים להיות בטוחים שיהיה גרוע יותר

נאור שירי:  תודה, ראש הממשלה

נאור שירי:       דבר נוסף שאני רוצה לדבר עליו זה האיזוק האלקטרוני, כי השר שאמור להביא את החוק הזה לא הביא את החוק

נאור שירי:  האיזוק האלקטרוני הוא חלק ממאבק או מניסיון לייצר שגרת חיים נורמלית, כמה שאפשר, לנשים ומי שמאוים תחת אלימות משפחתית, כלכלית

נאור שירי:  להגיע למה שקרה עם חברת הכנסת – גם ממפלגתו של השר, אבל חלק מהקונסטרוקציה הפוליטית המאוד-מאוד יעילה שבניתם לפני הבחירות, לימור סון הר מלך

נאור שירי:  היא באה לדיון שהיה עם פורום מיכל סלה, והיא באה בתלונות על זה שרק עשר נשים קיבלו כלב, ורק כמה עשרות נשים מטופלות במסגרת הפורום, וטענה שרוב התקציב, או חלק מהתקציב, הולך לפרסום; והיא רוצה שקיפות, והיא רוצה יעילות, והיא לא מוכנה שכספי ציבור ילכו למקום שלא ראוי

נאור שירי:  רבות שמעו על זה

נאור שירי:  ישבתי בדיון הזה

נאור שירי:  אני – משיא לשיא

נאור שירי:       יושבת חברת כנסת שהשר שלה, ראש המפלגה שלה, הוא זה שאמון על הביטחון של נשים במדינת ישראל

נאור שירי:  עזבי את זה שאת חברת כנסת – את יושבת ובאה בתלונות לפורום אזרחי, עמותה אזרחית, שכל מה שהיא רוצה זה להגן על הנשים, ובעצם להיכנס בנעלי המדינה

נאור שירי:  זה התפקיד שלכם

נאור שירי:  זה התפקיד שלנו, חברי הכנסת, לדאוג לביטחון של נשים במרחב הציבורי במדינת ישראל

נאור שירי:  אבל יושבת חברת הכנסת ובאה בתלונות לעמותה בגלל שהם לקחו 15% מתקציב העמותה – שרובו לא מגיע מהמדינה, אבל 15% מתקציב העמותה הולך לפרסום

נאור שירי:       מה לעשות שצריך לפרסם את זה? מה לעשות שפורם מיכל סלה עושה את העבודה במקום השר הכושל שלך? מה לעשות שנשים במרחב הציבורי לא מקבלות הגנה? מה לעשות שאין מספיק מקום במקלטים? שהם לא יכולים לצאת לגינות, שהם לא יכולים להסתובב עם הילדים? מה לעשות? היא באה בתלונות לפורום שפותר למשרד לביטחון לאומי את הבעיה

נאור שירי:  זו המדינה שאנחנו חיים בה

נאור שירי:  זו המדינה

נאור שירי:  שלא נותנים מספיק כלבים – ואומר לה חבר הכנסת פורר, שגם נמצא פה: שחררי שנייה את הפוליטיקה

נאור שירי:  תעזבי שנייה את הפוליטיקה

נאור שירי:  אבל יש אפס מסוגלות, כל דבר פה הוא פוליטי

נאור שירי:       אותו כנ"ל היה בדיון על חלוקת נשק

נאור שירי:  מדינת ישראל החליטה – או השר שאמון על הביטחון האישי שלי, שלנו, גם שלי, החליט מזמן שאין ביכולתו לעשות את זה

נאור שירי:  אני הייתי מצפה, בתור אזרח שמשלם מיסים במדינה הזו, ששר האוצר יבוא ויגיד לי: תשמע, אנחנו לא יכולים להגן עליך

נאור שירי:  קח נשק – תפטור אותי, אגב, מתשלום מיסים עליו

נאור שירי:  נכון? למה שאני אשלם מיסים על שירות בסיסי שאתה אמור לספק לי? אבל החליטה ממשלת ישראל להפריט את הביטחון האישי שלנו, מחלקת נשקים ללא הכרה

נאור שירי:  מגדיל השר לעשות – ואני דיברתי על זה עוד לפני תחילתה של הרפורמה, עם הוכחות לזה

נאור שירי:  מגדיל השר לעשות וממנה את היועצים שלו, יועצים במשרת אמון, שיחלקו נשקים

נאור שירי:  הם לא מחלקים נשקים דה פקטו, כי כל פעם הם נוטים לתקן את זה, הם נותנים אישור שמותנה בלעבור מטווח

נאור שירי:  ואז אנחנו מגלים שאנשי תקשורת ומקורבים לשר, ומקורבים למפלגת עוצמה יהודית, מקבלים תיעדוף לפני אזרחים שחושבים שהם שווים, אבל הם שווים פחות

נאור שירי:      ואז השר, דרך יועציו, מחלק נשקים

נאור שירי:  היה דיון על זה בוועדה לביקורת המדינה – שמעבר לביזיון המתמשך, הביזיון המינהלי כבר שמתמשך, שפוגע בעבודת הכנסת, שהשר מורה לנציגיו, לנציגי משרדו, לא להגיע לוועדה לביקורת המדינה, כי למה חשובה בכלל ביקורת? מי בכלל חושב שצריך ביקורת? מעבר לביזיון שהוא אומר להם לא להגיע, הפעם כשהם הגיעו, יומיים אחרי זה, כשהתבררו אותם מקרים – שהיועצים שלו חילקו, שמטעם לשכת השר היה פה עירוב, שגם לשכת השר חילקה נשקים – מתפטר ראש אגף כלי ירייה

נאור שירי:  בקטנה

נאור שירי:  מה זה משנה כבר? מנכ"ל – אין

נאור שירי:  חצי משיירת הפיקוד במשטרת ישראל מזמן ויתרה על האירוע

נאור שירי:  אנחנו זוכרים גם את הפיטורים, או את סיום תפקידה המצער של נציבת שב"ס, שבאה ואמרה את כל הסיפור עם הפיתות

נאור שירי:  על זה כבר מזמן אנחנו ויתרנו

נאור שירי:       אבל גם הביקורת הבסיסית ביותר שצריכה להיות על אותו שר כבר לא קיימת

נאור שירי:  אז אני אומר – שחררו את המיסים, עכשיו אתם מעלים מע"מ, כמובן שדחיתם את זה ל-2025, כי למה להכניס את זה ל-2024? כי אתם פשוט מפחדים להתמודד עם הביקורת הציבורית

נאור שירי:  אבל כבר עכשיו יעלו את המחירים

נאור שירי:  הרי כל בעלי עסק נורמלי אומר שהוא הולך לשלם יותר, ולכן כבר עכשיו הוא יעלה

נאור שירי:  אבל אני שם את זה בצד

נאור שירי:  הפרטת הביטחון האישי שלנו זה אחד הכישלונות הכי גדולים שלכם, וברוך השם, מה שנקרא – או לא ברוך השם, אלא לצערנו הגדול – יש לכם כל כך הרבה כישלונות, שאפשר לעמוד פה לא רק את שבע הדקות הנוספות אלא עוד שבע שעות ולמנות את מספר הכישלונות שלכם

נאור שירי:       מדהים אותי בשבוע האחרון עוד נושא, וזה הצורה שאתם בוחרים לנהל את יחסי החוץ של מדינת ישראל

נאור שירי:  הצלחתם, באופן מפליא, ושרק אתם יכולים לעשות, הצלחתם לקחת את האירוע החמור ביותר שקרה לנו – גם מבחינה הסברתית, מכל בחינה – הצלחתם לקחת את הידידות הכי טובות שלנו בעולם, את אלו שהיו הראשונות לשלוח לפה נשק, משחתות; חצי מהחצי של ארצות הברית, או לא יודע, לפחות שליש ממנו, עגן פה בים התיכון על מנת להגן עלינו, משלחות, סבב של כל מנהיגי העולם הגיעו לפה; לקחתם את המלחמה הצודקת ביותר שהייתה לנו אי-פעם, והפכתם את זה לאסון קולוסלי גם בזירה הבין-לאומית

נאור שירי:       בכישרון רב מאוד אתם מנהלים את חוסר ההסכמות שיש לנו עם הידידה הכי טובה שלנו בעולם

נאור שירי:  ראש הממשלה לא מפסיק להתראיין רק באנגלית, ובכל ריאיון שלו הוא נכנס בצורה כזו או אחרת – באופן מדויק, שלא משתמע לשתי פנים, ולא במכה מתחת לחגורה באיזו ציניות מיוחדת – ישירות בנשיא ארצות הברית

נאור שירי:  בכל פעם הוא מתראיין באנגלית – אני בתור אזרח ישראלי הייתי מצפה לשמוע איזה ריאיון אמיתי עם ראש הממשלה, אבל ציפיות יש רק בכריות, את זה כבר לימדתם אותנו

נאור שירי:  בכל פעם הוא עושה את זה, ובכל פעם הוא מפרק בצורה יעילה, שיטתית, את היחסים שלנו עם ארצות הברית

נאור שירי:  בכל פעם הוא מתערב בפוליטיקה הפנימית

נאור שירי:  כל דבר שהוא אומר – הוא מתערב בפוליטיקה הפנימית כחלק ממערכת הבחירות

נאור שירי:       אני רוצה להודות לפחות לארצות הברית, או לשנים של ידידות, שעוד איכשהו מצליחים לשמר את היחסים, למרות ואף על פי היותו של ראש הממשלה גאון בין-לאומי בפירוק היחסים

נאור שירי:  אני גם נורא שמח שהיה דחוף בזמן המלחמה להחליף, לייצר רוטציה בין שר האנרגיה היום לשר האנרגיה דאז, שר החוץ ישראל כץ

נאור שירי:       עוד חצי שנה או עוד שנה הם עוד פעם יתחלפו, כי למה צריך בכלל משרד חוץ? זה מיותר

נאור שירי:  מיותר לייצר אסטרטגיה ביחסי החוץ

נאור שירי:  מיותר בכלל לחשוב קצת מחוץ לקופסה

נאור שירי:  ואם כבר אמרנו אסטרטגיה, האם מישהו רוצה להגיד לי מה האסטרטגיה שלנו ליום שאחרי? הייתי נורא נורא שמח לשמוע

נאור שירי:  האם מישהו יכול להגיד לי מה אתם רוצים לעשות? מה יהיה עוד חמש, שש, עשר שנים, לדורות הבאים במדינת ישראל, ואיך הולכת להיראות היום מדינת ישראל לבן שלי בן השנה וחצי? האם גם הוא יילחם מול חמאס, או שחמאס יהפוך מנכס, כמו שציין שר האוצר – כמובן בקונוטציה אל מול הרשות הפלסטינית והסיפור הפלסטיני בעולם, החמאס יהפוך לנכס והרשות הפלסטינית היא לא נכס במובן הזה? האם גם הוא יילחם נגד החמאס?      אני משער ויודע שכולם עוסקים ביום שאחרי חוץ מממשלת ישראל

נאור שירי:  מקימים נמל ימי – וידידי עודד פורר מבין משהו בנמלים ימיים, עגן כמה דברים או משחתות, ספינות, בחייו – מקימים נמל ימי על הראש שלנו בעזה

נאור שירי:  נרצה לסבן את זה, נרצה ליפות את זה, נרצה לעשות מה שאנחנו רוצים, אנחנו עובדים על עצמנו לא מעט

נאור שירי:  פעם ראשונה – תקן אותי אם אני טועה, או שמישהו יתקן אותי אם אני טועה – שבזמן לחימה, מדינה נלחמת בישות קיימת ונותנת לה, מעבירה, סיוע הומניטרי, לא מפסיקה את זה בזמן שיש לה חטופים – החטופים שלנו נמצאים - - -     

משה רוט: עברנו

נאור שירי: עברנו מה?      

משה רוט: לשבע

נאור שירי:  אה, עברנו לשבע? אוקיי

נאור שירי:  תודה שאתה קוטע לי את - - -     

משה רוט: לא לא לא, חס ושלום, חס ושלום

משה רוט:  אני יכול להגיד לך, היית במחקר

נאור שירי: חס ושלום

נאור שירי:  תן לי עוד שבע

נאור שירי:  סתם

נאור שירי:  בזמן לחימה – ואם אתם זוכרים את ההתבטאויות הראשונות ב-7, 8, 9 ו-10 באוקטובר: פירור אוכל לא יעבור לעזה; גרגיר אורז לא יעבור לעזה עד שיחזרו חטופינו

נאור שירי:  אז אנחנו בפעם הראשונה יוצרים תקדים היסטורי, בעיניי, שאנחנו נלחמים במישהו ועדיין מזינים את המישהו

נאור שירי:  לא מפסיקים את זה, עשרות משאיות, טונות של סיוע

עודד פורר: דלק

נאור שירי: עזוב את הדלק

נאור שירי:  לא יעבור דלק, אמר שר החוץ היום, שר האנרגיה אז; סוגר את השאלטר, לא יהיה אור

נאור שירי:  עזוב, כלאם פאדי

נאור שירי:  אומרים פה הכול, למילה אין פה שום חשיבות כבר

נאור שירי:  לא רק זה, פעם ראשונה שאני ראיתי שמטוסים ממדינות שכנות מצניחים סיוע למי שאנחנו נלחמים נגדם

נאור שירי:  לאיזו מדינה הזויה הפכתם אותנו? אם ישראל פעם הייתה אימפריה אזורית, אתם לקחתם את ישראל במובן שאני אישית – לא כחבר כנסת, כאזרח במדינת ישראל – מתבייש במעמד שלנו היום

נאור שירי:  הפכתם את מדינת ישראל לאסקופה נדרסת

נאור שירי:  על הראש שלנו מצניחים סיוע הומניטרי; על הראש שלנו שמים סיוע

נאור שירי:  תסתכלו מה מעמד החמאס היום בעולם ומה היה לפני

נאור שירי:  אבל כמו שאמרנו, אם ניתן לכם עוד קצת זמן בשלטון, כמובן שאתם תצליחו לשבור את השיאים של עצמכם

נאור שירי:       ועדת מירון, שקמה והייתה בכותרות רק למשך 48 שעות – כי חס וחלילה שנדבר עליה יותר; אין למה ממש, פשוט אין למה, ואגב, אני ידעתי שזה בדיוק מה שיהיה

נאור שירי:  ועדת מירון באה ואמרה את מה שאמרה, אבל כעבור 20 שעות או 24 שעות כבר היה דיון שונה בתקשורת

נאור שירי:  לאף אחד פה כבר לא אכפת מזה

נאור שירי:  זה באמת הפך להיות מעין איזה משהו שכאילו ניזכר בזה בעבר

נאור שירי:  כל מה שהיא אמרה שם, כל מה שהיא אמרה – שנים על גבי שנים של התעלמות ועצימת עיניים של כל השרים; כולם אחראים – אף אחד לא אשם, אף אחד לא ייקח אחריות

נאור שירי:  תרבות רעה שמזינה את המדינה, ואתם הפכתם את התרבות הזו לקומבינה, ל"יהיה בסדר"

נאור שירי:  הפרטץ' הישראלי התבטא במירון

נאור שירי:  אתם הפכתם את זה, ואתם קיימתם את זה, ואתם הופכים את זה לצורה ולדרך שבה מדינת ישראל מתנהלת

נאור שירי:       השבוע עברתי על כל מיני דברים בשלטון המקומי, ואני חושב שאולי, שר האוצר, תסכים איתי שמדינת ישראל – עדיף להצמיד לה חשב מלווה ושלא אתם תקבלו את האחריות

נאור שירי:  אני חושב שחשב מלווה למדינת ישראל יעשה רק טוב למדינה

נאור שירי:  לא תוכלו לחתום על שום צ'ק, לא תוכלו לגייס שום עובד, לא תמנו שום מקורב – לא תעשו שום דבר בלי חתימתו של החשב המלווה

נאור שירי:  אני חושב שזה יהיה פתרון כלכלי מעולה

נאור שירי:  למרות שהפתרון של שר הכלכלה ליוקר המחיה, שזה "כלכלת המדבקות", יכול להתחרות בחשב מלווה

נאור שירי:  בכלל, אני חושב שאנחנו צריכים לאמץ את זה

נאור שירי:  כל פעם שנגיע לסופר ונחשוב שמשהו יקר מדי, פשוט נשים עליו מדבקה

נאור שירי:  שמעתי שזה עובד מעולה לשר הכלכלה

נאור שירי:  אם יש לנו שר הפיתות, אז עכשיו יש לנו שר המדבקות

נאור שירי:  מעולה

עודד פורר: זה עובד טוב למי שמייצר את המדבקות

נאור שירי:  בדיוק

נאור שירי:  אגב, אני לא אתפלא אם כמו הווסטים הצהובים, יש מישהו שעומד מאחורי המדבקות וירוויח מזה

דבורה ביטון: לא, אבל שיהיו מדבקות נגישות, כי לא בטוח שחלק יבינו מה המדבקה

נאור שירי: יש לנו מדבקות, יש לנו כרטיסי טיסה שעכשיו צריך להזמין

נאור שירי:  אני רק רוצה לידע את כל מי שאמור לטוס מהמדינה – טיסה נעימה, אני באמת מאחל לכם מכל הלב טיסה נעימה - -      

דבורה ביטון: - - - שם

נאור שירי: - - אני רק רוצה להתריע שבעקבות כלכלת המדבקות, גם כלכלת הטיסות עלתה

נאור שירי:  הטיסות מאוד מאוד יקרות, אבל בקטנה, יש לכם הרי מלא כסף, אז טיסה נעימה

נאור שירי:  אל תשכחו להזמין כרטיס מראש ו-Airbnb נחמד

נאור שירי:        בשתי דקות אני רוצה – בטוח שיש לי רק שתי דקות? כאילו לא, אני רק מוודא – לציין עמוד טוויטר שאני מאוהב בו, ואני חושב שכולם יסכימו איתי, וזה "חדשות מלפני שנה"

נאור שירי:  זה עמוד שאין יום שאני לא עובר בו

נאור שירי:  כמובן, מומלץ לעקוב

נאור שירי:  זה לא חדשות לפני, כי זה עמוד מתחרה

נאור שירי:  מלפני

נאור שירי:  אני יודע ששאלת, קורל

נאור שירי:  אז בחדשות לפני שנה התראיין השר מיקי זוהר, ואמר, אחרי הביקורת שהייתה, נחשו על מי? על השר לביטחון לאומי; כנראה גם נרצחו המון אזרחים בחברה הישראלית

נאור שירי:  מה אומר השר מיקי זוהר: "לא נתנו לו אפילו יום אחד של חסד"

נאור שירי:  אם ייתנו לו הזדמנות נראה המון המון הצלחות

נאור שירי:  השר מיקי זוהר, תודה רבה שהקשבנו לך ונתנו הזדמנות לשר לביטחון לאומי, נתנו לו את הזמן ואת ההזדמנות, כי אין ספק שהוא קצר בלי סוף הצלחות

נאור שירי:        ציוץ נוסף

נאור שירי:  חברת הכנסת קטי קטרין שטרית טענה – ואני בטוח שכולם זוכרים את זה – שעבר החוק של משכנתאות

נאור שירי:  אתם זוכרים? היא לא זוכרת מה, היא זוכרת שהיה רשום "משכנתאות", והיא הצביעה

נאור שירי:  זה מזכיר לי את התוכנית לאי-העלאת ארנונה, לביטול הריבית על המשכנתאות, של ראש הממשלה לפני הבחירות, שהדהד אותה בצורה מאוד מקצועית אז חבר הכנסת ביסמוט

נאור שירי:  בריאיון של אחרי, הוא אמר: לא ראיתי את התוכנית, לא שמעתי על התוכנית, לא התכוונתי לריבית הזו, התכוונתי לארנונה הזו, אבל בסדר גמור

נאור שירי:  לפני שנה גם קרא השר היום אבל חבר הכנסת דאז גנץ: "הרעל הפוליטי שמזריק בן גביר למשטרה מסכן את אזרחי ישראל

נאור שירי:  אני קורא לנתניהו לפטר אותו לפני שיקרה אסון

נאור שירי:  איזה קטע – קרה אסון; ואיזה קטע נוסף – גנץ בממשלה

משה רוט: תודה רבה

נאור שירי: לא "תודה"

משה רוט: לא?      

נאור שירי: לא

נאור שירי:  לא "תודה" אלא סליחה

משה רוט: 38 דקות

נאור שירי: שנינו נבקש סליחה מתושבי ומתושבות מדינת ישראל על תקציב גרוע, על ביטחון אישי גרוע, על הכלכלה הגרועה, על נבחרי ציבור שללא בושה לא לוקחים אחריות, ומראים למדינת ישראל איך לא להיות מנהיג, איך לא להיות אזרח במדינת ישראל

נאור שירי:  אז אני מבקש סליחה מתושבי ישראל

משה רוט:  תודה רבה

משה רוט:  חברת הכנסת דבי ביטון, בבקשה

נאור שירי: עומר, תודה על המענה

נאור שירי:  הפינוי המוצדק לא יבוטל

נאור שירי:  תודה

משה רוט: עשר דקות לרשותך, גברתי

דבורה ביטון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, את זמן הנאום מעל במת מליאת הכנסת אני רוצה להקדיש לסגן אדר בן סימון מנווה זיו בגליל המערבי, בעקבות פנייה מרגשת שקיבלתי מבת דודתה עדי, עדי פרטוש

דבורה ביטון:  סגן אדר בן סימון, זיכרונה לברכה, בתם של ארז וזהבה בן סימון ואחותם האהובה של רז, שחף ואביב, אחיה התאום, בת עשרים בנופלה, היא אחת מחללי צה"ל, מאותם שמות שאנחנו שומעים "הותר לפרסום"

דבורה ביטון:  במלחמת חרבות ברזל נפלה בקרב מול מחבלי חמאס בבסיס זיקים בבוקר השבת השחורה ב-7 באוקטובר

דבורה ביטון:       מאז עברו חמישה חודשים, כך כתבה לי בת דודתה עדי, שבהם אף נבחר ציבור לא הגיע לבקר את המשפחה השכולה בשעתה הקשה ולחלוק כבוד מצד מוסד הכנסת והחברות בה, וכן חבריי לכנסת

דבורה ביטון:  זה מה שחושבים עלינו

דבורה ביטון:  זה לא עוד שם, "הותר לפרסום"

דבורה ביטון:  כששמעתי כך, הצטערתי וכאבתי מאוד

דבורה ביטון:  כתושבת שדרות והעוטף, התחייבתי בפני עדי שאגיע בקרוב לבקר את בני משפחתה, וזה המקום גם להתנצל שלא הגענו עד עכשיו

דבורה ביטון:       אבל אני רוצה לספר לכם קצת על סגן אדר בן סימון

דבורה ביטון:  היא הייתה מפקדת מחלקה בבא"ח העורף בבסיס זיקים, והייתה לוחמת חילוץ והצלה בפיקוד העורף

דבורה ביטון:  כאשר הבינה אדר שהמחבלים חדרו לבסיס, הסתערה וחתרה למגע בגבורה מול המחבלים

דבורה ביטון:  מאז ומתמיד, מספרים עליה, אדר חלמה להיות לוחמת

דבורה ביטון:  בבוקר 7 באוקטובר – עוד סגירת שבת שגרתית – אדר הייתה אחת מהקצינות ומהקצינים שהיו בבסיס

דבורה ביטון:  הם החליטו קודם כול לשמור על הטירונים שלהם – תדע כל אם עברייה כי הפקידה גורל בנה בידי מפקדים ראויים, ומפקדות כמובן

דבורה ביטון:       אחותה הגדולה שחף הספידה אותה בלוויה, וכך אמרה: ביום שבת האחרון, 7 באוקטובר, קמתי מאזעקה וישר שלחתי לה הודעה: היי אדר, את בבסיס? יש אצלכם אזעקות? והיא השיבה: איזה פחד, את לא מבינה; טילים מתעופפים מעלינו, הם נפלו בתוך הבסיס – תיארה שחף את השיחה בינה לבין אחותה

דבורה ביטון:  זו פעם ראשונה בחיים שכתבת שאת מפחדת, ואחר כך כתבת: תשעה מחבלים רצים לש"ג שלנו

דבורה ביטון:  אני עם כדור בקנה

דבורה ביטון:  שמע ישראל

דבורה ביטון:  נדבר

דבורה ביטון:       התחננתי שתתחבאי, שתשמרי על הגוף שלך, אך את נותרת גיבורה, צעדת ראשונה ושמרת על כולם

דבורה ביטון:  אנחנו בעמדות מחכים להם, כתבת

דבורה ביטון:  עדכנת אותי בהכול, כאילו ידעת מה הולך להיות, ואז ב-7:38 קיבלתי את ההודעה האחרונה ממך: אנחנו בקרב יריות

דבורה ביטון:  המ"כים שלי נפצעו

דבורה ביטון:  המשכתי לשאול: את בסדר? התחננתי לסימן, אבל את כבר לא ענית

דבורה ביטון:       כמה אהבת את מה שעשית בצבא, אחותה מוסיפה

דבורה ביטון:  היית פייטרית אמיתית

דבורה ביטון:  כולם העריצו ומעריצים אותך, עכשיו עוד יותר

דבורה ביטון:  תמיד היית המנהיגה של כולם, השטותניקית שמצחיקה והראשונה שתעזור בכל דבר שצריך

דבורה ביטון:  תמיד תמיד חשבת על כולם לפני עצמך

דבורה ביטון:  במחברת שלך כתבת את דברייך בשיחת פתיחה לחיילים שלך

דבורה ביטון:  היית כל כך מסודרת ומסורה עבורם, לא פספסת דבר

דבורה ביטון:  משפט אחד שכתבת צמרר את כולנו: אנחנו הולכים לעבור הרבה דברים ביחד

דבורה ביטון:  נחווה רגעים קשים, משמחים, מצחיקים, ואולי גם קצת כואבים, אבל יחד אפשר לעבור את הכול

דבורה ביטון:  אדר אחותי, האחת והיחידה, ניקח את המשפט שאמרת לחייליך וננסה להיאחז בו גם אנחנו כעת

דבורה ביטון:       המפקדות והמפקדים שלנו, טובי בנינו ובנותינו, דור צעיר של גיבורים שרבים פקפקו ביכולתם, אך הוכיחו בגבורתם והקרבתם שדור הטיקטוק נלחם לא פחות מדור מלחמת יום הכיפורים

דבורה ביטון:       רק לפני כמה ימים ציינו את יום האישה הבין-לאומי

דבורה ביטון:  בימי הלחימה המתמשכים, בזמן שלוחמות ולוחמים שלנו מחרפים את נפשם ועדיין יש לנו חטופים וחטופות בשבי הגיהינום של החמאס ברצועת עזה, אין סיבה לחגוג

דבורה ביטון:  אך עבורי כאישה, אימא לשלוש בנות, שאחת מהן לוחמת בצה"ל, דבר אחד ברור יותר מתמיד – המלחמה הזו שינתה את הכול; שינתה את תפיסת הביטחון האישי והלאומי; שינתה את האופן שבו אנחנו אמורים לקבל החלטות, ומי אמור – או יותר נכון אמורה – לשבת ולייצג דעה נוספת סביב שולחן מקבלי ההחלטות

דבורה ביטון:       בעת הזו, כאשר חוק הגיוס עומד על הפרק, החוזה החברתי הישראלי החדש צריך להיכתב, לא מתוך כפייה, אלא מתוך הבנה משותפת שצה"ל הוא בסיס הפסיפס של החברה הישראלית

דבורה ביטון:  שירות קרבי הפך להיות מושג נרדף לשירות צבאי משמעותי עבור נערות ישראליות וצעירות, לא כי הן רוצות להיות כמו הגברים – ההפך הוא הנכון

דבורה ביטון:  צמח בעשור האחרון דור של לביאות, נשים צעירות שאנו גידלנו וטיפחנו, שהשמיים הם לא הגבול ליכולות שלהן; כל תפקיד משמעותי בצבא שתבחרי לעשות, את יכולה, ואפילו צריכה, להגשים אותו

דבורה ביטון:  החיילות הלוחמות הגיבורות, שמתוך ענן הערפל הכבד שנפל עלינו בבוקר שמחת תורה, ציוו לנו חיים, ואין אנו יכולים להמעיט בתרומתן

דבורה ביטון:  זהו צו השעה

דבורה ביטון:  כנבחרת ציבור, אני יודעת ש-589 משפחות חללי המלחמה מצפות מאיתנו שהאבדה הקשה ביותר שלהן לא הייתה לשווא, שנהיה מספיק ראויים לגיבורי ישראל שנפלו

דבורה ביטון:       בעידן שבו הכול מהיר ומשתנה אנו שוכחים לעצור ולהתבונן

דבורה ביטון:  זו העת

דבורה ביטון:  מדינת ישראל שינתה את פניה

דבורה ביטון:  את האסון הלאומי שפקד אותנו, שדפק בדלתן של מאות משפחות, עדיין לא עיכלנו

דבורה ביטון:  לאבל יש חמישה שלבים: הכחשה, בידוד, כעס, מיקוח, דיכאון וקבלה

דבורה ביטון:  כמדינה וכאומה עדיין לא הגענו ולא הטמענו את השלב הראשון

דבורה ביטון:       המציאות הישראלית מורכבת, מחייבת אותנו להסתכל קדימה

דבורה ביטון:  איני יודעת מה צופן העתיד, אך דבר אחד בטוח: מה שהיה לא יהיה

דבורה ביטון:  כבוד היושב-ראש, אני חושבת שאחרי 7 באוקטובר אנחנו אמורים לעשות דברים טובים יותר, חשובים יותר, מכילים יותר, למען הציבור שלנו, למען ציבור הבוחרים, ולא אופוזיציה–קואליציה, ימין–שמאל

דבורה ביטון:  צאו מהסטיגמות האלה

דבורה ביטון:       לא יעלה על הדעת שעולה כאן תקציב, תקציב שחלקו אפילו מפלה

דבורה ביטון:  זה לא המקום, זה לא נכון לעשות

דבורה ביטון:  לא יעלה על הדעת שביום הראשון שלאחר האסון הנורא, איחדנו זרועות ביחד, עשינו דברים יפים, "יחד ננצח", והכול הכול נשכח

דבורה ביטון:       יש כאן מנהיגים ויש פה שרים שלוקחים את זה למקומות, שממשיכים את השבר ואת הקרע בחברה שלנו

דבורה ביטון:  לצערי, ביבי בובה, ראש הממשלה, לא לוקח את המושכות ומחליט לסיים את הסאגה הזו

דבורה ביטון:  תודה רבה

משה רוט: תודה רבה

משה רוט:  חבר הכנסת אלי רביבו? חבר הכנסת נאור שירי, בבקשה

נאור שירי: תודה רבה

נאור שירי:  אני שמח שיוצא לי שוב לעלות

נאור שירי:  שוסטר, אתה – השר זה, הבנתי

נאור שירי:  לא, חיפשתי שר, ואז ראיתי את השר במשרד החינוך שאמון על החינוך הפרטי והפרטת החינוך הממלכתי במדינת ישראל

אלון שוסטר: - - -  שר הזה

נאור שירי: אתה, תגיד מה אפשר לעשות עם החקלאות, עם מכון וולקני? בקטנה, על כל שקל ששמים במכון וולקני, 26 שקלים מרוויחה מדינת ישראל

נאור שירי:  וכמובן, מה מחליטה ממשלת ישראל לעשות בזמן הכלכלי הזה? לסגור את זה

נאור שירי:  למה להשקיע בכלל במחקר ופיתוח, חבר הכנסת שוסטר, למה? מה אתם משקיעים במחקר ופיתוח?      אני לא הספקתי קודם ולכן נתנו לי את ההזדמנות החשובה לעלות ולהמשיך לדבר על עוד עמוד טוויטר שגיליתי לאחרונה, של בחור בשם שחר חסמן – אני מקווה שאני מבטא את שם המשפחה שלך כמו שצריך, ואם לא, אני מתנצל מראש

נאור שירי:  הוא עשה ניסיון ואמר ככה – עשה ציוץ לפני כמה ימים ואמר: על כל 100 לייקים שאני מקבל אני מפרסם צילום מסך של נתניהו מבטיח משהו שהוא לעולם לא יקיים

נאור שירי:  עכשיו, המצביע הממוצע של בנימין נתניהו יגיד שכל הבטחה שלו הוא בטח מקיים או משהו באזור, אבל שחר עלה על פטנט, ועד מהרה קיבל – רוצה לנחש, אדוני השר, כמה לייקים הוא קיבל? הוא אמר: על כל 100 אני מעלה הבטחה, וקיבל 9,300 לייקים

נאור שירי:       ההבטחה הראשונה היא: אנחנו נוריד את המחירים ונעזור לכם

נאור שירי:  הוא עשה את זה כחלק מקמפיין בחירות והסתובב בשוק הכרמל עם תפוחים וירקות

נאור שירי:  הבן אדם שלא יודע מה זה פנגו, לא תדלק מעולם בידיים שלו, בטח ובטח לא שילם על ירקות ולא הלך לשוק וקנה ירקות, הוא זה שיוריד את הירקות

נאור שירי:  כמובן, השר, ואני יודע שהשכבות החלשות בחברה הישראלית בוערות, חשובות לך ואתה פועל כל יום למענן; אתה יודע שהמחירים עלו

נאור שירי:  הבטחה נוספת שלו שבוצעה הייתה: איתמר בן גביר לא יהיה שר בממשלה שלי

נאור שירי:  בסדר גמור, אנחנו רואים איך ההבטחה הזו עבדה

נאור שירי:  הבטחה נוספת, הוא בא לדירה של זוג בקריית גת ומבטיח להם שהוא יקפיא את הריבית על המשכנתאות

נאור שירי:  תודה, בנימין נתניהו, שהקפאת את הריבית, רק שכחת לעדכן את בנק ישראל בשנה וחצי האחרונות, שהעלה את הריבית כמעט פי שניים; שכחת לעדכן שאתה מקפיא אותה, כשבכלל אין לך סמכות לזה, אבל נו, מילא

נאור שירי:       הבטחה נוספת, שמאוד רלוונטית – תודה רבה, חבר הכנסת רביבו, אני מניח שעישנת סיגריה אלקטרונית

נאור שירי:  אגב, אפשר לדבר עוד הרבה על סיגריות אלקטרוניות, אבל אני שם את זה בצד, כי אנחנו באמצע – אני רוצה להכניס אותך לאירוע – באמצע הבטחות של בנימין נתניהו שלא קורות

נאור שירי:  ב-2009 הבטיח בנימין נתניהו: ממשלה בראשותי תפעל למוטט את שלטון החמאס בעזה

נאור שירי:  תודה, בנימין נתניהו

נאור שירי:  הוא אפילו הגדיל ועשה סטיקרים: אנחנו לא נעצור את צה"ל

נאור שירי:  צה"ל מודה לך שלא עצרת אותו

נאור שירי:  נתניהו לא שולל העברת סיוע הומניטרי לעזה ממצרים – לא נאפשר שסיוע הומניטרי יגיע משטחנו

נאור שירי:  אני רוצה לתזכר אותו ולראות את הפקק של משאיות הסיוע ההומניטרי שעוברות עכשיו לעזה משטחנו

נאור שירי:  תודה בנימין נתניהו

נאור שירי:       נתניהו הבטיח להקפיא את ההפיכה המשטרית, S&P לא צפויה להוריד את תחזית הדירוג – ממש תודה

נאור שירי:  למרות הבטחת נתניהו, החלת הריבונות בשטחים נתקלת בקשיים

נאור שירי:  אתם זוכרים את זה שאוריך אפילו צייץ, ביום ראשון או שני, "ריבונות"? איפה הריבונות? זו הייתה אחת מהבטחות הבחירות, אני לא זוכר באיזה סבב כבר

נאור שירי:  הבטחה מעולה שטוב שקרתה היא שניר ברקת יהיה שר האוצר בממשלת הליכוד הבאה, את זה הוא אמר ב-13 בפברואר 2020

נאור שירי:  כבר אז חזה גדול הדור והאומה, שמש העמים בנימין נתניהו, את כלכלת המדבקות של השר ניר ברקת ומנע ממנו להיות שר האוצר, שכן מה היו אומרים במודי'ס על תוכנית להורדת יוקר המחיה בדמות המדבקות השחורות של השר ברקת, שהוא כמובן לא שר האוצר

נאור שירי:  דבר נוסף, הבטחה נוספת היא – מכיר את זה, רביבו? ח'אן אל-אחמר יפונה בקרוב מאוד; לא קרוב, לא מאוד, אבל בסדר גמור

נאור שירי:  נתניהו, ב-15 באוקטובר 2017, הבטיח עוד הבטחה נהדרת לתאגיד השידור הציבורי: נתניהו יוזם את סגירת התאגיד

נאור שירי:  איזה יופי, מדהים, מאז התאגיד רק ממריא

נאור שירי:  ואז הוא הבטיח עוד הבטחה, נתניהו שוקל לקצץ שני-שלישים מתקציב תאגיד השידור האזרחי

נאור שירי:  מה יש לך עם תקשורת? לא יודע

נאור שירי:       נתניהו עם עוד הבטחה נהדרת, אנחנו עכשיו בחודש הרמדאן, אם אתם זוכרים, אתם זוכרים את המגנומטרים? נתניהו: המגנומטרים בהר הבית לא יוסרו

נאור שירי:  תודה רבה, כמובן שאחרי 24 שעות הוא הסיר את המגנומטרים

נאור שירי:  הסכם האו"ם, אתם זוכרים את הסכם האו"ם עם הפליטים? תוך 24 שעות נתניהו ביטל את ההסכם

נאור שירי:  עוד תודה גדולה להבטחת בחירות נהדרת שהייתה לו, חבר הכנסת אליהו, אתה זוכר את ההבטחה לפייגלין? אתה תהיה שר בממשלתי, ואנחנו נעביר את הרפורמה בקנביס

נאור שירי:  הרפורמה הזו עברה, חבריי חברי הכנסת, כבר שבע פעמים בזמן ממשלת נתניהו

נאור שירי:  האחרונה שניסתה להעביר את זה, חברת הכנסת שרן השכל, היא גם העבירה את הרפורמה בקנביס

נאור שירי:  כל זה בתמיכתו של שמש העמים, בנימין נתניהו

נאור שירי:      בכלכלה עוד הבטחת בחירות: המפונים יקבלו 100% מהשכר שהיו אמורים לקבל

נאור שירי:  ממש

נאור שירי:  הבטחת בחירות שנעשתה ב-2020, ב-17 במרץ: כל ילד במדינת ישראל יזכה למחשב משלו

נאור שירי:  ילדי ישראל יושבים עכשיו וצופים בערוץ הכנסת מהמחשב שאין ברשותם, מראש הממשלה שאין ברשותו ולא התכוון אף פעם לקיים את זה

נאור שירי:  אגב, ב-1996 הוא הבטיח את אותה הבטחה בדיוק

נאור שירי:  שמש העמים הבטיח לכל ילד במדינת ישראל מחשב

נאור שירי:  תודה

נאור שירי:       עוד הבטחה מיוחדת, האמת שזה חדש לי: ב-19 בפברואר 2020 הבטיח שמש העמים בנימין נתניהו לקדם טיסות ישירות למכה – ענק, ענק

נאור שירי:  ב-8 באוגוסט 2022 הבטיח נתניהו, וזה כבר קרוב ומעציב: נוריד מיסים, נפחית משמעותית את יוקר המחיה

נאור שירי:  הבטחת בחירות: אם אתם זוכרים, פעם הייתה תוכנית של ליאור שליין, ואז, לפני שראש הממשלה היה כל כך נגד ערוץ 13 והקים לעצמו ערוץ תקשורת – שבכלל לא מוטה ויש שם באמת פלורליזם תקשורתי ודעות מקשת רחבה מאוד של אנשי ימין, ימין, ימין ורק ימין – לפני שהוא הקים את הערוץ הזה, הוא הלך להתראיין בערוץ 13, ואמר שלא משנה מה יקרה ולא משנה מה יגידו, הוא רואה חשיבות עצומה בקיומו של העם היהודי, וממשלת ישראל בראשותו תשמור על הביטחון שלנו

נאור שירי:  והוא אמר עוד משהו – שלאורך ההיסטוריה העם היהודי לא זיהה בזמן את הסכנות שאורבות לו

נאור שירי:  אמר את זה ראש ממשלת ישראל, שלא ראה כלום אף פעם, הוא לא ידע כלום אף פעם, אף פעם לא משכו בדש מעילו חזק מדי

נאור שירי:  הוא לא ידע על הצוללות ולא שמע על מירון ולא אמרו לו על הסכנות, ולא אמרו לו על המגנומטרים, ולא אמרו לו על התפרצות ביטחונית, ולא אמרו לו שום דבר

נאור שירי:  סך הכול יושב בדד ראש הממשלה, שלא אחראי על כלום, לא עושה כלום, אבל, מה שנקרא מבטיח על הקרח

נאור שירי:       טוב, עוד התחייבות שלו זה להסדיר את ההתיישבות ולייצר סיפוח

נאור שירי:  עוד התחייבות מעניינת

נאור שירי:  טוב, דיברנו על המסתננים

נאור שירי:  חינוך חינם, כמובן, לגיל אפס עד שלוש, אמרתי את זה בפעם הקודמת

נאור שירי:  ציפי חוטובלי, בעודה יושבת בשגרירות בריטניה, הובטח לה ב-2 בספטמבר 2019 שהיא תהיה שרה בממשלה הבאה – הוא רק לא הבטיח לקיים

נאור שירי:  הבטיח מהפכת מחירים עם קרפור, רק שכח שבכלל זה לא מהפכה שלו

נאור שירי:  לאחרונה הוא גם הבטיח, כמובן בתקשורת הזרה: Netanyahu promises liberal right government

משה רוט: תודה רבה

נאור שירי: מה זה ליברלי, מה זה right government

נאור שירי:  הבעיה היא שיש לנו ראש ממשלה שמבטיח הרבה מאוד דברים - -     

משה רוט: תודה רבה

נאור שירי: - - אבל יש לו אפס יכולת לקיים, יש לו אפס יכולת להתכוון בכלל לקיים את זה, ולצערי הרב, לזה הגיעה מדינת ישראל

נאור שירי:  מה שנקרא: תודה, ביבי, אבל לא תודה

משה רוט: תודה רבה

משה רוט:  חבר הכנסת אליהו רביבו, בבקשה

משה רוט:  עוד פעם? חבר הכנסת אליהו רביבו, בבקשה

אליהו (אלי) רביבו: נברך, שנוכל לשתות לרוויה

אליהו (אלי) רביבו:       אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, 7 באוקטובר הוא יום שחור שייזכר לדיראון עולם בתולדות עם ישראל והעם היהודי

אליהו (אלי) רביבו:  זהו יום שבו ההיסטוריה היהודית שלחה דרישת שלום כואבת למדינתנו ולעולם כולו

אליהו (אלי) רביבו:  מאז אותו היום מדינת ישראל נמצאת במלחמת קיום רב-חזיתית – מול החמאס-דעאש, מול החיזבאללה, מול החות'ים, בזירה הבין-לאומית ובזירה הכלכלית

אליהו (אלי) רביבו:      כידוע לכולנו, אחד האמצעים המרכזיים של שונאינו שבו הם מנסים לפגוע בנו ובחוסננו, הוא הזירה הכלכלית, ודווקא לאור זאת מדובר בזירה כה חיונית לניהול המלחמה ולהשגת מטרותיה

אליהו (אלי) רביבו:  כלכלה חזקה היא תנאי הכרחי לניצחון מוחלט

אליהו (אלי) רביבו:       חברים יקרים, במלחמת העולם הראשונה נתלו כרזות בגרמניה על מנת שהציבור יחסוך בשמן ובסבון

אליהו (אלי) רביבו:  במלחמת העולם השנייה גויסו 48,000 צעירים בריטים לעבודה במכרות פחם

אליהו (אלי) רביבו:  כיום אין מנוס מהגדלת החוב הלאומי של מדינת ישראל, וזאת על מנת לממן את המלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  אך עלינו לעשות זאת בשום שכל

אליהו (אלי) רביבו:      לאחר 7 באוקטובר הייתי הראשון לדרוש מעל כל במה אפשרית, כמובן מעל במה מכובדת זו, שיעבור תקציב חדש גם לשנת 2023 וגם לשנת 2024, תקציב שישקף את סדרי העדיפויות הלאומיים מחדש

אליהו (אלי) רביבו:  ציפיתי שכולם ייכנסו מתחת לאלונקה וייתנו כתף

אליהו (אלי) רביבו:  אכן, זה קרה, והאמת, מעט מדי

אליהו (אלי) רביבו:  חובה על כלל המגזרים וכלל הקהילות לתרום על מנת שנוכל להתמודד יחד עם המשבר שנקלענו אליו בעל כורחנו

אליהו (אלי) רביבו:  בזמן שבו אויבינו באים עלינו לכלותנו, עלינו להתאחד ולתעדף ביחד מה חשוב ומה פחות חשוב, מה דחוף ומה פחות דחוף, ובעיקר – מה חיוני ומה פחות חיוני

אליהו (אלי) רביבו:  לצערי הרב, במקום התיעדוף הנכון מתייחסים חלק מחברי הבית וחלק מפקידי האוצר בעיקר לפי: קל להעביר או קשה להעביר

אליהו (אלי) רביבו:       חבריי חברי הכנסת, חובתנו להסתכל בראייה ארוכת טווח, לקבוע סדרי עדיפויות לאומיים ברורים ולעודד צמיחה בכל התחומים

אליהו (אלי) רביבו:  זו העבודה שלנו, זה מה שמצופה מאיתנו

אליהו (אלי) רביבו:  בשביל זה משלמים לנו משכורת

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני היושב-ראש, אני שמח מאוד שבתקציב הזה חלק מהכספים הקואליציוניים נכנסו לבסיס התקציב בדיוק כפי דרישתי

אליהו (אלי) רביבו:  אומנם דרשתי שכולם ייכנסו, ואכן, ייאמר לזכות ראש הממשלה ושר האוצר שהם הרימו את הכפפה ופעלו לצורך כך, ורק בשל אילוצים ביורוקרטיים משפטיים הצעד לא בוצע בתקציב הזה באופן גורף

אליהו (אלי) רביבו:  זה אומר, בקיצור, שראשי יישובים באיו"ש לא יעמדו כעניים בפתח ועדת הכספים על מנת לקבל תקציבי ביטחון ליישוביהם

אליהו (אלי) רביבו:  זה אומר שזק''א לא יהיו תלויים בטוב ליבם של פוליטיקאים

אליהו (אלי) רביבו:  זה מצמצם את כוח העסקנות ומחזק את כוח המדיניות

אליהו (אלי) רביבו:      אדוני היושב-ראש, כמו בכל תקציב, ולצערי הרב היו לא מעט כאלה בשנה האחרונה – ואם נדייק, שלושה במספר – תופס אני את ראשי בשתי ידיי ופשוט המום מתהליכי העבודה של אגף התקציבים מול הכנסת, מול ועדת הכספים, וכן, גם אל מול השר הממונה עליהם

אליהו (אלי) רביבו:  בחלק מהצעדים מדובר בתרגילים חשבונאיים, לא פחות, רק בשביל להראות לעצמנו ולהם שהם הגדילו את קופת המדינה גם אם כולם יודעים שלא ייכנס בפועל ולו שקל נוסף

אליהו (אלי) רביבו:      אני אדגים, אתן כמה דוגמאות

אליהו (אלי) רביבו:  אגף התקציבים רצה לבטל את הפטור ממס על יבוא מוצרי טבק

אליהו (אלי) רביבו:  לטענתו הדבר יפחית את העישון, ישמור על בריאות הציבור, יצמצם השפעות שליליות, וכמובן יכניס לקופת המדינה בין 50 ל-100 מיליון שקלים בשנה

אליהו (אלי) רביבו:  אל מול השאלות הבסיסיות שלי ושל חברי חבר הכנסת חנוך מלביצקי לא היו תשובות: מי ישפה את שדה התעופה במידה שיהיו הפסדים? משרד התחבורה? איך רשות שדות התעופה תעמוד בהתחייבויות שלה מול הספקים? איך תהיה הגברת אכיפה על השבים מחו''ל? כיצד ארבעה פקידי מכס – חרוצים, מסורים ואיכותיים ככל שיהיו – יצליחו להכניס לקופת המדינה עוד 100 מיליון שקלים נוספים בשנה רק מתפיסת ישראלים שחזרו מחו''ל עם קופסת סיגריות על גופם?     כמו אחרי הגשם, מייד חברי כנסת מהאופוזיציה התראיינו לכל מי שמחזיק תעודת עיתונאי וטענו שאנחנו שומרים על רשות שדות התעופה, והכול ממניעים פוליטיים בלבד, וזאת בלי שחלק מאותם המוגדרים עיתונאים טרחו לרדת לעומק העניין, לשאול, לבדוק, לקבל הסברים ולכל הפחות לשדר את האמת לאמיתה

אליהו (אלי) רביבו:      ולך אני מספר, חברי הטוב נאור שירי, ולכם, חבריי באופוזיציה – אם רק תואילו להקשיב לאמת, היא תגרום מעט מבוכה לכל מי שעשה בנפשי כאילו שמדובר בכמה קילו עגבניות בשוק

נאור שירי: לא יפה שאתה מזלזל בנו

אליהו (אלי) רביבו: אני רוצה לספר – אתה חברי הטוב, ואנחנו מרבים לשוחח על מגוון רחב של נושאים, ואני ארחיב כאן

נאור שירי: חשבתי שתדבר על - - - זה אני בעד

משה רוט: - - - אני הסתקרנתי לדעת

אליהו (אלי) רביבו: מייד

אליהו (אלי) רביבו:  אוקיי, אז אני אשמח להרחיב

נאור שירי: למה אצלי לא שאלת ולא ביקשת שארחיב?     

אליהו (אלי) רביבו: כי אתה מרחיב גם בלי שיבקשו

משה סולומון: אתה מרחיב כל הזמן

אליהו (אלי) רביבו: אז אני אבאר את הנושא וארחיב עליו, כי את דבריי כאן לא יכולים לקטוע או לשבש בדיווח כזה או אחר, ולמרות שחברי נאור עסוק כרגע בשיחת טלפון, חרף העובדה שאני הקשבתי לדבריו קשב רב - -     

נאור שירי: דיברתי 50 דקות, ואתה - -     

משה רוט: זה בסדר, עם ישראל שומע

אליהו (אלי) רביבו: - - אני יותר מאשמח להמשיך ולעדכן

אליהו (אלי) רביבו:  רשות שדות התעופה היא אחת הרשויות היחידות, אם לא הבודדה בכל מדינת ישראל, שלא מתוקצבת על ידי משרד האוצר ולא משרד התחבורה, לא בבניית תשתיות, לא בתחזוקה שלהן, לא בהטבת תחושת השירות לנוסע, הן הישראלי והן התייר הנכנס

אליהו (אלי) רביבו:  היא אמורה לתת מענה רחב על דרישות מרובות

אליהו (אלי) רביבו:  זה המנגנון

אליהו (אלי) רביבו:  זה מודל ההעסקה שלהם

נאור שירי: אבל היא קיבלה את התשתית

אליהו (אלי) רביבו: אם תרצה לדעת את האמת מפי, אשמח לעשות זאת

נאור שירי: אני אשאיר אותך עם היו"ר

נאור שירי:  תיהנה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  בכל זאת אני אספר, כי אני סמוך ובטוח שביושרה שלך כשליח ציבור תאזין לדבריי גם אם אתה לא נמצא כאן

נאור שירי: האזנתי לדבריך עם ספי ויניר, ולא באת באותו יום לוועדת הכספים

משה רוט: חבר הכנסת שירי, אנחנו רוצים לשמוע

אליהו (אלי) רביבו: אם היושב-ראש ייתן לי זמן, אתייחס גם לכך

משה רוט: כן, חבל על הזמן

אליהו (אלי) רביבו: מודל התפעול של רשות שדות התעופה – אגב, זה לא רק נתב"ג – הוא כזה שהמדינה לא מתקצבת את הפעילויות המדוברות, מקבלת 50% מהרווחים של רשות שדות התעופה, ועיקר הרווחים משולמים על ידי גביית מס נוסע ועל ידי השכרת שטחי מסחר

אליהו (אלי) רביבו:  זה המודל התפעולי

אליהו (אלי) רביבו:      על הבסיס של אותו מודל מדינת ישראל מצפה, ובצדק רב, מרשות שדות התעופה – גם אם אתה יורד, אדוני היושב-ראש, אני אשמח אם תמשיך להקשיב – מצפה מרשות שדות התעופה, ובצדק רב, להשקיע, כאמור, בתשתיות ובמכרזים ארוכי טווח

אליהו (אלי) רביבו:  ביום אחד, ללא התרעה, ללא שיח, ללא בחינת תבחינים ותזכירים ודוחות כספיים, מחליטה המדינה לשנות ולהפר את מודל ההכנסה של אותה רשות

אליהו (אלי) רביבו:  באופן טבעי, אמר את זה ביושר גם חברי מרכז האופוזיציה בוועדת הכספים ולדימיר בליאק, אין צל של ספק שהמדינה תהיה חייבת לשפות את רשות שדות התעופה בגין חסר ההכנסה

אליהו (אלי) רביבו:  רק שאף אחד לא נקב בסכום

אליהו (אלי) רביבו:      לכולי עלמא, אדוני היושב-ראש וחברי נאור שירי, קופת המדינה - - -     

נאור שירי: רגע, אם הוא מזכיר את שמי אני יכול לעלות?     

אליהו (אלי) רביבו: מבחינתי כן

אליהו (אלי) רביבו:  לכולי עלמא, קופת המדינה אמורה להתעשר בין 50 ל-100 מיליון שקלים בשנה כתוצאה מאותו ביטול פטור באופן חד-צדדי

אליהו (אלי) רביבו:  רק מה לעשות, באותו רגע, במזומן, המדינה תצטרך לשפות את רשות שדות התעופה על סכום שנע בין 250 ל-300 מיליון שקל

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שכבר בבחינה הראשונה, השפעה פיסקלית חיובית לתקציב המדינה אין, ושלילית ואף גדולה, מיידית, יש

אליהו (אלי) רביבו:  זאת המציאות

אליהו (אלי) רביבו:  הוכחתי את זה לאנשי אגף תקציבים, ואז הם עברו איתי לגישה הבריאותית

אליהו (אלי) רביבו:  שמחתי לשוחח ולהיפגש עם הרפרנטית הצעירה והחרוצה באגף תקציבים שעוסקת בתחום הרפואה, אבל גם לטענותיה ולתיאוריות שלה לא היה מענה מול התשובות הנחרצות וההוכחות שלי

אליהו (אלי) רביבו:      נוסיף לעובדה הזאת שרשות שדות התעופה, כידוע לכל מי שמעורב, בוודאי באגף התקציבים ובמשרד האוצר, יצאה רק לפני שנה לחוזה עם ספק בין-לאומי להפעלת הדיוטי-פרי, ושינוי המודל, ביטול אותו פטור באופן חד-צדדי ומיידי, מכניס את רשות שדות התעופה להפרה בוטה באותו חוזה התקשרות

אליהו (אלי) רביבו:       שוו בנפשכם כמה רעה תהיה ההשפעה מול המתחרים, שאר המפעילים של הדיוטי-פרי בעולם

אליהו (אלי) רביבו:  שערו בנפשכם מאיפה יקנו הישראלים החוזרים את הסיגריות – מן הסתם בחוץ לארץ, ישאירו את הכסף בחוץ, לא תהיה לזה בקרה, והינה, הפסדנו מכל כיוון אפשרי

אליהו (אלי) רביבו:      זה נכון שלהבדיל ממקרים אחרים – מייד אפרט עליהם – בפעם הזאת ובפעולה הזאת יוצא שעובדי רשות שדות התעופה, שנמנים עם קהל בוחריי, לא ייפגעו בביטול הגזירה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  זהו פשעי, זהו חטאי

אליהו (אלי) רביבו:  מייד אסקור בפניכם מעט דוגמאות שבאופן ישיר פגעו בקהל בוחריי ובשולחיי, אבל פעלתי על פי אמות המידה המקצועיות, הערכיות והמוסריות, שבשמן אני פועל ובשמן הגעתי לזירה הציבורית

אליהו (אלי) רביבו:      להזכירכם, אני קידמתי את חוק קרן הארנונה, שהוגש לוועדת הכספים במתווה שאני גיבשתי כמגשר בין הצדדים

אליהו (אלי) רביבו:  חוק קרן הארנונה פוגע באופן ישיר בעיריית לוד, זו העיר שבה אחי החרוץ, הצעיר והנמרץ, הוא ראש העיר

אליהו (אלי) רביבו:  מכאן אני שולח לו את ברכתי על בחירתו המוחצת בפעם השלישית

ניסים ואטורי: משתתף בברכות

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  זו עיר, לדוגמה, שמפסידה באופן ישיר מאותו מהלך של קרן הארנונה - -     

קריאה: - - -     

ניסים ואטורי: למה, בגלל שהוא ליכוד?     

אליהו (אלי) רביבו: - - ועדיין קידמתי את המתווה הזה

אליהו (אלי) רביבו:      רבותיי, אני מחויב להסתכל רק על האמת ורק על טובת המדינה

אליהו (אלי) רביבו:  פועלי במעט הזמן שאני נמצא כאן יכול להעיד על כך

אליהו (אלי) רביבו:  יש כאן בקרה אפקטיבית של הכנסת על סילופי עובדות של אגף תקציבים

אליהו (אלי) רביבו:  רפרנט בריאות רוצה להכניס כסף דרך סיגריות, אבל רפרנט תחבורה, אדוני היושב-ראש, לא רוצה לשלם על שדה תעופה, והרפרנט הרלוונטי לרשות המיסים לא רוצה להוסיף עוד בקרי מכס

אליהו (אלי) רביבו:  בפועל, שקל אחד לא ייכנס לקופת המדינה, אך הנזק יהיה עצום, בדיוק כפי שקרה באותו מהלך אומלל ב-2021, בהטלת המס הבלתי-ישים על סיגריות אלקטרוניות

אליהו (אלי) רביבו:      אם יהיה זמן, אדוני היושב-ראש, אני אגע גם בזה

אליהו (אלי) רביבו:  דוגמה נוספת - - -      

ניסים ואטורי: האמת, נגמר הזמן

אליהו (אלי) רביבו: נלקח לי זמן כי התבקשתי גם על ידי היושב-ראש הקודם וגם על ידי חברי האופוזיציה להרחיב

אליהו (אלי) רביבו:      בשנת 2012 הועלה מס רווחי הון מ-20% ל-25%, ובפועל, כידוע, לא הייתה תוספת גבייה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מקדם בוועדת הכספים, יחד עם חברים נוספים מהקואליציה ומהאופוזיציה, הצעת חוק להורדת מס רווחי הון, ועדיין אגף תקציבים טוען שזה יפגע בהכנסות המדינה

אליהו (אלי) רביבו:  מחקרים – אין

אליהו (אלי) רביבו:  מספרים, אדוני היושב-ראש, גם אין

אליהו (אלי) רביבו:  תיאוריה כלכלית – סליחה?     

משה סולומון: אתה מתחיל מחדש את הנאום?     

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, אני ממשיך

ניסים ואטורי: לא, אתה צריך לסיים

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  יש לי עוד 14, 15 דקות, אני מסיים

ניסים ואטורי: תקשיב, האופוזיציה לא קובעת את זמן הדיבור שלך

ניסים ואטורי:  אתה צריך לסיים

אליהו (אלי) רביבו: תיאוריה כלכלית דווקא יש

ניסים ואטורי: סליחה, חבר הכנסת אליהו רביבו, הזמן נגמר וצריך לסכם

אליהו (אלי) רביבו: נגמר הזמן?     

ניסים ואטורי: כן, כן

אליהו (אלי) רביבו: זאת אומרת שמה שהתבקשתי נספר לי?     

משה סולומון: ואני ממתין פה 25 דקות רק כדי לסיים

ניסים ואטורי: מה ביקשו? לא הבנתי

ניסים ואטורי:  לא, הנוהל הוא שיושב-ראש הישיבה קובע מתי סיימת, או מוסיף לך, אם צריך

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  ואתה החלטת שאני מסיים?     

ניסים ואטורי: אפילו שאתה אומר דברים חשובים, וגם מעניינים אותי, בעיקר - - -     

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אני אדלג על חלק מאוד מאוד גדול של הנאום שלי

אליהו (אלי) רביבו:  אני אתפנה לסיכום, שייקח כמה רגעים

אלון שוסטר: קח את חצי השעה האחרונה

אלון שוסטר:  מה חשוב?     

אליהו (אלי) רביבו: הלוואי

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה להודות מכאן לשר האוצר על הובלת האירוע המורכב הזה - -      

ניסים ואטורי: אני מסתדר, תודה

אליהו (אלי) רביבו: - - במציאות המאתגרת שבה אנו חיים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש להודות מכאן ליושב-ראש ועדת הכספים הרב משה גפני, על ניהול דיונים טעונים בנושאים הקשים ביותר

אליהו (אלי) רביבו:  ניסיונו וחוכמתו ניכרים בכל דיון ובכל מהלך

אליהו (אלי) רביבו:  תודה גדולה ועצומה שמורה למנהל הוועדה מר טמיר כהן וצוותו, ליועצת המשפטית לוועדה גב' שלומית ארליך וצוותה, וכמובן ליועצת המשפטית של הכנסת

אליהו (אלי) רביבו:  אני מסכם, רק תודות

ניסים ואטורי: סליחה, תמשיך לדבר

ניסים ואטורי:  אני מנהל את הישיבה

ניסים ואטורי:  תודה רבה

ניסים ואטורי:  אבקש לא להפריע לי

ניסים ואטורי:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: כולי תקווה שעם ישראל ידע ימים טובים יותר, יתאחד ויצמח, בעזרת השם, לעבר שגשוג

אליהו (אלי) רביבו:  העם הנבחר לא מפחד מדרך ארוכה

אליהו (אלי) רביבו:  בברכה ובתפילה להחזרת שבויינו ולהשמדת אויבינו, אבקש להודות לכם על הקשב ועל ההזדמנות

אליהו (אלי) רביבו:  תודה רבה

ניסים ואטורי: תודה רבה

ניסים ואטורי:  חבר הכנסת משה סולומון, בבקשה

משה סולומון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אני רוצה להתחיל את הנאום הזה באזכור של אירוע קשה

משה סולומון:  היימנוט קסאו, ילדה בת תשע, נעדרת כבר 17 יום

משה סולומון:  קיבלתי עדכון מהמשטרה ומחפ"ק החיפושים בראשות מפקד תחנת משטרת צפת סגן ניצב יצחק אבוחצירא, כי חלה הידלדלות בהתנדבות האזרחים לחיפושים אחריה, מגיעים פחות ופחות מתנדבים לחיפושים, והדבר מקשה על צוותי המשטרה בעבודה וביכולת למצוא את הילדה המקסימה הזאת, היימנוט

משה סולומון:  אני קורא מכאן לכל תושבי ישראל שיכולים לסייע בנושא

משה סולומון:  סעו למרכז הקליטה בצפת, צוות המשטרה בחפ"ק יקבל כל מתנדב וכמובן יקצה לו משימות בנושא החיפוש

משה סולומון:  ואני קורא מכאן גם לשר הביטחון יואב גלנט: תפקיד הצבא ברגעים כאלו הוא לסייע בעורף

משה סולומון:  דאג לנווט כוחות השוהים באזור לתפיסת כוננות בעיר צפת, ולהצטרף לצוותי החיפוש, בלי לפגוע במוכנות ובביטחון בצפון

משה סולומון:      לפני שאעבור לנושא התקציב, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר כי איננו שוכחים לרגע את 134 החטופים המוחזקים בשבי חמאס, ועושים ככל יכולתנו להחזירם במהרה הביתה

משה סולומון:  אני שולח מכאן תנחומים וחיבוק גדול למשפחתו של סמל איתי חן, השם ייקום דמו, מנתניה

משה סולומון:  לוחם בגדוד 75, עוצבת סער מגולן, חלל צה"ל שחטוף בידי ארגון הטרור הרצחני בעזה

משה סולומון:  אדוני היושב-ראש, איתי נחטף לרצועת עזה ב-7 באוקטובר, והיום נקבע מותו לאחר בחינה של כלל הממצאים בידי הרב הראשי לצה"ל

משה סולומון:  גופתו עדיין מוחזקת בשבי החמאס

משה סולומון:  איתי היה תמיד מוקף חברים, אדם אהוב שסוחף אחריו אנשים

משה סולומון:  איתי אהב את הארץ, לצאת לטייל, והיה מדריך בכיר במש"צים

משה סולומון:  מלח הארץ

משה סולומון:  יהי זכרו ברוך

ניסים ואטורי: אמן

משה סולומון: אנו ניגשים לאשר עכשיו את תקציב המדינה לשנת 2024, תקציב שכבר אושר כאן בכנסת לפני כמה חודשים

משה סולומון:  אינני יודע אם אי-פעם קרה שתקציב לשנה אחת הוגש ואושר פעמיים

משה סולומון:  התרגלנו בשנים האחרונות לראות כנסות מתפרקות בשל אי-העברת תקציב, ולא את המצב ההפוך שכרגע אנחנו רואים

משה סולומון:      הסיבה להגשת התקציב לשנת 2024 מחדש מצערת וקשה

משה סולומון:  המלחמה שנכפתה עלינו בשמחת תורה, עלויות השיקום וההשלכות שלה, לא הותירו לנו ברירה

משה סולומון:  אני רוצה להודות ולשבח כבר בתחילת דבריי את אנשי משרד האוצר, מהשר והמנכ"ל עד אחרון הרפרנטים, על הכנת התקציב שמונח היום לפנינו מהר ובאופן אחראי – למרות שחלק חושבים אחרת

משה סולומון:       התקציב הנוכחי הוא לא התקציב שקיווינו לו

משה סולומון:  הוא כולל קיצוצים רבים, הוא כולל התכנסות והעלאות מיסים ופעולות גבייה שונות, אבל הוא תקציב נצרך, תקציב הכרחי

משה סולומון:  עלו פה לפניי חברי כנסת מהאופוזיציה, ויעלו עוד אחריי

משה סולומון:  דיברו וידברו על שוד הקופה הציבורית, על הכבדת הנטל, על כספים קואליציוניים

משה סולומון:  אכן, התקציב הזה כולל גזרות וקיצוצים, אבל אני גאה לומר מעל הבמה הזאת שיחד, קואליציה ואופוזיציה, הצלחנו בוועדת הכספים לשנות חלק מהנושאים שהיו חשובים לנו

משה סולומון:  הצלחנו למנוע קיצוצים רחבים בתנועות הנוער, בפרויקטים בפריפריה, בפער העלויות של הסעות התלמידים, בחינוך המיוחד ובעוד ועוד נושאים

משה סולומון:      הצלחתי אני, בשיח עם נציגי משרד האוצר והשרים הרלוונטיים, לצמצם למינימום את הקיצוצים בתקציבי הקהילה האתיופית, קהילה שהוכיחה את עצמה שנים רבות כחיונית ותורמת לחברה הישראלית, וביתר שאת – במלחמה הנוכחית, לצערי הרב

משה סולומון:  23 חיילים בני הקהילה נפלו מאז שמחת תורה, אדוני היושב-ראש

משה סולומון:  23 חללים

משה סולומון:  הקהילה הזו ראויה לתקציבים ולשילוב בזכות ולא בחסד

משה סולומון:       בניגוד למגזרים הנהנים מהטבות רבות אך ללא השתלבות ולקיחת חלק בכל תחומי המדינה, הקהילה האתיופית הוכיחה את עצמה מעל ומעבר

משה סולומון:  דוגמה אחת מהן היא השחקן מנשה זלקה, דמות לחיקוי לנוער במדינת ישראל;	אדם צנוע וכישרוני, שבעבודה קשה ובמנהיגות שקטה הצליח ובענק כקפטן הפועל חדרה

משה סולומון:  למרות ההצלחה, מנשה בוחר פעם אחר פעם את טובת המדינה על פני טובתו האישית

משה סולומון:  זה התחיל בהחלטתו לקטוע קריירה מקצועית ולהתגייס לקרבי, המשיך כששם שוב את הקריירה בצד והתגייס למילואים במלחמה הזו ברצועת עזה

משה סולומון:  כמי שגדל על ערכים דומים, מנשה עבורי הוא הרבה יותר מאדם מיוחד – הוא סמל

משה סולומון:  סמל לבני הקהילה האתיופית, סמל לנוער, סמל למסירות, סמל הישראלי היפה

משה סולומון:  אני גאה על המאבק לשימור והגדלה של תקציבי הקהילה, ומודה לנציגי האוצר על ההכרה בחשיבותם ועל הנכונות לסייע בהם

משה סולומון:       נושא נוסף שאני רוצה להעלות בנוגע לתקציב המדינה הוא לימוד התורה

משה סולומון:  לכאורה, מה הקשר בין לימוד התורה לתקציב המדינה? לימדו אותנו חכמינו, זיכרונם לברכה, בפרקי אבות פרק ג' משנה י"ז: "אם אין קמח, אין תורה

משה סולומון:  אם אין תורה אין קמח

משה סולומון: " בתור רב, בתור אדם המגדיר עצמו כציוני דתי – אין קיום ללא תורה בעם ישראל

משה סולומון:  מדינת ישראל מכירה בחשיבות לימוד התורה, מעריכה את לומדיה ומסייעת להם

משה סולומון:  אך אין תורה ללא קמח

משה סולומון:  אי-אפשר לקיים לימוד תורה ללא עבודה, ללא תרומה כלכלית וללא סיוע בכלל תחומי החיים

משה סולומון:  לא ניתן להמשיך במצב הקיים לפיו הסכם יששכר וזבולון נכפה על צד אחד

משה סולומון:  יש לקיים שיח, יש להגיע להסכמות

משה סולומון:  לא ניתן להמשיך במצב הקיים

משה סולומון:  הגעה לפתרון בנושא כרוכה בראש ובראשונה בהקשבה, בהבנת הצד השני ובכיבוד האמונות והגישות שלו

משה סולומון:  על הציבור הכללי להבין את ערך לימוד התורה כפי שהוא נתפס אצל אחינו החרדים, ועל אחינו החרדים להבין את ערכה של העבודה והצמיחה הכלכלית, כפי שהיא נתפסת אצל הציבור הכללי

משה סולומון:  מתוך השיח הזה נגיע להסכמות

משה סולומון:  לא נוכל להמשיך אחרת

משה סולומון:      הנושא האחרון בתקציב המדינה שאליו אני רוצה לכוון זרקור נסתר מעיני הציבור ואף  מעיניהם של רוב חברי הכנסת

משה סולומון:  תחת אמתלת החיסיון וביטחון המדינה נעשות פעולות לא חוקיות הפוגעות בכלל האזרחים – הארכת תקופת השירות, או בשמה המוכר יותר: הגדלות הרמטכ"ל

משה סולומון:  כחבר בוועדה המשותפת לתקציב הביטחון, שמתי את הנושא הזה בראש סדר העדיפויות בדיונים שהתקיימו

משה סולומון:  הדיונים התקיימו מאחורי דלתיים סגורות, אך ללא סיבה

משה סולומון:  הם התנהלו תחת חיסיון, אך בעיניי, ללא הצדקה

משה סולומון:  אני רוצה לספר מעל הבמה הזאת על מה מדובר – שהציבור וחברי הכנסת יכירו את העובדות, ובפעם הבאה שרמטכ"ל לשעבר יילחם לאשר את הכסף הזה בכנסת, תבינו באמת מה קורה מאחורי הקלעים

משה סולומון:      הפנסיות התקציביות היו לאורך שנים רבות בצה"ל

משה סולומון:  כיום משרתי הקבע, למעט הוותיקים שבהם, אינם זכאים לפנסיה התקציבית

משה סולומון:  אך לא עליה אני רוצה לדבר, אלא על הגדלות הרמטכ"ל

משה סולומון:  לפי נתוני משרד הביטחון, השלמת תקופת השירות עולה 1

משה סולומון: 3 מיליארד שקל בשנה הקרובה – 1

משה סולומון: 3

משה סולומון:  1

משה סולומון: 3 מיליארד ש"ח יכלו לסייע בכל כך הרבה תחומים במדינה

משה סולומון:  בקיצוץ בספריות הציבוריות, בתנועות הנוער, במערכת הבריאות, במערכת החינוך, ברווחה, בבריאות הנפש

משה סולומון:  אני יכול למנות כאן רשימה ארוכה, אך אין טעם

משה סולומון:  אני בטוח שחבריי באופוזיציה ימשיכו לספר איפה חסר עוד כסף כפי שעשו זאת בוועדות השונות

משה סולומון:       משרד הביטחון מספר שמדובר בתוספת לגיטימית, שפורשים ופורשות תכננו את חייהם לפיה

משה סולומון:  אך על פי סעיף 18(ב) לחוק שירות קבע (גימלאות), ולפי צו הביניים התלוי ועומד בבג"ץ – אני מצטט ממנו: ישנו קושי ממשי לפרש את הסעיף כמסמיך את הממשלה להעניק הגדלות לכלל הפורשים משירות הקבע ללא קריטריונים מוגדרים כלשהם, ואין הוא מסמיך את הממשלה להעניק הגדלות באופן גורף לכלל המשרתים, כפי שמשתקף מהפרשנות שנהגה עד כה על ידי רשויות הצבא

משה סולומון:      על פי נתוני משרד הביטחון הקצבה הממוצעת לגמלאי הפנסיה התקציבית עומדת על 15,700, כאשר הקצבה החציונית לחודש עומדת על 14,500 לאדם

משה סולומון:  אנחנו מדברים על אנשים שפרשו בגילים צעירים; רבים מהם עובדים בעבודה נוספת על הקצבה המדוברת

משה סולומון:  איזו תרומה לביטחון המדינה גלומה בהגדלות הרמטכ"ל? שווי ההגדלה הממוצע הוא 2,500 שקל בחודש

משה סולומון:  אז בפעם הבאה שיגידו שאנחנו פוגעים בקצבאות של אנשים, תזכרו את הקצבה הממוצעת: 15,700 שקל לאדם בחודש

משה סולומון:  בפעם הבאה שיגידו שלא מדובר בסכומים גדולים תזכרו את המספר 1

משה סולומון: 3 מיליארד שקל השנה הזאת

משה סולומון:  אני קורא מפה לחברי הכנסת בקואליציה ובאופוזיציה: חייבים לעצור את הכספים האלה מכאן והלאה

משה סולומון:       ובחזרה לתקציב הנוכחי

משה סולומון:  אני רוצה להודות לחברי ועדת הכספים – ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת משה גפני, לינון אזולאי, ולדימיר בליאק, אלי דלאל, שרן השכל, אימאן ח'טיב יאסין, אחמד טיבי, סימון מושיאשוילי, חנוך מלביצקי, אתי עטייה, חמד עמאר, יצחק פינדרוס, אורית פרקש הכהן, יצחק קרויזר, אליהו רביבו, מיכל שיר ועאידה תומא סלימאן

משה סולומון:  במשך תקופה ארוכה קיימנו דיונים ושיפרנו את תקציב המדינה ואת הצווים והחוקים הנלווים לו

משה סולומון:  גם אם היו לנו חילוקי דעות, כגון קמחא דפסחא עם חבר הכנסת נאור שיר – שיצא מכאן עכשיו – או על המדבקות עם חבר הכנסת ולדימיר בליאק, על רבים מהנושאים הסכמנו ופעלנו לשנותם ולהתאימם למצב הקיים

משה סולומון:  הוכחנו לכנסת ולציבור בישראל כי אפשר אחרת – אפשר בהסכמות ובשיתופי פעולה

משה סולומון:  אני מקווה שהפעולה הזאת תחלחל לשאר הבית הזה לאורך כל התקופה הקרובה

משה סולומון:       בעזרת השם, בעוד כשבוע וחצי נחגוג את חגיגות הפורים

משה סולומון:  במגילת אסתר כתוב שמרדכי היהודי לא יכרע ולא ישתחווה כשמישהו מנסה לפגוע באמונה שלנו, כשמישהו מנסה לפגוע בזקיפות הקומה שלנו

משה סולומון:  גם אנחנו במלחמה הזאת נגיד לאויבינו: לא נכרע ולא נשתחווה

משה סולומון:  אנחנו נעמוד איתן מול אויבינו, נשמיד את מבקשי רעתנו

משה סולומון:  אנחנו נצא חזקים יותר ממה שנכנסו למלחמה הזאת, העקובה מדם

משה סולומון:  אנחנו נשמיד ונעמוד במטרות שקבינט המלחמה הגדיר כדי ליצור כאן מציאות טובה יותר לאזרחי מדינת ישראל, כדי ליצור כאן ביטחון לאזרחי המדינה

משה סולומון:  בעזרת השם, לשלוח רפואה שלמה לכל החולים ובהצלחה רבה לחיילי צה"ל בחזית

משה סולומון:  תודה רבה

ניסים ואטורי: תודה רבה

ניסים ואטורי:  חבר הכנסת אלון שוסטר, בבקשה

אלון שוסטר: שלום, אדוני יושב-ראש הישיבה

אלון שוסטר:  שלום, חבריי וחברותיי; יש בטח איפשהו

אלון שוסטר:  ברשותכם, למעטים שכאן ולרבבות שבבית, אני חושב שמן הראוי, כשאנחנו עוסקים בתיקון תקציבי בעקבות מלחמה קשה ומיוחדת, להזכיר בפתח הדברים, אדוני היושב-ראש, את המחירים האמיתיים, הקשים, הכואבים של החודשים הללו, ובייחוד את התאריך הנורא ההוא – שמחת תורה, שבת 7 באוקטובר

אלון שוסטר:  תראה, אדוני היושב-ראש, כמה סמלי, "שבעה באוקטובר", כמה השם כשאומרים אותו נכון, וכל השבעה והשבעות הנוספות שבאו לאחר מכן: הנרצחים, המבוזים והמבוזות, הנופלים בקרב, החטופים, אחינו ואחיותינו, רבים מחבריי ומשכניי שנמצאים בעזה חיים או מתים, הנפגעים בגוף ונפגעי הנפש הרבים, הפליטים בארצנו, עשרות רבות של אלפי ישראלים שנמצאים מחוץ לביתם, ונפגעי הכלכלה

אלון שוסטר:  הינה, אנחנו מתקרבים לסוגיה שלנו

אלון שוסטר:  המחירים, גם מחירי הכלכלה הם רבים

אלון שוסטר:  אלו הם המחירים האמיתיים

אלון שוסטר:  מה שזה אומר לנו זה שכאשר אנחנו עסוקים בדמים – בכסף, בתקציבים – מן הראוי לזכור את קונטקסט הדם, דם האדם שאנחנו פה מתבוססים

אלון שוסטר:       אני רוצה לומר שמה שהאויב ביקש זה לבעת אותנו, להוציא אותנו משלוותנו

אלון שוסטר:  אני מקווה, אדוני היושב-ראש – אתה בפאתי צפון ואני בקו העימות הדרומי – המשימה שלנו עם המשפחות הפרטיות שלנו היא להוכיח עמידות וחוסן ולאפשר לכל אדם ולכל אזרח להתמודד במציאות הבלתי-אנושית הזאת כפי שהוא מבין

אלון שוסטר:  חיילים צריכים לרוץ קדימה, צריכים להיות בראש, אבל האזרחים יכולים להיות במקום שבו ליבם אומר להם שיהיו, והמשימה של המדינה היא לאפשר לעשות את זה בבית שלהם

אלון שוסטר:  זאת המשימה העיקרית

אלון שוסטר:  לשם אנחנו צריכים לחתור גם במהלכי הביטחון וגם במהלכי הכלכלה והחברה

אלון שוסטר:       התקציב שאנחנו עוסקים בו, אדוני היושב-ראש, משדר, לצערי, חוסר רצינות כלפי חוץ ומחלוקת מיותרת כלפי פנים

אלון שוסטר:  כלפי חוץ ברור שאנחנו נמצאים במציאות קשה, ואנחנו זקוקים לתקציב נוסף ולגיוס כספים

אלון שוסטר:  אבל מנגד אנחנו צריכים להראות שאנחנו עושים כל מה שאפשר כדי לחזק את הכלכלה שלנו

אלון שוסטר:  אנחנו לא משדרים בתקציב הזה שאנחנו ממוקדים בהגברת הפריון; אנחנו לא משדרים שאנחנו עסוקים בהרחבת מעגל השותפים בעבודה

אלון שוסטר:       אתה יודע והמאזינים והמאזינות שלנו יודעים שהחברה הישראלית עושה רבות – פלא במובנים רבים – אבל יש שונות מאוד גדולה, מאוד גדולה, גדולה מדי, שעומדת כנטל בלתי אפשרי שהולך וגדל בין מי שהשותפות שלו במעגל העבודה והתרומה שלו לפריון הכולל של כולנו – אנחנו כאגודה אחת, אנחנו כעין נשמה אחת של האומה הזאת – ואנחנו רוצים לראות את כולנו, גם חרדים, גם ערבים, נשים וגברים יוצאים לעבודה בכמויות גדולות כדי להגביר את הפריון

אלון שוסטר:  כאשר המדרגים למיניהם ומחשבי הסיכונים במתן ההלוואות שלנו כדי שנוכל לעמוד במטלה של הוצאות הביטחון הגדולות שלנו מסתכלים על מה שקורה כאן, הם לוקחים בחשבון גם את זה

אלון שוסטר:  אותם תקציבים קואליציוניים לא ראויים; בחלקם הקטן הם סבירים, אבל הם צריכים להיכנס לבסיס תקציב

אלון שוסטר:  אבל מספרים גדולים מדי מעוררים מחלוקת כלפי פנים; תקציבי עתק למשרדים מיותרים ולתחומים מעוררי מחלוקת שאין שום ודאות שהם יחולקו אלא על פי אמות מידה מגזריים; תקציבי חינוך שהולכים לילדי ישראל אבל בלי בקרה, בלי לוודא שהתלמידים אכן יוכלו להצטרף כפי שראוי למעגל העבודה

אלון שוסטר:       ואני נוגע בנקודה הזאת, אדוני היושב-ראש, משום שכשעוסקים בתקציב, אנחנו צריכים להביא בחשבון שחלק משמעותי מהעלויות שיושתו עלינו, על בנינו ובני בנינו קשורים בריביות

אלון שוסטר:  משק יציב משלם מעט ריבית; משק שלא משדר רצינות ישלם יותר, וזה מה שלצערי התקציב גורם לנו

אלון שוסטר:  אין לנו בתקציב בשורה לנושא של תמריצים חיוביים – שם בצד כרגע סנקציות – לנושא של גיוס שמשדר שותפות ולשוק עבודה שמשדר כלפי חוץ את מה שצריך לשדר בהתאם למה שדיברנו

אלון שוסטר:      ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לגעת בנושאים שחשובים לי מאוד

אלון שוסטר:  נושא החקלאות – בחקלאות אנחנו נזקקים לקלישאה שאומרת: עמדנו ערב המלחמה הזו על סף תהום והינה, צעדנו צעד אחד קדימה

אלון שוסטר:  ואכן, מה שקרה בתחום הזה זה שלאחר עשר שנים של ניסיון לראות איך הסוס הזה, או הפרה הזאת, או התרנגולת, או העץ הזה – בקיצור, ענפי החקלאות במדינת ישראל – איך הם יכולים לשרוד כאשר מבבת עינה של האומה עוד בטרם הקמת המדינה, החקלאות והחקלאים הופכים למעין נטל

אלון שוסטר:      הדוגמה הקלאסית, אדוני היושב-ראש, זה הסיפור החלמאי של נושא השום

אלון שוסטר:  אנחנו חשפנו את מגדלי השום – הייתי בשדה לפני שנה וחצי מול עזה, שדה שום שלא נקטף, ובמקום זה, בחסות הרעיון "המופלא" הזה של הקטנות המכסים ללא שום תמיכה בחקלאים, מתחיל להגיע שום סיני ירוד בריחו ובערכו התזונתי, וכמובן, המחיר הוא לא מה שהובטח לנו, הוא לא מה שהובטח לנו

אלון שוסטר:       בחסות הרעיונות המשונים שמתגבשים באוצר – הכרתי את זה היטב כשהייתי שר החקלאות – העיקרון הוא: בואו נראה, אדוני היושב-ראש, מה יקרה כאשר נחשוף את התפוחים והאגסים בגולן או בגליל בפני יבוא ללא מכס, או: בואו נראה מה קורה למגדלי תפוחי האדמה והגזר בעוטף עזה, עוטף ישראל, כאשר מורידים את המכסים

אלון שוסטר:  ומה לא עושים? לא עושים את מה שהובטח באותה רפורמה שהסכמנו לה, הרפורמה המפורסמת הזו, שכנגד הורדת מכסים – שכבר התקיימו שתי פעימות, אדוני היושב-ראש – אנחנו נותנים תמיכה הגונה, כפי שעושים בארצות הים, כפי שעושים באירופה

אלון שוסטר:  רק את החלק הזה חכמי האוצר שכחו לקיים

אלון שוסטר:  אמרו שייתנו – לא אמרו שצריך לקיים

אלון שוסטר:      מקרה השום הוא דוגמה טובה

אלון שוסטר:  מקרה הדגים הוא דוגמה מצוינת

אלון שוסטר:  המלחמה הזו חשפה אותנו לנטישה של עובדים, אותם עובדים שבאו אלינו, עובדים מארצות אחרות; אנחנו קוראים להם "עובדים זרים", עובדים שבאו לתת יד

אלון שוסטר:  הפלסטינים לא נכנסים, ושואל את עצמו החקלאי הממוצע: אנה אני בא? קריאת השבר של שר החקלאות וסגנו – שאני מקווה שיתמיד בהתנגדותו לתקציב הזה כפי שהוא מוגש, אלא אם כן הוא ישופר באופן משמעותי – מוצדקת מאין כמוה, מאין כמוה

אלון שוסטר:      אני לא מצליח להבין כיצד במקום להוסיף מיליארד שקל – מיליארד שקל, זה מה שהיה צריך האוצר לעשות אם הוא היה מבין כמו שצריך את משמעות ההתחממות הגלובלית של האקלים, ההתחממות הביטחונית שקורית לנו, הלקחים כתוצאה מהמשמעות של היותנו אי גיאוגרפי, המשמעות של מה שלמדנו בכלכלה העולמית בתקופת הקורונה

אלון שוסטר:  מה אנחנו מזהים? התקפה עקבית על מגדלים, על עובדי אדמה שהחליטו לעשות את הטעות – כנראה, על פי האוצר – ולגדל כאן את רכיבי ארוחת הבוקר, ארוחת הערב, קצת עוף לצוהריים

אלון שוסטר:  והרי הבטחנו עוף לשבת

אלון שוסטר:       החקלאות הישראלית לא יכולה להבטיח 100% ביטחון מקומי

אלון שוסטר:  זה רק מדינות – איך נגיד? נחשלות, כמו איחוד האמירויות, שמתכננות את עצמן באופן סדור ל-20 שנה להיות עם ייצור מקומי או ייצור בבעלותם; זה לאו דווקא אצלם

אלון שוסטר:  הם יכולים להרשות לעצמם

אלון שוסטר:  אנחנו, שיש לנו כל כך הרבה סיבות לעשות כך, לא מבצעים את המהלך הזה

אלון שוסטר:       רק היום, בוועדת המדע, התאחדנו קואליציה ואופוזיציה ואמרנו לאוצר: אתם מוכרחים לרדת מהגדר

אלון שוסטר:  לא יכול להיות שאתם, בנושאים שמעניינים אתכם אתם נכנסים לפרטי-פרטים, והינה, כאשר מוסדות המחקר, ובפרט בהקשר הזה מכון וולקני, פאר היצירה מזה 103 שנים, אני חושב, עומד בפני סכנת קריסה

אלון שוסטר:  אתם עומדים ומשאירים את משרד החקלאות להתבוסס בשאלה במי מילדיו התקציביים הוא יפגע, בחקלאים או בחוקרים

אלון שוסטר:       יש פה אחריות ישירה של האוצר, ואני מבקש, דורש, משר האוצר להיכנס לתוך המהלך הזה

אלון שוסטר:  אני רק רוצה לומר שאם אני משווה את הצורך של כמה עשרות מיליוני שקלים כדי להבטיח המשך פעולה סדיר של המוסד המפואר הזה, שמכניס 10, 15, 20 שקלים על כל שקל שמושקע בו במחקר, זה יהיה סדר גודל של כ-0

אלון שוסטר: 5%

אלון שוסטר:  0

אלון שוסטר: 5%, לא 5%

אלון שוסטר:  0

אלון שוסטר: 5% מהתקציב הקואליציוני

אלון שוסטר:       אם אתם רוצים עוד דוגמאות, ואתם בטח רוצים, אז אני אומר לכם בנושא אחר שמאוד מעסיק אותי והוא רמת החיים, איכות החיים, הכבוד שאנחנו רוחשים לאנשים המבוגרים שחיים בקרבנו, ובפרט האנשים העניים שהם גם זקנים, גם מבוגרים וגם חסרי הכנסות

אלון שוסטר:  אם כן, הבאה של קצבת הזקנה, השלמת ההכנסה, מ-70%, כפי שקיים היום – הממשלה הקודמת הגדילה – ל-80% משכר המינימום, זה סדר גודל של 10% מהתקציב הקואליציוני של השנה

אלון שוסטר:  10%

אלון שוסטר:      נושא שקרוב אליי במיוחד – גם אליך, אדוני היושב-ראש – הסעות תלמידים, בעיקר במועצות אזוריות

אלון שוסטר:  כדי לפתור את זה אנחנו צריכים 5% מהתקציב הקואליציוני

אלון שוסטר:  ייצוב החקלאות במינימום – מיליארד, זה משהו כמו 7%–8%, וגם 2%–3% ייתנו מענה מיידי לצרכים המידיים

אלון שוסטר:       התקציב לצפון – התקציב לצפון נמצא בתקציב, בהקצאה לתקציב, כ-3 מיליארד, מזה 1ץ5 מיליארד לנושא המיגון וכ-1

אלון שוסטר: 5 לנושאים אזרחיים

אלון שוסטר:  אבל זה התחלה של התחלה

אלון שוסטר:  אנחנו נזדקק, לצערי, להרבה הרבה יותר, והכפלה של התקציב האזרחי זה כ-10% מהתקציב הקואליציוני

אלון שוסטר:      אם אני אקח נושא נוסף שהוא משמעותי לתחום ייצור המזון במדינת ישראל – מחיר סביר למים חקלאיים, 1 שקל של עלות עבור השפד"ן, 1

אלון שוסטר: 30 באזורים שהם מה שקוראים "נעדרי חלופה" בשקע הסורי-אפריקאי בעיקר, גם בגולן, בגליל העליון

אלון שוסטר:  מדובר ב-3%–4% מהתקציב הקואליציוני

אלון שוסטר:      ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לעבור לנושא נוסף שהוא חשוב לי מאוד, וזה – המצאנו שם חדש, "תקומה"

אלון שוסטר:  זה כולה עוטף עזה, סובב עזה, אבל אתם רוצים "סובב ישראל", "עוטף ישראל" – זה בסדר; "תקומה" זה בכלל שם יפה

אלון שוסטר:  אני רוצה לברך את חברי, מפקדי לשעבר, משה אדרי, על המשימה שהוא לקח, פרויקטור מהמשובחים שיש במדינת ישראל

אלון שוסטר:  אלא שממשלת ישראל תזדקק לכמה נושאים ממש בתקופה הקרובה, משום שההנחיה שהיא הנחתה את מינהלת תקומה הייתה חלקית בכמה פרמטרים

אלון שוסטר:  אולי הפרמטר החשוב ביותר הוא הפרמטר של הסתכלות צרה, ממוקדת, על 7 הקילומטרים הקרובים

אלון שוסטר:  לית מאן דפליג, אין שום ספק שככל היישובים הקרובים, בעיקר הקיבוצים, העיר שדרות ואופקים נפגעו קשה מאוד, ושם צריך להיות עיסוק משמעותי

אלון שוסטר:       אבל במועצות האזוריות יש יישובים עורפיים שמרכז הקיום שלהם – באשכול, בשדות נגב, בשער הנגב ובהקשר מסוים גם חוף אשקלון – נמצא באזור האיום

אלון שוסטר:  אותם יישובים, אותם תושבים שאנחנו קראנו להם לחזור ואנחנו עדיין רוצים שהם יבואו, יתבססו במקום, יגדלו ויצמחו – אנחנו צריכים למצוא את הדרך, אם דרך תקומה ואם באמצעים אחרים, לקיים תוכנית מרחבית

אלון שוסטר:  אני קורא למשרד ראש הממשלה לקבל החלטה כיצד רואים את הנגב המערבי כולו, כולל המטרופולין באר שבע, הערים הגדולות, אופקים, נתיבות ושדרות, כמובן, שהיא בתוך חבל תקומה, מינהלת תקומה, וכמובן כל המועצות האזוריות הרלוונטיות וגם אלו העורפיות

אלון שוסטר:  זאת נקודה אחת

אלון שוסטר:       הנקודה השנייה, אדוני היושב-ראש, היא העובדה שלצד העיקרון שאנחנו לא ניטרליים, אנחנו רוצים לראות – ברמה הכי אישית שיכולה להיות, אני בקיבוץ שלי במפלסים, אני רוצה להיות לא רק עם 100–130 תושבים, חברים, כיתת כוננות, מתנדבים וכו', אלא אני רוצה לראות עוד 800–900 מהתושבים שהיום הם פזורים בארץ, חלק מקהילת המפונים או הפליטים, חוזרים

אלון שוסטר:  אנחנו יודעים שיהיו כאלה שלא יחזרו

אלון שוסטר:  אי-אפשר להתעלם מבעיות קשות

אלון שוסטר:  אני משוכנע שכל מי שנמצא כאן, לפחות חבר הכנסת סגלוביץ', אני יודע שכשהוא רואה בעיה קשה – אני מניח שגם אתה, אדוני היושב-ראש – אתה רוצה להיות שם; אתה לא רוצה להתעלם מזה; אתה לא רוצה להשפיל עיניים אל משפחה שאומרת: רוצה אבל לא יכולה, לא חושבת שזה אחראי, לא חושבת שאני מסוגלת

אלון שוסטר:  אני מבין את זה לגמרי, ומדינת ישראל צריכה לתת לזה מענים

אלון שוסטר:  איזה מענים? יבוררו

אלון שוסטר:  אי-אפשר לברוח מהאחריות הזאת

אלון שוסטר:       אני אעצור כאן, כפי שהונחיתי, ואני מבקש, אדוני היושב-ראש, להתנגד לתקציב כפי שהוא יוגש לנו מחר להצבעה

אלון שוסטר:  תודה

ניסים ואטורי: תודה רבה

ניסים ואטורי:  חבר הכנסת יואב סגלוביץ'

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, אני עכשיו מגיע לפה לנאום במליאה בתקציב אחרי כנס פה בכנסת שדן ביום שאחרי, אותו דיון שהממשלה הזאת לא מקיימת

יואב סגלוביץ':  היא לא מקיימת דיון על היום שאחרי לא כי היא לא יודעת שהיא צריכה לקיים את דיון הזה

יואב סגלוביץ':  היא לא מקיימת את זה כי היא לא רוצה; יותר נכון, ראש הממשלה לא רוצה לקיים דיון כזה

יואב סגלוביץ':  הוא פשוט יודע מה המשמעויות של דיון כזה

יואב סגלוביץ':  הוא יודע שאם הוא יצטרך לקבל החלטות מחויבות המציאות אל מול המציאות, אנשים בתוך ממשלתו – איתמר בן גביר, בצלאל סמוטריץ' – יפרקו לו את הקואליציה

יואב סגלוביץ':       היום שאחרי, מבחינתו של בנימין נתניהו, הוא הבחירות

יואב סגלוביץ':  כל-כולו עוסק בזה כל הזמן

יואב סגלוביץ':  הוא עוסק בזה כל הזמן והוא מתפעל את זה כל הזמן, והוא שבוי של אותה ממשלה שאין לה מקום בעידן של מאבק קשה שכולנו נמצאים בו

יואב סגלוביץ':  אבל זאת בחירה, והוא עשה אותה כי נתניהו עושה בחירה של בחירות

יואב סגלוביץ':  הוא לא בוחר בטוב, הוא לא בוחר במה נכון – הוא בוחר רק בזה

יואב סגלוביץ':  היום שאחרי הוא לקחת ולהגיד: אוקיי, זאת תמונת המצב – זאת תמונת המצב הקשה במדינת ישראל, זאת תמונת המצב בעזה, זאת תמונת המצב בחטופים, זאת תמונת המצב והאיומים שיש לנו מגבול לבנון והם מתעצמים כל הזמן, והוא עושה בחירה

יואב סגלוביץ':  והבחירה של נתניהו היא לחשוב על הבחירות

יואב סגלוביץ':  לכן הוא לא עושה את המהלך המתבקש שמסביב אומרים לו: תעשה אותו, אנחנו איתך

יואב סגלוביץ':  ואז, מה אנחנו מקבלים? רציף ימי בעזה נוחת מהשמיים

יואב סגלוביץ':  מה, נתניהו הזמין אותו? אנחנו בתקופה שדברים התחילו ליפול על ראשנו

יואב סגלוביץ':       וזה לא הכרח

יואב סגלוביץ':  זה הכרח רק בגלל דבר אחד – שנתניהו עשה בחירה, והבחירה שלו היא הממשלה, והיום שאחרי הוא היום שממנו הוא חרד מכול; הוא היום שבו העם בישראל יצטרך להגיד האם זאת המנהיגות שאנחנו רוצים

יואב סגלוביץ':  הוא רואה את הסקרים והוא רואה את מצב הרוח הלאומי

יואב סגלוביץ':  הוא רואה את הכישלון הנוראי של ממשלתו, שהביטוי שלו היום הוא התקציב הזה

יואב סגלוביץ':  הוא רואה מה קורה בחוק הגיוס או האין-גיוס

יואב סגלוביץ':  הוא שומע כמוני מה אומר רב ראשי בישראל והוא לא מגיב

יואב סגלוביץ':  הוא לא מגיב לא בגלל שהוא לא חושב; הוא לא מגיב כי הוא מפחד

יואב סגלוביץ':  כשיש ראש ממשלה פחדן וכשיש ראש ממשלה שלא יודע לקבל החלטות ויש ראש ממשלה שחושב אך ורק על טובתו האישית, אנחנו בבעיה, כולנו

יואב סגלוביץ':       אני חוזר מהכנס הזה של היום שאחרי

יואב סגלוביץ':  אני רוצה לצטט משהו שאמר בסוף הכנס בחור שבוע לקראת גיוסו; אני אגיד את שמו, הוא אישר לי – עומר בן אלחנן מהמכינה במעלה גלבוע, המכינה שמופסקת עכשיו כי הוא צריך להתגייס כי הצבא קרא לו

יואב סגלוביץ':  הוא אמר: קוראים לי – אני אלך

יואב סגלוביץ':  הוא ציטט ממסכת סוטה, פרק ח', משנה ז': "במה הדברים אמורים? במלחמת הרשות

יואב סגלוביץ':  אבל במלחמת מצווה, הכול יוצאין, אפילו חתן מחדרו וכלה מחופתה

יואב סגלוביץ':  אמר רבי יהודה: במה דברים אמורים? במלחמה מצווה אבל במלחמת חובה, הכול יוצאין, אפילו חתן מחדרו וכלה מחופתה"

יואב סגלוביץ':  אני מניח שהרב הראשי לישראל בקיא ממני בתורה, בתלמוד ובדברי חכמים, אבל הבקיאות והשכל לא משנים רק דבר אחד – את הכוח הפוליטי שלא מוכנים לשחרר לטובת מדינת ישראל

יואב סגלוביץ':  אז אני חושב שהרב הראשי, ראוי שילמד משנה ושילמד תורה אצל עומר בן אלחנן, כי אנחנו נמצאים במצב שאנחנו צריכים, כולנו, לכל מי שיש לו את היכולת לתרום למדינת ישראל

יואב סגלוביץ':  ואם תרצו, נראה את תמונת המראה של הדיבור הזה, של התנהגות הממשלה, של איך נראה התקציב

יואב סגלוביץ':  בואו נפרוט את התקציב הזה – האם התקציב באמת מסייע במלחמה שבה אנחנו נמצאים? התשובה היא חד-משמעית לא

יואב סגלוביץ':  חד-משמעית לא

יואב סגלוביץ':       אותם משפטים נבובים של נתניהו, שהבטיח לכולם ביטחון אישי

יואב סגלוביץ':  זוכרים כולם את השלטים? נתניהו חזק מול החמאס

יואב סגלוביץ':  רבותיי, נתניהו חלש מול כל דבר

יואב סגלוביץ':  עזבו את החמאס – הוא חלש בממשלתו; הוא חלש עם איתמר בן גביר ובבצלאל סמוטריץ'

יואב סגלוביץ':  אם הוא לא היה חלש כל כך הוא לא היה ממנה סוכן כאוס כמו איתמר בן גביר להיות שר לביטחון לאומי

יואב סגלוביץ':  הוא לא היה עושה את זה

יואב סגלוביץ':  נתניהו איש חכם, אבל לא רק שהוא איש חכם – הוא איש שלא אכפת לו מדבר וחצי דבר חוץ מעצמו, ולכן איתמר בן גביר שר לביטחון לאומי

יואב סגלוביץ':  נתניהו הבטיח ביטחון אישי ומינה את בן גביר לממש אותו

יואב סגלוביץ':  אז אותו אחד שחזק מול החמאס, כאילו, וחלש מול בן גביר, צריך בסופו של דבר, כשהוא רואה שכלו כל הקיצין, להגיד לבן גביר: צא מקבלת ההחלטות

יואב סגלוביץ':  רק דבר אחד שכח נתניהו: מה שחשוב בתודעה ציבורית פעמים רבות זה לא מה אתה עושה אלא באווירה הציבורית, מה אתה מדבר

יואב סגלוביץ':  וסוכן הכאוס הזה ממשיך לדבר ולייצר כאוס מתוכנן

יואב סגלוביץ':       הוא גדל על גובה הגלים של השנאה שהוא מלבה, ואז הוא גולש עליהם לעבר היעד, והיעד הוא להגדיל את הכוח הפוליטי שלו, ונתניהו מאפשר את זה

יואב סגלוביץ':  את השד שיצא מהבקבוק אי-אפשר להחזיר

יואב סגלוביץ':  נתניהו אחראי להרבה שדים שיצאו מהבקבוק

יואב סגלוביץ':  הוא אחראי באותה מידה, ולהבדיל אלף אלפי הבדלות, למרות הכול – הוא גם אחראי באותה מידה לחיזוקו של החמאס

יואב סגלוביץ':  נתניהו דאג, אסטרטגית, לשלם כסף

יואב סגלוביץ':  וסמוטריץ', זה שהביא לנו את התקציב, אמר: צריך לחזק את החמאס, מתוך אותו היגיון פנימי מעוות, שנעשה הכול להחליש את הרשות הפלסטינית

יואב סגלוביץ':  אבל יצר לנו אויב נורא, נורא יותר

יואב סגלוביץ':  והיום הם גם מעיזים להגיד: אנחנו לא נדבר על היום שאחרי

יואב סגלוביץ':  מי שמכם לא לדבר על העתיד שלנו וילדינו? מי אתם?      אנחנו נמצאים במצב שיש 60,000 מפונים מהצפון

יואב סגלוביץ':  ראשי רשויות שזועקים ואומרים: טפלו בעניין בספר התקציב

יואב סגלוביץ':  בספר התקציב אין תוכנית לאומית לטיפול בצפון, היא לא קיימת

יואב סגלוביץ':  זה לא ששכחו אותה, זה לא שלא חשבו עליה

יואב סגלוביץ':  לא רצו לייצר אותה כי הכוח הפוליטי לא נמצא שם בצפון, הוא נמצא במקומות אחרים, הוא נמצא אצל אורית סטרוק, הוא נמצא אצל בצלאל סמוטריץ', שם הם נמצאים

יואב סגלוביץ':  ואם תרצו את ספר התקציב – במשרדים שבהם הם יושבים וחלקם כלום ושום דבר בתוכם, כסף רב יש שם

יואב סגלוביץ':  ביטחון אישי? אנשים מפוחדים

יואב סגלוביץ':  והתשובה לזה – לחלק נשק להמונים? גם נכשלת וגם יש לך את הפתרון, אתה מפריט את זה כי נכשלת

יואב סגלוביץ':  ועל זה אתה מקבל מחיאות כפיים? אמירות חסרות שחר, פומפוזיות, חסרות ביסוס, שקריות, חסרות נתונים ומעוותות מלוות את התנהגותה של הממשלה

יואב סגלוביץ':  אין בה עבודת מטה, אין בה עבודה מסודרת

יואב סגלוביץ':  והחל ב-7 באוקטובר, לפחות חודשיים-שלושה לאחר מכן, לא ראית שר אחד יוצא מהמנהרה שהוא נכנס לתוכה, מהבושה, הפחד שמא יגידו עליו מה שיגידו

יואב סגלוביץ':  אחרי שלושה חודשים חזרו להרגלם: המנאצים המשיכו לנאץ, המקללים חזרו לקלל, והבטלנים המשיכו להתבטל

יואב סגלוביץ':  זאת ממשלת ישראל

יואב סגלוביץ':       הפשיעה – עוד נושא שעל הגלים שלו עלתה הממשלה, ימין על מלא: ביטחון אישי

יואב סגלוביץ':  הפשיעה גואה בכל הארץ, לא רק בחברה הערבית

יואב סגלוביץ':  אני עולה פה על הדוכן יותר מפעם אחת, יותר מפעמיים, יותר מעשר, גם כשראש ממשלה יושב כאן ממול, ואני אומר לו: תעשה א', ב', ג', והוא יודע שצריך לעשות את זה, אבל הוא נמנע מלעשות כי אם זה לא מאיים עליו באופן אישי, זה לא מעניין אותו

יואב סגלוביץ':  ונתוני הרצח בשנת 2023, בממשלה ימין על מלא על מלא, עם משילות, עם בן גביר, עם כל הסיפורים והמשילות בנגב – מעולם לא הייתה שנה גרועה כל כך במקרי הרצח, הירי, בחברה בישראל, בדגש על הפשיעה בחברה הערבית

יואב סגלוביץ':  שנת 2022 – בממשלה הקודמת, שביזיתם, ניאצתם, קיללתם – זו השנה הראשונה מאז 2016 שהייתה ירידה בפשיעה, כי הייתה עבודה ממשלתית מסונכרת, מאורגנת, עם התוויית מדינות, עם רוח גבית של ראש ממשלה, עם בעלי מקצוע שידעו לעבוד, פחות צייצו, יותר עבדו

יואב סגלוביץ':  אבל בשנת 2022 הייתה ירידה בפעם הראשונה באירועי הרצח

יואב סגלוביץ':  בשנת 2023 – עלייה של 130% במקרי הרצח בחברה הערבית

יואב סגלוביץ':  130%

יואב סגלוביץ':  מ-106 מקרי רצח ל-244

יואב סגלוביץ':  ואני עומד פה ומזהיר את הממשלה, והממשלה לא עושה דבר

יואב סגלוביץ':       אני אגיד לכם מה הנתונים של תחילת 2024, נכון ל-11 במרץ

יואב סגלוביץ':  בשנת 2022 היו 17 מקרי רצח בחברה הערבית

יואב סגלוביץ':  בשנת 2023, השנה שלכם, של הגיבורים, של ראש ממשלה גיבור, ושר לביטחון פנים שיודע מה לעשות, לטענתו – 30 מקרי רצח

יואב סגלוביץ':  השנה הזאת, 2024, שאותה ממשלה מופקרת נמצאת בשלטון – 39 מקרי רצח

יואב סגלוביץ':  זה הכיוון שאנחנו הולכים אליו וזו רק דוגמה

יואב סגלוביץ':  תראו מה קורה בתאונות הדרכים

יואב סגלוביץ':  תראו מה קורה בכל התחומים כולם, בכל תחום עשייה שתיגעו בו, בכל תחום שתיגעו בו, מרצח נשים – תראו ממשלה שאסור לה להישאר על ההגה פעם אחת, אפילו דקה אחת מיותרת

יואב סגלוביץ':       אני רואה פה את פנינה תמנו שטה, חברתי, יושבת-ראש הוועדה למעמד האישה – ביטלו פה תוכניות מסודרות

יואב סגלוביץ':  ממשלה שלא מתפקדת ולא רצה קדימה בכל תחום שהוא, גם בתחום הזה

יואב סגלוביץ':  הפוליטיקה מנצחת אצלכם הכול

יואב סגלוביץ':  הפוליטיקה, לא התווית מדיניות פוליטית – שזה לגיטימי

יואב סגלוביץ':  הפוליטיקה הקטנה: מי ייתן לי ומה אני אקבל, זאת הפוליטיקה שאתם מדברים עליה

יואב סגלוביץ':       התקציב הוא לא תקציב מלחמה, הוא תקציב שחלקים גדולים ממנו הם פוליטיים על מנת לשמר קואליציה וזה בלבד, לא על מנת לנצח, בוודאי לא במלחמה

יואב סגלוביץ':  יש תמריצים חיוביים לאי-גיוס והשתמטות, תקציבים חיוביים

יואב סגלוביץ':  בספר התקציב אנחנו מתמרצים – אנחנו, המדינה, אתם – מתמרצים אנשים להשתמטות

יואב סגלוביץ':  איך? בכסף

יואב סגלוביץ':  עמותות שדואגות שלא יתגייסו

יואב סגלוביץ':  ואז יעלה פה ראש הממשלה ויספר לנו סיפורי מעשיות? לא אני אמרתי עליו: שקרן בן שקרן

יואב סגלוביץ':  תקציב הישיבות גדל ועומד על 1

יואב סגלוביץ': 741 מיליארד שקל

יואב סגלוביץ':  תמיכה במוסדות התורניים גדלה ב-183% ל-1

יואב סגלוביץ': 7 מיליארד שקל

יואב סגלוביץ':  לעומת זאת, תקציב משרד המדע פחת ל-268 מיליון שקלים

יואב סגלוביץ':  משרד החקלאות – ב-266 מיליון שקלים

יואב סגלוביץ':  תקציב משרד החוץ – 65 מיליון

יואב סגלוביץ':  באמת, התקופה הכי טובה שהייתה ליחסי החוץ במדינת ישראל, וזה באמת הזמן לקצץ

יואב סגלוביץ':  התקופה הכי טובה שהייתה לחקלאות במדינת ישראל

יואב סגלוביץ':  השתגעתם? חקלאי הצפון, חקלאי הדרום – מתמודדים עכשיו עם איומים קיומיים יום-יומיים וממשיכים לעבד את אדמתם, ומה אתם עושים בספר התקציב? מה אתם עושים? למי אתם נותנים את הכסף? האם זה הגיוני, ועוד בתקופת מלחמה?      בתקציב אין תוכנית לאומית לטיפול בצפון

יואב סגלוביץ':  60,000 מפונים לא זוכים ליחס כולל על ידי הממשלה

יואב סגלוביץ':  לא הם, לא ראשי הרשויות, שזועקים כל שני וחמישי בכלי התקשורת

יואב סגלוביץ':  התעלמות מוחלטת

יואב סגלוביץ':  משרדים מיותרים, שאמרתם שתבטלו ותראו איזושהי דוגמה אישית, מתוקצבים בצורה לא שקופה

יואב סגלוביץ':  ביטול משרדים שלא נעשה

יואב סגלוביץ':  משרד ההתיישבות והמשימות הלאומיות – 363 מיליון שקלים

יואב סגלוביץ':  משרד ירושלים ומסורת – 26 מיליון

יואב סגלוביץ':  משרד המורשת – 71 מיליון

יואב סגלוביץ':  אבל אתמול או שלשום, וגם ברגע האחרון, העבירו לאבי מעוז – 20

יואב סגלוביץ': 5 מיליון שעברו לאבי מעוז עבור זהות לאומית יהודית

יואב סגלוביץ':  אולי קצת תהיה זהות לאומית יהודית ותתגייסו לצבא, אחינו החרדים? אולי תוקיעו אתם את דברי הרב הראשי, שמקבל שכר ממדינת ישראל? איך הוא מעז בכלל? ואתם שותקים? אתם שותקים כי אתם פחדנים

יואב סגלוביץ':  כי אתם מפחדים להסתבך, לא עם הריבונו של עולם, עם אנשים פוליטיים

יואב סגלוביץ':  מהבורא צריך לחשוש, צריך לעשות את הטוב

יואב סגלוביץ':  אתם עושים הטוב בעיני ה'? זה מה שאתם עושים?      בשבוע שעבר פורסם דוח מירון

יואב סגלוביץ':  צריך לקרוא את הדוח לא רק בהיבט האישי, על האנשים

יואב סגלוביץ':  שימו בצד את תפקודו המעולה של בנימין נתניהו

יואב סגלוביץ':  שימו בצד את תפקודו המדהים של יושב-ראש הכנסת דהיום, שימו את זה רגע בצד

יואב סגלוביץ':  כשאתה קורא את הדוח הזה ונכנס אליו לעומק, אתה רואה מה שיש שם

יואב סגלוביץ':  יש שם חוסר ניהול, חוסר קבלת החלטות, שקועים עד צוואר בפוליטיקה הכי נמוכה שרק אפשר, הפקרה טוטלית של אזרחי ישראל, במקרה הזה – במירון

יואב סגלוביץ':  שום לקיחת אחריות, כלום

יואב סגלוביץ':  אבל תראו – זה כתוב בדוח, קחו את הדוח הזה ותראו את התנהלות המלחמה עכשיו: שיקולים פוליטיים בלתי עניינים, חוסר קבלת החלטות מפחד ואימה של גורמים פוליטיים, במקרה הזה – סמוטריץ' ובן גביר

יואב סגלוביץ':  איזה יום שאחרי יעשה? לא תהיה לו ממשלה

יואב סגלוביץ':       פרטאץ', חפיפניקיות של ממשלה ושל ראש ממשלה

יואב סגלוביץ':  הוא היה 12 שנה, מה לעשות, הוא היה 12 שנה

יואב סגלוביץ':  ומה התגובה של ראש הממשלה? לא, לא, לא ראש הממשלה

יואב סגלוביץ':  סליחה, טעות – תגובת הליכוד

יואב סגלוביץ':  כאילו שמבקר המדינה בדק את תנועת הליכוד

יואב סגלוביץ':  ממש לא, הוא בדק את תפקודם של בעלי תפקידים, במקרה הזה – נבחרי ציבור ועובדי ציבור, ושם להם תמונת מראה

יואב סגלוביץ':  אבל לא נעים להסתכל במראה אז הופכים את המראה

יואב סגלוביץ':  זה בנימין נתניהו, זה ראש הממשלה שלנו

יואב סגלוביץ':  זאת הממשלה שמביאה תקציב מדינה מופקר, מושחת, ואין שום סיבה שבעולם שלא תהיה התקוממות כוללת מאנשים שבאמת אכפת להם ממדינת ישראל, כולל אנשי הקואליציה הזו

יואב סגלוביץ':       אבל ממי אני בעצם מצפה? ממי בעצם? שדיכטר יעלה על בריקדות על תקציב משרד החקלאות בזמן שהוא לא אמר עד כאן לראש ממשלה כשמינה את איתמר בן גביר? למי אתם רוצים שאני אגיד עד כאן? לגלנט, שלא שם תעודה על השולחן ואמר: אני לא מוכן שיהיה שר במשרד הביטחון שחתום על תוכנית ההכרעה ורוצה לשלוט במה שקורה שם עם תוכנית מופקרת וגזענית? הוא אמר עד כאן? בוודאי שהוא לא אמר עד כאן

יואב סגלוביץ':  הרי כשהוא אמר על משהו עד כאן, הטיס אותו ראש הממשלה בזמן המהפכה המשטרית הזאת

יואב סגלוביץ':  ואם לא היו חברי ה"אופוזיציה" ותומכיהם יוצאים להפגנות, הוא לא היה שר ביטחון גם היום

יואב סגלוביץ':  אז מי היה שר ביטחון? את מי הוא היה ממנה? את איתמר בן גביר? את בצלאל סמוטריץ'? אלה הדמויות, זה הפרצוף

יואב סגלוביץ':      וממי נקבל ונראה ונסתכל ונגיד: אלה מנהיגי האומה? אל מי נישא עיניים? מיהם הרבנים שנסתכל עליהם, בגובה, ככה – גם אם אינני אדם דתי – ונגיד – אל מי אל הרב הראשי, שאומר שהוא יעזוב את הארץ או אנשיו יעזבו את הארץ? רב ראשי לישראל – ואתם שותקים? בתוך סיפור של גיוס? תוך כדי תקופת מלחמה? ממשלה מפקירה ומופקרת בכל תחום, איפה שלא תיגעו, מתחילתה, מהקמתה ומכינונה

יואב סגלוביץ':  ואם תרצו לכו אחורה לטרום-כינונה, אותם הסכמים מושחתים, מופקרים שהעבירו אותנו במשך שנה עד 7 באוקטובר מהפכה משטרית מופרעת לחלוטין, שלא צלחה אבל עשתה דבר אחד נורא

יואב סגלוביץ':       אבל מי שמסכסך ומייצר כאוס ושנאה פנימית – לא מהיום, כבר 25 שנה – יש לו שם אחד: ראש ממשלתנו בנימין נתניהו

יואב סגלוביץ':  איפה שיש אפשרות לשים קרע, שם הוא יכניס את הרגל בדלת

יואב סגלוביץ':  כך הוא נוהג כל הזמן, גם בזמן מלחמה

יואב סגלוביץ':  ואחר כך אומרים: אסור פוליטיקה במלחמה

יואב סגלוביץ':  תקציב פוליטי, מכוער, מושחת, עם ראש ממשלה שלא מעניין אותו שום דבר חוץ מעצמו

יואב סגלוביץ':       ואם יש הזדמנות אחת לומר לממשלה הזאת או לכנסת הזאת: תעשו מעשה – אני לא מצפה מכם לעשות מעשה

יואב סגלוביץ':  אני מצפה שיקרה רק דבר אחד, שלעם ישראל ולמדינת ישראל יימאס מכם ונצא כולנו לרחובות ונגיד: חבר'ה, עד כאן

יואב סגלוביץ':  נכון שאתם אולי רואים את עצמכם 64 מנדטים – איבדתם את התוקף המוסרי לתת כל הנחיה, בכל תחום, בכל דבר, כולל התקציב הנורא והמושחת והמופרע הזה

יואב סגלוביץ':  תודה רבה

ניסים ואטורי: תודה רבה

ניסים ואטורי:  חברת הכנסת שרון ניר, בבקשה

ניסים ואטורי:  20 דקות, בבקשה

שרון ניר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מחר יעלה כאן תקציב, תקציב שהוא חסר אחריות, תקציב שמבטא סדר עדיפויות כושל של ממשלה שפשוט מסרבת להפנים שמדינת ישראל נמצאת במלחמה

שרון ניר:  כעת נדרש יותר מכל דבר לשים את מדינת ישראל ואת צורכי הביטחון בראש סדר העדיפויות, ולא את האינטרסים הפוליטיים

שרון ניר:      אבל אתם יודעים מה הבעיה שלנו? הבעיה שלנו מתחילה ונגמרת בזה שהממשלה הכושלת הזאת לא מצליחה להתעלות לגודל השעה

שרון ניר:  כבר ב-7 באוקטובר הממשלה הייתה צריכה להתעלות לגודל השעה, להתאפס, להחליט שעושים סוויץ', שהמדינה נמצאת מעל שיקולים קואליציוניים

שרון ניר:  מרכיבי הביטחון הלאומי של המדינה היו צריכים להיות כוכב הצפון של כולנו

שרון ניר:  אני מסתכלת על התקציב הזה ולא יכולה שלא להיות מוטרדת

שרון ניר:  התקציב משקף תכנון לקוי ביותר בעת שהמדינה זקוקה לביטחון, למנועי צמיחה, ליציבות, לחוזק, לאחדות, לדברים שלוקחים אותנו קדימה, לצאת מהמשבר הגדול הזה

שרון ניר:       אז ביום ה-158 למלחמה – צריך לומר, סדר גודל של מלחמת העצמאות השנייה שלנו – בזמן שיש למעלה מ-80,000 אנשים שפונו מביתם, פליטים בארצם, פונו מהצפון, פונו מהדרום, ועדיין חיים במלונות; בזמן ש-134 חטופים עדיין מוחזקים ברצועת עזה בידי החמאס – וצריך לומר ובאמת לנחם את משפחתו של החייל איתי חן, שהיום התבשרנו על מותו

שרון ניר:  בזמן שחיילים נלחמים בשדה הקרב, בזמן שחיילים נלחמים בעזה, בזירות נוספות, אז מה עושה הממשלה? בניגוד מוחלט לכל המאמץ של המדינה, הממשלה מחלקת שלל

שרון ניר:  דואגת שקודם כול, תנוח דעתן של מפלגות הקואליציה

שרון ניר:      כך לדוגמה, רגע לפני אישור התקציב מורה ראש הממשלה מהר מהר להעביר לסגן השר אבי מעוז 25 מיליון ש"ח לטובת הקמת הרשות לזהות יהודית

שרון ניר:  כמובן, כדי להבטיח מה? להבטיח את זה שהוא יתמוך בתקציב

שרון ניר:  אז באמת, מה יהיה פה? מה יהיה פה אם לא נסתכל על התקציב בצורה עניינית אלא בצורה פוליטית? לאן נגיע? איך נצא מתוך המקום המורכב, המסובך מבחינה ביטחונית, מבחינה כלכלית, מבחינת חינוך, מבחינת בריאות, מסובך מבחינת כל המערכות? איך נצא? איך נצמח למעלה?      בנתוני מקרו-כלכלה, הממשלה הזאת הגדילה את הגירעון ל-107 מיליארד שקלים

שרון ניר:  התקציב שמונח לפתחנו, לא רק שהוא לא מראה איזשהו כיוון יציאה מהמשבר, איזשהו אור בקצה המנהרה

שרון ניר:  בראייה ארוכת טווח הוא רק מעמיק את הגרעון

שרון ניר:  הריבית תמשיך לעלות גם בשנת 2024, ותמשיך לעלות ולהאמיר גם בשנת 202

שרון ניר:  ולאן עוד נגיע? איפה תוכנית ההבראה הכלכלית?      כדי לסבר את האוזן אני מזכירה לכולם מה היה בתקופתו של אביגדור ליברמן, שר האוצר הקודם, שגם נכנס במצב גירעוני למשרד האוצר, וגם אחרי קורונה ומשבר, אבל מייד בנה תוכנית הבראה, ובאמת – החזיר את המשרד ביום סיום תפקידו עם עודף של 10 מיליארד, מתוך חשיבה על מנועי צמיחה, חשיבה על יציאה ממשבר, מתוך חשיבה על תקציב שמוציא אותנו לכיוון של טיפוס מעלה-מעלה

שרון ניר:      אבל כאן אין חשיבה שהיא מעודדת צמיחה, יש פה תקציב עם פלאט, בלי שום הגדרה סדרי עדיפויות

שרון ניר:  יוצאים לדרך, מודיעים לכל אחד בכמה הוא מתקצץ – ולכו תסתדרו

שרון ניר:  במקום להשקיע בחינוך, ברווחה, בבריאות – שהם עמודי התווך שעליהם מושתת חברה איתנה ובריאה, שאנחנו חייבים להשקיע בהם עכשיו – אנחנו עדים לביזה של תקציב המדינה

שרון ניר:  התקציב סקטוריאלי, מוטה ומתעלם מהצרכים הקיומיים בתקופה זו

שרון ניר:       ומי משלם את המחיר? כולנו

שרון ניר:  נתחיל בילדי החינוך הממלכתי; בחינוך הממלכתי, שעומד לפני קיצוץ של כמעט 800 מיליון שקלים, בשעה שעשרות אלפי ילדים מפונים מהצפון והדרום לומדים בדרך כלל בצורה שהיא דרך לא דרך, לומדים עדיין במלונות

שרון ניר:  אני שומעת על ילדים שלומדים בזום; אני שומעת על כיתות שמחוברות, תל אביב ואילת; אני שומעת על סיפוח של ילדים מהדרום לבתי ספר ארעיים

שרון ניר:  המשרד סופג קיצוץ סופר-משמעותי שאין ספק שייתן את אותותיו על ילדינו במערכת החינוך

שרון ניר:       לעומת זאת, הצרכים ההישרדותיים של הקואליציה חזקים יותר מכל דבר

שרון ניר:  590 מיליון ש"ח לרשתות חינוך פרטיות של ש"ס ויהדות התורה, רשתות חרדיות שבמקרים רבים לא עמדו בתנאים המינימליים שקבע משרד החינוך, כמו לימודי ליבה ותוכני חובה אחרים

שרון ניר:  במקום לקחת את כל ילדי ישראל לכיוון צמיחה, במקום לקחת את כל ילדי ישראל לכיוון התפתחות, מה קורה? מסתכלים על הדברים לא בצורה עניינית, אלא בצורה של שיקולים קואליציוניים

שרון ניר:      לפני המלחמה התריעו הגורמים המקצועיים במערכת החינוך על חוסר משמעותי במורים, יועצים, פסיכולוגים חינוכיים

שרון ניר:  החוסר הזה, שכבר נמדד ב-30% מהפסיכולוגים החינוכיים הנדרשים, רק גדל בימי המלחמה, כי חסרים לנו פסיכולוגים, והצרכים עוד גדלים, כאשר הצורך בתמיכה נפשית ורגשית גדל וגדל מעבר לכל דמיון

שרון ניר:  אז הקיצוצים במשרד החינוך משפיעים ישירות על שעות הלימוד, על תקציבי הפעילות, על תוכניות חיוניות לכל בתי הספר, על תוכניות שהן חיוניות לצמצום האלימות, לחיזוק לימודים בפריפריה, לתמיכה נפשית

שרון ניר:  זו הצלחה? זה כישלון מוסרי

שרון ניר:  בשעה שהעתיד של תלמידי ישראל תלוי על כף המאזניים הממשלה הזאת בוחרת לקחת משאבים יקרים ממערכת החינוך ולתת אותם לחברי הממשלה

שרון ניר:  איך אפשר להבין את העובדה שבעוד שיעור הנשירה והצורך בתמיכה נפשית גדלים מיום ליום, אנחנו נקצץ במערכת החינוך הממלכתי? בסדרי גודל כאלה, ברור שכולם בסוף יצטרכו לקצץ

שרון ניר:       ומי עוד משלם את המחיר בתקציב הנוכחי? הסטודנטים

שרון ניר:  בתקציב הנוכחי הוחלט לקצץ 150 מיליון שקלים, פלאט, מתקציבי ההשכלה הגבוהה

שרון ניר:  ההשכלה הגבוהה, שברור לכולם שהיא מפתח לצמיחה, מפתח לפיתוח כלכלי, מפתח לפיתוח חברתי

שרון ניר:  זאת שגם ככה נפגעה בשעת המלחמה ונדרשת לגשר כעת על פערי היעדרות של סטודנטים, של מרצים, של סגל

שרון ניר:  כשכולם שהו במילואים, סמסטר שלם הלך לאיבוד וצריך למצוא פתרונות ייחודיים

שרון ניר:  אז הם וכולנו נשלם את המחיר

שרון ניר:       ומי עוד ישלם את המחיר? מערכת הבריאות

שרון ניר:  מערכת הבריאות, שבזמן המלחמה הזאת יש עליה עומס כפול ומכופל, שברור לכולם שהיא קלטה את כל נפגעי 7 באוקטובר – נפגעי קיבוצי העוטף, נפגעי הנובה, חיילי צה"ל, נכים לצמיתות, לצערנו – ואנחנו עדים לפציעות הקשות במלחמה הזאת – כאלה שנדרשים לטיפולים ייחודיים, לשיקום ארוך, נפגעי נפש משדה הקרב

שרון ניר:  ואתם יודעים מה? אנחנו עדיין לא יודעים לאמוד את כל הצרכים

שרון ניר:  בתקופה הזאת מערכת הבריאות חייבת להיות משופעת ולדעת לעמוד לצרכים הספציפיים של הממשלה

שרון ניר:  אז אנחנו מתבשרים שגם הצרכים של מערכת בריאות הציבור יקבלו קיצוץ תקציבי בסעיפים כאלה ואחרים

שרון ניר:       ומשרד הרווחה, משרד הרווחה זה בכלל בלתי נתפס

שרון ניר:  כי משרד הרווחה, שמתמודד עם עומס פניות קיצוני וצורך אקוטי, שברור לכולם שיש צורך אקוטי בגופי חוסן בעקבות המלחמה, ובאופן פרדוקסלי גם המשרד הזה יספוג קיצוץ של למעלה מ-100 מיליון שקלים

שרון ניר:  ובאמת, קחו לדוגמה את העיר אופקים, שבה קרסה המערכת הטיפולית בתחום הרווחה

שרון ניר:  ואני תוהה, איך אפשר לתת מענה לצורכי העיר אופקים, שספגה גם היא מכה קשה ב-7 באוקטובר? במקום להצמיח את כל המקומות הייחודיים האלה, בזמן שאנחנו אמורים לחזק את מערכת הרווחה שלנו, אז התקציב מצביע על חוסר ראייה והבנה בסיסית של הצרכים החברתיים העזים ביותר בזמן מלחמה

שרון ניר:  הקיצוץ של 3% מבסיס התקציב של משרד הרווחה, שמגולם ומתורגם ל-78 מיליון שקלים, וקיצוץ נוסף של 5% בתקציבי התמיכות, שמתורגם ל-5 מיליון שקלים נוספים, זה סימן לחוסר אחריות, פשוט לאובדן דרך בלתי נתפס שקשה להבין אותו

שרון ניר:       המלחמה הזאת, כמו שברור לכולם, העמיקה את הצרכים החברתיים ואת הצורך בשירותי רווחה

שרון ניר:  והמערכת, שכבר לפני כן נאבקת עם מחסור בכוח אדם ובתקציבים, צריכה כעת – זה ממש כמו לשים איזה קש על גב הגמל

שרון ניר:  עובדות סוציאליות, שהן הלב הפועם של מערכת הרווחה – אנחנו יודעים שיש פער בשכר לעובדים סוציאליים – הן מועסקות בשכר נמוך ותנאי העבודה קשים, כאשר המציאות דורשת מהן לטפל במספר בלתי נתפס של מקרים

שרון ניר:  אז באמת לא ייתכן שבעת משבר כזה התקציב המוצע מקצץ את הכספים הנדרשים למי שנמצא בחזית המאבק החברתי

שרון ניר:  וצריך להבין, שלושת המשרדים שתיארתי קודם, גם חינוך, גם בריאות וגם רווחה, הם משרדים שנמצאים בחזית המלחמה

שרון ניר:  בחזית המלחמה

שרון ניר:  ואי-אפשר להשית עליהם כאלה קיצוצים

שרון ניר:  זה בלתי נתפס

שרון ניר:  חייבים לפעול בצורה יותר יצירתית, לייצר סדרי עדיפויות, להחזיר אותם עם תכולות מסוימות שיורדות, לוודא שבאמת הצרכים הספציפיים של המלחמה לא נפגעים

שרון ניר:       אז באמת לא ייתכן שבשעת משבר כזאת התקציב המוצע מקצץ את הכספים הדרושים מכל מי שנמצאים בחזית המאבק החברתי, כשכל הסימנים מעידים על עלייה משמעותית במספר הפניות למרכזים כמו אלימות במשפחה, והמלחמה רק העמיקה, לצערי, את הצרכים במרכזי הטיפול של נפגעות מינית, בתיקי עוני

שרון ניר:  אי-אפשר להצדיק קיצוץ כזה במשרד הרווחה

שרון ניר:  והממשלה חייבת להבין, זה לא המספרים

שרון ניר:  בסוף, תיארתי פה לא מעט מספרים

שרון ניר:  קודם כול, מדובר בחיים של אנשים, בילדים, בנשים, בזקנים, שההחלטות האלה פוגעות בהם ישירות

שרון ניר:  אנחנו חייבים לתת להם את מה שמצופה, ולהגדיל את ההשקעה במערכת הרווחה כדי לספק את התמיכה בתשתית הנדרשת למערכת הרווחה, בספקים, בשירותים החיוניים

שרון ניר:  להבטיח שהעובדות והעובדים הסוציאליים יוכלו להמשיך לתת מענה לצרכים שהולכים וגדלים באוכלוסייה

שרון ניר:       ואני לא יכולה להבין איך הממשלה בוחרת להתעלם מצורכי הציבור באחת מהשעות הקשות ביותר מאז הקמת המדינה

שרון ניר:  איך יכול להיות שלא התחלתם, אתם יודעים מה, רק לשם הדוגמה האישית, לא התחלתם בקיצוץ של משרדים ממשלתיים מיותרים

שרון ניר:  יש בסוף היבטים, אדוני היושב-ראש, של נראות

שרון ניר:  מצופה היה מכולנו פה לתת איזושהי דוגמה אישית

שרון ניר:  לא, זה בכלל לא נכנס לתוך הסקופ שלכם, לתוך השיקולים

שרון ניר:  בעוד קיצוץ מיליוני שקלים ממשרדים חיוניים פוגע ישירות בשירותים שניתנים לאזרח, אז בחרתם להפוך את התקציבים של משרד המורשת, משרד המסורת, משרד המשימות הלאומיות, הזהות היהודית – הם הפרח המוגן? באמת, זה בלתי נתפס

שרון ניר:  איך זה משפיע ישירות על האזרח? איך זה משפיע על הגברת מאופקים שעכשיו צריכה טיפול חוסן במוקד שלה? איפה סדר העדיפויות שלכם? איזו אטימות זאת

שרון ניר:  לא ייתכן שהמשרד המומצא של אורית סטרוק למשימות לאומיות גדל במיליארד שקלים בשנתיים האחרונות

שרון ניר:  איך זה יכול להיות? תסביר לי את זה, אדוני, מה אני לא מבינה?      איך יכול להיות שבזמן מלחמה, כשבא צה"ל – כבר ברור לכולנו, אדוני, אתה ואני יושבים יחד בוועדת החוץ והביטחון, אנחנו כבר מבינים שצה"ל נדרש לגדול בהיקף החיילים המתגייסים לשורותיו, כולנו כבר הבנו שלא צריך צבא קטן וחכם, צריך צבא גדול וחכם; אז מה שאני מוצאת בתוך ספר התקציב כאן זה שמעבירים תקציבים לעמותות שמעודדות השתמטות

שרון ניר:  זה נראה לך הגיוני? זה כאילו מישהו ישב וכתב את התקציב של 6 באוקטובר

שרון ניר:  לא שאז זה נראה לי הגיוני, אבל עכשיו זה נראה לי פשוט בלתי סביר בעליל

שרון ניר:  אתם עדיין ב-6 באוקטובר, אתם לא הפנמתם

שרון ניר:  התקציב הזה סקטוריאלי, אדוני

שרון ניר:  התקציב הזה מראה בבירור כי האינטרסים הצרים של הקואליציה הם שולטים

שרון ניר:  5

שרון ניר: 3 מיליארד לתקציבים קואליציוניים בתקופת מלחמה, זה נתון שהוא פשוט בלתי מתקבל על הדעת, כאילו הקואליציה לא הבינה שאנחנו עכשיו במלחמה

שרון ניר:       הצורך הכלכלי, הצורך הביטחוני, הצורך החברתי, כל הצרכים האלה מושלכים לפח

שרון ניר:  כל מה שבסוף בא לידי ביטוי בצרכים של האזרח בקצה, כל זה מושלך לפח אל מול מזבח הצרכים הקואליציוניים של הקואליציה הזאת? זה לא רק חוסר אחריות, זה חוסר אחריות וזה פגיעה באזרח ופגיעה בציבור

שרון ניר:  התקציב הזה, לצערי הרב, נראה כאילו נכתב ב-6 באוקטובר, בהילוך ראשון, בחוסר יצירתיות ובלי מחשבה על העתיד של מדינת ישראל

שרון ניר:  הוא מתעדף אינטרסים פוליטיים ואת השרידות הקואליציונית על חשבון הצרכים האמיתיים של מדינת ישראל

שרון ניר:  שוב הוכחתם ששום דבר לא יותר חשוב לכם מ-64 מנדטים

שרון ניר:       חובתנו כחברי כנסת להגיב לתקציב ההזוי הזה ולדרוש שהתקציב הזה ישקף קודם כול אחריות

שרון ניר:  תקציב שמתחשב בצורכי השעה, תקציב שמעמיד במרכז את האזרח ואת הצרכים של האזרח, תקציב שמצדיק את הצורך לחיבור וחיזוק של החברה והמדינה, במיוחד בזמן מלחמה, תקציב שהוא צופה פני עתיד

שרון ניר:  לא ייתכן שבשעת משבר כזו אנו מוצאים את עצמנו מתמודדים עם תקציב ששייך כאילו לעולם אחר, ולא למציאות הקשה והמאתגרת של ימינו

שרון ניר:       אני מזכירה לחברי הכנסת בקואליציה, תזכרו שאתם נציגי ציבור, וחובתכם להיות נאמנים קודם כול לאזרחי ישראל

שרון ניר:  אסור לנו לאשר ולאפשר את המשך ההתנהלות הבזויה הזאת

שרון ניר:  זה הזמן מבחינתנו לצעוק די

שרון ניר:  די לפגיעה בחברה שלנו, די לניהול כושל של המדינה שלנו, די לקחת כסף לצרכים פוליטיים

שרון ניר:  אנחנו דורשים ומחייבים אתכם לבוא מחדש ולעמוד על סדר העדיפויות של אזרחי מדינת ישראל ב-7 באוקטובר ואילך

שרון ניר:  תשקיעו בעתיד, תשקיעו בחינוך, תשקיעו ברווחה, תשקיעו בבריאות, תשקיעו באזרחי מדינת ישראל

שרון ניר:       ולסיום, אנקדוטה

שרון ניר:  חברי חבר הכנסת סובה, שיושב כאן, אתה זוכר את הבטחת הבחירות של ראש הממשלה? הבטחת חינוך חינם לילדי ישראל מגיל אפס עד שלוש? אתה זוכר אותה? אתה זוכר

שרון ניר:  הבטחה שהייתה אמורה להקל את הנטל הכלכלי הכבד של הורים רבים

שרון ניר:  ומה קרה להבטחה הזו? היא נמחקה

שרון ניר:  היא נמחקה כאילו לא הייתה

שרון ניר:  אבל מנסים להמשיך לגנוב את הדעת בסיסמאות ריקות ובהבטחות שווא

שרון ניר:  במקום סיוע ממשי, הכניסו איזושהי תוכנית חסרת תועלת שמעניקה זיכוי בנקודות מס להורים שמשלמים הרבה מס, ולמרבה הצער, לא נתנו שום סיוע למשפחות קשות יום, שזקוקות באמת לתמיכה

שרון ניר:       הפערים הכלכליים והחברתיים במדינה מתרחבים

שרון ניר:  הממשלה עסוקה במשרדים עצמם

שרון ניר:  הבטחת חינוך חינם הייתה צריכה להיות אבן דרך במאבק על שוויון הזדמנויות, על צמצום פערים

שרון ניר:  התקציב היה צריך להביא לידי ביטוי צמצום פערים, אך במקום זאת, מה שקיבלנו זה עוד מאותו דבר – פער בין הבטחות לבין מעשים; דיבורים לחוד ומעשים לחוד

שרון ניר:  זה עוד הוכחה שהממשלה נתנה הבטחות גדולות ומרשימות במהלך הבחירות, אבל נוטשת את ההתחייבות שלה ומנסה למכור לנו אשליה בתמורה

שרון ניר:       ההורים וילדי ישראל ראויים ליותר

שרון ניר:  הם ראויים למנהיגות קודם כול, למנהיגות של ממשלה שתקיים את הבטחותיה, שתעמוד מאחורי המילים שלה בעת בחירות ולא תשכח אותם כשהם נמצאים בשלטון

שרון ניר:  בשעה זו, שבה נדרש מאיתנו לקחת אחריות לאומית וחברתית, התקציב הזה מוביל אותנו בדיוק לכיוון ההפוך

שרון ניר:       ואני רוצה מכאן להגיד כמה מילים לממשלה הזאת, שממשיכה להקריב את צורכי הציבור על המזבח הפוליטי

שרון ניר:  העם דורש תקציב הוגן

שרון ניר:  העם דורש תקציב שמשקף אחריות חברתית, מוסרית, ערכית, ושמקדם שוויון הזדמנויות לכל אזרחי המדינה

שרון ניר:  היה צריך להעמיד בתקציב הזה – לעשות איזה משהו שבאמת, מתבוננים במראה, מעמידים את הביטחון הלאומי ואת כל מרכיבי הביטחון הלאומי בראש סדר העדיפויות: את נושא הביטחון, את נושא הכלכלה, את נושא מערכת החינוך, הרווחה, הבריאות, ולא את הצרכים הקואליציוניים של הקואליציה

שרון ניר:       ומכאן, נותרו לי עוד שתי דקות, ואני רוצה, אדוני, להתייחס לדיון שנערך אתמול באו"ם, כי אי-אפשר לעבור בלא כלום על מה שהיה אתמול באו"ם

שרון ניר:  הדיון שנערך אתמול באו"ם – אתה יודע, קשה להתאושש מדיון כזה, 158 ימים אחרי שבוצעו פה זוועות במדינת ישראל, ב-7 באוקטובר

שרון ניר:  אז קודם כול, אני מצירה על כך שהאו"ם, שקורא לעצמו ארגון לזכויות אדם, מצא לנכון רק אתמול, רק אתמול, ולאחר לחץ עיקש של מדינת ישראל ושל משפחות החטופים, להעלות על סדר-היום את הדוח על הפגיעה בנשות ישראל; והיו שם גם פגיעה בנשים וגם פגיעה בגברים ופשעים נגד האנושות שבוצעו – על ידי חמאס-דאעש, צריך להגיד – באזרחי מדינת ישראל ב-7 באוקטובר

שרון ניר:       ומה שעוד יותר מקומם זה שבמהלך הדיון, אדוני, מנסים לייצר סימטריה בין המעשים שעשו החמאס לבין עלילות שווא שמשליכים על חיילי צה"ל

שרון ניר:  פשוט, גודל הצביעות – אין כדוגמתה

שרון ניר:  אין כדוגמתה

שרון ניר:  דיון צבוע שהוא בושה וחרפה, שעד שהוא כבר התקיים, אתה רואה כבר את כל הצביעות, את הקרחון הזה נחשף

שרון ניר:  כל מי שמנסה לייצר סימטריה בין הטרור המיני האכזרי והברברי לבין עלילות שווא על חיילי צה"ל כלפי תושבים ברצועה, הוא צבוע ושקרן

שרון ניר:  לא ייתכן שדווקא האו"ם, שהוא מוסד שהוקם בעקבות השואה במטרה למנוע זוועות כמו שהיו בשואה ולהבטיח הגנה על זכויות אדם, מתמהמה ולא נזעק לזעקתם של חטופינו ומתנה ומייצר כל היום סימטריה

שרון ניר:  לא ראיתי כזאת צביעות מימיי

שרון ניר:  אני אומרת לך, אין מקום לשתיקה בעניין הזה

שרון ניר:  אין מקום לתירוצים

שרון ניר:       וזה הזמן לפנות מפה לקהילה הבין-לאומית ולדרוש סנקציות חריפות כנגד החמאס ולהביא להעמדה לדין של כל הנושאים באחריות לפשעים האלה, באופן ישיר ובאופן עקיף, וגם של אלה שתומכים בהם, ולהבטיח שהקורבנות שלנו לא יישארו ללא קול וללא צדק

שרון ניר:  האו"ם והקהילה הבין-לאומית חייבים להוכיח שהם עומדים קודם כול לצד הקורבנות, ולא לצד הפושעים

שרון ניר:  זה פשוט בושה וכלימה

שרון ניר:  זה רק מראה את הצביעות של המקום הזה

שרון ניר:  תודה רבה, אדוני

ניסים ואטורי: תודה רבה

ניסים ואטורי:  חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, 20 דקות לרשותך, בבקשה

יוליה מלינובסקי: אדוני היו"ר, אדוני השר, שר במשרד החינוך, חבריי חברי הכנסת, תראו, אנחנו היום נמצאים פה בדיוני תקציב, וזה באמת חשוב למדינת ישראל – כי יכול להיות שאנשים שיושבים בבית אומרים לעצמם: מה הם עושים פה? סתם, לא שווה כלום

יוליה מלינובסקי:  צריך להבין, מה שקורה עכשיו ועל מה שאנחנו נצביע מחר – זה בעצם חיי המדינה, זה החיים של אותם אזרחים; זה בסוף התור בקופת חולים; זה בסוף איזושהי הטבה כזאת או אחרת לאזרח, שירות לאזרח; זו קצבה

יוליה מלינובסקי:  זה בעצם המדינה שלנו, כי אין ארוחות חינם, כל דבר בעולם הזה עולה כסף

יוליה מלינובסקי:       והתקציב הזה – תסתכלו על זה כעל תקציב המשפחות שלכם, תקציב הבית שלכם, ממה אתם תחיו שנה שלמה

יוליה מלינובסקי:  והתקציב הזה מראה את סדר העדיפויות של ממשלה, איך הממשלה רואה את המצב הכלכלי של מדינת ישראל, מה סדר העדיפויות של ממשלה, מה חשוב, מה לא חשוב, במה רוצים להשקיע כסף ומה בעצם האזרחים יקבלו

יוליה מלינובסקי:  זה הכסף של אזרחי ישראל, וכרגע הממשלה מנווטת את זה לפי תפיסת עולמה

יוליה מלינובסקי:       אז מה תפיסת עולמה של ממשלה בתקציב הזה? אני אתן את זה על קצה המזלג

יוליה מלינובסקי:  1

יוליה מלינובסקי: 2 מיליארד שקל למשרדים מיותרים, שבאמת, אלוהים יודע מה עושה השר שיקלי ואלוהים ישמור מה עושה סגן שר אבי מעוז

יוליה מלינובסקי:  1

יוליה מלינובסקי: 2 מיליארד

יוליה מלינובסקי:  אחר כך אנחנו נשמע שלתוכנית לבריאות הנפש אין כסף, פשוט אין כסף, כי זה לא בסדר העדיפויות של הממשלה

יוליה מלינובסקי:  1

יוליה מלינובסקי: 2 מיליארד שקל למשרדים שהם בעצמם לא יודעים למה הם אחראים

יוליה מלינובסקי:  כשאתה מדבר עם השרים, עם עובדי משרד, שואל: מה תפקידכם? הם מתקשים להגיד מה תחום האחריות

יוליה מלינובסקי:  מה שכן, לפעמים אתה שומע את אותן תשובות מאותם שרים על אותם תחומי עניין, זאת אומרת, יש לך פה כפל, בהרבה דברים יש כפילויות, ולא ברור מה בכלל לאן זה יוביל אותנו

יוליה מלינובסקי:       אתה יודע, יש משפט כזה: שבע מטפלות – בסוף התינוק נופל

יוליה מלינובסקי:  זה בדיוק מה שקורה לנו פה: מלא משרדים, מלא פקידים, מלא מנכ"לים, מלא שרים שלא ברור מה האחריות שלהם

יוליה מלינובסקי:  ואנחנו ראינו איך הם תפקדו – או יותר נכון להגיד איך הם לא תפקדו – מ-7 באוקטובר והלאה, כשהיו חסרי אונים וחסרי שום תועלת לציבור

יוליה מלינובסקי:       הסיפור של אבי מעוז זה בכלל סיפור הזוי – 25 מיליון שקל לסגן שר שהוא אחראי לזהות היהודית שלנו

יוליה מלינובסקי:  אני לא חושבת שהדבר הזה צריך לעלות כסף

יוליה מלינובסקי:  הינה, יושבים פה חברי כנסת, יושב פה שר, יושב פה יושב-ראש הישיבה, ואני מאמינה שאין לנו שום בעיה עם הזהות היהודית שלנו

יוליה מלינובסקי:  מסתדרים מצוין

יוליה מלינובסקי:  ואגב, כמו שכבר ציינתי פעם, ב-7 באוקטובר חמאס עשה לנו מה-זה שיעור מצוין על הזהות היהודית שלנו: טבחו בכולם, רצחו את כולם, אנסו את כולם, בלי לבדוק אם אתה יהודי על פי אימא או על פי אבא, אם אתה שומר מצוות, אם אתה אוכל כשר

יוליה מלינובסקי:  לא עניין אותם

יוליה מלינובסקי:  ואגב, עשו את זה חינם, הם לא היו צריכים את אבי מעוז עם 25 מיליון שקל כדי לחזק את הזהות היהודית שלנו

יוליה מלינובסקי:  אנחנו הרגשנו את זה על בשרנו

יוליה מלינובסקי:  האדמה שלנו מלאה בדם

יוליה מלינובסקי:  שיעור לחיים, מה שנקרא

יוליה מלינובסקי:       אגב, ראיתי שם אצל אבי מעוז גם כמה מיליונים טובים לקשר עם העיר ירושלים

יוליה מלינובסקי:  אני רק מזכירה שיש לנו שר לענייני ירושלים, וזה נוסף לעיריית ירושלים

יוליה מלינובסקי:  אז שנבין איך זה בכלל עובד? או שזה לא עובד

יוליה מלינובסקי:  זה לגבי הכסף בתקציב

יוליה מלינובסקי:  מה עוד? אנחנו חיים היום כמדינה – מישהו יודע כמה עולה היום ליטר דלק? 7

יוליה מלינובסקי: 51 בשירות עצמי

יוליה מלינובסקי:  אלה המחירים

יוליה מלינובסקי:  אני כל שבוע עושה קניות לבית

יוליה מלינובסקי:  מפחיד להיכנס לסופר, פשוט מפחיד

יוליה מלינובסקי:  אתה כבר לא יודע, ואתה קונה את אותו סל קניות, כמו כל משפחה שפחות או יותר קונה אותו דבר – פחד אלוהים

יוליה מלינובסקי:       מישהו מתעסק עם יוקר המחיה כדי לעזור לאזרחי ישראל לשרוד את התקופה הקשה הזאת? האם יש בשורה כלשהי בתקציב הזה בנושא של יוקר המחיה? במה עסוק שר האוצר חוץ מלריב עם כל העולם ואחותו ולהטיף מוסר לכולם? האם הוא בכלל נוכח במשרד האוצר? הוא יודע מה קורה? אני חושבת שלא

יוליה מלינובסקי:  שר האוצר הזה מנותק באמת מהמציאות

יוליה מלינובסקי:  כנראה שיש לו דברים יותר חשובים

יוליה מלינובסקי:  אגב, אני יכולה להמליץ לו מאיפה לקחת כסף – אם הוא היה מבטל הטבות מס שהוא חתום עליהן לארגון הטרור אונר"א, זה היה מכניס לתקציב המדינה כמה מאות מיליונים של שקלים לטובת אזרחי ישראל

יוליה מלינובסקי:  אבל את זה הוא לא עושה

יוליה מלינובסקי:  מזה הוא מפחד, כי מאוד קל לשבת באופוזיציה ולהטיף מוסר לכולם ולהיות ימין מלא-מלא בריבוע, אבל כאשר המפתחות אצלך, מן הסתם הזנב בין הרגליים, מה שנקרא, בצורה הכי פשוטה שאני יכולה לדייק את זה, להגיד את זה

יוליה מלינובסקי:      מה אין בתקציב? יש הרבה כספים קואליציוניים, הרבה הטבות לכל מיני ארגונים

יוליה מלינובסקי:  אגב, אני גם נדהמתי לגלות שיש בתקציב הזה כ-20 מיליון שקל לעמותות שמעודדות השתמטות מצה"ל

יוליה מלינובסקי:  תחשבו על זה

יוליה מלינובסקי:  עמותות שהמטרה שלהן היא לעודד אנשים לא להתגייס לצה"ל

יוליה מלינובסקי:  צבא ההגנה לישראל – צבא שהחיילים שלנו פשוט מוסרים את נפשם להגנתנו

יוליה מלינובסקי:  אין לנו חיילים אחרים, אין לנו צבא אחר

יוליה מלינובסקי:  הכוחות המיוחדים מארצות הברית לא יבואו לפה ולא יצנחו פה מהאוויר כדי להגן עלינו

יוליה מלינובסקי:  זה לא יקרה

יוליה מלינובסקי:  ואז יש עמותות שכל המטרה שלהן זה לעודד השתמטות מצה"ל

יוליה מלינובסקי:  ומה עושה מדינת ישראל? נותנת להן כסף

יוליה מלינובסקי:  הרצחת וגם ירשת? זה הסיפור פה? איך זה יכול להיות? האם יש עוד מדינה נורמלית – אני אפילו לא מדברת על מתוקנת; נורמלית – שתתקצב גופים שמעודדים אנשים להתנהג בניגוד לחוק? זה המצב, כי עדיין יש חוק שירות חובה

יוליה מלינובסקי:  השתמטות, פירושו של דבר זה עריקות מצה"ל

יוליה מלינובסקי:  זה פלילי

יוליה מלינובסקי:  אנחנו איכשהו השלמנו עם זה

יוליה מלינובסקי:  השלמנו עם זה שזה בסדר, אבל זה לא בסדר

יוליה מלינובסקי:  זה לא יכול להיות בסדר, במיוחד אחרי 7 באוקטובר, שכולנו ראינו שאין לנו עם אחר, אין לנו צבא אחר, אין לנו מדינה אחרת

יוליה מלינובסקי:  ואם לא אנחנו, אז אף אחד אחר

יוליה מלינובסקי:  זו המציאות שלנו

יוליה מלינובסקי:       והסיפורים האלה שאי-אפשר לשרת בצה"ל בגלל שלומדים תורה – ממש, אבל ממש, אי-אפשר לקנות את זה; כי אנחנו רואים מלא מלא חיילים שומרי מצוות גם עכשיו, גם בעזה, גם בצבא, גם בצפון, והם לא פחות טובים מאותם תלמידי ישיבות שמשתמטים מצה"ל

יוליה מלינובסקי:  אנחנו רואים דוגמאות שהלב מתמלא בגאווה

יוליה מלינובסקי:  לא רק שאפשר גם לשרת וגם ללמוד תורה – חייבים לעשות את זה

יוליה מלינובסקי:  וזו צריכה להיות הסכמה רחבה בחברה הישראלית, כי את המכונות והרחפנים והטילים אפשר לייצר

יוליה מלינובסקי:  התעשייה האווירית יכול לעבוד שעות נוספות

יוליה מלינובסקי:  בני אדם – אי-אפשר

יוליה מלינובסקי:  אנחנו, פשוטו כמשמעו, צריכים חיילים

יוליה מלינובסקי:  ולא אכפת לי מאיפה הם יהיו – אם הם יהיו חילונים, אם יהיו מסורתיים, אם יהיו דתיים, אם יהיו חרדים, אם יהיו מצביעי ש"ס או מצביעי ישראל ביתנו

יוליה מלינובסקי:  זה לא מעניין אותי

יוליה מלינובסקי:  אגב, זה גם לא מעניין אותם

יוליה מלינובסקי:  כשהם ישבו שם בטנקים או באיזה שהוא בור בתוך עזה, תאמינו לי שהם לא התווכחו מי הצביע למי

יוליה מלינובסקי:  הם דאגו לשמור על הגב אחד של השני

יוליה מלינובסקי:  הם דאגו לבריאות ולביטחון אחד של השני

יוליה מלינובסקי:  וזה הדבר החשוב פה, כי הם יודעים את מה שלצערי הרב בכירים בחברה החרדית לא מצליחים להבין

יוליה מלינובסקי:  החיילים הפשוטים האלה, המילואימניקים והסדירניקים, מבינים דבר פשוט, שאם לא הם, אז אין אף אחד אחר

יוליה מלינובסקי:      ואני פונה פה לבכירי הרבנים: תגלו עוצמות נפש, תגלו בגרות, תגלו איזושהי אצילות

יוליה מלינובסקי:  אין מדינה אחרת, אין משהו אחר

יוליה מלינובסקי:  ועם כל הכבוד, כשיש אזעקות, אנחנו לא מכסים את הראש עם תורה – אנחנו רצים לממ"דים

יוליה מלינובסקי:  כשקרה הטבח ב-7 באוקטובר, אני מאמינה שהרבה נרצחים התפללו שם מעומק נשמתם וזה לא הציל אותם

יוליה מלינובסקי:  מה שהציל אותם זה נשק ארוך, עדיף עם הרימונים בכיס

יוליה מלינובסקי:  זה מה שעובד

יוליה מלינובסקי:  וזה לא אומר שאם בן אדם רוצה ללמוד תורה אז לא צריך

יוליה מלינובסקי:  להפך, מצוין – זה יחזק אותו, זה ייתן כוחות, זה יחזק את האמונה שלו, אבל זה לא אומר שאי-אפשר לעשות גם וגם

יוליה מלינובסקי:  והאחריות היא לא על הציבור – האחריות היא על בכירי הרבנים

יוליה מלינובסקי:  כי אתם מנהיגי ציבור, למילה שלכם יש כוח, והציבור מוכן כבר וראינו את זה

יוליה מלינובסקי:  ראינו את זה בימים הראשונים, ראינו את זה בהתנדבויות, ראינו את זה בהתגייסות – ראינו את זה

יוליה מלינובסקי:  הלב של הציבור לגמרי במקום הנכון

יוליה מלינובסקי:  ההנהגה צריכה להחליט מה חשוב לה – שליטה, כוח, כסף, השלטון הזה על הציבור, או טובת המדינה

יוליה מלינובסקי:  בעיניי התשובה היא חד-משמעית

יוליה מלינובסקי:  אין פה שאלה – טובת המדינה היא מה שמניע אותנו, זה מה שחשוב

יוליה מלינובסקי:  אגב, אני מצפה גם מראשי מפלגות הקואליציה לחשוב בדיוק ככה, כי בהתחלה הייתה הרגשה שבאמת משהו השתנה גם אצל ראש הממשלה, גם אצל ראשי המפלגות

יוליה מלינובסקי:  עכשיו זה כבר לא המצב

יוליה מלינובסקי:       לצערי הרב, ההתנהלות של הממשלה היא חרפה, פשוט חרפה

יוליה מלינובסקי:  כולם רבים עם כולם, כולם רוצים לעשות נזק אחד לשני

יוליה מלינובסקי:  גנץ בכלל בשבילי זה תעמולה

יוליה מלינובסקי:  לא ברור לי מה הוא עושה ואיך הוא מתנהל – כנראה מסקרים ואגו אישי

יוליה מלינובסקי:  ראש הממשלה – איבדתי אותו לחלוטין

יוליה מלינובסקי:  זה שראש הממשלה שלנו פוליטיקאי בחסד, זה חד-משמעי

יוליה מלינובסקי:  הוא יודע למצוא פתרונות בסיטואציות שכנראה כבר אין פתרון פוליטי, אבל הוא לא מנהיג

יוליה מלינובסקי:  הוא לא מנהיג

יוליה מלינובסקי:  הוא לא יודע לקבל החלטות

יוליה מלינובסקי:  מנהיגות זה יכולת לקבל החלטות גם כאשר פוליטית זה לא טוב לך, או שאתה חושב שיכול להיגרם לך נזק אלקטורלי

יוליה מלינובסקי:  אבל טובת המדינה, טובת האזרחים, גוברות על האינטרסים האישיים

יוליה מלינובסקי:       אז כפי שאמרתי, ראש הממשלה שלנו הוא אלוף בלמצוא פתרונות וקומבינות ותרגילים ולהכשיל ולדבר בכמה קולות בו-זמנית – בעברית משהו אחד, באנגלית משהו אחר

יוליה מלינובסקי:  לכל עיתונאי הוא משמיע מה שהוא רוצה לשמוע, אבל מנהיג הוא לא

יוליה מלינובסקי:  הוא מזמן כבר איבד את זה, איבד את ההבחנה בין עיקר לטפל

יוליה מלינובסקי:  הטפל פה הוא הישרדות פוליטית אישית שלו, העיקר הוא טובת המדינה, ואת זה הוא כבר מזמן לא רואה, לצערי הרב

יוליה מלינובסקי:      מה אין בתקציב הזה? בתקציב הזה אין סיוע ועזרה למשפחות הנרצחים

יוליה מלינובסקי:  כאילו היו כלא היו

יוליה מלינובסקי:  800 איש ביום אחד הלכו לנו

יוליה מלינובסקי:  נשארו משפחות

יוליה מלינובסקי:  שום דבר לא מעניין, הרכבת נוסעת

יוליה מלינובסקי:  כבר עברו יותר מחמישה חודשים

יוליה מלינובסקי:  כולם כבר שכחו

יוליה מלינובסקי:  ודווקא אני חושבת שלממשלה יש אינטרס שכולם ישכחו, כי ככה זה ייתן לה שקט

יוליה מלינובסקי:  אז אנחנו לא נאפשר את זה, המשפחות לא יאפשרו את זה

יוליה מלינובסקי:  800 איש ביום אחד, חברים

יוליה מלינובסקי:  תתאפסו על עצמכם

יוליה מלינובסקי:  מה עוד אין בתקציב? סיוע לנפגעים ולמשפחותיהם

יוליה מלינובסקי:  יש פה אירוע מורכב

יוליה מלינובסקי:  יש פה סיטואציות אנושיות בלתי אפשריות

יוליה מלינובסקי:  זה משהו שאתה אפילו לא יודע איך לגשת לזה

יוליה מלינובסקי:  אין שום בשורה

יוליה מלינובסקי:       עברה פה בשבוע שעבר הצעת חוק של חבר הכנסת פינדרוס, שבעצם הייתה אמורה להסדיר את הסיפור של המשפחות של הנרצחים, הנפגעים ומשפחותיהם

יוליה מלינובסקי:  הייתה אמורה לקום ועדה ציבורית גדולה כדי להסדיר ולנווט את גבולות הגזרה, וקבוצות, אוכלוסיות שצריכות את העזרה – החוק עבר

יוליה מלינובסקי:  הממשלה אמרה: התקדמות רק אחרי הצעת חוק ממשלתית

יוליה מלינובסקי:  איפה היא? מישהו יודע? מישהו שמע? הממשלה פרסמה תזכיר חוק? לא

יוליה מלינובסקי:  זה פשוט לא קרה, וזה לא יקרה כנראה

יוליה מלינובסקי:  זה זלזול באינטליגנציה של כולנו

יוליה מלינובסקי:  כי מה אתם חושבים, שהאנשים האלו – 800 נרצחו, ואז ככה, בסבבה, נעבור את זה?      צפון – איכשהו אנחנו חושבים שזה איפשהו שם, בצפון

יוליה מלינובסקי:  אף אחד לא שומע, אף אחד לא רואה

יוליה מלינובסקי:  איפה זה קיבוץ מנרה? לא יודעים

יוליה מלינובסקי:  אגב, כשזה היה בדרום, זה היה יותר מורגש; כי מאשדוד שומעים את זה בראשון, בחולון, וזה מגיע לתל אביב, וריכוז האוכלוסייה יותר גדול

יוליה מלינובסקי:  בצפון אין לנו הרבה אוכלוסייה

יוליה מלינובסקי:  לא הייתה לנו הרבה אוכלוסייה, ועכשיו בכלל אין לנו אוכלוסייה, ואז זה מופקר

יוליה מלינובסקי:  כפי שצעקנו ודיברנו, ועשו מליברמן משוגע כזה, על מה הוא מדבר כשהוא דיבר על הדרום, עכשיו אנחנו מדברים על הצפון

יוליה מלינובסקי:  חבר'ה, בצפון זה קטסטרופה

יוליה מלינובסקי:       בשנת 2018 הציג שר הביטחון לשעבר ליברמן את תוכנית מגן הצפון

יוליה מלינובסקי:  תוכנית למיגון הצפון בעלות מוערכת של 5 מיליארד שקל – 500 מיליון שקל כל שנה על פני עשר שנים

יוליה מלינובסקי:  מי תקע את התוכנית? מי ביטל אותה? נתניהו

יוליה מלינובסקי:  בממשלה שלנו החזרנו את התוכנית הזאת לחיים, כי היה ברור שהצפון זה הזירה הבאה שלנו, שצריך לעשות שם מיגון לטובת האזרחים

יוליה מלינובסקי:  ואז היו בחירות, אתם בשלטון, וב-15 במרץ 2023 שר האוצר סמוטריץ' מבטל את תוכנית מיגון הצפון כי אין צורך

יוליה מלינובסקי:  ובמקום 500 מיליון שקל בשנה זה יהיה 100 מיליון שקל בשנה

יוליה מלינובסקי:  אני לא בטוחה שזה נשאר עדיין 100

יוליה מלינובסקי:  וכבר היו שם רעידות אדמה והמצב הביטחוני היה ידוע

יוליה מלינובסקי:  שום דבר לא עצר

יוליה מלינובסקי:  כי 1

יוליה מלינובסקי: 2 מיליארד למשרדים מיותרים יש, למיגון צפון – אין

יוליה מלינובסקי:  לאור זאת, ליברמן הגיש שאילתה לשר סמוטריץ', וכמקובל לא התקבלה שום תשובה, לדעתי

יוליה מלינובסקי:  הממשלה הזאת בכלל מצטיינת בלא לתת תשובות על שום דבר

יוליה מלינובסקי:  והכול זה עוד לפני המלחמה בצפון ובדרום

יוליה מלינובסקי:  זה ממש לפני

יוליה מלינובסקי:       אז הממשלה הנוכחית הפקירה את הצפון וממשיכה להפקיר אותו גם היום

יוליה מלינובסקי:  130,000 תושבים פונו מביתם בחבל ארץ שלם, שהפך לשטח ההפקר

יוליה מלינובסקי:  ממש ככה

יוליה מלינובסקי:  אנחנו ויתרנו על שטח שלנו

יוליה מלינובסקי:  מי ששולט שם זה חיזבאללה

יוליה מלינובסקי:  רק היום יותר מ-100 שיגורים לצפון, ולקבינט המלחמה אין תוכנית להשיב את השקט והביטחון לתושבים, למגר את האיום של נסראללה

יוליה מלינובסקי:  נסראללה שולט בנו, או יורה בדיוק עד שם, מתי שהוא יכול, איך שהוא יכול, לאן שהוא יכול

יוליה מלינובסקי:  לא מעניין אותו שום דבר

יוליה מלינובסקי:  מה אנחנו עושים? מדברים

יוליה מלינובסקי:       העיקר שראש הממשלה מקשקש על הניצחון המוחלט

יוליה מלינובסקי:  ביבי, אתה הכישלון המוחלט

יוליה מלינובסקי:  פשוט ככה

יוליה מלינובסקי:  תהיה גבר

יוליה מלינובסקי:  תהיה גבר

יוליה מלינובסקי:  קח את המפתחות, תשים את המפתחות על השולחן ותלך

יוליה מלינובסקי:  כי אי-אפשר להמשיך ככה

יוליה מלינובסקי:  אי-אפשר כל הזמן לשקר לכולם

יוליה מלינובסקי:  כבר כולנו יודעים שכל מה שקרה בדרום זה התוצאה של המדיניות שלך

יוליה מלינובסקי:  אתה פיתחת את חמאס, אתה היית איתם בקשר, אתה אפשרת את כל ההפקרות הזאת

יוליה מלינובסקי:  ועכשיו אתה עושה אותו דבר בצפון

יוליה מלינובסקי:  ואנחנו, כולנו, כבר עכשיו משלמים מחיר, ונשלם עוד יותר

יוליה מלינובסקי:  כי המטרה היחידה שלך היא לשרוד עוד יום, עוד לילה

יוליה מלינובסקי:  אתה לא מוכן ולא מסוגל לקבל החלטות

יוליה מלינובסקי:  כי פוליטיקאי אתה כן, מנהיג – לא

יוליה מלינובסקי:  זה המצב, לצערי הרב

יוליה מלינובסקי:  תודה רבה

ניסים ואטורי: תודה

ניסים ואטורי:  חבר הכנסת משה טור פז, בבקשה

משה טור פז: תודה רבה

משה טור פז:  אדוני היושב-ראש, המאזינים, חבריי חברי הכנסת, ממשלת ישראל, הממשלה הנוכחית, אני חושב, כונתה בהקמתה – אתה יכול להפעיל את הזמן, אדוני היושב-ראש, למרות שאני אשמח שתיתן לי כמה שיותר

ניסים ואטורי: יש לך 20 דקות

משה טור פז: תודה רבה

משה טור פז:  ממשלת ישראל הנוכחית כונתה עם הקמתה ממשלת ימין על מלא

משה טור פז:  לא מספיק על מלא – על מלא-מלא

משה טור פז:  פעמיים מלא, כי אחד לא מספיק

משה טור פז:  אז בואו ננתח את ממשלת ישראל בשני מקומות

משה טור פז:  נתחיל קצת במבט פסיכולוגי

משה טור פז:  אני אצטט, ברשותך, קצת מכתבים בנושא מודלים פסיכולוגיים

משה טור פז:  אז המודל הסטרוקטורלי הוא המודל המרכזי – אחד המרכזיים – במודל הנפש הפרוידיאני

משה טור פז:  בעצם התיאוריה של אבי הפסיכואנליזה זיגמונד פרויד

משה טור פז:  לפי המודל הזה, יש לנפש בפנים מספר יצרים ראשונים, קמאיים, של האדם, ומצד שני צורך להישמע לחוקי החברה, לנורמות מוסריות, עם בקרה, עם שליטה, עם איזון כוחות

משה טור פז:       המודל בעצם אומר שיש בתוכנו שלוש רשויות, שלושה מרכיבי נפש עם שלבים או יחסים היררכיים והתפתחותיים

משה טור פז:  יש לנו את האיד

משה טור פז:  האיד זה היצרים הטבעיים שלנו; יש לנו את האגו, ששם בעצם זה סוג של מרכז בקרה של כוחות הנפש והמודעות של האדם, ויש את הסופר-אגו שמבטא את המוסר ואת צורכי החברה

משה טור פז:       אז באמת במאה ה-19 היו שתי תפיסות שהנכיחו כיצד נפש האדם בנויה: תפיסה מכניסטית, שדיברה על נפש כחלק מגוף האדם – דווקא זוכה היום יותר לחזרה אליה – ואז לפי זה אפשר לחזות, להבין ולהסתכל קדימה על נפש האדם ועל ההחלטות שלו; לעומת התפיסה הוויטליסטית, מלשון Vital, שאומרת שהחומר והפעולות לא שולטים על הנפש, ולכן קשה להבין את הנפש ולהבין אותה בכלים מדעיים

משה טור פז:      פרויד הושפע מגישות שונות, גם רפואיות, גם מפילוסופיה יוונית, ובעצם סבר שפעולות הנפש הן התבטאויות של האיזון הפיזי בגוף

משה טור פז:  הוא למד היפנוזה בפריז, והושפע מאוד מההשפעה של ההיפנוזה על הגוף והנפש ביחד

משה טור פז:  ואז הוא התחיל לנסח את הגישה שלו – הגישה שבאמת הוא הגדיר אותה כמכניסטית, ובה הוא דיבר על חוקיות בנפש האדם

משה טור פז:  אז בואו נעמיק בזה עוד טיפה

משה טור פז:  עוד רגע, אדוני היושב-ראש, נעבור מנפש האדם לנפש ממשלת ישראל

משה טור פז:  אני בטוח שתיהנה

משה טור פז:       אז עוד פעם קצת על שלושת חלקי הנפש

משה טור פז:  יש לנו את החלק שנקרא האיד, מרכז היצרים הטבעיים של האדם, הדחפים הראשונים, הקמאיים ביותר של האדם, ושם גם נמצא העיקרון המנחה, שהוא עקרון העונג

משה טור פז:  לידו נמצא האגו, שאפשר לקרוא לו מרכז הבקרה של כוחות הנפש

משה טור פז:  האגו שואף לאיזון, האגו מחובר למציאות; הוא זירת הפעילות המודעת של האדם; הוא מסוגל לשלוט באיד ולווסת את הרגשות של הסופר-אגו

משה טור פז:  לעומת זאת, הסופר-אגו הוא המרכז המופנם שבו נמצאות דרישות המוסר, שם נמצאים צורכי החברה בנפש האדם

משה טור פז:  הוא שואף לזה שהאדם יעמוד בקריטריונים מחמירים של התנהגות נורמטיבית, גם על חשבון הצרכים האישיים שלו

משה טור פז:  לאדם במצב כזה אפילו יהיה סבל נפשי אם הוא חורג מהדברים האלה

משה טור פז:       לכולנו יש את שלושת החלקים האלה, והם נמצאים באיזושהי סתירה והתנגשות אחד עם השני

משה טור פז:  האגו בעצם שואף לאזן אותם

משה טור פז:  לגרום לזה שמצד אחד יהיה לנו מקסימום סיפוק, ומצד שני – סבל מינימלי

משה טור פז:  אפשר אולי לדמות את זה לבית שיש בו הורים, ילד, סבא וסבתא

משה טור פז:  הילד הוא מפונק, הוא לא יודע שובע

משה טור פז:  ההורים מנסים לרצות אותו, ההורים המודרניים

משה טור פז:  הסבא והסבתא, לעומת זאת, אצלם יש מסורת, יש  חוקים

משה טור פז:  הם גוערים בילד, הם לא מרשים לו כל דבר

משה טור פז:  ההורים בעצם מקשרים בין הילד, בין הסבא והסבתא לבין העולם החיצון

משה טור פז:       אז בואו נסתכל על ממשלת הימין על מלא מלא

משה טור פז:  מה יש לממשלה הזאת? ויש גם בה תפקידים

משה טור פז:  מי שאחראי על עקרון העונג, מי שבעצם שמבטא את האיד הבלתי-נשלט, זה בן גביר

משה טור פז:  האיש שמסתכל ואומר: ממשלת ישראל, איך אנחנו לא יורים טילים בחזרה? גלנט, למה אתה לא מתחיל מלחמה עם לבנון על הבוקר? זה התפקיד של ידידנו בן גביר בממשלת ישראל, מנהיג עקרון העונג, כן, המלא מלא

משה טור פז:  לעומתו, נתניהו, בתפקיד האגו, מחזיק את הכוחות, מחבר למציאות

משה טור פז:  מה לעשות, ראש ממשלה בישראל, גם אם הוא לא זוכה לאמון הציבור, בסוף צריך איכשהו לסדר את הדברים עם המציאות

משה טור פז:  יש בממשלת ישראל, כמו באדם, גם קולות בודדים של סופר-אגו, מי שמביא את דרישות המוסר, מבטא את צורכי החברה הנעלים יותר

משה טור פז:  נגיד, השר משה ארבל מביא את הקול הזה, את קול הסופר-אגו של ממשלת ישראל

משה טור פז:       מה שקורה לנו בצורה די מדהימה זה שבאמת ממשלת הימין עסוקה כל היום באופוזיציה לעצמה

משה טור פז:  הזכרתי את הרקטות היום

משה טור פז:  יורים רקטות על ישראל

משה טור פז:  לא האופוזיציה, לא אויב ישראל – מתוך הממשלה יוצא קול האיד ואומר: רקטות בחזרה, מלחמה על לבנון – בן גביר

משה טור פז:  יש משאיות שממשלת ישראל מעבירים לחמאס על מנת שתהיה אספקה בעזה, מדיניות שנתניהו מוביל

משה טור פז:  מה לעשות? הוא עקרון המציאות

משה טור פז:  אז טלי גוטליב יוצאת ואומרת: לא, מה פתאום, אסור להעביר שום דבר

משה טור פז:  כן, איזה טנטרום כזה

משה טור פז:  יוצאים מפגיני ימין מתוך הממשלה, וחוסמים את המשאיות שראש הממשלה מוביל, כי האיד כל הזמן רוצה את העונג – לא, לא, ימין על מלא מלא

משה טור פז:       ואז מגיע הנמל הימי – הפלא ופלא

משה טור פז:  כן, ממשלת ישראל בונה נמל ימי בעיצומה של מלחמה

משה טור פז:  אבל לא, יהיו בתוכה אנשים שיגידו: זה לא בסדר

משה טור פז:  הצפון מפונה, כ-100,000 מפונים מהבית שלהם

משה טור פז:  יוצא היום שר בממשלת ישראל, השר וסרלאוף, ואומר לו: אדוני ראש הממשלה, אם הצפון מפונה ולא מטפלים, אני לא בא לישיבות ממשלה

משה טור פז:  חברים יקרים, אפילו האיד – מרכז העונג של הגוף – היה מתבייש בחוסר הרצינות של הגוף הזה, שנלחם בעצמו כל הזמן

משה טור פז:       אסון מירון – האסון האזרחי הגדול ביותר בתולדות מדינת ישראל

משה טור פז:  אני הייתי מצפה מהח"כים החרדים, גם מש"ס וגם מיהדות התורה, לדפוק על השולחן של נתניהו, לומר לו: אדוני היקר, הדוח מצא אותך באחריות אישית? 45 אנשים נהרגו? אולי תיקח אחריות? איזה רעיון מדהים, נכון? אתה היית ראש הממשלה בזמן הזה

משה טור פז:  אבל עזוב, זה לא באמת לזמנים האלה

משה טור פז:       אנחנו עכשיו במלחמה

משה טור פז:  מי מוביל את המלחמה הזאת? אה, סנוואר

משה טור פז:  מי שחרר את סנוואר בשנת 2011 יחד עם עוד למעלה מ-1,000 מחבלים? זה אותו נתניהו

משה טור פז:  יבואו איתו חשבון, ממשלת ימין על מלא מלא? מה פתאום? נתניהו, זה בכלל לא קשור אליו

משה טור פז:  יש עלייה בפשיעה הלאומנית, יש בממשלת ישראל שר שאחראי על הפשיעה

משה טור פז:  אה, מי זה? זה ההוא מהאיד, בן גביר

משה טור פז:  מישהו מטפל בו? מישהו אומר לו: בן גביר יקר, אתה נכשל? עלייה של 250% בפשיעה, רציחות בלי סוף, ומצב ביטחון הפנים מידרדר

משה טור פז:  אתה אשם

משה טור פז:  לא, מה פתאום? הוא עומד ביציע, מבטא רק את הביקורת

משה טור פז:  הוא אחראי?     פעם, לפני שנתיים, הוא רץ לכל פיגוע וצעק, ואמר וצעק לשר האחראי אז, עמר בר לב: אתה אחראי, אתה אשם, תראה את המצב

משה טור פז:  אבל היום הוא השר

משה טור פז:  לא, לא, זה לא אני, זה לא באחריותי

משה טור פז:  כי ככה זה ילדים, הם לא יכולים לשלוט ביצרים שלהם

משה טור פז:       וכך, מנושא לנושא, ממשלת ישראל נראית כמו טנטרום של כוחות בתוך הנפש

משה טור פז:  האיד הילדותי, בן גביר, שרודף אחר העונג, לא מסוגל להתמודד עם שום דחיית סיפוקים; נתניהו, שאמור לנהל את האגו הזה, לרכז את כוחות הנפש, לחבר את הסוסים האלה למציאות; והסופר-אגו, תסלחו לי, אדם ישר כמו משה ארבל, שמנסה איכשהו לעמוד על דרישות המוסר, על האמירות החברתיות הראויות

משה טור פז:  אתה מסתכל על הממשלה הזאת, וזה פשוט מכמיר לב לראות את הדבר הזה

משה טור פז:       אדוני היושב-ראש, אם הבאתי טענותיי מעולם הפסיכולוגיה – אומנם, כולם היו יהודים, מפרויד וממשיכי דרכו – אני חושב שאולי מן הראוי שעכשיו נעבור לעולם המקורות שלנו, פרשת השבוע שנקרא השבת

משה טור פז:  הרב קריב, זה בשבילך

משה טור פז:  פרשת פקודי שאנחנו נקרא השבת באמת מסיימת את חמש פרשיות המשכן, שתופסות חלק כל כך גדול, לא רק מחומש שמות – בכלל מהתורה

משה טור פז:  ואנחנו קוראים את המילים: "ואהבת את ה' אלֹהיך בכל לבבך ובכל נפשך ובכל מאֹדך"

משה טור פז:  המילה מאוד היא מילה קצת טריקית

משה טור פז:  יש כאלה שלא בטוחים מהי משמעותה

משה טור פז:  בדרך כלל, אנחנו מדברים על המאוד כמבטא – אני הולך כאן בדרכו של הרב זקס – את הכוח, את החוזק, את ההשתוקקות

משה טור פז:  אדם רוצה בכל מאודו – זה הביטוי

משה טור פז:  רש"י, על המילה הקודמת, בכל נפשך, באופן די מעניין, אומר: נפשך – בכל ממונך

משה טור פז:  יש פה איזה פלונטר

משה טור פז:  ואהבת את השם אלֹהיך בכל לבבך – אנחנו מבינים; בכל נפשך – ממון; בכל מאֹדך

משה טור פז:       למה הממון קודם לנפש? מה ההיגיון? בדרך כלל הנפש, החיים, יותר חשובים מכסף, נכון, אדוני היושב-ראש? באמת חז"ל באו ואמרו שיש אנשים שממונם יותר חשוב להם מחייהם

משה טור פז:  כלומר, הכוונה למי שממונו חביב עליו מגופו

משה טור פז:  ואפילו יש אנשים שהם בהולים על ממונם, שהכסף שלהם כל כך כל כך חשוב

משה טור פז:  אני אומר בהערת סוגריים שאני לא יודע מי האנשים האלה, אבל יש אנשים שעל כספם די חסים, כספם האישי

משה טור פז:  כשמדובר בכסף ציבורי, אפעס, זה כבר פחות חשוב להם

משה טור פז:  הכסף הציבורי, בואו נגיד שעליו הם לא מאוד מקפידים

משה טור פז:       ולכן, מקפידה פרשת השבוע שלנו, מקפיד משה רבנו – מי לנו נאמן מאדון הנביאים – לומר שכאשר אנחנו עוסקים בכספי ציבור, מנהיג צריך להיות זהיר כפליים

משה טור פז:  האם זאת התחושה כשאנחנו מסתכלים על תקציב מדינת ישראל? בואו נגיד, לא תמיד

משה טור פז:       אז מה נאמר לנו? בפרשת פקודי – וכבר עמדתי על זה כאן, מעל הדוכן – בכל מלאכת המשכן יש שניים חובה ואחד תרומה

משה טור פז:  "איש אשר יִדבנו לבו תקחו את תרומתי" – זה צד אחד, ויש לא מעט חלקים, דווקא האדנים, היסודות, שהם תרומת חובה

משה טור פז:  זאת גם תרומה רוחבית, מס רחב

משה טור פז:  מזה למדה ממשלת ישראל והעלתה את המע"מ – אומנם בשנת 2025, כי למה לטפל בבעיות עכשיו, אם אפשר לדחות אותן לאחר כך? אבל לפחות העלתה לכולם

משה טור פז:  אלה האדנים, זאת מחצית השקל של זמננו

משה טור פז:       "אלה פקודי המשכן משכן העדֻת אשר פֻּקד על פי משה עבֹדת הלוִיִּם ביד איתמר בן אהרון הכהן"

משה טור פז:  ואז באות רשימות-רשימות של כסף, זהב ונחושת שנאספו

משה טור פז:  למה ההקפדה הזאת ולמה הפירוט הזה? אומר מדרש תנחומא את הדברים הבאים: והביטו אחרי משה

משה טור פז:  מה היו אומרים בני ישראל על משה רבנו? היו מסתכלים מאחוריו ואומרים אחד לחברו: ראה צווארו, ראה שוקיו, אוכל משלנו, שותה משלנו

משה טור פז:  כלומר, בני ישראל פתחו עין על משה רבנו ואמרו: תקשיבו, משה רבנו נהנה מכספי ציבור

משה טור פז:  וחברו משיבו: ריקה, אדם שנתמנה למלאכת המשכן על כיכרי כסף, על כיכרי זהב, שאין לו לא חקר ולא משקל ולא מניין, מה אתה רוצה שלא יהא עשיר? שמע משה רבנו את הדברים ואמר להם: חייכם, כשנגמרה מלאכת המשכן, אני נותן להם חשבון

משה טור פז:  כיוון שנגמרה, אמר: אלה פקודי המשכן

משה טור פז:       כלומר, משה רבנו, כשהוא מסיים עכשיו את מלאכת המשכן בפרשתנו, הוא נותן דין וחשבון מפורט לבני ישראל על מנת להדגיש שהוא לא לקח שקל לכיסו

משה טור פז:  ומדגישה התורה שמי שעשה את העבודה, מי שמנה, זה לא משה רבנו עצמו, אלא הלוויים

משה טור פז:  עבודת הלוויים ביד איתמר בן אהרון הכהן

משה טור פז:  כלומר, היה פה מבקר חשבונות עצמאי, לא משה רבנו, כדי שאחר כך בספר במדבר, במחלוקת קורח, יוכל משה רבנו לומר: "לא חמור אחד מהם נשאתי ולא הרעֹתי את אחד מהם"

משה טור פז:  כלומר, אי-אפשר להאשים אותי לא בשחיתות ולא בהתעשרות אישית

משה טור פז:       ותגידו, למה זה באמת כל כך חשוב? מי לנו כמשה רבנו כדגם גם לשקיפות, גם לאחריותיות, מה שנקרא accountability

משה טור פז:  מה שמשה רבנו אומר: לא מספיק שהצדק ייעשה, הוא צריך גם להיראות

משה טור פז:  צריך לתת דין וחשבון לציבור

משה טור פז:  אם בציבור לא היו שופטים שהם אנשי אמת שונאי בצע, אז הצדק לא רק לא ייעשה אלא לא ייראה

משה טור פז:  חז"ל למדו את זה, דרך אגב מפרשייה שמצוטטת הרבה כאן במשכן, פרשיית בני גד ובני ראובן

משה טור פז:  היא מצוטטת הרבה לאחרונה בגלל אמירתו של משה רבנו לבני גד ובני ראובן: "האחיכם יבֹאו למלחמה ואתם תשבו פה" – אמירה שמצוטטת לענייני מלחמה

משה טור פז:  אבל מה שמעניין שם, שאחרי שבני גד ובני ראובן מסכימים, אז משה רבנו אומר להם שאם הם יקיימו, הם יהיו נקיים מהשם ומישראל

משה טור פז:  מה אתה אומר, השר ביטון? למה צריך גם השם וגם ישראל? אין קל וחומר? אם אדם נקי מהשם, ברור שהוא נקי מישראל

משה טור פז:       התשובה היא אותה תשובה: לא מספיק להיות בסדר, צריך גם להראות בסדר כלפי אנשים, במיוחד כאשר יש שמועות

משה טור פז:  ולכן למשל חז"ל קבעו שכאשר אדם נכנס ללשכת השקלים במקדש, איפה שנמצא הכסף, אסור לו ללבוש פרטי ביגוד שהוא יוכל להחליק אליהם מטבעות

משה טור פז:  "אין התורם נכנס" – כך נאמר במשנה, בשקלים – "לא בפרגוד חפות, ולא במנעל, ולא בסנדל, ולא בתפילין, ולא בקמיע, שמא יעני, ויאמרו: מעוון הלשכה העני, או שמא יעשיר, ויאמרו: מתרומת הלשכה העשיר"

משה טור פז:  כלומר, נציג ציבור – צריך שידעו שהוא לא נגע בשום דבר; דרך אגב, גם לא לרעה

משה טור פז:  לכן גם גבאי הצדקה, על אותו עיקרון של "הייתם נקיים מהשם ומישראל", אסור להם לפרוט כספי צדקה עם הכסף הפרטי שלהם

משה טור פז:  לא מערבבים – יש כסף פרטי, יש כסף ציבורי, ולכן השולחן ערוך פסק שגבאי צדקה תמיד עובדים בשניים

משה טור פז:  למה? זו אומנם מחלוקת, אבל הסיפור הזה של הדוח הכספי של גבאי הצדקה – נאמר ככה: "ולא יחשבו את האנשים אשר יתנו את הכסף על ידם לתת לעֹשה המלאכה כי באמֻנה הם עֹשים"

משה טור פז:  זה הטיעון של הפוטרים

משה טור פז:  אבל הרמ"א אומר: "והייתם נקיים מהשם ומישראל" – לא מספיק להיות כלפי שמיים, צריך גם כלפי בני אדם

משה טור פז:      אנחנו רואים כאן עד כמה אמון הוא דבר קריטי לכל חלקי החברה, עד כמה משה רבנו נותן דוגמה בפרשתנו כשהוא מציג דוח כספי על שימוש בתרומות, עד כמה חשוב לאנשי ציבור להיות נקיים מהשם

משה טור פז:  וכאן אני שואל את עצמי, אדוני היושב-ראש – ועם זה אני אסיים: האם באמת כשאנחנו ניגשים אל תקציב המדינה הבא עלינו – הלוואי שזה היה לטובה – האם אנחנו רואים ניקיון כפיים? האם אנחנו רואים שיש כאן גוף שהוא נקי מהשם ומישראל? האם הדין וחשבון שאמור הציבור לקבל מנבחרי הציבור שלו הוא באמת כזה? אני מזכיר שבתביעה בבג"ץ שהתבררה רק בשבוע שעבר, טענו כמה עותרים מהבית הזה שתקציב המדינה לא שוקף כמו שצריך על חלקיו ונספחיו ופרטיו

משה טור פז:  אני מזכיר שישנם חלקים שביקשו לבטל כספים קואליציוניים

משה טור פז:  מה לעשות, לא עלתה בידם, אז הם נכנסו לרזרבות או כל מיני כספים שנכנסו כתוספת

משה טור פז:       הסיפור הזה של אמון הציבור הוא קריטי

משה טור פז:  אם הציבור רואה שביד אחת מוסיפים לו מע"מ, מקצצים לו בתקציבים, אבל ביד השנייה מעלים סעיפים אחרים – רק הוזכרה כאן עליית התקציב לזהות יהודית

משה טור פז:  אני בעד זהות יהודית; בעידן של רווח ושפע – נהדר

משה טור פז:  בעידן של מלחמה, כשכל הכסף אמור ללכת לצורכי המלחמה ולדברים קריטיים, במקרה הטוב – טעם לפגם

משה טור פז:  כשאנשים רואים שתקציב לילד אחד יורד ותקציב לילד אחד עולה, הם שואלים את עצמם: האם זה הוגן? האם בתקציב הזה נעשה כל מה שאפשר על מנת לדאוג לציבור? האם דיווח סוכנות הדירוג, שכבר הורידה את הדירוג של ישראל – האם הוא יסתכל על התקציב הזה ויגיד: תקשיב, תקציב מצוין? ממשלת ישראל בונה מנועי צמיחה? מקצצת במקומות הלא-נכונים? התשובה היא כנראה שלא, חברים

משה טור פז:  המקומות שהיה צריך לקצץ בהם לא קוצצו

משה טור פז:       אתם יודעים מה, אני אגיד עוד פעם, מתוך עולמי

משה טור פז:  הייתי שבע שנים תלמיד ישיבה, ומתוכן שנתיים אברך, אב בחוכמה ורך בשנים

משה טור פז:  נהניתי מתקציב האברכים של מדינת ישראל, והינה, התקציב הזה עלה הפעם בכ-40%

משה טור פז:  אתה שואל את עצמך: חשוב? לדעתי כן

משה טור פז:  חשוב עכשיו? ממש לא

משה טור פז:  בסדרי העדיפויות של מדינת ישראל לא שם צריך לשים את השקל

משה טור פז:  לכן, האם בתקציב הזה יש בשורה? יש צמיחה? יש אמון? יש שקיפות? האם אזרחי ישראל יצאו מהתקציב הזה וירגישו שזה מה שיקדם אותנו כמדינה? לצערי הרב, אדוני היושב-ראש, התשובה היא לא ולא

משה טור פז:       ואני אומר כאן לחבריי, ממשלת ימין על מלא מלא: בתקופתכם, במשמרת שלכם, קרה האסון הגרוע, היום הקשה בתולדות מדינת ישראל

משה טור פז:  על ה- accountabilityהזה לא צריך לחכות לוועדת חקירה ממלכתית

משה טור פז:  על זה תיתנו דין וחשבון מאת הציבור

משה טור פז:  אבל עכשיו, כשאתם מביאים את התקציב, את התיקון לתקציב, בעקבות המלחמה, האם אתם נקיים מהשם ומישראל? לצערי, התשובה היא לא

משה טור פז:  תודה רבה

ניסים ואטורי: תודה רבה

ניסים ואטורי:  חבר הכנסת גלעד קריב, בבקשה

גלעד קריב: תודה על דבר התורה, על ישראל ועל רבנן

גלעד קריב:      אדוני היושב-ראש, הייתי רוצה לומר כנסת נכבדה, אבל אף אחד מחברי הכנסת לא יושב כאן; אבל אני אומר כנסת נכבדה, כי זה הפרוטוקול

בועז טופורובסקי: מה זה אף אחד? מה, אני כלום?     

גלעד קריב: עכשיו הגעת? נכנס לי בהתגנבות

גלעד קריב:  אתה יודע, אדוני היושב-ראש, יש לי מנהג לפעמים להיות הבמאי של ערוץ הכנסת בעודי כאן על הדוכן, ונראה לי שהגיע הרגע להזמין את חדר הבקרה של ערוץ הכנסת פעם נוספת להעביר את המצלמות מן ההתמקדות על פניי, לראות כיצד הקואליציה וחברי הקואליציה בוועדת הכספים מכבדים את הדיון בתקציב המדינה

גלעד קריב:  אפילו השר התורן יושב שם רחוק, בפינה

גלעד קריב:  האמת, אני לא מתפלא – אם גם אני הייתי שר בממשלה הזו, הייתי מתבייש בתקציב האנטי-חברתי, האנטי-כלכלי, האנטי-ציוני

גלעד קריב:  גם אני הייתי יושב ומתחבא בפינה כמו השר ביטון; ואנחנו עוד נדבר על מפעלותיו של השר ביטון במשרד החינוך

ניסים ואטורי: אם הייתי הבמאי, הייתי הולך כמה שניות אחורה, הייתי רואה גם אותך יושב שם בפינה

ניסים ואטורי:  אין כאן קואליציה, ולא אופוזיציה

גלעד קריב: אין בעיה, אני אומר, אני מבין, הכול בסדר

גלעד קריב:  תראה, האופוזיציה מחזיקה פה שעות של התדיינות

גלעד קריב:  היה ראוי שהקואליציה - -     

ניסים ואטורי: היו גם קואליציה

גלעד קריב: - - לפחות תדאג שחבר אחד מוועדת הכספים הכושלת, זו שהראש שלה עשה שביתה איטלקית, או ליתר דיוק שביתה ליטאית, כל השבוע האחרון כי הוא לא קיבל את הבקשיש שלו ואת האתנן הסקטוריאלי שלו

גלעד קריב:  אז אני אומר עוד פעם: תכף נדבר על השר ביטון ועל מה הוא וחבריו מנסים לעשות למערכת החינוך הממלכתית בישראל

גלעד קריב:       אבל לפני שאני אדבר אל כבוד השר, אדוני היושב-ראש, ראיתי היום ציטוט שלך מתוך ריאיון בערוץ הכנסת

גלעד קריב:  אם אני זוכר נכון, אמרת שראשי הצבא הכשילו ביודעין את נתניהו לקראת 7 באוקטובר

גלעד קריב:  תעזוב, אתה יודע, את אובדן הבושה, לדבר ככה על מפקדים שכרגע מובילים את הקרבות בחזית

גלעד קריב:  לא איכנס איתך לענייני נימוסין, אומר לך רק את הדבר הבא: 7 באוקטובר רשום בטאבו על נתניהו, אתה שומע? רשום בטאבו על נתניהו, וכל מכונת הרעל הבזויה שלכם לא תעזור לכם

גלעד קריב:  לעד בנימין נתניהו ייזכר כראש הממשלה שתחת כהונתו, כתוצאה ממעשיו וממחדליו, אירע האסון הגדול ביותר למדינת ישראל מאז ה' באייר התש"ח ולעם היהודי מאז השואה

גלעד קריב:  בטאבו רשום 7 באוקטובר על בנימין נתניהו, אבי הקונספציה שהזרימה מיליארדים לחבורת טרוריסטים; אבי הקונספציה שעדיף לנהל איתם, עם המרצחים, את המשא ומתן ולא לדבר עם הרשות הפלסטינית

גלעד קריב:  הוא ידע, הוא דיבר על כך

גלעד קריב:       תאמר לי, אדוני יושב-ראש הישיבה, יושב-ראש האספה, הרי אתם באחד מסרטי תעמולת הבחירות הכי בזויים שלכם הצגתם ג'יפים של החמאס חוצים את הגדר ונכנסים לתוך יישובים ישראליים, אז הינה, סימן שידעתם

גלעד קריב:  אתם בחרתם בתרחיש הזה כחלק מתעמולת הבחירות שלכם

גלעד קריב:  אבל אחרי שנבחרתם, מה עשיתם? הזרמתם מיליארדים במזוודות של עור

גלעד קריב:  עוד ידובר במערכת היחסים של נתניהו עם הקטארים

גלעד קריב:  יגאל כרמון כבר פרסם את ראשית הדברים שעוד יתבררו

גלעד קריב:  אבל מישהו יכול להכחיש שהכסף שבנה את תשתיות הטרור של החמאס עבר בחסותו של בנימין נתניהו? בטאבו, תזכור, חבר הכנסת ואטורי, בטאבו לדורי דורות, אסון שמחת תורה על שמו של בנימין נתניהו ועל שמה של מפלגת הליכוד

גלעד קריב:       ועכשיו לתקציב

גלעד קריב:  כמה פעמים שמענו את האמירה: אנחנו לא נחזור ל-6 באוקטובר? כמה פעמים שמענו את ההתחייבות הזו שמה שקרה כאן בתשעת החודשים מאז שהממשלה הרעה שלכם עלתה לשלטון – לא נחזור לאותם ימים

גלעד קריב:  והאמת היא שאני מאמין להרבה מאוד ישראלים, מימין ומשמאל, שאומרים את המשפט הזה

גלעד קריב:  נקעה נפשו של העם הזה מהשתלטותם של הקיצוניים, של אנשי המגזרים, על סדר-היום הציבורי

גלעד קריב:  אבל התקציב, התקציב הביזיוני, שהממשלה והקואליציה מעזות להביא היום להצבעה במליאה מעיד שבכל מה שנוגע לכם, אתם מעולם, מעולם, לא עזבתם את 6 באוקטובר ואת כל מה שקדם לו

גלעד קריב:  ניחא, כשהבאתם את תקציב 2024 המקורי יחד עם תקציב 2023 הייתם עדיין שיכורים מהניצחון שלכם בבחירות

גלעד קריב:  ניחא, הייתם בתחושה שמותר לכם הכול ואתם יכולים לחטוף מכל הבא ליד

גלעד קריב:  אבל הינה, מתברר שגם אחרי 7 באוקטובר, גם אחרי שמחת תורה, שום גרם של אחריות ממלכתית לא התווסף לכם

גלעד קריב:  שום מצפון, שום רגע של חשבון נפש, שום הרהורי תשובה אין בלבבות שלכם ביחס למה שעשיתם כאן עד 6 באוקטובר

גלעד קריב:  תקציב 2024 המעודכן הוא תקציב מגזרי וסקטוריאלי, שממשיך לקרוע את החברה הישראלית מבפנים

גלעד קריב:  תקציב שרומס את הממלכתיות; תקציב שרומס כללים בסיסיים של הגינות דמוקרטית

גלעד קריב:  תקציב של כל דאלים גבר

גלעד קריב:  תקציב של חטוף ככל יכולתך

גלעד קריב:  מה אתם חושבים, שתעבדו על אזרחי ישראל עם הטריקים הלא מוצלחים שלכם בהסתרת הכספים הקואליציוניים? למעלה מ-5 מיליארד ש"ח של כספים קואליציוניים יש בתקציב הזה, ורובם המוחלט לעבר יעדים סקטוריאליים שמשרתים קבוצות מיעוט בדלניות בחברה הישראלית

גלעד קריב:       תסביר לי, אדוני היושב-ראש, איך אתה מעז מחר להרים את ידך בעד תקציב שמגדיל עכשיו, בזמן המלחמה, את המלגות החודשיות של אברכים בני 21 ומעלה – אלה שהם כבר בעלי משפחות, אבל לא יוצאים לעבוד, לפרנס את משפחותיהם

גלעד קריב:  איך אתה מעז להרים את ידך בעד הגדלת המלגות של האברכים שלא שירתו בסדיר, לא נמצאים במילואים, לא יוצאים לעבודה בהגדרה, בשעה שהממשלה שלך הולכת לפגוע בכספים שמיועדים לשירותי הרווחה לגמלאים

גלעד קריב:  תסביר לי איך אדם בעל מצפון יכול לעשות דבר כזה – להגדיל את מלגות האברכים שלא מפרנסים את משפחתם ולא משרתים את מדינתם ולקצץ בתקציבי הרווחה

גלעד קריב:  אני הייתי מתבייש להראות את הפרצוף שלי ברחוב

גלעד קריב:       אתה יודע שברשימת הכספים הקואליציוניים, אלה שלא הצלחתם להחביא בין סעיפי התקציב כגנבים בלילה, יש שורה של תוספת כספים קואליציוניים למרכזי חוסן

גלעד קריב:  אתה היית בישיבה בוועדת הבריאות כשדיברנו על מרכז החוסן בגולן – נכון, אדוני? אתה באת לדבר על חשיבות מרכז החוסן בגולן, ואתה צודק

גלעד קריב:  אבל תבדוק את רשימת הכספים הקואליציוניים של הממשלה שלך

גלעד קריב:  תוספת הכספים היא רק למרכזי החוסן ביהודה ושומרון

גלעד קריב:  תאמר לי, אדוני היושב-ראש, איך אין לכם בושה אחרי 7 באוקטובר להביא רשימת כספים קואליציוניים שלא הולכים לשרת לא את מרכז החוסן ברמת הגולן, שאתה דיברת עליו, לא את מרכזי החוסן של יישובי הצפון, לא את מרכז החוסן שעוד לא טרחתם להקים בעיר אופקים, לא את מרכז החוסן בעיר שדרות, שלאט-לאט מתמלאת חזרה בתושביה

גלעד קריב:  איך אתם לא מתביישים? ושיא השיאים, השר הנוסף במשרד החינוך, שיא השיאים הוא הקמפיין שלכם להריסת החינוך הממלכתי

גלעד קריב:  עמד פה היום יושב-ראש ועדת הכספים

גלעד קריב:  צעק על המורה החרדית בשדרות

גלעד קריב:  תענו לי, כמה פעמים תחזרו על השקר הזה? הרי אתם מגינים על הרשתות שמסרבות להעביר את המשכורות הפרטניות של המורות לבדיקת חשב חיצוני של משרד האוצר כדי לוודא - - -     

חיים ביטון: - - - תפסיק לשקר

גלעד קריב:  לא משקר

גלעד קריב:  אמר את זה החשב הכללי במכתבו

חיים ביטון: אתה משקר

חיים ביטון:  אתה - - - אל תשקר

גלעד קריב: אמרה את זה נציגת האוצר בוועדת הכספים – אמרה: אנחנו לא בודקים היום את המשכורות הפרטניות של המורות החרדיות ברשתות

חיים ביטון: שקר וכזב - - -     

גלעד קריב: כשאנחנו שאלנו בוועדת הכספים – נושא שקרוב לליבך, אתה מכיר אותו מהעבר שלך – מה הגירעון הכספי של שתי הרשתות, נציגי משרד החינוך ונציגי משרד האוצר לא אמרו דבר

חיים ביטון: - - - יש אפס שקלים - - - אפס שקלים

חיים ביטון:  אפס

גלעד קריב: אם זה אפס, מדוע לא אמרו? מדוע לא אמרו? הרי האמת ידועה

גלעד קריב:  התוספות שלכם של אופק חדש – חלק גדול מהן מיועדות להשאיר מנגנון שצבוע בצבעים מפלגתיים, לא אידאולוגיים

גלעד קריב:  ראינו כבר את הפרשה של מימון משכורות בעיתון של מפלגת ש"ס

גלעד קריב:  אתם רוצים שוויון בחינוך? אין בעיה

גלעד קריב:  אמור לי השר הנוסף במשרד החינוך, איך יכול להיות שבמעיין החינוך התורני יש כיתות עם שישה תלמידים, עם שמונה תלמידים

גלעד קריב:  יש לי את הרשימה

גלעד קריב:  אני הראיתי אותה בוועדת כספים

חיים ביטון: - - - הזה לפעמים לא - - -     

גלעד קריב: אתם רוצים שוויון רק בדלת של כניסת התקציבים

גלעד קריב:  בדלת יציאה, שממנה צריך להוציא בוגרי בתי ספר שלמדו לימודי ליבה כי זו דרישת החוק; לימודי ליבה בהיקף של 100% בכל בתי הספר של רשת החינוך של ש"ס לבנים ולבנות – אתם מקיימים את החוק הזה? לא תוספת תקציב צריך לתת לכם

גלעד קריב:  צריך לגרוע מכם תקציבים, כי אתם מפירים את הוראות החוק ברשת החינוך של אגודת ישראל ושל ש"ס ולא מלמדים את הבנים 100% ליבה

גלעד קריב:  שוויון הם רוצים

גלעד קריב:  הרי על פי הסימולציות שעשה משרד האוצר, בשליטתו של סמוטריץ', מימוש רפורמת אופק חדש בחינוך החרדי של הרשתות יגרום לכך שתלמיד במעיין החינוך התורני של ש"ס יתוקצב ב-3,500 שקלים יותר מתלמיד בחינוך הממלכתי - -      

חיים ביטון: עוד שקר

חיים ביטון:  תמשיך לשקר

גלעד קריב: - - וברשת החינוך של יהדות התורה יתוקצב תלמיד ב-1,500 שקלים יותר מהחינוך הממלכתי

גלעד קריב:  אלו לא נתונים של הסימולציה של האופוזיציה – אלה הנתונים שהוצגו בוועדת הכספים על ידי משרד האוצר

גלעד קריב:  אבל היו"ר של ועדת הכספים, אביר השביתות המגזריות, עולה לכאן, לבמה, וצועק: שוויון

גלעד קריב:  איזו בושה

גלעד קריב:  אפרופו, תאמר לי, סגן השר, הרי אתה היית מנהל של רשת החינוך, מאוד אכפת לכם מזכויות המורות

חיים ביטון: - - -      

גלעד קריב: למה הן לא מאוגדות באיגוד עובדים? למה אין הסכם קיבוצי ברשתות החינוך?      

חיים ביטון: יש הסכם קיבוצי

גלעד קריב: אין לכם הסכם קיבוצי, אתם לא מאוגדים באיגודי עובדים, אתם מונעים מהמורים ומהמורות שלכם להתאגד באיגודי עובדים

גלעד קריב:  אתם תספרו לנו על זכויות עובדים? בואו על מה אתה מדבר? אנחנו מכירים פה איזשהו שר שבבעלותו רשת גנים חרדית, ומה העובדות באותה הרשת אומרות על תנאי ההעסקה שהן זוכות להן

גלעד קריב:       צבועים

גלעד קריב:  אתם מדברים איתנו על שוויון? כשזה מגיע לשוויון בנטל, שכחתם את המילה שוויון

גלעד קריב:  אז יכול הרב הראשי מטעמכם – שכבר עוסק בפוליטיקה, שכח שהוא נושא במשרה שיפוטית, נכון, הרב יוסף? הוא לא חבר בבית הדין הרבני הגדול וחלות עליו חובות אתיות לא להתעסק בפוליטיקה, הוא כבר שחקן פוליטי מלא על מלא

גלעד קריב:  אז הרב יוסף מאיים עלינו שתלמידי הישיבות ירדו מהארץ

גלעד קריב:  אוי לתורה, אוי לתורה שאלה תלמידיה

גלעד קריב:  תתביישו לכם, אבירי השוויון

גלעד קריב:  רוצים שוויון בתקציבים? תנו שוויון בנטל

גלעד קריב:  רוצים שוויון בתקציבים? תפסיקו להרוס את ניצני החינוך החרדי-הממלכתי

גלעד קריב:  תפסיקו להתנכל למשפחות ששולחות את הילדים שלהן למסגרות שיש בהן גם לימוד תורה וגם לימודי ליבה

גלעד קריב:  אתה יודע את האמת

גלעד קריב:  אתה יודע את האמת

גלעד קריב:  איך אתם לא מתביישים? רוצים שוויון רק במה שנוח לכם

גלעד קריב:  בכל יתר הדברים אין לכם שוויון

גלעד קריב:       ניהלתם קמפיין שלם, אנשי ש"ס, על תלושי המזון, אבל קיצצתם את התקציב שלהם בחצי

גלעד קריב:  הגדלתם מלגות לאברכים וקיצצתם בחצי את תקציב תלושי המזון, פאר היצירה של חבר הכנסת דרעי

גלעד קריב:  איך אתם לא מתביישים לשאת גם את שמה של תורת ישראל, גם את שמן של המורות בפריפריה, גם את שמם של העניים – לשאת את שמם בתעמולת הבחירות שלכם, ואז לקצץ לחלשים, למוחלשים, לעניים, לפריפריה?      כל דף בספר התקציב שלכם מלמד שהממשלה שלכם היא ממשלת 6 באוקטובר

גלעד קריב:  לא למדתם דבר, לא הפנמתם דבר, לא תיקנתם דבר

גלעד קריב:  ומכיוון שאני טוען בתוקף שהצעת התקציב הזו היא עוד ביטוי של המהפכה המשטרית, אז את ארבע הדקות שלי אנצל לא על מנת להתייחס לשר האוצר, שעומד כאן ומשקר לציבור הישראלי על הנפקת הענק של האג"ח ומסתיר מפני הציבור את הריביות שמשולמות בהנפקה הזאת, משל היינו מדינת עולם שלישי פושטת רגל

גלעד קריב:  את ארבע הדקות האחרונות אני אקדיש לשר המשפטים ולשר הכי מוצלח בממשלת ישראל שלכם, השר לביטחון לאומי

גלעד קריב:       לגבי שר המשפטים, נזכיר שגם היום, גם היום לא מונו שופטים לבית המשפט המחוזי בירושלים, ולמה? כי שר המשפטים פתאום מדבר בשבח קונסנזוס והסכמה פה אחד – פה אחד, אתה מבין, חברי חבר הכנסת טופורובסקי? החוק קובע שבשביל שלום ומחוזי צריך רוב רגיל בוועדה

גלעד קריב:  הוא הפסיד בבחירות ללשכת עורכי הדין, הוא לא הצליח להשתלט על הלשכה ולהרוס אותה, ולכן אין לו רוב בוועדה לשלום ולמחוזי

בועז טופורובסקי: הם בעד דמוקרטיה

גלעד קריב: אז הוא מנצל את 7 באוקטובר, נתלה ב-7 באוקטובר: צריך הסכמה פה אחד

גלעד קריב:  האדם הזה, שרצה לדרוס את האופוזיציה, שרצה לדרוס את המיעוט, שרצה להשליט בבית המשפט העליון את הקואליציה, בלי שום איזונים, פתאום הוא רוצה הסכמה פה אחד

בועז טופורובסקי: איפה שיש להם רוב, הם רוצים דמוקרטיה, אבל רק שם

גלעד קריב: כן

גלעד קריב:  כמה צביעות

גלעד קריב:  איזה שקר בזוי

גלעד קריב:  ולמה הוא רוצה הסכמה פה אחד ולא מונו שופטים? כי אחת מן המועמדות, שופטת מצטיינת בבית משפט השלום, לא באה טוב בעין לשותף המרכזי של השר לוין, פאר תנועת החרות הליברלית, תלמידו הגדול של ז'בוטינסקי – לא באה בטוב בעין לאיתמר בן גביר, הכהניסט, העבריין המורשע

גלעד קריב:  כי אותה שופטת העזה לומר שכן, החוק הישראלי חל גם על שוטרי ושוטרות מג"ב, וכאשר מישהו מהם מפר את החוק, מה לעשות? צריך לדון בעניינו או בעניינה

גלעד קריב:  אז לכן אין שופטים בבית המשפט המחוזי בירושלים – כי יריב לוין, יריב לוין לא עזב לרגע את המהפכה המשפטית

גלעד קריב:  הוא ממשיך אותה באלף דרכים, וברגע המתאים הוא יחזור כאן לבמה לטנף על שופטי בית המשפט העליון ועל שופטי יתר הערכאות

גלעד קריב:       וכבר הזכרנו את איתמר בן גביר

גלעד קריב:  איזה בושה

גלעד קריב:  תת-אלוף במיל', השרה מירי רגב, הרי את יודעת, את יודעת איזה בושה זו, השר לביטחון לאומי איתמר בן גביר

גלעד קריב:  תשעה אזרחים נרצחו ב-72 שעות, ומה עושה שר הטיקטוק? הולך למחוז מרכז ומצלם סרטון שבו הוא תוקף – את מי? את ראש הממשלה

גלעד קריב:  אתה שומע, יושב-ראש הישיבה? את עגל הזהב שלכם, שאתם רוקדים סביבו

גלעד קריב:  שר בממשלה מצלם סרטון טיקטוק על ראש הממשלה בטענה ששר הביטחון וראש הממשלה מפקירים את ביטחון ישראל

גלעד קריב:  פחדן בן פחדן, תתפטר מהממשלה

גלעד קריב:  כלומניק

גלעד קריב:  אזרחי ישראל נהרגים ונרצחים ברחובות היישובים הערביים, היישובים המעורבים והיישובים היהודיים תחת הכהונה שלך, ומה אתה עושה? סרטוני טיקטוק

גלעד קריב:       אתם ממשלה לא רק כושלת, אתם ממשלת חורבן, שהורסת את מדינת ישראל ואת החברה הישראלית, ואנחנו נשבעים כאן על הדוכן הזה לעשות הכול, הכול, כדי להפיל אתכם

ניסים ואטורי: תודה רבה

ניסים ואטורי:  אני מבקש לרדת

ניסים ואטורי:  תודה רבה

ניסים ואטורי:  הסתיים הזמן

ניסים ואטורי:  חבר הכנסת בועז טופורובסקי – אפשר אקמול, הסדרנים?      

בועז טופורובסקי: אל תדאג, אני ארגיע אותך

בועז טופורובסקי:  אני יכול לדבר לאט ובשקט ואני ארגיע אותך עד שתירדם כזה, ואז אני אמשיך – אתה יכול להתחיל

גלעד קריב: צריך לשמור על אותו - - -     

ניסים ואטורי: נשמע יותר גרוע מנירוסטה

בועז טופורובסקי: לא, למה?      

ניסים ואטורי: הוא? ויי ויי

בועז טופורובסקי: טוב, תודה רבה, אדוני היושב-ראש

בועז טופורובסקי:  גברתי השרה, חבריי חברות וחברי הכנסת, רגע, מישהו שכח כאן משקפיים? הרב

ניסים ואטורי: הוא, מרוב שהוא צעק, הוא שכח

ניסים ואטורי:  מה אתה רואה? זה שחור בטח, הכול שחור, נכון?     

בועז טופורובסקי: לא רואה כלום

ניסים ואטורי: זה מה שהוא ראה, הכול שחור

בועז טופורובסקי: לא לא, למה ככה?     

ניסים ואטורי: הכול שחור, אחי, מה? הכול שחור

בועז טופורובסקי: אני לא בטוח שאלה משקפיים שלו, אבל - - -     

ניסים ואטורי: הוא חבש את המשקפיים שלך, והכול שחור

חיים ביטון: המשקפיים הפסימיים שלך שם

גלעד קריב: לא, המשקפיים המדויקים שלי

בועז טופורובסקי: אל תאשימו משקפיים, אל תאשימו בן אדם במשקפיים

חיים ביטון: - - -     

ניסים ואטורי: זו נקודת ראות

גלעד קריב: חיים, חיים

בועז טופורובסקי: הכול בסדר

בועז טופורובסקי:  שלום, אדוני היושב-ראש

בועז טופורובסקי:  חבריי חברות וחברי הכנסת, אנחנו נמצאים כאן בדיון, סוג של פיליבסטר, אבל לפי סעיף 98, שעות מיוחדות על תקציב המדינה, או עדכון תקציב המדינה בעקבות המלחמה – עדכון גרוע מאוד, של תקציב רע מאוד, של מלחמה שיכלה להיות מנוהלת אחרת, במדינה בתקופה איומה ונוראית, עם ממשלה רעה, שעושה את כל הטעויות האפשריות

בועז טופורובסקי:       אני אגע בכמה נושאים, ברשותכם – גם הנושא של המלחמה, השוויון בנטל, התקציב, תאונות הדרכים, שאני כל יום שלישי עולה ומעדכן את חברינו כאן במה נעשה, ובעיקר במה לא נעשה, ובכלל נושאי השלטון

בועז טופורובסקי:  יש לנו זמן

בועז טופורובסקי:  אדוני היושב-ראש, אני אדאג לעשות את זה בצורה שלא תכאיב לך בראש, אבל אני מקווה שאולי תיכנס בראש

בועז טופורובסקי:  זה חשוב מאוד

בועז טופורובסקי:       יש חוסר שוויון בעולם

בועז טופורובסקי:  זה ברור

בועז טופורובסקי:  כולנו יודעים את זה

בועז טופורובסקי:  אנשים לא נולדו שווים

בועז טופורובסקי:  התפקיד שלנו בשלטון, בדמוקרטיה, זה לוודא שאנחנו ניתן להם שוויון בהזדמנויות

בועז טופורובסקי:  כל אחד ואחת יחליטו בעצמם איך לנצל את ההזדמנויות שיש להם ואת העולם הזה ולהצליח ולהתקדם

בועז טופורובסקי:  אנחנו רוצים שכל אחד יקבל את הכלים הבסיסיים בשביל להצליח בעולם ההולך ומשתנה, וגם הדמוקרטיה עצמה בנויה ככה שאומנם הרוב הוא שנמצא בשלטון, אבל הוא דואג לזכויות של כולם, ואיפה שהוא לא דואג, יש איזונים ובלמים

בועז טופורובסקי:  והכל אמור לעצב את ההסכמה הזאת, את ההבנה הזאת, את ההתנהלות הזאת, מתוך רצון ושאיפה לחיים טובים ולשלום

בועז טופורובסקי:  כך היינו רוצים לחשוב, ככה אמור להיות, ככה גם מלמדים אותנו, אם זה בשיעורי אזרחות בבית הספר אבל גם בשיעורים יותר מתקדמים, אם זה בפקולטה למשפטים או בכל מקום אחר

בועז טופורובסקי:       אבל מה אנחנו רואים עכשיו שקורה לפנינו? אנחנו אחרי – הגענו למלחמה, אחרי תקופה שבה ממשלה שזכתה ברוב של הציבור באה ואומרת: כל עוד יש לי את הרוב, אני רוצה שההחלטות שלי יחולו על כולנו, כלומר, אנחנו מחליטים מה האמת

בועז טופורובסקי:  וזה דבר שהוא לא נכון, הוא לא יכול להיות קיים ואסור שהוא יהיה קיים בדמוקרטיה

בועז טופורובסקי:  תפקיד הממשלה הוא בהחלט לקבל החלטות, בהחלט לשלוט, בהחלט להוביל מהלכים, אבל בדמוקרטיה, הרעיון הוא שלא יהיה מהפכות

בועז טופורובסקי:  לא כל אחד יבוא וישנה סדרי עולם, אלא יהיו תהליכים

בועז טופורובסקי:  פעם אחת קואליציה כזאת מחליטה, משנה חוק, אחר כך מתחלפת קואליציה, היא מחזירה חלק מהדברים, חלק מהדברים שהם טובים היא משאירה, וככה העולם מתפתח, המדינה מתפתחת והדמוקרטיות מתפתחות

בועז טופורובסקי:  ככה אנחנו אמורים להבין

בועז טופורובסקי:       אבל מה שקורה בזמן האחרון בעולם הוא תהליך מאוד מאוד גרוע, שבו הטכנולוגיה מתקדמת כל כך מהר, החיים משתנים לנו

בועז טופורובסקי:  מה שפעם לקח מאה שנה, היום לוקח שנה, שנתיים, והחלטות שמתקבלות לפני שנה כבר לא רלוונטיות היום

בועז טופורובסקי:  במקום שהממשלות ונבחרי הציבור וגם הביורוקרטים יבינו את זה, יש איזשהו ניסיון – בעצם, במקום שהמנהיגות תבוא ותראה לעולם איך להתנהג, המנהיגות רצה אחרי העולם

בועז טופורובסקי:  ואז אנשים נבחרים תוך כדי שהם מבטיחים מהפכות ושינויים: אנחנו נהרוס את הרע, נשמיד את הבוגדים

בועז טופורובסקי:  נדבר ככה ונעשה ככה, ואז נוצר חוסר אמון הולך וגדל בין הציבור לבין הנבחרים, כי אי-אפשר לעשות מהפכות בדמוקרטיה אלא אם כן נבטל את הדמוקרטיה

בועז טופורובסקי:       ולמרות שיש חלק בממשלה שאם אתה יושב איתם בחדר סגור כשאף אחד לא מקליט, הם יגידו לך שהם נגד דמוקרטיה – הם רוצים מדינה יהודית, מדינת הלכה, מדינה שתעבוד כמו שצריך לפי איך שהם מאמינים

בועז טופורובסקי:  או לחלופין, יש כאלה שיגידו שהם לא רוצים מדינה יהודית – הם רוצים מדינת כל אזרחיה, שזה לא משנה אם לראש הממשלה קוראים מוחמד או שלמה, העיקר שידאגו לכל האזרחים; אני חושב שגם הנואם אחרי יגיד את זה בוודאי, למרות שאני לא מסכים איתו

בועז טופורובסקי:  כי אנחנו ראינו ואנחנו רואים גם היום, שלצערי לנו כעם יש לנו איזשהו, לא יודע, זרקור

בועז טופורובסקי:  שונאים אותנו, אוהבים אותנו, שונאים אותנו, אוהבים אותנו, שונאים אותנו, ואיכשהו אנחנו לא מצליחים לצאת מזה

בועז טופורובסקי:       אז מה התפקיד שלנו? מה אנחנו צריכים לעשות? אנחנו צריכים להיות ברורים

בועז טופורובסקי:  צריכים להיות צודקים, אבל להיות מוסריים; להחליט איפה אנחנו רוצים להיות: חלק מהעולם המתקדם, המערבי, העולם שמאמין בזכויות הפרט, בליברליות, בזה שכל אחד ואחת יכולים לעשות מה שהם רוצים כל עוד הם לא פוגעים במישהו אחר, או בעולם שמרני, עולם דתי, עולם שיבוא ויגיד: זה לא משנה מה ההיגיון או המדע אומר, מה שרשום באיזשהו ספר מלפני שלושת אלפים שנה או שמישהו אמר לפני אלפיים שנה זה האמת, וכל השאר כפוף לזה

בועז טופורובסקי:  אני לא רוצה לחיות במדינה כזאת

בועז טופורובסקי:  אני רוצה לחיות במדינה שבה הילדים שלי, הכול יהיה פתוח בפניהם, כל העולם

בועז טופורובסקי:  אני רוצה שיהיו להם הכלים להצליח במה שהם מחליטים

בועז טופורובסקי:  אני רוצה שיהיו להם הכלים להבין, לחשוב ולקבל החלטות בעצמם, גם לגבי האמונה שלהם, גם לגבי המקצוע שלהם, גם לגבי הלימודים שלהם ולגבי העתיד שלהם, ואז התפקיד שלנו כהורים זה לבוא ולספק להם את הבסיס הטוב ביותר

בועז טופורובסקי:       ולצערי, אנחנו נמצאים במדינה שהולכת ואומרת לאזרחיה: הורים יקרים, לא בטוח שהעתיד של הילדים שלכם טוב כאן

בועז טופורובסקי:  למה? תסתכלו מה קורה

בועז טופורובסקי:  שוויון בנטל – אין

בועז טופורובסקי:  אתם יכולים להיות אחד משני סוגי אוכלוסייה: כאלה שרוצים להגן על המדינה, מאמינים שהמדינה הזאת הוקמה בכוח אנשים שבאו ועשו מעשה – דרך אגב, חלק גדול מהם לא היו אנשים מאמינים

בועז טופורובסקי:  באו ובנו את הארץ

בועז טופורובסקי:  אומנם המשפחה שלי הייתה משפחה מאמינה, אבל הם הגיעו, חלקם היו מאות שנים בירושלים, חלק אחר הגיעו והיה ממקימי ראשון לציון

בועז טופורובסקי:  הם לקחו כלום ובנו שם בידיים שלהם מושבה, אחר כך עיר ואחר כך מדינה

בועז טופורובסקי:  הבינו שאמונה זה מאוד חשוב, אבל אמונה בלי מעשה, זה אפילו לא חצי עבודה

בועז טופורובסקי:  אנחנו צריכים את זה ביחד

בועז טופורובסקי:       אבל עם השנים, מה אנחנו רואים? שיש כאן אזרחים שאם הם אומרים: אני ציוני, אני מתגייס, אני אעשה מה שהמדינה מבקשת ממני, ויש אחרים שבאים ואומרים: אני לא אעשה את זה, אולי כי אני לא יהודי ואולי כי האמונה שלי מונעת ממני

בועז טופורובסקי:  עכשיו, זה חרטא, סליחה על השפה

בועז טופורובסקי:  זה חרטא

בועז טופורובסקי:  אין סיבה, ואף אימא או אבא לא יוכלו לשכנע אותי כאבא או את אשתי כאימא, אף אחד לא יוכל לשכנע למה הבן שלהם לא יכול לתת שלוש שנים מחייו בין גיל 18 ל-21 למען המדינה והבן שלי כן

בועז טופורובסקי:  אף אחד לא יוכל לשכנע אותי

בועז טופורובסקי:  כי אם אתה, לא יודע, האמונה שלך מונעת ממך – אני לא מכיר אמונה שמונעת להגן על המדינה שלך

בועז טופורובסקי:  אני לא מכיר אמונה שמונעת להתנדב או לשרת בבית חולים, במשרדי רווחה, בעיר, במשטרה, בכיבוי האש, בשירות בתי הסוהר

בועז טופורובסקי:  אני לא מכיר אף אמונה שמונעת לבוא ולעזור ולתרום

בועז טופורובסקי:  ההפך, כל הדתות הגדולות מדברות על צדקה, על תרומה ועל עשייה

בועז טופורובסקי:       אפילו הדת שלנו, היהדות – אני, בואו נלך למקור, לבסיס, לתורה שלנו

בועז טופורובסקי:  הרי גם משה אמר לבני גד וראובן: האחיכם יצאו למלחמה ואתם תשבו פה? זה הציווי הראשון, המקורי, שעליו אי-אפשר, גם אם אתם מאמינים, אי-אפשר בכלל, אי-אפשר בכלל לבוא ולהגיד שיש לו כל מיני פירושים

בועז טופורובסקי:  זה הציווי לשוויון בנטל בעם ישראל: אחיכם יצאו למלחמה ואתם תשבו פה – שהוא הפציר בהם, משה, משה רבנו

בועז טופורובסקי:  ואז באים ואומרים, מסבירים: תלמוד תורה, כל מיני דברים, ולמה, אבל זה – אני לא מאמין לזה

בועז טופורובסקי:  בסופו של דבר יש אנשים שרגילים בגיל 18 להמשיך את חייהם, וכשבאים ואומרים להם: לא, יש כבר יותר מדי אנשים שממשיכים את חייהם ומעט אנשים שמפסיקים את החיים שלהם והולכים לתת שלוש שנים או שנתיים למען המדינה, ואנחנו צריכים עוד – אז הגיוני שאנשים בני 18 שרגילים להמשיך את חייהם, הם לא ירצו, ויסבירו: כי זאת לא המדינה שלי, כי זאת לא האמונה שלי או כי אני לא יודע מה

בועז טופורובסקי:       והגיע הזמן שמדינת ישראל תגיד למי שאומר שהוא לא יכול לשרת את המדינה, שהמדינה לא יכולה לשרת אותו

בועז טופורובסקי:  אם אתה לא יכול לתת או את לא יכולה לתת מה שהמדינה מבקשת, אז רק הגיוני – ואחרים נותנים, זה לא שהמדינה מבקשת משהו לא הגיוני, כי עובדתית אחרים נותנים – אז הגיע הזמן שהמדינה לא תיתן למי שלא נותן, לא תקציבים, לא חינוך, לא בריאות, לא רווחה, לא שירות ולא שום דבר

בועז טופורובסקי:  ואז נראה

בועז טופורובסקי:  כי משהו שמפתיע אותי על אותם אנשים שמסבירים איך האמונה שלהם מונעת מהם לתת למען המדינה – הם, באמונה שלהם, לא משנה איזו דת זו, לא משנה אם אין להם דת אפילו, איכשהו באמונה, למעט בודדים - - לבריאות, אדוני היושב-ראש

ניסים ואטורי: תודה

בועז טופורובסקי: - - אין להם בעיה לקחת מהמדינה תקציבים, קצבאות, זכויות

בועז טופורובסקי:  איכשהו רק בחובות זה נוגע לאמונה, זה מזכיר את כל – למי שכן שירת בצבא, את אלה שיודעים להילחם, יודעים לעשות כמו שצריך, אבל כשמבקשים מהם לעשות עבודות רס"ר, הם מוצאים פטור בגלל אבק, אני יודע מה

בועז טופורובסקי:      אז כמו שזה ברור – סליחה, לבריאות, אדוני היושב-ראש

ניסים ואטורי: אמרת אבק

ניסים ואטורי:  נראה לי אני אלרגי לאבק

בועז טופורובסקי: בדיוק

בועז טופורובסקי:  כדאי שאולי תקנח את האף

ניסים ואטורי: כן, תודה

בועז טופורובסקי: הדבר הזה חייב להיפסק

בועז טופורובסקי:  ההבדל בין דם לדם לא יכול להימשך יותר

בועז טופורובסקי:  מדינת ישראל לא תוכל להתקיים במתכונתה הנוכחית לאורך זמן כאשר האנשים שאומרים היום שהם לא משרתים והם לא מתגייסים, ימשיכו להגיד את זה, להתרבות כמו שהם מתרבים ולהפוך את אלה שמשרתים – כבר היום המילואימניקים הם מיעוט; המשרתים כבר היום הם פחות מ-50% מהאוכלוסייה

בועז טופורובסקי:  מדינת ישראל לא תוכל להמשיך ככה

בועז טופורובסקי:  שלא נדבר על זה שכשיתחילו להיחשף כמה אחוזים מהמיסים של אלה שמשלמים מיסים, הולכים לאלה שלא משרתים ולא משלמים מיסים, עוד יותר הדבר הזה יצור אנטי הולך וגדל

בועז טופורובסקי:      ולכן אני בא – קודם הייתי, ובפעם האחרונה שנאמתי כאן אני צעקתי את זה, ועכשיו אני אומר את זה: ההיגיון אומר שלאורך זמן זה לא יכול להימשך ככה

בועז טופורובסקי:  או שאוכלוסיות רבות ייכנסו ויצטרפו למעגל השירות במדינה, או שיקרה אחד משניים: אלה שמשרתים יפסיקו לשרת, או שאלה שמשרתים יפסיקו לתת שירות לאלה שלא משרתים

בועז טופורובסקי:  הדבר הזה יוביל בפועל, דה פקטו, יכול להביא, למלחמת אזרחים

בועז טופורובסקי:  אנחנו צריכים להיזהר מזה

בועז טופורובסקי:  הדבר הזה יכול להביא לאוטונומיה בתוך המדינה, לאנשים שיבקשו זכויות וחובות שונים

בועז טופורובסקי:  מה אני אגיד לבן שלי כשהוא יגדל, כשיגיע הזמן שלו להתגייס והוא יגיד: אבא, למה אני צריך להגן, וחלק לא? למה אני צריך לסכן את החיים שלי וחלק לא? מה אני אגיד לו? כשאני גדלתי אבא שלי אמר: לא משנה, אל תסתכל על אחרים

בועז טופורובסקי:  אתה ציוני, ואתה תיתן את המקסימום למען המדינה, וכל פעם שהמדינה צריכה אותך, אתה תתייצב

בועז טופורובסקי:  הוא אמר את זה לי ולאחי, שכבר עושה מעל 100 ימי מילואים

בועז טופורובסקי:  הרבה מעל 100 ימי מילואים מאז המלחמה; לאחותי שהתגייסה לקרבי ועד היום היא סובלת מכל הפציעות שהיו לה מהצבא

בועז טופורובסקי:  ותמיד אמרו לנו את זה, אבל המדינה יכלה לעמוד בזה

בועז טופורובסקי:  עכשיו המדינה לא יכולה לעמוד בזה

בועז טופורובסקי:  אין לנו שלום גדול בפתח

בועז טופורובסקי:  הלוואי שהיה לנו שלום גדול בפתח, אבל אין לנו גם מנהיגות שמנסה לדחוף לאותו שלום גדול בפתח

בועז טופורובסקי:  אז אם יש לנו מנהיגות שדוחפת למלחמה, צבא שאומר: אנחנו חייבים עוד חיילים למלחמה, מערכת בריאות קורסת, מערכת כיבוי אש, משטרה, שירות בתי סוהר – הכול סובלים מתת-תפקוד כי יש להם מעט מאוד עובדים; מערכת רווחה – הכול קורס כי יש מעט עובדים

בועז טופורובסקי:  ויש משהו כמו 200,000 איש, אם מסתכלים על ה-70,000 חרדים בשנות גיוס ועוד הלא יהודים שהם בשנות גיוס, שיכולים לבוא ולתרום – חלק לצבא, חלק לבתי החולים, חלק למקומות אחרים

בועז טופורובסקי:  עכשיו המדינה צריכה את זה ואין ברירה

בועז טופורובסקי:  כל מי ששירת בצבא, או עשה שירות משמעותי בחיים שלו, יודע שזה נותן לאנשים הרבה יותר

בועז טופורובסקי:  זה מאחד באמת את המדינה; זה גורם לאוכלוסיות שונות להכיר זו את זו; זה עוזר לאנשים לרכוש מקצוע בגיל צעיר; זה גורם לאנשים, נגיד בתחום ההייטק, להיחשף לדברים בגיל 18, שאמריקאי ממוצע לא ייחשף אליו בחיים, וככה זה גם עוזר לנו להיות מעצמת הייטק

בועז טופורובסקי:  אז איך אפשר לא להסכים זה? כל האי-הסכמות מבקשות להשאיר את המצב הקיים כמו שהוא, והמצב הקיים כמו שהוא לא יכול להימשך יותר

בועז טופורובסקי:  פשוט לא יכול

בועז טופורובסקי:  הבן שלי לא יוכל לשרת, ושני-שליש לא משרתים

בועז טופורובסקי:  הבן שלי לא יוכל לעבוד ולשלם מיסים לשני-שלישים שלא משלמים מיסים

בועז טופורובסקי:  אני ציוני והבן שלי ציוני, אבל מה יקרה? מה אתם רוצים שיקרה בדברים האלה? סליחה, עופר כסיף

בועז טופורובסקי:  אני יודע שאתה מתבאס שהבן שלי ציוני

בועז טופורובסקי:  הוא יהיה ציוני, אל תדאג

בועז טופורובסקי:  הוא גם ציוני

עופר כסיף: להבדיל מאחרים פה אני מכיר בלגיטימיות להיות

בועז טופורובסקי: נכון

בועז טופורובסקי:  אתה צודק

בועז טופורובסקי:  הבעיה היא שאנחנו לא מכירים בלגיטימיות של מי ששונה מאיתנו, והתקציב הזה הוא תקציב שמראה את זה

בועז טופורובסקי:  הרי גם אבי מעוז, שבעד גיוס, אמר אחרי 7 באוקטובר: אני מוותר על התוספות התקציביות, זה לא הזמן

בועז טופורובסקי:  והינה, עכשיו בתקציב יש 25 מיליון שקלים לזהות יהודית

בועז טופורובסקי:  אבל הוא הבהיר את זה בסתר, בלי שרואים

בועז טופורובסקי:  אז מה קרה? במקום שאנשים באמת יראו שהם נותנים מעצמם בעקבות מה שקרה, והאחדות היא גם לא רק בפה, אלא גם בפועל, אז הם עושים את זה בגנבה, שזה עוד יותר גרוע

בועז טופורובסקי:  הם אומרים: אנחנו מאוחדים, ואז עושים תרגילים איך אנחנו נעבוד על בג"ץ שלא יהיה שוויון בנטל, איך נוסיף עוד לכאן שלא משרתים, איך נוסיף עוד לכאן

בועז טופורובסקי:  יש מישהו שלא מבין שעם הממשלה הזאת מה שהיה הוא שיהיה, ועוד יותר גרוע? יש מישהו שלא מבין שהממשלה הזאת קיימת מתוך זה שכולם רבים עם כולם – יהודים עם ערבים, אשכנזים עם לא אשכנזים, דתיים עם חילונים, צפונים עם דרומים, מרכז? לא יודע, אז שכל זה יהיה סיבה לריב במדינה הקטנה שלנו, בנקודה הזאת על הגלובוס – 10 מיליון איש מתוך 10 מיליארד

בועז טופורובסקי:  חסר לנו על מה להסכים שאנחנו צריכים לריב? ברצינות

בועז טופורובסקי:  בדרך הזאת תהיה מלחמה, ולא יהיה שלום, וימשיכו הריבים בינינו ובתוך עצמנו, ולא יהיה שלום לנו

בועז טופורובסקי:  וככה, בהיסטוריה של עם ישראל, ככה כל פעם היה חורבן, וכל פעם הייתה מלחמת אחים

בועז טופורובסקי:  ואנחנו באים ואומרים: לא שאנחנו יודעים מה האמת, אלא שאף אחד לא יודע מה האמת

בועז טופורובסקי:  אבל אנחנו צריכים כללי משחק, ויש כללי משחק למדינה, שמסבירים שכל אחד יכול לעשות מה שהוא רוצה כל עוד זה לא בא על חשבון האחר

בועז טופורובסקי:       אז אם עכשיו להרבה מאוד אנשים שהתגייסו מפריע שאחרים לא מתגייסים, אז הם צריכים להתגייס

בועז טופורובסקי:  ואם אנשים הם פציפיסטים ולא מאמינים בגיוס, אז הם לא יכולים לבוא להגיד שהם לא יכולים לעשות שלוש שנים בבית חולים

בועז טופורובסקי:  הם לא יכולים לבוא ולהגיד שהם לא יכולים לעשות תרומה לחברה באיזה עמותה בשכונה שלהם, אם לירות באנשים אחרים זה מפחיד אותם, שזה גם עוד משהו שכדאי שכולם ייקחו לתשומת הלב

בועז טופורובסקי:  אם יש מקום, או בית, או אדם שאומר לכם לא לשאול שאלות, שאומר לכם שאמת מסוימת היא אמת מוחלטת ואסור לכם אפילו להרהר עליה, אז תהרהרו באותו אדם ובאותה אמת

בועז טופורובסקי:  אין אמת שמפחדת מהאמת

בועז טופורובסקי:  לא יכול להיות שאומרים לכם: זה דרך החיים הנכונה, ובאותה נשימה יגידו לכם לא לראות דרכי חיים אחרות, כי יפחדו שתיקחו משם דברים

בועז טופורובסקי:  זה מראה עד כמה דרך החיים שאומרים לכם שהיא הנכונה, היא לא נכונה

בועז טופורובסקי:  אמונה חזקה לא מפחדת

בועז טופורובסקי:  אמונה חזקה מקווה

בועז טופורובסקי:  אמונה חזקה מאמינה שהאמונה שלה תדביק אחרים, ולא מפחדת שהאמונה של אחרים תדביק את המאמינים בה, כי אז זה מראה על החולשה של האמונה

בועז טופורובסקי:  הגיע הזמן שנגיד את האמת לאזרחים בעיניים

בועז טופורובסקי:  הגיע הזמן שיהיה שלטון שבא ועובד באמת למען האזרחים, שמדבר ועושה כמו שהוא מתכוון

בועז טופורובסקי:  שלטון שכשיש אסונות, שימו לב – ב-7 באוקטובר שמעתי את האמירה המזעזעת שאומרת שזה אנשים לא מאמינים, ואסון מירון? איפה אלוהים שם? שם היו רק אנשים מאמינים

בועז טופורובסקי:  אז קל להסביר כשיש אמונה ולא צריך להוכיח את זה באמצעים מדעיים או בהוכחות או בעובדות, כמו שעובד העולם המודרני

בועז טופורובסקי:  קל להאשים, ולהסתכל כל אחד מה השקפת החיים הנוחה, אבל בסופו של דבר מדובר בבני אדם

בועז טופורובסקי:  ואם אנחנו מדברים על בני אדם, אני רוצה לסיים בנושא תאונות הדרכים

בועז טופורובסקי:       כל יום שלישי אני עומד כאן בנאום בן דקה ומקריא את תאונות הדרכים במדינת ישראל

בועז טופורובסקי:  67 איש מתו מתחילת השנה

בועז טופורובסקי:  זה כמעט הרוג ביום

בועז טופורובסקי:  זו מתחילה להיות השנה הנוראית ביותר שהייתה לנו בעשור האחרון, אחרי ששנה שעברה הייתה הגרועה ביותר בעשור האחרון

בועז טופורובסקי:  לצערי, הרלב"ד סובל מתת-תקצוב, ואני יודע שיש הרבה ניסיונות והרבה רצונות והחליפו עכשיו יושב-ראש רלב"ד, אבל העובדות מדברות בעד עצמן

בועז טופורובסקי:  חמישה אנשים נהרגו בדרכים רק בשבוע האחרון

בועז טופורובסקי:  לפני שעה וחצי רוכב בן 34, רוכב אופנוע, נהרג בצומת פורייה

בועז טופורובסקי:  רוכב אופנוע עלה על האופנוע, נסע ומת

בועז טופורובסקי:  לא למען מדינת ישראל, לא בשביל להציל אותנו מהטרוריסטים והמחבלים – מת סתם

בועז טופורובסקי:  ובתאונות הדרכים אנשים מתים סתם, והעולם חרב על המשפחות שלהם

בועז טופורובסקי:  הם לא יכולים לבוא ולהגיד: הם מתו על קידוש השם, על הגנת המדינה, או למען איזושהי מטרה נעלה

בועז טופורובסקי:  זה אנשים שכולה היו בדרך ממקום למקום, וחייהם נגמרו

בועז טופורובסקי:  אנחנו יכולים להציל חיים

בועז טופורובסקי:  יש דברים שעובדים, ויש משימות ופעולות שמוכיחות את עצמם

בועז טופורובסקי:       אני קורא לשרת הבטיחות בדרכים והתחבורה ליישם אותם כמה שיותר מהר

בועז טופורובסקי:  כל יום שזה מתעכב, אנשים מתים

בועז טופורובסקי:  כל יום – בואו נסתכל על זה בצורה חיובית – אנחנו יכולים להציל חיים, וזו החובה שלנו כאן

בועז טופורובסקי:  אני מקווה, אדוני היושב-ראש, כי אני רואה שנגמר לי הזמן, שמהר מאוד תהיה לנו כאן ממשלה שתעבוד למען האזרחים, לא תחשוב שהיא יודעת הכול, תהיה כמה שפחות בכותרות, ותעשה את המקסימום בשביל להחזיר את 134 החטופים, אזרחי מדינת ישראל, שלא עשו שום דבר חוץ מלחיות

בועז טופורובסקי:  והמשימה שלנו, החובה שלנו, היא להציל אותם

בועז טופורובסקי:  תודה רבה

ניסים ואטורי: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה

עופר כסיף: ערב טוב לכולם

עופר כסיף:  הצעת התקציב שמונחת לפנינו היא העדות הברורה ביותר להפקרותה של ממשלת האסון – הזנחת האדם הפשוט, הציבור העובד והשכבות המוחלשות, לצד לאומנות גזענית משיחית אחוזת טרוף ורשעות לשמה

עופר כסיף:  זהו תקציב של מדינה אוכלת יושביה, ששותה את משכורותיהם במיסים גבוהים כדי לממן מנגנון מנופח – לא של מדינת רווחה אלא של מדינת כיבוש; לא של משרדי ממשלה חברתיים אלא של משרדי התנחלויות; לא של כספים לאזרח הנצרך אלא של ביזה לטובת קואליציית המדושנים והשבעים

עופר כסיף:       היה זה שר האוצר עצמו שאמר שתקציב הוא מימוש אידיאולוגיה שלטונית

עופר כסיף:  ולכן סמוטריץ' יצר כאן תקציב אידאולוגי בצלמו ובדמותו, תקציב שחושף את עומק המדמנה של האידיאולוגיה המשיחית מבית היוצר של נוער הזוועות

עופר כסיף:  בפרפרזה על כותרת חיבורו של לנין "האימפריאליזם – השלב העליון של הקפיטליזם", אפשר לומר שהתקציב לפנינו הוא ביטוי להיותו של הפשיזם השלב העליון של הקפיטליזם הישראלי

עופר כסיף:  הגזענות של סמוטריץ' נגד החברה הערבית משתלבת בהשפלת השכבות המוחלשות, בקיצוצים בתקציבי רווחה ובשירותים החברתיים, בריסוק השירות הציבורי

עופר כסיף:  הלאומנות המשיחית, שמבקשת להעביר את כל משאבי המדינה להתנחלויות הפליליות, משתלבת עם הניאו-ליברליזם המופקר, הווה אומר הסרת אחריותה של המדינה לרווחת כלל אזרחיה, והעברתה לידיים פרטיות שהון – בסיסן, ורווח – מטרתן

עופר כסיף:      בתקופה שבה אנו רגילים לייחס פונדמנטליזם רק לתנועות דתיות, עינינו רואות, אם כך, חיבור בין שני סוגים של דתות הרסניות: לאומנות משיחית, פונדמנטליזם שהוא עיוות של היהדות; ומשנה כלכלית ניאו-ליברלית, פונדמנטליזם של השוק, כפי שכינה אותה פרופ' ג'וזף שטיגליץ, חתן פרס נובל לכלכלה וכלכלן ראשי לשעבר בבנק העולמי

עופר כסיף:      כסוציאליסט אינני מאמין שתשובה אמיתית לעוני, לפערים המעמדיים, להזנחה, לגזענות, למלחמות ולמצוקות האדם בכלל יכולה להימצא בתוך השיטה הקפיטליסטית

עופר כסיף:  ממילא לא מתקציב המדינה תבוא הישועה

עופר כסיף:  לדידי שינוי השיטה, מכזאת המקדשת רווח לכזאת המקדמת רווחה; מכזאת הסוגדת להון לכזאת המבכרת עבודה הוגנת; מכזאת המהללת פולחן אדמה לכזאת המאדירה את האדם; מקפיטליזם נצלני לסוציאליזם דמוקרטי – הוא מה שהוא יביא מזור למצוקותינו

עופר כסיף:  אבל הדרך לשינוי מהותי רצופה תיקונים טובים, כאשר התקציב הוא אחד הכלים העיקריים לתיקונים כאלה

עופר כסיף:  התקציב שלפנינו לא רק שאינו מבשר תיקון, אלא להפך, כולו פצע, חבורה ומכה טרייה למעמדות המוחלשים, לאוכלוסיות המופלות ולמעמד הביניים המוקרס

עופר כסיף:       כשאנו עומדים מול תקציב ביזה ושוד כזה, שבו קבוצת אינטרס קנאית בוזזת את משאבי הקופה הציבורית כדי לקדם את האידיאולוגיה החשוכה שלה, עלינו להציב אלטרנטיבה ברורה

עופר כסיף:  מול הצעת התקציב, שמקפלת בתוכה את המרכיבים האנטי-חברתיים ביותר, אלו שכוונתם להנציח את השיטה האכזרית והנצלנית ביותר, עלינו לומר לציבור: יכול להיות אחרת

עופר כסיף:  צריך להיות אחרת

עופר כסיף:       צריך להזכיר שלפי דוח בנק ישראל האחרון, ב-2022 ההוצאה הציבורית בישראל עמדה על כ-39

עופר כסיף: 1% תוצר, ירידה אף ביחס לשנים טרם משבר הקורונה

עופר כסיף:  מדובר בתופעה חריגה ברמה הבין-לאומית

עופר כסיף:  ההוצאה הציבורית ב-2022 הייתה נמוכה ב-5

עופר כסיף: 8% תוצר לעומת ממוצע ה-OECD, וזאת כוללת את ההוצאה הציבורית על הצבא והכיבוש

עופר כסיף:  הוצאות הממשלה ללא הוצאות ביטחון וריבית – מהנמוכות ביותר ב-OECD

עופר כסיף:  הפער בין הגידול בשכר במגזר הציבורי לגידול בשכר במגזר הפרטי – מהגבוהים ב-OECD

עופר כסיף:       והינה כעת מגיע סמוטריץ' להוריד אותנו עוד יותר ביגון שאולה

עופר כסיף:  כפי שהוריד את דירוג האשראי של ישראל, כך הוא יוריד עוד ועוד את ההוצאה הציבורית; כך הוא יבטל עוד ועוד תוכניות חברתיות; כך הוא יעצור עוד ועוד תקציבים לחברה הערבית, הנדרשים לצורך חיסול אפליה גזענית ארוכת שנים

עופר כסיף:  המשמעות של נתונים וצעדים אלו ברורה: לאדם שידו אינה משגת אין היום סיכוי אמיתי בישראל לזכות בחינוך טוב, בבריאות איתנה או ברשת סוציאלית עמידה

עופר כסיף:  אין שום דרך להצליח בישראל ללא גב כלכלי קיים

עופר כסיף:  אין שום סיכוי לרווחה כלכלית אמיתית לשכבות המוחלשות, לפריפריה החברתית-כלכלית

עופר כסיף:      ובין הגזרות האנטי-חברתיות – עלייה של 1% במס ערך מוסף, במע"מ

עופר כסיף:  מס רגרסיבי, שפוגע בעיקר במי שידו אינה משגת

עופר כסיף:  חייבים להתעכב על הצעד החצוף הזה

עופר כסיף:  אם המע"מ עולה ב-1% גם לעשירון העליון שרוכש שמפניה ורודה, וגם למשפחה קשת יום שמבקשת פת לחם או עוף לשבת, מי יסבול יותר? מי ייאלץ לוותר על מזון, תרופות, בגד חם או משחק לילד? עליית המע"מ תוביל גם לגל של התייקרויות מקרו-כלכליות בכלל ענפי המשק, לדוגמה בדיור ובנדל"ן

עופר כסיף:  בשלב הראשון הציבור יקדים רכישת דירות לפני עליית מע"מ, מה שעשוי להעלות ביקושים ולהאיץ את עליית מחירי הדירות, שאת ניצניה ראינו במדד מחירי הדירות לחודש דצמבר

עופר כסיף:       אולם ההשפעה היא לא רק על מי שיקנה דירה, אלא גם ובעיקר על מי שכבר רכש דירות

עופר כסיף:  מרבית רוכשי הדירות כיום משלמים תשלום התחלתי נמוך על הדירה – עד 20% – ואת היתרה הם משלמים בעת האכלוס

עופר כסיף:  כלומר, התשלומים העתידיים שלהם, במידה שישולמו אחרי ינואר 2025, יכללו מע"מ של 18%

עופר כסיף:  אז מי ייפגע יותר? חבריו של גולדקנופ, שמחזיק במאות דירות וייאלץ לוותר על עוד רכישה, או זוג צעיר שחסך וכעת ייאלץ לוותר על קורת גג ראויה? כל עלייה של 1% במע"מ תפגע בציבור – בדיור, בבריאות, ברווחה ובתעסוקה

עופר כסיף:  אבל לממשלה הזאת לא אכפת, כי מבחינתה מדד כלכלי חשוב יותר מצורכי הקיום של האדם עצמו

עופר כסיף:       אבל לא רק המע"מ עולה, גם תעריפי החשמל והמים ומיסי הבריאות יתייקרו

עופר כסיף:  ושוב, השכבות המוחלשות ייפגעו ראשונות

עופר כסיף:  מי ייאלץ לוותר על נסיעה ארוכה לבית החולים בשל עליית מחירי התחבורה הציבורית? מי יצטרך לחשב את מחיר הארוחה המשפחתית כי חשבון המים שוב עלה, האם המשפחה מהווילה בקיסריה או המשפחה מג'יסר א-זרקא? מי יוותרו על חוגי העשרה לילדים כי חשבון החשמל בקיץ קפץ, החברים המיליארדרים של ברקת או תושבי השכונות בדרום תל אביב?     הזכרתי קודם את מס הבריאות, שגם הוא עולה

עופר כסיף:  ושוב, מי שייפגע הן בעיקר השכבות המוחלשות

עופר כסיף:  אבל מי שייהנו מעליית מס הבריאות אינה מערכת הבריאות הקורסת; אינם המתמחים בבתי החולים שעובדים במשמרות ארוכות; לא המטפלים השיקומיים, שרוצים להיכנס להסכמי השכר של המקצועות הפארה-רפואיים

עופר כסיף:  לא ישתמשו בכסף הזה להקים בפעם הראשונה בית חולים ממשלתי בעיר ערבית, ולא לשיפוץ חדרי המיון באשקלון או בנהרייה

עופר כסיף:  בישראל אין מדיניות של מס צבוע, הפניה של מס מסוים לשימוש ספציפי

עופר כסיף:  כל מיסוי נכנס לתקציב המדינה הכולל, והממשלה מחלקת את הכסף בהתאם לסדר העדיפויות שלה

עופר כסיף:  כלומר, הכסף של מס הבריאות ילך, כמו שאר כספי המיסים שלנו, להתנחלויות, לכיבוש, למלחמה ולתועלת הטייקונים

עופר כסיף:       אבל הגזרות החדשות אינן רק בעליית מחירים אלא בעיקר בקיצוצים, ובראש הקיצוצים ההחלטה הגזענית לקצץ 15% מהתקציבים בתוכניות החומש ובהחלטות הממשלה הייעודיות לחברה הערבית

עופר כסיף:  בשאר משרדי הממשלה מקצצים 5%, ולערבים – 15%

עופר כסיף:  זהו מחיר הגזענות

עופר כסיף:  אפילו בנק ישראל, בנייר מדיניות שפרסם בשבוע שעבר, יצא חוצץ נגד הקיצוץ לחברה הערבית בטענה שזה יפגע בצמיחה במשק

עופר כסיף:  לפי בנק ישראל, תוכנית החומש מכוח החלטת ממשלה 922, שאותה הבאנו בזמנו במסגרת הרשימה המשותפת, יושמה בשנים 2016–2021, וקידמה את הפיתוח הכלכלי בחברה הערבית

עופר כסיף:  הוקצה לה תקציב של כ-13 מיליארד שקלים, ועד לנובמבר 2021 נוצלו כ-70% מתקציב זה על ידי החברה הערבית

עופר כסיף:      בתחום החינוך הגיע הניצול לכ-90%, ואילו בתחומי הבנייה והתשתיות הוא עמד על כ-50% בלבד

עופר כסיף:  אלא שהיו גם חסמים

עופר כסיף:  החסם המשמעותי ביותר הוא המחסור בקרקעות מוסדרות לפיתוח היישובים הערביים, שהיווה צוואר בקבוק משמעותי לבינוי של תשתיות, דיור למגורים ומוסדות ציבור

עופר כסיף:  קושי משמעותי נוסף הוא הדרישה להשתתפות במימון מצד הרשויות – מצ'ינג, מה שנקרא – עקב היותן גירעוניות ובשל המצב החברתי-כלכלי הקשה של תושביהן

עופר כסיף:  התוכנית עוד ממשיכה לשנים 2022–2026, תוכנית 550 – תוקצבה במקור ב-30 מיליארד שקלים

עופר כסיף:  אך הממשלה מתכוונת לקצץ יותר מ-3

עופר כסיף: 6 מיליארד מתוכם

עופר כסיף:  לפי בנק ישראל, ואני מצטט: "המשך האינטגרציה של החברה הערבית בישראל הוא חיוני הן לקידום רווחתם של התושבים הערבים ולצמצום פערים בינם לבין האוכלוסייה היהודית, והן למיצוי פוטנציאל הצמיחה של המשק הישראלי בטווח הארוך"

עופר כסיף:  סוף ציטוט

עופר כסיף:  והמשמעות הברורה היא שמדיניות הקיצוץ הגזענית תפגע בכולם בסופו של דבר

עופר כסיף:       שנת 2023 הייתה השנה המדממת ביותר בחברה הערבית – 244 נרצחים – והממשלה מקצצת בתוכנית למלחמה בפשיעה, מה שיחזק את ארגוני הפשע ויגביר את השתוללותם, לקורת רוחם של גזעני הממשלה

עופר כסיף:  כי בין תפיסת השר המופקד על המשטרה – מבחינתו ערבי טוב הוא ערבי מת – לבין קיצוץ תקציב המאבק בפשיעה בידי שר העוצר, עובר קו ישר אחד

עופר כסיף:       אבל יש מי שלא מקצצים לו, יש מי שלהם דווקא מעבירים עוד ועוד כספים: למתנחלים, למשיחיים, ללאומנים, לגזענים; לא ליהדות האמיתית, שבה שלום, צדק וערבות הדדית מושלים, אלא למשיחיות, לדת של שנאה

עופר כסיף:  כ-98 מיליון שקלים לזהות יהודית של אורית סטרוק; 25 מיליון שקלים לזהות יהודית של אבי מעוז; תקציב של 72 מיליון שקלים למסורת של עמיחי אליהו, כולל 16 מיליון שקלים להשתלטות על אתרים ארכיאולוגיים בגדה המערבית הכבושה; 79 מיליון שקלים למסורת של מנחם פרוש; 15 מיליון שקלים למרכז המורשת של הארכי-אלים רחבעם זאבי; ו-52 מיליון שקלים לגרעינים משימתיים, להכשרת מיליציות של נוער הזוועות על ידי תומכת הטרור סטרוק

עופר כסיף:      לא זו היהדות האמיתית, לא זהו חזונם של נביאי ישראל, שראו את דלת העם ומצוקתו בראש מעייניהם, ונאבקו למען האוכלוסיות המוחלשות והנרמסות

עופר כסיף:  "שמעו הדבר הזה פרות הבשן", קרא הנביא עמוס לעשירון העליון

עופר כסיף:  וכך כל נביאי ישראל, שידעו לעמוד נגד צו המלך כשהיה בלתי צודק

עופר כסיף:       הכנסת לבדה אינה הפתרון

עופר כסיף:  הכוח של המעמד העובד יגיע מהאחדות שלו

עופר כסיף:  בל נשכח שכל מה שנוצר במדינה, כל מבנה שנבנה, כל כביש שנסלל, כל שורת קוד שנכתבת, כל משלוח שנמסר, כל מוצר שמופק, כל יצירה שמופצת, כל חדר שמנוקה – מאחוריהם לא עומד איש עם חליפה שהון בחשבונו, אלא העובדים

עופר כסיף:  העמל שאתם יוצרים הוא גם הכוח שלכם

עופר כסיף:  התועלת לחברה, ההתפתחות שלה, כל-כולה בזכותכם ושלכם

עופר כסיף:  זכותכם המלאה ליהנות ממנה ולחיות בכבוד ובשוויון

עופר כסיף:  דברי ימיה של החברה כולה הם דברי ימיה של מלחמת המעמדות, כתבו מרקס ואנגלס

עופר כסיף:  מול התקציב הזה ומול המדיניות הפונדמנטליסטית, הדתית והכלכלית יהיה מאבק – מעמדי, חברתי ופוליטי

עופר כסיף:      לא אוכל לסיים ללא התייחסות למתקפת הדמים המתמשכת על עזה, לגופות ולפשעים הנערמים שם, ולגורל החטופים המעונים בידי חמאס ומוקרבים בידי נתניהו וכנופיית הכהנאים שלו על מזבח הישרדותם הפוליטית ובשם ברבריות הנקם

עופר כסיף:  משך שנים ארוכות מקיימת ישראל משטר כיבוש ואפרטהייד אלים כנגד העם הפלסטיני

עופר כסיף:  אין-ספור פשעים נעשו במסגרת משטר הטרור הזה

עופר כסיף:  יהיו איומים אלו ככל שיהיו, אין בהם ואסור שיהיה בהם ולו שמץ של הצדקה או גילוי הבנה למעשי הזוועה הסדיסטיים – לטבח, לאונס, לעינויים, לחטיפות – שביצעו פורעי חמאס

עופר כסיף:  ופשעי חמאס, אין בהם ואסור שתהיה בהם שום הצדקה לקטסטרופה שמחוללת ישראל בעזה – לטבח, לחורבן, להרעבה, להצמאה, לגירוש

עופר כסיף:       בשבוע שעבר נורה בעזה עטאה אבראהים אל מוקאייד, קשיש פלסטיני חירש שלא היווה סכנה לאיש

עופר כסיף:  בתיעוד האירוע נראים חיילים מתרברבים כיצד ירו בו חרף העובדה שהיה לא חמוש

עופר כסיף:  כל הכבוד, אומרים החברים ליורה, בעוד עטאה המת שרוע מאחורי ספה

עופר כסיף:  לא רק קשישים נקטלים ללא רחם

עופר כסיף:  גם על ילדים ונשים אין מרחמים

עופר כסיף:  יש בבית הזה מי שמעודדים זאת, יש מי שצווחים: נקמה, ויש רבנים שאומרים במפורש: "לא תחיה כל נשמה", כך אמר "רב" ישיבת הסדר ביפו, מי שמכשיר חיילים בעצמו

עופר כסיף:  כך הוא אמר, דברי הבלע של הגזען, כך: "המחבלים של היום הם הילדים של המבצע הקודם, שהשארת אותם בחיים

עופר כסיף:  הנשים הן בעצם אלו שיוצרות את המחבלים"

עופר כסיף:  סוף ציטוט

עופר כסיף:  האם יש תיאור מדויק יותר למי שמעודד רצח עם? האם יש משנה שטנית יותר של ג'נוסייד? האם נפתחה חקירה? האם נשלל מעמדו? האם יועמד לדין?     ממשלת ישראל התחייבה למנוע פשעי מלחמה, לעצור את המסיתים לפגיעה באזרחים, להגן על עזתים חפים מפשע

עופר כסיף:  אבל הפשעים מתועדים, נחגגים, משותפים ברשתות החברתיות כבידור להמונים

עופר כסיף:  שלחתי לשר גלנט כמה פניות בעניין תיעוד של פשעי מלחמה מצד חיילים בעזה:  ירי באזרחים חפים מפשע, ביזת רכוש, השפלת נשים, פיצוץ תשתיות אזרחיות מוגנות, חסימת סיוע הומניטרי ועוד

עופר כסיף:  גלנט, כהרגלו, לא ענה – ממשיך להתעלם מהתרעותיי כפי שהתעלם בעבר

עופר כסיף:      מתקיימים בנו דברי איש רוח שהזהיר מפני ההליכה מן האנושות דרך הלאומיות אל החייתיות

עופר כסיף:  ואנחנו עלינו על הדרך הזאת אחרי המלחמה וכיבושיה, ושמא נגיע גם אנו עד הסוף? כך ספק שאל ספק הזהיר פרופ' ישעיהו ליבוביץ' לפני עשורים רבים

עופר כסיף:  מהדרך הזאת חייבים לרדת מייד, מדרך הכיבוש והטיהור האתני, מדרך ההרעבה וההצמאה, מדרך השנאה והנקמה – ולעלות על דרך הפיוס והשלום הצודק

עופר כסיף:      התחלתי את דבריי בצורך בשינוי עמוק בשיטה הכלכלית-חברתית השלטת ואסיים בקריאה לשינוי פוליטי-מדיני: סיום המלחמה, עסקה מיידית לשחרור החטופים, שיקום הרצועה החרבה ומערב הנגב המוכה, השבת הפליטים, העקורים והמפונים לבתיהם בנגב ובצפון כמו גם בעזה

עופר כסיף:  ומעל לכול – התנעה מיידית של תהליך אמיתי לסיום הכיבוש, לעצמאות פלסטינית ולמימוש פתרון שתי המדינות, למען שלום, ביטחון ושגשוג לשני עמי הארץ ולכל יושביה

עופר כסיף:  זאת האלטרנטיבה היחידה לשלטון האימים של נתב"ג – קיצור לנתניהו-בן גביר – ולא אלה שמציעים עוד מאותו הדבר: עוד כיבוש, עוד גזענות, עוד הזנחה, עוד הפקרה, עוד עוני - -     

ניסים ואטורי: הסתיים הזמן

עופר כסיף: - - ועוד דמים

ניסים ואטורי: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה

עידן רול: תודה רבה, אדוני היושב בראש

עידן רול:  כנסת נכבדה, תרשו לי לפתוח בתנחומיי הכנים והכואבים למשפחתו של סמל ראשון איתי חן, זכרו לברכה

עידן רול:  זאת בשורה מאוד עצובה לכולם, לעם ישראל ולמשפחה הגיבורה שלו, שנלחמה כל רגע בניסיון להשיב אותו

עידן רול:       אני רוצה לנצל את הבמה הזאת גם כדי להודות להמון המון אנשים שעושים עבודתם נאמנה כבר חודשים ארוכים

עידן רול:  יש לנו המון גיבורים שקטים במדינה בחודשים של לחימה, חודשים של התמודדות, חודשים של מפונים, חודשים של חטופים

עידן רול:  יש פה ממערך בריאות הנפש, עובדים סוציאליים, עובדות סוציאליות, מערך הרופאים, הרופאות והאחיות; יש לנו המון אנשים שעובדים בצורה אינטנסיבית גדולה במצב חירום כבר חודשים ארוכים כדי לאפשר למדינה הזאת להמשיך ולצעוד קדימה, בתקווה שהם מצליחים לתת מזור לכמה שיותר אנשים

עידן רול:  אז תודה לכם

עידן רול:       אני רוצה לדבר איתכם על כמה דברים שלטעמי, הממשלה הזאת כושלת בהם, דברים שכואב לי שהיא כושלת בהם

עידן רול:  אבל קודם כול, אני רוצה לדבר על משהו שלא מדברים עליו מספיק – על אמפתיה

עידן רול:  אני אשטח פה בהמשך את כל מה שנעשה והוא טעות בעיניי ברמה המדינית, ברמה הביטחונית, דברים שהממשלה גררה בהם רגליים עד שנותרנו עם הגב אל הקיר; דברים שהכניסו אותנו לסחרור של ממש בזירה הבין-לאומית המדינית

עידן רול:  אבל לפני הכול – כי בסוף מנהיגים יכולים לטעות, ושלטון יכול לעשות לאורך מלחמה ארוכה לכאורה גם טעויות

עידן רול:  הבעיה היא היעדר האמפתיה

עידן רול:  הבעיה היא שיש פה ממשלה שאני מרשה לעצמי לומר שציבור רחב מאוד – יותר רחב ממי הצביע למי – מרגיש שאין להם אמפתיה

עידן רול:  הם לא מראים מספיק אמפתיה לכאב, לקושי, להתמודדות, לאנשים שעקורים מביתם, לאנשים שלא ישנים בלילה וחיים כמו סהרורים ביום כי האהובים שלהם נמצאים במנהרות חמאס בעזה

עידן רול:       אמפתיה לא עולה כסף

עידן רול:  אנחנו פה לדבר על התקציב, ויש לי הרבה טענות על התקציב הזה

עידן רול:  אבל אמפתיה – מה שנקרא באנגלית – can go a long way, והיא לא עולה כסף, זה עניין של מנהיגות; זה עניין של ממשלה שמבינה שאנחנו כמדינה נמצאים בשעתנו הקשה מכול, שמבינים שיש רטוריקה מסוימת שצריך להימנע ממנה, ויש רטוריקה אחרת שכדאי לאמץ – רטוריקה שרואה את הבן אדם, שרואה את הפרט; רטוריקה שמתייחסת גם בהצהרות כאן, גם בהצהרות בישיבות ממשלה – גם באיפה מגיעים ואיפה מבקרים, ובעיקר בראש הממשלה

עידן רול:  כי בסוף זה מי שמוביל את המדינה ואת הממשלה הזאת

עידן רול:  לא מרגישים אמפתיה, לא מרגישים שמדברים מספיק על הכאב של אנשים, לא מדברים מספיק על החטופים, לא מדברים מספיק על המילואימניקים, על התמודדות של אנשים שחזרו משדה הקרב

עידן רול:       זה חטא גדול מאוד של הנהגה שלוקחת כמובן מאליו הקרבה של אנשים

עידן רול:  זה חטא גדול מאוד של הנהגה, של ממשלה, שמניחה שאנשים תמיד ימשיכו לשרוד, תמיד ימשיכו להתקיים, תמיד ימשיכו לקחת על עצמם עוד עול ועוד עומס

עידן רול:  אני רוצה לראות איפה השר שיבוא ויגיד: מה קורה עם מיצוי הזכויות של המילואימניקים? אני רוצה לראות איפה השר שיבוא ויגיד: ניחא, העברתם תקציב –אפילו שלרוב התקציב של המילואימניקים אין שום מקור תקציבי, זה כמו הבטחות על הקרח

עידן רול:  אבל אפילו מה שקיים

עידן רול:       אני נותן לכם גרייס ועוד גרייס ועוד גרייס, ואני אומר: איפה תבוא לפה הממשלה שתאמר: למה המילואימניקים היקרים שלנו שחזרו עכשיו ממלחמה קשה בשדה הקרב צריכים עכשיו להילחם בסבך הביורוקרטי? למה ממשלה שיודעת לחגוג בתקשורת הטבות כביכול למילואימניקים לא יודעת לוודא שבסוף הכסף יגיע לכיס שלהם? ואני אגיד לכם כבר עכשיו: הכסף מועט, זה לא הטבות גדולות, כן? לא עשיתם שום דבר משמעותי

עידן רול:  אף מילואימניק לא הולך להתעשר פה, כן? אם זה היה מצליח והתקציב שנתתם למילואימניקים היה קורה במלואו עם מיצוי זכויות מקסימלי אז אולי הם לא יקרסו כלכלית כולם

עידן רול:  זאת תמונת המצב שצריך להבין

עידן רול:  אם הסיוע יינתן במלואו אז אולי העסקים שלהם לא יקרסו, אלא רק יהיו במשבר

עידן רול:  זה לא באמת מחזיק אותם

עידן רול:  זה גם לא נותן להם תחושה שהם מוערכים, זה לא נותן להם תחושה שרואים אותם

עידן רול:  חשבתם על זה פעם? כי אני מתבייש בזה כל הזמן

עידן רול:       אני חושב על זה כל היום, אני חושב על זה כל היום

עידן רול:  אני חושב על כל האנשים שנושאים עיניים לבית הזה ונחמץ לי הלב

עידן רול:  אי-אפשר לעשות הכול אבל אפשר לעשות כל כך הרבה יותר

עידן רול:  אפשר לעשות הרבה יותר

עידן רול:  יכלו להיות פה שרים שמגיעים לוועדות, יושבים ומנסים לפתור בעיות; יכלו להיות פה שרים שבאים ומקשיבים, לא באים להקריא את המצגת שלהם שהם תכננו להעביר כדי להעביר את המסר שלהם לתקשורת בתקווה לקבל עוד איזה סאונד בייט

עידן רול:  חלקם עושים את זה; הרוב – לא

עידן רול:  חלקם מגיעים לפה, נקלעים לכל מיני תגרות כאן במליאה ושוכחים שאנחנו – תפקידנו להנהיג; שאנחנו – תפקידנו לתת לאנשים ביטחון; להגיד להם: אנחנו יודעים שקשה לכם, אבל אנחנו רואים אתכם; לזכור שלהם יותר קשה מלרוב האנשים פה

עידן רול:  לאנשים פה יש עבודה, עובדי מדינה

עידן רול:       איפה הקואליציה שאמורה לבוא ולהגיד על אף כל המחלוקות – פשוט להגיד: אנחנו עכשיו עוזרים; אנחנו מוודאים שהמפונים מקבלים תנאים; אנחנו לא מאשרים החלטת ממשלה טלפונית כל פעם ב-24:00, יום לפני שהמפונים תיאורטית כבר על מזוודות ותוהים מה יקרה איתם; אנחנו לא שוללים מהם מערכות חינוך כדי לאלץ אותם לקבל החלטות; אנחנו מבינים את גודל השעה; אנחנו באים, מבקרים אותם ואומרים: איך אפשר לעזור?      אתם יודעים מה? זה גם בסדר אם לא הייתם מצליחים לעזור בכול

עידן רול:  אני מכיר את הסבך הביורוקרטי

עידן רול:  אבל שוב – איפה האמפתיה? איפה לבוא לראות אנשים בשעתם הקשה ולשאול כאנשי ציבור: איך אפשר לעזור? זה כל כך פשוט

עידן רול:  אלוהים יודע שיש לכם צוותים גדולים, לשכות גדולות, המון עוזרים

עידן רול:  איפה להפנות את המשאבים לזה?      אתם יודעים מה זה לצעוד פה בכנסת הזאת? אני מניח שהרבה כבר לא מרגישים את זה או לא יודעים את זה, אבל חברי כנסת פה מרגישים את זה

עידן רול:  אתה נכנס למשכן, ואתה מוכה צער ובעיות מרגע שאתה נכנס בדלתות המשכן הזה ועד שאתה מגיע לוועדה, ובוועדה ובלשכה שלך

עידן רול:  וזה התפקיד שלנו

עידן רול:  אבל הלב נחמץ

עידן רול:  אתה רואה משפחות חטופים עם עיניים כלות ופנים שהם התגלמות של יגון; אתה רואה מילואימניקים לפעמים בכלל בתפקיד של בני דודים של חטופים כדי להקל על ההורים, ועל הדרך אתה שומע שהם בכלל עדיין לא קיבלו שקל על העסקים שלהם, והם חזרו מצו 8 אחרי 130 יום וכבר יש להם הצו הבא

עידן רול:  אבל לא נורא, לא נורא – אנחנו לא רוצים להעסיק אתכם בבעיות שלנו כי יש חטופים

עידן רול:  אבל גם להם יש בעיות

עידן רול:       אתמול עצרו אותי במזנון החלבי לדבר איתי – מישהי מקסימה, בעלה הוא סמג"ד במילואים שיש לו שני עסקים מצליחים, והוא עדיין לא הצליח לקבל עליהם שקל אחד שמגיע לו כפיצוי על העסקים שלו, שהיו סגורים כשהוא היה עכשיו במילואים חודשים – כן? סמג"ד במילואים

עידן רול:  היא הייתה פה בשם משפחות החטופים, בגלל חטופים שהיא מכירה

עידן רול:  אימא שלו שפה איתה, גם עם החולצות של החטופים, מפונה מהבית שלה

עידן רול:  חזיתות בכל מקום

עידן רול:  אנשים שבאים לפה ולא רוצים אפילו להתלונן

עידן רול:  אתה חולב מהם את הבעיות שלהם

עידן רול:       אבל איפה הממשלה שאמורה הייתה לטפל בזה? וכמה קל לטפל בזה

עידן רול:  כמה קל היה להקים מנהלת אפקטיבית שתתכלל צרכים של המפונים מההתחלה, לא זו שעדיין משתדלת לקום? כמה קל היה פשוט להושיב את משרדי הממשלה באופן קבוע – פעם בשבוע נציג שם – ולנסות לטפל בבעיות? כמה קל לדעת על כל מילואימניק שמשתחרר; להרים אליו טלפון – לקחת רכזי כוח אדם בשירות סדיר שיתקשרו – כל אחד יקבל מאה מילואימניקים והתפקיד שלו, או שלה, יהיה לדאוג שהם ממצים את הזכויות שלהם; להגיש את הטפסים שלהם לביטוח לאומי ולעשות מה שצריך מתוך המערכת, כדי שהם יוכלו להיות עם המשפחות שלהם, עם הילדים שלהם, שגם הם בעצמם צריכים יחס עכשיו, וטיפול והתמודדות, שהם יוכלו לחזור לעסקים?      ראיתם מילואימניקים שחוזרים משדה הקרב? אתם יודעים שביום אחרי הם כבר עובדים? יום אחרי

עידן רול:  אם הם לוקחים כמה ימים כי מתאפשר להם אז הם בימים האלה עושים קניות, עוזרים בבית, הולכים ולוקחים את הילדים לגן, מנסים לשחרר את בן הזוג, את בת הזוג, קצת לנשום אחרי חודשים

עידן רול:  אין באפר, אין התאוששות, אין זמן

עידן רול:  אף אחד לא אכפת לו, לא אכפת לו

עידן רול:      אני כן אגיד את זה – ואני חושב שאני באמת לא אחד שנחשד סתם בלהאשים דברים, לוקח את המילים שלי מאוד ברצינות – לא אכפת לכם

עידן רול:  לרובכם לא אכפת

עידן רול:  פשוט לא אכפת

עידן רול:  יש פה גם שרה עכשיו, היא לא מקשיבה לנאומים

עידן רול:  זה לא באמת אכפת

עידן רול:  זה מורגש

עידן רול:  הם מרגישים את זה

עידן רול:  והם לא רוצים שיהיה לכם אכפת, אני רוצה שיהיה לכם אכפת

עידן רול:  הם, לא נעים להם גם עכשיו לדרוש כלום

עידן רול:  הם עושים את זה כי הם ציונים; הם עושים את זה כי הם מבינים שקשה במדינה הזו לא פעם, והם מבינים שצריך להתאמץ

עידן רול:       אבל איפה המנגנונים שלכם? אתם עומדים בראש משרדים, אתם מעבירים פה תקציב שהוא בעצמו בעיה אחת גדולה, התעלמות ממגזרים שלמים שצריכים סיוע וצריכים שיכירו בהם

עידן רול:  איך אתם יכולים ללכת לישון בידיעה שמילואימניקים חזרו מעזה, מקבלים כבר את הצו הבא, וברור שלא יקבלו את הפיצוי על המילואים הראשונים עוד בטרם יתחילו את המילואים הבאים? אתם יודעים מה יקרה להם? משהו שלא יקרה לכם: העסק שלהם יקרוס; לא תהיה להם פרנסה

עידן רול:  פה בבית זו לא בעיה, פה המשכורת נכנסת לכולנו, אצלם זה לא ייכנס

עידן רול:      אתם יודעים מה הנגזרות של אין משכורת למילואימניק? עזבו את החלומות; עזבו כמה קשה להחזיק עסק במדינה הזו – עסק קורס

עידן רול:  אתם חושבים על הלחץ הכלכלי? אתם חושבים על המשפחה שעכשיו, בנוסף לזה שהם חרדים לשלומם של בני הזוג שלהם, של האחים שלהם, של הבנים שלהם, אז עכשיו הם גם מודאגים כלכלית? אתם מצליחים לישון בלילה, כשיש פה מילואימניקים שעוזבים את הלימודים כי הם לא יכולים יותר כלכלית לעמוד בזה? מילואימניקים שסוגרים את העסק כי הם יודעים שהם לא יצליחו להחזיק אותו – הם מתכוננים למילואים הבאים כבר, אז הם אומרים: טוב, אני אסגור עכשיו? אתם יודעים מה זה שנסגר למישהו העסק, החלום שלו? זה לא משנה אם הוא בן 27 או אם הוא בן 45

עידן רול:       האנשים האלה נותנים כל כך הרבה

עידן רול:  למישהו אכפת? לאף אחד לא אכפת פה

עידן רול:  לרוב לא אכפת פה

עידן רול:  אבל אתם חגגתם את התקציב הזה כביכול עם הבטחות

עידן רול:  שקל הם לא יראו מזה

עידן רול:  כל יום, כמה פעמים ביום, אני מקבל פניות ממשרתי מילואים

עידן רול:  תמיד בהתנצלות, תמיד: סליחה, אני לא רוצה להפריע

עידן רול:  מה להפריע? זאת העבודה שלנו

עידן רול:  הם תמיד מספרים שהם לא קיבלו שקל – שקל מהמענקים ומהפיצויים שהם היו צריכים לקבל

עידן רול:  לא המענקים של צה"ל, כל הפיצויים, בעיקר העצמאים

עידן רול:  שקל

עידן רול:      ישב אצלי בן אדם בשבוע שעבר, ואמר לי כאילו כלאחר יד: כן, אני חזרתי עכשיו ממילואים, הייתי צריך לסגור את העסק

עידן רול:  ואז הוא מדבר איתי כבר על דברים אחרים, הוא בא לפה לקדם משהו אחר, לטובת מישהו אחר, כי הוא מרגיש שלמישהו האחר הזה יש צרות אמיתיות

עידן רול:  מילואימניק שלא ראה את הבית ארבעה חודשים, מספר לי, בדרך אגב, שהעסק שלו קרס בזמן שהוא במילואים, לא מבקש כלום – אפילו לא מצפה שנתעכב על זה – ועובר לדבר על הבן-אדם שהוא בא לעזור לו, ובגלל זה הוא יושב איתי בכנסת

עידן רול:       ואתם בממשלה, עושים מה? מה אתם עושים נוכח הדבר הזה? אז אני חוזר שוב לרכיב האמפתיה

עידן רול:  אחרי כל מה שנאמר

עידן רול:  אחרי אוזלת היד, אחרי ההתעלמות ממגזרים, אחרי ההעמסה הבוטה, הגסה, חסרת האחריות על מגזר מסוים – שגם כך קטן ונושא בנטל הביטחוני של המדינה הזאת – אחרי זה אתם גם לוקחים את זה כמובן מאליו

עידן רול:  אין לכם חרטה, אין לכם אמפתיה, גם לא יותר מדי מילות תודה

עידן רול:  לפעמים, כשזה מתאים

עידן רול:  לייקים, כשזה מסתדר

עידן רול:  לא בא לעזור באמת

עידן רול:       מי יעזור להם? מה, אנחנו צריכים עכשיו לחכות ולראות מה יקרה? יש למישהו ספק שיש לנו אתגרים גדולים מאוד לפנינו? אתם מבינים כמה פצועים הולכים להיות לנו פה? אתם מבינים כמה קטועי רגליים הולכים להסתובב פה עכשיו במדינה? כמה עזרה הם יצטרכו? אתם מבינים כמה הלומי קרב יהיו כאן במדינה אחרי המלחמה הזאת? איזה מערך ייתן להם את הגיבוי? איזה מערך ייתן להם את הגיבוי?      אם אנחנו לא יודעים לתת להם את מה שמגיע להם, כדי לקבל החזרים על העסק שנסגר בזמן שהם במילואים, איך נדע לשקם אותם? איך נדע להכיר להם תודה על ההקרבה האדירה שלהם? אם יש משהו שהוא כנראה יותר גרוע מההקרבה האדירה, מחיר שמשלמים לכל החיים, זה גם להרגיש שאף אחד לא רואה את זה; שאף אחד לא מבין את זה; שלאף אחד לא אכפת

עידן רול:       יש פה ספק – חבריי חברי הכנסת פה, שגם הם כמוני כבר מספר שנים פה – יש פה ספק שאנחנו נראה אנשים מגיעים לוועדת כספים, לוועדת רווחה, לכל הוועדות השונות עם דמעות בעיניים ואומרים: אנחנו לא שורדים? אנחנו לא שורדים כלכלית, אנחנו לא שורדים נפשית

עידן רול:  יש ספק שהבית הזה יראה את המראות האלה עוד פעם? מי נערך לזה? מי מגדיל ראש ונערך לזה, במקום להתעסק בלבטל את פרס ישראל; במקום להתעסק בכל מיני דברים?      זה החטא הכי גדול של הממשלה הזאת, לפני הכישלון המדיני, לפני הרבה דברים אחרים

עידן רול:  אני לא רואה חרטה ואני לא רואה אמפתיה

עידן רול:  אני לא רואה את האנושיות הבסיסית הזאת

עידן רול:  ואתם לא מורמים מעם

עידן רול:  אף אחד מאיתנו לא מורם מעם

עידן רול:  האנשים האלה ימשיכו לצאת ולעשות, והם ימשיכו לתרום פשוט כי הם אנשים טובים, הם ציונים טובים ויש כאלה בכל חלקי החברה

עידן רול:  זה לא עניין פוליטי, זה עניין של לזכור למה אנחנו פה

עידן רול:      משרת ציבור בבית הזה שלא שואל את עצמו, בסוף עוד יום בעבודה הזאת, אם הוא הצליח לעשות משהו אחד טוב, הלב שלו לא במקום הנכון

עידן רול:  פשוט הלב שלו לא במקום הנכון

עידן רול:  יש רק 120 כמונו

עידן רול:  יש לנו הרבה בעיות לפתור

עידן רול:  גם כך הבית הזה לא בדיוק יעיל בלפתור דברים, כן? גם כך דברים פה לא קורים, ותשובות לא ניתנות המון פעמים – לא על ידי משרדי ממשלה, לא על ידי פקידים, לא על ידי הרבה דברים

עידן רול:       צריך לחרוק שיניים ולעבוד קשה כדי למצוא פתרונות

עידן רול:  לפעמים פניות ציבור זה מה שנשאר פה – ולהראות אמפתיה

עידן רול:  גם משפחות החטופים שמסתובבות פה, הם לא באמת מצפות שכל אחד מאיתנו עכשיו יצליח להביא את המתווה להחזרת היקרים להם

עידן רול:  רובנו לא מכירים את הפרטים, וטוב שכך; רובנו לא חלק מהחדרים הסגורים המאוד מצומצמים האלה

עידן רול:  הם רוצים אמפתיה

עידן רול:  הם פשוט רוצים שיקשיבו להם

עידן רול:  יש פה, בבית הזה, משהו שלדעתי פשוט לא השתנה במלואו אחרי 7 באוקטובר

עידן רול:  אנחנו לא אמורים להיות צודקים

עידן רול:  אנחנו בהרבה דברים בישראל של אחרי 7 באוקטובר צריכים להקשיב

עידן רול:  הניצחונות הם קטנים; העזרה היא נקודתית

עידן רול:  עזרה גדולה מזו לוקחת פה שנים, והרבה פעמים זה אפילו לא קורה

עידן רול:       אבל האנשים שמגיעים לפה, אנחנו צריכים להעריך אותם על זה שהם מגיעים לפה

עידן רול:  ואנחנו בטח צריכים להעריך אנשים שמגיעים לפה

עידן רול:  נשים שמגיעות עם התינוקות על הידיים לדבר על חוסרים של ציוד לבעל שלה שהוא מג"ד

עידן רול:  אנחנו צריכים להוקיר את אלה שמגיעים לפה יום-יום ומפסידים עבודה בשביל לדבר על בן דוד שלהם, שחטוף בעזה

עידן רול:  אנחנו לעולם לא יכולים להיות פה במקום שבו אנחנו מתרגלים לזה

עידן רול:  לעולם לא נצליח לעשות מספיק בבית הזה, לטעמי, כדי להוקיר את כל אותם אנשים גדולים שיש במדינה הזאת ולהודות להם

עידן רול:       עם ישראל הוא באמת עם ישראל נפלא

עידן רול:  הוא נפלא

עידן רול:  הוא טוב הרבה פעמים יותר מנבחריו

עידן רול:  המשימה שלנו פה צריכה להיות, לדעתי, לנסות להיות טובים כמעט כמוהם, אולי אפילו כמוהם, אבל יש לנו דרך ארוכה

עידן רול:  אתם לא רוצים לדבר על הפילוג ועל השיח? בסדר

עידן רול:  אפשר להמשיך לריב פה; חבל, אבל אפשר

עידן רול:  אבל אפשר לעשות בינתיים, אפשר לעזור

עידן רול:  אני חושב, וזה חשוב לי אישית, אני חושב שהבית הזה המשיך הלאה מנושא המילואימניקים נורא מהר

עידן רול:  התרגלנו שיש מלחמה, ראינו שהם התייצבו התייצבות יתר עוד בלי שקראו להם, אנחנו מניחים שהם יתייצבו פעם נוספת, אז אפשר פשוט להתקדם הלאה לדברים הבאים

עידן רול:       אני מבקש מהמעטים שיש פה וממי שאולי עוקב או שומע: אסור לנו לשכוח ממערך המילואים

עידן רול:  עוד מעט פסח, הזדמנות מעולה לרכוש מעסקים של מילואימניקים

עידן רול:  זו הזדמנות מעולה בבית הזה לעשות כמה שיותר – לבדוק, לעשות דיונים, ליזום, לתת להם פה, להילחם על זה; להביע את קולכם על שוויון בנטל; להבין שאותם 2% לא ימשיכו להיות 2%

עידן רול:  אנחנו צריכים לתמוך בהם, גם אם זה לא נוח לכם פוליטית לומר את זה

עידן רול:  הבית הזה צריך להכיר תודה ולהיות אמפטי, והממשלה הזאת במיוחד צריכה להבין שהיא ממשלה, ולהנהיג זה זכות, ולהנהיג זה להראות לב ואמפתיה לאנשים, גם אם אין לך פתרונות

עידן רול:  תודה רבה

ניסים ואטורי: תודה רבה

ניסים ואטורי:  חברת הכנסת נעמה לזימי

נעמה לזימי: יו"ר הישיבה, כנסת נכבדה

ניסים ואטורי: 20 דקות, בבקשה

נעמה לזימי: אני רוצה להגיד לך, זה רגע עצוב, רגע עצוב של העברת התקציב הדורסני ביותר, הקמצני ביותר, המנותק ביותר שידעה ישראל מאז הקמתה

נעמה לזימי:  התקציב הזה קשה יותר מהתקציב של שנת 1985, שהיה תוצאה של משבר גלובלי, אינפלציוני, קשה מאוד

נעמה לזימי:  זה תקציב קשה שהוא כולו תולדה של ניהול כושל, של מדיניות כושלת, של אטימות

נעמה לזימי:  אבל התקציב הזה מסמל יותר מכול את פניה של הממשלה הזאת, ממשלה שלא מרחמת על אזרחיה; שאפילו אחרי האסון הנורא ביותר שידענו היא ממשיכה לרמוס ולחמוס במקום לרפא ולתקן

נעמה לזימי:  זה לא תקציב של שיקום, זה תקציב הרס

נעמה לזימי:  הממשלה ממשיכה את המחדל הגדול שלה בתקציב הזה ממש

נעמה לזימי:  במקום לאיים בהפלת התקציב על הקיצוץ של 200 מיליון שקלים לגיל הרך – עידן, יש לנו ילדים קטנים – להכשרות של הסייעות, של הגננות, לשמור על הילדים שלנו, להעצים את התחום הכל-כך חשוב הזה לשלמות ילדינו, במקום זה, על מה מאיימים בהפלת תקציב? על מס סיגריות בדיוטי פרי

נעמה לזימי:  200 מיליון שקלים קיצוצים לגיל הרך, אבל מס סיגריות בדיוטי פרי – זה יכול לגרום להפלת תקציב מדינה

נעמה לזימי:       במקום לאשר בהול את התוספת של 14 מיליון שקיצצו מתקציבי הקהילה הגאה, כ-40% מהתקציבים, אישרו רק ביום ראשון האחרון ובבהילות, במשאל טלפוני, 25 מיליון קלים להומופוב הכי גדול במדינה, לאבי מעוז

נעמה לזימי:       במקום להילחם על מיגור הפשיעה והרצח בחברה הערבית, מקצצים ב-15% את תקציב תוכניות החומש שהוכחו כיעילות וטובות לפיתוח ולצמצום פערים

נעמה לזימי:  הממשלה הזאת ממש מסלילה, בגזענות ובאטימות, צעירים ערבים המצויים בחוסר מעש אל ארגוני הפשיעה

נעמה לזימי:       במקום לתקצב מינהלת אזרחית לשיקום הצפון – הצפון, שנמצא במצב הכי קשה מאז קום המדינה – מתקצבים משרדים מיותרים ופיקטיביים שמשמשים כצינור כספים למקורבים, אבל הצפון משעמם אותו, משעמם אתכם

נעמה לזימי:       במקום לסייע לחברה החרדית להיכנס לשוק העבודה, להתפרנס בכבוד ולהיות חלק מהמשק, מקצצים בשירות התעסוקה 150 מיליון שקלים, ומתקצבים מנגד חינוך מפלגתי פרטי וממיין ללא לימודי ליבה

נעמה לזימי:  אגב, בגלל שאנחנו דורשים שהתקצוב הזה ללימודי הליבה יהיה כהלכתו – סליחה, התקצוב הזה לחינוך הפרטי הממיין המפלגתי יהיה כהלכתו לפחות – בעיניי זה אסון – בגלל שהם לא מוכנים להתחייב לדיווח שעות ההוראה, לשקיפות ולכל מה שהמערכת הממלכתית הציבורית  מתחייבת, התקציב הזה נמצא עכשיו ברזרבות

נעמה לזימי:  זה גרם לוועדת הכספים להיות משותקת

נעמה לזימי:  חלילה לא מענים למפונים, לעסקים קטנים, למילואימניקים – זה לא יכול לשתק ועדת כספים

נעמה לזימי:  אבל אם התקציב ללימודים ללא ליבה נדחה, זה משתק ועדה חשובה

נעמה לזימי:       כשכל המדינה עוסקת בהצלת החקלאות הישראלית, התנדבות במשקים, רכש מחקלאים וכל מה שישמור על הערך החשוב הזה, התקציב הזה מקצץ במשרד החקלאות 12%, יותר מפי שניים משאר הקיצוצים המשרדיים, של 5%, לוקח וחומס את התמיכות שהובטחו לחקלאים של 250 מיליון שקלים שהובטחו תמורת הורדת המכסים, גם פוגע אנושות במכון וולקני, יחידת סמך מהחשובות שיש לפיתוח ומחקר כלכלי, וההשלכות על כל ההסכמים עם גורמים בין-לאומיים ומכוני מחקר – הם יכולים לרדת לטמיון רק בגלל שיש מי שחושבים שהמשבר הזה והמצב הזה הוא הזדמנות לפגוע קשה בביטחון ובעצמאות המזון שלנו, ובזמן מלחמה

נעמה לזימי:       זוכרים שהם אמרו שהם ממשלת ישראל השנייה? אז ממשלת ישראל השנייה, עלק, מקצצת 15% בתוכניות חשובות לשילוב אזרחים ממוצא אתיופיה בחברה, בתוכנית לפיתוח העיר אילת ובתוכנית לפיתוח טבריה ואזור הכינרת

נעמה לזימי:  העיקר – תיפתח עוד מנהלת לזהות יהודית

נעמה לזימי:  אז מה אם פוגעים אנושות במדינת הלאום לעם היהודי על הדרך?     זוכרים את הרעבים של דרעי? כי הוא שכח

נעמה לזימי:  300 מיליון שקלים קיצוץ בתוכנית לתלושי מזון

נעמה לזימי:  למרות שאני חלוקה על הקריטריונים ואופי החלוקה של התלושים הללו, זאת תוכנית שמכירה באי-ביטחון תזונתי ובחובה של המדינה לסייע

נעמה לזימי:  לצד זאת פוגעים בתקציב הצומח של התוכנית לטיפול באי-ביטחון תזונתי של משרד הרווחה, ואני אסביר

נעמה לזימי:  הטענה שלנו לכל אורך השנה היא שהתקציב הזה חייב להיות במשרד הרווחה, שהוא המשרד האמון על התכלול של אי-ביטחון תזונתי בישראל

נעמה לזימי:  הסיכום בתוכנית לטיפול באי-ביטחון תזונתי הוא סיכום של תקציב צומח, שהיה צריך להתרחב בתקציב הזה ל-52,000 משפחות

נעמה לזימי:  במקום זה, גם התקציב הזה נקטע, כך שהפגיעה היא פגיעה קשה

נעמה לזימי:  אם מגדילים קצבאות לאברכים במקום לגייס אותם בעת הכי קריטית לעם ישראל, אז כנראה שזה בסדר שהרעבים יחכו

נעמה לזימי:  הם מעבירים פה תקציב קיצוצים אגרסיבי שבו המקורבים ייהנו והציבור יחטוף

נעמה לזימי:       אבל אני רוצה להגיד משהו

נעמה לזימי:  חשוב לתאר את הכשלים של התקציב הזה

נעמה לזימי:  חשוב להסביר עד כמה הוא נורא, כי הציבור הוא זה שייפגע

נעמה לזימי:  אבל אנחנו צריכים וצריכות לזכור שהיה צריך להיות פה תקציב אחר, תקציב עוטף ישראל, תקציב שהיה נותן לנו, לאומה המוכה שלנו, מזור, תקציב של מדינה שמושיטה יד לאזרחיה

נעמה לזימי:  זאת לא גזרת גורל, ממשלה שדואגת רק לעצמה

נעמה לזימי:  המדינה צריכה ויכולה לפעול אחרת

נעמה לזימי:  לישראל – ואמרתי את זה לא פעם – אין את הפריבילגיה לא להיות מדינה של ערבות הדדית; לישראל אין את הפריבילגיה לא להיות מדינת רווחה, מדינה של ביטחון פיזי ולאומי אך גם ביטחון אזרחי וחברתי

נעמה לזימי:       אני רוצה להגיד, אני מתחייבת פה שנעשה כל שנוכל כדי שהם ילכו ושהמדינה הזו תדע מזור, תוכל להירפא ולצמוח

נעמה לזימי:  הם שברו ואנחנו נתקן

נעמה לזימי:  במקום שבו יש מאבק, יש תקווה

נעמה לזימי:  אל תוותרו על המאבק ותחזיקו בתקווה, כי אין לנו אופציה אחרת

נעמה לזימי:       עכשיו, אני רוצה לענות כאן על טענה שלא פעם נשמעת בגלל חוסר האחריות של אנשי הממשלה

נעמה לזימי:  לא פעם אומרים: עזבו, תקצצו בהכול, כי גם ככה זה הולך למקורבים

נעמה לזימי:  ואני רוצה להגיד: ההפך, אסור לנו להרעיב את המערכות

נעמה לזימי:  אם יש משהו שלמדנו ב-8 באוקטובר זה שהמדינה, שייבשו בה את השירותים החברתיים, הזניחו אותם והרקיבו אותם במינויים פוליטיים, לא יכולה לעמוד בזה בעת משבר, ולכן המערכות חייבות שיקום מסיבי אמיתי

נעמה לזימי:  החלופה היא לא ייבוש והזנחה והמשך הקונספציה של הרקבת השירות הציבורי, החלופה היא ביטול הסקטוריאליות, אותה סקטוריאליות ששירתה את הסדר הניאו-ליברלי של צמצום השירות הציבורי

נעמה לזימי:  הדרך לפירוק המגזריות, הבריתות הפוליטיות המגזריות, עוברת בשירות ציבורי וחברתי לכולם, אוניברסלי

נעמה לזימי:       הרי מה הכי מפחיד את אותן בריתות? שבסופו של דבר לא יהיה אפשר ללחוץ על אזרחים סביב הסדרים נקודתיים סקטוריאליים ומגזריים, שכולנו נהנה מהשירות במדינה

נעמה לזימי:  דמיינו לכם שלא תהיה הנחה במעונות בתמורה ללמידה של אברכים, אלא שפשוט יהיה חינוך חינם מגיל לידה

נעמה לזימי:  ואז, איך ילחצו על הציבור? כולנו נוכל לדאוג לילדינו שיזכו לחינוך הראוי, המתוקצב, אך גם במחיר – יותר נכון בסבסוד שמכיר בצורך של משפחות להכניס את ילדיהן למסגרות בלי שזה גובה מהן סכומי עתק, מה שפוגע בסוף בילדים

נעמה לזימי:       אני רוצה להגיד שבסופו של דבר, התשובה נמצאת במדינה שרואה בערבות הדדית ערך עליון

נעמה לזימי:  זאת מדינה שרואה בשירות מפותח תפיסה שקשורה לקיום שלנו, כי אסור שנזניח את הרווחה, את הבריאות, את החינוך, את התשתיות, את הביטחון האישי

נעמה לזימי:  אסור שנייבש את השירות הציבורי, כי תראו לאן הגענו

נעמה לזימי:  זה מה שהביא אותנו עד הלום

נעמה לזימי:       לפני שאני אמשיך, אני רוצה להקריא פה שיר שבזמנו ניסיתי להקריא אותו ומפאת הזמן לא סיימתי, אבל הוא כל כך נכון לעכשיו, שיר של אומן שאני מאוד אוהבת, עמיר לב, שנקרא "בלפור 7"; אומנם קצת ישן אבל אקטואלי מתמיד

נעמה לזימי:       "ראש הממשלה לא בא לאזכרה של הנופלים / הבת שלי שומעת ברוס בחדר הקטן / המפוחית הזאת, שלא קשורה לכאן / והצעקות שלו על אמריקה שאבודה מזמן // ראש הממשלה לא בא לאזכרה של הנופלים / קורא על האחים ביילסקי, שהסתתרו מהגרמנים / עכשיו הם כאן, מלאים בתרופות / מאה שקלים לחודש מהמדינה על השנים היפות // רציתי לצעוד איתם אתמול בירושלים / אני לא כמו שאני מדבר, נשארתי בבית // בסוף נופל / נופל על השטיח האדום / תמיד הוא מתעורר מוקדם / בא ולוחש, אבא אתה קם // ראש הממשלה לא בא לאזכרה של הנופלים / גיהינום עכשיו בג'נין / הריח המסריח שזורם ברחובות // הגעגועים למתים, המרפסות השבורות / החיילים המפחידים שיכולים לעשות הכול / השמאלנים שרושמים את הדוחות / הילדים של עזה והילדים של שדרות // תמיד בסוף נופל / נופל על השטיח האדום / תמיד הוא מתעורר מוקדם / בא ולוחש, אבא אתה קם // ראש הממשלה לא בא לאזכרה של הנופלים / הוא והאישה שלו בטח ישנים / גב על גב, אולי מחובקים / מכוסים או לא, בטח מכוסים // פתאום שתי הידיים שלי רועדות / התקף חרדה, אני מתחיל לכתוב שמות // ויקי כנפו, ישראל טוויטו, אורי אבנרי, אודי אדיר, אביגדור פלדמן, מרטין לותר קינג, אילן צלר, דנה והילדים

נעמה לזימי: " עמיר תמיד פורט על מיתרים ותמיד נוכח

נעמה לזימי:       אני רוצה להגיד לציבור: את הנזקים של התקציב הזה לא בטוח שתרגישו מחר בבוקר, אבל תרגישו אותו בשנים הקרובות

נעמה לזימי:  לא בטוח שתשייכו את זה לתקציב, אבל אני אספר לכם מה עובר עכשיו: במקום מס פחמן, כמו שהסבירו לנו, יהיה פה מס חשמל והחשמל יעלה

נעמה לזימי:  דמי ההבראה יילקחו, כי את העובדים הכניסו מתחת לאלונקה, אבל לא את המשרדים המיותרים, אז זה יורגש

נעמה לזימי:  ואת הקיצוצים בגיל הרך, בשירות התעסוקה, בכלל המערכות, נרגיש כשנצטרך אותם

נעמה לזימי:  זאת המשמעות של תקציב שבסופו של דבר פוגע בכולנו

נעמה לזימי:  מיסוי רגרסיבי שלא מבחין בין רמות הכנסה ושכר, ככה שהמעמד הנמוך ייפגע יותר מהר, אל מול מיסוי פרוגרסיבי, שיכול היה למסות את מי שצריך למסות, למשל תאגידים גלובליים

נעמה לזימי:  תקציב שחילק יותר מדי סקטוריאלית למקורבים על פי הסכמים פוליטיים כספים קואליציוניים, אל מול תקציב שיקום שרואה את כולנו

נעמה לזימי:       למשל, מערך בריאות הנפש

נעמה לזימי:  כל החודשים הראשונים של המלחמה בוועדת הבריאות, על בסיס דיונים שיזמנו או שהתקיימו, אמרו לנו: מערך בריאות הנפש – יש תוכנית משרדית שבונים אותה בכ-2 מיליארד תוספת

נעמה לזימי:  זה נשמע הרבה, אבל המערך הזה כבר קרס וחייבים להציל אותו

נעמה לזימי:  ארגוני הפסיכולוגיה הציבורית, הפסיכיאטריה וארגוני מערך בריאות הנפש טוענים שצריך פי שניים מ-2 המיליארד האלה

נעמה לזימי:  אבל גם את ה-2 מיליארד לא שמו, שמו קצת יותר ממיליארד בסוף

נעמה לזימי:  עכשיו, זה נשמע תוספת, אבל האם זה מתמודד עם הטראומה הלאומית? זה לא מתמודד

נעמה לזימי:  תזכרו כמה מעגלים של פגיעה היו פה

נעמה לזימי:  תזכרו מה זה אומה שלמה בחרדה

נעמה לזימי:  ובסופו של דבר, התמיכה של מערך בריאות הנפש זאת תמיכה שהמדינה חייבת להושיט לאזרחיה

נעמה לזימי:  המדינה היא שגמרה את השירות הזה

נעמה לזימי:       עכשיו גם עושים תרגילים

נעמה לזימי:  כשאני מנסה להבין כמה מקצים להסכם השכר הפתוח של הפסיכולוגיה הציבורית – ואין סכום נקוב, למרות דיון שיזמתי בנושא – אני מבינה שאין כוונה באמת לשקם

נעמה לזימי:  תראו, הרבה שלומדים פסיכולוגיה, פסיכולוגיה קלינית, באים מתוך שליחות

נעמה לזימי:  הם רוצים לטפל בציבור, הם רוצים לעזור, מגיעים לשירות הציבורי ומרוויחים פחות מהבייביסיטר של הבת שלי לשעה, כ-47 שקלים לשעה

נעמה לזימי:  בן אדם שלמד שבע שנים, מתמחה, נאלץ בסוף או להיות בשירות הציבורי שליש זמן או חצי מהזמן ולפתוח קליניקה פרטית, או פשוט להתמסר לשירות הפרטי

נעמה לזימי:  כדי להביא חזרה פסיכולוגים אל השירות הציבורי, צריך שכר מכבד

נעמה לזימי:  הם יודעים שהם לא ירוויחו כמו בשירות הפרטי, אבל מכל השיחות שעשיתי ומכל הארגונים שנפגשתי, כולם אומרים: שכר מכבד יחזיר אותנו אל המערכת, גם אם נרוויח פחות, אבל נוכל לפרנס בכבוד

נעמה לזימי:  זה יכבד אותנו ואת הזמן שלמדנו וזה יכבד את המקצוע

נעמה לזימי:  מה עושים במקום זה באוצר? נותנים מענק חד-פעמי

נעמה לזימי:       עכשיו, תראו לי את הפסיכולוג או הפסיכולוגית שתסגור את הקליניקה הפרטית שלה בשביל מענק חד-פעמי

נעמה לזימי:  אין דבר כזה

נעמה לזימי:  זה כסף שהאוצר יודע שלא ימומש

נעמה לזימי:  זאת עבודה בעיניים

נעמה לזימי:  מי שרוצה לשקם, שישקם שורשית, שישקם כמו שצריך לשקם

נעמה לזימי:  זה נכון למערך בריאות הנפש, וזה נכון לכל שאר הדברים

נעמה לזימי:  אבל קל להבין את הסיפור הזה, כי אנחנו פוגשים את החיילים שצריכים טיפול, אנחנו פוגשים את שורדי הטבח שצריכים טיפול, אנחנו פוגשים את האימהות החרדות, אנחנו פוגשים את האומה השלמה שצריכה רגע טיפול נפשי כדי להתרומם

יוראי להב-הרצנו: זה לא מעניין אותם

נעמה לזימי: זה לא מעניין אותם, התקציב הזה מראה שזה לא מעניין אותם

נעמה לזימי:  ואני אגיד יותר מזה - - -     

יוראי להב-הרצנו: המליאה הזאת מראה שזה לא מעניין אותה, תסתכלי

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  הכי חשוב זה הכיסא, גם אם לא יושבים עליו

יוראי להב-הרצנו: רק את ואטורי זה מעניין

נעמה לזימי: מכורח הנסיבות, לא כי הוא רוצה להיות פה

ניסים ואטורי: אנחנו כאן כמעט בשוויון, קואליציה ואופוזיציה, אז תהיה רגוע

יוראי להב-הרצנו: ממש לא

נעמה לזימי: תשמע, ניסים - - -     

ניסים ואטורי: אתם מובילים בשליש, אתה אומר

נעמה לזימי: ניסים, הסיפור שהתקציב הזה עובר מעל הראש שלכם כי צריך לשרוד בממשלה – זאת החרפה

נעמה לזימי:  למדינה מגיעים נבחרי ציבור שגם אם יש מחלוקות אידאולוגיות ועמדות שונות, הם בסוף נאמנים לאינטרס הציבורי, ואתם לא נאמנים לאינטרס הציבורי, אתם לא יודעים מה זה

נעמה לזימי:  מבחינתכם, דף המסרים תמיד סופג הכול, ואפשר לשפוך רעל במקום לתקן

נעמה לזימי:  ואני רוצה להגיד לך שבסוף המציאות תכה, הקיצוצים ישפיעו, הציבור לא יהיה עיוור, הוא ירגיש את זה על בשרו

נעמה לזימי:  ומה תעשו אז? תגידו שהפרענו לכם? את מי תאשימו אז? את מי תאשימו בתקציב הביזה הזה? אז אני רק רוצה להגיד – הדברים הם ברורים, ואתה בעצמך יודע

נעמה לזימי:       כשאני שואלת בוועדת כספים: תיתנו לי את מנועי הצמיחה של התקציב, תסבירו לי רק מה מנועי הצמיחה – ובאוצר לא יודעים לענות, הם לא יודעים להגיד מה מנועי הצמיחה של התקציב הזה – זה נורא

נעמה לזימי:  הרי גם אם תקציבי העבר לא היו תקציבי חלומותיי, תמיד היה בהם משהו טוב, תמיד היה גם משהו להגיד, שהוא דבר חיובי; התקציב הזה כולו ביזה

נעמה לזימי:  זה כאילו הם אמרו, אם יהיו בחירות –אנחנו נופלים, אז בואו נבזוז הכול

נעמה לזימי:  הזיה, אין לי איך להסביר את זה

נעמה לזימי:  העובדה שאני יושבת בוועדה וגורמי המקצוע לא יכולים להצביע על מנועי הצמיחה בתקציב, אומרת דרשני

נעמה לזימי:  זה לדיראון עולם, כי המדינה הזו היום בעת הקיומית הכי קריטית שלה, ומי שבוזז אותה בעת הזו ולא משקם אותה – הוא אשם

נעמה לזימי:  אתם שולטים, אתם הראש, אתם אשמים

ניסים ואטורי: תודה רבה

ניסים ואטורי:  חבר הכנסת יבגני סובה

יוראי להב-הרצנו: סוֹבה, עם חולם

ניסים ואטורי: עם חולם?     

יוראי להב-הרצנו: סוֹבה

ניסים ואטורי: סוֹבה?      

יבגני סובה: אתה תלמד את ואטורי?     

ניסים ואטורי: סוֹבה

יוראי להב-הרצנו: חולם

ניסים ואטורי: עזוב, נו, אנחנו כל הזמן מעברתים, צריך להיות מקורי קצת

ניסים ואטורי:  ודרך אגב, כשאתם אומרים אתה, ואטורי, מסכים – אני לא מסכים עם כלום, כן? אני פשוט לא מגיב

ניסים ואטורי:  בואו נתקדם עם הנאומים, נסיים את זה ונצביע על התקציב שגם דואג לחיילי צה"ל, גם דואג לכולם - -     

יוראי להב-הרצנו: זה לא עניין של מסכים, זה עניין של אכפת לך, כי בניגוד לחבריך אתה נמצא כאן

ניסים ואטורי: - - כן

ניסים ואטורי:  אני יודע שככה, זה התפקיד שלכם, אני מקבל את זה

יבגני סובה: למה אתה ישר מגיב ככה? אפשר לדלג

ניסים ואטורי: מה אתה אומר, אדוני הסגן?     

יבגני סובה: קודם כול, אדוני היושב-ראש

ניסים ואטורי: אתה יודע, אתם תופסים אותנו ככה – כאילו כשאתה יושב פה, אתה מקבל את זה ואת זה ואת זה, אתה לא מתחיל להתווכח

יבגני סובה: כן

יבגני סובה:  גברתי השרה

מירי רגב: כן?     

יבגני סובה: שלום גם לך

ניסים ואטורי: 20 דקות לרשותך

מירי רגב: שלום גם לך

יבגני סובה: מה שלומך? אני חייב להגיד שאני שמח שאת פה, כאילו, שמח באופן אישי

ניסים ואטורי: אתה יכול להגיש את כל בקשות התחבורה שיש לך

יבגני סובה: למה? כי על כל כך הרבה דברים בתקציב כבר דיברו – מירי, את בטלפון, או שאת מקשיבה?      

מירי רגב: לא, אני מקשיבה

יבגני סובה: אוקיי

יבגני סובה:  תראי, דיברו על כל כך הרבה דברים בתקציב

מירי רגב: אני פשוט לא יכולה להגיב לך, אז - - -     

יבגני סובה: לא, לא צריך לענות, אני אספר משהו

יבגני סובה:  אני אתן לך הצעה שלי, אולי את תקבלי את זה

יבגני סובה:  כלומר, זה בצינית ובהומור, אבל בכל זאת

יבגני סובה:       דיברו על כל כך הרבה דברים בתקציב, שאמרתי, מה, אני אבוא עכשיו, אני אדבר על התקציב? למרות שיש לי הרבה הסתייגויות

יבגני סובה:  אז עלה לי רעיון מדהים – נכון שאת אחראית על ועדת סמלים וטקסים? נכון?     

מירי רגב:  אכן כן

יבגני סובה: כן, יפה

יבגני סובה:  יש עכשיו הכנות לקראת יום העצמאות, נכון?      

מירי רגב: נכון

יבגני סובה: יש עבודה, אני מניח שיש אנשים שעובדים

יבגני סובה:  את לא מכינה לבד, יש אנשים שמכינים לך תוכניות, נכון? אומרים מה צריך, איך צריך לבוא לידי ביטוי, גבורה וזה

יבגני סובה:  אני מניח שזה יבוא, זה יבוא וכו'

יבגני סובה:       אני חושב ואני כמעט בטוח שזה יום העצמאות האחרון לראש ממשלה המכהן בנימין נתניהו

יבגני סובה:  אני חושב שמן הראוי גם לתת כבוד לנתניהו כראש ממשלה ביום העצמאות האחרון שלו כראש ממשלה

יבגני סובה:  כי אני לא מאמין שיהיה תקציב 2025 בממשלה הזאת

ניסים ואטורי: פתאום אתה יורד למטה? אם איווט ליברמן יגיד לך שאתה מצטרף לקואליציה, מה תעשה אז?     

יבגני סובה: אגב, אני מאמין שאת תהיי שרה בממשלה הבאה

יבגני סובה:  אבל ראש הממשלה – סיכוי קלוש

מירי רגב: אתה יודע, התחלת טוב, התחלת במשהו של אחדות

מירי רגב:  התחלת במשהו של אחדות, הצלחת להביא את זה לידי ביטוי, את התרומה - -      

יבגני סובה: רגע, עוד לא סיימתי, רק התחלתי

יבגני סובה:  שנייה, תקשיבי, תקשיבי, עוד לא התחלתי לספר

מירי רגב: - - אבל כרגיל, המשכת רע, בפילוג - - -      

יבגני סובה:  מירי, אני רק התחלתי עם תיאור המציאות, חכי שנייה, קצת סבלנות

מירי רגב: ובדיוק - - - נתניהו - - - במקום להתעסק עם חיזוק החיילים - -      

יבגני סובה:  	את יכולה לשמוע אותי? רגע

מירי רגב: - - עם אחדות

מירי רגב:  ביום של אחרי תקום ועדת חקירה ממלכתית, וכל מי שיהיה צריך לתת את הדין – ייתן את הדין

יבגני סובה: אבל לא הקשבת, אם את מוכנה להקשיב - - -     

מירי רגב: - - -     

יבגני סובה: לא, אני רק התחלתי

יבגני סובה:  אמרתי שאני חושב שאת תהיי שרה בממשלה הבאה

מירי רגב: החלטת שאני אהיה שרה בממשלתו של ראש הממשלה

יבגני סובה: לא, את לא יכולה, אם את יוצאת, הוא עוצר את השעון

יבגני סובה:  אם את יוצאת הוא עוצר את השעון

יבגני סובה:  אז אני אדבר עוד שעה, נכון? אז מה שאני בא להגיד, אני חושב שלנתניהו יש מורשת ארוכה של 15 שנה, 16 שנה

יבגני סובה:  ואז אמרתי שביום העצמאות האחרון של ראש ממשלת ישראל – כי אני מאמין שהבחירות יהיו ב-2025, אפילו לפני 2025 – אז אני חשבתי שהמורשת של ראש הממשלה תבוא לידי ביטוי ביום העצמאות, היום הכי חשוב, נכון? היום הכי חשוב למדינת ישראל

יבגני סובה:       אני אמתין בסבלנות לתשובת הממלא

ניסים ואטורי: בסדר, תמשיך

מירי רגב: לא, לא, יש לנו את היכולת - - -     

יבגני סובה: לא, גם אני סגן, אולי אני יכול לעזור לך

מירי רגב: יש לנו את היכולת לגם וגם

ניסים ואטורי: לא, הכול בסדר

יבגני סובה: אם היא רוצה לצאת לקפה לשתי דקות - -     

מירי רגב: לא, לא, לא לקפה

יבגני סובה: - - אני לא - - -     

ניסים ואטורי: לא קפה

מירי רגב: אין פה קפה בכלל

ניסים ואטורי: היא רוצה לצאת לתה, לעשות תה

יבגני סובה: בסדר, אז אתה תוסיף לי שלוש דקות

יבגני סובה:  אבל היא לא תשמע מה יש לי להגיד, זו הבעיה

יבגני סובה:  אבל שלוש-ארבע דקות זה הגג, זה המקסימום

ניסים ואטורי: תזרום, אני אגיד לה אחרי זה מה אמרת

יבגני סובה: כן, אין בעיה, בסדר גמור

יבגני סובה:  אני מניח שהיא תשמע את זה אחר כך בשידור, נכון, מירי?     

מירי רגב: אין ספק

יבגני סובה: אין ספק

יבגני סובה:  אז אני חושב שהמורשת של ראש הממשלה חייבת לבוא לידי ביטוי בטקס יום העצמאות, שכמו שאמרתי, יהיה כנראה הטקס האחרון שלו כראש הממשלה

יבגני סובה:  אני מאחל לו בריאות, אריכות ימים, אבל בשנת 2025 נתניהו לא יהיה ראש ממשלת ישראל

יבגני סובה:  אבל יכול להיות שהליכוד יהיה בשלטון או בממשלה שתקום כנראה

יבגני סובה:       אז חשבתי – וזאת ההצעה שלי ליושבת-ראש הוועדה לסמלים וטקסים, השרה מירי רגב – לציין חלק מהדברים החשובים שייזכרו כמורשת של נתניהו

יבגני סובה:  אני מציע שהיא תתחיל כבר מהקדנציה הראשונה שלו ב-1996–1999

יבגני סובה:  אני למשל חושב שגם הציבור הישראלי וגם התלמידים חייבים לדעת שמי שמסר את חברון לערפאת היה ראש הממשלה בנימין נתניהו, אני חושב שזה חלק מהמורשת שלו

יבגני סובה:  אני גם חושב שבקדנציות הבאות, כשהוא חזר לתפקיד ראש הממשלה, יש לו גם מורשת שחייבת להיות מוזכרת בחומרי הלימוד בתיכונים, למשל 2009

יבגני סובה:  אדוני היושב-ראש, איפה אתה היית ב-2009? תסלח לי על השאלה

יבגני סובה:  לא היית בכנסת

ניסים ואטורי: 2009? לא

יבגני סובה: אז אני אזכיר לך ולכל הצופים של ערוץ הכנסת שאת הקדנציה השנייה שלו כראש הממשלה בנימין נתניהו התחיל עם מה? עם הקפאת הבנייה ביהודה ושומרון

יבגני סובה:  עשרה חודשים – עשרה חודשים לא בנו אפילו מחסן אחד ביהודה ושומרון

יבגני סובה:  חברים שלך לליכוד – אני זוכר את זה היטב – לא ידעו מה לעשות, הרי בחרתם ממשלת ימין בראשותו של נתניהו

יבגני סובה:  לפני הבחירות משה בוגי יעלון, שהצטרף לליכוד ב-2008, הוצג כמועמד לתפקיד שר הביטחון

יבגני סובה:  אבל קיבלתם ממשלה שבתוכה מי שניהל את משרד הביטחון היה אהוד ברק ממפלגת העבודה, זה היה היריב הפוליטי הגדול שלו, הרי הוא הפסיד לו ב-1999

יבגני סובה:       אז 2009, הקדנציה השנייה של נתניהו, התחילה מהקפאת הבנייה

יבגני סובה:  עשרה חודשים שום דבר לא נבנה

יבגני סובה:  אחר כך, בדיעבד, הסבירו שאלה היו הלחצים של אובמה

יבגני סובה:  לא משנה מה היו הלחצים, עובדה שזאת המורשת של 2009, של ממשלת ימין של נתניהו

יבגני סובה:    ב-2011 – אני מדלג, כי בכל זאת אי-אפשר להכניס את כל המורשת ככה בכמה דקות – ב-2011 הייתה לנו מחאה חברתית ענקית

יבגני סובה:  למה זה התחיל? כי המחירים קפצו, עלו

יבגני סובה:  אתם זוכרים את מחאת המילקי? מה אמרו בממשלה? אתם רוצים לנסוע לברלין – סעו לברלין, תקנו שם מילקי; לא, לא תיסעו לברלין

יבגני סובה:  בקיץ 2011 כמעט מיליון ישראלים יצאו למחאה החברתית, כי נמאס להם

יבגני סובה:  הם שילמו מיסים, הם עבדו קשה, הם שירתו את המדינה, הם עשו צבא – אבל כבר ב-2011, שנתיים אחרי שנתניהו חזר לתפקיד ראש הממשלה, לזוג צעיר ממוצע לא הייתה אפשרות לרכוש דירה במדינת ישראל, ואז אנשים יצאו לרחובות

יבגני סובה:  המחאה הייתה ענקית

יבגני סובה:  קראו להם סטלנים ושותי בירה ומעשנים סמים, איך שלא קראו להם

יבגני סובה:  אבל מיליון איש יצאו לרחובות

ניסים ואטורי: אתם לא הייתם בקואליציה אז, תגיד לי?     

יבגני סובה: אני לא הייתי בכנסת, ב-2011 הייתי כתב פוליטי

ניסים ואטורי: אה, בסדר, טוב

יבגני סובה: אני מדבר בשם עצמי, ואני נכנסתי לכנסת ב-2019

יבגני סובה:  תשאל אותי מה היה ב-2019

ניסים ואטורי: שאיווט לא יפטר אותך עכשיו

יבגני סובה: אתה תדאג לעצמך

יבגני סובה:  יש לך פריימריז, נכון?      ב-2011, בשביל לדכא את המחאה החברתית, מה עשה נתניהו? הלך לעסקת שליט

יבגני סובה:  אני יודע, אדוני היושב-ראש, שלא נעים לך ולחברים שלך בליכוד להיזכר בדבר הזה, אבל מה לעשות? זה חלק ממורשת נתניהו

יבגני סובה:  שוחררו 1,027 מחבלים, ומהם מאות – מאות – מחבלים עם דם על הידיים, שחלקם חזרו לטרור

יבגני סובה:  כן, נוח לזכור רק את הדברים שנוח לכם, אבל זאת מורשת של נתניהו, שחרור מחבלים ב-2011 אחרי שהוא הבין שמחאה חברתית מערערת את הממשלה שלו

יבגני סובה:  אז אני מבקש שגם זה יצוין בוועדת הסמלים והטקסים כמורשת של נתניהו ב-2011

יבגני סובה:       בואו נמשיך

יבגני סובה:  יש פה רשימה ארוכה

יבגני סובה:  אנחנו גם זוכרים גם את מבצע עמוד ענן, שלא הביא לשום הרתעה

יבגני סובה:  לשום דבר

יבגני סובה:  ב-2014 הופתענו מהנשק הסודי של החמאס: מנהרות בעזה

יבגני סובה:  שההיסטוריה תשפוט אותנו – ואותו בעיקר – על התוצאות של צוק איתן, וכמה אנשים עדיין זוכרים את תוצאת המלחמה הזאת

יבגני סובה:  אז אני חושב שב-2014, כבר אז היה אפשר לצפות ולראות שכנראה זה לא הצד החזק של ראש הממשלה לנהל מלחמות עד הניצחון

יבגני סובה:  אני מדגיש את זה: עד הניצחון

יבגני סובה:  כי היום מספרים לנו סיפורים - - -      

ניסים ואטורי: בתאריכים המדוברים איווט ליברמן היה סגן ראש ממשלה והוא היה - - -      

יבגני סובה: אדוני, אתה לא צריך להגיב כסגן יושב-ראש הכנסת

יבגני סובה:  לא, אתה תקשיב

יבגני סובה:  אם אתה תגיב, תוסיף לי זמן

יבגני סובה:  כשאני אפנה אליך אתה תגיב

ניסים ואטורי: הוספתי לך חמש שניות

יבגני סובה: לא, אתה לא צריך להגיב

יבגני סובה:  אתה יושב על תקן סגן יושב-ראש הכנסת, אתה לא כרגע על תקן הליכוד, אז אתה לא חייב להגיד

יבגני סובה:  אתה יכול להגיד, אין בעיה, תוסיף לי זמן, אני אדבר

ניסים ואטורי: הוספתי לך עשר שניות

ניסים ואטורי:  תדייק

יבגני סובה: תודה רבה

יבגני סובה:  אז ב-2014 צוק איתן לא הביא את התוצאה

יבגני סובה:  מה שקרה למעשה הוא שכל השנים הללו – כולל דרך אגב 2018, שמ-2018 למעשה נכנס הכסף הקטרי לעזה, והכסף הזה הוא שאפשר התעצמות של החמאס

יבגני סובה:  כפי שאמרה כבוד השרה: ועדת חקירה תסביר הכול

יבגני סובה:  כן, אני מאמין

יבגני סובה:  אני דווקא פה מסכים איתך לגמרי, גברתי השרה, שוועדת חקירה בהחלט תציין את העובדה הזאת, ומי שעומד בראש הפירמידה כל כך הרבה שנים, הוא זה שיצטרך לתת את התשובות

יבגני סובה:  וגם ראש המפלגה שלי, שר הביטחון לשעבר, אמר שהוא בין הראשונים שילך להגיש את חוות הדעת שלו ואת העדות שלו בפני הוועדה

יבגני סובה:       רק תקימו את הוועדה הזאת, כי אני שומע קולות שאתם לא רוצים להקים ועדת חקירה ממלכתית

יבגני סובה:  כפי שלא רציתם להקים ועדת חקירה ממלכתית בנושא של מירון

יבגני סובה:  את לא יכולה להתכחש לזה; לא רציתם להקים  ועדה

יבגני סובה:  היא קמה רק אחרי שאיבדתם את השלטון, נכון? בממשלה שלנו קמה ועדת חקירה ממלכתית

יבגני סובה:  לא רציתם

יבגני סובה:  זה הדבר הכי אבסורדי: יש לכם שותפים מהמפלגות החרדיות; הציבור שלהם נפגע הכי הרבה במירון ואתם עשיתם הכול בשביל לא להקים ועדת חקירה ממלכתית לאסון הנורא הזה, האסון האזרחי הכי נורא בהיסטוריה של מדינת ישראל

יבגני סובה:       אל תספרו סיפורים שאתם בעד ועדת חקירה ממלכתית

יבגני סובה:  אני לא שומע את ראש הממשלה בקול ברור שהוא בא ואומר: אני מקים ועדת חקירה ממלכתית

יבגני סובה:  אז השאלה של עיתוי היא שאלה חשובה

יבגני סובה:  יכול להיות שזה לא הזמן אולי, אולי חודש, חודשיים

יבגני סובה:  אבל תבוא ותגיד בקול ברור שבכל מקרה תקום ועדת חקירה ממלכתית שתחקור את האירוע – לא רק את היום הזה של 7 באוקטובר

יבגני סובה:       אין ספק שמדובר בטרגדיה

יבגני סובה:  אני לא בא לשפוט פה, באמת

יבגני סובה:  לא שמעת אותי אומר: אתה אחראי, אתה אשם

יבגני סובה:  לא

יבגני סובה:  אני רק אומר שצריך להקים את הוועדה ועדת חקירה ממלכתית, ולא בדיקה ולא מבקר המדינה ולא ככה ולא ככה, לנסות פה למסמס את האירוע, שהוא בעיניי האירוע הכי חשוב בעשרות השנים האחרונות של מדינת ישראל

יבגני סובה:  לדעתי, ביחס לוועדה שתקום ועדת אגרנט תהיה ועדה שולית, למרות שהיא בהחלט עשתה זעזוע; למרות שחלק מהדיונים והפרוטוקולים היו חסויים כמעט 40 שנה, עד שנת 2013

יבגני סובה:       אני יכול להמשיך ולדבר על כל האירועים שקרו

יבגני סובה:  הזכרתי כבר את הנושא של מירון

יבגני סובה:  דרך אגב, לא הבנתי, לפני שלוש שנים, מה הייתה ההתנגדות לזה

יבגני סובה:  לא הבנתי

יבגני סובה:  כאשר פורסמו התוצאות אז הבנתי

יבגני סובה:  כשיש אחריות אישית, אז בוודאי שזה לא נעים, אבל זאת המציאות של ההנהגה

יבגני סובה:  מנהיג צריך לקחת אחריות על מה שהוא עושה; מנהיג גם יכול לקטוף את הפירות של ההצלחה

יבגני סובה:  אם יש הצלחה אז בוודאי שאתה קשור להצלחה, אבל אתה לא יכול לשייך לעצמך רק את ההצלחה ולבוא ולהגיד: אני לא ידעתי, אני לא קשור, אני מחכה שכולם יגידו שאני לא אשם

יבגני סובה:  לא, זה לא עובד ככה

יבגני סובה:       האחריות חייבת להיות אחריות כוללת של מאה אחוז, גם על ההצלחות וגם על הכישלונות

יבגני סובה:  כמו בכדורגל

יבגני סובה:  יש מושג שבכדורגל אם הקבוצה מנצחת אז אומרים שאלה שחקנים טובים, אבל אם הקבוצה מפסידה אז אומרים שהמאמן נכשל

יבגני סובה:  אז בקבוצות הנורמליות מבינים שמאמן שבונה משהו טוב, גם הוא נושא באחריות ביחד עם כולם

יבגני סובה:  אני אומר לך, אם אתה לא מסוגל לשלוט בחדר הלבשה, אז יפטרו אותך לפני שאתה תגיע לאסון; לא יחכו שאתה תרד ליגה ואז יפטרו אותך

יבגני סובה:  יגידו: לא, אני לא רוצה לקחת סיכונים, אני מפטר אותך לפני שהקבוצה תרד ליגה

יבגני סובה:  כך בקבוצות הטובות, בקבוצות שמשקיעות מיליארדים ובקבוצות שחשוב להן לא להגיע למצב שהאוהדים שלך אומרים: ביי ביי, ומבטלים מינויים וכו'

יבגני סובה:       פעם סיפרתי על ההשוואה הזאת לכדורגל

יבגני סובה:  אמרתי שהדבר הכי גרוע בכדורגל הוא כאשר האוהדים השרופים שלך עוזבים את המועדון ופשוט לא רוכשים את המנוי

יבגני סובה:  זה הדבר שהכי נורא

יבגני סובה:  אז שם לא מחכים

יבגני סובה:  פה מחכים לוועדה

יבגני סובה:  בסדר, נחכה לוועדה, אבל את האחריות אתה צריך לקחת כבר היום, זה דבר מינימלי; זה מה שמצופה ממך, מהמנהיגות

יבגני סובה:       כמו בצבא, בצבא מצפים שתיקח אחריות

יבגני סובה:  אתה לא יכול להוביל חיילים לקרב בלי שאתה מוכן לקחת אחריות – וברוך השם יש לנו  צבא טוב, עם כל הדברים שקרו

יבגני סובה:  ואגב, גם את המחדלים יש לחקור, אבל עדיין הקצינים שלנו הם אחראים

יבגני סובה:  ואני שמעתי בחמשת החודשים האחרונים שרובם כבר מתכוונים להניח מפתחות, לא משנה מה יהיו תוצאות המלחמה

יבגני סובה:  ואני מקווה מאוד שיהיו תוצאות, כי כרגע אנחנו קצת איבדנו את הכיוון

יבגני סובה:  אז בעניין הזה אני מסכם את הפרק הזה של הוועדה לסמלים וטקסים

יבגני סובה:  אני רושם לפרוטוקול

יבגני סובה:  יש פה אנשים שרושמים את מה שאני אומר, ערוץ הכנסת מקליט מה שאני אומר

יבגני סובה:  תבדקו, הינה גם אתה תבדוק אותי: בעוד שנה אני לא מאמין שראש הממשלה המכהן יהיה ראש ממשלת ישראל, אם זה בשינוי כאן בכנסת ואם זה אולי בבחירות

יוראי להב-הרצנו: למי ניתנה הנבואה, יבגני?     

יבגני סובה: לא, אני אומר, לפי התקציב הזה אני לא רוצה כיצד הממשלה הזאת מעבירה תקציב 2025

יבגני סובה:  אני לא מצליח להבין

יבגני סובה:  גם בתקציב הזה יש דברים שהם פשוט בלתי ניתנים ליישום

יוראי להב-הרצנו: לא נשאר כסף

יבגני סובה: זה מה שאני אומר

יבגני סובה:  אז 2025 – אני לא רואה מצב שהממשלה הזאת תצליח להעביר תקציב של 2025

יבגני סובה:  אגב, יש רק שני מקרים של פיזור הכנסת: או שרוב הבית הזה מסכים לפיזור – מגייסים 61 – או שהממשלה לא מסוגלת להעביר את התקציב

יבגני סובה:  אני גם אמרתי שאין כזה דבר בהיסטוריה של הכנסת, כמעט – אני לא זוכר ניסיתי להיזכר – שהשותפים הקואליציוניים של הממשלה, של ראש הממשלה, מצביעים נגד התקציב, מצביעים נגד התקציב בתוך המליאה, ונשארים כאילו לא קרה שום דבר

יבגני סובה:  תקציב זה אחד מיסודות הממשלה

יבגני סובה:       כשממשלה מגישה תקציב זה סוג של אמון

יבגני סובה:  זה לא סוג, זה אמון של הכנסת בממשלה

יבגני סובה:  זה המסמך הכי חשוב

יבגני סובה:  על פי המסמך הזה מתנהלת המדינה – כלכלה, ביטחון, כל השירותים שניתנים לאזרח

יבגני סובה:  זה אבן היסוד של חיינו, מה שנקרא

יבגני סובה:  בלי תקציב אי-אפשר להתקיים

יבגני סובה:       בתקופת הקורונה, בתקופת המעבר של הבחירות – אני כבר לא זוכר, זו הייתה קואליציה, היינו באופוזיציה – אז ניסו להסביר לנו שזה לא נורא שאין תקציב למדינה

יבגני סובה:  מה הבעיה? אפשר לחיות בלי תקציב

יבגני סובה:  לא, רבותיי, אי-אפשר לחיות ולקיים את המדינה בלי תקציב, כי תקציב זה מסגרת, תקציב זה כסף

יבגני סובה:  תקציב זה של כולם, וזה לא תקציב של 64 של הקואליציה

יבגני סובה:  זה תקציב של כל אזרחי המדינה

יבגני סובה:  אבל מה אני רואה בתקציב הזה? שזה לא תקציב של המדינה

יבגני סובה:  זה תקציב לשימור הקואליציה, של 64 מנדטים

יבגני סובה:  אתם אפילו בתקציב הזה כבר לא נותנים סיכוי ל-12 מנדטים של המחנה הממלכתי להישאר בתוך הממשלה

יוראי להב-הרצנו: שמונה

יבגני סובה: כרגע שמונה, כי יש כבר התפתחויות

יבגני סובה:  בזמן שעשיתי דרך לדוכן לדבר, אז יש התפתחויות דרמטיות בנושא של יחסי גומלין בתוך המחנה הממלכתי

יבגני סובה:  דרך אגב, אני לא מדבר בציניות, אני אומר את זה כחדשותי

יבגני סובה:  תיכנסו לאתרי חדשות ותבינו מה הסיפור שם, מי מתפצל, מי מפצל ומי מתחבר למי

יבגני סובה:  אבל עדיין אני מתייחס לזה, כי זה 12 חברי כנסת ולא שמונה ולא ארבעה

יבגני סובה:       אז זה לא תקציב של המדינה, זה תקציב של הקואליציה, 64

יבגני סובה:  אני מדגיש את זה

יבגני סובה:       ודבר אחרון – בשתי דקות שנשארו לי אני רוצה להתייחס לנושא שהוא קרוב לליבי, הנושא של העלייה

יבגני סובה:  אני מסתכל על התקציב של עידוד העלייה ואני פשוט צוחק, ממש צוחק

יבגני סובה:  70 מיליון שקל אתם נותנים לעידוד העלייה, כאשר בשנתיים מאז שהתחילה המלחמה באוקראינה אנחנו קלטנו למעלה מ-80,000 עולים חדשים, שכל עולה מגיע עם השכלה, עם יכולת להשקיע בכלכלת ישראל

יבגני סובה:  כמעט 2,000 רופאים, אדוני היושב-ראש

יבגני סובה:  אתה יודע ש-2,000 רופאים הגיעו בשנתיים האחרונות למדינת ישראל? כמה עולה למדינת ישראל להכין רופא אחד? מישהו יודע? למעלה מ-1

יבגני סובה: 5 מיליון שקלים, זו העלות

יבגני סובה:  אני כבר לא מדבר על כל העלויות של מתקנים בבתי חולים, ששם צריך להתאים את זה לסטודנטים לרפואה

יבגני סובה:  2,000 רופאים הגיעו למדינת ישראל

יבגני סובה:       במקום לבוא ולקלוט אותם, במקום לעודד אותם, להוסיף כסף ללימודי עברית, לקליטה, לדיור, וכך בעצם לזרז את התהליך של קליטתם בארץ, אני רואה בתקציב הזה 70 מיליון שקל לעידוד העלייה

יבגני סובה:  אתם לא מתביישים? באמת, אתם לא מתביישים? אני לא אומר על אנשים שבאו לפה ולא תורמים

יבגני סובה:  אגב, אני גם בעד להעלות את גיל הגיוס לעולים, אמרתי את זה

יבגני סובה:  אני חושב שבן אדם שמגיע אחרי גיל 27, עד גיל 40 יכול לעשות מילואים, ויש כאלה שרוצים להשתבץ ורוצים לעבור הכשרה צבאית בעקבות האירועים של 7 באוקטובר

יבגני סובה:       אז אני חושב שאני אסיים דווקא בנושא של העלייה

יבגני סובה:  אני חושב שזו בושה, כי אתם כנראה לא מבינים שמדינת ישראל נבנתה על גלי העלייה במשך 76 שנה

יבגני סובה:  אני מאוד מקווה, גברתי השרה – מירי, אני לא מדבר בציניות – שהנושא של העלייה בשנתיים האחרונות, מה שלא בא בטקס האחרון, שיבוא לידי ביטוי

יבגני סובה:  יכול להיות שפספסת, אבל 2,000 רופאים שעלו בשנתיים האחרונות – זה מיליארדי שקלים שאפשר לתרום לכלכלת ישראל

יבגני סובה:  לצערי, אמרתי לך, 70 מיליון שקל לעידוד העלייה – זה לא כסף שצריך להשקיע בעלייה מאז שהתחילה המלחמה באוקראינה

יבגני סובה:  אנחנו מפספסים את האנשים האלה

יבגני סובה:  אלה אנשים שיכולים לתרום ולהתניע גם את הכלכלה וגם את הבריאות של מדינת ישראל

יבגני סובה:  תודה רבה לכם

ניסים ואטורי: תודה רבה

ניסים ואטורי:  חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ספר התקציב שמונח בפנינו עכשיו הוא לא רק אסופה גדולה של מספרים, הוא מפת דרכים להבנת סדרי העדיפויות של הממשלה, מצפן שהתנודה שלו מעידה על הערכים שהממשלה מבקשת לקדם

יוראי להב-הרצנו:       לפני שאנחנו צוללים לפרטים של התקציב הזה שמונח בפני הכנסת, ברור – אני חושב לכולנו – שצריך לקצץ

יוראי להב-הרצנו:  ישראל מנהלת מלחמה מהמוצדקות, אם לא המוצדקת, שניהלנו בתולדותינו, מלחמה שנכפתה עלינו, שעלינו לנצח בה, ולכן דרושים משאבים, ומשאבים מחייבים קיצוץ

יוראי להב-הרצנו:  יחד עם זאת, בגלל אופי התקציב הזה והקיצוץ שנדרש לבצע בו, יש לנו אפשרות לקבל הצצה ברורה לגבי סדרי העדיפויות והערכים של הממשלה הזאת, כי אנחנו יכולים לראות איפה מקצצים, ומנגד – איפה משקיעים

יוראי להב-הרצנו:       על מנת להבין את הדברים האלה, אני רוצה למקד את תשומת הלב בשני תחומים שבהם קוצצו והושקעו בהם: הראשון הוא סגירת מכון וולקני, והשני הוא קיצוץ של 40% מתקציבי הלהט"ב במשרד לשוויון חברתי

יוראי להב-הרצנו:       אבל לפני כן, מאחר שאני רואה שהשרה רגב נמצאת כאן – השרה רגב, ב-2016 איזו שרה היית בממשלה אז?      

מירי רגב: ב-2016 – שרת התרבות

יוראי להב-הרצנו: שרת התרבות והספורט, נכון

יוראי להב-הרצנו:  אני לא יודע אם את זוכרת, אבל ב-24 בינואר 2016 ישיבת הממשלה נפתחה בתצוגה – זה היה לכבוד ט"ו בשבט – של זנים חדשים של פירות ארץ ישראל שפותחו פה בישראל על ידי מכון וולקני

יוראי להב-הרצנו:  את זוכרת? את טעמת אז את הפירות

מירי רגב: יכול להיות, אני זוכרת משהו

יוראי להב-הרצנו: את מכון וולקני את מכירה?      

מירי רגב: כן

יוראי להב-הרצנו: זה מכון פורץ דרך שעכשיו, בתקציב הזה, יש קיצוץ של 21% בתקציב שלו, שיביא לסגירה שלו

יוראי להב-הרצנו:  את מכירה את זה?     

מירי רגב: לא, אני לא מכירה את זה

מירי רגב:  אני רק יכולה להגיד לך שהרבה מאוד מהתקציבים הולכים, כמו שאתה יודע, למלחמה, למפונים, לתקומה, להטבות, למשפחות החטופים

יוראי להב-הרצנו: תכף נגיע לזה

מירי רגב: אבל אנחנו לא מנהלים פה שיח

מירי רגב:  תדבר אל הציבור

יוראי להב-הרצנו: אני מדבר אליך כי את השרה התורנית, את היחידה מחברי הקואליציה שכיבדה, בחרה לכבד אותנו בנוכחותה, ולכן אני רוצה להפנות חלק מהשאלות אלייך

יוראי להב-הרצנו:       אבל מאחר שאת מכירה את מכון וולקני, את הרי יודעת שהוא מייצר טכנולוגיות פורצות דרך בתחום החקלאות, לא רק בישראל אלא ברחבי העולם

יוראי להב-הרצנו:  בזכותו, בזכות הפעילות שלו, ישראל נחשבת למובילה עולמית בטכנולוגיות חקלאיות

יוראי להב-הרצנו:  המחקרים שלו הפכו לאורך השנים לחברות מסחריות משגשגות

יוראי להב-הרצנו:  לא רק זנים חדשים של פירות ארץ ישראליים – הם פיתחו גם פטריות כמהין שגדלות בערוגות, זני כורכום קלים לגידול, זני עגבניות שרי, צמחים עמידים לחום

יוראי להב-הרצנו:  באמת מדובר באחד מהמפעלים של מחקר ופיתוח המרשימים ביותר שפיתחנו

יוראי להב-הרצנו:  ועובדים פה, המכון כבר קיים 103 שנים, ועושה פעילות יוצאת דופן

יוראי להב-הרצנו:  מבחינת מנועי צמיחה, נמצא שכל שקל שמושקע במכון וולקני מייצר 17 שקלים

יוראי להב-הרצנו:  זאת אומרת, כל שקל, חבר הכנסת ואטורי, יושב-ראש הישיבה, כל שקל שהמדינה משקיעה חוזר ב-17 שקלים, פי 17 לפי ROI – Return on Investment

יוראי להב-הרצנו:  אין דברים כאלה במחוזות שלנו

יוראי להב-הרצנו:  ואם אתה שואל אותי, מכון וולקני מזקק מהי ציונות, כי הוא מפריח את השממה האינטלקטואלית המחקרית, הוא מייצר יש מאין, הוא מביא לכאן השקעות, הוא משמר כאן חוקרים בעלי שם עולמי ומפתח אותם

יוראי להב-הרצנו:       היום התנהל דיון בוועדת המדע שאליו הגיע ד"ר אסולין, שהוא מנהל המכון

יוראי להב-הרצנו:  חשוב לי לצטט את הדברים שהוא אמר, כי הם פשוט חמורים ברמות שאני מתקשה לתאר בעצמי, ולכן אני איעזר במה שהוא אמר: משמעות הקיצוץ היא השבתה מוחלטת של הפעילות המחקרית במכון, שתוביל בהמשך לסגירתו

יוראי להב-הרצנו:  השבוע, בגלל הקיצוץ, בגלל הבשורה של הקיצוץ, הופסקה עבודה של 700 מחקרים פעילים

יוראי להב-הרצנו:  לא ניתן יהיה לעמוד בהסכמי המחקר, מה שלדברי מנהל המכון יביא לתביעות משפטיות שיחייבו להחזיר את כלל הכספים שהושקעו בקרנות בחברות, ואף ישנה חשיפה משפטית להפסדים שייגרמו לגופים האלה

יוראי להב-הרצנו:  הקיצוץ של הממשלה הזו במכון תגרום לאובדן נכסים רוחניים של מכון וולקני ומדינת ישראל, וזה מקור נוסף לנזקים ולחשיפה לתביעות משפטיות ולפגיעה במוניטין של המכון ושל המדינה שלנו

יוראי להב-הרצנו:  במונחים לאומיים – ופה זה חמור מאוד – הפסקת הפעילות של המכון תגרום לנזקים תשתיתיים בלתי הפיכים ארוכי טווח, שטומנים בחובם פוטנציאל של נזק כלכלי אדיר למשק הישראלי

יוראי להב-הרצנו:       לא סתם שאלתי את מירי רגב מה היא עשתה ב-2016, כי כבר ב-2016 היינו עדים לעשרות השנים שהיו נדרשות לבנות את היכולות והמעמד העולמי החלוצי והמוביל של מכון וולקני, והחלטה לא שקולה אחת תביא לסגירתו

יוראי להב-הרצנו:       אני חייב לשתף אתכם

יוראי להב-הרצנו:  כשהגיע היום סגן שר החקלאות משה אבוטבול לדיון, הרגשתי קצת באיזשהו אירוע קפקאי, כי אני שאלתי למה, אם כל הסופרלטיבים על המכון ידועים לו – והם ידועים לו

יוראי להב-הרצנו:  הוא אמר שהמכון הוא יוצא דופן, ושפעילותו חשובה למשק ולחברה ולכלכלה בישראל

יוראי להב-הרצנו:  איך הוא יכול לסגור אותו? והוא אמר: מה אתה רוצה ממני? תפעל אתה כדי לא לסגור אותו

יוראי להב-הרצנו:  נציג הממשלה, שאחראי לתקציב משרד החקלאות, שהחליט בעצמו לסגור את המכון, פונה לחבר האופוזיציה בדרישה שיסדר את התקציבים

יוראי להב-הרצנו:  אני אומר לכם, הרגשתי שזה חלק מאיזה שהוא מערכון של ארץ נהדרת

יוראי להב-הרצנו:      עכשיו, בניגוד למה שסגן השר אבוטבול אמר או התייחס, זו לא גזרת גורל

יוראי להב-הרצנו:  זו החלטה מודעת ומעוותת של ממשלה שהחליטה לקצץ במדע ובמחקר ובחדשנות הישראלית המפוארת, זו שבזכותה אנחנו סטרטאפ ניישן, וביד השנייה, באותה נשימה, להשקיע במפעלים משיחיים כהניסטיים של אבי מעוז, של אורית סטרוק, של זהות יהודית ובשורה בלתי נגמרת של משרדי ממשלה מיותרים

יוראי להב-הרצנו:      השרה רגב, את אמרת, ובצדק, שיש מלחמה ושצריך לקצץ, אבל כסף לפרויקט או לתוכנית לחיזוק הזהות היהודית במשרד של אורית סטרוק – יש כסף

יוראי להב-הרצנו:  השרה רגב, קיצצתם 75 מיליוני שקלים במכון וולקני וזה יביא לסגירתו, אבל רק התוכנית לחיזוק הזהות היהודית במשרד של אורית סטרוק מתוקצב ביותר, ב-89 מיליוני שקלים, וזאת נוסף ל-92 מיליוני שקלים לחטיבה להתיישבות, 51 מיליוני שקלים לגרעינים משימתיים ו-10 מיליוני שקלים שמושקעים במאחזים בלתי חוקיים

יוראי להב-הרצנו:  וכמובן, אבי מעוז, ההומופוב הגדול בבית הזה, במדינת ישראל, קיבל 25 מיליוני שקלים להקמת הרשות הלאומית לחיזוק הזהות היהודית, רשות שכל תכליתה יהיה לצוד להט"בים, נשים, חילונים, דתיים-לאומיים

יוראי להב-הרצנו:  כל מי שלא נראה או חושב כמו אבי מעוז – כספו ינוצל על מנת לרדוף אותו

יוראי להב-הרצנו:      אני אומר שוב ואני חוזר ואומר, כי זה בעיני ממש בכייה לדורות: סגירת מכון וולקני זאת לא גזרת גורל, זו החלטה מודעת ומעוותת של ממשלה שהחליטה לשנות כיוון, להפוך את ישראל מסטרטאפ ניישן ל"מדינת כהנא חי", ואסור לאפשר לזה לקרות

יוראי להב-הרצנו:      אני מוכרח לשתף אתכם בעוד אירוע שאני לא מצליח להבין אותו

יוראי להב-הרצנו:  אתמול דיברתי במליאה על הקיצוץ של ה-40% בתקציב של המשרד לשוויון חברתי בתקציבים שמיועדים לשירותים עבור להט"בים, לפרויקטים מצילי חיים עבור חברות וחברי הקהילה הגאה בישראל

יוראי להב-הרצנו:  ישבה פה טלי גוטליב ואמרה לי: מה אתה רוצה? מאיפה תביא לי מיליארדי שקלים לצורכי המלחמה? נגיד מביטול הכספים הקואליציוניים – כמעט 6 מיליארד שקלים, 5

יוראי להב-הרצנו: 7 מיליארד שקלים רק מביטול הכספים הקואליציוניים; נגיד מסגירת משרדי ממשלה מיותרים – עוד כמעט מיליארד שקל

יוראי להב-הרצנו:  אבל לא

יוראי להב-הרצנו:  ממשלת ישראל, במקום לקחת את כל הכספים הפוליטיים האלה, שמיועדים למפעלים משיחיים כהניסטיים גזעניים הומופוביים, הולכת ל-14 מיליון שקל, שבמונחים של תקציב המדינה, התקציב הזה זה ממש לא הרבה, בלשון המעטה, ובו הם מקצצים

יוראי להב-הרצנו:      אם ניקח את המשרד לנושאים אסטרטגים והסברה – 10

יוראי להב-הרצנו: 5 מיליון שקלים

יוראי להב-הרצנו:  אם ניקח את המשרד למודיעין – 23 מיליון שקלים

יוראי להב-הרצנו:  אם ניקח את משרד ירושלים ומסורת – 26 מיליון שקלים; משרד המורשת, סליחה, יש מסורת ויש מורשת, שני משרדים שונים

יוראי להב-הרצנו:  משרד המורשת, יש לו 71 מיליוני שקלים

יוראי להב-הרצנו:  משרד ההתיישבות והמשימות הלאומיות, משרד מונפץ של אורית סטרוק – 331 מיליוני שקלים

יוראי להב-הרצנו:  המשרד לשיתוף פעולה אזורי – 18

יוראי להב-הרצנו: 5 מיליוני שקלים

יוראי להב-הרצנו:  כל המשרדים האלה מיותרים, אפשר לצמצם אותם, לבטל אותם, להעביר את התקציבים למשרדים אחרים שיממשו אותם, אבל לא – צריך לקצץ במכון וולקני ובשירותים מצילי חיים עבור להט"בים

יוראי להב-הרצנו:      סליחה, גברתי, שאני פונה אלייך שוב, אבל אני יושב-ראש השדולה הגאה בכנסת, ואת חברת המפלגה הלאומית-ליברלית, ואני יודע שאת חושבת שאנחנו, הלהט"בים, ראויים לשוויון זכויות מלא במדינת ישראל, צעדת לצידנו במצעדי גאווה, והייתי רוצה לקרוא לך שותפה: התקציב הזה מקצץ 40% מהתקציבים עבור להט"בים במשרד לשוויון חברתי

יוראי להב-הרצנו:  אני לא מכיר, גברתי, ואני אומר את זה בכנות, אף מקום בתקציב הזה שמונח עכשיו שיש בו קיצוץ של 40%

יוראי להב-הרצנו:  14 מיליון שקלים למסגרות מצילות חיים – ואתן לך דוגמה: תוכנית למניעת אובדנות – למי אמורים לפנות אנשים להט"בים ששוקלים להתאבד עכשיו, כשאין מענה? מה יקרה להם? תוכנית למענה חוץ-ביתי – מה אמורים לעשות להט"בים שזורקים אותם מהבתים? לאן הם ילכו עכשיו, כשמקצצים את המענה הזה עבורם? לאן? אני שואל אותך

מירי רגב: אני לא מכירה את הנושא, אני לא מכירה את הקיצוץ

מירי רגב:  אני מניחה שלאור ההערה שלך ולאור זה שהקהילה הגאה צריכה לקבל את כל הפתרונות לאתגרים- שיש להם, אני מבטיחה לך שאם תעביר לי את הדברים האלה בצורה כתובה, אני אעביר את זה לבדיקה

יוראי להב-הרצנו: תודה

יוראי להב-הרצנו:  אני אעביר לך, כי אני באמת מדבר מדם ליבי - -     

מירי רגב: ואני עונה לך מדם ליבי

יוראי להב-הרצנו: אני מודה לך

יוראי להב-הרצנו:  אז דיברתי על תוכניות שיסגרו או שיצומצמו כתוצאה מהקיצוץ הזה – תוכנית לצמצום אובדנות, צמצום מסגרות חוץ-ביתיות ללהט"בים, תוכנית לצמצום זנות, תוכנית לקידום הסבלנות כלפי הקהילה הגאה, תוכנית להגנת ילדים מפני פגיעות ברשת

יוראי להב-הרצנו:  ואתה יודע, אדוני היושב-ראש, ביום הראשון בהשבעת הכנסת הזאת היית פה, ישבת שם בספסלי חברי הכנסת, ישב במקומך בכיסא הזה יושב-ראש הכנסת אמיר אוחנה ואמר, ואני מצטט: בכנסת הזו, במשמרת שלי, לא יפגע ילד אחד, משפחה אחת מקהילת הלהט"בים

יוראי להב-הרצנו:  התקציב הזה, שמגלם פגיעה של 40% בתקציבים הלא-גדולים שמוקצים לטובת הקהילה הגאה, יביא לפגיעה אנושה, אנושה, באנשים, במשפחות, בילדים, בחיים שלהם, בהזדמנויות שלהם בחיים

יוראי להב-הרצנו:  ואני שואל את עצמי, אדוני היושב-ראש: איפה אמיר אוחנה? איפה אמיר אוחנה, שהתחייב שלא תהיה פגיעה?       אני אומר שאנחנו נמצאים בשנה, אדוני היושב-ראש, שבה יש עלייה של 400%, יש פי ארבעה אלימות כלפי חברות וחברי הקהילה במרחב הציבורי בישראל, אם זה אלימות פיזית, אם זה אלימות מילולית

יוראי להב-הרצנו:  הרוחות בישראל – רוחות שמגיעות מהבית הזה, מסגן שר במשרד ראש הממשלה שמפיץ פחד ושנאה כלפי חברות וחברי הקהילה הגאה בישראל, אבי מעוז, שהבטיח לשלוח צעירים להט"בים בישראל לטיפולי המרה, לאסור ניתוחים על טרנסג'נדרים, שהולך באופן מוצהר להקים רשות; עכשיו הוא קיבל 25 מיליוני שקלים והולך להקים רשות שכל תכליתה יהיה לדחוף למערכת החינוך הממלכתית תכנים כהניסטיים גזעניים הומופוביים

יוראי להב-הרצנו:      ואני אומר לעצמי: איך אפשר להביא תקציב כזה שמגלם פגיעה כל כך קשה, כל כך קשה, באוכלוסייה שלא זוכה לשוויון זכויות? המענים הממשלתיים הם לא רבים, הם מעטים, וגם בהם נקצץ

יוראי להב-הרצנו:  זה פשוט בלתי נתפס ובלתי מתקבל על הדעת

יוראי להב-הרצנו:      אתה יודע, אדוני היושב-ראש, כמה אנשים נרצחו בישראל מאז תחילת השנה, ב-2024?     

ניסים ואטורי: להט"בים או בכלל?     

יוראי להב-הרצנו: לא, נשים בישראל

ניסים ואטורי: תגיד לי, שאלה סקרנית

ניסים ואטורי:  אני לא נוהג להתערב בנאומים, אבל אם אתם רוצים שוויון של הקהילה הגאה, אז למה צריך דברים מיוחדים בשבילכם?     

יוראי להב-הרצנו: כי אין שוויון

יוראי להב-הרצנו:  כי כשאתה ואני יוצאים מהבניין הזה, אנחנו לא שווים בזכויות שלנו

יוראי להב-הרצנו:  אני לא יכול להתחתן עם אהבת חיי פה, בישראל - -     

ניסים ואטורי: לא, לא, אני מדבר על תקיפות, על פגיעות מיניות וכו', שיש בכל דבר, לא רק בקהילה הגאה

יוראי להב-הרצנו: נכון, אבל כשיש לך שר בממשלה הזו, השר עמיחי אליהו, שכתב מדריך על טרור להט"בי – דרכים לזהות אותו והאופן שצריך להיאבק בו, אז יש אלימות כלפי להט"בים

יוראי להב-הרצנו:  כששרים בממשלה הזו – כשיושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט אומר שהוא הולך לקדם חקיקה שתאפשר לבתי מלון לא להכניס הומואים אליהם, כשהשרה סטרוק מדברת על כך שרופאים יוכלו להגיד ללהט"בים: אנחנו לא מקבלים אתכם, מה המסר שמחלחל מטה?     

ניסים ואטורי: לא הייתה חקיקה כזאת, אבל עוד פעם אני אומר שכשרוצים שינוי, צריך לאכוף אלימות בכל מקרה, לאכוף הטרדות מיניות בכל מקרה, לא משנה אם אתה להט"ב או לא להט"ב

יוראי להב-הרצנו: אתה יודע מה הקללה הכי נפוצה במגרשי הספורט? הומו

יוראי להב-הרצנו:  מה הקללה הכי נפוצה בבתי הספר? גם הומו

יוראי להב-הרצנו:  יש אלימות כלפי הקהילה הגאה רק בגלל נטיית הלב שלנו, ובגלל שאנחנו לא שווי זכויות, אנחנו זקוקים להגנה מיוחדת, למענים מיוחדים

יוראי להב-הרצנו:  אנחנו זקוקים לשוויון כדי שאני אוכל להתחתן עם אהבת חיי, בדיוק כמו שאתה עשית

יוראי להב-הרצנו:      אתה יודע, הבת שלי נולדה לפני חודש וארבעה ימים בהליך פונדקאות פה, בישראל

יוראי להב-הרצנו:  נעמי שמה

יוראי להב-הרצנו:  היא עכשיו בבית עם בן זוגי צפריר בזמן שאני נואם כאן

יוראי להב-הרצנו:  ממשלת נתניהו הקודמת חוקקה חוק שלפיו רק אנחנו, רק הומואים וגברים יחידנים, לא יכולים להפוך להיות הורים באמצעות הליך פונדקאות בישראל – חוק שמפלה נגדנו, שאומר לנו: אתם לא ראויים להיות הורים

יוראי להב-הרצנו:  בית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ ביטל את החקיקה הזו וקבע שוויון לכולם

יוראי להב-הרצנו:  ועדיין, לשאלתך, חברות וחברי הקהילה הגאה סובלים מאפליה ברווחה, בבריאות, בהגנה מפני אלימות – סובלים

יוראי להב-הרצנו:  יש אפליה בכל תחום כמעט, אפליה בלתי נסבלת שאנחנו נאלצים להיאבק בה

יוראי להב-הרצנו:  אבל כשיושבים בממשלה שלכם - - -     

ניסים ואטורי: אבל אומרים את זה

ניסים ואטורי:  תראה, גם האתיופים אומרים, הם הפגינו על כך

ניסים ואטורי:  זאת אומרת – דווקא יש אלימות כלפיהם

יוראי להב-הרצנו: אנחנו צריכים להיאבק באפליה - - -      

ניסים ואטורי: אז יש כמה זרמים

ניסים ואטורי:  זה לאו דווקא – אני לא תיאמתי את המעבר שלו פה, כן?     

יוראי להב-הרצנו: זה לא מצחיק

ניסים ואטורי: לא, לא מצחיק

ניסים ואטורי:  בכלל לא מצחיק

יוראי להב-הרצנו: אנחנו צריכים להיאבק באפליה איפה שהיא מרימה את ראשה המכוער

יוראי להב-הרצנו:  אבל חבר הכנסת ואטורי, אני לא מכיר חברי ממשלה שלך שהם מסיתים נגד יוצאי אתיופיה

יוראי להב-הרצנו:  אני מכיר הרבה מאוד חברי ממשלה שלך שמסיתים נגד - - -      

ניסים ואטורי: אבל אלימות הייתה

ניסים ואטורי:  שמע, כשיש מלחמה באלימות, זה נגד כולם

ניסים ואטורי:  לא צריך להיות - - -     

יוראי להב-הרצנו: אבל אחריות – אחריות, מושג שאנחנו מדברים עליו הרבה בתקופה האחרונה – מתחילה בנבחרי הציבור

יוראי להב-הרצנו:  וכשנבחרי ציבור כאן, בקואליציה שלך, אדוני, מסיתים נגד חברות וחברי הקהילה הגאה במוצהר, במופגן – שר האוצר הוקלט כשהוא עושה מאזני רווח והפסד בפגיעה בלהט"בים

יוראי להב-הרצנו:  זאת הממשלה הכי הומופובית בתולדות מדינת ישראל, שעכשיו בתקציב הזה מביאה קיצוץ של 40%

יוראי להב-הרצנו:  חבר הכנסת ואטורי, תראה לי עוד מקום בתקציב, שאתה הולך לתמוך בו מחר, שיש בו קיצוץ בגובה של 40% באיזשהו תחום

יוראי להב-הרצנו:  תראה לי, תראה לי - -      

ניסים ואטורי: יש – במשרדים שנסגרו

ניסים ואטורי:  אני לא אדון איתך עכשיו

ניסים ואטורי:  אני אעביר לך את הרשימה אחרי זה

יוראי להב-הרצנו: - - קח

יוראי להב-הרצנו:  זה התקציב

יוראי להב-הרצנו:  זה התקציב – איפה יש קיצוץ של 40% חוץ מהקהילה הגאה? איפה? ואותי זה מצער, אבל זה לא מפתיע

יוראי להב-הרצנו:  אני אגיד לך גם מדוע –כי זאת הממשלה הכי הומופובית בתולדות המדינה, שחבריה מסיתים נגד חברי הקהילה הגאה

יוראי להב-הרצנו:  ואדוני, כל זה בשעה שאלפי להט"בים לוחמים בגבולות בצפון ובדרום כמו כל אזרחי ישראל, כי אנחנו חלק בלתי נפרד מהמדינה

יוראי להב-הרצנו:  אנחנו ציונים, אנחנו פטריוטים, ואנחנו נתייצב לדגל כשאנחנו נקראים

יוראי להב-הרצנו:  אבל המצב שבו חברות וחברי הקהילה הגאה לא זוכים לשוויון זכויות כשאנחנו יוצאים מהבניין הזה, הוא בלתי מתקבל על הדעת

יוראי להב-הרצנו:  הגיע הזמן שאנחנו נהיה שווים וראויים לא רק כשאנחנו יוצאים להילחם וליפול למען המדינה, אלא גם ראויים לחיות בה בכבוד ובשוויון

יוראי להב-הרצנו:  והתקציב הזה, אדוני, לא משקף את זה, לא מייצג את זה, לא מקדם את זה – וזה מחפיר

יוראי להב-הרצנו:  תודה רבה

ניסים ואטורי: תודה רבה

ניסים ואטורי:  חבר הכנסת רון כץ

ניסים ואטורי:  חששתי שאתה לא פה, לא ראיתי אותך

רון כץ: אמרת ליוראי מזל טוב? אדוני היו"ר, אמרת לו מזל טוב?      

ניסים ואטורי: על מה?     

רון כץ: נולדה לו ילדה לפני - - -      

ניסים ואטורי: נעמי, לפני חודש ומשהו

ניסים ואטורי:  אמרתי לו אז מזל טוב בלייב, והוא שכן שלי בכנסת ממול, שכנות טובה

ניסים ואטורי:  אנחנו תמיד אוהבים ככה לדון אחד עם השני על כל מיני נושאים

רון כץ: כי שמעתי שדיברתם על זכויות, אז חשוב שתכיר

ניסים ואטורי: בטח מכיר, מה זה

ניסים ואטורי:  הכרתי את אביב אפילו

ניסים ואטורי:  אני חושב שזה אפילו היה סמוך ללידה של נעמי

רון כץ: יפה מאוד

ניסים ואטורי: אני בעד שוויון

ניסים ואטורי:  אתה יודע, הבת שלי אומרת – כאילו כשאומרים שוויון לנשים, היא אומרת: השוויון הכי טוב – תנו לי לגדול לבד

ניסים ואטורי:  אל תיתנו לי יתרונות על אחרים, אני מספיק טובה כדי להתקדם, כי אני אישה

רון כץ: זה נכון

ניסים ואטורי: וצריך ככה, כל המינים צריכים להגיע למצב כזה בישראל, שמצליחים להתקדם בעצמם בלי קידום מיוחד

רון כץ: זו הבעיה, שלא מאפשרים להם להתקדם, אז צריך לעזור להם

רון כץ:  זה הרעיון של המקום הזה, אנחנו צריכים לעזור לכולם

ניסים ואטורי: נכון

ניסים ואטורי:  הבת שלי אמרה לא לעזור לה

ניסים ואטורי:  אולי היא תגיע לפה יום אחד

רון כץ: למה לא לעזור לה?     

ניסים ואטורי: כי היא אומרת: אני מסתדרת לבד

ניסים ואטורי:  היא הייתה מנהיגה של הנוער בליכוד

ניסים ואטורי:  תשמע, היא טובה

ניסים ואטורי:  אתה תכיר אותה, בעזרת השם

רון כץ: אני מקווה שהיא תגיע לפה, ותהיה לה עמדה יותר רצינית מכל הכיסאות הריקים שאנחנו רואים מולנו

ניסים ואטורי: אני מקווה

רון כץ: אבל אני אשמח להכיר אותה בלי קשר

ניסים ואטורי: היא נחושה

רון כץ: טוב

רון כץ:  אדוני היושב-ראש - - -      

ניסים ואטורי: האמת היא שכרגע היא עוסקת בדברים יותר חשובים

רון כץ: מה היא עושה?     

ניסים ואטורי: כל מיני דברים

ניסים ואטורי:  אספר אחר כך בפרסה

רון כץ: תפרגן לה

רון כץ:  לפחות תפרגן לה

ניסים ואטורי: אי-אפשר לדבר על זה

ניסים ואטורי:  30 דקות לרשותך

רון כץ: הבנתי

רון כץ:  תודה רבה, אדוני היושב-ראש

רון כץ:  כנסת נכבדה, גברתי השרה, אנחנו בדיונים על תקציב מדינת ישראל

רון כץ:  כפי שניתן לראות, המליאה ריקה לגמרי

רון כץ:  במצב רגיל זה עצוב; במצב מלחמה זה אסון, כי אף אחד לא באמת עושה פה דיונים על התקציב

רון כץ:  הכול הוחלט מראש על ידי שלושה-ארבעה אנשים

רון כץ:  ואז מגיעים לפה החיילים ומצביעים על מה שאומרים להם בלי שנייה של חשיבה על התקציב הגרוע הזה ועל מה המשמעויות שאנחנו הולכים לקבל, ומה הולך לקרות במדינה בעקבות התקציב הבאמת-נוראי הזה

רון כץ:       לצערי, אי-אפשר לפתוח פה עוד נאום בלי להשתתף בצערה של משפחת חן

רון כץ:  היום פורסם דבר מותו של איתי חן, שגופתו מוחזקת בשבי חמאס

רון כץ:  באמת חבל לי להגיד את זה, כי אתה יודע, אנחנו צריכים להיות במקום אחר, אבל נשיא ארצות הברית כבר פנה למשפחה, דיבר איתה, השתתף בצער המשפחה

רון כץ:  ראש ממשלת ישראל עדיין מחפש את המילים או אולי את האחריות על מה שקרה

רון כץ:       אני רוצה לספר לך סיפור קטן, אדוני היו"ר, תשמע את הסיפור

רון כץ:  בן הולך עם אבא לקרקס

רון כץ:  הוא מגיע לקרקס, רואה פיל ענק, עצום, קשור בשרשרת קטנה לרגל

רון כץ:  הפיל ככה, זז, אבל לא מצליח להשתחרר

רון כץ:  והבן, בן קטן, אומר לאבא שלו: אבא, איך זה יכול להיות? פיל כזה גדול, עצום, לא מצליח להשתחרר? ומחזיקה אותו שרשרת קטנה

רון כץ:  אז האבא אומר: תשמע, בני, כשהפיל היה קטן, קשרו אותו עם השרשרת הזו, ומאז בראש הוא חושב שהוא לא יכול להשתחרר

רון כץ:  זו השרשרת שמחזיקה אותו, והוא לא יכול להשתחרר ממנה

רון כץ:  ככה זה טבוע בו, והפיל הזה עומד

רון כץ:  הילד מסתכל המום, אומר: איך זה יכול להיות?      ואני היום מסתכל המום פה על הכיסא של ראש הממשלה נתניהו, ואני אומר: מי מחזיק את השרשרת שלו? פעם הוא היה פיל גדול – היום הוא אפילו לא פילון

רון כץ:  מי מנהל את האירוע המביש הזה שאנחנו רואים יום ביומו במדינת ישראל? אנחנו שומעים שעדיין אין טיפת מידע על עסקת החטופים – מנגד, בונים רציפים של סיוע הומניטרי; אנחנו רואים שאנחנו לא יודעים מה קורה עם הילדים שלנו שנמצאים בשבי חמאס – מנגד, עושים פעולות אחרות; אנחנו רואים שאין מספיק נחישות בצפון – מנגד, חיזבאללה רק היום ירה כבר 50 טילים, חלקם מדויקים יותר

רון כץ:  אתה יודע את זה טוב ממני, כי אתה גם גר שם

רון כץ:  שמעתי גם מה אמרת היום

רון כץ:  ואני שואל את עצמי, מה קורה?      

ניסים ואטורי: 100 טילים

רון כץ: כבר 100 טילים?      

ניסים ואטורי: שאתה רוצה להצטרף לקואליציה - - -      

רון כץ: לא

רון כץ:  אני שואל, מה קורה עם ראש הממשלה? מה קורה עם כל ממשלת ישראל - - - 

ניסים ואטורי: סליחה - - - אישית

רון כץ: מה קורה עם כל ממשלת ישראל באירוע שאי-אפשר להגדיר אותו בצורה אחרת? הממשלה שלכם פינתה שטח ריבוני של מדינת ישראל כבר חודשים, ואתם כאילו חיים עם זה בשלום

רון כץ:  זה נראה לכם כמו דבר לגיטימי, דבר נורמלי, שעשרות אלפי תושבים אם לא מאות אלפי תושבים מפונים מבתיהם חודשים – ואין שום מענה

רון כץ:  והמענה שיש הוא איזשהו מענה מינורי – מגיבים על תקיפות שלנו

רון כץ:       מתי ממשלת הימין מלא מלא מלא תגבה את עצמה טיפה במעשים על כל הדיבורים? מאז השפעת המסתורית של ראש הממשלה אני מבין שאין מסיבות עיתונאים ואין איזושהי תקשורת עם הציבור הישראלי בשפה העברית

רון כץ:  אבל אני רוצה לשאול מפה את ראש הממשלה: מה קורה? מה אמור להבין הציבור הישראלי מהמצב הזה שאנחנו רואים פה?      אנחנו רואים שיש עליית מדרגה משמעותית בזירה הצפונית, ומנגד, אנחנו מתנהלים בדיוק באותה שיטה, באותה טכניקה ובאותה מדיניות של מה שהיה לפני

רון כץ:  אני חושב שמן הראוי לפחות לפנות לאזרחי מדינת ישראל ולומר להם מה המדיניות, מה אתה רוצה שיקרה, לאן אתה מכוון

רון כץ:  אותו דבר אני גם שואל בדרום – מה אתה רוצה שיקרה בדרום? מי אתה רוצה שיחליט מה יהיה ביום שאחרי, אם לא אתה? כי העולם מאוד פשוט – אם לא אנחנו נחליט, אם לא אנחנו נתווה מדיניות, אם לא אנחנו נכוון את מה שיקרה ביום שאחרי, מישהו אחר יחליט על זה עבורנו

רון כץ:  ואני לא חושב שהאינטרסים שלו יהיו זהים לאינטרסים של מדינת ישראל

רון כץ:      לכן, אולי, אם זה לא קשה, יואיל בטובו ראש הממשלה עם הקבינט הקטן, הקבינט הגדול, המטבחון – לא משנה איך תקרא לזה, ותגיד למדינת ישראל ולאזרחי ישראל ולחיילים שלנו שנלחמים עכשיו, מה אתה רוצה ביום שאחרי

רון כץ:  כי מהיום שאחרי גוזרים את המדיניות היום

רון כץ:  אם אנחנו לא יודעים לאן אנחנו רוצים להגיע, איך נשיג את זה? איך נשיג את מה שאתה רוצה? הסיסמה "מיטוט שלטון החמאס" היא בדיוק זה – סיסמה

רון כץ:  אין דבר כזה מיטוט שלטון החמאס בלי יעדים מדידים

רון כץ:  אתה רוצה לעשות משהו? תגיד, תכוון ספציפית מה בדיוק אתה רוצה

רון כץ:  תגיד ספציפית מה אתה רוצה, הצבא יודע לעשות את זה; תגיד ספציפית מה אתה רוצה, כוחות צה"ל יודעים לעשות את זה

רון כץ:  תשאיר את זה ככה עמום ותחכה לניסים – אני לא חושב שזה יקרה

רון כץ:       אני חושב שלאזרחי מדינת ישראל מגיע טוב מזה, לחיילי צה"ל שמסכנים את עצמם, לכל אחת ואחד שנמצאים בבית הזה

רון כץ:  מינימום שקיפות, לדעת מה אתה רוצה לעשות

רון כץ:  ובזמן שאנחנו מדברים על זה, גם מביאים את התקציב אולי הכי גרוע שהיה בבית הזה, תקציב שמעלה הכול – מעלה מיסים, מעלה מע"מ, מעלה את החשמל, מעלה את המים – מעלה כל דבר שיכלו להעלות, כי מדינת ישראל החליטה שהכי קל זה לקחת כסף מהאזרחים, וכנראה הכי קשה זה לגלות מנהיגות

רון כץ:  ואיך מגלים מנהיגות? סוגרים משרדים מיותרים שאף אחד לא צריך; מבטלים כספים קואליציוניים שאף אחד – לא רק שלא צריך, גם לא מבין ויודע לאן הם ילכו, כמו המשרד המומצא של השרה אורית סטרוק, שהתקציב שלו רק גדל מהצעת תקציב להצעת תקציב, כי מסתבר שזאת הקופה הקטנה של שר האוצר

רון כץ:       במקום לקבל החלטות ניהוליות חכמות, להתייעל בתוך המערכת, בתוך המשרדים, בתוך המגזר הציבורי, אומרים: לא, לא

רון כץ:  למה? למה לריב עכשיו בתוך הקואליציה? גם ככה המצב עדין

רון כץ:  מחזיקים פה את הממשלה, ככה, עם כל מיני עזרים חיצוניים ומפלגות שנכנסו, ועד היום אני לא יודע מה הן עושות שם

רון כץ:  אז מה עושים? מעלים מיסים, הכי קל

רון כץ:       אם תדברו עכשיו עם הילדים שלכם, שהם קטנים ועדיין אין להם הבנה פיננסית רצינית, ותגידו להם, תשמעו, זה יקר, זה עוד יותר יקר – מה אתה חושב, מה נעשה? הם יגידו, לך, תביא עוד

רון כץ:  אין להם – מאיפה נביא עוד? זה מה שכל אחד מהבית הזה, כל אחד מהכיסאות האלה, ממחלקת הדגים הקפואים, צריך לשאול את עצמו – מאיפה נביא עוד? מי אמור להביא את העוד הזה? אזרחי מדינת ישראל, שעכשיו עושים חשבונות בסופר מה לקנות יותר ומה לקנות פחות? הורים צעירים, שעושים חשבונות אם לרשום את הילדים לעוד חוג או פחות חוג? מי הם אותם אנשים שאמורים להביא יותר? מי הם?      ואם אנחנו מדברים על הורים צעירים, התקציב הזה מקצץ במשרד שגם ככה בקושי מתפקד, ואני מאוד מאוד עדין

רון כץ:  איך יכול להיות שמדינת ישראל, שבנויה על המוח היהודי, מקצצת במשרד החינוך? גם ככה היום, אם תיקחו בן אדם שחי פה לפני 100 שנים, ותביאו אותו היום למדינת ישראל, הוא לא יזהה כלום; הוא לא יזהה את הבניינים, הוא לא יזהה את הכבישים, הוא לא יזהה את הרכבות, הוא לא יזהה את המטוסים

רון כץ:  כשתרצו להרגיע אותו, תכניסו אותו לכיתה, הוא יגיד: אה, את זה אני מכיר

רון כץ:  יש פה שולחן, יש פה כיסאות, יש פה לוח

רון כץ:  את זה אני מכיר, כי זה לא השתנה, כי זה לא השתפר

רון כץ:  כי זה צריך להיות הרבה יותר טוב

רון כץ:       אם אנחנו נדבר על מי שאמור לגדל לנו את דור העתיד – אנחנו לא נותנים להם שום דבר

רון כץ:  להפך, אין היום שום תמריץ אמיתי, אין סיבה אמיתית מלבד שליחות אמיתית ונכונה של כל מוֹרֶה ומוֹרָה במדינת ישראל

רון כץ:  זה הדבר היחיד שיש לנו – תחושת האחריות שלהם והשליחות שלהם לרצות להיות מחנכים במדינת ישראל

רון כץ:  כי חוץ מזה אין שום סיבה להיות מורה במדינת ישראל

רון כץ:  לא מתגמלים אותם, לא עוזרים להם, לא דואגים להם

רון כץ:  אפילו לא נותנים להם גאוות יחידה להיות מורה

רון כץ:  אף אחד באמת לא מבין איך המשרד הזה מתנהל, ולאן הוא רוצה לכוון

רון כץ:       אם אנחנו נתקדם קצת בזמן, נגיע גם לחיילים שלנו, למילואימניקים שלנו, שעומדים ומתחננים למענקים; עומדים ומתחננים לזכויות בסיסיות שמגיעות להם והם צריכים לקבל

רון כץ:  הם עומדים מול הבטחות מפוצצות, קמפיינים, סלוגנים – בסוף, אחרי חמישה חודשים, המילואימניקים האלה חוזרים לבתים שלהם, משקמים את התא המשפחתי שלהם, משקמים את המשרה שלהם, ומי שיש לו גם עסק פרטי והוא עצמאי, נמצא בבעיה הרבה יותר קשה

רון כץ:  הם נמצאים עכשיו מול מנגנון ביורוקרטי של מדינת ישראל

רון כץ:  התשובות שלהם בוועדת הכספים ובוועדת הכלכלה: נכון, זה מתעכב; נכון, זה עדיין לא חלק

רון כץ:  מה זה עדיין לא חלק? מה זה מתעכב? איך יכול להיות שזכויות של מילואימניק, שנלחם בשבילנו חמישה חודשים, עדיין לא הגיעו? איך יכול להיות שזה עדיין לא חלק? איך יכול להיות שלא כל מי שיושב סביב השולחן הזה מתעסק אך ורק במה שמגיע ללוחמים שלנו?     איך יכול להיות שאנחנו עדיין רואים פה שרים, שרות, חברי כנסת, שמתעסקים בדברים אחרים? במה יש להתעסק עכשיו? במה יש להתעסק במצב מלחמה, אם לא באיך להיות טובים יותר? באיך להתייעל? באיך לבנות את המנגנון, שיהיה מנגנון הרבה הרבה יותר חזק, הרבה הרבה יותר טוב?      ואז אנחנו מגיעים לשאלת הגיוס, ואנחנו שומעים פה אמירות קשות, שלא אמורות להיאמר

רון כץ:  אני באמת נזהר בדבריי, כי אני לא מזלזל, חלילה, באף אחד, אבל צריך לעשות חשבון נפש אחרי אמירות כאלה

רון כץ:  לא יכול להיות שקבוצה מסוימת תילחם, תעבוד, תשלם, בזמן שקבוצה אחרת לא תעשה את זה

רון כץ:  אין לי דבר וחצי דבר עם לומדי התורה

רון כץ:  אני חושב שצריך להסדיר את זה בדיוק כמו שמסדירים ספורטאים מצטיינים

רון כץ:  עילוי בתורה הוא עילוי בתורה, אבל כל השאר – ויש יותר מדי מהם, עשרות גדודים שלא מתגייסים – חייבים להפסיק עם זה

רון כץ:  חייבים להפסיק עם זה, חייבים להסדיר את זה, ולא יכול להיות שזה יעבור וימשיך אחרי 7 באוקטובר כאילו לא קרה כלום, כאילו יש פה אזרח סוג א' ואזרח סוג ב'

רון כץ:  אין דבר כזה, כולנו אחים

רון כץ:  זה ציווי מוסרי, זה ציווי מהתורה, זאת מלחמת מצווה, מלחמת מצווה אמיתית, כזאת שמחייבת כל אזרח במדינת ישראל לתרום

רון כץ:  מי שלא יכול לעשות שירות צבאי, יכול לתרום בשירות אזרחי

רון כץ:       אני באמת לא יודע איך אותם אנשים מרשים לעצמם ומרגישים נוח עם עצמם לדעת שבזמן שהאחים שלהם נלחמים, בזמן שהאחים שלהם מתנדבים, בזמן שכולם נושאים בנטל, להם יש איזשהו פטור

רון כץ:  מישהו רשם איזשהו פטור, והם פשוט לא עושים את זה

רון כץ:  עזבו עכשיו את הדבר הגדול – אני אומר, קודם כול בינם לבין עצמם

רון כץ:  בסוף בן אדם מסתכל על עצמו בראי

רון כץ:  רגע לפני שהוא הולך לישון, יש מחשבה

רון כץ:  מה הם מספרים לעצמם? איך הם מצדיקים את זה? אני באמת לא יודע, ואני גם לא חושב שיש תשובה

רון כץ:  אבל אני כן חושב שעם קצת רצון אפשר למצוא פה מתווה מוסכם, אפשר להגיע להבנות

רון כץ:       אני חושב שהמרחק בין מה שאנחנו אומרים ובין מה שהנציגים פה חושבים הוא לא כל כך גדול

רון כץ:  אני חושב שאם ישאלו את אותם אזרחים ברחוב ויגיעו אליהם, המרחק הוא לא גדול

רון כץ:  אני חושב שאין פה בן אדם שיגיד, לא, אני לא רוצה לעשות כלום; לא, לא מעניין אותי, יש לי צעטל'ה קטן, יש לי פטור, אז לא מעניין אותי, אני לא רוצה לעשות כלום

רון כץ:  ואני מדבר על כולם, כי תמיד מעלים את זה – רגע, יש פה מגזרים אחרים שלא מדברים עליהם – לא, אני מדבר על כולם

רון כץ:  כולם צריכים להתגייס עבור המדינה

רון כץ:  תראו מה קרה לנו אחרי 7 באוקטובר, שכולם התגייסו

רון כץ:  אנשים ביטלו טיולים, ביטלו חופשות, הגיעו מכל העולם

רון כץ:  זה היה מחזה מדהים

רון כץ:  חרדים התגייסו ונתנו

רון כץ:  כולם נתנו

רון כץ:       אתם זוכרים את התקופה הזאת? זו התקופה הכי טובה שהייתה למדינה הזאת בתקופה האחרונה, בזמן האחרון, שכולנו היינו כוח אחד ביחד

רון כץ:  אי-אפשר לנצח אותנו כשאנחנו ביחד

רון כץ:  אבל כשאנחנו שוכחים – ולצערי, זה קורה מהר מדי – אנחנו שוב חוזרים לאותם ריבים, לאותו פילוג, להתעסק בתקציב קואליציוני של השרה למשימות מיוחדות – עד היום אני לא יודע מה המשימה המיוחדת שלה; להתעסק בתקציבים שמסתתרים מתחת לסעיפים עלומים שבסופו של דבר מעבירים כספים ממילואימניקים למקומות אחרים שלא צריכים אותם

רון כץ:  אבל מה לעשות, יש להם כוח פוליטי בבית הזה

רון כץ:       אז אני חושב שאנחנו צריכים רגע אחד לעצור, גם פה, וקשה להגיד את זה כשמדברים לכיסאות ריקים, אבל צריך לעצור רגע ולהתעלות מעל הפוליטיקה

רון כץ:  לא יקרה כלום

רון כץ:  לא יקרה כלום אם נעלה רגע צעד מעל, ונגיד לעצמנו: גם בבית הזה אי-אפשר להמשיך כאילו לא קרה כלום

רון כץ:  גם בבית הזה צריכים רגע לעצור ולהגדיר סדרי עדיפויות

רון כץ:  וסדרי העדיפויות לא יכולים להיות קודם כול שמירה על הממשלה, ואחרי שמירה על הממשלה אנחנו מרחיבים את זה לכל שאר הדברים, ואז אנחנו מדברים על שמירה על הבייס הפוליטי שלנו, ויורד יורד למטה – לא, זה לא יכול להיות

רון כץ:       מה שהייתי מצפה לראות פה אחרי 7 באוקטובר הוא את ראש הממשלה אומר: חברים, הוצאות המלחמה הן גדולות, אין ברירה, צריך לסגור משרדים

רון כץ:  ואני רוצה לראות את השר שהיה אומר, לא, אני לא מוכן לסגור את המשרד, אני אפיל את הממשלה כי לקחו לי את הכיסא ואת הנהג

רון כץ:  אני לא חושב שהיה אחד כזה, כי הוא לא היה יכול להמשיך לחיות במדינת ישראל

רון כץ:  ואחרי שהוא עושה את זה, הוא היה צריך לקרוא לשר האוצר שלו ולהגיד לו: הכספים הקואליציוניים של שנת 2025-2024 לא יכולים לקרות, לא יכולים לעבור

רון כץ:  וגם פה – למרות האיומים אני חושב שלא היה יכול להמשיך לחיות במדינת ישראל שר או חבר כנסת שהיה אומר לא, קודם הצרכים של הבייס שלי לפני צורכי הלחימה

רון כץ:       ואז היה אפשר לעמוד פה ובאמת להבין שלמדנו משהו

רון כץ:  אבל אם אנחנו מסתכלים באמת על הנתונים העובדתיים, על מה שקרה פה בבית הזה, שאמור לנהל את האירוע אחרי 7 באוקטובר – לא קרה פה כלום

רון כץ:  לא קרה פה כלום – הממשלה היא אותה ממשלה מנופחת וגדולה, הכספים הקואליציוניים אותם כספים קואליציוניים – להפך, הם אפילו גדלו

רון כץ:  הביורוקרטיה הממשלתית נשארה אותה אחת

רון כץ:  המילואימניקים עדיין מקבלים מעט מדי

רון כץ:  משרד החינוך מקוצץ, בזמן שהמשרד למשימות לאומיות מקבל הרבה יותר כספים

רון כץ:  הגיל הרך, שראש הממשלה הבטיח שהולך להיות יעד לאומי – אפרופו משימות לאומיות – לא רק שלא תוקצב יותר, אלא פורק, פורק לגמרי

רון כץ:       היום אין שום פיקוח אמיתי על הגיל הרך

רון כץ:  אנחנו מדברים על רצף חינוכי שמתחילים מגיל לידה עד גיל שלוש, וכשהילד מגיע לגיל שלוש, הוא פשוט כאילו נמחק, הוא נעלם

רון כץ:  אין שום תיעוד אמיתי שהולך איתו אחרי זה לגיל שלוש כדי להמשיך איתו את הרצף ולממש את הפוטנציאל של אותו ילד

רון כץ:  ולמה זה חשוב? כי כל מחקר בעולם מוכיח שכל השקעה בגיל הרך בוודאות גם תחסוך כספים עתידיים למערכת החינוך, וגם תמקסם את הפוטנציאל של אותו ילד

רון כץ:  אם אנחנו נמשיך הלאה – מערכת החינוך כולה לא משקיעה במורים, לא משקיעה בהכשרות, לא משקיעה במנהלים

רון כץ:  מדינת ישראל מסתמכת בעצם על תרבות ה"יהיה בסדר" הכל-כך ידועה ואופיינית שלנו

רון כץ:  אנחנו אומרים, טוב, ההורים משקיעים

רון כץ:  יהיו לנו פה שיעורים פרטיים, יהיו השלמות, ההורים יעשו

רון כץ:  ומה שהם לא מבינים הוא במי הם פוגעים בסוף – במי אתם פוגעים, כל הכיסאות הריקים, אבל לפחות יש לכם שמות, אז אני אפנה אליכם בשמות: מיכל, משה, ניסים, במי אתם פוגעים כשאתם מגדילים את הפער הזה? את הפער הזה בין אותם ילדים שלא יכולים להרשות לעצמם שיעורי השלמה, מורים פרטיים?     ואז אתם תעמדו פה לא בעוד הרבה זמן ותגידו, איך יכול להיות שהמדינה יוצרת כזה פער? ואז יהיה אפשר לחזור לנאום הזה ולהגיד: מי זה המדינה? אתם המדינה

רון כץ:  ברגע שאתם מקצצים במערכת החינוך, ברגע שאתם לא מתעדפים אזורים שאחרי זה תעמדו פה ותגידו שנפגעו – אתם גם אשמים בזה

רון כץ:  אתם אשמים בזה שבתקציב הזה אין הרבה יותר כספים שהולכים לפריפריה; אתם אשמים בזה שראשי עיריות צריכים לעשות הפגנות מחוץ ללשכת ראש הממשלה, לישון בתוך לשכת ראש הממשלה, בזמן שאתם יושבים פה, מקבלים הנחיות איך להצביע

רון כץ:  אתם אשמים בזה

רון כץ:  אחרי זה אין לכם את הזכות ואת הפריבילגיה בקמפיין הבא – ולדעתי, זה הולך להיות מאוד בקרוב – להגיד שהפער בפריפריה גדול

רון כץ:  אתם עשיתם את הפער בפריפריה

רון כץ:  אתם אשמים בזה

רון כץ:       ועכשיו עוד יש אפשרות לתקן

רון כץ:  ההצבעות הן רק מחר

רון כץ:  אומנם אנחנו מדברים מול מליאה ריקה, ואני מניח שאף אחד שנמצא פה לא שומע, לא מקשיב, גם לא אכפת לו יותר מדי ממה שאנחנו מדברים פה – אבל אולי באיזה נס המורים ישמעו מה שאמרתי, אחים שלנו מהפריפריה ישמעו מה שאמרתי

רון כץ:  מישהו יעביר לכם את המסר, ויגידו רגע, חבר'ה, מה, זה באמת נכון? אתם מבחינתכם לא תסגרו משרדים, תיקחו כספים קואליציוניים, תעשו הכול – אבל לא תספרו את האזרח, אפילו את הבייס שלכם, שזה אמור להיות באינטרס שלכם? והתשובה היא כן

רון כץ:  כן, זה נכון

רון כץ:  לצערי, זה לא מעניין יותר מדי, זה לא צהוב, לא תשמעו את זה באף מקום

רון כץ:  אף אחד לא באמת יתעמק בסעיפי התקציב ויבין ממה קיצצו ולמה

רון כץ:  אזרחי מדינת ישראל לא מקבלים את מה שמגיע להם

רון כץ:       אולי יקרה איזשהו נס במדינה הזו, ואני לא יודע, אולי תהיה פה איזו התגלות, ומחר בבוקר יגידו, רגע, חבר'ה, התקציב הזה הוא באמת הזיה

רון כץ:  התקציב הזה באמת יביא נזק אדיר למדינת ישראל, ואני לא מדבר רק במדדים, ואני לא מדבר רק בסוכנויות הדירוג – נזק אמיתי לכלכלת מדינת ישראל, שייקח שנים אם לא יותר לתקן

רון כץ:  הילדים שלנו ואולי הילדים שלהם יצטרכו לשלם על המחדל הכלכלי והניהולי של הממשלה הזו, של ראש הממשלה הזה

רון כץ:  אולי מישהו פה יקום ויגיד, חבר'ה, הרבה יותר חשוב לי מהכיסא שלי לדאוג למדינה שלי, לדאוג ללוחמים שלי, לדאוג לדור העתיד שלי, לדאוג שיהיה פה טוב יותר

רון כץ:  ככה עושים את זה, ככה יזכרו אתכם, כי אחרת בפעם הבאה שתעמדו פה – או לא פה, תעשו את זה בקמפיין בחירות – ותגידו, הפער בין הפריפריה למרכז גדל, לא השקיעו במערכת החינוך, הגיל הרך קורס, המילואימניקים לא קיבלו את מה שמגיע להם, חיילי החובה עושים הרבה יותר והם מקבלים הרבה פחות, חיילי המילואים הולכים לעבוד הרבה פחות ולשרת הרבה יותר, עד כדי סיכון אמיתי שמעסיק יסתכל ויחשוב פעמיים אם לקחת לוחם קרבי או לא, כי זה אומר שאולי חמישה חודשים הוא לא יהיה במקום העבודה שלו, הוא ייעדר מהעבודה שלו – אז אתם תצטרכו להסתכל על עצמכם בראי ולחשוב רגע לפני שאתם הולכים לישון למה עשיתם את זה, ואתם תצטרכו להגיד לעצמכם: האם אנחנו אשמים במצב שהמדינה הגיעה אליו? והתשובה תהיה: כן

רון כץ:  התשובה תהיה כן, בדיוק כמו שראש אחראי ל-7 באוקטובר, כי הוא ראש הממשלה, כי הוא האחראי, כי הוא הראש, זה יהיה בדיוק אותו הדבר

רון כץ:  אתם תצטרכו לשאול את עצמכם מה קרה לכלכלת מדינת ישראל; מה קרה לכל המנגנונים; מה קרה לכל מה שהבטחתם ולא עמדתם בו

רון כץ: ולמה? בסופו של דבר אנחנו צריכים לזכור, כל מי שיושב בחדר הזה, שאזרחי מדינת ישראל בחרו כל אחד שנמצא פה

רון כץ:  הם לא בחרו רק אחד שמפעיל את כל המערכת ואומר לעצמו: אוקיי, אני מקבל את כל ההחלטות, אתם תעשו מה שאני אומר, וכך יהיה

רון כץ:  לא, זה לא יכול לעבוד פה אחרי 7 באוקטובר

רון כץ:  אחרי 7 באוקטובר, לכל אחד בבית הזה יש אחריות אישית לכל הצבעה, לכל פעולה, לכל מה שהוא עושה

רון כץ:  והעובדה שהממשלה הזאת עדיין קיימת ואף אחד אפילו לא חשב לרגע לקבל אחריות על מה שקרה פה – להפך, מתדרכים נגד מנגנוני הביטחון; מתדרכים נגד הצבא, נגד השב"כ; מנסים לעשות איזשהו קמפיין underground שהם לא אשמים, מי שאשם זה מי שמינה את האנשים – בואו, טיפה אחריות וטיפה לפתח את המנגנון הזה שאומר :תסתכל על עצמך בראי ותהיה כן עם עצמך

רון כץ:  כשבן אדם כן עם עצמו, הרבה יותר קל לו בחיים

רון כץ:      לסיכום, אני אחזור לאותו סיפור על הבן הקטן שראה את הפיל הענק קשור בשרשרת קצרה, ואמר לאבא שלו: איך יכול להיות שהפיל הזה לא משתחרר, שהפיל הזה לא עושה מעשה והולך מפה? ואני רוצה לשאול את ראש הממשלה: מי מחזיק בשרשרת שלך? איך יכול להיות שהפכו אותך לכזה קטן? איך יכול להיות שאתה, שהתיימרת להיות מר ביטחון, הגעת למצב הזה שאתה כל עשר דקות צריך להתקפל לבן גביר, לסבול אמירות של השר אליהו ולהתמודד עם הקואליציה הכי מופרעת שהייתה במדינת ישראל, ואתה לא יודע לקרוא אותם לסדר? איך יכול להיות שאתה לא עושה סדר בתקציב הזה? איך יכול להיות שאתה לא סוגר משרדים מיותרים שהבטחת לסגור? איך יכול להיות שאתה נותן יד למחדל אחרי מחדל אחרי מחדל? איך יכול שעשרה אזרחים במדינת ישראל נרצחים ב-24 שעות והשר שאחראי לאירוע הזה עדיין בתפקידו? איפה אתה? איפה אתה, אדוני ראש הממשלה? האם אתה עדיין מנהל את האירוע הזה, או שתגיד לנו מי מחזיק בשרשרת? תודה רבה

אורית פרקש הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת רון כץ

אורית פרקש הכהן:  תעלה עכשיו חברת הכנסת יסמין פרידמן

אורית פרקש הכהן:  בבקשה

יסמין פרידמן: אמורות להיות לי 20 דקות

אורית פרקש הכהן: כן, בהחלט

אורית פרקש הכהן:  שנייה

אורית פרקש הכהן:  תתחילי ואנחנו נסדר את השעון במקביל

אורית פרקש הכהן:  בבקשה

יסמין פרידמן: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת – שלא פה, אבל אפשר להבין – אנחנו בדיוני תקציב

יסמין פרידמן:  למרות שכולם באמת דיברו על התקציב, אני רוצה לדבר קצת גם על דברים אחרים

יסמין פרידמן:  אבל יש שתי נקודות בתקציב שחשוב לי להעלות: האחת היא נושא החקלאות, תכנון המזון במדינת ישראל, ומשהו קטן, שפחות דיברו עליו, והוא מכון וולקני, שהוא המוסד הגדול ביותר במדינת ישראל שעוסק במחקר חקלאי

יסמין פרידמן:  הוא מסייע לחקלאים בישראל, מסייע בפתרון בעיות שונות בתחום החקלאות, יוזם מחקרים בתחום הנדסת המזון

יסמין פרידמן:  חשוב לומר שחידושים רבים שיצאו ממינהל המחקר, מצאו את דרכם לשדות, למטעים ולשווקים בארץ, אבל לא רק בארץ – בכל העולם המחקרים ידועים, וגם גידולים מוגנים, השקיה

יסמין פרידמן:       אחד הנושאים הכי חשובים זה גידולים באזורים צחיחים

יסמין פרידמן:  ולמה זה חשוב? מכיוון שהממשלה הזו כבר שנים רבות מתעלמת לחלוטין ממשבר האקלים

יסמין פרידמן:  ומשבר האקלים – זה כבר לא שאלה אם הוא יבוא או לא יבוא; הוא כבר כאן

יסמין פרידמן:  השאלה היא אילו מדינות ייערכו אליו בהתאם, ואולי יצילו עצמן ממשבר האקלים

יסמין פרידמן:  ואנחנו נהיה אחת מהמדינות הצחיחות

יסמין פרידמן:  הגידולים החדשים ואיך מגדלים באזורים כאלה – אי-אפשר להגיד שהם אפילו סופר-חשובים

יסמין פרידמן:  הם קריטיים להישרדות שלנו, למזון של הדורות הבאים ומה אנחנו משאירים אחרינו פה

יסמין פרידמן:  בלי הפיתוח הזה, אין כמעט עתיד למזון במדינת ישראל

יסמין פרידמן:       תוסיפו על זה כל מיני רפורמות יבוא שלא מתייחסות לצרכים של החקלאות בארץ, לא מתייחסות לשאלה מה מדינת ישראל צריכה לגדל

יסמין פרידמן:  אנחנו מדינת אי, ואם עוד פעם יקרו משברים גיאו-פוליטיים, קורונה, מחלות למיניהן – מהם הגידולים שאנחנו זקוקים להם פה כדי לשרוד? אף אחד לא מתייחס לזה, אף אחד לא טורח לבנות תוכניות לעתיד, ועכשיו גם מקצצים במחקר הכל-כך חשוב בנושא הזה

יסמין פרידמן:  חשוב לומר שפועלים שם 200 מדענים, 300 מהנדסים וטכנאים ולמעלה מ-220 סטודנטים

יסמין פרידמן:  מי נהנה מההישגים של המכון?  נכון, חקלאים, אבל בעיקר הצרכנים בישראל

יסמין פרידמן:  זה מאוד מאוד מטריד אותי, ואני חושבת שצריך להתייחס לזה ברצינות

יסמין פרידמן:  אנחנו פשוט מקצצים בעתיד המזון של מדינת ישראל

יסמין פרידמן:      הקיצוץ המטורף השני, שמטריד אותי באופן מיוחד, זה כל הנושא של קיצוץ בתוכנית החומש למגזר הערבי

יסמין פרידמן:  עוד פעם עלה אתמול השר אמסלם, ועוד פעם הציג את זה כאילו הממשלה הקודמת נתנה 53 מיליארד לעבאס, ועוד פעם אני אגיד שזה הכול פייקים ושקר גמור ומוחלט

יסמין פרידמן:  זה רחוק מהמציאות

יסמין פרידמן:  מדובר בתוכנית חומש למגזר הערבי, שמי שזקוק לה זה לא רק המגזר הערבי אלא גם אנחנו; בטח תושבי הנגב, שחיים יחד

יסמין פרידמן:  ואף אחד לא הולך לאף מקום, ואם אנחנו לא נשקיע בתשתיות, בתעסוקה ובחינוך במגזר הערבי, מי שמשלם את המחיר זה אנחנו, תושבי הנגב במיוחד

יסמין פרידמן:      בכל המשרדים קוצצו כ-5%, במשרד החקלאות, שהוא אחד המשרדים הכי חשובים, קוצצו מעל 300 מיליון, ובמגזר הערבי קוצצו 15%, המגזר שנמצא גם ככה בפיגור בחינוך ובתשתיות וכמעט בכל פרמטר

יסמין פרידמן:  אני בכלל לא מדברת על האלימות במגזר הערבי, ששם גם אנחנו תושבי הנגב סובלים, אפשר לומר יותר מכולם, וגם שם יש קיצוץ וחסרות השקעות, וכולנו נשלם את המחיר יחד

יסמין פרידמן:  אבל יעלו לכאן הרבה חברי כנסת וידברו על כל ההיבטים החשובים של התקציב

יסמין פרידמן:       מה שבעיניי לא קיבל מספיק זמן וחשיבות זה דווקא הנושא של ועדת מירון

יסמין פרידמן:  אני חושבת שוועדת מירון, לא עסקו בה מספיק, זה לא היה בכותרות מספיק

יסמין פרידמן:  ניסו לטאטא את זה, מה שנקרא, בחסות המלחמה, אבל מדובר באסון האזרחי הגדול ביותר שהיה במדינת ישראל

יסמין פרידמן:  אי-אפשר לעבור  לסדר-היום

יסמין פרידמן:  הוועדה הזאת קמה, עבדה, חקרה, תשאלה, השקיעה מאות שעות של עבודה כדי להגיע למסקנות האלה, ואם בממשלה מתעלמים, אנחנו לא נתעלם

יסמין פרידמן:       אני אקריא לפחות חלק מהמסקנות של הוועדה הזאת

יסמין פרידמן:  החלק הזה שאני מקריאה, שייך לראש הממשלה בנימין נתניהו, ואני מצטטת:      "1

יסמין פרידמן:  בהודעת האזהרה שנשלחה לראש הממשלה בנימין נתניהו נכתב כי הוא עלול להיפגע, אם הוועדה תגיע לכלל מסקנה כי:     א

יסמין פרידמן:  כמי שכיהן כראש ממשלת ישראל במשך למעלה משתים עשרה שנים רצופות בתקופה הרלוונטית (משנת 2009 ועד שנת 2021), ידע ראש הממשלה לשעבר נתניהו, או שהיה עליו לדעת, כי אתר קבר הרשב"י במירון מטופל משך שנים בצורה לקויה, שעלולה ליצור סיכון למשתתפים הרבים בהילולה המתקיימת מדי שנה בל"ג בעומר

יסמין פרידמן:       ב

יסמין פרידמן:  ראש הממשלה לשעבר נתניהו לא פעל כמצופה מראש ממשלה לתיקון מצב דברים זה

יסמין פרידמן:  זאת, על אף שהנושא עמד במוקד דוחות חמורים של מבקר המדינה, שהנושא מערב מספר משרדי ממשלה ושהוא הובא לשולחן הממשלה במספר הזדמנויות בשנים שונות

יסמין פרידמן:  בתוך כך, ראש הממשלה לשעבר נתניהו, לא דאג למעקב יעיל אחר טיפול הממשלה בעניין, גם לאחר שבמסגרת דיון בהחלטת ממשלה בשנת 2016, הובהר שהחלטות ממשלה קודמות בנושא לא יושמו"

יסמין פרידמן:      זאת אומרת, החלטות ממשלה שלו בעבר – הוא בכלל לא דאג שיישמו אותן בשנים הבאות, כשהוא המשיך להיות ראש ממשלה

יסמין פרידמן:       "2

יסמין פרידמן:  כפי שתואר בהרחבה בפרקים הנוגעים בדבר, במשך שנים רבות אתר הקבר לא טופל כהלכה

יסמין פרידמן:  מ-2008 ועד האסון זכה הנושא להתייחסויות שונות והגיע לפתחו של משרד ראש הממשלה – בחוות דעת של מבקר המדינה, בהחלטות הממשלה, במכתבים בעקבות דיונים בוועדת הכנסת ובפניות נוספות בעניין

יסמין פרידמן:  כ-12 שנים מתוך התקופה האמורה היה ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו

יסמין פרידמן:       "3

יסמין פרידמן:  על בסיס כל החומרים והעדויות שהוצגו לנו והתרשמותנו הישירה מהם, מסקנתנו היא שיש יסוד סביר לקבוע שנתניהו ידע כי אתר הקבר מטופל במשך שנים טיפול לקוי, וכי הדבר עלול ליצור סיכון להמוני המבקרים במקום, בפרט בל"ג בעומר

יסמין פרידמן:  גם אם, לשם הזהירות, נניח כי לנתניהו לא הייתה ידיעה של ממש בעניין, בנסיבות הדברים היה עליו לדעת זאת

יסמין פרידמן:       "4

יסמין פרידמן:  בפרק 24 התייחסנו למקורות שדרכם הגיע לפתחו של משרד ראש הממשלה מידע על הכשלים בניהול אתר קבר הרשב"י, בימי שגרה ובהילולת ל"ג בעומר, ועל הסכנות בכך

יסמין פרידמן:  בחלק מהמקרים הייתה לנתניהו מעורבות ישירה בעניין"

יסמין פרידמן:  אני חוזרת

יסמין פרידמן:  למי שאמר: לא ידעתי, לא שמעתי, לא ראיתי, אני לא יודע כלום בדברים שקורים והם כישלון, אני חוזרת על המשפט: "בחלק מהמקרים הייתה לנתניהו מעורבות ישירה בעניין, למשל בשתי החלטות ממשלה שהתקבלו בתקופת כהונתו, שעסקו באחריות לאתר קבר הרשב"י, ושקדם להן דיון בממשלה

יסמין פרידמן:  נזכיר בקצרה את המקורות האמורים

יסמין פרידמן:       "5

יסמין פרידמן:  קודם לכניסת נתניהו לתפקיד, ב-2008, מבקר המדינה נותן חוות דעת בעניין 'מצב קבר רבי שמעון בר יוחאי - - - במירון וההיערכות לל"ג בעומר'

יסמין פרידמן:  בעקבות חוות דעת המבקר התקבלו ב-2009, עדיין קודם לכניסת נתניהו לתפקיד, שתי החלטות ממשלה

יסמין פרידמן:  בהחלטה 4442 הוחלט להקים צוות בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה שיבחן אפשרות למסור את הניהול והתחזוקה של אתר הקבר והשטחים סביבו לגורם מרכזי אחד שיפעל מטעם המדינה ובפיקוחה

יסמין פרידמן:  הצוות האמור המליץ להקים עמותה ממשלתית או חברה ממשלתית שתהיה אחראית על הטיפול הכולל באתר הקבר ובשטחים סביבו

יסמין פרידמן:  בהחלטה 4542 הוחלט להטיל על מנהל רשות החברות הממשלתיות לבחון את המלצת הצוות ולהעביר את התייחסותו למנכ"ל משרד ראש הממשלה

יסמין פרידמן:  נקבע כי אם יוחלט להקים עמותה או חברה ממשלתית, הדבר יובא לאישור הממשלה, אך אם לא תאושר הקמת גוף חדש, תחליט הממשלה על גורם ממלכתי אחר שיישא באחריות כוללת לניהול האתר"

יסמין פרידמן:       זאת אומרת, דנו על זה בישיבות הממשלה

יסמין פרידמן:  ראש הממשלה היה נתניהו

יסמין פרידמן:       "6

יסמין פרידמן:  ב-2011 פרסם משרד מבקר המדינה ממצאי מעקב בעניין

יסמין פרידמן:  בעקבות ממצאי המעקב, קיבלה הממשלה ב-2011 את החלטה 3886, ובה הוחלט להקים חברה ממשלתית לתועלת הציבור שתיקרא 'קרן הרשב"י ומורשתו' ואשר תישא באחריות כוללת לאתר, הן במהלך השנה הן באירועי ל"ג בעומר

יסמין פרידמן:  נקבע כי לאחר חמש שנים תפורק החברה ותחומי אחריותה יעברו במלואם למרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים

יסמין פרידמן:  בדיון הממשלה שקדם לקבלת ההחלטה הציג שר התיירות דאז סטס מיסז'ניקוב" – אני לא מצליחה להגיד את השם, אם מישהו יכול לעזור לי, שר התיירות לשעבר – "את הרקע והוסיף: 'אני רוצה להודות על העבודה המאומצת שנעשתה במקרה הזה, לראש הממשלה, שהיה גם מעורב בכך באופן אישי'"

יסמין פרידמן:  שר התיירות אומר: ראש הממשלה מעורב בדבר הזה באופן אישי

יסמין פרידמן:  "במהלך הדיון שואל ראש הממשלה מה האינטרסים מאחורי ההחלטה, ואחת הנוכחות בדיון לוחשת על אוזנו בעוד הוא מסביר: 'היא מלמדת אותי מה האינטרסים פה'

יסמין פרידמן:  החלטה זו לא יושמה

יסמין פרידמן:  החברה הוקמה אך מעולם לא החלה לפעול"

יסמין פרידמן:       אנחנו כבר בהחלטת ממשלה שלישית כשנתניהו הוא ראש ממשלה, אבל הוא לא ידע

יסמין פרידמן:       "7

יסמין פרידמן:  מפברואר למאי 2014 נשלחו למשרד ראש הממשלה, ולראש הממשלה עצמו, מכתבים ובהם בקשות שהמשרד יתערב בנוגע להיערכות להילולת ל"ג בעומר באתר

יסמין פרידמן:  יושב-ראש חברת קרן הרשב"י ומורשתו, אינג' אלכס ויז'נצר, פנה בעניין לראש הממשלה, ויושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, ח"כ מירי רגב" – שרה כיום – "שלחה שלושה מכתבים למשרד ראש הממשלה, ושניים מהם מוענו, בתור נמען ראשי או בהעתק, לראש הממשלה עצמו

יסמין פרידמן:  במכתבים הודגשו הסכנות החמורות שבקיום הילולת ל"ג בעומר באתר באין גורם אחראי אחד, ורגב אף כתבה שהיא מבקשת להתריע מפני אסון כבד שיביא להרוגים ולפצועים רבים

יסמין פרידמן:  מזכיר הממשלה השיב לרגב, אך הדבר לא בא על פתרונו"

יסמין פרידמן:       השרה מירי רגב יושבת פה באולם

יסמין פרידמן:  אנחנו רוצים להודות לך על המכתבים ששלחת

יסמין פרידמן:  לפחות את לקחת אחריות, שלחת מכתבים לראש הממשלה, התרעת על כך שבמירון עלול להיגרם אסון, אבל לצערי, גם אליך אף אחד לא התייחס, וחבל

יסמין פרידמן:       "ב-2015 פנה חבר הכנסת דוד צור במכתב נוסף בעניין, שמוען בין השאר לראש הממשלה

יסמין פרידמן:  מטעמו של ראש הממשלה נטען שהמכתבים שהופנו אליו טופלו במשרדו ולא הגיעו אליו אישית"

יסמין פרידמן: 
 לא המכתבים הגיעו אליו אישית, לא החלטות הממשלה, שלוש החלטות ממשלה, לא ההודעה של שר התיירות דאז, שמודה לראש הממשלה על המעורבות שלו

יסמין פרידמן:  אז בואו נמשיך

יסמין פרידמן:       8

יסמין פרידמן:  בינואר 2016 התקבלה עוד החלטה, הפעם החלטה 1009

יסמין פרידמן:  הוחלט בה לפרק את 'חברת קרן הרשב"י ומורשתו, שבכלל לא פעלה מאז הוחלט על הקמתה

יסמין פרידמן:  זה פשוט כאילו, אי-אפשר לתאר, פרק ב"קופה ראשית" לא היה מגיע לדבר הזה

יסמין פרידמן:  אז הוחלט לפרק קרן שבכלל לא פעלה מאז שהוחלט על ההקמה שלה ולהעביר את כל תחומי אחריותה, סמכויותיה והמטלות שהוטלו עליה למרכז

יסמין פרידמן:       9

יסמין פרידמן:  במרץ 2016, חודשיים לאחר החלטת הממשלה האחרונה בעניין הזה, פנה מפכ"ל המשטרה למנכ"ל משרד ראש הממשלה וביקש כי הוא יידרש לסוגיות שמחייבות טיפול והכרעה

יסמין פרידמן:  בפרט ציין שאין לאירוע מפיק שכפוף למשרד ממשלתי אחד

יסמין פרידמן:  במענה לכך הפנה מנכ"ל משרד ראש הממשלה את המפכ"ל למשרד לשירותי דת

יסמין פרידמן:  שנה לאחר מכן שלח יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, מי שהיה אז, דוד אמסלם, מכתב נוסף בעניין לשרים הנוגעים בדבר ולראש הממשלה כאמור

יסמין פרידמן:  מטעמו של ראש הממשלה נטען שהמכתבים לא הגיעו אליו אישית

יסמין פרידמן:       אז בואו תסבירו לי למה טורחים השרים לכתוב מכתבים לראש הממשלה, להפנות אליו כל מיני נושאים, או בכלל להגיע לאיזשהן החלטות, אם אין שום יחס לשום דבר

יסמין פרידמן:  אני פשוט, כאילו, כל פעם שאני קוראת את זה אני מזדעזעת מחדש

יסמין פרידמן:       אין שעון, אז אני לא יודעת כמה זמן, מה, מו

יסמין פרידמן:  אהה, אוקיי, הזמן רץ

אורית פרקש הכהן: יש לך עוד ארבע דקות

אורית פרקש הכהן:  פשוט השעון לא מופיע בלוח הגדול, אבל משמאלך

יסמין פרידמן: כן, כן, אני רואה, אני רואה

יסמין פרידמן:  הזמן רץ כשנהנים

יסמין פרידמן:      10

יסמין פרידמן:  נוסף על מכתבים שהופנו למשרד ראש הממשלה ולראש הממשלה עצמו, ביוני 2017 קיימה ועדת כספים של הכנסת דיון ובו נדונה בין השאר הילולת ל"ג בעומר באתר קבר רשב"י

יסמין פרידמן:  הדיון התמקד בתחבורה הציבורית", אך גם עסק בעניינים נוספים הקשורים להילולה

יסמין פרידמן:  בסופו של הדיון הוחלט להקים ועדה בין-משרדית שבה ישתתף גם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, כדי לפתור את הבעיות התשתיתיות, שזה גם התחבורה וגם המסלולים וגם האתר וכל מה שנלווה

אורית פרקש הכהן: תשתיתיות

יסמין פרידמן: תשתיתיות, וכל מה שנלווה לעניין בטרם יהיה אסון

יסמין פרידמן:  זה היה ב-2017

יסמין פרידמן:  אף אחד לא עשה עם זה כלום

יסמין פרידמן:       "11

יסמין פרידמן:  בטרם נמשיך ונידרש לקביעת הממצאים, נציין כי ראש הממשלה העיד בפנינו בשלב הראשון, ובהמשך, לאחר שהוזהר, בחר שלא להעיד שנית"

יסמין פרידמן:       איך אפשר לעמוד? כל העדויות, כל המכתבים, כל הדיונים, כל החלטות הממשלה – איך הוא היה עומד בפני העדות?      "12

יסמין פרידמן:  בחנו את הדברים על בסיס מכלול החומרים והעדויות שהובאו לנו

יסמין פרידמן:  לאחר שעשינו זאת, הגענו כאמור לכלל מסקנה כי מכל המפורט עולה שיש יסוד סביר לכך שנתניהו ידע שאתר הקבר מטופל במשך שנים טיפול לקוי, ושהליקויים עלולים ליצור סיכון להמוני המשתתפים בהילולה שנערכת במקום בל"ג בעומר

יסמין פרידמן:  לכל הפחות, בנסיבות העניין היה עליו לדעת על כך לאחר שהנושא הגיע למשרדו פעמים רבות, ולאחר שהוא עצמו נדרש לו מספר פעמים בדיוני הממשלה

יסמין פרידמן:  על כן, אין לקבל את טענת נתניהו שלפיה לא תפסו אותו בדש מעילו

יסמין פרידמן:       "13

יסמין פרידמן:  על ראש הממשלה מוטלת אחריות לאתר באופן יזום, בעצמו או באמצעות מנגנונים מטעמו, נושאים המחייבים את טיפול משרדו ובמידת הצורך את התערבותו, בפרט כאלה הקשורים לסיכון חיי אדם

יסמין פרידמן:  ודאי שחובה זו מתבקשת לאחר אסון הכרמל והאמור לגביו בדוח מבקר המדינה

יסמין פרידמן:  בנסיבות המתוארות היה על ראש הממשלה לאתר את הצורך לטפל באתר הקבר, בהיותו נושא מסוג זה; אם לא מלכתחילה, בוודאי לאחר שהנושא עלה שוב ושוב באופן המעיד בבירור על כך שהבעיות הקשורות אליו אינן נפתרות" ושחיי אדם נמצאים בסיכון

יסמין פרידמן:       "14

יסמין פרידמן:  מאחר שהגענו לכלל מסקנה כי נתניהו ידע - - - על הטיפול הלקוי - - - ועל הסיכונים שטמונים בכך למבקרים במקום, הרי שהיה עליו לפעול לתיקון - - - הצעדים שנקט בהקשר זה לא היו מספקים

יסמין פרידמן:  כך במיוחד בהתחשב בכך שהיה ידוע לו שהחלטות הממשלה שהתקבלו בעניין לא יושמו"

יסמין פרידמן:       אני הייתי ממשיכה, אבל לצערי הזמן שלי תכף נגמר

יסמין פרידמן:  עליי לסכם ככה: אם היה מדובר באירוע אזרחי שהיה אחראי לו מפיק אזרחי, כל הנוגעים בדבר היו יושבים בכלא

יסמין פרידמן:  מדובר בחיים של 45 אנשים, במשפחות שלהם, שמגיע להן תשובות, מגיע להן שמישהו יישא בתוצאות של האסון הנוראי הזה

יסמין פרידמן:  זה פשוט לא הגיוני שאף אחד לא נדרש לדבר הזה

יסמין פרידמן:  אחד מכהן כראש ממשלה והשני מכהן כיושב-ראש הכנסת

יסמין פרידמן:  לא הספקתי לקרוא גם את הדוח על יושב-ראש הכנסת

יסמין פרידמן:  אולי בנאום הבא

יסמין פרידמן:  תודה

אורית פרקש הכהן: תודה

אורית פרקש הכהן:  תודה רבה

אורית פרקש הכהן:  מיכאל ביטון, בבקשה

אורית פרקש הכהן:  יש לך 20 דקות לרשותך

אורית פרקש הכהן:  בבקשה

מיכאל ביטון:  אני חשבתי חצי שעה, אבל, כן?     

קריאה: חצי שעה

מיכאל ביטון: חצי שעה

אורית פרקש הכהן: אוקיי

מיכאל ביטון: גברתי היושבת בראש, קודם כול טוב לראות אותך כאן

אורית פרקש הכהן: ושמחה להיות איתך פה

מיכאל ביטון: אנחנו לא לבד

אורית פרקש הכהן: אנחנו ביחד

מיכאל ביטון: עם ישראל צופה בנו

אורית פרקש הכהן: בהחלט

מיכאל ביטון: בתחילת המלחמה, בתוך כל המשבר, הטבח, האסון הנורא, שאלתי את עצמי: מה עושים? והדברים המיידים היו פשוטים: ללכת לפעול לכיתת כוננות שתקום מיידית ביישוב שלי, לנסוע לעוטף תוך שלושה ימים, לראות את המראות הקשים, לפגוש משפחות חטופים, ללכת ללוויות, לנחם אבלים, ליזום חוקים שיסייעו – חוק שהעברנו כאן לסטודנטים במילואים, חוק שהעברנו כאן להלומי קרב – לבצע המון המון פעולות שאנחנו יכולים להיות משמעותיים בהן גם בתקופה הזאת

מיכאל ביטון:  יחד עם הצוות שלי, שחצי ממנו גויס למילואים, עשינו עבודה

מיכאל ביטון:       אבל עדיין קיננה בי ההרגשה שאני לא עושה מספיק

מיכאל ביטון:  קיננה בי התחושה שאני רוצה להיות חלק מהדבר עצמו כפי שהוא מתרחש במציאות

מיכאל ביטון:  אז מעבר ל-30 שנות מילואים, ועדיין לצורך שלי לרצות ולהיאבק לעשות מילואים, נקרתה בפני הזדמנות לחבור לגיבורי אמת, לגיבורי כיתת הכוננות בחניתה – יישוב שהכרתי במשך חמש שנים, גם כשר במשרד הביטחון, כשסייעתי שם גם בהצטיידות לכיתות כוננות, גם בטיפול במרכיבי ביטחון וגם בחיבור אמיתי לציבור שם

מיכאל ביטון:  אפילו נפשתי בחניתה פעמיים

מיכאל ביטון:  מי שלא יודע, חניתה ממוקמת מצפון לשלומי

מיכאל ביטון:  מגיעים לשלומי, שהיא מקום טיפה נמוך, ועולים משם דרך יער חניתה אל יישוב חומה ומגדל שקם ב-1938 על הגבול ממש

מיכאל ביטון:  הבתים האחרונים של חניתה הם ממש הגבול של ישראל

מיכאל ביטון:  היישוב הזה הפך להיות מאוים ומותקף במלחמה בטילים, בכתב"מים, ברחפנים, בניסיונות חדירה, בהפצצות של הגבול, בפרצות של הגדר, וליבי יצא אל אנשי חניתה

מיכאל ביטון:       לכיתת הכוננות של חניתה הצטרפתי בתחילת המלחמה – 39 גברים שהשאירו את העולם הישן והחיים של לפני מאחור, התקבצו יחד למשפחה אחת כדי לשמור על הבית, על קיבוץ חניתה

מיכאל ביטון:  הם אימצו אותי ואני אימצתי אותם, וכך אני הירוחמי, איש המדבר, מצאתי את עצמי כל שבועיים, בסופ"שים ובימי חול, בפסגות הרי הגליל הגבוהות המשקיפות לנהריה ומשקיפות ללבנון, בתוך יער ירוק, אבל בתוך מלחמה, בתוך איום גדול יום-יומי

מיכאל ביטון:       כיתת הכוננות של חניתה, חבורה מופלאה של גברים חלוצים, מלח הארץ, בתמהיל מיוחד של בני משק, חברי קיבוץ ותיקים, חברי קיבוץ חדשים, מתנדבים ובני העיר שהגיעו ממקומות שונים כדי לעשות את שירות המילואים בקיבוץ

מיכאל ביטון:  החבורה התגבשה לכדי קבוצה מצחיקה, איכותית, עם הווי, בישולים, אימונים, עם צחוק, עם הומור, אבל עם קשיים, עם נסיגות, עם עזיבות, עם גלים של דעיכה וצמיחה בתוך הקבוצה, עזרה הדדית

מיכאל ביטון:       לכיתת הכוננות הייתה התמודדות משותפת עם אתגרים אישיים, משפחתיים וביטחוניים

מיכאל ביטון:  יש קסם מיוחד בכיתה הזאת דווקא בגלל הריחוק והבידוד על ההר בחניתה, על הישיבה על הגבול, על קו הגבול ממש, שלדעתי גם מושך את האנשים להגיע ולרצות להשתתף ולהצטרף אליה

מיכאל ביטון:       אני גם מאוד מעריך כל אחד ואותם כקבוצה

מיכאל ביטון:  לא אגזים אם אומר שהם נחשבים לאחת מכיתות הכוננות הטובות, המקצועיות, המנוהלות והמגובשות שיש כרגע על קו הגבול בציוד, במסירות של החברים; מתגברים יחד על קשיים ואתגרים

מיכאל ביטון:  להיות יחד מעל 150 ימי מילואים כשהם רחוקים מבני הזוג ומהילדים, מההורים

מיכאל ביטון:  יש עליות ומורדות

מיכאל ביטון:       אבל אני רוצה להוקיר אותם

מיכאל ביטון:  אני רוצה להגיד להם תודה

מיכאל ביטון:  אני רוצה להגיד תודה לכל אחד מהם

מיכאל ביטון:  הראשון, ארז הדר, נשוי למעין, אבא של ירדן, גפן ולוטם

מיכאל ביטון:  ארז הוא הרבש"ץ האלוף של חניתה, שנלחם ורוקן את כל החטיבה מאמל"ח והביא את הכול לחניתה

מיכאל ביטון:  אז נכון שבחולצות של כיתת הכוננות אנחנו מזמינים לו מידות משילב, אקסטרה-סמול, אבל אין עוד רבש"ץ כמוהו בישראל

מיכאל ביטון:      יפתח לנדאו, בן משק – אבל לא לגמרי, הגיע בגיל חמש לקיבוץ – נשוי לאושרת ואבא של איתמר, דניאלה ועמליה

מיכאל ביטון:  יפתח מפקד בכיתה, איש שכולו לב, אבל גם מחזיק בתואר סגן מועדון הוויכוחים של חניתה

מיכאל ביטון:  אני התווכחתי איתו ולא ניצחתי

מיכאל ביטון:  רונן פיקר, נשוי לדפנה ואבא של עידו, נועם ותמר, מנהל שיווק ופרויקטים בחברת טכנולוגיית לייזר

מיכאל ביטון:  הוא הרס"פ המיתולוגי של כיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  גם שומר, גם בחמ"ל, גם רס"פ, גם בן אדם נפלא

מיכאל ביטון:  האיש לא נח

מיכאל ביטון:  חבר נאמן, עושה טוב ולא שוכח לרוץ לפעמים בקיבוץ

מיכאל ביטון:  הוא טוען שהאוכל שאני מבשל לו משמין, אבל בסדר, הוא עדיין נראה דוגמן

מיכאל ביטון:      נדב קמינר, נשוי להדס ואבא של גיא, יובל ויואב המתוקים

מיכאל ביטון:  מעבר לכיתת הכוננות, קמינר מתנדב כמלאך בחיל הים

מיכאל ביטון:  סגן אלוף שעושה גם משמרות בכיתת הכוננות וגם בחיל הים במקביל

מיכאל ביטון:  איש ציבור, יושב-ראש קיבוץ חניתה, יזם ואיש עסקים

מיכאל ביטון:  ובנוסף לכל זאת, משמש כדובר כיתת הכוננות באולפנים ובתחנות הרדיו השונות

מיכאל ביטון:  אייל זמיר, מצוות החות'ים בכיתה, נשוי למירית ואבא של עטרה, יפתח, נועה, רוני ואלומה

מיכאל ביטון:  הגיע אלינו מעכו

מיכאל ביטון:  אדריכל מקצועי שכבר הכין מודל של חניתה

מיכאל ביטון:  אין ספק שהוא אוהב את ביתו כי הוא כמעט כל יום שם ואיכשהו גם נמצא בשמירות

מיכאל ביטון:  אה, כן, וגם בשלן רציני

מיכאל ביטון:  עשה איתי קוסקוס ידני ב-15 דקות

מיכאל ביטון:      גיל פרטר, נשוי לדנה ואבא של מיה, איתמר ובן

מיכאל ביטון:  איש עסקים ויזם

מיכאל ביטון:  העסקים שלו בקיבוץ חניתה

מיכאל ביטון:  המשרדים בקיבוץ

מיכאל ביטון:  האנשים שעובדים אצלו באים לעבוד בחניתה

מיכאל ביטון:  גיל נראה כמו ויקינג ג'ינג'י של הכיתה

מיכאל ביטון:  טוב, הוא לא גבוה כמו הוויקינגים, אבל הזקן והוא ג'ינג'י

מיכאל ביטון:  מלא הומור ושמחת חיים

מיכאל ביטון:  אם אתה רוצה ימי חופש, אז בוא נגיד בעדינות, עדיף שלא תסתבך עם גיל

מיכאל ביטון:  נטע פרידמן, נשוי לנעמה ואבא של נבו ואייר, איש ארכיאולוגיה מרתק

מיכאל ביטון:  החמ"ליסט הנצחי של הכיתה – גם יפה וגם אופה

מיכאל ביטון:  הוא סופיסטיקייטד למאכלים מיוחדים שדורשים קשב רב, לא למסות כמו שאני מבשל שם

מיכאל ביטון:  הוא בין אלו שקובעים את השמירות, אז לא כדאי להסתלבט עליו יותר מדי, שלא תמצא את עצמך טוחן

מיכאל ביטון:      ברוך בן זקן, נשוי לאורנה ואבא לליאב, לירון ונדב

מיכאל ביטון:  זקן החבורה, בן 63, אך בכושר של בן 25

מיכאל ביטון:  מורה לספורט ומחנך נערץ, חבר ועד ההנהלה

מיכאל ביטון:  יש הטוענים ששמו האמיתי הוא ז'אן קלוד, אבל הדבר הזה עוד צריך להיבדק, והוא גם דואג להביא תרומות מצרפת ועוד מקומות

מיכאל ביטון:  מיקו עוז, נשוי לליאת ואבא לליאור ואלה, האופנובנק

מיכאל ביטון:  האיש חובב אופנועים וספורט מוטורי

מיכאל ביטון:  הוא גם מנהל את העסקים של חניתה

מיכאל ביטון:  אתמול היה לו יום הולדת, אז בהזדמנות זו, מכאן, נאחל לו מזל טוב

מיכאל ביטון:      לירון בן זקן, בזוגיות עם מפעל העדשות של חניתה בלילות

מיכאל ביטון:  הבן של ברוך, איש רוח, בעל תיאוריות מעניינות, ולעיתים הוא מאתגר אותי מחשבתית, איש נפלא, אוהב אדם ורוצה רק טוב ושלום בעולם, מבצעי ולוחם חזק

מיכאל ביטון:  מוני כץ, שאגב, הוא גם אלוף משנה בצבא, כן? שתבינו מי מתנדב לעשות את חניתה בכוננות

מיכאל ביטון:  אבא של נועם, בן, יוני ותומר

מיכאל ביטון:  מפקד חיל הרחפנים של כיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  האיש שלקח ללב, אבל חזר משודרג, ודואג לנו בכל יום שישי לעוגת גבינה הכי טעימה בעולם שמכינה אימו

מיכאל ביטון:  מקצוען, חכם, ידען והכי חשוב חבר נאמן

מיכאל ביטון:      מאור אלחיאני, אקס של חגית שתומכת ומפרגנת, אבא לאסף ונדב

מיכאל ביטון:  האיש עובד בתעשייה ביטחונית, אבל אהבתו האמיתית היא המצלמה שלו

מיכאל ביטון:  הוא כבר סלב עם כתבה מפוארת בטלוויזיה על התמונות מחניתה

מיכאל ביטון:  ממליץ לכם להזמין את התערוכה של מאור על צילומים מהמלחמה בחניתה

מיכאל ביטון:  מצחיק, חכם, אוהב מוזיקה טובה, וכמובן, הטלפון שמור במערכת

מיכאל ביטון:  ברק כהן, הידוע בכינויו ברק שחור, נשוי לאריאלה ואבא לאלון, יאיר, לביא ואליאב

מיכאל ביטון:  ברק מפקד מחלקת הכלבנים "אמיגו", מאלף כלבים ובעל פנסיון

מיכאל ביטון:  איש מצחיק, צנוע, בעל חיוך שובה לב וראש צוות החות'ים בחניתה

מיכאל ביטון:  לפעמים הוא תופס את הפינה שלו, אבל מה שהוא עושה למען הלומי קרב והתקווה שהוא נותן להם עם כלבים היא מדהימה

מיכאל ביטון:  חבר חשוב ומשמעותי בכיתת הכוננות

מיכאל ביטון:      רמי זריצקי, בזוגיות עם סער, אבא לדנה, יואב, נועם ויובל

מיכאל ביטון:  האיש מחבק עצים

מיכאל ביטון:  כן, הוא מנהל בכיר בקק"ל, עמוד תווך של כיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  מצחיק, רגיש, חבר טוב

מיכאל ביטון:  אם אתה יכול להיות בכיתת הכוננות והתחמקת, רמי כבר יתפוס אותך

מיכאל ביטון:  רועי אטלי, הגברבר הנחשק של כיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  רווק נצחי, בן קיבוץ, שובב לא קטן; עבר את ה-30, אבל הוא נראה בהתנהגות בן 20

מיכאל ביטון:  חכם כמו שד, שנון, ורוב הזמן הוא לא מעצבן את החברים; בלב הוא בן אדם נפלא

מיכאל ביטון:      עומר פישביין – כמו לחץ דם, רוצח שקט

מיכאל ביטון:  יושב בשמירות עם הווייפר ומשקפי שמש, בצורה מסתורית, לא מרבה לדבר

מיכאל ביטון:  האיש קשוח ביותר

מיכאל ביטון:  השתחרר מהסדיר וכבר התגייס למילואים בכיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  שאול גן סינקלר, בזוגיות עם מיטל, רכש חדש; גם הוא מעזה, וזה בהחלט עוזר שבת הזוג ואביה נמצאים בחניתה

מיכאל ביטון:  הוא לא מפספס ארוחות משפחתיות

מיכאל ביטון:  בחור נאמן לערכיו, שומר דגול ומסור

מיכאל ביטון:      עומר ויינברג, נשוי לשרי ואבא לעלמה, בועז והלל

מיכאל ביטון:  האיש מנהל פרויקטים במגזר הציבורי

מיכאל ביטון:  רכש חיצוני ששמע שצריך קצת תגבור לכיתת הכוננות, אז סיים מילואים בעזה וישר עלה צפונה לחניתה

מיכאל ביטון:  הוא ממש עלא כיפאק למרות שהוא צמחוני

מיכאל ביטון:  משאיר לחבר'ה יותר מנות עיקריות בשישי

מיכאל ביטון:  רועי מידלש גולדרייך, נשוי לקרן הצודקת ואבא לנבו ומעיין, רכש חדש וטרי מהניילון לכיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  אחרי שיעבור כמה שבתות כעוזר טבח ותורן נדע לאיזה כיוון הוא הולך

מיכאל ביטון:      זיו דולב, נשוי לרוני כהנא ואבא לאביב, איש מחשבים שהוא בכלל שף

מיכאל ביטון:  האיש יודע לבשל, הוא גם יודע לנגן בגיטרה, הופיע בהצגה שהבאנו לשם – "השביליסט"

מיכאל ביטון:  והוא בכלל הגיע במקרה לכיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  איש מצחיק, מלא בטוב, שהחיוך שלו כובש

מיכאל ביטון:  מה שנקרא, הגיע במקרה ונשאר לתמיד

מיכאל ביטון:  גיל סוטו, נשוי לסיגלית, ואבא לנוי, להב ודניאלה

מיכאל ביטון:  חבר קיבוץ חניתה, כלכלן, מתנדב בכל הוועדות שאפשר בחניתה

מיכאל ביטון:  איש נעים הליכות, חכם, ידען, השולט בשש בש והיכה אותי בשש בש ובטניס שולחן; מארגן תחרויות מוסמך ואבא חטוב כבר כמה שנים

מיכאל ביטון:      אביב סוטו – כן, יש קרבה, האח הצעיר של גיל – נשוי לאורלי ואבא לליה, שירה ושני, וכן אח של גיל

מיכאל ביטון:  מנכ"ל המפעל בקיבוץ

מיכאל ביטון:  הוא אולי היחיד בארץ שפותח את השער בכל יום לעובדים שלו שעדיין עולים לעבוד בחניתה, ואז עולה לשמירה

מיכאל ביטון:  איש רציני, מחושב, מדויק, מצחיק, מחזיק בשיא השמירות של כיתת הכוננות, והוא נשיא מועדון הווכחנות של יפתח לנדאו, שהוזכר קודם

מיכאל ביטון:      דביר שני, נשוי לעדי ואבא לתומר, כרמל, אורי ויותם

מיכאל ביטון:  מנהל במפעל אצל אביב סוטו, מפקד בכיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  איש טוב, משכיל, נעים הליכות, עם עברית רהוטה, שמתקן אותנו על הדרך, ואוהב מאוד את מכשיר הקשר של הצבא

מיכאל ביטון:      עובד צרפתי, המתנדב מחופית, נשוי לחניתה – לא ליישוב; כן, כן לאישה ששמה חניתה – אבא לעמנואל, אביב ופז, מנהל בריכה במקצועו

מיכאל ביטון:  אנחנו עדיין מחכים להגיע לבריכה שלו, שעוד לא נפתחה, איש שמח, של מסיבות, של מצב רוח

מיכאל ביטון:  איפה שתמצאו אותו, תגלו רוחניות וסבלנות ואהבת אדם

מיכאל ביטון:  איש מצחיק שאוהב לעבוד ולעזור ולעשות פינישים במטבח, אחרי הברדק שאני משאיר

מיכאל ביטון:  מתנדב לכל משימה, גם אם זה עוד כמה שעות שמירה

מיכאל ביטון:      ליגל דרור, אבא לתמרי דרור ויינר, ויָנֶר – אני אבדוק את זה – הפרמדיק הטקטי שלנו

מיכאל ביטון:  האיש משרת פה ושם – טוב, לא נספר, אבל יכול להיות שפגשו אותו פעם

מיכאל ביטון:  הבחור איש ספורטיבי, לוחם-על, נראה כמו בן 25, ויורה כמו אקדוחן מהמערב

מיכאל ביטון:      גל אדן, נשוי למיכל ואבא לנועם ונוגה

מיכאל ביטון:  איש חכם מאוד, מצחיק, אבל צנוע, מתנדב כשצריך, ובאמת בחור טוב

מיכאל ביטון:  אבל למה, למה אתה לא מנקה את הבית של ההורים שאתה ישן בו? קצת לשאוב אבק ואת השערות של הכלבה

מיכאל ביטון:      עוזי מק, נשוי לחן ואבא לתמר ורז

מיכאל ביטון:  עובד בתעשייה ביטחונית, אבל לא הספיק לייצר אפילו טיל אחד, וכבר גויס לכיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  האיש בעל ידי זהב שוויצריות: בונה הכול מעצים ומשטחים, וגם אשף ההזמנות מאתרי אינטרנט

מיכאל ביטון:  ולא, עוזי, הקיבוץ לא יוותר לך על העניין ההוא

מיכאל ביטון:      פול ויינשטיין, נשוי לגולי ואבא לאלעד ואביטל, הדרום-אפריקני של הקיבוץ

מיכאל ביטון:  החבר של הרצי הלוי

מיכאל ביטון:  מדבר במבטא אמריקני חותך, עובד במפעל אצל אביב סוטו, ואצלנו אפילו – הכול אצלו טקטי, בוא נגיד ככה

מיכאל ביטון:  המשפט שלו הוא: You snuz you lose

מיכאל ביטון:      חן פלס, הרווק הנחשק בכיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  רכש חדש שהגיע היישר מעזה, בן קיבוץ ומציל בבריכה בזמנו החופשי

מיכאל ביטון:      טל חסיד, בזוגיות עם ערבה ואבא לתומר, ליאור ואורי

מיכאל ביטון:  איש האחזקה שלנו, שפותר כל בעיה, מחשמל ועד ביוב

מיכאל ביטון:  אז נכון שאולי הוא מגיב בדיליי, וכבר קיבל את השם טלושי, אבל כשהוא מתקן משהו, זה לתמיד

מיכאל ביטון:      אוהד אברבוך, נשוי לנעמה ואבא לעופרי, תמרי, אביגיל ואדם

מיכאל ביטון:  מנהל בחקלאות יחיעם

מיכאל ביטון:  מתנדב ומגיע כמה ימים בשבוע כדי לתגבר את כיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  מצחיק

מיכאל ביטון:  בחור להביא להורים

מיכאל ביטון:  נו, תגייסו אותו כבר לכיתה כקבוע

מיכאל ביטון:      ארז ביקל, נשוי ליפעת אבא לעומר, דין שחר ורומי

מיכאל ביטון:  איש צנוע, שקט, ספורטאי בחסד, שקם ב-04:00 לרוץ, ולא משנה מה קורה בחוץ

מיכאל ביטון:  התחתנו לא מזמן והאהבה פורחת

מיכאל ביטון:  האיש זורח, ובזמנו החופשי הוא מתנדב בכיתת הכוננות

מיכאל ביטון:      יקי שלום, נשוי לרינת ואבא ליותם, מיקה ויונתוש

מיכאל ביטון:  האיש הוא קב"ט אלעל בפריז, אבל ליבו בחניתה, ומדי פעם הוא קופץ עם טיסה פנויה לקיבוץ, לתת כמה ימי שמירה וכוננות, וחוזר לקרואסון  ולבגט בפריז

מיכאל ביטון:      גדי ארנון, נשוי לדניאלה ואבא לרז, לילו ומימי

מיכאל ביטון:  מנהל בין-לאומי בחברה בין-לאומית, חבר ותיק בכיתת הכוננות שנמצא כרגע בחוץ לארץ, ומגיע ככל שמתאפשר

מיכאל ביטון:  ספורטאי, איש מקסים, שכיף לשמור איתו, ומי שיכול גם לרוץ איתו

מיכאל ביטון:      יובל דיבואה, נשוי למיכל ואבא של עלמה, תמר, דריה ורונה

מיכאל ביטון:  איש עסקים בין-לאומי, מוביל עם גדולי עולם בעסקים, והוא צנחן ואנחנו אוהבים אותו

מיכאל ביטון:  כשהוא בארץ, הוא מתנדב לשמור איתנו בקיבוץ ונותן לנו את ניחוח חוץ לארץ

מיכאל ביטון:      צור זלצמן, נשוי לליהי, אבא לאדווה ורביד

מיכאל ביטון:  בן קיבוץ ששירת בעזה, וכשחזר, אז חלילה שיישב לנוח

מיכאל ביטון:  ישר לכיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  אהבתו השנייה, אחרי משפחתו, היא לייצר יין עם אחיו במחסני חניתה

מיכאל ביטון:  אני עדיין מחכה לבקבוק, צור

מיכאל ביטון:      שילה ממן, נשוי לדנית

מיכאל ביטון:  רכש חדש לכיתת הכוננות

מיכאל ביטון:  בן קיבוץ חניתה

מיכאל ביטון:  צנוע, יפה הבלורית והתואר, שיער מתולתל, עלם חמודות צעיר

מיכאל ביטון:  הוא שירת עד לא מזמן במילואים בגבול הצפוני, וכשסיים את המילואים הצטרף לכיתת הכוננות

מיכאל ביטון:      פרופ' ירון פז, האיש פרופסור להנדסה כימית

מיכאל ביטון:  יש יותר מרשים מזה? בעל פטנטים חלוציים בתחומים שונים, ובעיקר ידען, נעים הליכות, מסור וכובש

מיכאל ביטון:  הסוגיה המחקרית האחרונה שנדרש אליה הייתה האם נרטבים יותר כשהולכים בגשם או כשרצים בגשם

מיכאל ביטון:      אחרון חביב: אביב ברק, נשוי לעינב, אבא לתמר, נועם ויותם

מיכאל ביטון:  נשוי לבת משק, עובד בחברת ברמד

מיכאל ביטון:  קצין בצבא, בחור רציני, מבצעי, איש טוב ויקר, שדואג למשפחתו ולסובביו

מיכאל ביטון:  שירת בכיתת הכוננות מתחילת המלחמה, 150 יום

מיכאל ביטון:      קראתי את שמותיהם מהר כדי שזמן הנאום שלי יספיק

מיכאל ביטון:  היה חשוב לי להוקיר כל אחד ואחת מהם – אבל לא רק אותם – כדי שאדם יהיה בכיתת כוננות, בת זוגו צריכה לפרגן, והילדים צריכים לדעת שאבא בכיתת כוננות

מיכאל ביטון:       לילדי חניתה יש טי-שירט מודפס שכתוב עליו: אבא שלי לוחם בכיתת הכוננות בחניתה

מיכאל ביטון:  גם ההורים וגם העובדים וגם המעסיקים – צריך קהילה שלמה שתפרגן ללוחמי כיתת הכוננות של חניתה, ולוחמי כיתת הכוננות של חניתה מצטרפים לאלפי משתתפים בכיתות הכוננות – במיוחד אלה על קו הגבול – שלא עזבו את הגבול גם בעוטף וגם בלבנון וגם בגולן וגם בגבול ירדן וגם בקו התפר

מיכאל ביטון:       כל אלפי חברי כיתות הכוננות, כולל כיתות הכוננות שקמות עכשיו בערים החדשות

מיכאל ביטון:  הקמנו מעל אלף כיתות כוננות במדינה

מיכאל ביטון:  שיר ההלל הזה הוא הלל לחברי כיתות הכוננות באשר הם

מיכאל ביטון:  רציתי להתחבר למקום אחד

מיכאל ביטון:  אני מזמין את חברי הכנסת, כל אחד, ללכת לצפון, ללבנון, ללכת לגבול ירדן, ללכת לקו התפר, ולאמץ יישוב ולהיות איתו – 120 ח"כים – ולהיות בו בכל שבועיים

מיכאל ביטון:  להיות משמעותי בעבורו

מיכאל ביטון:  להקשיב לאנשים ולשמור על מצב רוחם ועל כוחם ועל החוסן שלהם

מיכאל ביטון:  להיות רלוונטי בעבורם

מיכאל ביטון:       אני חושב שהחיבור הזה למקום אחד בזמן המלחמה הוא הדבר האמיתי

מיכאל ביטון:  אנחנו יושבים במגדל השן בכנסת, במגדל השן בירושלים

מיכאל ביטון:  אבל יש את מגדל חניתה, חומה מגדל, את חניתה שקמה לפני קום המדינה ב-1938 במסע של הקמת יישובים שעיצבו את הגבול הביטחוני של ישראל

מיכאל ביטון:  מאז קיבוץ חניתה נושא בנטל הגנת הביטחון

אורית פרקש הכהן: תודה

אורית פרקש הכהן:  תודה רבה

מיכאל ביטון: רגע, אבל המחליף שלי לא בא

מיכאל ביטון:  ביקשו ממני למשוך עוד קצת

מיכאל ביטון:  מי הבא בתור?     

אורית פרקש הכהן: מירב

מיכאל ביטון: שש דקות

מיכאל ביטון:  זה בסדר מבחינתך?     

אורית פרקש הכהן: מבחינתי זה מצוין

אורית פרקש הכהן:  אתה אומר דברים מאוד חשובים

מיכאל ביטון: אני חושב שזו זכות מאוד גדולה להוקיר כל אחד ואחת מהם – באמת היה חשוב לי כל אחד בשמו

מיכאל ביטון:       אני רוצה להגיד עוד משהו ולסיים משהו על התקציב שאת אוהבת, בשש הדקות האלה

מיכאל ביטון:  אתמול הגיעו אליי מארגון כי"ח, כל ישראל חברים – זה שם כל כך חשוב בעת הזו

מיכאל ביטון:  ארגון כי"ח קיים מעל 100 שנה, והציל יהודים בכל העולם

מיכאל ביטון:  הוא הקים את מקווה ישראל, וחינך פה דורות לחקלאות, והוביל את ההתיישבות בארץ ישראל

מיכאל ביטון:      אבל ארגון כי"ח נשאר רלוונטי, והמנכ"ל שלו, אלי ברקת, והיושב-ראש שלו, סם פינטו, יחד עם ג'ימי פינטו – משפחה נפלאה שמשקיעה בארץ את ליבה ונשמתה, גם בחינוך, גם בכי"ח – הלכו ויזמו, הקימו מפעל שלם של מחשבה חדשה, והוצאה מהפינות והוצאה מן הארון הנסתר של חוכמת יהדות ספרד והמזרח; חוכמה של קירוב לבבות, של אהבת ישראל, של חיבור בין אנשים

מיכאל ביטון:  הם הפכו את זה לאחד הספרים שמדגיש את אהבת ישראל

מיכאל ביטון:  אתם רואים שיש בו גם אמרות שעוסקות באהבת ישראל וגם את הפיוטים לשבת

מיכאל ביטון:       בכמה דקות שנשארו לי אקריא כמה קטעים של חכמי המגרב וחכמי המזרח בסוגיית האחדות

מיכאל ביטון:  למשל, אומר חכם יצחק מגריסו, מחכמי קושטא, שהוציא את "ילקוט מעם לועז", שהוא ספר יסוד ביהדות

מיכאל ביטון:  ככה הוא אומר: "כל הברכות הם רק כשכל ישראל שרויים באחדות, וכולם נחשבים כאיש אחד, והרמז בברכות האלו שנאמרו בלשון יחיד, כאומר הברכות האלו הם בתנאי שתהיו מאוחדים, ולא בזמן שהמחלוקת תפריד ביניכם

מיכאל ביטון:  וכן חותמת הברכה בשלום, ללמדנו שכל הברכות האלו בתנאי שיהיה שלום בינינו, שזהו עיקר להשראת שכינה"

מיכאל ביטון:      אומר חכם שלמה מזוז, מחכמי נתיבות, בספרו "מדרש שלמה": קיום עם ישראל הוא באמצעות האחדות, וכל מצווה שעושה אדם מישראל נזקפת לזכותו ולזכות כל ישראל

מיכאל ביטון:  אומר חכם משה דה-פיג'וטו, מחכמי ארם צובא – מסוריה – שמה נמצא כתר ארם צובא, אותו ספר תורה מדהים שמאפשר לנו את המסורה ואת ההעתקה הכי מדויקת של ספרי תורה: גדולה מעלתן וחיבתן של ישראל לפני הקדוש ברוך הוא

מיכאל ביטון:  וזהו לאו דווקא כשהם עושים רצונו של מקום, אלא אף כשאינם עושים רצונו של מקום

מיכאל ביטון:  הוא כועס עליהם, חוזר ומתנחם עליהם ומקרבן

מיכאל ביטון:  אמר את זה דה-פיג'וטו, ואני ממליץ לכם שיהיה לכם את הספר המדהים הזה בבית, כדי לעיין בו, בפסקאות קטנות, שמחממות את הלב

מיכאל ביטון:      ומשהו על תקציב המדינה

מיכאל ביטון:  אני לא רוצה עכשיו להיות לעומתי, ויש לי מלא ביקורת על מה שלא נעשה בתקציב המדינה

מיכאל ביטון:  זה כואב לי

מיכאל ביטון:  ואני חושב שאת החמאס אנחנו מנצחים בעזה, ואני מאמין שאנחנו מתקדמים ומנצחים בעזה

מיכאל ביטון:  אבל את הסוגיות הכלכליות והחברתיות, ואת האתגר של המפונים מהבתים, ואת האתגר של החיילים שחוזרים ממילואים והסטודנטים עדיין לא ניצחנו

מיכאל ביטון:  ולכן הייתי מצפה שהתקציב ינצח את הדברים הללו

מיכאל ביטון:      מה שבחלקת עולמי תיקנתי

מיכאל ביטון:  בתקציב הביטחון אישרנו מאות מיליונים חדשים – אני לא רוצה להגיד את המספרים – אפילו מיליארדים, לבניין הכוח, לחיזוק הצבא, להשקעה בהון האנושי

מיכאל ביטון:  פרט-פרט, שורה-שורה

מיכאל ביטון:  את זה עשינו בוועדת החוץ והביטחון התקציבית, שמיועדת רק לדבר הזה, שלא נוכל לפרסם, אבל בהיבט הזה נעשתה עבודה מדהימה של צה"ל, של יולי אדלשטיין, של כל חברי ועדת החוץ והביטחון, ושל הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון, של ועדת הכספים ושלנו, עם ינון אזולאי ואחרים, נעשתה עבודה שהיום בעצם כמעט סיימנו אותה

מיכאל ביטון:      אבל מה שאני קורא פה לראש הממשלה: הקמת את מינהלת תקומה לדרום; בנית מנגנון נכון, יצרת עצמאות, הגדרת תקציב וסמכות

מיכאל ביטון:  למה אנחנו מתבלבלים ולא עושים את זה בצפון? או שנרחיב את המעמד של מינהלת תקומה בדרום, ונוסיף לה את המילה צפון, ונוסיף לה עוד 20 עובדים ועוד מיליארדים, והיא תטפל בצפון, או שנקים את מינהלת תקומה צפון

מיכאל ביטון:  אותו דבר

מיכאל ביטון:       הנזק הכלכלי בצפון הוא חמור

מיכאל ביטון:  בחניתה, מפעל שלם עזב בזמן המלחמה

מיכאל ביטון:  מפעלים עוזבים את קו הגבול ונסוגים; עסקים עוזבים את קו הגבול ונסוגים, כי העובדים מתקשים לבוא

מיכאל ביטון:  אנחנו במשבר עצום

מיכאל ביטון:  יישובים הוחרבו

מיכאל ביטון:  מאות בתים הוחרבו בהתקפות של חיזבאללה – בטילים, בהפגזות בכינון ישיר, בפעילות של טנקים

מיכאל ביטון:  חייבת לקום מינהלת תקומה צפון

מיכאל ביטון:  אמרתי שבינתיים אנחנו נראים מינהלת תנומה – אנחנו רדומים בעשייה האזרחית-כלכלית למען תושבי הצפון

מיכאל ביטון:      אני מבקש מראש הממשלה: דפוק על השולחן

מיכאל ביטון:  אל תקימו ועדות שרים, מנכ"לים או פטנטים אחרים

מיכאל ביטון:  פשוט מינהלת תקומה צפון, באותו מודל שנעשה בדרום

מיכאל ביטון:  תודה רבה

אורית פרקש הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת ביטון

אורית פרקש הכהן:  דברים חשובים מאוד

אורית פרקש הכהן:  מסכימה עם כל מה שאמרת

אורית פרקש הכהן:       חברת הכנסת מירב כהן, בבקשה, לרשותך 30 דקות

אורית פרקש הכהן:  בבקשה

מירב כהן: כבוד היושבת-ראש, כבוד שאת כאן

מירב כהן:  כנסת נכבדה, אני קודם כול רוצה לפתוח בנושא הכי הכי כואב ביום הזה: הידיעה על החייל איתי חן, היום אנחנו יודעים לומר שנפל ב-7 באוקטובר, וגופתו מוחזקת בשבי חמאס

מירב כהן:  הידיעה הזו הייתה מאוד מאוד כואבת, הידיעה ששחרר דובר צה"ל

מירב כהן:  אני פגשתי את רובי, אבא של איתי, זיכרונו לברכה, שבאמת חצה יבשות והגיע למנהיגים בכל העולם

מירב כהן:  כל כך האמין, ועשה הכול, אבל הכול, בשביל להחזיר את הבן שלו, והאמין שהוא יצליח

מירב כהן:  הוא באמת האמין

מירב כהן:  זה אבא שהביא בשביל הילד שלו את הכוכבים

מירב כהן:  באמת

מירב כהן:  לצערנו, זה לא עזר

אורית פרקש הכהן: קשה

מירב כהן: קשה מאוד מאוד

מירב כהן:  זו משפחה שנלחמה בכל הכוח

מירב כהן:  ואני שולחת להם מכאן חיבוק גדול

מירב כהן:  אני אפילו לא יודעת מה עושים בסיטואציה הזו – מה, יושבים שבעה כשהגופה שם? מנחמים? איזו סיטואציה בלתי אפשרית

מירב כהן:  כמה כאב

מירב כהן:  אי-אפשר להכיל את זה בכלל

מירב כהן:  הילד המקסים שלהם, שהתמונה שלו והחיוך שלו תמיד יהיו חרוטים בי, למרות שלא הכרתי אותו

מירב כהן:  אבל המשפחה המדהימה שלו נכנסה ללב של כולנו

מירב כהן:  אני מאחלת להם שלא יידעו עוד צער, ושיצליחו להשתקם מהאסון הנורא הזה

מירב כהן:  כל עם ישראל מחבק אותם

אורית פרקש הכהן: בהחלט

אורית פרקש הכהן:  מצטרפת

מירב כהן: אז במעבר חד אעבור לדבר על התקציב

מירב כהן:  אגב, הייתי אמורה לדבר 20 דקות, גם מיכאל, והאריכו לנו ל-30

מירב כהן:  הסיבה היא ששרן השכל לא הגיעה

מירב כהן:  יש לך ניחוש למה היא לא הגיעה?     

אורית פרקש הכהן: זה באמת מעניין

מירב כהן: למה היא לא הגיעה?     

אורית פרקש הכהן: אפשר באמת לחשוב

מירב כהן: אז אני אצטרך לדבר 30 דקות

אורית פרקש הכהן: אבל אם כבר העלית את איתי חן, אני אשמח להזכיר עוד בחור שקרוב אלינו מאוד – ולבת שלי, שאת מכירה אותה – ענר שפירא, זיכרונו לברכה, הבחור הירושלמי, שהיה בן בית אצלנו, וחבורה מאוד קרובה, והיה גיבור גדול

מירב כהן: ומשפחה מדהימה

אורית פרקש הכהן: הגן על החברים שלו במיגונית – זרק בידיו רימונים עד שאחד הרימונים בעצם התפוצץ עליו והרג אותו

אורית פרקש הכהן:  היום, לו הוא היה בחיים, היה לו יום הולדת 23

מירב כהן: באמת?     

אורית פרקש הכהן: והיום הוציאה המשפחה - -     

מירב כהן: את הדיסק

אורית פרקש הכהן: - - את אלבום השירים שלו

אורית פרקש הכהן:  את יודעת שהבת שלי, תמרה, אמרה לי הבוקר שהוא דיבר הרבה על המוות, והוא ביקש מהחברים – אני מניחה שגם מהמשפחה – שאם יקרה לו משהו, שיוציאו את השירים שלו

מירב כהן: מדהים

אורית פרקש הכהן: אז היום יצא האלבום

מירב כהן: אני האזנתי לשירים

מירב כהן:  ראיתי שזה עם הדג נחש

אורית פרקש הכהן: שיר אחד נקרא "שנאת חינם"

אורית פרקש הכהן:  יש שם קטע ששאנן סטריט מהדג נחש הוסיף קטע משלו לשיר

אורית פרקש הכהן:  מה אני אגיד לך, זה ימים כל כך עצובים

אורית פרקש הכהן:  טובי בנינו זה לא קלישאה

מירב כהן: ממש

מירב כהן:  גם את ההורים של ענר, זיכרונו לברכה, פגשתי בבית המיוחד שלהם בירושלים

מירב כהן:  אנשים מיוחדים

אורית פרקש הכהן: נכון

אורית פרקש הכהן:  הוא אדריכל והיא פעילה - - -     

מירב כהן: בית שהם בדיוק תכננו

מירב כהן:  כשהגענו לשבעה אז הם סיפרו שהם בדיוק קיבלו את השולחן למרפסת כדי שהם יוכלו לעשות ארוחות משפחתיות גדולות ולחגוג ביחד, ונפל להם האסון הזה

מירב כהן:  משפחה מקסימה

מירב כהן:  ענר, באמת עם סיפור גבורה בלתי נתפס

אורית פרקש הכהן: והחבר שלו הירש גולדברג עדיין בעזה

אורית פרקש הכהן:  אז נתפלל גם לעילוי נשמתם של אלה שלא איתנו ולחזרת החטופים

מירב כהן: כן, זה פשוט צער וכאב שאי-אפשר להכיל

מירב כהן:      אז במעבר חד אני עוברת לתקציב, כי זה מה שאנחנו דנים עליו היום

מירב כהן:  השמות והפרטים משתנים, אבל הסיפור הוא אותו סיפור, וכולנו מכירים אותו

מירב כהן:  כולנו מכירים מישהי או מישהו שחזרו מהמלחמה וגילו שלפניהם נמצא עוד קרב קשה – הקרב על הפרנסה

מירב כהן:  רעות, סמלת מבצעים שהשתחררה אחרי 140 ימי מילואים, מנסה לחפש משרת ג'וניור כמפתחת תוכנה אחרי שהחמיצה בחודשים האחרונים כמה משרות שאליהן התמיינה

מירב כהן:  משה, שהיה אמור להתחיל ב-8 באוקטובר סטאז' בחינוך, גויס בצו 8, וכשחזר הבין שהוא ייאלץ להיאבק כדי לא לאבד שנה שלמה רק בגלל שנענה לקריאה להגן על המדינה

מירב כהן:  אחרי 84 ימי מילואים, המפקד בן, שהוא מעצב תעשייתי וגרפי מוכשר, חזר להיות אזרח, עצמאי, אבל הוא נשאר ללא לקוחות וללא הזמנות עבודה

מירב כהן: אבל יש מחיר אחד שאסור לנו להשלים איתו, פשוט כי הוא לא הכרחי, וזה המחיר הכלכלי האישי

מירב כהן:  זה לא הכרחי

מירב כהן:  לא יכול להיות שהם יישארו לבד בקרב על שימור מקום העבודה או הצלת העסק שלהם שנפגע

מירב כהן:  האנשים היקרים האלה חזרו מהמלחמה, מהקרב, כדי לגלות שבהיעדרם קידמו ודחפו תקציב שמעודד השתמטות תוך כדי מלחמה, תקציב שממש מצ'פר משתמטים; תקציב שבמקום שכולו יוקדש לצמיחה, למלחמה, להגנה הכלכלית על חיילי המילואים, יש בתוכו מיליארדים של כספים מגזריים מיותרים שאפילו פוגעים ביכולת שלנו להיחלץ מהאתגר הכלכלי ומהמשבר שבו אנו נמצאים

מירב כהן: אני מבקשת לנצל את הבמה המכובדת הזאת כדי להקריא קטע שפורסם ברשתות החברתיות

מירב כהן:  אפרת אלמוסנינו, אלמנתו של לוחם צוות פלד לירן, זיכרונו לברכה, שנהרג ב-7 באוקטובר בקיבוץ חולית, כותבת לו ולתינוקת שלהם מטר

מירב כהן:  אלה הדברים: "טוריק שלנו בת שנה היום

מירב כהן:  גם היום הזה (כמו בעצם כל יום), מציין שלא משנה מה אני מרגישה, העולם ממשיך להסתובב ולהתקדם והילדה הזו, הגוש הקטן והמאושר הזה, כבר לא בת שבעה חודשים כפי שהייתה ב-7 באוקטובר

מירב כהן:       "חמישה חודשים שהיא חיה בלי לדעת שאין לה אותך, לפחות לא פיזית מולה

מירב כהן:  חמישה חודשים שאני חרדה מהרגע שהיא תאמר את המילה אבא

מירב כהן:  היא בכלל תאמר אותה? זה יבוא לה בטבעיות גם אם היא לא רואה אותך?      "חמישה חודשים שאני לוקחת אותה לפעמים אליך והיא נעמדת שם לידך, לא מודעת לכך שזה הכי קרוב שיש לאבא

מירב כהן:  אבן

מירב כהן:  והיא צוחקת, מחייכת

מירב כהן:  גם אם אני בוכה ומתרסקת מהתמונה הזו

מירב כהן:  היא צוחקת ושמחה כי מה לה ולכל הדבר הזה

מירב כהן:       "אני מבטיחה לך אהוב שלי, שאני אחזיק לה ידיים ואלווה אותה במסע שלה, כשהיא תחפש איפה אתה והיא נפגשים, איפה אתה והיא דומים, אני אראה לה ואעזור לה למצוא הכול

מירב כהן:  והיא תכיר אותך, ואת הדרך שלך, ומי היית ואיך נראית ואיך נשמעת

מירב כהן:       "אני אוהבת אותך תמיד

מירב כהן:  איתך גם סוף העולם / לא מפחיד אותי / אני חורטת על הלב תמונה / על המיטה / איך שהאור נופל עליך / כמו בהזמנה

מירב כהן:  השיר של מטר מאז שנולדה"

מירב כהן:  יהי זכרו ברוך

מירב כהן:       המטה להחזרת החטופים והנעדרים פרסם דברים שכתבה רימון לבעלה יגב, שמוחזק בשבי החמאס כבר 158 ימים

מירב כהן:  רימון כותבת כך: "אהובי, מחר אנחנו מציינים יום נישואים

מירב כהן:  ואיך זה יכול להיות?? שעוד יום יבוא וילך בלעדיך? שכבר יותר מ-100 ימים לא חיבקתי אותך? שחודשים לא נישקתי אותך? תודה שלימדת אותי אהבה, קבלה, כוח, שלמות ומסירות

מירב כהן:  תודה שאתה מחזק אותי, אפילו מרחוק

מירב כהן:  תודה שאתה לא מוותר – גם אני לא

מירב כהן:  חושבת, זוכרת, דואגת, מצפה ואוהבת

מירב כהן:  שלך תמיד"

מירב כהן:       זאת, כמובן, תזכורת לכך שאנחנו צריכים לעשות הכול כדי להחזיר את החטופים והחטופות שלנו; שבאמת אין ניצחון – לא חלקי, לא מוחלט, לא מלא, לא כלום – בלי שהם חוזרים הביתה

מירב כהן:  זה פצע פתוח, מדמם, שחייב לקבל מזור

מירב כהן:  אנחנו חייבים להביא אותם

מירב כהן:       אני רוצה לנצל את זה ששר הכלכלה נמצא כאן, חבר הכנסת ניר ברקת, שאנחנו שותפים עוד מימינו בירושלים, כדי לספר על הצעת חוק שהעברנו יחד בוועדת שרים לחקיקה

מירב כהן:  הצעת החוק באה למגר את תופעת עושק הקשישים, שזאת תופעה שאני עוסקת במיגורה כבר שנים רבות

מירב כהן:  העברנו הצעת חוק מאוד מאוד משמעותית בוועדת שרים לחקיקה, ועכשיו היא עוברת לתהליך החקיקה בוועדות

מירב כהן:  ההצעה בעצם אומרת את הדברים הבאים: המדינה, שיש בה את הרשות לסחר הוגן – ברגע שהיא תקבל צבר של תלונות מצרכנים מוחלשים, זקנים, עולים חדשים, ילדים, אנשים עם מוגבלויות, ואלו תלונות שחוזרות על עצמן, עם נזקים משמעותיים, תוכל המדינה להורות לחברות האשראי להפסיק לסלוק את אותן חברות שנוכלים עומדים מאחוריהן

מירב כהן:  לא רק זה, היא גם תשתף את כל חברות האשראי במידע שיתקבל, כך שכל חברות האשראי יסגרו על הנוכלים ולא יאפשרו להם את הגישה לארנקים של אנשים

מירב כהן:  זה יאפשר תגובה מהירה, אפקטיבית, בלי להמתין לסחבת של הטיפול במערכת המשפט, במשטרה – דברים שלוקחים שנים ולעיתים גם לא מבשילים בכלל, ובזמן הזה מנצלים כלכלית הרבה מאוד זקנים

מירב כהן:  חברת אשראי שלא תקבל פעולה גם תהיה חשופה לעיצום כספי

מירב כהן:  כמובן שאם יהיו כספים שעדיין לא הועברו לנוכלים, חברות האשראי גם יעצרו את זה ויחזירו את הכסף לאותם מבוגרים שנוצלו

מירב כהן:       באותו אופן, הצעת החוק גם מקפיאה את ההליכים בהוצאה לפועל, אם אותם נוכלים מנסים לגבות חובות מאנשים זקנים באמצעות ההוצאה לפועל

מירב כהן:  לצערי, זה קורה, זאת אומרת, הזקן ובני משפחתו הבינו שגונבים אותם אז הם מפסיקים לשלם, ואז אותן חברות פותחות תיקים בהוצאה לפועל

מירב כהן:  גם את זה אנחנו נקפיא

מירב כהן:  זה נותן מענה גם לעניין הזה

מירב כהן:       זאת הצעת חוק שאני באמת עובדת עליה כבר כמה שנים, יחד עם בנק ישראל, משרד הכלכלה ומשרד המשפטים

מירב כהן:  באמת, תודות לשיתוף הפעולה עם השר ברקת, הצלחנו להביא את זה עכשיו גם לעבור בוועדת שרים לחקיקה

מירב כהן:  זה כמובן אחד מהחוקים שאני מקדמת בנושא הזה; יש חוקים שכבר עברו, יש עוד חוקים בקנה

אורית פרקש הכהן: יש גם חוקים מממשלת השינוי – טיפלת בנושא הזה

מירב כהן: נכון, שהעברנו

מירב כהן:  בממשלת השינוי הקמנו את מאגר "אל תתקשר אליי", שפועל בימים אלה

אורית פרקש הכהן: נכון

מירב כהן: הצרכנים יכולים לשים שם את הפרטים שלהם, ואז לחברות מסחריות אסור לפנות אליהם עם הצעות שיווקיות

מירב כהן:  גם הגדרנו עושק קשישים כהפרה בנסיבות מחמירות, כך שהקנסות יהיו יותר גדולים

מירב כהן:  יש עוד דברים בקנה

מירב כהן:       עם זאת, החקיקה לא מספיקה

מירב כהן:  זאת אומרת, אי-אפשר להתבסס רק על חקיקה, כי אם לא אוכפים אותה, זה לא שווה שום דבר

מירב כהן:  לצערי, למרות שזאת תופעה של שנים, אנחנו עדיין רואים שהאדם הפשוט מגיע לתחנת המשטרה עם מקרים מזעזעים, שגנבו ממנו כספים

מירב כהן:  זה יכול להיות מאות אלפי שקלים, זה יכול להיות גם שהגיעו אליו הביתה

מירב כהן:  יכול להיות שהתחזו בפניו

מירב כהן:  יכול להיות שזה ממש ברמה שאומרים לו: אנחנו עוקבים אחריך

מירב כהן:  לך לכספומט הקרוב ותוציא לנו מזומן, שזה ממש כבר פגיעה בביטחון האישי

מירב כהן:  זה לא רק כסף – זה הרבה מעבר לזה

מירב כהן:  עדיין, כשאנשים הולכים לתחנות משטרה שולחים אותם הביתה, לא בודקים את הפרטים

מירב כהן:  אז אנחנו כבית המחוקקים נעשה הכול כדי לתת חקיקה שתאפשר לייצר הרתעה ואכיפה אפקטיבית יותר, אבל ללא עבודה משטרתית זה כמובן לא יהיה מספיק

מירב כהן:       יש עוד חוקים שמתוכננים בהמשך, כמו לעשות הרמות מסך ולחייב את הנוכלים להחזיר את הכסף מהבית שלהם ולא להסתתר מאחורי חברות בעירבון מוגבל

מירב כהן:  אנשים פשוט סוגרים את החברה

מירב כהן:  החברה צוברת הרבה מאוד חובות, יש רשימה של נושים, אבל הם לא משלמים את החובות האלה כי הם פשוט פותחים חברה חדשה, וממשיכים באותו מעשה נוכלות תחת שם חדש

מירב כהן:  גם את זה צריך לעצור, וזה חלק מהחוקים המתוכננים

מירב כהן:       בכל מקרה, לצערי, בתקופת המלחמה יש עלייה דרסטית במקרי העושק והניצול של קשישים במדינת ישראל

מירב כהן:  זה מאוד מצער שרואים שיש נוכלים שמנצלים את החרדה ואת הפחד של אנשים, אפילו בעת הזו, על מנת לנצל אותם כלכלית

מירב כהן:  אז אנחנו נמשיך להתמודד עם התופעה המכוערת הזו בכל הכוח

מירב כהן:       אני עוברת לנושא אחר

מירב כהן:  היום אנחנו דנים על התקציב, אבל אני חושבת שהתקציב שמונח פה היום הוא מאוד מאוד קשור לסוגיית הגיוס

מירב כהן:  כי מה שאנחנו רואים בעצם, שבתקציב שמונח לפנינו, כדי לממן את הוצאות המלחמה, מקצצים בשירותים החיוניים ובעצם עושים קיצוץ רוחבי בכל משרדי הממשלה, מצד אחד – אפשר היה להבין את זה בגלל צו השעה – אבל מנגד, אנחנו רואים ששמים מיליארדי שקלים על עוד קצבאות לאברכים, דווקא בעת הזו, עוד כספים למוסדות חינוך של מפלגות חרדיות, שלא מלמדים בהם ליבה

אורית פרקש הכהן: למשרד להתיישבות לאומית, מעל מיליארד שקלים תקציב בסך הכול

מירב כהן: בעצם, יש פה צבר של נסיבות, ואומרים ככה: יש מלחמה, אז אנחנו צריכים להגדיל את מספר ימי המילואים; אנחנו צריכים שאנשים ישרתו עד גיל יותר מבוגר

מירב כהן:  מצד שני, פותרים באופן רשמי חלק גדול מהאוכלוסייה משירות

מירב כהן:  ומצד שלישי, עוד מקצצים לכולם, לכל הציבור, את השירותים החברתיים, שמקבלים מהמדינה ונותנים עוד כסף לאלה שלא משרתים

מירב כהן:  זאת אומרת, זה מן צבר של נסיבות, שבאמת מלמדות על כך שלממשלה לא אכפת מה אנחנו חושבים

מירב כהן:  לא אכפת להם, לא אכפת להם שזה נראה רע, פשוט עושים את מה שנכון להם פוליטית

מירב כהן:  אני מרגישה שיש לך משהו לומר

אורית פרקש הכהן: את יודעת מה דעתי

מירב כהן: כן, אני חוויתי איתך כמה שעות בוועדת הכספים

אורית פרקש הכהן: בוועדת הכספים

אורית פרקש הכהן:  ואז מגיעה השאלה הבאה: אבל את בקואליציה, אז אליי, לא אלייך

אורית פרקש הכהן:  אבל דעתי היא נחרצת, היא חד-משמעית

אורית פרקש הכהן:  אלה ימים שהיינו רוצים לראות את הערבות ההדדית והדוגמה האישית ואת הרמה שראינו מהחיילים ומהחללים שדיברנו עליהם הרגע, והממשלה לא עולה לגודל השעה – ראש הממשלה ושר האוצר

מירב כהן: עכשיו, כשאני מדברת על סוגית הגיוס – תראו, זו סוגיה שבאמת מלווה אותנו כבר שנים, וכבר לפני 7 באוקטובר זה לא היה הוגן ולא היה הגיוני

מירב כהן:  אבל אחרי 7 באוקטובר, כשיש מאות חללים ואלפי אלפי אנשים פצועים בגוף ובנפש, ו-300,000 מילואימניקים ומילואימניקיות, ועשרות אלפי אנשים בסדיר ובקבע, ומנגד יש 150,000 אברכים ותלמידי ישיבות, שזה סדר גודל של הצבא הסדיר של מדינת ישראל, זה כבר לא יחזיק מעמד

מירב כהן:       זו לא רק סוגית הגיוס, זה גם סוגית התעסוקה, ש-50% מהגברים החרדים אינם משתתפים גם בשוק התעסוקה, אז גם לא משלמים מיסים, וגם לא מתגייסים

מירב כהן:  זה דבר שהוא לא הוגן, אבל הוא גם כבר לא יכול להחזיק מעמד

מירב כהן:       אני חושבת דווקא – אני רוצה להגיד משהו על הצד החיובי, שעם פרוץ המלחמה גם ראינו דברים מאוד יפים בחברה החרדית, של אנשים מגויסים, שאכפת להם, שבאים להתנדב בזק"א, שרוצים להתגייס למערכה, שבאמת כואבים את הכאב של כולנו, אבל זה פשוט לא מספיק

מירב כהן:  את יודעת, גם אם מסתכלים על זק"א, שזה דבר מדהים, כמה מתנדבים יש שם, 1,000, 2,000, 3,000, 4,000? לא יותר מזה

מירב כהן:  אנחנו מדברים על 150,000 אברכים ותלמידי ישיבות, שזה באמת המון

מירב כהן:  אני חושבת שבמשבר הזה צריך גם לצאת ממנו עם חוזה חברתי חדש עם החברה החרדית

מירב כהן:  אני חושבת שיש רצון ויש בשלות

מירב כהן:  אני חושבת שיש פער בין ההנהגה של המפלגות החרדיות לבין הציבור

מירב כהן:      היו ימים שהייתה הנהגה אחרת

מירב כהן:  למשל, במלחמת העצמאות, המנהיגים החרדים תלו פשקווילים ברחבי המדינה, שקוראים לנוער להתגייס להגנה על המדינה החדשה

מירב כהן:  הם עשו את זה

מירב כהן:  את יודעת, בסוף לא נכתב: הבא להורגך, שב, התפלל כדי להינצל מזה

מירב כהן:  אלא, הבא להורגך השכם להורגו

מירב כהן:  זה מה שנכתב

מירב כהן:       פה אנחנו רואים הנהגה פוליטית שהיא מנותקת, שהיא מאוד קיצונית בעיניי

מירב כהן:  הלוואי וייסגר הפער בין הרצון שאנחנו רואים בציבור החרדי לבין ההנהגה הזו

מירב כהן:  הנתונים הם כאלה, שכבר היום, כשמסתכלים על מחזור גיוס של כל בני ה-18, אנחנו בעצם רואים, שכבר כיום רבע מהם חרדים וזה הולך וגדל

מירב כהן:  זאת אומרת, זה נתח מאוד מאוד גדול מהאוכלוסייה

מירב כהן:  יש נתון שהמכון הישראלי לדמוקרטיה בדק וסיפק, שאם שלושה שנתונים מהחברה החרדית היו מתגייסים, לא רק שהיינו יכולים להימנע ממצב של הכבדת הנטל עכשיו – של הארכת ימי המילואים ושאנשים ישרתו ויעשו מילואים עד גיל 55 – היינו יכולים לקצץ את השירות הצבאי לכולם לשנתיים

אורית פרקש הכהן: וואו, וואו

מירב כהן: אפילו עכשיו

מירב כהן:  זה משמעותי, ואני מדברת רק על שלושה שנתונים

מירב כהן:  זה דבר מאוד מאוד משמעותי

מירב כהן:  ואני חושבת שנכון לפתח מודל שמאפשר שירות צבאי, אזרחי, משטרה, בתי חולים

אורית פרקש הכהן: זהו חוק שירות ישראלי של בני גנץ וגדי איזנקוט

אורית פרקש הכהן:  אנחנו הגשנו אותו

מירב כהן: כן, אבל כדי שזה יקרה - - -      

אורית פרקש הכהן: נכון

מירב כהן: כי כבר היום יש הרי מסלולים מותאמים כמו נצח יהודה ואחרים

מירב כהן:  כדי שזה ייקרה, אני חושבת – וזה חסר מאוד במתווה הזה – חייבים לשנות את התמריצים הכלכליים

מירב כהן:  היום יש מכונה כלכלית משומנת, שבן אדם שלא נשאר בישיבה, מפסיד אלפי שקלים בחודש

מירב כהן:  יש נתון שמתבסס על מחקר של הכלכלנית הראשית במשרד האוצר שבזמנו עשתה את זה, שהראתה שמי שיוצא מהישיבה ולצורך העניין הולך לעולם העבודה, הוא מפסיד 5,400 שקלים בחודש – אם את מחשבת את קצבת האברך והבטחת הכנסה וכל ההטבות, ארנונה ודברים אחרים, זה תמריץ כלכלי לא נכון

מירב כהן:       אני לא מאמינה שאפשר לכפות על בן אדם להתגייס לצבא, זה גם לא ריאלי, זה לא נכון גם

מירב כהן:  אבל כן צריך לשנות את התמריצים הכלכליים, כך שישתלם לו לפחות לעשות את הדבר הזה ולא להפך, כי זה מעוות

מירב כהן:  את יודעת מה? הייתי גם מורידה את גיל הפטור ל-21, כדי שאם הם לא מתגייסים, לפחות שיעבדו

מירב כהן:  זה הרע במיעוטו

מירב כהן:       אנחנו בממשלת השינוי כן התחלנו לקדם מתווה - -      

אורית פרקש הכהן: התחלנו, נכון

אורית פרקש הכהן:  התחלנו גם את נושא - - -      

מירב כהן: - - שלצערי לא עבר

מירב כהן:  זאת אומרת, הוא עבר בממשלה ועבר בקריאה ראשונה אבל לא הושלם

מירב כהן:  את יודעת מה? עכשיו זה עוד יותר דחוף

מירב כהן:  עשינו את זה אז, למרות שלא הייתה מלחמה ועשינו את זה, כן, שמנו את זה בראש סדרי העדיפויות, למרות שהייתה קדנציה קצרה מאוד וכן התחלנו להתקדם עם זה

מירב כהן:  עכשיו זה דחוף שבעתיים

מירב כהן:       חשוב לי גם להגיד: בכל פעם שמדברים על הנושא הזה, אני מרגישה – בגלל שקשה להתמודד עם העובדות, ולהסביר איך יכול להיות ש-150,000 איש לא באירוע? איך יכול להיות? אז ברגע, שאפילו נוגעים בעדינות באירוע הזה, ישר מאשימים בשנאה

מירב כהן:  אתם שונאים חרדים

מירב כהן:  חשוב לי לומר: ההפך, אני אוהבת, אני רואה בחברה החרדית חברה עם פוטנציאל גדול; חברה שיכולה להיות מנוע צמיחה של הכלכלה הישראלית; חברה עם איכויות

מירב כהן:  אני מסתכלת על הנשים החרדיות, הן תופעה מדהימה של נשים שמביאות המון ילדים וגם מפרנסות את הבית, ואני גם רואה את העלייה המטאורית שלהן בהשכלה

מירב כהן:       אני חושבת שעם מדיניות אחרת, יכול להיות פהwin-win , שמאפשר לאנשים לשלב גם את עולם התורה וגם את עולם התעסוקה וגם את עולם הגיוס, וגם להיות חברה מאוחדת

מירב כהן:  שבאמת נהיה ביחד ובאמת ננצח

מירב כהן:   מאוד מאוד מפריע לי שבכל פעם שמדברים על זה, אז ישר: את שונאת

מירב כהן:  אני לא שונאת

מירב כהן:  אני אומרת את זה מתוך אהבה ודאגה למדינה ולחיים המשותפים שלנו כאן ביחד

מירב כהן:  כי אם נסתכל על העובדות, והן לא פשוטות, מאז קום המדינה – למעלה מ-24,000 חללים, והם לא באירוע

מירב כהן:  אז מותר לדבר על זה

מירב כהן:  מותר לדבר על זה מבלי שיאשימו אותך בשנאה או בקיטוב

מירב כהן:  זה נאמר מדאגה כנה ואמיתית

מירב כהן:      עוד טענה שאני שומעת לאחרונה, ובעיניי היא מקוממת, היא: טוב, אם אתם רוצים שהחברה החרדית תתגייס, אז תתכוננו לזה שלא יהיו נשים בצבא

מירב כהן:  אם לא יהיו נשים בצבא, אנחנו נתגייס – זו גם טענה שאני שומעת

מירב כהן:  אז אני רוצה לומר, 75 שנה לא היו נשים בתפקידי לוחמה בצבא ההגנה לישראל, ולא ראיתי שזה גרם למנהיגות החרדית לקרוא לנוער החרדי לבוא ולהתגייס

מירב כהן:  לא היינו שם שנים רבות, ובכל זאת לא באתם

מירב כהן:       וזה קרה

מירב כהן:  כבר היום יש מסגרות שמותאמות לאורח החיים של החברה החרדית, וצריך לייצר עוד כאלו – לגוון, להתחשב, לכבד

מירב כהן:  אגב, אף אחד לא מדבר על זה שגבר ואישה יהיו ביחד בטנק או ישמרו ביחד

מירב כהן:  אנחנו לא מדברים על האירוע הזה

אורית פרקש הכהן: נכון

מירב כהן: אני כן אומרת שאם בן אדם הוא כל כך קיצוני ברמה שהוא לא יכול לראות אישה שמסתובבת בבסיס – את זה אני לא חושבת שאפשר לקבל

מירב כהן:  כי נשים מסתובבות גם ברחוב, ואנחנו לא יכולים להשית על עצמנו סטנדרט כזה, וזה לא נכון

אורית פרקש הכהן: אני גם מוכנה לקבל שאולי יערכו גדודים מיוחדים לפי אורחות חייהם, או קבוצות מסוימות או צוותים מסוימים, ויכבדו את אורחות החיים

אורית פרקש הכהן:  אין שום סיבה לא לכבד אותם בעניין הזה

אורית פרקש הכהן:  זה לא חסם

מירב כהן: בסדר גמור

מירב כהן:  אבל את יודעת, יש גם אמירה

מירב כהן:  אם האמונה היא כל כך חזקה, אז מה, אז היא תישבר ברגע כי מישהו ראה אישה שחולפת ברחוב? עד כדי כך אתם לא מעיזים להציב את האמונה שלכם למבחן? אני באמת שואלת

אורית פרקש הכהן: לא

אורית פרקש הכהן:  תראי, זו חברה עם תפיסת עולם אחרת

מירב כהן: אני מבינה

אורית פרקש הכהן: היא סגורה, והבדלנות שומרת עליהם, וזו זכותם מבחינת תפיסת עולמם

אורית פרקש הכהן:  אבל אי-אפשר לומר שצבא לא יכול להיערך לכך שהם גם ישולבו וגם ישמרו על אורחות חייהם

מירב כהן: יש את זה כבר היום

אורית פרקש הכהן: יש אפשרות לזה

מירב כהן: יש את זה כבר היום

אורית פרקש הכהן: לכן זה לא תירוץ

אורית פרקש הכהן:  תראי את תלמידי ישיבות ההסדר, תראי את הציונות הדתית – חלקם אדוקים לא פחות מחרדים – מסכנים את נפשם לצד דתיים וחילונים וקיבוצניקים

אורית פרקש הכהן:  ובואי, זה אירוע שהוא פוליטי לגמרי, לדעתי, והוא דורש גדלות מצד ההנהגה החרדית, שלדעתי, בפוליטיקה של פה הם עדיין לא שם

מירב כהן: אני גם מרגישה את זה, ואני חושבת שהמשפט של השר גולדקנופ, מה לממשלה ולמלחמה, אולי משקף את זה – את הניתוק המוחלט הזה – בצורה הטובה ביותר

מירב כהן:  אבל אני לא חושבת שהציבור החרדי שם

מירב כהן:  אני כן – כמובן שתמיד את יכולה למצוא

מירב כהן:  ראיתי כתבה שמביאים אנשים קיצוניים מאוד שאומרים: נמות ולא נתגייס, אבל אני לא בטוחה שזו הדעה הרווחת ברחוב החרדי

מירב כהן:  ואני עוד יותר בטוחה שאם הייתה הנהגה שהייתה מכשירה את זה ואומרת: זה חשוב – כי כשיש מלחמה אפילו החתן והכלה יוצאים מהחופה ובאים לקרב, נכון?     

אורית פרקש הכהן: נכון, נכון

מירב כהן: אז אם הייתה הנהגה כזו, אז היינו במקום אחר

מירב כהן:      נושא נוסף שרציתי לדבר עליו היום – אני רואה שנשאר לי עוד מעט זמן, אז אני רק אגיד אותו בקצרה – הוא סוגיית דו"ח מירון, שאנחנו היינו ביחד בממשלה שמינתה את הוועדה

אורית פרקש הכהן: אנחנו מעלות פה זיכרונות - -     

מירב כהן: כן, אנחנו הולכות כבר דרך ארוכה

אורית פרקש הכהן: - - על ימים טובים יותר

מירב כהן: כי היו ימים טובים יותר

אורית פרקש הכהן: על ימים קצת יותר טובים

מירב כהן: כן

מירב כהן:  אבל אני חושבת שהיה מאוד חשוב שהקמנו את הוועדה הזו

מירב כהן:  אני חושבת שזו בושה שזה לא קרה מהר יותר, ואני חושבת שחייבים לקחת את המסקנות של מה שקרה שם וליישם בכובד ראש

מירב כהן:  ואת יודעת, כשקרה מה שקרה ב-7 באוקטובר, הטבח הזה, ישר חשבתי על אסון מירון

מירב כהן:  ישר חשבתי על אסון מירון, כי אמרתי וואו, קיבלנו תמרור אזהרה על מה קורה כשלא מקפידים על נהלים, כשנרדמים בשמירה, כשמקבלים קונספציות ולא שואלים שאלות ולא מאתגרים

אורית פרקש הכהן: כשדוחים קבלת החלטות

מירב כהן: כשדוחים קבלת החלטות, כשמקבלים החלטות משיקולים פוליטיים

מירב כהן:  ואיזה אסון קרה לנו

מירב כהן:  ואת יודעת, המדינה לא עצרה מלכת אחרי האסון הזה, והאנשים שהיו קשורים לזה המשיכו במסלולם ואף התקדמו

מירב כהן:  ואני חושבת שיש איזה קשר למחיר הגדול יותר ששילמנו כשהגיע 7 באוקטובר

מירב כהן:  וזה לקח שכולנו צריכים לקחת, שכשקורה משהו בסדר גודל כזה, הכול צריך לעצור – צריך לבחון מחדש הכול ואנשים צריכים לשלם על זה בתפקידם

מירב כהן:  אז בנימה לא כל כך אופטימית זו, אני אסיים ואפנה את מקומי לסימון, לסימון דוידסון

אורית פרקש הכהן: תודה רבה לחברת הכנסת מירב כהן

מירב כהן: ותודה לך

אורית פרקש הכהן: חבר הכנסת סימון דוידסון, גם חצי שעה? אתם מחליטים פה

סימון דוידסון: כן, שרן פשוט עשתה לנו ויברח

מירב כהן: כולנו נאלצנו לדבר יותר

סימון דוידסון: כן

אורית פרקש הכהן: בבקשה

סימון דוידסון: תודה רבה

אורית פרקש הכהן: קצת עזרתי לך, מירב

מירב כהן: כן

אורית פרקש הכהן: את יודעת שאנחנו מסכימות ברוב הדברים

אורית פרקש הכהן: תודה רבה, גברתי היושבת בראש

אורית פרקש הכהן: בבקשה

סימון דוידסון: כנסת נכבדה, אדוני השר, הכנסת מלאה בחברי כנסת, אבל אנחנו נגיד את שלנו

סימון דוידסון:  אז אנחנו מדברים פה על תקציב, תקציב המדינה 2024, שעובר עד מחר בשעות הצוהריים

סימון דוידסון:  וכולנו מבינים – גם בימין, גם בשמאל – שאנחנו בדרך למשבר כלכלי, למשבר כלכלי עצום

סימון דוידסון:  העניין הוא שגם ראש הממשלה שלנו – מר כלכלה, מר ביבי נתניהו – מבין את זה, אבל לא עושה דבר

סימון דוידסון:  אין סיכוי שהוא לא מבין את זה

סימון דוידסון:  אין סיכוי שהפעם הוא יגיד: לא ידעתי, לא שמעתי, לא ראיתי

סימון דוידסון:       אז בואו נלך רגע – מסע אל העתיד, כמו שאומרים

סימון דוידסון:  מה יקרה כשאנחנו נגיע באמת למשבר – והוא בדרך – למשבר עצום לכל אזרחי המדינה

סימון דוידסון:  ובעוד כמה חודשים יעלו את המיסים – כבר מעלים – המחירים יתייקרו בצורה משמעותית, האזרחים יצטרכו לצמצם את תקציב המשפחות שלהם

סימון דוידסון:  ומה ביבי? ביבי יגיד: לא ידעתי, לא שמעתי

סימון דוידסון:  כי ביבי לא ידע

סימון דוידסון:  הוא יאשים את מי? הוא יאשים את שר האוצר, הוא יאשים את המשרדים, יאשים את שר הכלכלה, יאשים את אורית פרקש, יאשים ויאשים ויאשים – רק הוא לא יהיה אשם

סימון דוידסון:  הוא היחיד שיגיד: לא ידעתי, לא שמעתי, לא ראיתי

סימון דוידסון:    הרי שני עשורים הוא כבר נמצא בשלטון מדינת ישראל

סימון דוידסון:  אין סיכוי שהוא לא ידע ולא יודע מה קורה בתקציב המדינה

סימון דוידסון:  אז ביבי, כדי שבעוד כמה חודשים לא תגיד שלא ידעת ולא שמעת, אני אספר לך כמה דברים שאתה בטוח יודע עליהם

סימון דוידסון:  אז למי שלא יודע, רק השבוע, בגלל לחצים של אבי מעוז – אני לא יודע מה הוא, סגן שר, או היה שר – רק השבוע - - -     

אורית פרקש הכהן: ראש הרשות לזהות יהודית, לא?      

סימון דוידסון: יפה

סימון דוידסון:  לא יודע

אורית פרקש הכהן: במשרד ראש הממשלה, סגן שר

סימון דוידסון: אז הוא סגן שר

סימון דוידסון:  סגן השר אבי מעוז – אישרו לו השבוע עוד 25 מיליון שקלים

אורית פרקש הכהן: נכון

סימון דוידסון: אלוהים יודע מה הוא עושה עם הכסף הזה

סימון דוידסון:  אף פעם לא שמעתי על שום פעילות של הרשות, של המשרד, של אני לא יודע מה זה בכלל

סימון דוידסון:  אבל בגלל שהוא עשה קצת לחץ, הוא קיבל עוד 25 מיליון שקלים

סימון דוידסון:       הקואליציה, שאתה בראשה, מתעלמת מהאזהרה החמורה של ראש אגף התקציבים

סימון דוידסון:  והייתי בכמה ועדות של ועדת הכספים, עוד כשגפני ניהל אותן, לפני שהוא נעלם

סימון דוידסון:  ואגף התקציבים בעצם מסרב לאשר תקציבים נוספים על סך 6

סימון דוידסון: 6 מיליארד שקלים, שיש להם חשיבות מכרעת ביכולת של ישראל לצלוח את המשבר

סימון דוידסון:  ועדת הכספים בעצם השתתקה בימים האחרונים, ואנשים לא יודעים למה, אז אני אספר להם

סימון דוידסון:  אולי אני טועה, אבל את בוועדת הכספים, תתקני אותי

סימון דוידסון:  החרדים – פשוט לא אישרו להם את 590 מיליון השקלים לחינוך הפרטי שלא מלמד ליבה

סימון דוידסון:  ואז גפני עשה פרצופים ונעלם והפסיק לנהל את הישיבה הזאת, את הוועדה

סימון דוידסון:      וחשוב לי מאוד לגעת בנושא הזה, והאזרחים צריכים להבין – מי ששומע – מה זה אומר ילד שלא לומד לימודי ליבה, איך זה משפיע עליו, על משפחתו ועל עתיד מדינת ישראל

סימון דוידסון:  כי בעצם כשלא לומדים לימודי ליבה, הילד מגיע לגיל 18, ובעצם אם הוא מחליט שהוא רוצה לצאת ללימודים כדי לעבוד ולפרנס את משפחתו, הוא צריך להתחיל מאפס

סימון דוידסון:  כי הוא בעצם לא למד לא אנגלית ולא מתמטיקה ולא מחשבים ולא פיזיקה ולא כימיה, והוא צריך להתחיל הכול מאפס, וזה מאוד מאוד קשה בגיל הזה

סימון דוידסון:      עכשיו, זה לא שהילד החליט בגיל שש שהוא לא ילמד לימודי ליבה, מחליטים בשבילו

סימון דוידסון:  ואני אספר לכם משיחות שאני עושה עם הרבה מאוד חרדים, הרבה מאוד מהמשפחות של החרדים שהילדים לא לומדים לימודי ליבה, ההורים לוקחים אותם אחר הצוהריים לשיעורים פרטיים, בשקט בשקט, כדי שהילדים שלהם יטעמו וילמדו קצת מלימודי הליבה, כדי שלא יתחילו באמת מאפס בגיל 18

סימון דוידסון:       הרצון הזה של מנהיגי הציבור החרדי – או חלק מהציבור החרדי – להשאיר את הילדים בגטו אקדמי, שישפיע עליהם בעתיד, הוא דבר שמשפיע על מדינת ישראל

סימון דוידסון:  כי מה קורה? אותו ילד בן 18 שלא לומד לימודי ליבה, הוא נעזר במדינת ישראל – בכספים שהוא מקבל ממנה – כדי להמשיך ללמוד, הוא מפחד לצאת מהישיבה אל שוק העבודה, כי הוא בעצם לא למד לימודי ליבה, והוא מתחיל מאפס

סימון דוידסון:  מעטים הם החרדים שבגיל 21, 22 מחליטים להתחיל ללמוד מאפס, ולצאת לשוק העבודה

סימון דוידסון:       אני אספר לכם סיפור: זה היה לפני שנה וחצי–שנתיים, פה בחדר אוכל של חברי הכנסת, ניגש אלי ב-02:00, זה היה יום של הצבעות, חרדי בן 25, 26

סימון דוידסון:  הוא פנה אליי ואמר לי: תשמע, אני רוצה שתלך ליאיר לפיד, לבוס שלך, ככה הוא אמר, ותגיד לו שאני רוצה להגיד לו תודה

סימון דוידסון:  חשבתי שהוא צוחק עליי

סימון דוידסון:  אמרתי לו: על מה תודה? הוא אמר שב-2013, כשבעצם ביטלו את התקציבים למשפחות מרובות ילדים, וגרמו לזה שהחרדים ייצאו ויעבדו, אותו בחור יצא ולמד בתוכנית מיוחדת שהמדינה הקצתה לו

סימון דוידסון:  הוא למד מדעי המחשב, ובזכות הלימודים האלו הוא עובד היום בהייטק

סימון דוידסון:  הוא סיפר לי שהוא מאושר, והרבה מאוד מהחברים שלו שבאותו זמן יצאו ללימודים ונכנסו לשוק העבודה מאוד מאוד מרוצים, והוא רוצה להגיד תודה

סימון דוידסון:       אז אותו בחור הוא לא בחור יחיד

סימון דוידסון:  הוא דוגמה

סימון דוידסון:  הוא דוגמה לילד חרדי, שבעתיד ירצה לפרנס את המשפחה שלו

סימון דוידסון:  הם לא רוצים להיות עניים; הם לא רוצים להיות מסכנים; הם לא רוצים להיות תלויים ותלותיים במנהיגים החרדים שלהם, אבל הפעילות של המנהיגים שלהם, פה במשכן הזה, בבניין הזה, עושה הכול כדי שאותו ילד חרדי יישאר מסכן, ויהיה עני, ויצטרך לקבל כל מיני תרומות וכל מיני גמ"חים, כדי לפרנס ולהחזיק את המשפחה שלו

סימון דוידסון:  זה עצוב

סימון דוידסון:  זה עצוב לי בשביל הילדים, זה עצוב לי בשביל המשפחות

סימון דוידסון:       השבוע שמענו את הרב הספרדי, שאמר שאם יכריחו את החברים החרדים להתגייס הם יעזבו את המדינה

סימון דוידסון:  אז אספר משהו לרב הגאון: שאם הם יעזבו את המדינה, מה הם יצטרכו לעשות בחו"ל? מה שכל חרדי עושה בחו"ל, וזה: לעבוד; כי חרדי בברוקלין או בקווינס או בכל מקום אחר בארצות הברית, קם בבוקר, מתפלל, לומד, ואחרי זה יוצא לשוק העבודה

סימון דוידסון:  הרבה מאוד מהם מצליחים בשוק העבודה

סימון דוידסון:       אני מציע לאנשים ללכת לבורסת היהלומים בתל אביב, ולראות כמה חרדים מסתובבים שם, וכמה חרדים עושים עסקים בעסקי היהלומים

סימון דוידסון:  מי שרוצה – עובד

סימון דוידסון:  יש להם את היכולות לעשות את זה, והם אנשים חכמים, ופשוט צריך לתת להם את האפשרות; לתת להם את הסיכוי הזה לצאת לשוק העבודה

סימון דוידסון:      לכן כשגפני עושה פרצופים על ה-590 מיליון שקל שלא אישרו להם לחינוך הפרטי, שלא מלמד ליבה, יש לי משהו להגיד לגפני: כל הכבוד

סימון דוידסון:  ככה צריך להיות

סימון דוידסון:  מי שלא לומד לימודי ליבה, לא צריך לקבל כסף ממדינת ישראל

סימון דוידסון:  מי שכן לומד לימודי ליבה, צריך לקבל כמו כל ילד אחר

סימון דוידסון:  פה אין על מה לדבר

סימון דוידסון:      הגירעון המצטבר ב-12 חודשים האחרונים – ובטח גפני יודע את זה – הוא גירעון של 105 מיליארד שקלים, יותר נכון 105

סימון דוידסון: 3 מיליארד שקלים

סימון דוידסון:  זה גירעון מטורף

סימון דוידסון:  הגירעון הזה, יצטרכו לשלם אותו

סימון דוידסון:  מי ישלם אותו? אזרחי המדינה

סימון דוידסון:  גם ווליד טאהא ישלם את זה, וגם סימון דוידסון ישלם את זה, וגם הגברת פרקש תשלם את זה, היושבת-ראש

סימון דוידסון:  כולנו נשלם את הגירעון הזה

סימון דוידסון:      אז כמובן יבואו ויגידו חבריי בקואליציה שאנחנו במלחמה

סימון דוידסון:  כמובן, אין מה להתווכח

סימון דוידסון:  אנחנו במלחמה, ובמלחמה אנחנו צריכים כמובן להעמיס עוד תקציבים למערכת הביטחון

סימון דוידסון:  אנחנו לא נגיד ולא אומרים מילה אחת נגד הדבר הזה

סימון דוידסון:  באופן טבעי צריך לאשר את זה

סימון דוידסון:  אבל, וזה אבל גדול, יש הרבה מאוד כסף שמוזרם שלא לצורכי המלחמה, לא לצורכי משרד הביטחון

סימון דוידסון:  פה מדובר על אופייה של מדינת ישראל, על מה יישאר פה ביום שאחרי; על סדר העדיפויות הלקוי של חברי הקואליציה

סימון דוידסון:  סדר עדיפויות לקוי

סימון דוידסון:       השאלה מזמן מזמן לא אם יש עוד כסף, אלא למי אין כסף

סימון דוידסון:  להגדיל את תקציב המשרד של אורית סטרוק – אני לא מבין איזה משרד הזוי זה – ל-331 מיליון שקלים; 331 מיליון שקלים – ואת המשרד למורשת ל-101 מיליון שקלים

סימון דוידסון:  השבוע ישבתי בוועדה לגבי המשרד למורשת, והבנתי שאין לשר להעביר 2 מיליון שקלים לתאגיד שמטפל בעצם בזיכרון ששת הימים ומלחמות ישראל

סימון דוידסון:  2 מיליון שקל אין לו

סימון דוידסון:  שאלתי אותו: מה נשמע? מה אתה עושה עם ה-101 מיליון שקלים האלה

סימון דוידסון:  הוא מילא את פיו מים, ולא רצה לענות לי, אבל המשרד הזה מקבל 101 מיליון שקלים

סימון דוידסון:  לזה יש כסף

סימון דוידסון:      אז אם לזה יש כסף, למה אין כסף תוספתי לשורדי השואה? למה לזה אין כסף? ואם יש כסף להגדיל את המשרד לירושלים ומסורת – עוד משרד הזוי – ל-279 מיליון שקלים, ותוספת למשרד של דודי אמסלם 38 מיליון שקלים, לזה יש כסף, ולסיוע לאנשי המילואים שלא סוגרים את החודש אין כסף? אז אני שם על המאזניים: למשרד של אורית סטרוק מוסיפים מעל 300 מיליון שקלים, ולאנשי המילואים ולמשפחותיהם אין כסף? אז אני שואל: זה הגיוני? יש בזה שכל? יש בזה איזושהי סמליות של אחדות? הרי כשמעבירים תקציב כזה ואנשי המילואים רואים - הם רואים בסוף ומבינים

סימון דוידסון:  הם מבינים שהמדינה, הממשלה הזאת מוסיפה עוד ועוד כסף למשרד המורשת, למשרד ירושלים, ולאורית סטרוק – ואני לא יודע, אף אחד לא יודע מה הם עושים עם הכסף הזה, כי אף פעם לא ראינו תוכניות

סימון דוידסון:  אף פעם לא ישבתי באיזושהי ועדה, שאליה אורית סטרוק הגיעה כשרה, והציגה את המשרד המפואר שלה ומה היא עושה איתו

סימון דוידסון:  זה פשוט בלתי נתפס, הדבר הזה

סימון דוידסון:       ולכל הנושא של הסיוע הכלכלי והנפשי למפונים ולניצולים, ויש את החבר'ה מהמסיבה ויש המפונים שצריכים עזרה נפשית וצריכים עזרה של פסיכולוגים

סימון דוידסון:  שמעתי היום נתונים מחרידים: מעל חצי מיליון איש מסומנים ככאלו שבאמת יצטרכו עזרה נפשית במדינת ישראל

סימון דוידסון:  היום, פסיכולוג בשירות הציבורי מרוויח בין 40 ל-55 שקלים לשעה, ואנחנו מתפלאים, שהם לא נשארים במשרדים; שהם לא מגיעים לשירות הציבורי

סימון דוידסון:  אז לא רק שאין לנו מטפלים שיטפלו באזרחים שצריכים את הסיוע הנפשי הזה, גם אותם מטפלים, עושים את זה כמעט בהתנדבות

סימון דוידסון:      אז לאורית סטרוק ולמאיר פרוש נותנים מאות מיליונים, ולאנשים החשובים במצב שלנו, לכל הפסיכולוגים, לפסיכיאטרים, לכל העזרה שצריכים המפונים וכדומה, אין כסף

סימון דוידסון:  25 מיליון שקלים, כמו שאמרתי, לאבי מעוז - יש כסף

סימון דוידסון:  לאנשים שצריכים לעזור נפשית, לילדים שלנו, למשפחות - אין כסף

סימון דוידסון:       נוגעים במשרדי הרווחה, החינוך והבריאות

סימון דוידסון:  מעל 500 מיליון שקל קיצוץ במשרד הבריאות

סימון דוידסון:  500 מיליון שקלים קיצוץ במשרד הבריאות

סימון דוידסון:  למה אנחנו מתפלאים אחרי זה? כשהסבתא והסבא שלנו יהיו חולים ויהיו במסדרונות, אנחנו נתפלא? למה אנחנו מתפלאים שבדרום ובצפון לא בונים את בתי החולים כמו שצריך? אין כסף, כי מקצצים

סימון דוידסון:  אוי אוי אוי

סימון דוידסון:  וכן הלאה וכן הלאה וכן הלאה

אורית פרקש הכהן: חבר הכנסת דוידסון, אני רוצה לעזור לך

אורית פרקש הכהן:  אתה יודע שלגבי הרשות לזהות לאומית יהודית – שבועיים אחרי הטבח הנורא, ב-13 באוקטובר, הוציא סגן השר מעוז מכתב למנכ"ל ראש הממשלה, ואמר: ערב פרוץ המלחמה, אינני יכול לעמוד מנגד, כשעם ישראל כולו מתגייס למערכה מל האויב האכזרי

אורית פרקש הכהן:  אשר על כן אני מבקש ומעמיד לרשותכם את עובדי הרשות, את תקציב הרשות ואת משרדי הרשות לטובת צורכי המלחמה

אורית פרקש הכהן:       ולמרות זאת, פתאום השבוע - -     

סימון דוידסון: פתאום הוא שכח את זה

אורית פרקש הכהן: - - הזדרזו מאוד להעביר החלטת ממשלה שהחזירה את הכספים

סימון דוידסון: תודה רבה

סימון דוידסון:  לא ידעתי את זה

אורית פרקש הכהן: אתה רואה?      

סימון דוידסון: זה רק מראה על הצביעות

סימון דוידסון:  זה לא ייאמן

סימון דוידסון:       התקציב הזה מאל"ף עד תי"ו הוא יריקה בפרצוף של העם, הוא יריקה בפרצוף של אנשים שמחזיקים את האלונקה של מדינת ישראל, האזרחים שקמים ונלחמים בימים הקשים ביותר שידעה המדינה

סימון דוידסון:  במקום להעביר כספים למפונים, למילואימניקים ולחיזוק הביטחון – התקציב הזה מחסל את משרדי הרווחה, החינוך והבריאות, ומאשר תקציבים פוליטיים, ומשאיר משרדים מיותרים וכספים קואליציוניים

סימון דוידסון:  זה פשוט בושה

סימון דוידסון:  זה פשוט בושה

סימון דוידסון:       אני רוצה לספר לכם על אירוע שאני מטפל בו כבר חמישה חודשים

סימון דוידסון:  אני נמצא בוועדה שלו, כי ידעתי שזה הולך להיות אירוע חשוב, ואני שמח ששר הכלכלה נמצא פה, כי אני גם מכיר את העמדה שלו, ולצערי, העמדה שלו לא מתקבלת על ידי הממשלה, וזה הנושא של עובדים זרים

סימון דוידסון:  אתם יודעים שעד לפני חודש ימים – הייתי בוועדה ושמעתי את הנתונים, והזדעזעתי – עד לפני חודש ימים הגיעו למדינת ישראל מיום המלחמה אפס עובדים זרים

סימון דוידסון:  אפס

סימון דוידסון:  רק לפני שבועיים הגיעו למדינת ישראל 354 עובדים זרים בלבד, לענף הבנייה

סימון דוידסון:  זה המספר

סימון דוידסון:  חסרים עשרות אלפי עובדים זרים בבנייה ותשתיות, והמדינה פשוט לא מצליחה להביא את העובדים

סימון דוידסון:  מעל 20,000 עובדים עשו כבר את המבחנים בהודו, גם במולדובה, גם בסרילנקה, ומחכים להגיע למדינת ישראל, אבל יש איזשהו פקק שתוקע אותם, והפקק הזה הוא התאגידים, התאגידים שאחראים להביא את העובדים הזרים, כי זה הכוח שמדינת ישראל נתנה, לצערי הרב

סימון דוידסון:       כי צריכים לזכור שבשנות התשעים אריאל שרון, באמת באומץ, ויתר על כל התאגידים וחברות כוח האדם, ונתן לקבלנים להביא באופן ישיר את העובדים הזרים, והגיעו לארץ הרבה מאוד עובדים זרים

סימון דוידסון:   לצערי הרב, הדבר הזה השתנה, והכניסו את הנושא של התאגידים

סימון דוידסון:  ולא רק התאגידים האלה שהיו עד לפני חמישה חודשים – הוסיפו עכשיו עוד מספר רב של תאגידים כדי לצמצם את הפקק הזה של העובדים הזרים ולהביא אותם לארץ, ואישרו תאגידים גם של 350 עובדים, ולא רק של 1,000, אבל עדיין לא מגיעים עובדים זרים למדינת ישראל

סימון דוידסון:       הקבלנים קורסים, התשתיות לא מתקדמות, כל קבלני התשתיות זועקים ובוכים כי אין להם עובדים

סימון דוידסון:  הרי עובדים פלסטינים אין, וזה ברור שאין, ואחד הדברים החשובים ביותר שצריכים להבין, שגם התאגידים לא מביאים את העובדים, כי התאגידים עדיין ממתינים וחושבים יחד עם הקבלנים שייכנסו עובדים פלסטינים

סימון דוידסון:  המדינה עדיין לא החליטה ולא קבעה החלטה שלא ייכנסו עובדים פלסטינים מיהודה ושומרון, וכולם מחכים

סימון דוידסון:  מצד אחד, לא נכנסים העובדים הפלסטינים מיהודה ושומרון, ומצד שני, העובדים הזרים לא מגיעים

סימון דוידסון:       עכשיו, הדבר הזה ישפיע על יוקר המחיה בצורה דרמטית, כי כאשר לקבלן אין עובדים והוא תקוע עם הבנייה – הדבר הזה ייצור פקק בבניית דירות במדינת ישראל

סימון דוידסון:  כאשר יהיו מספר דירות קטן יותר, זה אומר שהמחירים יעלו

סימון דוידסון:  אז מי שחשב שהמחירים עד עכשיו היו גבוהים מאוד במדינת ישראל – חכו חכו מה יהיה בעוד שנתיים, כי מספר הדירות יהיה נמוך בהרבה מבכל שנה רגילה, והביקוש יהיה מאוד מאוד גדול, והמחירים יעלו

סימון דוידסון:  זה כלכלה פשוטה, לא צריך להיות גאון בשביל זה

סימון דוידסון:       ואני באמת קורא לממשלת ישראל לשבת ולפתור את הסאגה הזאת ולדרוש מהתאגידים להביא את העובדים

סימון דוידסון:  כי התאגידים היום חוגגים, ולמה הם חוגגים? כי אותו עובד שעבד ב-800 שקלים ליום, היום הוא מקבל כבר 1,300, 1,500, ורצפים עובדים ב-2,000 ומעלה שקלים ליום, כי אין רצפים

סימון דוידסון:  אז איך מחירי הדירות לא יעלו? איך קבלנים לא יקרסו? וצריך להבין שהקבלנים לא עובדים מהתזרימים שלהם

סימון דוידסון:  הם ממונפים בבנקים, אז הבנקים יפסיקו להזרים כסף לקבלנים, כי הם לא ימכרו דירות, וזה הופך לפקק של יוקר המחיה, והכאב הוא גדול

סימון דוידסון:  לכן, הדבר הזה חייב להיפתר

סימון דוידסון:       אני רוצה לספר לכם על שני נושאים שאני מטפל בהם – אתם יודעים שאני מטפל באמת בספורט הישראלי 24/7 – בשני דיונים מאוד חשובים שאני קיימתי ודיון אחד שאני הולך לקיים בשבוע הבא

סימון דוידסון:  דיברתי עם ווליד טאהא על הנושא הזה, שבעיניי הוא מאוד מאוד חשוב

סימון דוידסון:  אני אתחיל דווקא מהדיון השלישי

סימון דוידסון:  תראו, אחד הדברים המסוכנים בחברה זה הנושא של נוער ללא מעש

סימון דוידסון:  כשילד או נער מסתובב אחר הצוהריים ואין לו תעסוקה, אותו ילד הוא פצצה מתקתקת, כי אותו ילד, יש סיכויים גדולים מאוד שיגיע לסמים, לאלכוהול, לפשע ובעיקר לאלימות

סימון דוידסון:  לצערי הרב, דווקא בחברה המוחלשת ובחברה הערבית והבדואית אנחנו רואים מספרים מאוד מאוד גדולים של נוער ללא מעש

סימון דוידסון:  הדבר הזה נובע בעיקר מחוסר בתשתיות, חוסר במועדונים שיוכלו לספק תעסוקה לנוער ותקציבים של המשפחות עצמן, שאין להן את הכסף לשלם

סימון דוידסון:  עכשיו, אותו שקל שמדינת ישראל תשקיע באותו נער כשהוא יהיה בן 12, 13 ומעלה, אותו שקל שנשקיע בו בתנועות נוער, בספורט, בתעסוקה אחרי הצוהריים, מדינת ישראל תחסוך 10 שקלים ומעלה על כל אדם, כי לא נצטרך לא לטפל בו בבית כלא, ולא לטפל בו בגמילה מסמים, ולא לטפל במשפחה שלו באלימות

סימון דוידסון:  ואותו ילד שיהיה בפעילות ספורטיבית או תנועות נוער או כל דבר שהוא טוב לפעילות שלו, גם ילך לאקדמיה, והוא יעבוד והוא יהיה משכיל, והנתונים האלה הם נתונים אמיתיים

סימון דוידסון:       עכשיו, אני לא ממציא את הגלגל

סימון דוידסון:  בשנות התשעים בסקנדינביה, באיסלנד, היו נתונים מאוד מאוד גבוהים של התאבדויות, של סמים, של אלכוהול; מפחידים, באמת

סימון דוידסון:  הדבר הזה השפיע גם על אלימות מאוד גבוהה, ומספר מקרי הרצח היה מאוד גדול באיסלנד

סימון דוידסון:  הגיע לשם ראש ממשלה בשנת 1995 והחליט על תוכנית – "תוכנית איסלנד", זה נקרא – שבעצם מדברת על מה שאני עכשיו דיברתי

סימון דוידסון:  הוא רישת את כל איסלנד במגרשי כדורגל, חלקם פתוחים וחלקם סגורים, בגלל מזג האוויר, וגרם לזה שכל בן אדם עשירי היום באיסלנד הוא מאמן כדורגל, וכל ילד באיסלנד הוא בתוך מסגרת ספורטיבית, אם זה הרבה מאוד בריכות שחייה שבנו, אם זה מגרשים

סימון דוידסון:  אז ברגע שטיפלו בנושא הזה, הפשע, האלימות והסמים – הנתונים ירדו דרמטית, והיום איסלנד היא אחת המדינות עם הנתונים הנמוכים ביותר בנושא של אלימות, נושא של פשע וכדומה, ומצד שני, נבחרת איסלנד הגיעה לרבע הגמר במונדיאל

סימון דוידסון:  מדינה של פחות ממיליון תושבים הגיעה במונדיאל לרבע גמר, וזה המונדיאל השלישי שהיא משתתפת בו, ובגמר אליפות אירופה גם, ונבחרת הכדור-יד שם הייתה אלופת עולם, ויש להם שחיינים שמגיעים לגמרים במשחקים האולימפיים, והכול במדינה שמונה פחות ממיליון איש

סימון דוידסון:      עכשיו, זה לא שהיא – פשוט השקיעו

סימון דוידסון:  השקיעו

סימון דוידסון:  ובמדינה שלנו, ב-56% בערך מבתי הספר במדינת ישראל אין אפילו אולם ספורט

סימון דוידסון:  אין אולם ספורט

סימון דוידסון:  במדינת ישראל יש בסביבות 130,000 ספורטאים רשומים באיגודים; באיסלנד יש 300,000, כשהמדינה היא פחות ממיליון איש

סימון דוידסון:  במדינת ישראל פשוט הילדים שלנו לא נמצאים במסגרות מספיק

סימון דוידסון:  זה לא דוגמה להגיד ברמת השרון או בהרצליה או בראשון לציון, ששם משקיעים באמת בכל ילד, במתקנים, באגודה, באימונים, בכול

סימון דוידסון:  אני מדבר על האזורים המוחלשים

סימון דוידסון:       ואני אספר לך, ווליד, שאחד הדברים המדהימים, אני חושב, המשפיעים ביותר שעשיתי בכנסת פה זה בחברה הבדואית

סימון דוידסון:  אני התחברתי עם בחור בשם חמד ביישוב חורה, בחור עם מוטיבציה אדירה ורצון באמת לעשות שינוי, ואני הגעתי לחורה, ואני אגיד לך למה התאהבתי בו – כי כשנכנסתי למשרד שלו באולם ספורט שם, ראיתי מלא קופסאות של נעליים, נעלי ספורט

סימון דוידסון:  שאלתי אותו: חמד, מה זה כל הנעליים האלה? ואז הוא אמר לי את המשפט הבא: שלא יהיה מצב שלילד לא יהיו נעליים לעשות אימון ספורט

סימון דוידסון:  הסתכלתי עליו ואמרתי לו: מה זה אומר? אומר: ילד שאין לו נעליים, אני אתן לו נעליים; ילד שאין לו כסף לחוג, אני אדאג לזה שיהיה לו

סימון דוידסון:  ובחורה כמעט כל הילדים עושים ספורט, וביישוב הזה החלטתי שאני הולך להשקיע, ובנינו שם בריכת שחייה – לא עם המדינה, דרך אגב; מפעל הפיס עזר, אבל עם עוד תורמים – ויש שם בריכת שחייה חדשה, ואז הכנסנו לשם מכסף שהבאתי מהנגב-גליל ומעוד עמותה

סימון דוידסון:      יש כבר 3,000 ילדים בכיתה ג' שלמדו שחייה ביישוב חורה, וגם מהסביבה התחילו להגיע לשם, ויש שם פעילות מ-05:00 עד 22:00, וההורים עכשיו עושים פעילות שחייה

סימון דוידסון:  הכול שם בנפרד, בנות ובנים בנפרד – זה אצל הבדואים

סימון דוידסון:  זו פעילות מדהימה

סימון דוידסון:  הדבר הזה מחמם את הלב, כי אתה רואה באמת ביישוב שהילדים פעילים, ואני רוצה שזה יקרה בכל מקום

סימון דוידסון:  אני רוצה שגם בכפר קאסם – אני יודע שיש שם פעילות מאוד גדולה של קרטה ושל כדורסל ושיש שם אנשים שבאמת עושים דברים נפלאים, אבל עדיין יש יישובים במדינת ישראל, ג'לג'וליה, למשל, שאין להם מגרש לילדים

סימון דוידסון:  פתחו לא מזמן אולם בג'לג'וליה, אבל מגרש אין

סימון דוידסון:  עכשיו, איך יכול להיות שבשנת 2024 יש יישוב ללא מתקני ספורט לילדים? זה לא נתפס

סימון דוידסון:  זה נפלא מבינתי

סימון דוידסון:      בשבוע הבא ביום שלישי ב-11:00 בוועדת הספורט אנחנו נקיים דיון בנושא הספורט בחברה הערבית

סימון דוידסון:  יגיעו באמת רבים מאנשי הספורט בחברה הערבית, ואני מקווה שגם השר יגיע

סימון דוידסון:  יגיע רועי כחלון, שהוא הממונה במשרד ראש הממשלה על האלימות בחברה הערבית, שהוא באמת minded מאוד לנושא ספורט ככלי למניעת הפשע בחברה הערבית

סימון דוידסון:  אני באמת מאמין שאם אנחנו נשקיע כמדינה, אנחנו נפתח אגודות, אנחנו נקים מתקנים – ולא צריך את הכי יקרים

סימון דוידסון:  צריכים מתקנים כדי לעשות פעילות, מגרשי שחב"ק, מגרשים פתוחים

סימון דוידסון:  לא צריכים יציע, לא צריכים לקהל; צריכים מגרשים שהילדים יוכלו לבוא ולהתאמן

סימון דוידסון:  אנחנו נדאג לזה שיהיו להם מאמנים טובים, אנחנו נדאג לזה שמי שאין לו כסף, עם תוכנית מיוחדת, יוכל ללכת ולהיות בחוג – אני חותם על צ'ק פתוח שלי שאנחנו בעוד עשר שנים נראה מדינה אחרת לגמרי, אנחנו נראה מדינה שאחוזי האלימות בתוך בני הנוער ירדו דרמטית

סימון דוידסון:       צריך להבין שאותו נער בן 16 בסוף יהיה בוגר

וליד טאהא: לא עם תקציב כזה

סימון דוידסון: אתה יודע מה התקציב של הספורט במדינת ישראל? בוא ואני אספר לך

סימון דוידסון:  אורית פרקש בטח לא מכירה את המספרים

סימון דוידסון:  אני אגיד לכם את האמת: כל הכסף שמגיע היום במדינת ישראל לאגודות הספורט כתמיכות לוועד הפאראלימפי, לוועד אולימפי, ל-Special Olympics – לכולם ביחד זה 270 מיליון שקלים

סימון דוידסון:  270 מיליון שקלים מחולקים כתמיכות לכל הספורט הישראלי

סימון דוידסון:  הזה הסכום שמחולק לכל הספורט הישראלי – 270 מיליון

סימון דוידסון:  לפני דקה אמרתי לכם כמה כסף יש במשרד של אורית סטרוק – מעל 330 מיליון

סימון דוידסון:  כולם מקבלים כסף: זה – 20 מיליון, זה – 100 מיליון, זה – 200 מיליון

סימון דוידסון:       חבר'ה, הנושא הזה של הספורט ככלי חינוכי, ככלי בריאותי, ככלי של החברה – הבן שלך משחק כדורסל, אני יודע מה זה עושה לבן שלך, מה זה עושה שהוא נמצא במסגרת הזאת, זה שהוא עסוק, זה שהוא לא עם הטלפון וזה שהוא בריא

סימון דוידסון:  הדברים האלה משפיעים על העתיד של הילדים שלנו

סימון דוידסון:  אני גדלתי בנתניה

סימון דוידסון:  בבניין לידי הייתה משפחת אבוטבול, משפחת הפשע הכי גדולה

סימון דוידסון:  אבא שלי הכריח אותי להיות במסגרת של שחייה מגיל שבע עד יום לפני הצבא

סימון דוידסון:  כעסתי לפעמים

סימון דוידסון:  היום אני אומר לך שזה הדבר הכי טוב שהוא עשה בשבילי

סימון דוידסון:  זה שמר עליי מהפשע, זה שמר עליי מאלימות

סימון דוידסון:  הייתי כל הזמן במסגרת עם אנשים נפלאים, והתוצאות הגיעו

סימון דוידסון:  אני מסתכל על חברים שהיו איתי בקבוצה – טייסים, לוחמים, אנשי מדע, אנשי אקדמיה, כולם בלי יוצא מן הכלל באמת האנשים הכי מעולים לחברה הישראלית

סימון דוידסון:  אז הגיע הזמן שהמדינה הזאת תשקיע, ותשקיע לא מעט, בנושא הזה של הספורט

סימון דוידסון:      איך הזמן עובר? לא ייאמן, שתי דקות

סימון דוידסון:  לא הספקתי כלום

סימון דוידסון:  אני רוצה לדבר בשתי הדקות האחרונות על נושא חוק הגיוס

סימון דוידסון:  לפני כמה ימים היה לי פה דיון מאוד רועש עם השר אמסלם

סימון דוידסון:  הוא פשוט הסתכל עליי ואמר לי: אתה בכלל לא מאמין, אני לא בטוח שאתה יהודי, ותקפתי אותו אחרי זה

סימון דוידסון:  אני רוצה להגיד שמבחינתי, כמשפחה, אני נצר למשפחת רבנים מליטא ומווילנה

סימון דוידסון:  לצערי, כולם נרצחו בשואה

סימון דוידסון:  אני מאוד מכבד ואוהב את העולם החרדי

סימון דוידסון:  אני חושב שיש בו דברים מקסימים עם תרומה גדולה לחברה הישראלית, אבל אני חושב שהם קצת התבלבלו, ואני לא מדבר על האזרחים עצמם – אני מדבר על המנהיגים שלהם

סימון דוידסון:  אנחנו שמענו השבוע את הרב הספרדי מאיים בזה שאם יחייבו את החרדים להתגייס הם יעזבו את מדינת ישראל

סימון דוידסון:  אני חושב שהוא לא מבין את האירוע

סימון דוידסון:  אני חושב שהוא לא מבין באיזה מצב מדינת ישראל נמצאת היום, וזה לא היום – זה להרבה שנים קדימה

סימון דוידסון:  החוסר הגדול של חיילים בצבא שלנו משפיע על חלק מסוים בחברה הישראלי

סימון דוידסון:  יש חלק אחד שמחזיק את האלונקה - -   

אורית פרקש הכהן: עוד דקה

סימון דוידסון: - - וזה אותם אנשים שנמצאים במקומות הכי מסוכנים

סימון דוידסון:  כואב לי, כואב לי שאנשים במדינה הזאת לא הבינו שהם צריכים להיכנס מתחת לאלונקה

סימון דוידסון:  רק לפני חמישה ימים חבר מאוד טוב שלי, חבר ילדות שלי, טל ששון, איבד את הבן שלו, דוד ששון, לוחם עוקץ – ילד מדהים, חכם, ספורטאי, באמת ילד יפהפה

סימון דוידסון:  עמדתי שם בהלוויה יחד עם חבר הכנסת ארז מלול, שנינו היינו בהלוויה – הוא מייצג את ש"ס ואני מייצג את יש עתיד – ושנינו היינו מאוד כואבים

סימון דוידסון:  אחרי ההלוויה זזנו הצידה ואמרתי לו: ארז, אנחנו חייבים לעשות שינוי במדינה

סימון דוידסון:  זה לא יכול להימשך ככה

סימון דוידסון:  הוא עשה ככה עם הראש

סימון דוידסון:  צריך להבין שחלק גדול מחברי הכנסת של ש"ס והשרים היו בצבא

סימון דוידסון:  האזרחים צריכים להבין את זה, הבוחרים שלהם צריכים להבין את זה

סימון דוידסון:  הגיע הזמן לעשות שינוי; דרך אגב, גם בחברה הערבית – לעשות שירות לאומי, לתמוך, לעזור

סימון דוידסון:  אין לנו פה ערבים, יהודים ודרוזים, יש לנו מדינה אחת

סימון דוידסון:  אנחנו כולנו במדינה הזאת, וכולנו צריכים לעשות כמיטב יכולתנו

סימון דוידסון:  אני בטוח ויודע שלא כולם יוכלו ללכת להיות לוחמים בצבא, אבל לעזור, לתרום, להתנדב ולהיות חלק מהחזקת האלונקה הזאת – כולם צריכים לעשות במדינת ישראל

סימון דוידסון:  אני בטוח שבחיבור של כל המנהיגים אנחנו נוכל לעשות את זה

סימון דוידסון:      אני מודה לכם על ההקשבה, ואני קורא לכל המאזינים של נעמה לזימי לשאול שאלות בזמן הנאום שלה ולהתחבר בפייסבוק

סימון דוידסון:  תודה רבה

אורית פרקש הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת דוידסון

אורית פרקש הכהן:  הבא הוא חבר הכנסת ווליד טאהא – גם הוא 30 דקות? 20

וליד טאהא: 20 זה קצר

אורית פרקש הכהן: 20 זה קצר הערב, הלילה

וליד טאהא: נעמה לא - - -     

אורית פרקש הכהן: נעמה, האם את באמת תדברי שלוש שעות?     

נעמה לזימי: אני רציתי חמש, שתדעי לך

אורית פרקש הכהן: כל הכבוד לך

וליד טאהא: חייבים - - -     

סימון דוידסון: את יודעת איך בעלה מבסוט?     

נעמה לזימי: לא, הוא לא מבסוט, הוא מתגעגע אליי

אורית פרקש הכהן: חבר הכנסת טאהא, בבקשה

וליד טאהא: כבוד היושבת-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, בהמשך ישיר לדברי הטעם של חברי סימון, אתה יודע, סימון, פשיעה היא לא תופעת טבע והיא גם לא גזרת שמיים; סחר בסמים זה לא תופעת טבע וזה לא גזרת שמיים; אלימות היא לא תופעת טבע והיא לא גזרת שמיים

וליד טאהא:  כל הדברים האלה נמצאים במקום שהמשטר המרכזי היפנה להם עורף, ולא משנה אם זה ביישוב ערבי, ביישוב יהודי או בכל יישוב אחר

וליד טאהא:      אנחנו דנים עכשיו בהצעת חוק שהיא הצעת חוק שערורייתית והרסנית תרתי משמע, והיא כזאת בדיוק בגלל הדברים אתה, סימון, התייחסת אליהם והדברים שאני פתחתי בהם

וליד טאהא:  כנציג של החברה הערבית, אותי כמובן מעניין כל מה שמתרחש במדינה, אבל מעניין אותי במיוחד מצב הדברים של החברה ששלחה אותי לפה כדי לייצג אותה וכדי לעמוד על הנושאים הקרדינליים והבוערים שלה ולנסות לשנות דברים

וליד טאהא:  אנחנו בקואליציית השינוי, סימון, היינו ביחד להבין שכל התופעות האלה, שהן התופעות הקרדינליות, הבוערות, האתגרים המאוד-מאוד קשים שמולם מתמודדת החברה הערבית – כל הדברים האלה הם לא גזרת שמיים והם גם לא תופעת טבע

וליד טאהא:  זה לא משהו טבעי שקורה בחברה הערבית וצריך לקבל אותו ככזה

וליד טאהא:       אנחנו הבנו שמדובר בחברה שכולם מסכימים, אבל כולם, כולל הגזענים שעבדו על הצעת התקציב הזו – כולם מסכימים שבלמעלה מ-70 שנות מדינה, 75 שנות מדינה, המדינה הפלתה לרעה את החברה הערבית בתקציבים, בתשתיות, בכבישים, בחינוך, בבריאות, בספורט

וליד טאהא:  מי כמוך מכיר עכשיו את התנהלות הספורט בהרבה מאוד יישובים בחברה הערבית, ומי כמוך מרגיש כמה שזה תוסס וכמה שזה בוער בדמם של הצעירים

וליד טאהא:  היישובים מתמודדים עם תופעה של חוסר במתקני ספורט וכלים שיעמידו לטובת החבר'ה האלה, ולמרות זאת מתמודדים בהצלחה רבה; כנגד לכל הסיכויים, רושמים גם הצלחות רבות

וליד טאהא:       יש לנו כמה קבוצות בליגות גבוהות בכדורגל, גם בכדורסל – הזכרת את כפר קאסם

וליד טאהא:  יש לנו קבוצת כדורגל בליגה הלאומית; יש לנו קבוצת כדורסל בליגה הלאומית; יש לנו את ספורט האגרוף, שהוא תוסס מאוד

וליד טאהא:  יש לנו כל מיני ענפי ספורט שהם באמת בנפשם של הצעירים

וליד טאהא:      הרשות המקומית לעיתים מתמודדת עם אתגרים בכוחות עצמה, וכוחות עצמה ברשות הערבית הם כוחות דלים, מה לעשות? למה? כי הצעת החוק המדוברת, שכנראה תעבור מחר, היא הצעת חוק שמקבעת את האפליה שגם ככה הייתה קיימת

וליד טאהא:      התחלתי לומר שאנחנו בקואליציית השינוי ניסינו להביא בשורות לכל אזרחי המדינה, ובין היתר גם לאזרחים הערבים, בלי שמישהו מקבל שקל על חשבון האחר

וליד טאהא:  האזרח הערבי לא מקבל את מה שמגיע לו על חשבון היהודי, והאזרח היהודי לא יקבל מה שמגיע לו על חשבון האזרח הערבי

וליד טאהא:  זה לא על חשבון, זה לא או-או

וליד טאהא:  אפשר גם וגם, והצלחנו בזה שאנחנו יודעים לעשות את זה

וליד טאהא:       הבאנו הצעת חומש, תוכנית חומש, כדי לצמצם פערים, סימון; לא כדי לטייב את מצבה של החברה הערבית לעומת החברה היהודית אלא כדי לצמצם פערים, גם בחינוך, גם בבריאות, גם בספורט, גם בכבישים, גם בתשתיות, גם בניקיון, גם בסביבה – בכל התחומים

וליד טאהא:  התחלנו לעבוד, ובאמת אתה עשית עבודה מאוד יפה בכל הקשור לספורט, שחייה וספורט, בכל מיני תחומים, וראית גם תוצאות

וליד טאהא:  אבל לצערנו, הצעת החוק הנוכחית באה וגודעת, קוטעת - - -     

סימון דוידסון: אתה יודע, בכל הנבחרת של המשחקים האולימפיים האחרונים, היו לנו כ-100 משתתפים – לא היה אחד מהחברה הערבית

וליד טאהא: וחבל

סימון דוידסון: זה אומר משהו

וליד טאהא: זה אומר הרבה, כי לצערנו, את התנופה שניסינו לייצר – והוכחנו שאפשר לעשות את זה, והתחלנו עם זה, התחלנו עם זה, ולא נשארנו קרובים לאחוזים נמוכים; ראינו שפורצים דרך בתקופה כל כך קצרה – עכשיו מביאים הצעת חוק תקציב שמקבעת את האפליה של לפני תוכנית תקאדום 550, מעמיקה את השיסוי, מחלישה את החלש עוד יותר, מריעה מאוד את המצב החברתי והכלכלי, ולצערנו לא רק שאיננה מביאה בשורות – היא מדאיגה, מדאיגה מאוד לעתיד לבוא

וליד טאהא:      הסכמנו כי סמים, פשיעה, אלימות – אלה נושאים שפורחים במקום שבו מפנים עורף לחברה האזרחית

וליד טאהא:  וזו המדיניות שהממשלה הנוכחית, הקואליציה הנוכחית, עושה בדיוק

וליד טאהא:  לא שמישהו עושה דברים שאינו יודע את התוצאות שלהם

וליד טאהא:  נהפוך הוא, הם מביאים הצעת תקציב והם יודעים שהיא תביא אסון, על החברה הערבית במיוחד ועל האוכלוסיות החלשות באופן כללי

וליד טאהא:       דיבר סימון על החינוך ועל הילדים החרדים ועל התקצוב של הילדים החרדים, ואני רוצה לומר שילד הוא ילד

וליד טאהא:  ילד חרדי, ילד חילוני, ילד ערבי – מה זה משנה? ילד הוא ילד, ולכל ילד מגיע לקבל את החינוך הראוי לו ומגיע לקבל את התקציבים הראויים לו

וליד טאהא:      תקשיבי, היושבת-ראש, כל הזמן אמרו: אנחנו לא ניתן כספים למוסדות חינוך שלא מלמדים ליבה

וליד טאהא:  גם אם הלכנו בעקבות ההיגיון הזה, אז מוסדות חינוך בחברה הערבית – תקשיבי, כולל במוכר שאינו רשמי – מוסדות החינוך בחברה הערבית מלמדים ליבה ללא יוצא מן הכלל

וליד טאהא:  למרות זאת ואף על פי כן, הילד הערבי הוא כנראה לא ממש ילד בעיני סמוטריץ', שרקם הצעת תקציב גזענית תרתי משמע

וליד טאהא:  האדם אינו מסתיר את העוינות שלו לחברה הערבית, אינו מסתיר את הגזענות שלו כלפי החברה הערבית

וליד טאהא:  הבן אדם הצהיר בעבר שאיננו מוכן שאשתו תשהה בחדר לידה משותף עם אישה ערבייה

וליד טאהא:  הבן אדם מצהיר בריש גלי שמבחינתו הילד הערבי הוא לא ילד שווה לילד היהודי, לילד החרדי – לא משנה לאיזה ילד, אבל מבחינתו מוטב לפגוע בילד הערבי, כי מגיע לו פחות מלכל ילד אחר במדינה

וליד טאהא:       ההצעה תעמיק את הפילוג, את השיסוי, את האפליה ואת העוני, וכפי שאמרתי לגבי החברה הערבית, מדובר בהכרזת מלחמה

וליד טאהא:  סמוטריץ', נתניהו ובן גביר מכריזים מלחמה על החברה הערבית בהצעת התקציב הזו, שמגלמת את האני-מאמין שלהם כלפי החברה הערבית

וליד טאהא:  והאני-מאמין שלהם הוא שלחברה הערבית לא מגיעים הכספים שהוקצו לה בתוכניות שהקואליציה הקודמת הכינה, תוכניות תקאדום 550, תוכניות לצמצום פערים וסגירת פערים

וליד טאהא:  על כן נתניהו, בן גביר, סמוטריץ' – הממשלה הזו, העומד בראשה, השרים שלה – מכריזים מלחמה ללא בושה על הילד הערבי במדינת ישראל, על האישה הערבייה במדינת ישראל

וליד טאהא:  מבחינתם מוטב להפלות ילדים ערבים; מוטב להפלות נשים ערביות

וליד טאהא:  מבחינתם מאות אלפי צעירים, אדוני השר, ללא לימודים וללא עבודה, זה מצב בסדר

וליד טאהא:  מבחינתם, שהצעירים האלה ילכו לסמים, לפשיעה, לכנופיות פשע, לסחר בנשק

וליד טאהא:       בממשלה הנוכחית מכהנים שרים שמבחינתם משילות היא הרס בתים, ולא לשמור על חיי האזרחים מפני כנופיות פשע

וליד טאהא:  נשק מסתובב היום בידיים של הצעירים בצורה כל כך קלה; אפשר לרכוש נשק כפי שקונים שמנת במכולת

וליד טאהא:  זה מצב אבסורדי, מצב בלתי נתפס ומצב שיחמיר את התנאים הרעים בלאו הכי בחברה הערבית

וליד טאהא:      אנחנו פעלנו בקואליציה הקודמת כדי לצמצם פערים בתשתיות, בכבישים, במבני ציבור, בכיתות לימוד, שחסרות כל כך בתוך החברה הערבית, בהקמת אזורי תעשייה, בהקמת אזורי מסחר, בניקיון – ניקיון בכלל, ניקיון סביבתי, הגנת סביבה, פינוי אשפה, אשפה קשה – בחינוך, בבריאות, בשירותי בריאות ובכל התחומים

וליד טאהא:      ואולם, הצעת התקציב הנוכחית תמיט מכת מוות על כל התוכניות האלה

וליד טאהא:  כבר התבשרנו שמתוך 36 מיליארד שקל שהם לתוכניות תוספתיות שמחוץ לבסיס התקציב, יש 32 מיליארד שקל של החברה הערבית, ומקצצים מהם 15%, שזה קיצוץ דרסטי וחמור ביותר, לעומת קיצוץ של 5% לרוחב בכל משרדי הממשלה, שגם שם החברה הערבית נפגעה, אבל פוגעים בה גם בקיצוץ הזה של 5% לרוחב וגם בקיצוץ של 15%, שהוא קיצוץ שנועד לפגוע באופן ספציפי בתוכניות של החברה הערבית

וליד טאהא:      יש נושא נוסף, מדאיג ביותר לכל אזרח שפוי במדינה, יהודי כערבי, ערבי כיהודי, והוא המדיניות ההרסנית של חלוקת נשקים – חלוקת נשקים בכזה טקס שנערך, עורכים צילומים עם אלה שמקבלים את הנשקים

וליד טאהא:  ואנחנו מתחילים לראות את התוצאות ההרסניות של המדיניות המטורפת הזו של השר לביזיון לאומי – שר עם אפס אחריות, שר שאיננו מתנהל מול אזרחי המדינה באופן שווה אלא מתנהל באיפה ואיפה על בסיס גזע ולאום

וליד טאהא:  וכבר יש שימוש שגובה חיי אדם בנשק הזה ביותר ממקרה אחד, והנושא הזה צריך להדאיג כל אזרח במדינת ישראל

וליד טאהא:       אני רוצה להעלות עוד סוגיה, שקשורה קשר ישיר לפסטיבל הזה של חלוקת נשקים שהשר לביזיון לאומי מתגאה בו, והיא נושא ההסתה כלפי החברה הערבית וההתרסה, הלעומתיות בהתנהלות מול החברה הערבית

וליד טאהא:  הוא בא ודורש שהמשטרה תאכוף הריסות בתוך חודש הרמדאן, בתוך החגים

וליד טאהא:  הוא מסית כלפי החברה הערבית כל הזמן

וליד טאהא:  הוא רצה לגרור את האוכלוסייה הערבית לעימות עם המדינה – עימות שהחברה הערבית לא רצתה בו והכשילה אותו ומשכה את השטיח מתחת לרגליו

וליד טאהא:  עכשיו הוא ניסה להבעיר את השטח באמצעות מסגד אל-אקצא והגבלת גילי הכניסה של אזרחים ישראלים למסגד אל-אקצא, ואני מקווה שגם בסוגיה הזו הוא ייכשל, כי מגיע לו להיכשל גם בסוגיה הזו

וליד טאהא:      אני רוצה לומר שהפגיעה בחברה הערבית זה לא תענוג של גזענות של אדם כלפי החברה הערבית וזה מסתיים כאן – הפגיעה בחברה הערבית היא פגיעה בכלכלת המדינה

וליד טאהא:  כל גורמי המקצוע, ללא יוצא מהכלל הזהירו והתריעו מהפגיעה בתקציבי החברה הערבית – נגיד בנק ישראל, גורמי המקצוע, אנשי האוצר, אלה שלא מאפשרים להם להשמיע את קולם החוצה

וליד טאהא:  גם הם התריעו והזהירו מפני פגיעה בתקציבי החברה הערבית, ואמרו שהחברה הערבית היא מנוף לקידום כלכלת המדינה, ועל כן הפגיעה בתוכניות של החברה הערבית היא לא פגיעה רק בחברה הערבית אלא פגיעה בכל הכלכלה של המדינה

וליד טאהא:  וחבל שדוהרים לכיוון של אישור תקציב שכל-כולו פגיעה בחברה הערבית, ומן הסתם גם פגיעה בכלכלה של המדינה

וליד טאהא:  (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) תודה רבה

אורית פרקש הכהן: תודה רבה, חבר הכנסת טאהא

אורית פרקש הכהן:  חברת הכנסת נעמה לזימי, בבקשה

אורית פרקש הכהן:  180 דקות – כן המזכיר? את מוכנה, נעמה?     

נעמה לזימי: אני מוכנה

נעמה לזימי:  את מוכנה?     

אורית פרקש הכהן: כל הכבוד

נעמה לזימי: אנחנו צריכות להחזיר את תקציב הכנסת לגדולתו

אורית פרקש הכהן: בדיוק

נעמה לזימי: ממש

אורית פרקש הכהן: בבקשה

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  תודה, יו"ר הישיבה

נעמה לזימי:  כנסת נכבדה, פיליבסטר על התקציב

אורית פרקש הכהן: משהו כאן לא בסדר

נעמה לזימי:  אני רגע עושה לעצמי קצת סדר

אורית פרקש הכהן: עשיתי 180 דקות

נעמה לזימי: זה – אורית, אולי ניתן לך זכות ראשונים לבחור במה נתחיל?     

אורית פרקש הכהן: אוי, יש כל כך הרבה בתקציב הזה

נעמה לזימי: נכון, את שותפתי לוועדת הכספים

נעמה לזימי:  תגידי, יש לי מלא שאלות ותשובות

אורית פרקש הכהן: אולי תדברי על דוגמה אישית – היעדר דוגמה אישית בתקציב הזה מצד שר האוצר

אורית פרקש הכהן:  מה את אומרת?     

נעמה לזימי: על זה אפשר לפתוח פיליבסטר של יממה

נעמה לזימי:  מה את אומרת? יש כסף לכולם

אורית פרקש הכהן: שלא תספיק

נעמה לזימי: כן, יש כסף לכולם ואין כסף לכולם ליותר מדי אנשים - - -     

אורית פרקש הכהן: חילופי הרזרבה בתקציב - -      

נעמה לזימי: כן

אורית פרקש הכהן: - - מה יש בהם? אפשר לעשות שעה לדבר איך - - -     

נעמה לזימי: אגב, עכשיו יש – רק כספי רזרבה, הבנק הבלתי נדלה של כל השותפים של סמוטריץ'

נעמה לזימי:  וגם צריך להגיד שגם אופק חדש, כרגע, בגלל שלא עבר, זה נכנס לרזרבה

אורית פרקש הכהן: זה לא יאומן

נעמה לזימי: זה ברזרבה, 600 מיליון שקל

אורית פרקש הכהן: ועדת הכספים סגורה

נעמה לזימי: סגורה שבוע כי אופק חדש לא עבר

נעמה לזימי:      יודעת משהו? אני יודעת עם מה אני אתחיל – אני אתחיל עם החינוך הממלכתי-ציבורי, אני אגיד לך עם מה אני אתחיל

נעמה לזימי:  רגע, איפה סימנתי את זה?     נסביר רגע את הנושא הכי חשוב

נעמה לזימי:  למה אנחנו מתנגדות לאופק חדש? קודם כול, נתחיל עם זה שמדינה כמו ישראל זקוקה לחינוך הממלכתי-ציבורי שלה אפילו יותר ממדינות אחרות

נעמה לזימי:  זו מדינה שצריכה אתוס משותף ולייצר ישראליות משותפת, קולקטיב שתחתיו כולנו מרגישים את המנגנונים ואת התפיסה הלאומית ואת הביחד שלנו ואת הערכים המשותפים של אומה, של חברה

נעמה לזימי:  אלא שיש חברות שהתנתקו מהחינוך הממלכתי-ציבורי בישראל, ואת הנזקים העמוקים של הדבר הזה אנחנו מרגישים בימים אלו

נעמה לזימי:      בעיניי, חינוך ממלכתי-ציבורי זה קודם כול חינוך לשוויון הזדמנויות, כי אם אין שוויון הזדמנויות, המדינה כושלת

נעמה לזימי:  אם לא כל אדם וכל מרחב יוכל לממש את הפוטנציאל שלו ויוכל להגיע למקום שהוא צריך להגיע אליו, יש בעיה

נעמה לזימי:  עכשיו, מה קורה כאן? לא רק שפוגעים בחינוך הממלכתי-ציבורי לאורך שנים, גם מייצרים פערים בין התקצוב בתוך החינוך הממלכתי-ציבורי וגם נותנים כסף ציבורי לחינוך פרטי, ממיין, סלקטיבי, מפלה, מפלגתי, ושחלקו ללא ליבה

נעמה לזימי:  בעצם הממשלה הזו שחררה כל רסן, ועוד לפני המלחמה

נעמה לזימי:  ממשלה שהחליטה: אנחנו 64, ימין מלא מלא מלא, אנחנו נעשה מה שאנחנו רוצים, גם על חשבון הערכים הלאומיים שלנו, גם על חשבון דור העתיד וגם מתוך ידיעה שהפגיעה תהיה אנושה

נעמה לזימי:      כשאנחנו התנגדנו לאופק חדש, היו מי שתפסו את זה כהתנגדות שהיא כביכול אנטי-חרדים, ואין דבר וחצי דבר שקשור לזה

נעמה לזימי:  ההתנגדות שלנו לאופק חדש זה התנגדות למערכת ללא ליבה, ללא שקיפות, ללא פיקוח, ללא מחויבות לכל כללי הרגולציה שיש לשאר החינוך הממלכתי-ציבורי, וגם תקציבים שבסופו של דבר יחייבו את כל החינוך הפרטי בישראל

נעמה לזימי:  מה שאני ראיתי לנגד עיניי זה פשוט תקציב שההשלכה העתידית שלו היא חיסול החינוך הממלכתי בישראל, חיסול החינוך הציבורי בישראל, וזה אומר חיסול שוויון ההזדמנויות בישראל

נעמה לזימי:      אני אקריא כאן חלק מהספר של פרופ' יוסי דהאן "צדק חינוכי, הפרטה ומטרות החינוך"

נעמה לזימי:  אני רק רוצה להגיד שהרבה בגלל המאבק הפרלמנטרי שלנו, התקציב הזה של אופק חדש נדחה כרגע, כי לא הסכמנו להעביר אותו בלי כל התקנות, בלי כל הסימוכין המשפטיים, ומספטמבר אנחנו פועלים בנושא הזה עם מכתבים, עם פירוט, עם הכול

נעמה לזימי:  אני אישית – לא אגיד את השמות, אבל יש צוות מומחים מאחורי הקלעים שמאוד עוזרים בנושא הזה, ואותם מומחים הם לא מטעם, הם פשוט אנשים שמאוד חשוב להם חינוך ממלכתי-ציבורי בישראל, מבינים את ההשלכה הקשה, מבינים שזו פגיעה בשוויון ההזדמנויות בחינוך

נעמה לזימי:  ואת יודעת משהו? זו פגיעה בילדים חרדים

אורית פרקש הכהן: עמד פה הבוקר יו"ר ועדת הכספים, שמעתי שאמר ממש מדם ליבו שמקפחים את הגננות של אופק חדש כי רק מהן מונעים את הכסף השוויוני הזה

אורית פרקש הכהן:  מה את אומרת על זה? אני יודעת פשוט שאנחנו מסכימות

נעמה לזימי: אני אומרת שמי שלא מוכנים אפילו לדווח כמה מורות, מה שעות ההוראה ואת כל מה שצריך כדי שיקבלו את הכסף שלהן, שלא יתלוננו על זה שאנחנו מבקרות את זה

נעמה לזימי:  ודבר שני – כן, אני חושבת שהחינוך הממלכתי-ציבורי צריך להיות מתוקצב יותר, ואני אומרת את זה

נעמה לזימי:  אני חושבת שאנחנו צריכים לכונן פה באופן נרחב חינוך ממלכתי-חרדי, כי אני כן מכירה בצורך של זרם ואורח חיים להיות חלק מהמערכת, אני לא שוללת את זה, לחלוטין לגיטימי, אבל אני חושבת שכמדינה, אסור לנו להגיד שבגלל שזאת חברה אחרת, מותר לנו שהילדים שלה יהיו בלי הזדמנות; בגלל שאלה חרדים, מותר לנו שלא יהיה להם לימודי ליבה

נעמה לזימי:  למה מה? לילדים האלה לא מגיעה הזדמנות שווה?      אנחנו פה כשלנו לאורך שנים

נעמה לזימי:  הביקורת שלי היא גם על הצד שלנו

נעמה לזימי:  אם היה פה חינוך ממלכתי-ציבורי ב-20, 30 השנים האחרונות, אורית, לא היה משבר גיוס, לא היה משבר תעסוקת חרדים, והחרדים היו חלק אינטגרלי ממשי בחברה הישראלית

נעמה לזימי:  את זה גם ההנהגה שלהם יודעת

נעמה לזימי:  הם לא רוצים אותם

נעמה לזימי:  אם זרם חרדי, חינוך ממלכתי-חרדי – לא רוצים אותם שם

אורית פרקש הכהן: תודה

אורית פרקש הכהן:  עכשיו יש לך זכות גדולה, כי תשמע את חברת הכנסת לזימי, שיש לה הרבה דברי טעם על התקציב, כי אני חברה שלה לוועדת הכספים, והיא צודקת בכל מה שהיא אומרת

נעמה לזימי: תודה, אהובה

נעמה לזימי: עכשיו, מאיר, כבוד יו"ר הישיבה, מה שאני עושה כאן עכשיו – אני רוצה להקריא קטע מספרו של פרופ' יוסי דהאן "צדק חינוכי, הפרטה ומטרות החינוך", שמתחבר - - -     

מאיר כהן: יוסי

נעמה לזימי: יש גם את מומי, שהוא גם עילוי וממגדל העמק, אז כאילו אין מה לומר

מאיר כהן: הם כולם מקסימים

נעמה לזימי: נכון, אז יש את מומי דהן, שהוא כלכלן בחסד, וגם איתו עבדנו בתקציב הזה, ויש את פרופ' יוסי דהאן, שהוא פרופסור לפילוסופיה, אם אני לא טועה, אבל גם מומחה בחינוך

נעמה לזימי:      אני אקריא את אחרית הדבר של הספר הזה שלו, שמתכתב עם הנושא של חינוך ממלכתי-ציבורי

נעמה לזימי:  אחרית הדבר: "בספר זה עסקתי בסוגיות מרכזיות במערכת החינוך: סוגיית הצדק החינוכי, סוגיית ההפרטה וסוגיית מטרות החינוך – שלוש סוגיות שמקיימות ביניהן יחסי גומלין תיאורטיים, ערכיים ומעשיים

נעמה לזימי:  בהקשר רחב יותר, הדיון בהן הוא דיון מוסרי שמתמקד בשלושה אידיאלים מרכזיים – צדק, דמוקרטיה וחינוך, ומהווה בסיס לבחינת מידת השימוש של אידיאלים אלה במציאות החינוכית הישראלית

נעמה לזימי:       "בחינה זו מעלה שמדינת ישראל רחוקה מלממש עבור ילדיה ואזרחיה צדק חינוכי, בין על פי תפיסת שוויון ההזדמנויות המהותי, בין על פי תפיסת הסף של חינוך הולם מינימלי ובין על פי תפיסות אחרות של צדק חינוכי"

נעמה לזימי:       רגע, אתה היית מנהל בית ספר

מאיר כהן: הוא צודק

נעמה לזימי: אני בת של מנהל בית ספר ונשואה למורה

מאיר כהן: איחוליי ותנחומיי

נעמה לזימי: אבל אהבת את זה

נעמה לזימי:  היית גם מורה לפני כן?     

מאיר כהן: כן, בטח

מאיר כהן:  מאוד אהבתי

מאיר כהן:  זה הדבר הכי טוב שיכול אדם לעסוק בו

נעמה לזימי: זה שליחות אמיתית

נעמה לזימי:  אני רואה את זה עם אבי, הוא מאוד אוהב את ההוראה

מאיר כהן: כשאני אומר "תנחומיי", אני רואה שהקושי והתפקיד – ואנשים עדיין לא גילו את המורים

נעמה לזימי: המדינה הרחיקה את הציבור מהתפקיד הזה

מאיר כהן: עדיין אני רואה את המשכורות שלהן, עדיין הן לא גבוהות

מאיר כהן:  בתקופת הקורונה – בתקופת המלחמה הנוראה הזאת הגעתי למלונות של מפונים וראיתי אותם נוסעים ממקום למקום, אוספים את הילדים האלה משבר גדול מאוד

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  וזה תפקיד אמיתי שגם מעצב

נעמה לזימי:  אני גם יכולה לומר שלא פעם אנחנו לא מאפשרים למורים לא רק בשכר ובתנאים אלא בתנאי הכיתה וסביבת המערכת, אנחנו לא מאפשרים את המימוש, וזו טרגדיה, כי אני חושבת שלישראל אין את היכולת לוותר על התנהלות שהיא התנהלות רווחתית אחרת במערכת החינוך בישראל, וזה הרבה מעבר לשכר

נעמה לזימי:  וכמובן שבסוגיית השכר אני מסכימה לחלוטין, אבל בסוף, אני חושבת על המורה, זה שהלך ולמד הוראה מתוך שליחות גדולה, נכנס עם 40 תלמידים לכיתה, והוא צריך לאתר את הפוטנציאל של אותו תלמיד, את השבר של תלמיד אחר, את המקומות שבהם הוא צריך לאסוף ולהיות גם אוזן קשבת, ואיך אפשר? באמת, כאילו נשלחים מראש למשימה בלתי אפשרית

מאיר כהן: לפעמים אני מכעיס מורים ואני אומר להם מה שתיארת עכשיו, שמורה שנכנס לכיתה הטרוגנית של 40 תלמידים זה האתגר הכי גדול – כיתה הטרוגנית

מאיר כהן:  אני תמיד אומר להם: כשאתה מלמד קבוצה של גאונים זה קל; כשאתה צריך "חנוך לנער על פי דרכו", כשאתה צריך לאתר בתוך הסבך הגדול הזה ולבנות לכל אחד תוכנית אישית ולהביא אותם להצלחה, זאת עבודה שהיא כמעט בלתי אפשרית היום

נעמה לזימי: היא יכולה לראות אחרת

נעמה לזימי:  אתה יודע, לפני שעברנו לחיפה – ואז הוא לימד במערכת החינוך, הוא לימד שם בבית הספר אליאנס – הוא היה מורה בתוכנית היל"ה

מאיר כהן: צמצום פערים

נעמה לזימי: כן, בבת ים

נעמה לזימי:  התחלנו לצאת, ואבי אהב את זה כל כך

נעמה לזימי:  אני לא ראיתי בן אדם קם לעבודה כל כך מאושר כמו אבי

נעמה לזימי:  לימים אני מבינה שזאת לא רק האהבה שלו לעבוד עם נוער שהוא קצת יותר נוער קצה ושזאת שליחות אמיתית אצלו – בסוף הוא עבד בכיתה קטנה, כן, עם נוער יותר קשה, והוא ממש יכול היה להשקיע בכל תלמיד, וזה מילא אותו, כי כל תלמיד קיבל ממנו עולם ומלואו

נעמה לזימי:  הוא לא ויתר על בגרויות – בגרויות בהיל"ה – עשה מה שהוא יכול

נעמה לזימי:  הוא גם נקשר רגשית וגם התאפשר לו להגשים את מאווייו החינוכיים, של מורה שהוא גם מורה דרך

נעמה לזימי:       ומה אנחנו משאירים למורים שלנו היום? אנחנו מקשים עליהם כל כך, ואנחנו מקשים על הילדים שלנו בסוף

נעמה לזימי:  אנחנו לגמרי פוגעים בילדים שלנו

מאיר כהן: אנחנו מקשים על המורים, גם משרד החינוך מקשה על המורים, וגם לאט-לאט מצמצם את המושג של מורה שמתכלל עוד ועוד

מאיר כהן:  את יודעת כמה סוכנים נכנסים? אני קורא להם "סוכנים"

מאיר כהן:  כשרוצים ללמוד יהדות, מביאים עמותה שתלמד יהדות, ולאט-לאט המורה שאנחנו גדלנו איתו, המורה שהיה מרכז עולמנו, הופך להיות מורה של מקצוע

מאיר כהן:  ואלה שבאים ורוצים להיות מרכז עולמם של התלמידים – שוחקים אותם

נעמה לזימי: שוחקים אותם מהר

נעמה לזימי:  יש לי המון חברים שהתחילו בהוראה ולא המשיכו

מאיר כהן: את צעירה

מאיר כהן:  תהיה שרת החינוך, תבואי עם אג'נדות

מאיר כהן:  אני מאחל לך

נעמה לזימי: אבל האג'נדות שלי הן מהפכות מהפכות, מאיר, לא בקטן

מאיר כהן: בסדר

נעמה לזימי: אבל צריך מהפכות, נכון?      

מאיר כהן: בטח

מאיר כהן:  מערכת החינוך צריכה ניעור גדול מאוד

מאיר כהן:  בראש ובראשונה להפסיק עם הטירוף המוחלט הזה שאין זמן לתלמידים להיות תלמידים, להיות נערים, להיות נערות

מאיר כהן:  אין זמן למורים

מאיר כהן:  הרגע הזה של אני–אתה של מרטין בובר שהוא מתאר - -     

נעמה לזימי: ממש

נעמה לזימי:  נכון

מאיר כהן: - - אין

מאיר כהן:  המורים אומרים: אני צריך למלא טפסים למפקח, למלא טפסים למנהל, למשרד החינוך, להורים

נעמה לזימי: ואז מורידים גם בשעות ההוראה, מורידים בשעות השהייה – מורידים בכל המקומות

נעמה לזימי:  אני זוכרת שהיה העניין עם שעות השהייה בשנה שעברה, ואז אבי אמר לי: את יודעת, אני, זה לא משנה לי, אבל שעות השהייה זה המעט שאני עושה עם תלמידים מתקשים שאני יודע שלא בטוח שתהיה להם היכולת ללכת לשיעור פרטי

מאיר כהן: למי יש?      

נעמה לזימי: כי או שאנחנו אומרים שהמערכת הזאת תהיה פשוט לגמרי מעמדית, ואז אנחנו פוגעים עמוקות בעקרון שוויון ההזדמנויות

נעמה לזימי:  הרי אין בישראל שוויון הזדמנויות מלא, אבל יש תפיסה שצריך להיות

נעמה לזימי:  אבל מה שעושים בשנים האחרונות זה מבטלים את התפיסה הזאת

נעמה לזימי:  פשוט מפקיעים אותה

נעמה לזימי:  זה או שיש לך או שאין לך

נעמה לזימי:  אז כמערכת ששאפה פעם לצדק חינוכי, אנחנו גם כאילו מוציאים את השאיפה הזאת מהמערכת

מאיר כהן: יש הרבה אנשים בכנסת שעיקר תפיסתם נשענת על קהלת והתפיסה הזאת

נעמה לזימי: ממש

נעמה לזימי:  ונראה לי שלמדנו שמקהלת עדיף להתרחק השנה הזאת

נעמה לזימי:  צריך להתרחק מזה

נעמה לזימי:  אלה לא התשתיות שהאומה שלנו הוקמה עליהן

נעמה לזימי:  לא

נעמה לזימי:  זה לא

מאיר כהן: כל ישראל ערבים זה לזה

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:       אני רגע רוצה על החלק של יוסי: "לעיתים המדינה אף מסייעת להרחבת הפערים – למשל כאשר היא מקצה משאבים רבים יותר לתלמידים מסקטורים מבוססים יחסית, או כאשר היא מקצה כספי ציבור רבים לתלמידי תיכון בבתי הספר הממלכתיים-דתיים לעומת הקצאה קטנה יותר לתלמידים יהודים בבתי ספר ממלכתיים ולתלמידים ערבים

נעמה לזימי:       "צדק חינוכי אינו ממומש בישראל גם מפני שהמדינה אינה פועלת באופן אקטיבי לביטול השפעתם של פערים כלכליים על רמת החינוך שהילדים זוכים לה

נעמה לזימי:  מדינה המחויבת למימוש שוויון הזדמנויות הייתה חייבת לנקוט הקצאה דיפרנציאלית של משאבים שתפצה על הפערים העצומים בין תקציבי החינוך של רשויות מקומיות שונות ועל הפערים בהוצאה על חינוך בין משפחות מעשירונים עליונים לבין משפחות מהעשירונים התחתונים

נעמה לזימי:       "מדינה המחויבת לצדק חינוכי (ובמושג מדינה הכוונה אינה רק למשרד החינוך אלא גם לגופים כמו מערכת המשפט) הייתה צריכה גם לשמש בלם מפני הלחץ המתמשך של קבוצות הורים מבוססות להשיג עבור ילדיהן יתרונות במרוץ החינוכי, בין היתר באמצעות הקמת בתי ספר ייחודיים מעין פרטיים שמימונם העיקרי מגיע מהציבור"

נעמה לזימי:       זה מה שאני חוששת שיקרה אם אופק חדש אכן יעבור במלואו, מאיר כל החינוך הפרטי יקבל את התוספות הללו

נעמה לזימי:  התחיל בג"ץ – הרי החינוך הכנסייתי כבר הגיש בג"ץ

נעמה לזימי:  לא יהיה יותר טעם לשקם מערכת ציבורית ממלכתית, כי פשוט החינוך הפרטי ייהנה מכל אותן תוספות עם פחות רגולציה

נעמה לזימי:  החינוך הממיין הסלקטיבי יהיה מעל החינוך הממלכתי הציבורי, שהוא שמאפשר את שוויון ההזדמנויות, בתפיסה, לפחות

מאיר כהן: אני מקווה שאת יודעת שגם החינוך הציבורי הוא סלקטיבי, הוא ממיין

נעמה לזימי: בוודאי

נעמה לזימי:  אנחנו קודם כול יודעים שיש בעיות קשות מאוד במערכת, אבל אני תמיד מעדיפה את התיקון מאשר את ההחרבה

נעמה לזימי:  הרי גם מערכת המשפט צריכה תיקון, אבל לא צריך לחסל אותה

נעמה לזימי:  אז גם אני אומרת פה שהחינוך הפרטי תמיד יהיה כזה שמייצר פערים מול החינוך הציבורי שעוד אפשר לתקן

מאיר כהן: אני מכיר סיפורים שאני חוויתי בבית הספר שלנו בדימונה

מאיר כהן:  התפיסה הייתה שלא מוותרים על אף אחד

מאיר כהן:  ילדים בתחילת י"א החליטו שהם רוצים ללמוד – באה להם ההארה באמצע י"א - -      

נעמה לזימי: מצוין

מאיר כהן: - - ובית הספר נרתם

מאיר כהן:  עכשיו, שערי לעצמך שהיינו בית ספר ממיין ומסליל

מאיר כהן:  איזו זכות הייתה לנו בכיתה ח' לקחת ילד כזה או ילדה כזאת, ובגלל שעכשיו אנחנו מחליטים, אנחנו מסלילים אותם - -     

נעמה לזימי: ממש

מאיר כהן: - - כמו שעשו איתנו בעיירות הפיתוח בסוף שנות השישים והשבעים

נעמה לזימי: מה, אתה מספר לי? אגב, במגדל העמק, כשאני הייתי בתיכון – אני חושבת שהיום זה כבר לא ממש קורה – כשאני הייתי בתיכון אני זוכרת שהייתי יכולה לבוא לבית הספר ופתאום לראות שעוד תלמיד הועבר לבית ספר מקצועי

נעמה לזימי:  זה היה קורה ככה עם תלמידים

נעמה לזימי:  פתאום אני מגלה שעוד חבר בשכבה כבר לא לומד איתי

נעמה לזימי:  זאת מערכת שאז נתוני הבגרות היו יותר חשובים מאשר האפשרויות לסיים 12 שנות לימוד בחינוך הממלכתי הציבורי

נעמה לזימי:  ואגב, תמיד זה גם אוכלוסיות שבחלקן ההורים באמת קרעו את עצמם מתוך מצב גם כלכלי וגם מעמדי שהוא בלתי אפשרי

מאיר כהן: איפה למדת, בחיפה?      

נעמה לזימי: לא, אני למדתי במגדל העמק, באורט רוגוזין

נעמה לזימי:  היה בית ספר אחד ובית ספר מקצועי

מאיר כהן: היה אורט ועוד בית ספר מקצועי

מאיר כהן:  כמו בדימונה

נעמה לזימי: אם משהו צריך לעשות בעיר כמו מגדל העמק זה לפתוח עוד תיכון, שתהיה עוד אפשרות

נעמה לזימי:  טוב, זה הרבה דברים

מאיר כהן: בדימונה היום יש שלושה תיכונים

נעמה לזימי: הם גם טובים בדימונה, כמו שאני יודעת

מאיר כהן: מצוינים

מאיר כהן:  יש שם מסורת שכל ראש עיר שעולה מבין שהדבר הראשון זה החינוך

נעמה לזימי: זה הכי חשוב

נעמה לזימי:  תראה, אני היום לא יודעת, אני אומרת את הדברים רק מחוויה מאז, וזה גם מאוד ספציפי

נעמה לזימי:  בסוף גם בבתי הספר שלנו השתדלו מאוד

נעמה לזימי:  אני חושבת שהמערכת הגדולה יותר צריכה לראות איך היא ממצה את הפוטנציאל ומייצרת שוויון הזדמנויות, וזה לא רק תלוי המוסד הספציפי

נעמה לזימי:  אני מאוד מאמינה ביכולת של מנהל בית ספר או של מורה לחולל שינוי, אבל אני לא מסירה את האחריות מהמערכת ומרוחב כתפיה לעשות את המקסימום במקומות האלה

נעמה לזימי:  אין מה לעשות, בסוף הביקורתיות צריכה להיות בהתאם לכל הנסיבות ולכל הגורמים השונים

נעמה לזימי:       אני אגיד לך מה, עכשיו נראה לי שאני אענה על שאלות שקיבלתי ברשת

מאיר כהן: אוקיי, מעניין

נעמה לזימי: קיבלנו דווקא די הרבה

נעמה לזימי:  קודם כול, אני רואה פה שאלה מאיריס

נעמה לזימי:  יש לי כאן שאלות שעדיין לא הספקנו לכתוב עליהן תשובות, אבל אני יודעת לענות עליהן בכל מקרה

נעמה לזימי:  היא שאלה אם ניתן הספר הירוק עם פירוט התקציב

נעמה לזימי:  אז קודם כול אני אספר על הבג"ץ שלנו, של התקציב, שאנחנו הגשנו שישה חברי כנסת יחד עם קרן ברל כצנלסון, ואלה שלושה ח"כים מיש עתיד, מירב כהן, ולדימיר בליאק וד"ר מטי הרכבי צרפתי, וגלעד קריב, אפרת רייטן ואני ממפלגת העבודה

נעמה לזימי:       אני אסביר – בג"ץ על נתוני התקציב החסרים

נעמה לזימי:  היום רמת הפיקוח הפרלמנטרית שלנו על התקציב חסרה

נעמה לזימי:  היא לא מאפשרת את הדיון התקציבי כמו שהוא אמור להיות

נעמה לזימי:  אגב, אני מרגישה את זה הרבה זמן

נעמה לזימי:  אפילו בממשלה הקודמת, שהייתה שלנו, הרגשתי שזה לא מספיק לי, ואז, אתה יודע, גם היינו קואליציה, היה לי הרבה יותר את מי לשאול ולברר, ועדיין הרגשתי שזה לא מספיק

נעמה לזימי:  פה המצב קיצוני הרבה, כי התקציב הזה הוא דו-שנתי, ובגלל המלחמה הוא עובר כבר שני עדכונים, והוטמעו בו המון כספים קואליציוניים, וזה לא מאפשר לנו להבין באמת את רוחב היריעה של מה קיצצו, מה לקחו, איך נראה התקציב

נעמה לזימי:       העובדה היום שאנחנו כחברי כנסת צריכים להיתלות במידע שמודלף לנו, שאנחנו מנסים לדלות, שעיתונאים שולחים, כל מיני גורמים, ארגוני חברה אזרחית, ואין לנו באמת נתונים על פי תקנות – מאוד מאוד קשה, במיוחד שהתקציב כזה

נעמה לזימי:  גם הטמעת הכספים הקואליציוניים היא מאוד מאוד גדולה, ואני גם מזכירה שבמקביל יש פלאט רוחבי עכשיו בגלל האיחור בתקציב

נעמה לזימי:  כאילו כאוס מטורף

מאיר כהן: 400 מיליון

נעמה לזימי: תגיד לי איך אני אמורה לעבוד

נעמה לזימי:  אז אנחנו עושים עבודה שהיא עבודה לא מספיק טובה בעיניי, בגלל שאי-אפשר ככה

נעמה לזימי:  אז אני אומרת שבסוף הבג"ץ הזה – זה מתחבר לספר הירוק, שזה הנתונים המספריים של התקציב – הוא קריטי לא רק לתקציב הנוכחי, הוא פשוט קריטי כדי להסדיר את הסיפור הזה

נעמה לזימי:  לא משנה אם נהיה אופוזיציה, אם נהיה קואליציה, צריך שתקציב המדינה יהיה הדבר הכי שקוף וברור שיהיה בשביל דיון ציבורי, בשביל הפיקוח הפרלמנטרי, בשביל העבודה שלנו

נעמה לזימי:       למי שלא יודע, יש מי שצופה בפיליבסטר, הספר הירוק הוא הפירוט המספרי, הפירוט המספרי על פי התקנות

נעמה לזימי:  זאת אומרת, אנחנו מקבלים פירוט מספרי ברמת התוכנית, שזה אומר שאם אנחנו מקבלים על האגף החוץ-ביתי – יש פה את שר הרווחה לשעבר – בתוך האגף החוץ-ביתי במשרד הרווחה יש פירוט תקציבי של כל תקנות האגף

נעמה לזימי:  אבל אם כל מה שאני מקבלת זה כמה היה לאגף הזה שנה לפני כן, כמה יש בו עכשיו, אני יכולה לראות אולי קיצוץ, אני יכולה לראות אולי תוספת, אני אוכל לראות משהו, אבל אין לי מושג באמת מה קורה עם הכספים בפנים

נעמה לזימי:  וזה מצב שהוא בלתי אפשרי

מאיר כהן: יוצאים מתוך הנחה שהכספים שבפנים הם שימוש של המשרד, אבל הדבר הראשון שאנחנו צריכים לבדוק הוא שאכן לא מקצצים

נעמה לזימי: אבל איך תדע אם אין לך את התקנות?      

מאיר כהן: לא, את צודקת, את צודקת, אבל בסופו של דבר אתה כן יכול להגיע למספרים הגדולים, שמראים בפירוש - - -      

נעמה לזימי: הגדולים, אבל נגיד סעיף שנכנס בו גם קואליציוני, אז אתה לא יודע אם קיצצו לך או לא

מאיר כהן: תראי, הטירוף הזה שהם שמים תקציב שבועיים לפני – נו, בינינו

נעמה לזימי: חד-משמעית

נעמה לזימי:  הצוות שלי פה - - -     

מאיר כהן: מי יכול לשבת, גם אם אתה מפעיל את כל הצוותים שלך?     

נעמה לזימי: הכי אלופים

נעמה לזימי:  הם – אתה יודע מה זה? עד השעות הקטנות של הלילה

נעמה לזימי:  אתה יודע איזו עבודה קשה? זו הזדמנות להגיד, עילי ואופיר, שאני מורידה את הכובע

נעמה לזימי:  אין כמוכם

נעמה לזימי:  אבל זה נכון, קשה מאוד – וגם המתמחים שלנו, שהם מהממים

נעמה לזימי:  אז זו התשובה על זה לאיריס

נעמה לזימי:  בעצם, החלטת בג"ץ – בג"ץ דורש מהמדינה את התשובות מכורח איזו סמכות נותנים את הספר הכחול – כי הספר הכחול מגיע עם מילולי – כדי להבין את ההיסטוריה של הדבר הזה ומה מחסירים מאיתנו

נעמה לזימי:      אגב, גם נתוני הגירעון – יש לי ויכוח שהגירעון הוא לא כמו שהם מציגים אותו

נעמה לזימי:  פרופ' מומי דהן, אגב, חשף בכלכליסט אצל העיתונאי אדריאן פילוט את ההשערה שלו גם על התקציב של ביטוח לאומי, והוא יו"ר ועד הכספים בביטוח הלאומי ומומחה מאוד גדול

נעמה לזימי:  אני אומרת על גירעון שהוא לא כפי שהאוצר מדווח, וגם מול קרן מס רכוש

נעמה לזימי:  שלחתי על זה באמת פנייה חריגה לשגית, היועצת המשפטית של הכנסת, והיא דרשה תשובות

נעמה לזימי:  קיבלנו תשובות לא מספקות

נעמה לזימי:  שלחתי עוד פנייה

נעמה לזימי:  היא גם התחייבה בפניי שנעשה על זה דיון, נוכח הפנייה הנוספת ששלחתי על הגירעון, יחד עם המומחים

נעמה לזימי:  אני משוכנעת שיש כאן חוסר בהירות על נתוני הגירעון

מאיר כהן: מה מומי אומר?      

נעמה לזימי: לפי מה שמומי טוען, הגירעון הוא של 9%, לא 6%

נעמה לזימי:  אני גם הוספתי עוד מידע מכל מיני דברים אחרים, מומחים אחרים, פיננסיים, מההייטק ועוד, שגם נדמה שיש מה לבאר בדיון כזה, אבל זה חייב דיון ממש עם מומחים

נעמה לזימי:       כששלחתי את המכתב, רצו שנקיים את זה באיזה 22:00 בתוך דיוני התקציב, עד הלילה של העברת התקציב בוועדה

נעמה לזימי:  אמרתי להם: סליחה, זה לא שכונה

נעמה לזימי:  אני רוצה שיבואו מומחים לוועדה ונקיים דיון אמיתי

נעמה לזימי:  אם אני טועה – בסדר, אבל אם לא, אני רוצה להבין מה קורה עם גירעון המדינה: האם שר האוצר עושה מניפולציות ואנחנו נמצא את עצמנו עם נתונים לא נכונים? אגב, מול המוסדות הבין-לאומיים וחברות הדירוג זה אסון אם דבר כזה קורה ולא מתוקן

נעמה לזימי:  אז אנחנו נראה מה נעשה עם זה, אבל יהיה דיון אחרי התקציב

נעמה לזימי:  אני מבינה שזה אחרי התקציב בגלל לוחות הזמנים, אבל אני אתעקש על הדיון הזה, וגם היועצת המשפטית אמרה לי שהיא תדרוש אותו

נעמה לזימי:       שאלה מגלית ששון: כמה מהמיסים שלנו מתקצבים מגזרים ספציפיים וכמה נשאר לשאר האוכלוסייה? כמה מהתקציב מממנים בורות? היא כתבה בסוגריים היעדר לימודי ליבה, השתמטות מגיוס, הדתה, התנחלויות בערים חילוניות

נעמה לזימי:  כמה מפונים לקידום זהות לכאורה יהודית כשבעצם הם מקדמים זהות גזענית ושוביניסטית? למשל, הכספים שאבי מעוז קיבל ביום ראשון, כשבהתאמה קיצצו 14 מיליון ש"ח מתקציבי מהקהילה הגאה

נעמה לזימי:  פשוט אסון

נעמה לזימי:       אז ניסחנו פה תשובה: בימים האחרונים הוגדל במסגרת הכספים הקואליציוניים תקציב הישיבות בעוד 65 מיליון שקלים, ובסך הכול יוגדל ב-2024 ביותר ממיליארד שקל

נעמה לזימי:  כמו כן, 2 מיליארד שקלים יוקצבו בסך הכול לחינוך החרדי, ותיכלל בתקציב העלאת שכר המורים במגזר החרדי שאינם מלמדים לימודי ליבה

נעמה לזימי:  כמו שתיארתי לפני כן, זה עוד בוויכוח משפטי

נעמה לזימי:  לזהות היהודית, מורשת ושירותי דת שונים יוקצבו עוד כ-700 מיליון שקלים

נעמה לזימי:  מרוב זהות יהודית שכחו את מדינת היהודים ואת הצפון ואת כל מה שצריך לשקם

נעמה לזימי:      אם התוכנית של הממשלה תעבור להחלת רפורמת אופק חדש על רשתות החינוך החרדיות, תקציב של תלמיד במערכת החינוך הממלכתית יהיה נמוך ביותר מ-1,500 שקלים לעומת תלמיד בחינוך החרדי

נעמה לזימי:  אבל אני מזכירה ש-1,500 השקלים הם ממוצע של כלל החינוך הממלכתי, כך שאם נוציא את החינוך הממלכתי-דתי, שמתוקצב יותר, נמצא שהחינוך הממלכתי הכללי נמוך אפילו ב-2,000–2,500 שקלים מתלמיד חרדי, אז זה אפילו יותר חמור

נעמה לזימי:       שאלה מעומר גפלה – אני מקווה שאני אומרת נכון: מה הממשלה עושה עם זה שאין מורים ומורות? מה מאי גולן עושה עם התקציב שלה? אוקיי, שאלה טובה

נעמה לזימי:  לא ידוע מה מאי גולן עושה עם התקציב, כי סעיפי התקציב אינם חשופים לחברי הכנסת, מכיוון שמדובר בתת-סעיף בתוך משרד ראש הממשלה

נעמה לזימי:  עכשיו, פה אני רוצה להסביר

נעמה לזימי:  סעיף ראש הממשלה בתקציב הוא סעיף שבתוכו יש כשבעה משרדים שונים – משרד המודיעין, משרד המורשת, משרד נגב-גליל, משרד משימות לאומיות ומשרד שוויון חברתי

נעמה לזימי:  זאת אומרת, התקציבים האלו נמצאים בתוך משרד ראש הממשלה, ועוד יותר קשה לך להבין מה קורה בפנים

מאיר כהן: לא

מאיר כהן:  אני חושב שאם תפני לשרים, לכל משרד יש – היות שהייתי שם - - -     

נעמה לזימי: אבל לא בדיוני תקציב

מאיר כהן: לא בדיוני תקציב

מאיר כהן:  זו הלקונה שאת נוגעת בה, והיא נכונה

נעמה לזימי: זה סיפור

מאיר כהן: אבל אם פונים – בסופו של דבר כל שר בונה את התקציב

נעמה לזימי: קודם כול, בוודאי

נעמה לזימי:  אפשר לשלוח שאילתה, נכון, גם אם לוקח זמן, אבל בדיוני התקציב זה בעייתי

מאיר כהן: בדיוק

מאיר כהן:  לא בדיוני התקציב

מאיר כהן:  את אמרת את זה בהתחלה

מאיר כהן:  רב הנסתר על הגלוי

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  נכון, נכון

נעמה לזימי:  לכן אני חושבת שאנחנו נצטרך, כמו שאומר פה יו"ר הכנסת, לבקש שאילתה שגם תפרט לנו את סעיפי התקציב שם

נעמה לזימי:  לגבי אין מורים-מורות, הדיון שהיה לנו פה על מערכת החינוך גם מגלם את הסיבה שמורים-מורות לא נכנסים למערכת, וחסרים 10,000 עובדי הוראה ומורים בכל הארץ, שזה המון

נעמה לזימי:  אבל צריך להגיד, יש מי שלמדו הוראה – פשוט המערכת שוחקת, השכר לא מתגמל

נעמה לזימי:  ומי שנדמה לו שיש יותר מדי חופשות, שיבדוק את ממוצע החופשות של מורים ב-OECD ויגלה תמונה אחרת

מאיר כהן: אגב, חברת הכנסת לזימי, במגזר הערבי יש כ-4,000 מורים שאין להם - - -      

נעמה לזימי: שאין להם עבודה, וזו ממש ממש תקלה שלנו

נעמה לזימי:  זה לא ייאמן

נעמה לזימי:  אנחנו ממש יכולים לפתור את מצוקת המורים והמורות גם בנושא הזה

נעמה לזימי:  אגב, גם רופאים ורופאות

נעמה לזימי:  מתוך 1,900, אומרים שיש כ-1,000 שהם ממש יכולים להתחיל לעבוד, וחסרים תקנים והכול, מתוך החברה הערבית

נעמה לזימי:  הרבה שאלות לנו למה אנחנו לא עושים יותר

מאיר כהן: אבל להבדיל אלף הבדלות, הרופאים הערבים שלומדים נכנסים לתוך המערכת הרפואית בארץ – באמת, מלאה ברופאים ערבים מצוינים שמגיעים לכל מקום

נעמה לזימי: חד-משמעית

מאיר כהן: המורים עדיין לא

נעמה לזימי: המורים זה ממש מצוקה קשה

מאיר כהן: אני לא רואה מורה מכפר מסוים בנגב או בצפון – מעט מאוד

מאיר כהן:  לי בזמנו היה פעם מורה שהגיע מערוער והוא לימד ערבית

מאיר כהן:  ואחרי זה היה עוד מורה, נדמה לי, שלימד מתמטיקה

מאיר כהן:  אבל אם הייתה כזאת תרבות שהם יכלו להתנייד - - -      

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  אגב, המחנכת של הבת שלי בכיתה א' בחולון היא מורה ערבייה, אחת הטובות

נעמה לזימי:  כל ההורים מאוהבים בה ברמות

נעמה לזימי:  פשוט נולדה ללמד תלמידים, במיוחד בחתך הזה

נעמה לזימי:  הבת שלי רגישה

נעמה לזימי:  היא עברה בדיוק מעיר אחרת – עברנו מחיפה לחולון

נעמה לזימי:  כל כך דאגתי לה

נעמה לזימי:  פשוט כאילו קיבלה אותה המורה הכי טובה שהיא יכלה לקבל, ממש

נעמה לזימי:  וזה ממש מראה לנו שמורה צריך להיות טוב

נעמה לזימי:  אין שום הבדל ושום סיבה בכלל למנוע קבלה של מורה משיקול כזה או אחר

נעמה לזימי:  אני לפחות זכיתי

נעמה לזימי:  זכיתי, כי היא פשוט מורה מצוינת, לא בגלל - - -      

מאיר כהן: זכית

נעמה לזימי: כן, ממש

נעמה לזימי:  והבת שלי זה החיים שלי, כן

נעמה לזימי:  יש לי בת ובן, והם החיים שלי

נעמה לזימי:  וכיתה א' זה רגע מרגש ומפחיד

נעמה לזימי:  ואני חושבת שהרבה בגללה היא צלחה אותו בהצלחה ממש

נעמה לזימי:  ממש ממש

נעמה לזימי:  אנחנו עברנו פחות מחודש לפני בית הספר מעיר אחת לעיר אחרת, וזה היה מאוד מדהים גם בזכותה

מאיר כהן: יפה

נעמה לזימי: הכוח של מחנכת זה כוח גדול מאוד, ואני מסכימה איתך לגבי מורים

נעמה לזימי:  וחלק מהפתרון זה גם לצאת מהתפיסות האלה, שהן בעייתיות מאוד

נעמה לזימי:  אבל שוב, בסוף גם צריך מערכת שתכבד את העובדים שלה

נעמה לזימי:       שאלה מירון ישימון: כמה מתקציב הקדם-יסודי מוקצה למוסדות חרדיים ודתיים מתוך ה-8 מיליארד, וכמה מתקציב ההסעות, 4 מיליארד, מוקצה להסעות במגזר החרדי והדתי? למה משמשים 2 מיליארד תמיכה בנושא יהדות? מיהם המוסדות שמקבלים תמיכה מתקציב הפנימיות?     תשובה: תקציב הקדם-יסודי הוא 8 מיליארד שקלים

נעמה לזימי:  אין לנו יכולת לראות מה ההקצאה של התקציב בתוך הסעיף הזה, מכיוון שמשרד האוצר לא מפרסם לנו את תקנות התקציב

נעמה לזימי:  אני יכולה להגיד שתקציבי הרשתות החרדיות מסתכמים בכ-4 מיליארד שקלים, שכוללים 2 מיליארד של כספים קואליציוניים; כלומר, תקציב הרשתות החרדיות כולו מתוקצב במחצית מכלל התקציב הקדם-יסודי

נעמה לזימי:  בנוסף, אנחנו יודעים שבתוך תקציב זהה יש קיצוץ של 200 מיליון שקלים בגיל הרך – כסף שהובטח לתחום הזה ולא ניתן

נעמה לזימי:  מדובר בקיצוץ להכשרות והדרכות למטפלות במעונות היום

נעמה לזימי:  הדבר צפוי לפגוע באופן ישיר בחינוך הילדים של כולנו

נעמה לזימי:  הדבר הזה חשוב ביותר, בטח בתקופה של טראומה וקשיים שילדים מתמודדים איתם

נעמה לזימי:       מעבר לזה, צריך להגיד, אנחנו בממשלת השינוי עשינו מהלך מאוד חשוב

נעמה לזימי:  העברנו – וזה ד"ר יפעת שאשא ביטון כשרת החינוך – ממשרד הכלכלה את הגיל הרך אל משרד החינוך

נעמה לזימי:  בעצם משהו שהיה צריך לקרות מזמן – יצירת רצף חינוכי מגיל לידה עד אוניברסיטה

נעמה לזימי:  וחלק מהתהליך הזה היה גם הכשרות פדגוגיות, ובעצם יצירת הסטנדרט שמערכת החינוך אמורה לייצר מהגיל הזה

נעמה לזימי:  200 מיליון השקלים הללו ממש נועדו לכל הפיקוח, ההכשרות, ההדרכות, הפדגוגיה, בעצם לילדים שלנו, לדבר הכי יקר לנו

נעמה לזימי:  וזה כסף חיוני ביותר, כי הפיתוח של ענף הגיל הרך במשרד החינוך הוא פיתוח צומח

נעמה לזימי:  נכנס הענף לדבר שיש לו המשכים

נעמה לזימי:       ראש הממשלה הבטיח חינוך חינם מגיל לידה

נעמה לזימי:  לא רק שאין חינוך חינם מגיל לידה – יש קיצוץ של 200 מיליון שקלים בהכשרות לגיל הרך

נעמה לזימי:  ממש לעג לציבור

נעמה לזימי:  אתה יודע, הוא עוד יגיד בבחירות שהוא עשה חינוך חינם

נעמה לזימי:  זה משהו מדהים

מאיר כהן: אגב, פגשתי קבוצה של מטפלות שהפסיקו להן את ההשתלמות, כן, בגלל הקיצוץ הזה

נעמה לזימי: שכבר הופסק, כן

מאיר כהן: כן, הן אמרו לי

מאיר כהן:  הן יקבלו פחות ימים מרוכזים

מאיר כהן:  זה נורא

מאיר כהן:  וייאמר לזכותן שהן באו ואמרו שהן כל כך זקוקות לזה וכל כך צריכות את זה

נעמה לזימי: בטח

מאיר כהן: היו איתן גם אימהות, שזה באמת – האבסורד גובר

נעמה לזימי: אתה ממש מעציב אותי, כי בסוף צריך גם להעצים מקצוע

נעמה לזימי:  צריך להבין שהופכים מקצוע לפרופסורה של ממש

נעמה לזימי:  אז אתה גם נותן כבוד למקצוע

מאיר כהן: פה זה דברים בסיסיים

מאיר כהן:  את יודעת, כמעט כל אחד מאיתנו יכול להיות מטפלת, ולא משנה מה למדת

מאיר כהן:  בכל זאת, זו מיומנות

מאיר כהן:  צריכים להכשיר אותן

מאיר כהן:  יש מיומנויות לעבוד עם ילדים

מאיר כהן:  עד היום לא קיבלו את זה

מאיר כהן:  עבר החוק, יש תקנות

מאיר כהן:  לא מקצצים בכסף

נעמה לזימי: פשוט נורא, ממש

נעמה לזימי:       קודם קראתי לא נכון – שאלה מרוני שמעון

נעמה לזימי:  סליחה

נעמה לזימי:  ועכשיו שאלה מגלית ששון

נעמה לזימי:  זה תוצר של השעה

נעמה לזימי:  כמה קיצוצים מצטברים יש בתקציבים חיוניים כמו בריאות, בריאות הנפש, רווחה, סיוע לעסקים קטנים, מילואימניקים, מפונים, משפחות חטופים, פצועים, נכים?     יש כמה קיצוצים שהם רוחביים לכל משרדי הממשלה – 5% מהתקציב הכללי של כלל המשרדים, ועוד 5% בתקציבי התמיכות של המשרדים

נעמה לזימי:  בנוסף, קיימים קיצוצים משמעותיים בכוח אדם

נעמה לזימי:  ספציפית בנושא בריאות ובריאות הנפש קיים קיצוץ של כ-300 מיליון שקלים ממטה משרד הבריאות – דבר בעייתי מאוד שלוקח כסף ממשרד שגם ככה נמצא בקשיים כלכליים גדולים

נעמה לזימי:  בבריאות הנפש, לנוכח המשבר, יש צורך ב-4 מיליארד שקלים נוספים

נעמה לזימי:  לאחר משא ומתן הוחלט על תוספת של 2 מיליארד שקלים לבריאות הנפש, דבר שעוד סיפק איכשהו את הצדדים, אבל כרגע הסכום קטן והתוספת תהיה סביב 1

נעמה לזימי: 3 מיליארד

נעמה לזימי:  זו תוספת חשובה, אבל היא רחוקה מאוד מלהספיק, בטח נוכח הטראומה הלאומית הקולקטיבית שלנו

נעמה לזימי:  עדיין יש מחסור אדיר בפסיכיאטרים ובפסיכולוגים

נעמה לזימי:       אני אגיד שאני יזמתי שני דיונים, האחד על ההסכם הפתוח של הפסיכולוגים בשירות הציבורי – הדיון הזה התקיים; האוצר לא נתן סכום, היה דיון מאוד בעייתי – והצעה לסדר-היום, שהתקבלה, ויתקיים עליה דיון יותר מאוחר, זה על הנטישה של פסיכיאטרים

נעמה לזימי:  היה מחסור ב-400 פסיכיאטרים

נעמה לזימי:  זה המון המון בשירות הציבורי

נעמה לזימי:  בתקופה האחרונה המחסור הוגדל, כי נטשו את המערכת הציבורית עוד 50 פסיכיאטרים – זה צריך להגיד לנו באמת כמה קשה להישאר במערכת הציבורית – והמחסור הוגדל משמעותית, ל-450 פסיכיאטרים

נעמה לזימי:  צריך להבין מה עושים גם מבחינת תקצוב תקנים בלימוד ותמריצים ללמוד פסיכיאטריה, כי המשבר עם הפסיכיאטרים הוא אחד המשברים הקשים ברפואת מומחים בישראל, ואנחנו נחווה מחסור אדיר, שישפיע מאוד על מענים בפריפריה

נעמה לזימי:  הוא כבר משפיע, אבל אם לא נטפל בזה ב-SOS, בשנה, שנתיים הקרובות, המצב יהיה חמור אף יותר

נעמה לזימי:       מבחינת הטיפול במילואימניקים, מפונים, חטופים וכו', הוקצו מיליארדי שקלים חיוניים מהתקציב לטובת העניין – ועל זה אני מברכת – אבל יש המון מה להוסיף, ויש עדיין מקומות ללא מקור תקציבי, כמו משרד החינוך ומקומות אחרים, שניתנה הצהרה אבל עדיין אין מקור תקציבי

נעמה לזימי:  חלק אומרים שצבוע בחלק מהמיסים והצווים שהובאו אלינו, אבל אני לא ראיתי את הכסף הזה צבוע בהגדרה, אז אין לדעת

נעמה לזימי:       מינהלת חטופים – כן הוקצה במטה משרד ראש הממשלה

נעמה לזימי:  גם ביררנו על זה

נעמה לזימי:  אז את זה אני כן יודעת

נעמה לזימי:       שאלה מניר גולדברג: האם לנוכח הזינוק בהוצאות בינואר-פברואר 2024 עניין הגירעון של 6

נעמה לזימי: 6 עדיין רלוונטי? מה יבטיח שלא תהיה חריגה מהנתון? מה העלות האמיתית של המלחמה?      אז לגבי נתון הגירעון, גם לפני כן דיברתי על זה פה עם יו"ר הכנסת

נעמה לזימי:  אני טוענת שיש כאן איזושהי אי-בהירות קשה נוכח נתונים נוספים סותרים שהגיעו, למשל של פרופ' מומי דהן, שחשף את הנתון הזה בכלכליסט

נעמה לזימי:  אנחנו שלחנו על זה מכתב, ויש התכתבות בינינו לבין היועצת המשפטית בנושא הזה, ויתקיים על זה דיון ביחד עם מומחים

נעמה לזימי:  בהנחה שהוא צודק, פרופ' דהן, זה כ-9% גירעון, וזה נתון חריג מאוד

נעמה לזימי:  אם נוסיף על זה עוד מידע שמגיע אליי מעוד גורמים פיננסיים, יש מצב שהמשבר אפילו יותר קשה

נעמה לזימי:  זה מחייב דיון ממש ייעודי, רק על זה, יחד עם מומחים

נעמה לזימי:  כן, זה גם מפורט פה, על המכתב ועל הכול

נעמה לזימי:       מבחינת עלויות המלחמה, בשנת 2023 הסתכמו העלויות בכמעט 25 מיליארד שקלים

נעמה לזימי:  ובינואר וברואר 2024 – בכ-17 מיליארד שקלים, כלומר עד 42 מיליארד שקלים, שהם 8

נעמה לזימי: 5 מיליארד שקלים בממוצע בכל חודש

נעמה לזימי:  זה סכום חלקי, שלא כולל את ההוצאות של המפונים והפיצויים, נכון

נעמה לזימי:      הממשלה הוציאה בינואר ופברואר כ-90 מיליארד שקלים באופן כללי, גם על הוצאות שלא קשורות למלחמה

נעמה לזימי:  מדובר בגידול של כ-40% ממה שתוכנן, לפי משרד האוצר – דבר נוסף שעלול להעיד על כך שישראל לא תעמוד ביעד הגירעון של 6

נעמה לזימי: 6

נעמה לזימי:  המשמעות של העובדה שלא נעמוד ביעד הגירעון היא פגיעה גדולה באמון המשקיעים במוסדות המדינה ופגיעה באמון סוכנות הדירוג – גם את זה הזכרתי לפני כן – שיכולות להביא לפגיעה בדירוג האשראי של ישראל

נעמה לזימי:      טוב, שאלה מגולש אנונימי: מה מתכוונים לעשות עכשיו עם כל הפטנטים של המכון הוולקני – מכון וולקני, יש לומר, לא המכון – ומה יעשו עם השטח? הרי קיצצו 50 מיליון שקלים מאחד ממכוני המחקר החשובים ביותר, דבר שכנראה יביא לסגירתו

נעמה לזימי:  תשובה: הממשלה מתכוונת לקצץ 21% מתקציב המוסד הגדול ביותר בישראל למחקר חקלאי

נעמה לזימי:  פרויקטים רבים יופסקו; 24 תקני כוח אדם יבוטלו

נעמה לזימי:  במכון מזהירים כי הדבר יוביל בהמשך לסגירתו

נעמה לזימי:  מומחים מזהירים מפגיעה במחקר ובביטחון המזון של ישראל

נעמה לזימי:  היה על זה היום דיון בוועדת המדע והטכנולוגיה

נעמה לזימי:  צריך להגיד, שהמחקר הזה מתנהל גם עם סיכומים עם גורמים בין-לאומיים, מכוני מחקר בין-לאומיים

נעמה לזימי:  זה ממש פוגע בכלכלת ישראל

מאיר כהן: הבנתי שחלק מהם ממש הושבתו

נעמה לזימי: כן, הם ממש כבר השביתו חלק מהפעילות, ממש, נוכח הקיצוץ

נעמה לזימי:  גם צריך להגיד, פגשתי את האנשים של המכון בכל דיוני ועדת הכספים, שבאו לכל דיון

נעמה לזימי:  הם ממש חרדים לשלום המכון

נעמה לזימי:  זה לא צחוק הדבר הזה

נעמה לזימי:  המדינה פוגעת ממש בעתודות שלה

נעמה לזימי:  זאת פגיעה בדורות הבאים - -     

מאיר כהן: בטח

נעמה לזימי: - - מחקר ופיקוח; זה פשוט תקצוב מיותר ופגיעה בדורות הבאים

נעמה לזימי:  זה התקציב הכי לא אחראי שידעה ישראל

נעמה לזימי:  באמת, אני אומרת את זה כל הזמן, התקציב הזה יותר מסוכן מהתקציב המתוקן שעבר ב-2023 – התקציב הכי נוראי שעבר בישראל

נעמה לזימי:      טוב, הינה שאלה טובה, שאלה מישראל קלר: כמה מהסעיפים בתקציב אכן קראת ואת מתנגדת אליהם וכמה רק פוזיציה?      

מאיר כהן: מה זה?      

נעמה לזימי: כן, כמה רק פוזיציה, כאילו אני מתנגדת לסעיף מפוזיציה

נעמה לזימי:  קיצוצים זה קיצוצים

נעמה לזימי:  קראתי את כל סעיפי התקציב, עברתי על כל התוכניות המאזנות של הממשלה הזאת באופן מעמיק ויסודי

נעמה לזימי:  אני מעודדת את כלל הציבור לפתוח את נתוני התקציב ולראות את כלל הקיצוצים המתוכננים, ובמקביל – לפתוח את החלטת ממשלה 1306, שקובעת את רשימת הכספים הקואליציוניים

נעמה לזימי:  אני מזמינה את הציבור לעשות בעצמו את ההשוואה ולהיווכח בעצמו עד כמה הממשלה הזו מנותקת

נעמה לזימי:  כמובן שיש גם ויכוחים אידיאולוגיים, אבל מה שקורה בתקציב הזה הולך לפגוע בכלל אזרחי ישראל ולא רק בקבוצה כזאת או אחרת

נעמה לזימי:      אז שהציבור ישפוט: קיצוץ של 200 מיליון שקלים מתקציב הגיל הרך אל מול תוספת של 200 מיליון שקלים למשרד ההתיישבות

נעמה לזימי:  קיצוץ של 20 מיליון שקלים בספריות הציבוריות, שעלולות להיות בסכנת סגירה, אל מול תוספת של 20 מיליון שקלים לאבי מעוז

נעמה לזימי:  ה-20 מיליון זה ה-12 מיליון  הראשונים ועוד 6 מיליון של השנה אחר כך, כי כאילו הקיצוץ הזה טיפה עודן, אז זה כ-18 מיליון, אבל אנחנו נילחם גם על זה

נעמה לזימי:  קיבלתי הודעות מספריות שאמרו שתיסגר להם הספרייה אם הקיצוץ הזה עובר, אני אומרת חד-משמעית

נעמה לזימי:  קיצוץ של 3 מיליון במרכזי מורשת גדולי האומה מול תוספת של מיליארד שקלים לקצבאות האברכים

נעמה לזימי:  את הקיצוץ של משרדי המורשת וההנצחה הצלחנו למנוע, בפנייה שלי גם ליועמ"ש - - -      

מאיר כהן: גם מרכז בגין

נעמה לזימי: מרכז בגין, מרכז רבין ובית בן-גוריון, שלושתם

מאיר כהן: קיבלו את - - -      

נעמה לזימי: זה מי שפנו ואני יודעת

נעמה לזימי:  אני מקווה שלא פספסנו אחרים

נעמה לזימי:  בסופו של דבר, אני רוצה להגיד גם, באמת לישראל: ישראל, יש סיבה שאין אף גורם בעל שיעור קומה שעומד מאחורי התקציב הזה, ויש סיבה שהאוצר לא יכול לפרט את מנועי הצמיחה

נעמה לזימי:  התקציב הזה נטול מנועי צמיחה

נעמה לזימי:  הוא כולו כולו כולו סקטוריאלי למקורבים באופן שבו הוא שם את סדרי העדיפויות אל מול הדברים האחרים

נעמה לזימי:  מבחינתי, זה לא עניין של פוזיציה, זה עניין של אחריות לאומית

נעמה לזימי:  התקציב הזה הוא אנטי-אחדות, אנטי-ביחד ואנטי החברה הישראלית

נעמה לזימי:      אני רגע אעשה הפסקה מהשאלות כדי לקרוא עוד טיפה דברים אחרים

נעמה לזימי:  רגע, בוא נראה אם יש שאלות נוספות פה

נעמה לזימי:  בסדר גמור

נעמה לזימי:  אני רוצה דווקא לעבור עכשיו רגע לספר שהוציאו מכון מולד וקרן ברל כצנלסון שנקרא "קריסת הקונספציות"

מאיר כהן: דעיכת?      

נעמה לזימי: קריסת הקונספציות

מאיר כהן: קריסת

נעמה לזימי: כן

נעמה לזימי:  עכשיו תראה, במקום להקריא מלא מהתוכן, מה שאני עשיתי זה עברתי על כל פרק ונתתי את ה- guidelineשהם תיארו פה

נעמה לזימי:  אז קונספציה מס' 1 נקראת "ניהול הסכסוך"

נעמה לזימי:  אקריא: מרץ 2009 – נתניהו חוזר לשלטון ומתחיל ליישם את גישת ניהול הסכסוך; נובמבר 2012, מבצע עמוד ענן – נתניהו: העברנו מסר ברור לחמאס; יולי–אוגוסט 2014, מבצע צוק איתן – נתניהו: חמאס ספג מכה קשה; מאי 2019, מבצע גן סגור – נתניהו: פגענו בעוצמה רבה בחמאס; נובמבר 2019, מבצע חגורה שחורה – נתניהו: האויבים שלנו קיבלו את המסר; מאי 2021, מבצע שומר חומות – נתניהו: שינינו את המשוואה; מאי 2023, מבצע מגן וחץ – נתניהו: חמאס מורתעים; 7 באוקטובר – מתקפת פתע של חמאס על יישובי העוטף

נעמה לזימי:      קונספציה 2 – חיזוק החמאס

נעמה לזימי:  יוני 2007 – חמאס משתלט על הרצועה; מרץ 2009 – נתניהו חוזר לשלטון ומתחיל במדיניות חיזוק החמאס והחלשת הרשות הפלסטינית; ספטמבר 2010 – נתניהו מקיים פגישה מדינית עם אבו מאזן, האחרונה ב-13 השנים הבאות; אוקטובר 2011 – גלעד שליט משוחרר תמורת 1,027 אסירים פלסטינים; 2012 – באישור נתניהו, קטר מתחילה בהזרמת 1

נעמה לזימי: 5 מיליארד דולר לחמאס; אפריל 2014 – נפסק המשא ומתן עם הרשות הפלסטינית, ומאז לא חודש; מאי 2015 – אלוף במיל' גרשון הכהן: נתניהו הפך את חמאס לשותף הכי קרוב שלו; אוקטובר 2015 – סמוטריץ': אבו מאזן הוא נטל, חמאס הוא נכס; נובמבר 2018 – באישור נתניהו קטר מתחילה להעביר תקציבים לחמאס במזומן, מזוודות הכסף; 2018 – בארבע השנים הבאות נתניהו מונע את חיסול הנהגת חמאס בארבע הזדמנויות שונות; מרץ 2019 – נתניהו: מי שרוצה לסכל הקמת מדינה פלסטינית צריך לתמוך בחיזוק החמאס; אוקטובר 2023 – 1,200 נרצחים במתקפת חמאס על יישובי העוטף

נעמה לזימי:      קונספציה 3: מי צריך את ארצות הברית והמערב? מרץ 2009 – נתניהו חוזר לשלטון ומתחיל להרחיק את ישראל מבעלות בריתה המסורתיות, ארצות הברית ומדינות מערב אירופה, תוך התקרבות לציר האנטי-ליברלי; 2010 – ח"כים מהימין מפירים חרם של עשרות שנים ויוצרים קשרים עם מפלגות הימין הקיצוני באירופה, שלרבות מהן מאפיינים אנטישמיים ושורשים פשיסטיים; מרץ 2015 – נתניהו יוצר קרע חסר תקדים עם המפלגה הדמוקרטית כשהוא נואם מול שני בתי הקונגרס האמריקני למרות התנגדות נחרצת מצד הנשיא אובמה; יולי 2017 – נתניהו נפגש בבודפשט עם ראש ממשלת הונגריה ויקטור אורבן, למרות קמפיין הבחירות האנטישמי שהוביל האחרון וניסיונות לטשטש את המעורבות ההונגרית בשואה; יולי 2017 – נתניהו משתתף בוועידת פורום וישגראד האנגלי ליברלי ותוקף את האיחוד האירופי, חותר תחת ישראל; ינואר 2019 – נתניהו משתתף בטקס ההשבעה של נשיא ברזיל ז'איר בולסונארו לצד ראשי ממשלות פופוליסטים מהעולם; בולטים בהיעדרם מנהיגי הדמוקרטיות הליברליות; אפריל 2019 – שלטי בחירות על מצודת זאב מציגים את נתניהו לצד פוטין וטראמפ עם הכיתוב: נתניהו ליגה אחרת

נעמה לזימי:  אין ספק; ינואר 2020 – נתניהו מקבל את פניו של פוטין בירושלים: רוצה לקבל בברכה את ידידנו הגדול נשיא רוסיה, ולהודות לך על הקשר האמיץ; בעשור האחרון נתניהו ביקר במוסקבה לא פחות מעשר פעמים; ינואר 2023 – השר יריב לוין מציג את עיקרי ההפיכה המשטרית; נשיא ארצות הברית, נשיא צרפת, קנצלר גרמניה וראש ממשלת בריטניה מביעים כולם התנגדות חריפה לחקיקה; ינואר 2023 – מנכ"ל פורום קהלת מאיר רובין מציע לישראל להפסיק סיוע ביטחוני מארצות הברית ולחפש בעלות ברית אחרות בעולם; גאוני; פברואר 2023 – השר עמיחי שקלי נוזף בשגריר האמריקני: הפסיקו להתערב בעניינים פנימיים של ישראל; מרץ 2023 – השר לביטחון לאומי איתמר בן גביר: ישראל היא לא עוד כוכב בדגל של ארצות הברית; חה"כ ניסים ואטורי מהליכוד: נגן על עצמנו גם בלי ארצות הברית; יולי 2023 – על רקע המתיחות עם הבית הלבן, נתניהו מודיע על ביקור צפוי בבייג'ין; הוא מצטלם עם עותק חתום של ספרו של נשיא סין שי ג'ינפינג; ספטמבר 2023 – ביידן ונתניהו נפגשים בשולי עצרת האו"ם בשל ההתעקשות על הרפורמה המשפטית, ובניגוד לכל ראש ממשלה לפניו נתניהו לא מוזמן לבית הלבן; אוקטובר 2023 – לאחר מתקפת הדמים בעוטף עזה, ארצות הברית ומדינות המערב מתייצבות באופן חד-משמעי לצד ישראל; ידידיו החדשים של נתניהו ברוסיה ובסין מתייצבים לצד חמאס

נעמה לזימי:  זה נורא

נעמה לזימי:  זה נורא

נעמה לזימי:  פשוט נפלנו

מאיר כהן: של מי זה? של מי החוברת?     

נעמה לזימי: הוציאו את זה מכון מולד וקרן ברל כצנלסון

נעמה לזימי:  זה ספר שנקרא "קריסת הקונספציות – הדרך למחדל אוקטובר 23'"

נעמה לזימי:       קונספציה 4: שלום בלי פלסטינים

נעמה לזימי:  1995 – נתניהו מפרסם את ספרו "מקום תחת השמש", וטוען כי אם ישראל תחתום על הסכמי שלום עם מדינות האזור, תוך התעלמות מהפלסטינים, הם ייכנעו ויוותרו על שאיפותיהם הלאומיות; ינואר 2020 – טראמפ ונתניהו מציגים את עסקת המאה, שעוסקת בעתיד השטחים, אבל התגבשה ללא הפלסטינים; ספטמבר 2020 – חתימת הסכמי אברהם בין ישראל לבין איחוד האמירויות ובחריין; מאוחר יותר מצטרפות להסכם גם מרוקו וסודן; אוקטובר 2022 – נתניהו בספרו החדש: הדרך לשלום אינה עוברת ברמאללה אלא עוקפת אותה; דצמבר 2022 – השבעת ממשלת נתניהו השישית; קווי היסוד וההסכמים הקואליציוניים אינם כוללים כל אזכור למשא ומתן מדיני עם הפלסטינים; אוגוסט 2023 – נתניהו בריאיון לתקשורת האמריקנית: במשא ומתן עם סעודיה הפלסטינים הם בסך הכול סעיף שצריך לסמן עליו וי; ספטמבר 2023 – נתניהו נואם באו"ם ומכריז: הסכם בין ישראל לסעודיה יסיים את הסכסוך הישראלי–ערבי; הפלסטינים לא מופיעים במפת המזרח התיכון שהוא מציג; אוקטובר 2023 – ממשל ביידן דורש לכלול מחוות כלפי הפלסטינים בהסכם עם סעודיה; נתניהו: ראש העיר רמאללה אבו מאזן לא יקבע את פרטי ההסכם; אוקטובר 2023 – עם פרוץ המלחמה סעודיה משעה את המגעים עם ישראל, ודורשת הסכם צודק ומקיף עם הפלסטינים; מתיחות ניכרת עם מדינות ערביות נוספות, לרבות מצרים וירדן

נעמה לזימי:       קונספציה 5: יש מספיק צבא לכולם

נעמה לזימי:  ספטמבר 2013 – ממשלת נתניהו מפסיקה להציב חיילים באבטחת יישובים בגבול הצפון, רצועת עזה ומצרים; יוני 2014 – על רקע קיצוצים, הממשלה מפטרת חצי מהרבש"צים בעוטף עזה; יוני 2016 – בכיר במשרד הביטחון: אנו מוגבלים ביכולתנו להתאמן ולשפר את הכשירות, מכיוון שחלק ניכר מסדר הכוחות של צה"ל מושקע ביהודה ושומרון; דצמבר 2021 – הושלמה הקמת הגדר החשמלית סביב רצועת עזה, באורך של כ-65 ק"מ ובעלות של כ-3

נעמה לזימי: 5 מיליארד שקלים; דצמבר 2021 – צה"ל אוסף את הנשקים מיישובי עוטף עזה; ביישובים שמרוחקים ארבעה עד שבעה ק"מ מהגדר נלקחו כלי הנשק מחברי כיתות הכוננות, והיישובים נותרו עם שני רובים בלבד; 7 באוקטובר 2023 – החמאס במתקפת פתע על יישובי עוטף עזה; באותו בוקר מוצבים בגבול עזה שני גדודים בשעה שביהודה ושומרון מוצבים 32 גדודים

נעמה לזימי:  נגיד תודה לסוכה בחווארה או שפחות?     קונספציה 6: הימין חזק בביטחון

נעמה לזימי:  אוקטובר 2022 – נתניהו ערב הבחירות: הבאנו את העשור הביטחוני הטוב ביותר בתולדות ישראל

נעמה לזימי:  לפיד הקים ממשלה עם תומכי טרור ופגע בביטחון

נעמה לזימי:  חייבים להצביע מחל כדי שנחזיר את הביטחון לישראל; 29 בדצמבר 2022 – ממשלת נתניהו השישית מושבעת; בן גביר ממונה לשר לביטחון לאומי; סמוטריץ' מקבל לידיו את השליטה במינהל האזרחי בשטחים; ינואר 2023 – סמוטריץ': השילוב של ענישה והרתעה עם בנייה והתיישבות רחבה יביא לגדיעת התקווה של הטרור, ובטווח הארוך יביאו לירידה משמעותית בהיקף הטרור נגדנו; פברואר 2023 – בן גביר סוגר מאפיות בבתי כלא המספקות פיתות לאסירים ביטחוניים ומקצר את זמן המקלחות לארבע דקות: צריך לעשות סדר ולהחזיר את הריבונות שלנו בבתי הכלא; פברואר 2023 – שני ישראלים נרצחים בפיגוע בחווארה, ובתגובה מאות מתנחלים מציתים בתים ורכוש בכפר; סמוטריץ': צריך למחוק את חווארה; יוני 2023 – ארבעה ישראלים נרצחים בפיגוע בהתנחלות עלי, ובתגובה עשרות מתנחלים עולים למאחז אביתר ומחוללים פרעות בכפרים פלסטינים; בן גביר: רוצו לגבעות, רק ככה נחזיר את הביטחון לתושבים; אוגוסט 2023 – ראש השב"כ מזהיר: טרור יהודי מלבה טרור פלסטיני; ספטמבר 2023 – הרמטכ"ל: עלינו להיות מוכנים מתמיד לעימות רב-זירתי; ינון מגל בתגובה: ימים של תבהלה; 7 באוקטובר 2023 – במתקפת חמאס חודרים לישראל אלפי מחבלים, רוצחים כ-1,200 ישראלים וחוטפים 250 בני האדם לעזה

נעמה לזימי:       קונספציה 7: שיסוי והסתה לא פוגעים בביטחון

נעמה לזימי:  אוקטובר 1995 – נתניהו לראש הממשלה רבין: ממשלתך היא הממשלה המנותקת ביותר והרחוקה ביותר מערכי היהדות שהייתה לנו אי פעם; אוקטובר 1997 – נתניהו לרב כדורי: אנשי השמאל שכחנו מה זה להיות יהודים, הם חושבים שאת הביטחון שלנו ישימו בידי ערבים; ינואר 2010 – ארגון הימין אם תרצו פותח בקמפיין ציבורי נגד הקרן החדשה לישראל ומאשים אותה בשנאה לצה"ל – אותה קרן חדשה שהגיעה לאופקים ותרמה את כל מה שהממשלה לא עשתה שם

נעמה לזימי:  אתה יודע את זה? מאיר, את כל הטיפולים שהיה צריך, את כל השיקום

נעמה לזימי:  הקרן החדשה הגיעה לשם ראשונה, לא הממשלה

נעמה לזימי:       מרץ 2015 – נתניהו ביום הבחירות: המצביעים הערבים נעים בכמויות אל הקלפי, עמותות השמאל מביאות אותם באוטובוסים

נעמה לזימי:  לנו אין V-15, לנו יש צו 8

נעמה לזימי:  לא חושבת שיש להם צו 8; אוגוסט 2017 – נתניהו: השמאל והתקשורת, וזה אותו דבר, מתגייסים למסע ציד אובססיבי חסר תקדים נגדי ונגד משפחתי, במטרה לבצע הפיכה שלטונית; נובמבר 2019 – דובר קמפיין הליכוד ארז תדמור: בנו פה שתי מדינות, מדינה של בעלי הבית, של ההגמוניה, של האליטות, ומדינה של אזרחים סוג ב', שזה רוב העם

נעמה לזימי:  הילדים של השמאל חולבים את מה שיש למדינה הזאת לתת בכל דרך אפשרית; מרץ 2020 – יועצו של נתניהו נתן אשל: הציבור הלא-אשכנזי, מה מחמם אותו? הם שונאים הכול

נעמה לזימי:  השנאה הזאת היא מה שמאחד את המחנה שלנו

נעמה לזימי:  גזען; יולי 2020 – השר לביטחון פנים אמיר אוחנה מכנה את מפגיני בלפור אנרכיסטים

נעמה לזימי:  נתניהו מכנה אותם מפיצי מחלות; דצמבר 2021 – נתניהו: זאת הממשלה הישראלית-הפלסטינית הראשונה

נעמה לזימי:  בנט מעדיף ממשלה עם תומכי טרור ששוללים את קיומה של מדינת ישראל על פני ביטחונם של אזרחי ישראל; ינואר 2023 – שר המשפטים יריב לוין מכריז על רפורמה להחלשת מערכת המשפט: אנחנו הולכים לקלפי, מצביעים, בוחרים, אבל פעם אחר פעם, אנשים שלא בחרנו, מחליטים עבורנו; מרץ 2023 – השר שלמה קרעי לטייסי המילואים: לכו לעזאזל, נסתדר בלעדיכם; יעקב ברדוגו: טייסי המילואים הם מוגלה שצריך להוציא; מרץ 2023 – ראש חטיבת המחקר באמ"ן תת-אלוף עמית סער במכתב לנתניהו: ישראל נמצאת במשבר חריף, חסר תקדים, שמאיים על לכידותה ומחליש אותה; שר הביטחון גלנט: החקיקה מובילה לסכנה ברורה ומיידית לביטחון המדינה; ספטמבר 2023 – ח"כ טלי גוטליב: השב"כ וצה"ל עובדים אצל המחבלים; 7 באוקטובר – חמאס פותח במתקפת פתע על יישובי עוטף עזה, רוצח כ-1,200 ישראלים וחוטף 250

נעמה לזימי:  עוד באותו יום מופצות בחוגי הימין והביביסטים תיאוריות קונספירציה על בוגדים מבפנים

נעמה לזימי:  בהמשך, נתניהו יאשים בטבח את מחאת אנשי המילואים, ואשתו תטען כי המפגינים אשמים

נעמה לזימי:  זה לא משנה את העובדה שהוא הראש והוא אשם

נעמה לזימי:       קונספירציה 8: ישראל חזקה עם מגזר ציבורי חלש

נעמה לזימי:  בדיוק בשבילי

נעמה לזימי:  2003 – שנת ביבי שר אוצר

נעמה לזימי:  שר האוצר נתניהו נושא את נאום השמן והרזה ובו הוא קובע כי המגזר הציבורי הוא הבעיה של כלכלת ישראל, ומשיק תוכנית לקיצוצים מרחיקי לכת בשירותים החברתיים – והוא אכן קיצץ; 2004 – נתניהו מקדם את חקיקת כלל ההוצאה, שמחייבת את ממשלות ישראל לצמצם בהדרגה את ההשקעה בשירותים לאזרח מתקציב המדינה

נעמה לזימי:  כלל ההוצאה באמת גמר אותנו בהקשר הזה, רק שהיום הם היו פורקים כל עול; 2014 – נגידת בנק ישראל פרופ' קרנית פלוג קובעת: הממשלה לא נותנת מענה לצרכים של הציבור

נעמה לזימי:  אין מנוס מלהגדיל את ההוצאה הציבורית

נעמה לזימי:  בהחלט; 2016 – ישראל מידרדרת למקום אחד לפני אחרון במערב בהוצאה הציבורית על שירותים חברתיים; 2022 – ישראל סובלת ממשבר חסר תקדים במערך השירותים החברתיים, כולל מחסור של 1,500 עובדים סוציאליים ויותר מ-10,000 פסיכולוגים; יוני 2023 – דוח ה-OECD קובע כי מספר הרופאים לנפש בישראל נמוך ב-10% מהממוצע במערב ומזהיר מפני מחסור קיצוני; ספטמבר 2023 – נתונים מראים כי הממשלה קיצצה את המימון לעמותות בריאות הנפש ב-70% מאז משבר הקורונה

נעמה לזימי:  מרכזי בריאות הנפש מצמצמים שעות פעילות בשל מחסור בכוח אדם

נעמה לזימי:  יו"ר ארגון רופאי המדינה: מערך הבריאות הנפשית קרס; 7 באוקטובר – בעקבות מתקפת החמאס, מאות אלפי אזרחים מוצאים עצמם ללא קורת גג, פצועים, בטראומה נפשית ובמצוקה קשה

נעמה לזימי:  המדינה אינה מסוגלת לדאוג לכל האזרחים הזקוקים לשירותי הרווחה ובריאות הנפש, וקוראת לפסיכולוגים ולעובדות הסוציאליות לעבוד בהתנדבות

נעמה לזימי:       זוכר את זה, מאיר, שניסו לגייס בהתנדבות פסיכולוגים בתחילת המלחמה?     

מאיר כהן: והגיעו

נעמה לזימי: הפסיכולוגים הגיעו בלי קשר, אבל זה שניסו לגייס אותם בהתנדבות, אחר כך כמערך מחייב, אתה זוכר? אמרו: בהתחייבות לשנה

נעמה לזימי:  התנדבות בהתחייבות לשנה

נעמה לזימי:       קונספציה 9: מינוי מקורבים מחזק את המדינה

נעמה לזימי:  יולי 2016 – שרת התרבות מירי רגב: מה שווה התאגיד אם אנחנו לא שולטים בו? צריך לשלוט

נעמה לזימי:  מה, נעמיד כסף ואז הם ישדרו מה שהם רוצים? אוקטובר 2016 – אילת שקד במאמרה "מסילות אל המשילות": משילות טובה נמדדת קודם כול במידת האפשרות שבידי שרי הממשלה לקבוע את היעדים בעצמם

נעמה לזימי:  העם ונציגיו הם אלה שצריכים להביא לידי ביטוי את רצונו

נעמה לזימי:  הכרעתם צריכה להיות המילה האחרונה; אוקטובר 2017 – הממשלה מאשרת את חוק הג'ובים של אילת שקד ויריב לוין, שמאפשר למנות משנה למנכ"ל במשרדי הממשלה כמשרת אמון, ונותן לפוליטיקאים שליטה על ועדות האיתור לתפקידים בכירים; דצמבר 2018 – נתניהו והשר לביטחון פנים גלעד ארדן מפסיקים את כהונת מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך על רקע חקירות נתניהו

נעמה לזימי:  במקומו לא ממונה מפכ"ל קבוע במשך שנתיים שלמות

נעמה לזימי:  במקום זאת, מכהן ממלא מקום

נעמה לזימי:  בתקופה זו המשטרה נחלשת בצורה משמעותית

נעמה לזימי:  מרגישים את זה גם עכשיו; יולי 2019 – הקואליציה בוחרת במתניהו אנגלמן למבקר המדינה

נעמה לזימי:  עם בחירתו, אנגלמן מכריז כי הביקורת היא כלי בידי ההנהלה, וטוען שלא צריך להתערב בכל דבר

נעמה לזימי:  הוא נמנע מביקורת בזמן אמת על הממשלה, מורה לעובדיו לשלב בדוחות גם אמירות חיוביות, וסוגר את האגף למאבק בשחיתות

נעמה לזימי:  שכחתי את הסיפור עם האמירות החיוביות; דצמבר 2019 – מירי רגב: נבחרנו כדי למשול, לא כדי להיות בובות של שלטון פקידים

נעמה לזימי:  ביוני 2023, חצי שנה לאחר שנפסל על ידי ועדת המינויים בשירות המדינה, ממנה מירי רגב למנכ"ל משרד התחבורה את משה בן זקן, ראש המטה שלה לשעבר ומארגן הליכודיאדה; מרץ 2023 – 40% מעובדי השירות הציבורי סבורים שהמדינה אינה מקדמת עובדים מתוך שיקולים מקצועיים

נעמה לזימי:  חמישית מהמשרות בתת-איוש; 71 תפקידים בכירים מאוישים במינוי זמני או על ידי ממלא מקום; נרשמת ירידה של 30% במספר המועמדים למשרות

נעמה לזימי:  הרקבה של השירות; יוני 2023 – השר דודי אמסלם מדיח את ראש היחידה למאבק בגזענות במשרד המשפטים ואת יו"ר דואר ישראל

נעמה לזימי:  הוא מנסה להדיח את מנהלת רשות החברות הממשלתיות, על רקע רצונו של אמסלם למנות מקורבים

נעמה לזימי:  בריאיון לעיתונות הוא אומר: את מי אני אמנה? אני מגיש אנשים שאני מכיר; ספטמבר 2023 – המשרד לביטחון לאומי קורס תחת השר בן גביר

נעמה לזימי:  בספטמבר מודיע מנכ"ל המשרד על התפטרותו מהתפקיד על רקע חילוקי דעות עם השר

נעמה לזימי:  בנובמבר מתפטרת סמנכ"לית במשרד על רקע פגיעה במינהל תקין, וממלא מקום המנכ"ל מתפטר גם הוא בעקבות עתירה

נעמה לזימי:  בדצמבר מתפטר ראש האגף לכלי ירייה במשרד על רקע מדיניות חלוקת הנשק של בן גביר; אוקטובר 2023 – נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות מסיימת את תפקידה

נעמה לזימי:  לראשונה מאז קום המדינה שר המשפטים, יריב לוין, מסרב למנות נשיא קבוע במקומה, על רקע רצונו למנות נשיא מטעמו במקום הנשיא הצפוי יצחק עמית; אוקטובר 2023 – לאחר מתקפת 7 באוקטובר משרדי הממשלה מתקשים להתמודד עם המשבר, מהטיפול במפוני העוטף והצפון ועד ההסברה בזירה הבין-לאומית

נעמה לזימי:  התוצאה היא כאוס מוחלט; נובמבר 2023 – מבקר המדינה אנגלמן: הממשלה נחלשת בטיפול בעורף

נעמה לזימי:  ליאורה שמעוני, בכירה במשרד מבקר המדינה: מהשטח עולה כשל גדול, מחדל גדול

נעמה לזימי:  יש אובדן אמון במשרדי ממשלה

נעמה לזימי:  וזה עם אמירות חיוביות

נעמה לזימי:       קונספציה 10: האזרחים הערבים יפנו נגד המדינה

נעמה לזימי:  יוני 2007 – איתמר בן גביר מורשע בתמיכה בארגון טרור והסתה לגזענות; מרץ 2011 – הכנסת מעבירה את חוק הנכבה, שמאפשר לממשלה לשלול מימון ממוסדות שמערערים את הנרטיב הלאומי

נעמה לזימי:  ישראל וצדקתו

נעמה לזימי:  מתוקף החוק, לימים השרה מירי רגב ואחרים בממשלה רדפו מוסדות תרבות ויוצרים ביקורתיים, ערבים ויהודים; דצמבר 2015 – ממשלת נתניהו מצביעה בעד החלטה 922, תוכנית חומש להשקעה כלכלית במגזר הערבי; אפריל 2017 – הכנסת מאשרת את חוק קמיניץ, שמחמיר את האכיפה באופן דרקוני כלפי עבירות בנייה, בעיקר בקרב הציבור הערבי

נעמה לזימי:  בו בזמן, גרירת הרגליים באישור תוכניות מתאר במגזר הערבי הופכת את האפשרות לבנייה חוקית לקלושה; יולי 2018 – הכנסת מאשרת את חוק הלאום, שמכשיר אפליה של המגזר הערבי בקרקעות, משאבים וזכויות תרבותיות; ספטמבר 2019 – מפלגת הליכוד מקדמת את חוק המצלמות בטענת שווא שלפיה יש זיופים בקנה מידה גדול בקלפיות במגזר הערבי

נעמה לזימי:  המטרה האמיתית היא דיכוי הצבעה והשתתפות פוליטית; מאי 2021 – מהומות בישראל במקביל למבצע שומר חומות ובעקבות עימותים מול המשטרה בהר הבית בתפילת יום שישי האחרון בחודש הרמדאן

נעמה לזימי:  במהומות נהרגים שלושה אזרחים, נפצעים מאות ונגרם נזק עצום לרכוש; מאי 2022 – הליכוד משיק את קמפיין "מס עבאס", שטוען באופן שקרי כי ממשלת השינוי העבירה למנסור עבאס 53 מיליארד שקלים

נעמה לזימי:  נתניהו מאשים: בנט ממשיך את מכירת החיסול של המדינה למועצת השורא של האחים המוסלמים; דצמבר 2022 – איתמר בן גביר ממונה לשר לביטחון לאומי

נעמה לזימי:  בזמן כהונתו מספר הקורבנות השנתי בחברה הערבית מגיע ל-244 הרוגים – שיא של עשור; יוני 2023 – דוח של הלמ"ס מוצא פערים משמעותיים בין יהודים לערבים בהשכלה, בביטחון, באיכות חיים; אוקטובר 2023 – עשרות ערבים אזרחי ישראל נהרגים במהלך השבת השחורה

נעמה לזימי:  שלושה ימים לאחר מכן השר לביטחון לאומי מזהיר מאירועי שומר חומות 2 וקורא לחמש את הציבור היהודי

נעמה לזימי:  המשטרה והעליון מונעים הפגנות של המגזר הערבי, תוך פגיעה דרמטית בחופש הביטוי, אולם למעלה מ-100 ימים מתחילת המלחמה לא תועדו אירועי אלימות ועימותים בקרב החברה הערבית בישראל, ורבים מפגינים סולידריות במגוון יוזמות; נובמבר 2023 – בסקר שנערך כחודש לאחר 7 באוקטובר נמצא כי רמת ההזדהות של האזרחים הערבים עם המדינה נמצאת בשיא של כל הזמנים; נובמבר 2023 – חבר הכנסת אחמד טיבי מתגייס לסייע למשפחות החטופים באמצעות קשריו בעולם הערבי

נעמה לזימי:       מרתק

נעמה לזימי:  הסיפור כולו, אני קוראת את זה, את כל – אני אומרת: איך פגעו בנו, פשוט פגעו במדינה הזאת

נעמה לזימי:  פשוט פגעו בה

נעמה לזימי:  לא מגיע למדינה שלנו הדבר הזה

מאיר כהן: תני לי את זה

נעמה לזימי: מה זה? להביא לך?     

מאיר כהן: כן, כן, תודה

נעמה לזימי: אכן שווה

נעמה לזימי:  יש לי כאן – אני מתלבטת עכשיו מה להקריא מהדברים

נעמה לזימי:  רגע, בואו נראה, קיצוצים, קיצוצים

נעמה לזימי:  אולי אקרא מפה? כן

נעמה לזימי:  אני אקריא מספר שהוציאו בהתארגנות שנקראת "השמאל האמוני"

נעמה לזימי:  אתה שמעת עליהם? השמאל האמוני זנ קבוצה של כל הזרמים ביהדות – דתיים, חרדים, מסורתיים, הכול הכול – שמביאים את ערכי השמאל של היהדות ומנכיחים את מה שכבר, אתה יודע, שכחנו, כי ניכסו, כי הפקיעו, כי עיוותו

נעמה לזימי:        הם קמו אחרי הקמת הממשלה הזאת, כתגובת נגד; שזה לא מייצג את היהדות שהם מאמינים בה

נעמה לזימי:  אני הייתי שם, גם בכנס ההקמה

נעמה לזימי:  אתה יודע, מאיר, כשקמה הממשלה הזאת, לי היה מאוד מאוד קשה, אני בטוחה שגם לך

נעמה לזימי:  בכלל, אחרי הבחירות הייתי ממש מרוסקת

נעמה לזימי:  אני הייתי חולה אחרי הבחירות

נעמה לזימי:  הייתי חולה שבועיים

נעמה לזימי:  פשוט, נראה לי שהגוף שלי הגיב לקושי שהיה לנו

נעמה לזימי:  ואז, כשקמה הממשלה, אני זוכרת שהייתי ממש – הייתי צריכה משהו שייתן לי כוח והגעתי לכנס הזה

נעמה לזימי:       גם בן הזוג שלי הוא חלק מההתארגנות

נעמה לזימי:  הוא גם – זה היה – מבין מי שפתחו את הכנס והרצו

נעמה לזימי:  אז הוא גם נתן איזושהי הרצאה, על מסורתיות

נעמה לזימי:  אני זוכרת שאחרי שהייתי שם, אמרתי להם שזה הדבר הכי מעורר תקווה, שהפיח בי באמת רוח, שנתנה לי כוח לכל מה שהיה באותה תקופה

נעמה לזימי:  זה פשוט היה הדבר הכי מרגש שאני ראיתי

נעמה לזימי:  אני חושבת שבסוף, כשאתה נכנס לאולם שיש בו המון אמונה והרבה אמונה ואהבת אדם – איך אני אגיד את זה? – אמונה בערכים השפויים, הטובים, שהופכים אותנו לחברה חומלת וסולידרית ועם ערבות הדדית, כשהכול נמצא יחד באותו מרחב זה משהו שהוא מפעים

נעמה לזימי:      היו שם המון אנשים שהם פשוט מעוררי השראה, אז כל אחד שנאם שם באמת נתן לי כוח

נעמה לזימי:  גם השנה התקיים הכנס הזה, והם הוציאו, בעקבות המלחמה וגם בעקבות המאבק שלהם לפדיון שבויים, הם הוציאו את הספר הזה של השמאל האמוני: "פדות, רחמים, שלום – כ"ו דרשות על המלחמה"

נעמה לזימי:  אני רוצה להקריא חלק ממה שפרסם מוטי קפלן

נעמה לזימי:  סימנתי פה כמה דברים, אבל קוראים לזה: עת פדיון שבויים

נעמה לזימי:       מוטי קפלן: שבת הבלהות באזור עוטף עזה הביאה עימה שפיכות דמים נוראה וחטיפת טף, נשים וגברים

נעמה לזימי:  על המתים נתאבל כדין, ואילו כלפי השבויים אנו מחויבים במצוות פדיון שבויים

נעמה לזימי:  בסערת הרגשות ובסופת המלחמה אסור לנו לשכוח את מעמדה ואת מקומה המיוחדים של מצווה זו

נעמה לזימי:  מצוות פדיון שבויים נדונה רבות בהלכה ובייחוד בספרות השו"ת, עובדה המשקפת את שכיחות מעשי החטיפה ודברי השבי בדברי ימי ישראל

נעמה לזימי:       המאורע שלפנינו ייזכר כאחד הנוראים בהיסטוריה העקובה מדם של העם היהודי

נעמה לזימי:  ציבור גדול, למעלה מ-160 בני אדם, ככל הידוע בשעת כתיבת שורות אלה, שהובלו אל שבי בעינויים, בסבל ובהשפלה

נעמה לזימי:  הדיון ההלכתי בסוגיית השבי נסוב לרוב על יחידים

נעמה לזימי:  היום אנו עומדים בפני המון אדם שנחטף

נעמה לזימי:  אין לכך תקדימים רבים בספרות ההלכה

נעמה לזימי:  מצוות פדיון שבויים עולה על מצוות רבות: "אין לך מצווה רבה כפדיון שבויים" כתב הרמב"ם, פדיון שבויים קודם לפרנסת עניים ולכסותן

נעמה לזימי:  שהשבוי הרי הוא בכלל הרעבים והצמאים והערומים, ועומד בסכנת נפשות

נעמה לזימי:  והמעלים עיניו מפדיונו, הרי זה עובר על "לא תאמץ את לבבך ולא תקפוץ את ידך", ו"לא תעמד על דם רעך" "וחי אחיך עמך", ו"אהבת לרעך כמוך" והרבה דברים כאלו

נעמה לזימי:       "המקור לדבריו נמצא בגמרא הדורשת את דברי ירמיהו" – נדלג על זה

נעמה לזימי:  הסוגיה הזאת, הנוגעת בדיני נפשות במובנם החמור ביותר, מסובכת עד מאוד

נעמה לזימי:  אף על פי כן, בזהירות הראויה, אנסה להסביר מדוע האירוע הנורא שהתרחש בשבוע שעבר חורג מן הדיון המקובל בסוגיית פדיון שבויים, ומעמיד אותנו במצב שגם אם נדרש ל"יתר על דמיהן", המקביל לשחרור מחבלים, שומה עלינו לשלם את המחיר"

נעמה לזימי:  ציבור גדול, גברים, נשים, טף וזקנים, מהם פצועים וחבולים ונתונים בסכנת חיים, צפויים כולם לחיי שבי מיוסרים, לחילול כבודם ולחילול צלמם ודמותם

נעמה לזימי:  האם גם במקרה כזה אין פודים את השבויים למעלה מכפי דמיהן? האם במקרה שלפנינו תיקון העולם אינו אלא ההפך הגמור? אומר, יש מקום למחשבה כי תיקון העולם הראוי כאן יהיה דווקא מאמץ עליון להציל את הציבור הגדול הנמצא בשבי

נעמה לזימי:       אין מדובר באינטרס של יחיד מול האינטרס הציבורי, כפי שיכול להיות במקרה של פדיון אדם בודד כאשר האינטרס של הפרט מתנגש לעיתים באיום הכלכלי או הביטחוני על כלל הציבור

נעמה לזימי:  מדובר כאן בציבור מול ציבור – ציבור מדיני בעל סמכות ויכולת המחויב להציל ציבור רחב שנלקח בשבי ונתון בסכנת נפשות

נעמה לזימי:  זאת ועוד, במקרה שלפנינו הפגיעה בציבור החטוף והשבוי היא ודאית ומוחלטת

נעמה לזימי:  מצפות להן שנות עינויים ויגון, ורבים מהם בוודאי לא ישרדו לאחריהן

נעמה לזימי:       הפגיעה הביטחונית הצפויה, אם תיענה ישראל לדרישות החזרת המחבלים, כופר כסף והשעיית הלחימה, ובעקבות זאת גם עידוד המחבלים לצאת שוב נגדנו, היא בבחינת שמא, גם אם על פי ניסיון העבר היא עשויה להתממש

נעמה לזימי:  לו השכילו ממשלת ישראל וכל האמונים על ביטחון ישראל לעמוד על משמרתם ולא לשקוט שאננים, כי אז לא באתנו הרעה הגדולה הזו ולא תבואנה גם רעות אחרות

נעמה לזימי:  אלא שלמרבה הצער, האויב המר הזה אינו זקוק לעידוד, הוא יארוב ויעוט עלינו אם חלילה לא נעמוד על המשמר; אם נשיב את החטופים ואם לאו

נעמה לזימי:      וכך כותב הרב עובדיה יוסף בנדון: רוב הפוסקים סוברים שבמקום סכנה פודין ביותר מכדי דמיהן ולא מצאנו בגדולי הפוסקים שיאמרו להפך

נעמה לזימי:  נראה שמצד הדין ראוי לנו לנקוט בדרך זו

נעמה לזימי:  וגם כאשר מדובר ביותר מכדי דמיהן, מטעם שלא ישובו ויאמירו את המחיר, מכל מקום, כשיש סכנה ממשית בדבר, לא חוששים לכך, כי בלאו הכי הם עושים כל מה שביכולתם לחטוף ולהרוג ולרצוח, כדי לשבש מהלך החיים הרגילים במדינת ישראל

נעמה לזימי:       זה בעצם מחזק את הכול

נעמה לזימי:  אני אומרת שאני שמחה על הספר הזה שיצא, שנותן הרבה כבוד בחזרה לדת שלנו, ליהדות שלנו, שמשחיתים פה יום-יום

נעמה לזימי:  יום-יום אני מרגישה איך הערכים שהיו לי ברורים לפני כן, מתוך התפיסה בבית, מתוך התפיסה המשפחתית, מתוך התפיסה של המסורת שלנו, איך הם פשוט מחריבים ומחריבים, מעוותים ומעוותים

נעמה לזימי:  משנים הכול

נעמה לזימי:       ופתאום קמה לה הקבוצה הזאת ומראה שיש ציבור גדול שממש מבין שהיהדות שלו היא יהדות חומלת, אנושית, הומנית, נאורה, שרואה בערך החיים וקדושות החיים ערך עליון

נעמה לזימי:  זה נותן לי המון המון כוח

נעמה לזימי:  גם השנה היו 900 איש בכנס

נעמה לזימי:  זה לא דבר מובן מאליו, להבין שאנשים באים לדבר על המקום שחסר להם

נעמה לזימי:  כי במקום הזה, בכנסת ישראל, היהדות עוברת השחתה, ואנחנו צריכים להחזיר אותה אל מקומה הנכון והטוב

נעמה לזימי:      מאיר, אתה גם מסורתי, נכון?      

מאיר כהן: ודאי

נעמה לזימי: איך אתה מרגיש עם כל מה שקורה – פדיון השבויים ואובדן המוסר?      

מאיר כהן: פדיון שבויים הוא מצווה לעילא ולעילא

מאיר כהן: לא, מה שקורה פה עם זה

מאיר כהן: אני באתי מיהדות צפון אפריקה, שהייתה מאוד מאוד טולרנטית - -     

נעמה לזימי: נכון

מאיר כהן: - - ומאוד מאוד מכילה

נעמה לזימי: גם מתקדמת מאוד

מאיר כהן: גם אם היא לא הייתה מתקדמת במובנים של - - -     

נעמה לזימי: לא, היא עברה התפתחויות מהירות, כן

מאיר כהן: בוודאי

נעמה לזימי: היא הייתה יהדות משכילה מאוד

נעמה לזימי: נכון

מאיר כהן: מעט מאוד אנשים ידעו שרבנים בעיר הולדתי, בתחילת המאה ה-20, כבר קראו את "הצבי" כשהוא הגיע מהארץ

נעמה לזימי: רגע, איפה אתה נולדת?     

מאיר כהן: מוגדור, אסואירה

נעמה לזימי: מוגדור, אסואירה, כן

מאיר כהן: הם היו מאוד - - -     

נעמה לזימי: זו גם עיר נמל

נעמה לזימי:  מלכתחילה היא הייתה יותר - - -     

מאיר כהן: היו יוצאים מבית הכנסת - -     

נעמה לזימי: כן

מאיר כהן: - - או מתלמוד התורה, וחיים, עוברים לעולם של חיי היום-יום

מאיר כהן:  ביום שבת יוצאים מבית הכנסת לשפת הים, הייתה טולרנטיות גדולה מאוד של - - - כשכל הזמן אני רואה את ההסתגרות של האורתודוקסיה, אין בה ולא כלום מן האורתודוקסיה שאני מכיר בצפון אפריקה

מאיר כהן:  שני עולמות שונים

נעמה לזימי: כן, נכון

מאיר כהן: וצר לי שחלק מהחרדים המזרחיים אימצו להם יסודות שהם קיצוניים מדי

נעמה לזימי: אסואירה מקום מהמם

מאיר כהן: כן, נכון

נעמה לזימי: אתה היית שם שוב?     

מאיר כהן: בטח

נעמה לזימי: כן? גם עם הילדים?     

מאיר כהן: לא

נעמה לזימי: לא

מאיר כהן: הייתי שם הרבה מאוד פעמים

נעמה לזימי: הייתי פעם אחת

מאיר כהן: הייתי במשלחת עם כמה חברי כנסת, כשהגענו לשם

מאיר כהן:  אמרתי שהגענו - -      

נעמה לזימי: שיחה פרטית, כן

מאיר כהן: עם קבוצה של חברי כנסת, כן

מאיר כהן:  אני מקווה שנוכל לחזור למערכת היחסים הטובה שהייתה בין ישראל למרוקו

נעמה לזימי: נכון, כן

מאיר כהן: היו שם ניצנים של - -     

נעמה לזימי: התחיל משהו, נכון

מאיר כהן: - - שותפות מרתקת

מאיר כהן:  אני מקווה

נעמה לזימי: אני גם מקווה מאוד

נעמה לזימי:  זו גם מדינה ששמרה מאוד על ההיסטוריה היהודית של המקום וזה מרתק, מרתק לראות את זה

מאיר כהן: כן

נעמה לזימי: כן, זה פשוט באמת מקום לבקר בו ולראות היסטוריה

מאיר כהן: מעניין מה – אני באמת צריך גם להרים טלפונים, קיבלתי – יש קהילות יהודיות

נעמה לזימי: אתה מדבר מרוקאית

מאיר כהן: שוטפת

נעמה לזימי: אז אתה יכול להתנהל איתם במרוקאית

מאיר כהן: חולם במרוקאית

נעמה לזימי: די, מאיר, אני מקנאה

מאיר כהן: כן, התנהלתי שם במרוקאית

נעמה לזימי: איזה כיף

מאיר כהן: שפת האם

נעמה לזימי: איזה כיף, ממש

נעמה לזימי:  גם ההורים, אבל הם לא העבירו את זה אלינו, וזה חבל

נעמה לזימי:       יש לי פה מלא, טוב

מאיר כהן: זה שאלות ותשובות - - -      

נעמה לזימי: אני אחזור לשאלות ותשובות, אבל הכנתי מלא חומרים

נעמה לזימי:  אני רק תוהה, יש פה את דוח מירון ואת ההמלצה האישית על נתניהו, אבל אני דווקא רוצה להתחיל ולקרוא את סוף הדבר של הדוח

מאיר כהן: אוקיי

נעמה לזימי: הוא מרתק

נעמה לזימי:  הוא אחד המסמכים המדהימים באמת

מאיר כהן: גברתי, בשעותיה, יכולה לקרוא מה שהיא רוצה

נעמה לזימי: כמו שאתה רואה אני גם קוראת - - -     

מאיר כהן: אני מקשיב

נעמה לזימי: אני לא מאופסת מאה אחוז, אבל בסדר, אנחנו בזה

נעמה לזימי:       "'ואמר רבי יוחנן משום רבי שמעון בר יוחי: קשה תרבות רעה בתוך ביתו של אדם יותר ממלחמת גוג ומגוג'

נעמה לזימי:  תרבות רעה מצאנו בתוך ביתנו – אשים את המשקפיים בשעה הזאת – תרבות רעה מצאנו בתוך ביתנו

נעמה לזימי:  בתוך גופים ציבוריים, ברשויות שלטוניות ובקרב שליחי ציבור – נבחרים או ממונים – שהציבור הפקיד בידיהם את שלומו ואת ביטחונו

נעמה לזימי:  מצאנו תרבות רעה של הצגת דברים למראית עין בלבד; של התעלמות מהתרעות חוזרות ונשנות; של שאננות ושל קיבעון מחשבתי ועניינים משמעותיים, הנוגעים לבטיחות הציבור ולשמירה על חיי אדם

נעמה לזימי:  תרבות רעה של היעדר משילות ושלטון החוק ודפוס פעולה של דחיינות ושל הימנעות מקבלת החלטות

נעמה לזימי:  מציאות של התנהלות המושפעת לרעה מאינטרסים פוליטיים ומשיקולים זרים

נעמה לזימי:  תרבות רעה של ראש קטן, של מזעור האחריות ושל התחמקות ממנה

נעמה לזימי:       "תרבות רעה זו הובילה לאסון הנורא בהר מירון בל"ג בעומר התשפ"א

נעמה לזימי:  הכתובת הייתה על הקיר, ידועה לרבים במשך שנים רבות

נעמה לזימי:  את האסון הזה ניתן היה למנוע, וחובה הייתה למונעו

נעמה לזימי:  כדי למנוע את האסון נדרשה תרבות מתוקנת

נעמה לזימי:  נדרשו נושאי משרה וגופים הפועלים בראש ובראשונה מתוך חובת נאמנות להיותם שליחי ציבור – באחריות ובמקצועיות, נושאי משרה נוהגים לפי הכלל הבסיסי ש'במקום שאין איש השתדל להיות איש'

נעמה לזימי:  "נושאי משרה הפועלים בחרדת קודש כדי לממש כראוי את האחריות ואת הסמכות שניתנו בידם לטובת הציבור ולשלומו

נעמה לזימי:       "זוהי עת לחשבון נפש, אך גם שעת רצון והזדמנות לתיקון ולשיפור, אל לנו להחמיצה

נעמה לזימי:  כך בנוגע לאתר קבר הרשב"י וכך בנוגע למקומות אחרים ולנושאים אחרים שהדברים בדוח זה נכונים להם

נעמה לזימי:       "45 גברים, נערים וילדים קיפחו את חייהם, רבים אחרים נפצעו, משפחותיהם שילמו מחיר כבד מנשוא

נעמה לזימי:  לא נוכל להקל את כאבם, אך החובה המוסרית המונחת לפתחנו היא לעשות כל שבידנו כדי למנוע אובדן חיי אדם

נעמה לזימי:  אנו תקווה שהדוח שיצא תחת ידינו יביא לתרומה ניכרת לבניינה של חברה מתוקנת וישמש מצפן ומפת דרכים לגופי השלטון השונים, לנושאי משרה ציבורית – ולנושאי משרה בכירים בפרט – באשר להתנהלות המצופה מהם בהיותם נאמני הציבור ושליחיו

נעמה לזימי:  'לא תשים דמים בביתך', 'סור מרע ועשה טוב'"

נעמה לזימי:       תשמע, מאיר, זה אחד הטקסטים היפים, הכואבים, המטלטלים, אבל הוא טקסט שצריך לשים אותו לדעתי בספר בגרות

נעמה לזימי:  ממש מלמד אותנו על ציפייה איך צריכה להיראות מערכת ציבורית, וכמה נורא ורע כשמזניחים את האחריות הציבורית וכששליחי ציבור לא פועלים עבור האינטרס הציבורי

נעמה לזימי:  זה טקסט מטלטל וחשוב כאחד, ואני באמת מאחלת לנו מדינה מתוקנת לאורו

קריאה: - - -     

נעמה לזימי: ממש

נעמה לזימי:  אמן

נעמה לזימי:  נכון

נעמה לזימי:  ממש

נעמה לזימי:  קראת את הטקסט הזה?      

מאיר כהן: כן

נעמה לזימי: נכון? חזק מאוד

מאיר כהן: "לא תשים דמים בביתך" זה יפה, לכל - - -     

נעמה לזימי: ממש

נעמה לזימי:  זה גם באמת האסון האזרחי הכי גדול שהיה לנו

מאיר כהן: זה הציווי לכל מנהלי הבטיחות בכל מקום, לדאוג שלא יהיה שום דבר שמסכן את נפשך, מסכן את האדם

מאיר כהן:  ולזה הם מתכוונים

נעמה לזימי: ממש

מאיר כהן: להקפיד על כללי בטיחות, להקפיד על תקנים, על החוקים

מאיר כהן:  זה הפרפראזה - - -     

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  ממש

נעמה לזימי:  באמת טקסט מטלטל, אני עוד אחזור אליו הרבה לדעתי בחיי, כי הוא ממש – אני אחזור מעט גם לשאלות

נעמה לזימי:  שאלה מאברהם אלטמן: מה התקציב לשיקום מבנים ותשתיות בצפון ובעוטף עזה? מה התקציב לשיקום כלכלי, נפשי, קהילתי, לאנשים וליישובים שנפגעו? כיצד מונע התקציב את ההכחדה המתמשכת של התרבות הישראלית, במיוחד את הספרות העברית?      אוקיי, אברהם, שאלה גדולה וחשובה

נעמה לזימי:  עבור יישובי הדרום קיימת מינהלת תקומה, שתוקצבה מ-2024 ב-3 מיליארד שקלים, ובסך הכול אושר לה תקצוב של כ-18

נעמה לזימי: 5 מיליארד שקלים בחמש שנים

נעמה לזימי:  המינהלת אחראית לכלל השיקום הפיזי של יישובי הדרום – בינוי, תשתיות ומשיכת אוכלוסייה חדשה

נעמה לזימי:  בנוסף, צפויים להינתן מענקים גדולים לתושבים חוזרים ולתושבים חדשים שיגיעו ליישובים הללו

נעמה לזימי:       בנוגע ליישובי הצפון קיימת בעיה רצינית – אני מציפה את זה פה הרבה וגם ח"כים נוספים – למרות ההבטחות, לצערנו לא הקימו מינהלת ייעודית לשיקום אזרחי של תושבי הצפון, זאת למרות ההרס הרב והבלתי נתפס ביישובי הצפון וגם ההגירה הקשה

נעמה לזימי:       רגע נעשה "פתח סוגריים"

נעמה לזימי:  הצפון, כל שנה-שנתיים מקבל הבטחה לשיקום – פה 7 מיליארד, פה 5 מיליארד, פה כל סכום – כבר עשור

נעמה לזימי:  מעולם לא מומש, ממש הפרת הבטחות בוטה

נעמה לזימי:  מקום שכל פעם זורעים בו תקווה וגודעים אותה

נעמה לזימי:  אז קודם כול, יש פה מחדל כפול, כי גם לא מימשו פה – ממשלות של מי שעומד בראש הממשלה הזו – הבטחה אחר הבטחה, וגם לא הקימו בעת הכי קריטית לצפון את אותה מינהלת אזרחית שתדע לתכלל את כל המענה האזרחי שיוכל ליישב בחזרה אזרחים

נעמה לזימי:  למרות ההרס הרב, לראשי הרשויות בצפון אין גורם אזרחי מתכלל לפנות אליו, שיתעסק בהערכת הנזקים ובהתנעת תהליכי שיקום ביישובים הללו

נעמה לזימי:  זאת, למרות שהובטח לראשי הרשויות שתוקם במהרה מינהלת לשיקום הצפון בהשקעה של כ-4 מיליארד שקלים, בדומה למינהלת תקומה שהוקמה עבור יישובי הדרום

נעמה לזימי:  לפי הפרסומים, למרות ההבטחות, נכון להיום הקצו מיליארד שקלים בלבד לשיקום הצפון בתקציב שאישרה הממשלה, וגם סכום זה אינו ודאי מכיוון שנמצא בסעיף רזרבה

נעמה לזימי:  וכמו שאנחנו יודעים על נתוני הגירעון, שהם כנראה לא נכונים, רזרבות לא ממש יהיו

מאיר כהן: כן

נעמה לזימי: המינהלות שהוקמו עבור הצפון – מינהלת אופק צפוני, מינהלת מגן צפוני – אינן מספקות מענים אזרחיים; פועלות כשלוחות של משרד הביטחון – הן מספקות מענים בתחומי שמירת הביטחון, מיגון ועיבוי כיתות כוננות

נעמה לזימי:  על כן עולה הצורך הדחוף בהקמתה של מינהלת צפונית שתתכלל את כלל ההיבטים האזרחיים של אתגרי הצפון והצרכים שלהם זקוקים תושבי הצפון, החל משיקום התשתיות והמגורים וכלה בטיפול וסיוע למשפחות המפונים, בפיתוח, בתעסוקה, בהכנת קרקע להחזרת התושבים – הינה, גם פירוט על מה שאמרתי

נעמה לזימי:       מדובר בהפקרה מתמשכת של יישובי הצפון

נעמה לזימי:  כך דוגמה: ב-2017 אישרה הממשלה את החלטה 2262 בדבר תוכנית לפיתוח כלכלי של אזור הצפון בהיקף של 15 מיליארד שקלים

נעמה לזימי:  15 מיליארד שקלים

נעמה לזימי:  שנה מאוחר יותר, ב-2018, אושרה בהחלטת ממשלה תוכנית רב-שנתית בהיקף של 5 מיליארד שקלים לשנים 2019–2030, להמשך פעילות מיגון העורף וכן לשיפור המוכנות לרעידות אדמה ולמצבי חירום

נעמה לזימי:       כיום, רק חלק מהתוכניות הללו מומש, ולאור המלחמה יש לבחון מחדש את הצרכים של יישובי הצפון ולפעול לרכז אותם תחת מינהלת ייעודית שתזכה למימון וסמכויות נרחבות

נעמה לזימי:  אני פועלת בנושא, אחרים פועלים בנושא, ואנחנו ננסה להביא בשורה

נעמה לזימי:  אבל בסוף זה תלוי בממשלה וברצון שלה, ואם התושבים בצפון משעממים אותה אז היא לא תשים שם כסף

נעמה לזימי:       בנוגע לתרבות, אנחנו פועלים המון כדי למנוע את הקיצוץ לספריות הציבוריות

נעמה לזימי:  תחילה רצו לקצץ 25 מיליון מהתקציב שלהן

נעמה לזימי:  לשמחתי, הצלחנו למנוע את הקיצוץ האגרסיבי הזה, אבל הממשלה לא עמדה בהתחייבות שלה לא לקצץ

נעמה לזימי:  היא הפיצה תזכיר חוק נוסף לקיצוץ מינורי יותר, אך עדיין בעייתי, של 12 מיליון ש"ח בשנה הזאת ו-6 מיליון ש"ח בשנה הבאה

נעמה לזימי:       החוק עובר בנפרד מהתקציב ואני אפעל במקביל על מנת לסכל את הקיצוץ הזה

נעמה לזימי:  בעצם זה חוק הספריות הציבוריות, העדכון שלו

נעמה לזימי:  חוק נפרד, בגלל שהכסף שלהם עוגן בחוק, אז הם מביאים תזכיר חוק חדש שהוא בעייתי מאוד

נעמה לזימי:       שאלה מטל ורדי, שאני גם מכירה אותו ואוהבת אותו מאוד: מה עם הסכם השכר של מורי התיכונים, שנגמר לפני שנתיים והובטח שייחתם עד דצמבר? הסכם השכר עם המורים כבר פקע למעשה לפני יותר משנתיים

נעמה לזימי:  בשנת הלימודים האחרונה ארגון המורים הגיע לסיכומים עם משרד האוצר רק ערב פתיחת שנת הלימודים, ולפיהם שכר המורים בתיכונים יעלה באופן הדרגתי בכ-2,000 שקלים לחודש, ושעות העבודה שלהם יצומצמו

נעמה לזימי:  הסכם העקרונות בין האוצר לארגון המורים נחתם במהלך ספטמבר, ונקבע כי הצדדים יחתמו על הסכם מלא עד 1 בדצמבר

נעמה לזימי:  ואולם, הסכם שכזה לא נחתם עד היום

נעמה לזימי:  כתוצאה מכך, המורים לא קיבלו תוספות שכר, אך גם לא חידשו את העיצומים – בגלל המלחמה

נעמה לזימי:      עם זאת, בזמן שהסכם השכר עם ארגון המורים לא קודם, הממשלה דחפה בחודשים האחרונים – כולל במהלך המלחמה – את תהליך הגדלת שכר המורים בחינוך החרדי

נעמה לזימי:  כולי תקווה שהממשלה ומשרד החינוך יתעשתו ויסיימו את הסאגה המביכה הזו, וגם בוא נגיד את האמת - - -     

מאיר כהן: המורים הכריזו על עיצומים אבל – ייאמר לזכותם – הודיעו שהם לא ישבתו

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  אבל שוב, בסוף, אתה יודע בדיוק כמוני שאם זו הייתה הסתדרות המורים, שזה היסודי, האוצר היה יושב ונבהל, כי זה המשק, ואלה הורים שלא יכולים לעבוד

נעמה לזימי:  בגלל שזה תיכונים, ואפשר להשאיר אותם בבית, אז אף אחד לא נלחץ

נעמה לזימי:  כי כאילו בית ספר בתפיסה הוא כמו בייביסיטר

נעמה לזימי:  אבל זה לא בייביסיטר

נעמה לזימי:  אנחנו פוגעים להם במענים חינוכיים ורגשיים ובחוויות התיכון שלהם וזה פשוט אסון

נעמה לזימי:  זה כבר שנתיים

נעמה לזימי:  אסון

נעמה לזימי:       שאלה מאיתן ירון: האם באמת קוצץ תקציב ההשכלה הגבוהה? אם כן – באיזה אופן? תשובה: משרד האוצר הציע לקצץ 200 מיליון שקלים נוספים בתקציב ההשכלה הגבוהה כחלופה להפחתה דומה בתקציב החינוך

נעמה לזימי:  ראשי האוניברסיטאות התריעו כי לא תהיה יכולת לעמוד בתוכנית המעטפת שגובשה למשרתי המילואים

נעמה לזימי:  עוד קודם לכן, במסגרת הקיצוץ הרוחבי שהממשלה החליטה עליו בעקבות המלחמה, צפויים לרדת כ-60 מיליון שקלים מתקציב ההשכלה הגבוהה

נעמה לזימי:  זאת, נוסף לכ-340 מיליון שקלים שקוצצו לאורך השנה האחרונה, בין השאר בעקבות ההסכם שנחתם להעלאת שכר המורים

נעמה לזימי:      שאלה מאת גידי ברעם: מה התועלת ואיך זה מוסרי קיצוץ של עשרות מיליונים בתקציב הסיוע לקהילה הגאה ולהעביר מיליונים לאבי מעוז ההומופוב? לוקחים כספים בשביל למנוע התאבדות, ומעבירים לגופים שגורמים להתאבדויות האלה

נעמה לזימי:  ומתי לעזאזל מעיפים את הממשלה הזאת? נתחיל בשאלה האחרונה: במהרה בימינו, אמן

נעמה לזימי:  זה מצחיק אותך? אני ממש עצובה מהממשלה הזאת

נעמה לזימי:  במהרה, אמן

נעמה לזימי:  ולגבי הקיצוץ בתקציב הקהילה הגאה, מה לעשות שמתקצבים את ההומופוב הכי גדול במדינה, אז בהתאמה מקצצים מהשירות המציל חיים הזה

נעמה לזימי:  בסוף, התקציבים לקהילה הגאה הם גם תקציבים ששומרים על אוכלוסייה שפעולות השנאה כלפיה עלו ב-400% בשנה האחרונה, והתפקיד של הממשלה ושל המדינה הוא להגן על כל אזרחיה וגם על האוכלוסייה הזו, שהבטיחו לה שלא תיפגע

נעמה לזימי:  יש פה את יו"ר הכנסת מהקהילה הגאה, שאמר: התקציב לקהילה הגאה לא ייפגע, והינה, הינה, נפגע, אבל לאשר לאבי מעוז תקציב בטלפון ביום ראשון בבהילות, זה כן

נעמה לזימי:  זה סדרי העדיפויות

נעמה לזימי:  סדרי העדיפויות הם אנטי קהילה גאה, וזה כבר מהמקפצה, כי כשהדברים האלה מתקיימים ממש באותו שבוע במקביל, זה פשוט מראה ממש – רגע, תכף נחזור גם לזה

נעמה לזימי:      אני אעבור לארנה קזין

נעמה לזימי:  אני מקריאה חלק מספרה של ארנה קזין "איך להתנגד"

נעמה לזימי:  אני מקריאה מהפרק "לשאול"

נעמה לזימי:  אני רק מזכירה: ארנה היא גם מפגינה שנעצרהף וראינו שוטר ממש מכה אותה באלימות לפני כמה שבועות בקפלן; אישה, אזרחית נורמטיבית לחלוטין, בסך הכול הפגינה להשבת החטופים – שום סיבה להתנהג אליה ככה, אבל רוח המפקד

נעמה לזימי:       לשאול – האם חייב האזרח לרגע או במידה הקטנה ביותר להכניע את מצפונו לטובת המחוקק? שאל הנרי דייוויד תורו בחיבורו "אי-ציות אזרחי" מ-1849

נעמה לזימי:  מדוע אם כן יש לכל אדם מצפון? אני חושב שעלינו להיות בני אדם תחילה ונתינים אחר כך

נעמה לזימי:  אין זה רצוי לטפח כבוד כלפי החוק אלא כלפי הצדק

נעמה לזימי:  תרגומה של דפנה לוי

נעמה לזימי:  מדוע עלינו להתנגד? בדיוק מהסיבה הזאת

נעמה לזימי:  אומר לבנותיי כי אנחנו בני אדם תחילה ונתינים אחר כך; כי המצפון, ולא השוטר, ולא חבר הכנסת, ולא ראש הממשלה, ולא ההלכה, הוא המדריך שלנו במבוך המוסרי

נעמה לזימי:  אבל לא רק בגלל המפה המוסרית המופנמת שלנו עלינו להתנגד

נעמה לזימי:  חובה עלינו לעמוד מול העריצות ולסרב לה, כי אם לא נתנגד, נתמוך

נעמה לזימי:  עלינו להיזהר מתבנית המחשבה של הרע במיעוטו

נעמה לזימי:  לימדה אותנו חנה ארנדט: אלה שבוחרים לתמוך ברע במיעוטו – כתבה – שוכחים עד מהרה שהם בחרו בכל זאת ברע

נעמה לזימי:  החובה לציית לחוק אף פעם אינה הצדקה תקפה למעשים לא מוסריים

נעמה לזימי:  כי צריך לזכור: מנהיג הוא חסר כל הון, הוא כלום, אפס, גוף של בשר ודם ורעש עקר בלי התומכים שלו

נעמה לזימי:  מנהיג אינו יכול לעשות רע בעולם בלי אנשים שמעניקים לו סמכות וממלאים את הוראותיו

נעמה לזימי:  רק הילד מוכרח לציית להוריו והעבד מוכרח להישמע לאדוניו

נעמה לזימי:       לדבר – העריצות מבקשת שתיקה כהסכמה או דיבור כאישור

נעמה לזימי:  יש דברים שמותר לדבר עליהם, שרק אותם מותר לומר, ויש דברים שאסור

נעמה לזימי:  כשהמדינה אינה טובה אלא עריצה והמצב הוא מצב חירום קבוע, יש מילים שאסור להגות בכלל, וממילא אסור להתנגד

נעמה לזימי:  אני חושבת להתמקד כאן במילה אחת שהתגלתה כאסורה לשימוש במצב החירום של ישראל בסוף שנת 2022

נעמה לזימי:  הנהלת אוניברסיטת בן-גוריון הרשיעה סטודנטית בשם וטן מאדי בעבירת אי-ציות לרשויות הקמפוס משום שלפי תלונות ארגון הימין אם תרצו, היא קראה בעצרת זיכרון טקסט של מחמוד דרוויש הכולל את המילה "שהיד"

נעמה לזימי:  והנה אני עוצרת לשאול: מדוע אסור לסטודנטית להגות את המילה "שהיד"? נמשיך עם השאלות

נעמה לזימי:  יש פה שאלה עם תשובה עצומה, נראה לי

נעמה לזימי:  אני אפסח עליה

נעמה לזימי:       טוב, שאלה מאת רז פארן: כמה מהתקציב מועבר למאבק באלימות כלפי נשים אחרי שהפסיקו לממן את פורום מיכל סלה? עד לאחרונה, במסגרת שיתוף פעולה של פורום מיכל סלה עם המשרד לביטחון פנים – רגע, יש פה את השר שהפסיק את המימון לתקציב של מיכל סלה

נעמה לזימי:       השר בן גביר, השר בן גביר

איתמר בן גביר: כן

נעמה לזימי: בדיוק אני מקריאה פה שאלות מהרשת

נעמה לזימי:  הפיליבסטר לתקציב, ובדיוק אני פה עם שאלה מאת רז פארן: כמה מהתקציב שמועבר למאבק באלימות כלפי נשים – מה ממנו מה שהופסק לפורום מיכל סלה?     

איתמר בן גביר: להשיב? את רוצה שאני אעלה? אני אשיב, אני יכול עכשיו

נעמה לזימי: אני אשמח, תודה

נעמה לזימי:  אני חושבת שזה פספוס אדיר של המשרד שלך בקריאת הארגון החשוב הזה

איתמר בן גביר: אני אשיב     

מאיר כהן: אדוני יכול להשיב מהאולם, אין בעיה

נעמה לזימי: תודה, אני מודה לך

איתמר בן גביר: לא בטוח שזה מקובל ששר משיב מכאן, אבל בסדר, אני מוכן

איתמר בן גביר:  אני לא בטוח שזה מקובל שאני אשיב מכאן

מאיר כהן: אתה מתעקש לעלות, בבקשה?     

איתמר בן גביר: כן

נעמה לזימי: אין לי בעיה, אם הוא רוצה להשיב לי

איתמר בן גביר: בכל זאת זה קצת כבד

מאיר כהן: זה על זמנך, כן?     

נעמה לזימי: אין לי בעיה

איתמר בן גביר: הכול בסדר, אני לא אקח לה יותר מדי זמן

איתמר בן גביר:  היא ביקשה, אני לא - - -     

נעמה לזימי: תודה רבה

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, חברתי חברת הכנסת לזימי, פורום מיכל סלה הוא פורום שאני נפגשתי איתם, ודווקא התרגשתי מאוד ממה שהם עושים

איתמר בן גביר:  בפגישה שהייתה לנו, על אתר ביקשתי מהמנכ"ל, שהיה לידי – אמרתי לו: כמה אנחנו נותנים להם? אמר לי חצי מיליון, אמר לי: אני רוצה להגדיל

איתמר בן גביר:  בדק מה שבדק, חזר אליי, אמר לי: מיליון, אנחנו יכולים לעלות למיליון

איתמר בן גביר:  אמרתי: מצוין

איתמר בן גביר:  יצאו חברות הפורום עם ברק בעיניים, אמרתי: איזה יופי

איתמר בן גביר:  באמת

איתמר בן גביר:  אפשר להגיד עליי הרבה דברים, אני חושב שאף אחד לא חושד בי שאני לא רוצה לפעול נגד אלימות כלפי נשים או כלפי כל אחד אחר

איתמר בן גביר:      ביקשנו תוכניות עבודה – אני אהיה עדין, בסדר? – ובמקום שהכסף ילך, כמו שהוצג לי, לתוכניות לטפל בנשים, כלבים שיכולים לשמור וכל מיני דברים כאלה, רוב הכסף לא הלך לדברים האלה; זה הלך למטרות של כיס של עובדי עמותה, למטרות של יחסי ציבור ולכל מיני דברים כאלה

איתמר בן גביר:  תשמעי, במשמרת שלי זה לא יהיה

איתמר בן גביר:  זה לא יהיה

איתמר בן גביר:  אני לא מוכן - - -     

נעמה לזימי: - - -     

איתמר בן גביר: דקה

איתמר בן גביר:  שאלת, אני באמת מכבד אותך

איתמר בן גביר:  את יודעת, עניתי כי אני מכבד

איתמר בן גביר:  במשמרת שלי זה לא יהיה

איתמר בן גביר:  אני לא אתן שעמותה תעשה כסף ממשרד

איתמר בן גביר:  בסוף זה כספי ציבור, זה לא כסף שלי, לא כסף של אבא שלי, לא כסף של אימא שלי

איתמר בן גביר:  זה כספי ציבור

איתמר בן גביר:  אני לא אתן שעמותה תיקח כסף ותנצל אותו לצרכים פרטיים שלה

איתמר בן גביר:  לכן לא אמרתי דבר כזה: אני לא מוכן שיהיה דבר כזה, אנחנו נפתח קול קורא לכולם, גם עמותת מיכל סלה יכולה להתמודד יחד עם עוד

איתמר בן גביר:      אני את הכסף הזה אתן

איתמר בן גביר:  ברור שאני אתן, אבל לא לעמותה שמציגה לי תוכנית שרוב הכסף הולך לכיס הפרטי של כל מיני עובדים, לקמפיין, לכל מיני יח"צ, עם כל הכבוד, מזכירות ובעלי תפקידים

איתמר בן גביר:  אני לא כאן בשביל לנפח עמותות

איתמר בן גביר:  זה נכון שיש קמפיין בתקשורת – את יודעת, את מכירה אותי מספיק זמן, אז עוד קמפיין, פחות קמפיין, אני לא מתרגש

איתמר בן גביר:  אני הולך עם האמת שלי ועם העקרונות שלי

איתמר בן גביר:  תבוא עמותה, תציג לי תוכנית שהכסף הולך באמת לנשים – באמת באמת לנשים שסובלות – היא תקבל ממני את מלוא הגיבוי ויותר מזה

איתמר בן גביר:  תבוא העמותה שתציג לי תוכנית שהכסף הולך לצרכים פרטיים ואישיים – לא אצלי

מאיר כהן: אתה יודע להגיד כמה אחוז הלך לניהול וכמה אחוז הלך לשוטף?     

איתמר בן גביר: אין לי את הנתונים כאן, אבל, מאיר, חלק גדול

נעמה לזימי: לעמותה יש עובדים, מה לעשות?     

איתמר בן גביר: לא על חשבוני, שיתרימו כסף

איתמר בן גביר:  לא על חשבון המשרד

איתמר בן גביר:  זה כספי ציבור

איתמר בן גביר:  תראו, הכי נוח לי להיות פופוליסט - - -     

נעמה לזימי: אבל העובדות מלוות נפגעות

נעמה לזימי:  אני הרי הפניתי להם כמה פניות ציבור

נעמה לזימי:  אני מכירה מזה שאני הפניתי אליהן אפילו

נעמה לזימי:  אני, ללילי, הפניתי, לדעתי, מאז שנכנסתי, איזה שלוש פניות ציבור

נעמה לזימי:  אז אני יודעת שהן מלוות

נעמה לזימי:  אני מבינה שהן עושות את העבודה, פעילות

איתמר בן גביר: אני לא חושד

איתמר בן גביר:  אני אסביר את עצמי עוד פעם

איתמר בן גביר:  אני לא מפקפק

איתמר בן גביר:  יכול להיות שהן כן עושות

איתמר בן גביר:  אגב, לא מה שהן סיפרו

איתמר בן גביר:  הן סיפרו לנו משהו אחד בפגישה, ובתוכנית זה היה אחרת לגמרי

איתמר בן גביר:  אני לא זוכר את הנתונים אז אני לא רוצה להגיד אותם סתם, אבל אני כן אגיד את מה שאני זוכר בכללי

איתמר בן גביר:  דיברו איתנו על הרבה מיזמים ודברים, ובתוכנית זה התכווץ, זה התקווצ'ץ, בוא נגיד ככה, וזה הולך לא למקומות שעם כל הכבוד, אני חושב – זה מה שאמרו לי

איתמר בן גביר:  את יודעת מה? ברמת העיקרון, ברמת המוסריות, אתה לא יכול לבוא לבן אדם, להגיד לו: תשמע, אני רוצה את הכסף לא', ב', ג', ד', ואז לבוא אחרי זה ולספר לי שהכסף הולך לח' ט', י'

איתמר בן גביר:  יכול להיות שהן צריכות לאסוף כסף לעובדים, הן צריכות כסף להגדיל את העמותה, להגדיל את עובדי העמותה, להגדיל את יחסי הציבור, למה זה צריך לעבור ממשרד ציבורי? למה זה צריך לבוא מהכיס של כולנו? זה כיס של הציבור

נעמה לזימי: אבל עובדות שמלוות לשם הפרויקט זה דבר שאני יכולה להבין אותו, השאלה במה מדובר פה, כי כשאני דיברתי עם לילי היא גם אמרה לי קודם כול שהיו פגישות טובות לפני כן

נעמה לזימי:  היא בעצמה אמרה לי שהיא לא הבינה ששיתוף הפעולה נמצא באיזושהי בעיה

נעמה לזימי:  התקשרתי אליה אחרי שראיתי, ואני - - -     

איתמר בן גביר: אני יודע שדיברו איתה מהמשרד שלי, הסבירו לה את זה ושלחנו לה מכתב

נעמה לזימי: אני חושבת שיש כאן פער בין הכיסאות

איתמר בן גביר: נעמה, חברת הכנסת לזימי, אני אומר דבר כזה: תראי, זה לא שאני באתי ואמרתי: מעכשיו כלום

איתמר בן גביר:  אמרתי: יהיה קול קורא

איתמר בן גביר:  זה לפתוח לכולם, שיבואו ויציגו תוכנית, שיבואו ויציגו תוכניות שבאמת מתבססות על עזרה למה שהם הבטיחו לעשות – אחת, שתיים, שלוש

נעמה לזימי: אבל למה להפסיק את התקצוב?     

איתמר בן גביר: היא באה וסיפרה לי: הכלבים עולים x, המלווים לכלבים עולים y, וכשראינו את התוכנית זה לא העיקר שדובר עליו

איתמר בן גביר:  זה לא העיקר שדובר עליו

איתמר בן גביר:  אני אומר לך עוד פעם, הכי קל להיות פופוליסט, לתת, לשחרר, אבל זה כסף שהוא כסף של כולנו

איתמר בן גביר:  אני רוצה אותו למטרות האלה

איתמר בן גביר:  ולכן אני חושב שזה לא ראוי ולא נכון שאני אאשר דבר כזה, גם אם תוקפים אותי בכלי התקשורת

איתמר בן גביר:  לא מתרגש מזה

איתמר בן גביר:      אבל אני כן אומר לך, גם מסקנה לחיים: אתה לא יכול לבוא ולהגיד – מאיר, אתה מכיר את זה, אתה שנים רבות בעסק, אתה היית שר שנים רבות – לא יכולים לבוא אליך ולהגיד לך: אנחנו רוצים א', ב', ג', ואחרי זה להביא תוכנית הפוכה לגמרי ממה שמספרים לך

מאיר כהן: תראה, היות שאני מכיר את הפורום, 270 נשים טופלו בשנה האחרונה בפורום הזה, השר

נעמה לזימי: זה המון

מאיר כהן: לכן אני חושב שהחיתוך הבוטה היה לא במקום

איתמר בן גביר: זה לא המספרים שהם הביאו לנו, מאיר

מאיר כהן: היה אפשר לבוא ולהגיד, אבל מאוד מאוד חשוב - - -     

נעמה לזימי: אבל בגלל זה נראה לי שלא ליבנתם את זה כמו שצריך

נעמה לזימי:  אני אומרת לך את זה בצורה עדינה

מאיר כהן: חוץ מזה, התפתחה שם מיומנות שהיא רק של הפורום הזה

נעמה לזימי: נכון

מאיר כהן: אתה גם מכיר את הסיפור האישי

מאיר כהן:  לכן הדבר הזה מקבל תהודה

מאיר כהן:  אין דבר כזה שפוגעים בפורומים שמטפלים בנשים

מאיר כהן:  יש לנו מעט - - -     

איתמר בן גביר: מאיר, אדוני היושב-ראש, אני חושב שאם אני מפנה את זה לקול קורא ואני אומר להם: בואו, אני נותן לך הזדמנות – לא אמרתי: מעכשיו ועד עולם אני שם עליכם איקס ולא רוצה

איתמר בן גביר:  חלילה וחס

איתמר בן גביר:  אמרתי: תגישו כמו כולם, אני אתן לעוד ארגונים

איתמר בן גביר:  ואגב, תוך כדי הסתבר שיש עוד כל מיני ארגונים שיש להם טענות על הפורום הזה

איתמר בן גביר:  בואו ניתן לכולם

איתמר בן גביר:  בואו ניתן לכולם את האפשרות עכשיו - - -     

נעמה לזימי: אתה עושה קול קורא - - -     

איתמר בן גביר: דקה, חברת הכנסת לזימי

איתמר בן גביר:  בואו ניתן לכולם את האפשרות השווה להתמודד, להציע תוכניות

איתמר בן גביר:  ואני אומר, הכלל שלי הוא פשוט: אתה נתת כאן מספר שאני לא ראיתי אותו, ולא רק שלא ראיתי אותו, אלא בדיוק הפוך, בתוכניות שלהם, רחוק רחוק מהמספר שציינת

איתמר בן גביר:  רחוק מאוד מהמספר

איתמר בן גביר:  הם באו ואמרו לי: אנחנו יכולים לעזור x ולעשות y, כשאני ראיתי את התוכניות, לא נעים להגיד, אבל זה רחוק ממה שאמרו

איתמר בן גביר:  אני לא מקבל את זה

איתמר בן גביר:  אני לא מקבל את זה, סליחה

איתמר בן גביר:  זה כסף ציבורי, זה כסף של כולנו

איתמר בן גביר:  הכי נוח היה להיות פופוליסט, לתת, לחלק, מה אכפת לי? זה לא כך

איתמר בן גביר:  זה לא עובד בצורה כזאת

נעמה לזימי: אבל כסף ציבורי, אני רוצה להגיד לך – לצאת לקול קורא אולי שמאפשר לעוד לגשת, אין בעיה, אבל למה לעצור את הכסף? אתה יכול להגיד: אוקיי, אני - - -     

איתמר בן גביר: לא עצרתי את הכסף

איתמר בן גביר:  לא, לא, חברת הכנסת לזימי, חשוב גם להבין כאן, ההתקשרות איתם הסתיימה

איתמר בן גביר:  זה לא שאני באתי ואמרתי: טוב, אני לוקח לכם כסף שהיה נועד לכם

איתמר בן גביר:  לא

איתמר בן גביר:  ההתקשרות הסתיימה

איתמר בן גביר:  השאלה שעמדה לפתחי הייתה אם להמשיך את ההתקשרות או לצאת לקול קורא

איתמר בן גביר:  בהתחלה חשבתי באמת כמו שאת אומרת, להמשיך את ההתקשרות

איתמר בן גביר:  התרשמתי, ראיתי אותם, ריגשו אותי מאוד

איתמר בן גביר:  ואני אומר גם יותר מזה, באותו יום היא יצאה באורות ממני כי זה היה חצי מיליון, ואמרתי: לא, אני מגדיל את זה למיליון שקלים

איתמר בן גביר:  אני מגדיל את זה למיליון שקלים כי זו עבודת קודש לעשות את הדברים

איתמר בן גביר:  עד שראיתי את התוכנית

איתמר בן גביר:  זה לא מה שסיפרו לי

איתמר בן גביר:  אני באמת לא רוצה לפגוע בגברת - - -     

נעמה לזימי: אחת הנשים היותר-מעוררות ההשראה

איתמר בן גביר: אבל מצד שני חייבים להגיד את האמת

איתמר בן גביר:  זה לא מה שסיפרו לי, זה לא התוכניות שאמרו לי, זה לא מה שדיברו

איתמר בן גביר:  וסליחה, אני - - -     

נעמה לזימי: אני חושבת שיש כאן פער גם במידע; גם כמו שאמר עכשיו מאיר על הנתונים שהוא מכיר, וגם אני מכירה

נעמה לזימי:  אני חושבת – עזוב את התקשורת, עזוב הכול – אני חושבת שצריך לעשות בכל זאת בחינה מחודשת של הדבר הזה

איתמר בן גביר: חברת הכנסת לזימי, אני אומר לך, ואני רואה את ה-270 – רחוק מאוד מהמספר הזה זה מה שהביאו לי בתוכנית העבודה

איתמר בן גביר:  רחוק מאוד מאוד מאוד מאוד מאוד

נעמה לזימי: אז כדאי ללבן את זה

נעמה לזימי:  אני חושבת שצריך לשבת שוב

איתמר בן גביר: בסדר, אבל אני אומר, בשביל זה יש קול קורא

נעמה לזימי: כמו שאמר מאיר, זה האקט הכי קל להגיד: אוקיי, הסתיימה ההתקשרות וביי

נעמה לזימי:  לשבת שוב, ללבן את הדבר הזה

איתמר בן גביר: אבל חברת הכנסת לזימי, אני הצעתי דבר אפילו יותר פשוט, אמרתי קול קורא

איתמר בן גביר:  הן יכולות לגשת

איתמר בן גביר:  אף אחד לא ימנע מהן לגשת

איתמר בן גביר:  בלב פתוח ובנפש חפצה

איתמר בן גביר:  תראו, אני אגיד לכם משהו אחד: התרגלו – לא רק במשרד הזה, בהרבה משרדים – שהשר חותם כאן והשר חותם כאן והשר חותם כאן, כאילו איזשהו סוג של חותמת גומי

איתמר בן גביר:  אני לא חותמת גומי

איתמר בן גביר:  אני באמת לא חותמת גומי

איתמר בן גביר:  את רואה אותי יושב כאן – מה השעה עכשיו? 02:00 לפנות בוקר

איתמר בן גביר:  אני עובר על מסמכים

איתמר בן גביר:       אני באמת מאמין – עזבי שיש בינינו מחלוקות, איך אומרים? בהרבה דברים יש בינינו תהום

איתמר בן גביר:  אבל אני באמת באמת באתי למלא תפקיד, ואני מחזיק מעצמי שאלף-בית זה שכשמספרים לי משהו אחד צריך לבדוק

איתמר בן גביר:  רגע, רשימה, צ'ק ליסט כזה

איתמר בן גביר:  אמרו לי א' קיים – לא

איתמר בן גביר:  ב' קיים? לא

איתמר בן גביר:  ג' קיים? לא

איתמר בן גביר:  ד' קיים? לא

איתמר בן גביר:  סליחה, אז אני מוציא את זה לקול קורא

נעמה לזימי: - - - לברר את זה לפני שמסיימים?     

איתמר בן גביר: כן, בוודאי

איתמר בן גביר:  בוודאי

איתמר בן גביר:  אני ישבתי לברר את זה

איתמר בן גביר:  הזמנתי את הצוות המקצועי שלי

איתמר בן גביר:  יש לי צוות במשרד

נעמה לזימי: אבל לא איתם

נעמה לזימי:  אני חושבת שזה פספוס

איתמר בן גביר: אבל אני לא פוסל מהם את הזכות להתמודד, עוד פעם

איתמר בן גביר:  להפך

איתמר בן גביר:  אבל הפעם לתת הזדמנות לכולם

איתמר בן גביר:  אני לא רוצה - - -     

נעמה לזימי: אני חושבת שיש פה פער

נעמה לזימי:  אין לי בעיה, הזדמנות לכולם, אנחנו לא – אבל יש פה עמותה שפתחה דיסציפלינה ייחודית, שנותנת מענה אקסטרה שאין אותו

נעמה לזימי:  לא פעם המדינה – אין לה מענים שהחברה האזרחית והמגזר השלישי ממציא

נעמה לזימי:  לצערנו, לא כל דבר המדינה יודעת לעשות

נעמה לזימי:  אני חושבת שאם יש פער בין ההבנה של מה שאתה אומר שציפית או שנאמר לך ושאינו נמצא, אפשר לכבד בנושא כזה רגיש בפגישה מחודשת בתוך המשרד

איתמר בן גביר: חברת הכנסת לזימי, עשיתי את זה אפילו יותר פשוט

איתמר בן גביר:  קודם כול, היה שיח איתם ודיברו איתם אנשי המקצוע של המשרד

איתמר בן גביר:  אבל אני אומר לך עוד פעם: הדבר שבחרתי זה, לדעתי, הדבר הכי הגון, הכי ישר, הכי נכון

איתמר בן גביר:  הרי לא אני מתמודד שם בקול קורא הזה

איתמר בן גביר:  יבואו כל מי שרוצה, יציגו תוכניות, ואני חושב שהפעם גם יבינו שאי-אפשר להגיד א' ולהציג לי תוכנית ב'

איתמר בן גביר:  מי שרוצה לזכות באמון שלי ובתמיכה של המשרד לביטחון לאומי, צריך לבוא ביושר להגיד לי: אנחנו רוצים לעשות דברים, ולהציג לי אחרי זה את אותם דברים בתוכנית עבודה

איתמר בן גביר:       במקרה הזה הפער בין מה שאמרו שיעשו לבין מה שהציגו בתוכנית העבודה היה רחוק מאוד

איתמר בן גביר:  אני לא מממן עמותה ציבורית כדי לממן משכורות לדוברים ולכל מיני כאלה

איתמר בן גביר:  מצטער

איתמר בן גביר:  זה לא התפקיד שלי

איתמר בן גביר:  רוצים דובר? רוצים 50 דוברים? שילכו ויתרימו כסף

איתמר בן גביר:  אני, מהכסף של הציבור – זה כסף שלי, זה כסף שלך, כסף של היושב-ראש, זה כסף של כל מי שנמצא כאן – אני, מהכסף הזה, רוצה באמת לעזור לנשים ולא שיעשו לי פעולות יח"צ

נעמה לזימי: זה לא מה שהיא עושה עם הכסף

נעמה לזימי:  העובדה שיש לה בעמותה גם פונקציה של יח"צ ודוברות, בתוך העמותה, כדי לגייס משאבים, כדי לייצר חשיפה – אי-אפשר לתת לעמותה שלא תהיה לה דוברות

איתמר בן גביר: חברת הכנסת לזימי, לא יכול להיות שיספרו לי שרוב הכסף הולך להביא כלבים וכל מיני כאלה, וכשראיתי את התוכנית חשכו עיניי

איתמר בן גביר:  חשכו עיניי

מאיר כהן: לזימי, אנשי העמותה לא נמצאים כאן, לא יכולים להגיב, אז בואו

איתמר בן גביר: נכון

איתמר בן גביר:  בסדר, תודה

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  זה נותן לפחות חומר לשאילתות

נעמה לזימי:  ננסה

נעמה לזימי:  לשאלתו של רז, הוא קיבל תשובה מהמקור

נעמה לזימי:  אני אישית לא מקבלת את זה

נעמה לזימי:  בעמותה יש עובדים, יש צוות - - -     

מאיר כהן: יש עובדים מצוינים

איתמר בן גביר: ממש מצוינים

איתמר בן גביר:  כמו שאמרתי, הפניתי פניות לשם והמשאבים מחולקים

איתמר בן גביר:  בדרך כלל מגייסים כסף לתוכנית, כמו שאתה יודע, בתוך עמותה שגם יש לה עוד עובדים ויש עוד דברים

איתמר בן גביר:  דבר שיכול היה, לדעתי, להיפתר בשיח משותף

איתמר בן גביר:  חבל

איתמר בן גביר:      טוב, שאלה מאת סיגל סלע: מה המשמעות של הורדת דירוג האשראי על ישראל? כיצד זה ישפיע על משקי הבית ועל אזרחי המדינה? מה התחזית מבחינת הדירוג? תשובה: דירוג האשראי של מדינה אמור לאמוד את רמת הסיכונים של ההשקעה באותה מדינה – ככל שמדינה יותר מסוכנת להשקעה, הן בגלל סיבות ביטחוניות שנובעות מסכסוכים ומלחמות, והן בגלל סיבות פוליטיות כמו שחיתות, שרירותיות, החלטות הממשל וחוסר תפקוד, או היעדר ריבונות

איתמר בן גביר:       דירוג האשראי מאותת למשקיעים על רמת הביטחון והכדאיות בהשקעה במדינה מסוימת

איתמר בן גביר:  בשל כך, דירוג האשראי גם קובע את הריבית על ההלוואות שהמדינה לוקחת

איתמר בן גביר:  אם המדינה עם סיכון גבוה יותר, היא תקבל ריבית גבוהה יותר בשל הסיכוי שלא תחזיר את ההלוואה

איתמר בן גביר:  מכאן שהמשמעות של הורדת דירוג האשראי היא, קודם כול, פחות השקעות זרות בישראל

איתמר בן גביר:  ובנוסף, עלויות גבוהות יותר למימון החוב והגירעון בגלל תשלומי ריבית גבוהים יותר

איתמר בן גביר:      בתקציב 2024, לדוגמה, תשלומי הריבית עומדים על 48 מיליארד שקלים

איתמר בן גביר:  בסוף, ירידה בהשקעות והעלאת הריביות על הלוואות של ישראל, משמעותן שיוקר המחיה יעלה, ובנוסף שהציבור יקבל פחות שירותים חברתיים כי ההוצאות על ריבית מצד המדינה הולכות וגוברות

איתמר בן גביר:  הורדת הריבית שהכריזה מוד'יס צפויה לפגוע בכלכלה הישראלית בדיוק במובנים אלה ותתרום להעלאת יוקר המחיה, המשמעותי גם כך

איתמר בן גביר:  בנוסף, מוד'יס הוסיפה לדירוג האשראי תחזית שלילית, שזה ממש מטריד, שזה אומר שהיא צופה הורדת דירוג נוספת בהמשך אם המצג לא ישתפר, וגם מאותת לשאר חברות הדירוג שזו בעיה

איתמר בן גביר:      שאלה מאת איתי מוס: מה התקציב לפיתוח תשתיות ארציות? האם קיצצו במימון מועצות פריפריאליות? מה נקודות הפיתוח שמוצעות בתקציב המתוקן? איזה תקציבים נחתכו לאוכלוסייה הערבית? אחת הבעיות הכי קשות בתקציב הזה זו העובדה שלא משקיעים במנועי פיתוח וצמיחה

איתמר בן גביר:  לא רק שלא משקיעים במעודדי צמיחה – להפך, משקיעים במעכבי צמיחה

איתמר בן גביר:  אנחנו רואים בתקציב הזה קיצוץ משמעותי בפיתוח התחבורה והתחבורה הציבורית

איתמר בן גביר:  בעיתות מלחמה ידוע שחייבים להשקיע במעודדי צמיחה כמו תשתיות, תחבורה, בריאות וחינוך

איתמר בן גביר:  במקום זה, הממשלה מקצצת בכל מנועי הצמיחה הללו, כולל סגירת אחד ממכוני המחקר החשובים בישראל – דיברנו על מכון וולקני – ובמקביל, משקיעה במעכבי צמיחה, כמו תוכנית אופק חדש לרשתות החרדיות, שתרחיב משמעותית את הפערים בחינוך ותעודד חינוך פרטי לא מפוקח וללא ליבה

איתמר בן גביר:      בנוגע לתקציבי הרשויות בפריפריה, לצערי הממשלה בוחרת לקצץ בתקציבי פיתוח של ערים ויישובים רבים בפריפריה

איתמר בן גביר:  כך לדוגמה, התבצע קיצוץ של 15% בתוכניות הממשלה לפיתוח בית שמש, חריש, אילת, הנגב המזרחי, גולן, ג'סר א-זרקא וטבריה

איתמר בן גביר:  לצערי, שוב אנחנו נוכחים שהממשלה לא משקיעה במנועי צמיחה, אלא להפך, במעכבי צמיחה

איתמר בן גביר:      גם לגבי החברה הערבית, מדובר באותו סיפור

איתמר בן גביר:  החברה הערבית היא חברה שזקוקה ליצירת מנועי צמיחה שלהם יש פוטנציאל אדיר לא רק לצמצום פערים, אלא למשק

איתמר בן גביר:  במקום להשקיע, ולעודד השכלה, לפתח תשתיות ועוד, מקצצים ב-15% בתוכנית החומש החשובות הללו, וזה ממש בכייה לדורות

איתמר בן גביר:  גם מימוש גבוה בתוכניות אלו, גם אפקטיביות גבוהה, וזה ישליך על ישראל כולה

איתמר בן גביר:      שאלה מאת אורי נדן: מה קרה לקיצוץ בתנועות הנוער? אני באמת אסביר את הסוגיה הזו

איתמר בן גביר:  תשובה: הממשלה קודם כול תכננה לקצץ 40 מיליון שקלים משלוש תקנות שקשורות לתנועות הנוער במשרד החינוך

איתמר בן גביר:  זה מגלם קיצוץ של כ-20% מפעילות התנועות

איתמר בן גביר:  התקנות הן תקנות תנועות הנוער, הש"שינים ותקנות המחנכים

איתמר בן גביר:       גם נגיד התנועות הן שקפצו ברגע הראשון לכל המפונים, למלונות, לסיוע, ברגע שפרצה המלחמה

איתמר בן גביר:  אפילו עשו שמרטפיות לצוותי הרפואה, לילדיהם

איתמר בן גביר:  אבל אחרי מאבק ממושך מול שר האוצר בוועדות וגם בכספים, הצלחנו כנראה למנוע את הקיצוצים הללו, שזה סכום של 40 מיליון בשלוש התקנות

איתמר בן גביר:  לפחות לפרוטוקול בוועדה, עד הרגע האחרון אני דרשתי גם על תקנת המחנכים לקבל תשובה, ונמסר לנו שהקיצוץ – נסגר הפער ונמצא לזה המקור

איתמר בן גביר:  עכשיו צריך לעקוב אחרי זה ולוודא שאכן תהיה העברה תקציבית שתכסה את המקור הזה, וצריך לדאוג שהקיצוץ אכן לא יבוצע

איתמר בן גביר:  לפרוטוקול נמסר שלא יבוצע

איתמר בן גביר:       שאלה מאת אבירם יאור: כמה מהתקציב כולל כספים קואליציוניים? תשובה: כ-6 מיליארד שקלים משמשים לכספים קואליציוניים שהוטמעו בתקציב, מרביתם לא חיוניים

איתמר בן גביר:       טוב, שאלה שטיפה חוזרת על עצמה ואני בכל זאת אתן, שאלה מאת גיא חולי: האם התקציב הזה מתמודד עם אחת הבעיות הגדולות של הכלכלה הישראלית, שרק תגדל עם הזמן, והיא לימודי ליבה והשתלבות של החברה החרדית בכלכלה? כתבתי לו: ממש לא

איתמר בן גביר:  התקציב הזה מחמיר את אחת הבעיות העמוקות בחברה הישראלית, שעתידה להצעיד אותנו בעתיד הקרוב לעבר מדינת עולם שלישי ממש

איתמר בן גביר:  כפי שציינתי, רפורמת אופק חדש שהולכת לעבור היא אחת הבעיות הגדולות שיפגעו הכי קשה בחינוך הציבורי-ממלכתי, וכמובן בלימודי ליבה

איתמר בן גביר:  אני כן, אבל רוצה להוסיף נתון חשוב – שקיצצו גם 150 מיליון שקלים משירות התעסוקה, שבהכרח הוא שירות חשוב מאוד להצעיד גם את החברה הערבית אל עבר פרנסה טובה ולהיות חלק מהמשק, וזה ממש מעציב

איתמר בן גביר:       שאלה מאת איתמר גרין: מה עם תקציבים ליוצאים בשאלה? תשובה: טוב, חוץ מתוכנית של ש"ס לתקצוב של יוצאים בשאלה שנשארים בקשר עם משפחתם, אין תקציב מתווסף, כלומר תוספתי, מהמדינה למערך היוצאים בשאלה

איתמר בן גביר:  אבל – ביום רביעי הדיון שלנו? אוקיי

איתמר בן גביר:  אז אני אספר שביום רביעי הבא יהיה לנו דיון בין 09:00 ל-11:00 על מענים לצעירים יוצאים בשאלה

איתמר בן גביר:  אנחנו גם הגשנו על זה דוח ממ"מ שקיבלנו, שמראה שיש מענים חסרים לאוכלוסייה הזו, שהיא גם אוכלוסייה שחלק ניכר ממנה היא אוכלוסייה חסרת עורף משפחתי, מה שאומר שגם אין הגנה נוספת, מעטפת ביטחון סוציאלית, רווחתית, נפשית, חשובה

איתמר בן גביר:  הצורך של המדינה לקחת פה חלק הוא צורך מאוד מאוד חשוב

איתמר בן גביר:  אז ביום רביעי יהיה דיון בוועדת הצעירים של הכנסת בנושא הזה של מענים לצעירים יוצאים בשאלה

איתמר בן גביר:  אני מקווה שנצליח לקבל פה תשובות טובות על מענים, על תוכניות חדשות שייפתחו

איתמר בן גביר:  הרבה - - -     

מאיר כהן: ואם חשבת שב-02:00 אין צופים, אז אני מקבל תגובות על הדיון

נעמה לזימי: מה אמרו לך?     

מאיר כהן: מישהו שיבח שבשעה כזאת התנהל דיון, לפחות, גם אם הוא לא מסכים, על קיצוצים - - -     

נעמה לזימי: הינה, כתבו לי: אז מנעת את הקיצוץ בגיל הרך

נעמה לזימי:  אני העליתי את הקיצוץ בגיל הרך כמה פעמים

נעמה לזימי:  אז למי שכתב לי שהוא בחור יקר – תצפה בכל הפיליבסטר, כדאי לראות

נעמה לזימי:      בוא נראה אם יש עוד משהו, רגע

מאיר כהן: אני חושב שהעוזרים שלך זקוקים לשעות שינה

נעמה לזימי: הם רצו שאני אעשה חמש שעות

מאיר כהן: אהה, באמת? טוב

נעמה לזימי: רגע, מה זה, אני צריכה משקפיים לראות אותך, אופירוש

נעמה לזימי:  מה? עכשיו את אומרת

נעמה לזימי:  את חותמת על זה עכשיו

נעמה לזימי:  הם יותר רציניים ממני

נעמה לזימי:  מאיר לא עף עלייך ברגע הזה, שתדעי

מאיר כהן: ממש לא

מאיר כהן:  חמש שעות לעשות פיליבסטר?     

נעמה לזימי:  אני ממש רציתי

נעמה לזימי:  בסוף איכשהו שכנעו אותי לעשות רק שלוש

נעמה לזימי:  אמרתי: לעשות את הפיליבסטר הכי גדול

נעמה לזימי:  תקציב המדינה, מאיר, אם לא על זה, אז על מה?     

מאיר כהן: לגמרי

מאיר כהן:  אני מכבד את זה

נעמה לזימי: אני חושבת שזה חובה

מאיר כהן: וגם אם תחליטי על עשר שעות אנחנו כאן, כמה שצריך

נעמה לזימי: פשוט תביאו לנו קפה

נעמה לזימי:      טוב, זה מצחיק, אתה צודק, שלחו הודעות

מאיר כהן: אנחנו נוכל להציע לך מים, אם אין

נעמה לזימי: כן, יש מים

נעמה לזימי:  יש מים

נעמה לזימי:  אני כבר החלפתי לנעלי ספורט

נעמה לזימי:  זה חשוב

מאיר כהן: בבקשה, גברתי

נעמה לזימי: רגע, בוא נראה אם סימנתי פה כמו שצריך

מאיר כהן: הכנסת מלאה, מקשיבים

נעמה לזימי: עילי, מה שלומך? אתם בסדר? עובר הזמן? עילי לא זרם על חמש שעות, הוא היה יותר בקטע של שלוש, נכון? אופיר, אני לא יודעת מה לעשות איתך

נעמה לזימי:  את כל הזמן צוחקת

נעמה לזימי:  זה בסדר

נעמה לזימי:  אין, אופיר זה הגילוי שלי

נעמה לזימי:       אני רוצה להקריא מהספר של נדב איל "איך הדמוקרטיה תנצח – אם היא תנצח" – היא תנצח, אין לנו ברירה אחרת

נעמה לזימי:  את הספר ערך גיל דיקמן

נעמה לזימי:  אנחנו רואים אותו פה הרבה מנסה לסייע, להחזיר את החטופים והחטופות ואת בת דודתו כרמל גת

נעמה לזימי:  עריכה מקצועית של ד"ר תומר פרסיקו

נעמה לזימי:  אחת השאלות – שזה מעין שיח, זה ספר שהוא בנוי מאוד טוב, יש שאלות ומעין תשובות, והוא ממש קריא

נעמה לזימי:  אני קראתי אותו ביממה

נעמה לזימי:  זה אחלה

נעמה לזימי:  אז אחת השאלות: אז בואו ננסה להגדיר מה זאת בכלל דמוקרטיה

נעמה לזימי:  אז אומר נדב: זאת שאלה מצוינת שלא שואלים מספיק

נעמה לזימי:  דמוקרטיה היא גם פרוצדורה וגם עולם ערכים

נעמה לזימי:  אפשר להציע את ההגדרה הבאה – ואני ממש אהבתי את זה: דמוקרטיה היא מדינה שהריבון שלה הוא העם, שהשלטון והנבחר מוחלף בבחירות חופשיות, שוות והוגנות, ושבה מוגנות בדין ובמעש זכויות האדם ובראשן החירות

נעמה לזימי:  בראשן החירות

נעמה לזימי:  יפה

נעמה לזימי:       דמוקרטיה, יש לה מנעד של הגדרות

נעמה לזימי:  זאת הגדרה יפה

נעמה לזימי:  שאלה נוספת פה בתוך הספר: נראה לנו מובן מאליו שדמוקרטיה ליברלית היא שיא הקדמה, אך בראשית המאה ה-20 בכלל לא היה ברור שהדמוקרטיה הליברלית היא העתיד

נעמה לזימי:  קומוניסטים, נאצים ופשיסטים אמרו שהיא העבר

נעמה לזימי:  נדב עונה: בדיוק, אבל יש פה נוסחה שעובדת, או לפחות עבדה

מאיר כהן: בשביל לדייק, בתחילה, בשני העשורים הראשונים של המאה ה-20, זאת הייתה אמורה להיות פריצה של הומניזם, ודווקא במאה ה-20 צמחו שלוש מהשיטות הכי בעייתיות: הקומוניזם, הנאציזם והפשיזם באיטליה

נעמה לזימי: נכון, בדיוק

נעמה לזימי:       הוא אומר: המודל הליברלי מנסה לשלב כבוד לאדם, Human Dignity, עם סנטימנט לאומי, חירות, צדק, שוויון, וגם דגל הסתערות על האויב, גורל משותף, וגאווה באומה

נעמה לזימי:  כאשר השילוב הזה מתפקד כהלכה, נוצרת קהילה חזקה עם מחויבות הדדית לערכים הומניים, גמישות רעיונית וטקטית וכלכלה משגשגת

נעמה לזימי:  כך הדמוקרטיה מנצחת, וזו לא סיסמה

נעמה לזימי:  כך ניצחה צרפת המהפכנית את אויביה באירופה; כך ניצחו האמריקנים את האימפריה הבריטית, שהייתה החשובה בעולם דאז; כך נפלה ברית המועצות שדודה בפני המערב הליברלי

נעמה לזימי:  לעוצמה יש זוויות רבות; הדמוקרטיה הליברלית אפשרה גיוון אידיאולוגי בין שמאל, שממוקד בשוויון מעמדי ופרוגרסיביות – נניח – ובין ימין, שממוקד בשמרנות, בקהילתנות, ובשוק חופשי

נעמה לזימי:       והינה שוב הנקודה – זה לא רק מגוון ערכית, זה גם הוכח יעיל

נעמה לזימי:  המנגנונים הדמוקרטיים מאפשרים להימנע מטעויות, ובמקרה הצורך גם לתקן אותן

נעמה לזימי:  במקום שכל המדינה תלך לעזאזל רק כי ולדימיר פוטין החליט לצאת למלחמה, המנגנון הדמוקרטי מקיים את הזכות להחליף שלטון בדרכי שלום

נעמה לזימי:  חילופי שלטון כאלה מנוגדים כמובן להתנהגות האנושית לאורך כמעט כל ההיסטוריה

נעמה לזימי:       יש פה עוד שאלה שאמרתי

נעמה לזימי:  כן

נעמה לזימי:  איך דמוקרטיה מנצחת? נו, קדימה, אז איך הדמוקרטיה יכולה לנצח? ונדב עונה: דבר ראשון, אם לא נוותר עליה – אני מכיר את התחושה הזו של אין מוצא, שעוטפת אותנו ברגעי שפל, ששום דבר אינו עוצר את הדהירה לתהום, בלי בלמים, כאשר כל החלקים של המכונית מתחילים לעוף ממנה

נעמה לזימי:  התשובה היא שהמחאה בלמה ובולמת כל הזמן

נעמה לזימי:  שכל אדם וכל פעולה חוקית למען החופש חשובים

נעמה לזימי:  אם אדם אחד בלבד פורץ את חומת האדישות, רבים יזרמו ויעברו דרך הפתח שפרץ

נעמה לזימי:  ויש לנו פתח לשינוי, בהחלט

נעמה לזימי:  המשבר הנוכחי הוא הזדמנות גדולה לדמוקרטיה שלנו

נעמה לזימי:  ביותר ממובן אחד קרה לנו נס

נעמה לזימי:  במקום גסיסה איטית והידרדרות מדודה לעבר מציאות אוטוריטרית, ההכרזה על הרפורמה הציבה לפני הציבור הישראלי ברירה ברורה: הדמוקרטיה בייסורי גסיסה, תתנגדו עכשיו או שלשונותיכם יינצרו לעד

נעמה לזימי:       ישראל באה לעולם כדמוקרטיה, ועכשיו הפופוליזם ניסה לפגוע בכך

נעמה לזימי:  התוצאה של מהלכיו הייתה הידרדרות חמורה בחברה, בכלכלה, במעמדה של ישראל בעולם

נעמה לזימי:  בכך נחשף כשל קלאסי של פופוליזם

נעמה לזימי:  רוב תוכניותיו הן למעשה ספין חלול, ברוטלי וחסר מחשבה

נעמה לזימי:  התוכניות הללו נכשלות ומכשילות את האומה, כפי שניכר במדיניות של הוגו צ'אווס בוונצואלה או בברקזיט בבריטניה, לדוגמה

נעמה לזימי:  הדמוקרטיה תנצח באמת כשהלקח הזה נצרב בתודעה הקולקטיבית – דווקא נמשיך, כי זה גם מעניין – למה הכוונה? המשבר שאנו מצויים בו הוא תולדה של כשל בימין הישראלי

נעמה לזימי:  כשל המבטא משבר של לאומנות פופוליסטית ברחבי העולם

נעמה לזימי:  לנבחר ציבור ליכודניק הרבה יותר מלהיב ומתגמל לטעון שבתי המשפט מעוותים, שהדיפ סטייט שולטת, שהחברה כולה זקוקה למהפכה, מאשר לעסוק בשיפור בתי הספר שלנו, במדיניות מיסוי, או אפילו בשאלת השליטה ביהודה ושומרון

נעמה לזימי:  פופוליזם זאת התמכרות

נעמה לזימי:  ולאומנות היא התמכרות קטלנית

נעמה לזימי:  הם מכורים והם פשוט לא יכולים להפסיק

נעמה לזימי:       אורוול כתב שלאומנות היא רעב לכוח שעוות בהונאה עצמית

נעמה לזימי:  הוא מסביר כיצד לאומן מדבר על כוח ועל עוצמת האומה, אבל למעשה הוא רק רוצה להרגיש טוב, לשמר תפיסה חיובית של עצמו כבן הלאום שאליו הוא שייך, גם אם זה מצריך התעלמות מראיה סותרת או ממש רמיסה עיוורת של כל אדם שרק מטיל בכך ספק

נעמה לזימי:  התשובה הפשוטה להתמכרות היא גמילה

נעמה לזימי:  כדי שנשוב לחשיבה שלא מנסה לחסל את השיטה הדמוקרטית, חייב להיות מחיר ציבורי אלקטורלי לצורות החשיבה המסוכנות האלה

נעמה לזימי:      ממש ממש מסכימה – מחיר ציבורי

נעמה לזימי:  לא לקבל שיתופי פעולה עם קֹהלת ולא עם קרן תקווה ולא עם רעיונות שהם חיסול הדמוקרטיה הישראלית

נעמה לזימי:  הקו המשותף שלנו חייב לעבור סביב הקונסנזוס הברור על מהי מדינת ישראל

נעמה לזימי:  מי שחותר תחת אדני המקום הזה, הוא חותר תחת המדינה

נעמה לזימי:  ודמוקרטיה מתגוננת צריכה להגן על עצמה, חייבת להגן על עצמה ממבקשי רעתה

נעמה לזימי:      ופערים אידאולוגיים ישנם ותמיד היו

נעמה לזימי:  פערים אידאולוגיים, אפילו קשים

נעמה לזימי:  אבל התפיסה של ישראל כדמוקרטיה ליברלית היא התשתית

נעמה לזימי:  ממנה אפשר להתווכח

נעמה לזימי:  סוציאל-דמוקרטיה, ניאו-ליברליזם, כן זה, לא זה

נעמה לזימי:  אבל הבסיס הוא שאנחנו אומה דמוקרטית

נעמה לזימי:  בברית הדמוקרטיות, נכון אופירוש? חיים

נעמה לזימי:  אופיר ואני נפגשנו במחאה, אתה יודע?     

מאיר כהן: אסור להתעלם מזה שהבסיס הוא הפרדת הרשויות

מאיר כהן:  זה שורש - - -     

נעמה לזימי: אני מסכימה

נעמה לזימי:  אני מסכימה, ופה יש בעיה קשה

מאיר כהן: כשדיברו על רפורמה, נגעו בתחום הזה

מאיר כהן:  כי - - -     

נעמה לזימי: אבל נגעו בו לא נכון

מאיר כהן: ודאי

מאיר כהן:  אבל - - -     

נעמה לזימי: מאיר, פה אין הפרדת רשויות

נעמה לזימי:  הכנסת היום – שפוטה של הממשלה

נעמה לזימי:  אנחנו בבעיה

נעמה לזימי:  הכנסת איבדה את מעמדה

נעמה לזימי:  וכדי שנחזור להיות דמוקרטיה מתפקדת ושהמקום הזה יהיה יציב, חייבים להחזיר את מעמד הכנסת

מאיר כהן: הטוענים ההפך גם אומרים את זה, שהכנסת איבדה את מעמדה מול הרשות השופטת, ובשביל לחזק את הכנסת אז אנחנו צריכים - - -     

נעמה לזימי: אז שהטוענים האלה יעשו את חוק-יסוד: החקיקה

נעמה לזימי:  ואז יעשו משהו

מאיר כהן: נכון

נעמה לזימי: אבל פה אני יכולה להגיד לך שכשאתה רואה בכספים – חברי קואליציה אומרים ביקורת, יוצאים החוצה, חוזרים, מצביעים כמו זה – אתה אומר: משהו פה לא תקין

נעמה לזימי:  אם הח"כ לא יכול רגע לשפר משהו, ולהגיד לממשלה: אני פה לא עציץ, אני פה צריך לפקח פרלמנטרית, ולהבין את האינטרס הציבורי ולנהל את הדיון הזה, שהוא המהות של דמוקרטיה מתפקדת

נעמה לזימי:  כשמגיעים רפורמה או תקנה או צו, וצריך רגע לנהל איזה שיח שכולל את כל הצלעות – רשויות, פרלמנטרים, חברה אזרחית – אתה יודע כמוני שזה מתקיים נורא היום

נעמה לזימי:       אני, כשהגעתי לכנסת, זה מבחינתי אחד מהרגעים שאני הכי גאה בהם בעולם

נעמה לזימי:  באמת אני אומרת, אני ממש ביראת כבוד כל יום שאני פה

נעמה לזימי:  אני אפילו עושה פיליבסטר בשעה הזו, כי אני חושבת שתקציב זה דבר שצריך לכבד אותו, זה חשוב

נעמה לזימי:  ואני מרגישה שהמקום הזה לא מאפשר לנו לעבוד כמו שהיינו צריכים לעבוד עבור הציבור

נעמה לזימי:  זאת תחושה רעה

נעמה לזימי:  אני עושה את המקסימום, אתה עושה את המקסימום, אנחנו עושים מה שאנחנו יכולים, אבל המקום פה מוחלש

נעמה לזימי:  ואנחנו צריכים לחזק אותו

נעמה לזימי:  זו משימה דמוקרטית בעיניי, חד-משמעית

נעמה לזימי:  השליטה של הממשלה בכנסת היא גדולה מדי, והיא לא מאפשר דיון פרלמנטרי, והיא גם לא מאפשרת את רוחב היריעה שצריך, איזו פריזמה

נעמה לזימי:  כי אי-אפשר

נעמה לזימי:  הכול צר

מאיר כהן: מה הביטוי הכי בולט? ועדת שרים לחקיקה

נעמה לזימי: ממש

נעמה לזימי:  נכון, נכון, זה ממש ביטוי נכון

נעמה לזימי:  ממש

מאיר כהן: הממשלה היא זו שמחליטה איזה חוקים יעברו כאן

נעמה לזימי: ואם אתה אומר משהו לא בסדר ולא דיברת – תקשיב, זו מערכת סחיטה

נעמה לזימי:  ואתה יודע משהו? מה שאתה מחוקק, עד שאתה מחוקק, זה תהליך לעבור

נעמה לזימי:  גם יש דברים שהם חקיקה קטנה, אבל כשהממשלה רוצה משהו – יש לי סיפור שאני תמיד מספרת, שני חוקים עברו ביוני באותו יום, חוק טבריה המושחת והחידוש של חוק המכר, זכויות הרכישה של דיירי הדיור הציבורי, חוק רן כהן

נעמה לזימי:  כמה עבדתי על הטרומית הזאת, מה לא עשינו פה, באמת, מאיר, יצאה לי הנשמה

נעמה לזימי:  אבל את חוק טבריה הם חוקקו תוך שבועיים, וחוק זכויות הרכישה של דיירי הדיור הציבורי עד היום לא עבר קריאה ראשונה

נעמה לזימי:  מה זה אומר?      

מאיר כהן: ברצותה, הממשלה כשיש לה קואליציה, אז היא תקבל את כל הפטורים והיא תביא את זה תוך - - -     

נעמה לזימי: אנחנו נלחמים ממש

מאיר כהן: לפעמים כשיש איזה אירוע ביטחוני, מצבים, אז טוב שהמסלול הזה קיים

מאיר כהן:  למשל, כל הפיצויים, כל הדברים שהיינו צריכים בחקיקה להביא

נעמה לזימי: אבל הרי אז כולנו מבינים

נעמה לזימי:  מה, לא היינו מתקתקים את זה בעצמנו?     

מאיר כהן: לגמרי

נעמה לזימי: ברור, ברור

נעמה לזימי:  ואגב, אני גם אומרת, אתה יודע משהו? אני אפילו אגדיל ואגיד לך, תחריגו את המצב הזה בסד חירום, בסדר? חירום, חירום

נעמה לזימי:  אבל איפה השגרה? כי כשאין החיים עצמם והשגרה, אז גם חירום נראה כמו שהוא נראה

נעמה לזימי:  ואם היית אומר לי איך לחזק את הדמוקרטיה הישראלית, הייתי מתחילה בבית הזה, שהוא באמת - - -     

מאיר כהן: זה הדמוקרטיה

מאיר כהן:  ודאי

נעמה לזימי: כן, כן, לגמרי

נעמה לזימי:  את מסכימה אופיר? זה היה חשוב

נעמה לזימי:  זו פעם ראשונה של אופיר במליאה

נעמה לזימי:  כן, זה הרגע הזה

מאיר כהן: ברוכה הבאה, אופיר

נעמה לזימי: ברוכה הבאה

נעמה לזימי:  עילי גמור, אז אני מניחה לו

נעמה לזימי:  אוי, קורע

נעמה לזימי:       יש פה ספרון שהוציאו תלם מבית קרן ברל כצנלסון – כמו שאתה רואה, יש לי בית אידיאולוגי

נעמה לזימי:  הם הוציאו ספרון של הנאומים של נשיא ארצות הברית על התייצבות לצד ישראל הדמוקרטית בעת הזאת

נעמה לזימי:  את ההקדמה של הספרון הזה, אגב, עשה יאיר לפיד

נעמה לזימי:  אני אקריא את הנאום הזה:      שתיקה היא שותפות לפשע

נעמה לזימי:  נאום הנשיא ביידן ב-11 בדצמבר 2023

נעמה לזימי:  תודה לדאג (האריס, בן זוגה של סגנית הנשיא) ולצוות שהדליקו את חנוכיית הבית הלבן המיוחדת הזאת

נעמה לזימי:  כמו שדאג אמר, היא עשויה מעץ שנלקח מאחת מקורות הבית הלבן, ואני חושב שהגיע הזמן שתהיה לנו חנוכייה קבועה כאן בבית הלבן

נעמה לזימי:       לכל הנוכחים, חשוב לנו כל כך לראות אתכם כאן, לג'יל ולי, לדאג ולקמלה

נעמה לזימי:  חז"ל אומרים: דברים היוצאים מהלב נכנסים אל הלב

נעמה לזימי:  האמרה הזאת משקפת את מידת החום והקרבה שאני חש בעומק ליבי כלפי הקהילה היהודית

נעמה לזימי:  כבר הסתבכתי בצרות בעניין הזה

נעמה לזימי:  לפני 35 שנה ביקרו אותי בחריפות בחלק הדרומי של המדינה שלי ובאזורים דרומיים אחרים בארצות הברית כשאמרתי שלא צריך להיות יהודי כדי להיות ציוני, ואני ציוני

נעמה לזימי:  דרך אגב, באמת לא צריך להיות יהודי כדי להיות ציוני

נעמה לזימי:  חנוכה הוא סיפור על-זמני על ניסים

נעמה לזימי:  תחשבו על זה: המכבים, שמביסים את אחת האימפריות החזקות בהיסטוריה; השמן, שהספיק לשמונה ימים

נעמה לזימי:  הניסים הללו הם אש האמונה שדלקה גם בטרגדיות ולא כבתה ברדיפות, והיא זו שממשיכה לבעור במצבי הישרדות וזו שתישא אתכם גם אל התקווה

נעמה לזימי:       אנחנו יודעים שחנוכה הזה שונה מחנוכה בשנים קודמות

נעמה לזימי:  חלפו 65 ימים מהיום הנורא ביותר שידעו היהודים מאז השואה

נעמה לזימי:  65 ימים

נעמה לזימי:  לקחתי למחנות ההשמדה את כל הילדים שלי כשהם הגיעו לגיל 14 – שלושת ילדיי החיים, וחמשת נכדי

נעמה לזימי:  כשהם הגיעו לגיל 14 עלינו למטוס ולקחתי אותם לדכאו כי רציתי שיראו, רציתי שיבקרו שם ויראו, כי אי-אפשר להעמיד פנים שאנחנו לא יודעים מה קרה שם

נעמה לזימי:  שתיקה היא שותפות לפשע

נעמה לזימי:       רובכם מכירים, ישירות או בעקיפין, מישהו, בן משפחה, חבר, שנלקח מכם או נפצע, שחווה טראומה או נקרא לשירות מילואים במתקפה האחרונה על ישראל

נעמה לזימי:  כמו שאמרתי, אחרי המתקפה, המחויבות שלי לביטחון העם היהודי, לביטחונה של ישראל ולזכותה להתקיים כמדינה יהודית עצמאית, איתנה כסלע

נעמה לזימי:       חברים, לולא הייתה מדינת ישראל קיימת, לא היה יהודי אחד בטוח בעולם, ואני לא רוצה שיהיה אפילו שמץ של ספק בעניין הזה

נעמה לזימי:  היו לי חילוקי דעות עם אחדים ממנהיגי ישראל

נעמה לזימי:  אני מכיר את ביבי כבר 51 שנה

נעמה לזימי:  על שולחנו עומדת תמונה שלו ושלי כשהוא היה בחור צעיר בשירות החוץ הישראלי כאן ואני הייתי סנטור בן 32

נעמה לזימי:  כתבתי עליה: ביבי, אני אוהב אותך אבל אני לא מסכים עם שום דבר שאתה אומר

נעמה לזימי:  גם היום זה בערך אותו דבר

נעמה לזימי:  אני אוהב אותו ו-

נעמה לזימי:       תראו איזה מצב מסובך

נעמה לזימי:  אנחנו ממשיכים לספק סיוע צבאי לישראל עד שהם ייפטרו מהחמאס

נעמה לזימי:  אבל אנחנו חייבים להיות זהירים, הם חייבים להיות זהירים

נעמה לזימי:  דעת הקהל בכל העולם עלולה להתהפך בן לילה

נעמה לזימי:  אסור לנו להרשות לזה לקרות

נעמה לזימי:  אנחנו עובדים ללא לאות על השבתם בבטחה של החטופים

נעמה לזימי:  אני באופן אישי השקעתי בזה שעות רבות, ואני מתכוון לרבות

נעמה לזימי:  הקדשתי בערך 20 שעות לשיחות עם הקטרים, המצרים והישראלים כדי להבטיח את שחרור החטופים, כדי להכניס משאיות לעזה, כדי להבטיח להביא לשם סיוע הומניטרי, כדי לשכנע את הישראלים לפתוח את המעבר, וכדי לוודא שא-סיסי פותח את המעבר למצרים

נעמה לזימי:       יש המון דברים שקורים עכשיו שהם מאוד מאוד קשים, באמת

נעמה לזימי:  אבל הוצאנו כבר יותר מ-100 חטופים, ואנחנו לא ננוח עד שנחזיר כל אחד ואחד מהם הביתה

נעמה לזימי:  אנחנו נמשיך להוביל את העולם בהגשת סיוע הומניטרי לתושבים פלסטינים חפים מפשע, כדי להדגיש לחברינו הישראלים את המחויבות שלנו להגנה על חיי אזרחים

נעמה לזימי:       אני רוצה להיות ברור

נעמה לזימי:  השימוש של חמאס באונס, באלימות מינית, בהטלת אימה, בעינוי של נשים ונערות ישראליות הוא דבר מחריד ובלתי נסלח

נעמה לזימי:  כשהייתי בישראל ראיתי חלק מהתמונות, וזה פשוט בלתי נתפס

נעמה לזימי:  כולנו חייבים לגנות אכזריות כזאת באופן חד-משמעי וללא סייג

נעמה לזימי:       אני גם קורא את הכאב שלכם בגלל מי שבוחרים לשתוק ואת החשש לביטחונכם בשל גל האנטישמיות המחליא השוטף את ארצות הברית ואת העולם

נעמה לזימי:  אנחנו רואים את התופעות האלה בקהילות שלנו, בבתי הספר, באוניברסיטאות וברשתות החברתיות

נעמה לזימי:  הן פותחות מחדש צלקות כואבות מאלפי שנות שנאה ועד לרצח של עם של יהודים

נעמה לזימי:       אבא שלי היה נוצרי מאמין ואיש ישר דרך

נעמה לזימי:  הוא גם היה איש משכיל, שמעולם לא זכה ללמוד באוניברסיטה

נעמה לזימי:  הוא היה חוזר הביתה מהעבודה לארוחת ערב ואז היה חוזר בחזרה לסגור את העסק

נעמה לזימי:  הוא לא היה הבעלים שלו, אבל ניהל אותו

נעמה לזימי:  היינו מתיישבים מסביב לשולחן שעליו הונחה ארוחת הערב ושוקעים בשיחה

נעמה לזימי:  מדי פעם, תוך כדי השיחה, גם הכנסנו משהו לפה

נעמה לזימי:  אבא שלי לימד אותנו על אימת השואה

נעמה לזימי:  הוא סיפר לנו על ספינת הפליטים סנט לואיס, שארצות הברית סירבה להכניס לשטחה ב-1939

נעמה לזימי:  הוא סיפר על פסי הרכבת שלא הפצצנו ועוד ועוד סיפורים

נעמה לזימי:  זה גרם לי, לאחיי ולאחיותיי, וגם לילדים ולנכדים שלנו, להרגיש שדבר כזה עלול לקרות שוב

נעמה לזימי:  שתיקה היא שותפות לפשע

נעמה לזימי:       שתיקה היא שותפות לפשע, זאת הסיבה שלקחתי את כל ילדיי ונכדיי לדכאו, ועם אחד מהם נסעתי לאושוויץ

נעמה לזימי:  נפגשנו ממש לפני האירוע הזה עם ניצולי שואה, כולל אלמנתו של חבר יקר, אלי ויזל, שהיה מי שלימד אותנו על הסכנות שבאדישות

נעמה לזימי:  אני חושב על כך שהם עברו את מה שהם עברו ועוד נאלצים להתמודד עם מה שקורה כיום

נעמה לזימי:  ברור לגמרי שהממשל שלנו עומד איתם בזרועות שלובות

נעמה לזימי:  אנחנו לא נפנה להם את הגב

נעמה לזימי:  אנחנו מטמיעים עכשיו, לראשונה אי פעם, אסטרטגיה לאומית למאבק באנטישמיות, להעמדה לדין על פשעי שנאה

נעמה לזימי:  אנחנו מטפלים באנטישמיות בבתי הספר, מגדילים את האבטחה סביב מרכזי החיים היהודיים ועוד, ואנחנו פונים לכל האמריקאים כדי להבהיר  שבארצות הברית אין מקום לשנאה נגד יהודים, מוסלמים או אף אחד אחר

נעמה לזימי:       אני רוצה לומר תודה מיוחדת לדבורה ליפשטדט, חוקרת השואה האמריקאית הראשונה שממונה לשליחה מיוחדת מטעם הממשל האמריקאי למאבק באנטישמיות העולמית

נעמה לזימי:  זה חשוב

נעמה לזימי:       ברגע זה אנחנו חייבים להיאחז בערכי היסוד שהופכים אותנו לאמריקאים – שוויון, צדק, חירות, כבוד עצמי וכבוד לזולת; ערכים שמאז לידת האומה עיצבו גם את תרבותם, תרומתם וערכיהם של יהודים אמריקאים

נעמה לזימי:  זה כולל אתכם, וגם קרוב ל-300,000 יהודים שיצאו להפגנה לא אלימה בעקבות אירועי 7 באוקטובר בוושינגטון בחודש שעבר

נעמה לזימי:  הם עשו זאת בגאווה, באחדות, ואפילו מתוך שמחה, למרות הכאב יוצא הדופן

נעמה לזימי:  אתם מגלמים את אמירתו של הרב המנוח יונתן זקס: עם היכול לחיות בביטחון מעורער ובכל זאת להרגיש שמחה, הוא עם שלעולם לא ינוצח, כי רוחו אינה נשברת ותקוותו עומדת לעד

נעמה לזימי:       אני רוצה לסיים עם הסיפור הזה: אחרי 7 באוקטובר חזר אב ישראלי לקיבוץ שלו כדי להציל מה שאפשר להציל מביתו, מהריסות הבית שבו הוא התחבא עם אשתו ובתו במשך 20 שעות לפני שהצילו אותם; בית שנמצא בסמוך למקום שבו בנו האהוב נרצח באכזריות

נעמה לזימי:  כמו בסיפור חנוכה, בין הזכוכיות והחפצים השרופים והקירות המחוררים בכדורים, הוא מצא בעפר חפץ שלא ניזוק – חנוכייה

נעמה לזימי:  החנוכייה הזאת עומדת עכשיו במבואת הבית הלבן – יש לי צמרמורת – שהוא הבית שלכם, ממש מחוץ לחדר הזה

נעמה לזימי:  הוא נתן אותה לנשיא מדינת ישראל, שהשאיל לנו אותה באמצעות שגריר ארצות הברית בישראל; חנוכייה שהיא סמל לכך שהעם היהודי לא רק שורד אלא גם יודע להחלים, להשתקם ולהמשיך להפיץ את אורו אל העולם

נעמה לזימי:       זוהי תזכורת לכך שעלינו להיאחז בנס התקווה והאמונה

נעמה לזימי:  כשאנחנו עושים זאת, אנו מוצאים את האור גם באפלה הכבדה ביותר

נעמה לזימי:  גם באפלה הכבדה ביותר אנחנו מוצאים את האור

נעמה לזימי:  איש אינו יודע זאת טוב מהעם היהודי

נעמה לזימי:  אז גבירותיי ורבותיי, חנוכה שמח, ואלוהים יברך אתכם

נעמה לזימי:       מזל שיש לנו אותו

נעמה לזימי:  אני אספר לך, מאיר, שכשהוא נאם את הנאום הראשון שלו אחרי האסון, אני לראשונה הרגשתי שמישהו מרפא אותי טיפה, שיש כוח למילים האלה, שמילים מרפאות

נעמה לזימי:  מגיעה תודה גדולה לנשיא הזה

נעמה לזימי:  הנשיא הזה באמת החבר הכי חשוב שיש לעם ישראל בימים האלה

נעמה לזימי:  לצערי, לא כולם מבינים את זה, אבל חשוב שזה ייאמר כאן, על הבמה הזאת

נעמה לזימי:  חשוב שנכיר בזה שטוב שהיו לנו את בעלות הברית לצידנו ברגע הכי קשה שלנו

מאיר כהן: אין ספק

נעמה לזימי: יש לי גם שיר שרציתי להקריא

נעמה לזימי:  הוא קצת קשה השיר הזה

נעמה לזימי:  אני מקריאה מספר שירה שנקרא "פנקס פתוח"

נעמה לזימי:  זה פנקס לחיילים וחיילות במילואים

נעמה לזימי:  חברי וחברות תנועת תרבות – תנועה מאוד יקרה שעוסקת בתרבות בתוך שדה החינוך – הוציאו את זה בעקבות מלחמת חרבות ברזל

נעמה לזימי:  נקרא את "הוי ארץ" של גיורא פישר: "הוי ארץ / זיכרונות טמנתי בך // עפרך כיסה נפשי / הציב מצבות בשדותיי

נעמה לזימי:  // אל תגרשי אותי / אני רוצה להישאר // בזכות החיים // בזכות האהבה"

נעמה לזימי:  זו באמת אסופה של שירים נפלאים, חלקם קשים, את חלקם אנחנו מכירים

נעמה לזימי:  שיר שמזמן רציתי להקריא בתוך הדבר הזה

נעמה לזימי:       אענה פה על עוד שאלות

נעמה לזימי:  יש לי פה שאלה על הכסף שהעבירו לאבי מעוז: כיצד לזה היה כסף ואין 5,000,000 לחדר מיון קדמי בקריית שמונה ובשדרות? באמת שאלה טובה

מאיר כהן: על זה תעני, סדרי עדיפויות

נעמה לזימי: סדרי עדיפויות, נכון

נעמה לזימי:  יש פה מלא שאלות – עניתי על רובן

מאיר כהן: אופיר, את חושבת שענו על הכול?     

נעמה לזימי: אני אבדוק רגע אם פספסתי

מאיר כהן: כן, יש לך עוד רבע שעה

נעמה לזימי: בדיוק משה טור פז שואל אם מישהו בא אחר כך, אם צריך לבוא או לא

מאיר כהן: אני חושב שאנחנו נצא להפסקה כשתסיימי את הדברים שלך, אז תגידי לו שהוא לא צריך לבוא

נעמה לזימי: אני כותבת לו

נעמה לזימי:  כתבתי לו

נעמה לזימי:  עוד נושא – וואו, העבירו לי משהו: בעמותת 121, שהובילה ביחד עם כ-50 ארגונים את היוזמה למענקים חודשיים עבור אזרחים ותיקים שפוטרו, או יצאו לחל"ת בעקבות המלחמה, דורשים להאריך אותן עבור ינואר ופברואר

נעמה לזימי:  יקותיאל משי, מנהל קידום מדיניות וקשרי ממשל עמותת 121, מסר: בחודשים האחרונים אלפי אזרחים מעל גיל 67 שיצאו לחל"ת או פוטרו בעקבות המלחמה הידרדרו לעוני

נעמה לזימי:  המלחמה גרמה לכך שהם איבדו את עבודתם וכבר חודשיים וחצי שאין להם שום סיוע מהמדינה

נעמה לזימי:  אובדן הכנסה של חודשיים עלול להוביל אותם לחובות שישפיעו עליהם גם לטווח הארוך

נעמה לזימי:       הממשלה חייבת להמשיך את המענקים החודשיים שניתנו להם מאוקטובר עד דצמבר גם לינואר ופברואר

נעמה לזימי:  המענקים הללו מותנים בתנאים והגובה שלהם הוא עד 4,000 ש"ח לחודש

נעמה לזימי:  עדיין זה סכום שמציל רבים

נעמה לזימי:  חייבים לאפשר אותו למי שלא חזר לעבודה

נעמה לזימי:  נזכיר כי ל-51% מהאזרחים הוותיקים אין פנסיה בכלל

נעמה לזימי:  ומכיוון שקצבת הזקנה היא כל כך נמוכה, רבים מהם נאלצים להמשיך לעבוד עד גיל מאוחר כדי להתקיים

נעמה לזימי:  אסור להפקיר את מי שטרם מוחזר לעבודה וכעת נאלץ לבחור בין תרופה למזון

נעמה לזימי:       נראה לי שאנחנו נגיש את זה כהצעה לסדר-היום או לדיון מהיר? אני מעבירה

נעמה לזימי:  זה מה שנעשה

מאיר כהן: כן

נעמה לזימי: הינה, יש לנו כבר מצטרף להצעה

מאיר כהן: קיבלתי את החומרים האלה

נעמה לזימי: אתה גם מצטרף?     

מאיר כהן: כן

מאיר כהן:  ייאמר לזכותו שהוא ער וערני מאוד

נעמה לזימי: כן, כפרה עליו

נעמה לזימי:  זה דווקא חשוב לעסוק בזה, כי אחרת נופלים בין הכיסאות וזה עצוב

נעמה לזימי:  נראה איזה עוד שאלות

נעמה לזימי:  טוב, חד-משמעית, אני יודעת שזה טוב, אבל יקרה שלי, זה עשרה עמודים – 17 עמודים

נעמה לזימי:  תודה רבה

נעמה לזימי:  היא מפצירה בי לקרוא את זה

מאיר כהן: בעשר דקות אפשר לקרוא תמצית

נעמה לזימי: אני אומרת, יש פה את דברי ראש הממשלה בנימין נתניהו לאחר שחרור גלעד שליט, או חוק הביטוח הלאומי שעבר בקריאה ראשונה כשגולדה העבירה – זה 17 עמודים

מאיר כהן: את שואלת אותי? לך יש עשר דקות

מאיר כהן:  אנחנו גם נאפשר לעובדי הכנסת ללכת לנוח, כי צריך לפתוח את המליאה

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  נראה לי שאנחנו סיימנו את הפיליבסטר שלנו, חברות

נעמה לזימי:  על חוק הביטוח הלאומי עוד ננאם פה - -     

מאיר כהן: מרשים, זה יפה

נעמה לזימי: - - וגם על גלעד שליט

נעמה לזימי:  אני, קודם כול, רוצה להגיד תודה ליו"ר הכנסת מאיר כהן על פיליבסטר נעים לצידך פה

מאיר כהן: תודה רבה לך

נעמה לזימי: היה לי באמת טוב

נעמה לזימי:  תודה לעובדי הכנסת

נעמה לזימי:  תודה לכל מי שכאן, ואני מקווה שבפיליבסטר הבא כל האופוזיציה יעשו פיליבסטר רציני, גם אם פעם אנחנו נהיה בקואליציה

מאיר כהן: תודה רבה

נעמה לזימי: אה, לא הקראתי מהספר של בעלי

נעמה לזימי:  אתה יודע שבעלי סופר

נעמה לזימי:  אני אשמור את זה לפעם אחרת

נעמה לזימי:  אמרתי לו: אבי, אני אקריא מהספר שלך בפיליבסטר

מאיר כהן: עשיתם עבודה טובה

מאיר כהן:      אוקיי, חברים

מאיר כהן:  אני מכריז על הפסקה עד מחר, יום רביעי ג' באדר ב' התשפ"ד, 13 במרץ 2024, בשעה 08:00

מאיר כהן:  לילה טוב לכולם

ארז מלול: בוקר טוב, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת

ארז מלול:  אני ממשיך את הישיבה

ארז מלול:  אני מזמין את חבר הכנסת מאיר כהן לעלות

ארז מלול:  עד 15 דקות לרשותך

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים

מאיר כהן:  עד 03:00 היינו כאן, והיו שלושה אנשים – הדוברת, אני והשר

מאיר כהן:  עכשיו אני שמח שבבוקר התווספו עוד שני אנשים, כך נאה וכך ראוי

מאיר כהן:  אז מיקי ושלי, תודה רבה שאתם כאן, והשר פורוש גם

מאיר כהן:       אדוני היושב-ראש, שנים רבות אני נמצא כאן, כבר כ-11 או 12 תקציבים הוגשו, ותמיד תמיד עלה לכאן שר האוצר ודיבר גבוהה-גבוהה

מאיר כהן:  לעיתים הייתה לזה הצדקה, ובמקרה שלנו היום – לא מניה ולא מקצתיה

מאיר כהן:  עומד כאן שר האוצר ומדבר על הבשורות שיש בתקציב הזה, מיקי

מאיר כהן:  אנחנו נתמקד בפיתוח כלכלי, וכן – למרות המלחמה יש בשורות בתקציב הזה

מאיר כהן:  הוא מכיל מנופי צמיחה, מטפל בפיתוח חבלי ארץ, הצפון הדרום

מאיר כהן:       אתה שומע, ונדמה לך שישבו כל כך הרבה אנשים מלומדים, בעלי דעה, בראשות שר האוצר

מאיר כהן:  הוא התייעץ איתם, שמע את קולם וקיבל החלטות; בנה תקציב שאכן עונה על השעה, עונה על האתגרים, עונה על הצרכים; מבין שיש מלחמה, מבין שהיום לא כשלשום, והיום, בצוק העיתים, כשאנחנו נמצאים במלחמה, מן הראוי לנקות את התקציב מכל דבר שאינו שייך לאתגרי השעה

מאיר כהן:      ומה אנחנו מוצאים בתקציב הזה? תקציב שמעיד בעתידנות יוצאת מן הכלל על כך שאנחנו נכנסים לשנים קשות של אי-יציבות, על כך שנכניס שכבות גדולות מאוד ורחבות – גם שכבת הביניים תיכנס לאי-יציבות כלכלית; סדר עדיפות אלקטורלי, לא מדיני ולא צורכי המדינה

מאיר כהן:  שצורכי המדינה יישארו בצד, אנחנו קודם נפתור את הצרכים האלקטורליים שלנו

מאיר כהן:      עומדים שר האוצר וחברי הממשלה שמסתכלים על התקציב הזה כאילו הוא בור ללא תחתית, ובואו נעסוק בלחטוף ולרפד כל אחד מאיתנו  – המדינה תהיה בסוף

מאיר כהן:  אחרת אני לא מבין איך כל אנשי האוצר וכל מומחי כלכלה בארץ ובחו"ל עומדים נדהמים בפני התקציב, בשעה שהמדינה נלחמת על חייה, בשעה שחיילינו נלחמים בכל החזיתות, בשעה שהמצוקה היא קשה וכולנו מתפללים לאלוהים שנעבור את הימים האלה

מאיר כהן:       אבל יושב שר האוצר או עומד כאן, ומגן בלהט על ביזה חסרת תקדים

מאיר כהן:  שוב, הוויכוח הוא לא אם לחלקים מהתקציבים הקואליציוניים יש משמעות כמו לשפר את שכרם של המורים – על זה אין ויכוח, אבל זאת לא העת

מאיר כהן:  הגידו לנו מי מנהל את תקציב משפחתו ובשעת משבר פותח את הכיסים ואומר לכולם: קחו כמה שאתם רוצים, אני אקח אובר בבנק?      החברים האלה שלנו שיושבים ומחלקים את הכסף רואים מולם את החיילים, רואים מולם את ההתנדבות בעם, רואים לוחמים שלא מאיימים שהם יעזבו את הארץ, ייקחו מזוודה ויעזבו אם יגייסו אותם לצבא – הם באים בחפץ לב ובגאווה גדולה, מתגייסים לחודשים על גבי חודשים, כמו בני, כמו הילדים שלכם, הבנות והבנים שסיימו עכשיו ארבעה וחמישה חודשים והגיעו הביתה עם צו לעוד כמה חודשים

מאיר כהן:  עזות המצח של אלה שכתבו את התקציב הזה, שעומדים כאן במקום להסתכל לאנשים האלה בעיניים ולהגיד: בשבילכם אנחנו נהיה זהירים יותר, בשבילכם אנחנו נהיה צודקים יותר בחלוקת הכספים – שום דבר, ציניות חסרת גבולות

מאיר כהן:      היכן המדינה, שמבטיחה לכל אזרח חינוך איכותי ונגיש, שמקדמת את החינוך, שדוגלת במדיניות של צמצום פערים בין התלמידים, בין פריפריה לבין המרכז? קראתי את התקציב

מאיר כהן:  שמישהו יעלה לכאן, ששר החינוך יעלה לכאן ויגיד שהרעיונות הנהדרים האלה, החברתיים, מקופלים בתוך תקציבו – אין

מאיר כהן:  לדבר אחד הוא דאג ונלחם – לתקציב ליהדות החרדית

מאיר כהן:  על זה הוא ידע לעמוד, לחייך מאוזן לאוזן ולהגיד להם: השגתי לכם

מאיר כהן:  כאילו, המדינה לא מעניינת אותי, העיקר הסקטור, העיקר אלה שתומכים בי

מאיר כהן:  היכן בתקציב אנחנו רואים סימנים לכך שהתקציב הזה מדבר על תמיכה בעסקים קטנים ובינוניים? שבתקציב יש בשורה של חיזוק המנופים הכלכליים?     אנחנו רואים את ההפך, לצערי הגדול

מאיר כהן:  שוב, כשאתה אומר את זה, יושבים ומתגרדים באי-נוחות ואומרים לכם, מה אתם רוצים מהחרדים, מה אתם רוצים מזה – אנחנו לא רוצים כלום, רק שבשעת מלחמה, אם הם לא מתגייסים – לפחות שלא יריבו על תקציבים

מאיר כהן:  שר האוצר לא מבין שכל כסף שיש בתקציב הזה הוא כסף של האזרחים, הוא לא כסף שלו

מאיר כהן:  הוא לא נועד לחלוקה

מאיר כהן:  הוא נועד לתכנון, הוא נועד לראות, להאיר עם פנס את הצרכים ולתקצב אותם

מאיר כהן:  להגיד לכל הפוליטיקאים מסביב שמושכים לו בשרוול: חבריא, לא השנה, אנחנו במלחמה

מאיר פרוש: חבר הכנסת כהן, אפשר לשאול שאלה?     

מאיר כהן: פרוש, לא, לא

מאיר פרוש: אני מבקש לעלות לאחר מכן

מאיר כהן: כשאני מסיים, תעלה

מאיר כהן:  עזוב

מאיר כהן:  יש לנו רבע שעה

מאיר כהן:  תעלה, תגיד את דבריך

מאיר פרוש: זה לא יהיה על חשבונך

מאיר כהן: בבקשה

מאיר פרוש: אני מבין את השאלות שלך, אבל אתה זוכר שלפני שנתיים הייתה פה ממשלה שהביאה תקציב של חומש עם 53 מיליארד שקל לאוכלוסייה שלא משרתת? דווקא אתה היית מאלה שתמכו בממשלה ההיא

מאיר פרוש:  אני שואל אותך, למה אתה עומד כאן ותוקף את הממשלה הזאת על כך שהיא נותנת כסף לכאלה מבני ישראל שהם חלק מהעניין פה, שאתה יודע שהם לא מאיימים עלינו? להם לא צריך לתת כסף, ואתה תמכת בלתת לכאלה שממש לא הולכים לצבא? בכל זאת הגנתם עליהם

מאיר כהן: השר פרוש, אתה עושה – אני לא רוצה להגיד את מעשה הנבלה, כי אני מכבד אותך

מאיר פרוש: מעשה מה?     

מאיר כהן: מה זה נבלה? אני מכבד אותך

מאיר כהן:  תראה מה אתה עושה – אתה לא נותן תשובות על שאלות

מאיר כהן:  אתה לא בא ואומר לי: אתה יודע מה, מאיר, יכול מאוד להיות שהיינו צריכים טיפה להוריד עכשיו בשעת מלחמה ולחשוב אחרת

מאיר כהן:  אתה בא ולוקח סיפור אגדה שלא היה ולא נברא

מאיר כהן:  אדוני, אם אתה לא יודע, אנחנו המשכנו את התקצוב של ממשלת הליכוד, שראש הממשלה ביבי נתניהו העמיד לטובת המגזר הערבי – תוכנית חומש שכללה את שיפור הדיור שלהם, שכללה מלחמה בפשיעה

מאיר כהן:  אבל אתה לא לוקח שנה אחורה ושואל למה ביבי עשה את זה

מאיר כהן:  תתפוס את מנסור עבאס לשיחה קצרה ותשאל אותו מי הבטיח לו מה

מאיר כהן:       אבל זה לא העניין, כי כל פעם שאנחנו מנסים לדבר ולהגיד שבתקציב הזה יש יסודות פסולים, אתם קופצים עם הסיפור הזה

מאיר כהן:  האם אתה חושב שמישהו - - -      

מאיר פרוש: למה זה פסול בעיניך? אצל הערבים זה לא פסול, וכשביבי הבטיח למנסור עבאס?     

מאיר כהן: לא

מאיר כהן:  אתה לוקח את זה – לפני שנתיים לא הייתה מלחמה

מאיר פרוש: אבל אתה לוקח את השירות הצבאי - - -     

מאיר כהן: לפני שנתיים לא הייתה מלחמה

מאיר כהן:  אתה כנראה לא יודע מה זאת מלחמה

מאיר פרוש: אתה לוקח את השירות הצבאי - - -     

מאיר כהן: איך תדע מה זאת מלחמה? איך תדע מה זאת מלחמה? לפני שנתיים הממשלה לא שילמה מיליארד שקל כל יום

מאיר כהן:  אז אפשר להתווכח על כך או אחרת

מאיר כהן:  אני מוכן לנהל איתך את הוויכוח הזה

מאיר כהן:  היום אנחנו – מיליארד שקלים בלי לתכנן את הצפון

מאיר כהן:  אם חס ושלום, הקדוש ברוך הוא לא יעזור לנו, ותהיה איזו התפתחות דרמטית בצפון, זה יהיה 2 מיליארד שקלים ביום

מאיר כהן:       אני יודע – אולי אתה לא, אבל אני יודע שחבריי מש"ס מתגרדים באי-נוחות

מאיר כהן:  הם היו בצבא, הם יודעים מה זה

מאיר כהן:  אבל אי-אפשר לנהל - - -      

מאיר פרוש: - - - גם אני עשיתי

מאיר כהן: פרוש, אני מכבד אותך

מאיר כהן:  עוד פעם - - -      

מאיר פרוש: מה אתה מחלק ציונים?     

מאיר כהן: עוד פעם, אני לא מחלק ציונים

מאיר פרוש: גם אני הייתי

מאיר פרוש:  באותו מידה שהם היו, גם אני הייתי

מאיר פרוש:  יש לי גם מספר אישי

מאיר כהן: אז אני מוסיף

מאיר כהן:  גם הרב פרוש וגם אנשי ש"ס היו בצבא

מאיר כהן:  אני לא אומר את זה בגנותך, אני רק מתאר מציאות שחייבים לקחת בחשבון כשמדברים על תקציב

מאיר כהן:       עכשיו, תראה, שלשום פורסם סקר, תקשיב – גם אתה, אדוני היושב-ראש – ב-2021 וב-2022 בפברואר מכון סמית עשה סקר בקרב 600 איש ואישה המהווים מדגם מייצג של האוכלוסייה היהודית הבוגרת בישראל

מאיר כהן:  השאלה שנשאלו הנסקרים הייתה: תקציב 2024 עומד להצבעה בכנסת כולל קיצוצים נרחבים בשירותים חברתיים, בריאות, חינוך, תרבות ועוד

מאיר כהן:  לצד הקיצוץ הוקצו על בסיס ההסכמים הקואליציוניים מיליארדי שקלים לישיבות מערכת חינוך חרדית ולחיזוק זהות יהודית אורתודוכסית בקרב הציבור החילוני

מאיר כהן:  מה עמדתך?     73% מהציבור הישראלי, גם חרדים וגם חילונים, מתנגדים לתקציב באותן טענות שאני אומר

מאיר כהן:  בעת מלחמה צריך להתכנס ולעשות תקציב שהוא רק למלחמה

מאיר כהן:  לא הייתי עומד פה חלילה – אתה יודע את זה, פרוש – לא הייתי עומד פה ואומר מילה אחת רעה

מאיר כהן:  הייתי מתווכח, אבל לא הייתי עומד מעל דוכן הכנסת

מאיר כהן:       אני תמיד מספר שכשהייתי ראש עיריית דימונה, בגלל שהתקציב היה קטן, מורות בש"ס היו עובדות מספטמבר עד יוני, ביוני היו מפטרים אותן, ומחזירים אותן בספטמבר

מאיר כהן:  אני הוא זה שנסעתי איתן גם ל"אל המעיין" וגם למשרד החינוך לדאוג שמשכורתן תהיה רציפה, ושיחולו עליהן עובד-מעביד, כי מזה הן פחדו

מאיר כהן:  מי מאיתנו רוצה לראות גננת שמפוטרת במשך עשר שנים? הבעיה היא ברורה, והיה צריך לפתור אותה

מאיר כהן:       אבל בתקציבים לישיבות היה צריך לעשות רגע הולד

מאיר כהן:  זה המצב הקיים, השנה לא ניתן תוספות, נדבר בשנה הבאה

מאיר כהן:  אז 73% מהתושבים מתנגדים

מאיר כהן:  בשאלות אחרות שהם נשאלו, הם אומרים שיש להפנות את התקציבים לצורכי הלחימה, לשיקום הנגב המערבי, הצפון, חיילי המילואים, לבטל את הכספים הקואליציוניים

מאיר כהן:  אומרים את זה 73% מאזרחי המדינה – ואנחנו לא מקשיבים

מאיר כהן:  זה לא ליכוד, אלה תושבי המדינה כולם

מאיר כהן:  אגב, כששואלים את מצביעי הליכוד, גם הם – מדהים – 67% ממצביעי הליכוד מתנגדים לתקציב הזה

מאיר כהן:  67%

מאיר כהן:  לא מקשיבים לציבור? לא שומעים את תחושת הלחץ? ולו בשביל זה, אדוני שר האוצר, יכולת לעמוד פה ולזכות בתמיכה של כל הכנסת

מאיר כהן:       שערו בנפשכם, תדמיינו, שהיה עולה לכאן שר האוצר ואומר: רבותיי, אני מבקש את התמיכה של כל הכנסת, הינה התקציב

מאיר כהן:  התקציב הוא לצורכי השוטף, והוא תקציב רק למלחמה

מאיר כהן:  אני משוכנע שכולם היו מצביעים לתקציב הזה, אדוני

ארז מלול: - - -      

מאיר כהן: לא, האמן לי, האמן לי, אני נמצא פה הרבה שנים

מאיר כהן:  יש הרבה מאוד חברי כנסת מכל חברי הבית שיש להם יסודות מוצקים, והם מבינים את צוק העיתים

מאיר כהן:       סיימתי את זמני, אדוני?     

ארז מלול: אבל היו לך שתי דקות

ארז מלול:  שתי הדקות שהשר נתן, אני - - -      

מאיר כהן: לא, לא

מאיר כהן:  זה בסדר גמור, השיח עם השר

ארז מלול: צריך להיות הוגנים

מאיר כהן: רק אני רוצה להזכיר לכם, חברים – מיקי, אתה הייתי סגן שר האוצר – ב-2025 המע"מ יעלה באחוז

מאיר כהן:  יוסיף לנו, נדמה לי, עוד 7 או 8 מיליארד שקלים

מאיר כהן:  זה ינחת על מי? עליי, עליך, על הילדים שלנו, על הילדים שלו, על המשפחות החלשות שכולנו נאבקים לעזור להן – כולנו

מאיר כהן:       הגירעון יעלה ל-6

מאיר כהן: 6% במקרה הטוב

מאיר כהן:  אתמול ציטטה כאן חברת הכנסת לזימי את פרופ' מומי - - -      

מיקי לוי: בין 8% ל-9% - - -      

מאיר כהן: כן, בין 8% ל-9%

מאיר כהן:       אדוני, אני אסכם את דבריי ואגיד: הלוואי ויכולנו להתייצב בשעת מלחמה ולהצביע על תקציב הגון

מאיר כהן:  התקציב הזה הוא ביזה של הכסף הציבורי

מאיר כהן:  תודה רבה

ארז מלול: תודה רבה

ארז מלול:  אני מזמין את חבר הכנסת מיקי לוי לעלות

ארז מלול:  לרשותך 15 דקות

מיקי לוי: בוקר טוב, אדוני היושב בראש

מיקי לוי:  התקציב המונח לפנינו הוא תקציב רע

מיקי לוי:  הוא תקציב ביזה

מיקי לוי:  הוא תקציב רשלני

מיקי לוי:  אין אופק, אין מנועי צמיחה, יש חלוקת כספים ללא אחריות

מיקי לוי:  תקציב שהכספים הקואליציוניים הוטמעו בתוכו כדי לטשטש עקבות כאילו גנבים היינו

מיקי לוי:  הממשלה הזאת ממשכנת את העתיד של הדורות הבאים – ממשלה רעה במלוא מובן המילה

מיקי לוי:  הממשלה הזאת הגדילה את הוצאות משרדי הממשלה ללא קשר למלחמה

מיקי לוי:       אדוני, אני יכול לדבר גם עד מחר, אבל אני מביא לתשומת ליבך שהזמן לא התחיל, זה פשוט מניסיוני הדל

ארז מלול: כן, נכון

מיקי לוי: הממשלה הזו הגדילה את הוצאות משרדי הממשלה ללא קשר למלחמה

מיקי לוי:  די אם נציץ לתקציב של השרה סטרוק כדי להבין מה היא ביזה – כמיליארד שקל, כ-1 מיליארד שקל

מיקי לוי:  אני אומר לך, למכון וולקני אין תקציב

מיקי לוי:  הוא קוצץ כמעט בחצי, והוא לא הצליח לשרוד ולהמשיך להתנהל כמכון מחקר ופיתוח

מיקי לוי:  אבל לדברים מופרכים בתקציבה של השרה סטרוק – אדוני, אני בעד זהות יהודית, אני יהודי גאה, אין לי בעיה עם העניין הזה

מיקי לוי:  אבל בימים טרופים אלה, כשיש כותרת של עשרות מיליונים עבור זהות יהודית – זהו תקציב פרוץ

מיקי לוי:  זהו תקציב שאיננו צבוע נקודתית, שניתן לעשות בו מה שרוצים

מיקי לוי:      כשאני אומר תקציב ביזה, אלה בדיוק הסעיפים התקציביים שאני מתכוון אליהם

מיקי לוי:  מכון וולקני, בין המכונים המתקדמים בעולם, מכניס מאות מיליונים למדינת ישראל בפיתוחי חקלאות מעבר לעניין הזה של פיתוח ושל טיוב – אבל קיצצו לו את התקציב לחצי

מיקי לוי:       ממשלה חסרת אחריות, תקציב שלא לקח בחשבון את כלל מרכיבי המשק והכלכלה בעולם; תקציב שלא לקח בחשבון את המשתנים הכלכליים בעולם, אלא מסתכל דרך הכוונת הצרה; תקציב שמוגש עם גירעון שקרי

מיקי לוי:  ממשלה שאינה מבצעת צעדים כלכליים נאותים; אינה מבצעת קיצוץ בהוצאות המשרדים בלי שום קשר למלחמה

מיקי לוי:  לא שמעת מאף אחד במדינת ישראל – לא מחבריי, גם לא מכם, מהצד הזה שיושב פה בקואליציה – מילה וחצי מילה על הוצאות המלחמה, כי בנפשנו הדבר

מיקי לוי:      מעל 80% מאזרחי מדינת ישראל כולל אנשי ליכוד הביעו תרעומת על התקציב המופקר הזה

מיקי לוי:  ממשלה שאינה מבצעת קיצוץ בהוצאות המשרדים בלי קשר למלחמה; ממשלה שלא הכניסה את תקציב קרן הפיצויים להוצאות שלה

מיקי לוי:  קרן הפיצויים, שהיא מעל 20 מיליארד שקל, ועדיין לא התחלנו לטפל בצפון ואיננו יודעים לאן יגיעו ההוצאות בדרום

מיקי לוי:  עשו כאילו, לא הכניסו את הסעיף הזה של מעל 20 מיליארד שקל לתקציב מדינת ישראל

מיקי לוי:  עושים כאילו, משקרים, פשוט מזייפים את הנתונים

מיקי לוי:      ממשלה שהביאה להתדרדרות דירוג האשראי שלה, וחברות דירוג האשראי האחרות עדיין לא אמרו את דברן

מיקי לוי:  דירוג האשראי ירחיק משקיעים

מיקי לוי:  זה אומר פחות כסף, פחות עבודה, תשלום ריבית גבוהה יותר על ההלוואות, יותר הלוואות מדינה בשווקים בעולם, וזה יהיה בהתאם כי לא יהיה פה כסף

מיקי לוי:      ממשלה – אוצר – שכבר כיום משלמת ריבית ממוצעת על ההלוואות שלה, אחת הגבוהות בעולם

מיקי לוי:  לצורך העניין אני אדגים: צ'ילה לא הסכימה להלוואות בריבית הזו – מי כן הסכימה? תאילנד

מיקי לוי:  כן, כלכלית אנחנו דומים לתאילנד, נהדר

מיקי לוי:  שר האוצר עומד פה ומתגאה בכך שמכר ניירות בונדס בסכומים אדירים – בוודאי, קפצו על הסכומים האלה כי המדינה משלמת ריבית גבוהה יותר מהממוצע בשווקים בעולם

מיקי לוי:  איגרות חוב של מדינת ישראל נחטפו, בוודאי, מי לא רוצה ריבית גבוהה?     ממשלה שהוצאות המשרדים שלה עלו ב-16

מיקי לוי: 3% לעומת תחזית של 4

מיקי לוי: 5% – גידול של פי ארבעה בהוצאות משרדי הממשלה

מיקי לוי:  חוסר אחריות, חובות לדורות הבאים, לילדים שלנו, לנכדים שלנו, לנינים שלנו – הכול בגלל התנהלות מופקרת, התנהלות כלכלית מופקרת של הממשלה הזאת

מיקי לוי:       אדוני היושב בראש, אם יש הוצאות פי ארבעה, זה אומר שהנינים שלך, הנכדים שלך, הנינים והנכדים של כולנו, יישאו בתוצאות החזר החובות של מדינת ישראל – הכול בגלל ההפקרות והביזה של הממשלה הזאת

מיקי לוי:  גידול של פי ארבע בהוצאות – פי ארבעה, סליחה, פי ארבעה גידול בהוצאות – חסרי אחריות, חובות לדורות הבאים

מיקי לוי:       ממשלה שלא נקטה שום צעדים כלכליים לצמצום ההוצאות והגדלת ההכנסות, ועוד כשלאזרחי מדינת ישראל יהיה קשה יותר – ואני אומר לך את זה מניסיון, הייתי סגן שר האוצר ואחראי על רשות המיסים – הגבייה נהיית קשה יותר

מיקי לוי:  האנשים לא משלמים מס כפי שאנו נדרשים לשלם כי הם צריכים קודם לחיות, ואז הכנסות המדינה קטנות

מיקי לוי:  כשהכנסות המדינה קטנות, צריך לעשות הלוואות בדיוק כמו משק בית פרטי – הולכת המדינה לשווקים ומבקשת הלוואות חדשות, מכיוון שמצבה הכלכלי לא טוב

מיקי לוי:  היא מדינה בסיכון כלכלי, היא משלמת ריבית גבוהה יותר על ההלוואות שהיא לוקחת מבנקים מהעולם, ממשקיעים

ארז מלול: כן, אבל זה שהעולם – סליחה שאני מפריע, זה לא יהיה על חשבון הזמן – כן, מלווה בנק – אדם, יש לו, בא להלוואה – לא כולם מקבלים הלוואה

ארז מלול:  בודקים את החוסן האישי שלך - -      

מיקי לוי: בוודאי, אדוני, מבוא לכלכלה

ארז מלול: - - אמרת כמו משק בית

ארז מלול:  מה שסמוטריץ' התכוון הוא שזה מראה אמון במדינה, בכלכלה

ארז מלול:  מי ייתן הלוואה למדינה מעולם שלישי?       

מיקי לוי: מבוא לכלכלה, שיעור ראשון בתואר ראשון: כשאתה משלם ריבית גבוהה יותר, אתה הולך למי שנותן לך ריבית גבוהה יותר על הכסף

מיקי לוי:  אני רוצה להלוות כסף, בנק מלווה כסף, אנחנו משלמים ריבית

מאיר כהן: תלווה משוק שחור

מיקי לוי: תלווה משוק שחור – כולם ילוו לך, אבל תשלם ריבית גבוהה יותר

מיקי לוי:  אז אי-אפשר לעמוד פה ולהגיד, תראו מה זה, מכרנו איגרות חוב של מדינת ישראל

מיקי לוי:  בוודאי, אתה משלם ריבית הרבה יותר גבוהה מהנהוגה במשק, מהנהוגה בעולם – מי לא ייקח ממך?     לכן האיפכא מסתברא – אי-אפשר להגיד רק מכרתי

מיקי לוי:  כמה אתה משלם? באיזה ריבית? גם אני לוקח אגרות חוב של מדינת ישראל

מיקי לוי:  למה? משלמים לי ריבית הרבה יותר טובה מאשר אני מקבל בבנקים

מיקי לוי:  מה רע? ולכן האיפכא מסתברא זה לא רק למכור – בכמה ריבית אתה מוכר? כשהיינו כלכלה חזקה, מכרנו בריבית הרבה יותר נמוכה, אני אומר לך, הייתי בארצות הברית ומכרתי בונדס בארצות הברית כשהמדינה הייתה זקוקה לכסף

מיקי לוי:       ממשלה שלא רואה צעד אחד קדימה – גידול בחוב–תוצר: כבר ראינו 63% חוב–תוצר, 62

מיקי לוי: 5% חוב–תוצר

מיקי לוי:  עדיין אנחנו לא מדברים על חוב–תוצר, כי אנחנו לא יודעים איפה נהיה

מיקי לוי:  ככל שהחוב–תוצר שלך, גדל, אדוני, יש לך פחות כסף חופשי להוצאות כלליות, ואז אתה נזקק להלוואות

מיקי לוי:  ממשלה מופקרת, רשלנית – אני אומר את זה פה בפה מלא ובאחריות גדולה: ממשלה מופקרת, רשלנית כלכלית, שלא לקחה לטיפול את הצד הפיסקלי של התקציב ולא את הקטנת החוב–תוצר

מיקי לוי:  כבר היינו בימים טובים יותר, של 62

מיקי לוי: 5% חוב–תוצר

מיקי לוי:  ככל שהגירעון עולה, הממשלה נזקקת ליותר הלוואות

מיקי לוי:  נכון לעכשיו חוב–תוצר של מדינת ישראל עלה ב-5

מיקי לוי: 6% – עלה עלייה משמעותית, וזה לא סוף הדרך

מיקי לוי:  שאלוהים יעזור לנו, הגירעון הצפוי עלול לעלות – אני חוזר בי, ערבבתי נתונים – כרגע הגירעון הצפוי הוא 5

מיקי לוי: 6% – זה הגירעון הצפוי

מיקי לוי:  הוא כבר זינק ל-6% פסיק משהו

מיקי לוי:  ושאלוהים יעזור לנו – ואני איש מאמין, אדוני – שהגירעון הצפוי לא יגיע ל-8% עד 9%

מיקי לוי:  זה אומר שהכול יהיה יותר יקר – ההלוואות יותר יקרות, הסופר יותר יקר – הכול

מיקי לוי:  8% עד 9% גירעון – תחשוב במושגים  פשוטים, אדוני: 100 שקל, 8% עד 9%, תראה לאיזה סכומים אתה מגיע במכפלות

מיקי לוי:       ממשלה שאיננה מסוגלת להתמודד כלכלית מול האתגרים, ממשלה שאינה מטה אוזן לכלכלני האוצר ובנק ישראל, ממשלה ושר אוצר שקיבלו החלטות כלכליות פוליטיות

מיקי לוי:  אני אומר לך את זה באחריות, כלכלני האוצר ביקשו ללכת על יותר אגרסיביות לצמצם את הוצאות הממשלה

מיקי לוי:  מה קרה להוצאות הממשלה? גדלו פי ארבעה – לא בגלל המלחמה

מיקי לוי:  הוצאות המשרדים שאינן קשורות למלחמה גדלו פי ארבעה, מ-4% נקודה משהו ל-16

מיקי לוי: 4% – לא יאומן

מיקי לוי:  וכשההוצאות גדלות, משתיתים את זה על האזרחים או על ההלוואות ועל הריביות, וזה גלגל שלא עוצר

מיקי לוי:      ראש ממשלה ושר אוצר שדואגים להישרדותם הפוליטית ומקריבים – אין מילה אחרת – מקריבים את הכלכלה של מדינת ישראל

מיקי לוי:       דבר אחד על הזעזועים הפוליטיים שקרו אך אתמול: לא שזה לא היה צפוי, וחבר הכנסת גדעון סער יכול לעשות מה שהוא רוצה, הוא עומד בראש מפלגה

מיקי לוי:  אין לי בעיה עם העניין הזה, רק זה היה צפוי

מיקי לוי:  בני גנץ, המחנה הממלכתי, מהבוקר או מאתמול ב-22:00 – איפה הם? אתמול ב-22:00 הוא חזר לכחול לבן

מיקי לוי:  אל תשאלי איפה הם, בתוספת אחוז מע"מ הם ברחו, הם לא היו פה

מיקי לוי:  בכל החוקים האחרים הם ברחו ולא היו פה

מיקי לוי:  הם לא מגיעים לוועדות ולא כלום, אלא בשוליים

שלי טל מירון: הכי קל כשאין - - -     

מיקי לוי: מה נסגר איתך, בני גנץ? כחול לבן, שותפות עם לפיד

מיקי לוי:  פירקת את המיזם הפוליטי הגדול והמצליח ביותר, כחול-לבן

מיקי לוי:  הגעת חדש לפוליטיקה, ויתר לך לפיד על ההובלה, יש עתיד הביאה את כל הבסיס, את כל השטח, את כל הכסף

מיקי לוי:  הצטרפת לנתניהו לממשלת חילופין, שנה שלמה ספגת עלבונות מביבי

מיקי לוי:  יצאנו לבחירות – המחנה הממלכתי, גדעון סער, 12 מושבים, 12 מנדטים – היום שמונה? כחול-לבן – שמונה מנדטים

מיקי לוי:  הצטרפת שוב לנתניהו, מלחמה

מיקי לוי:  עלה תאנה עבור ביבי, זה מה שאתה

מיקי לוי:  הענקת לו לגיטימציה

מיקי לוי:  אתם בורחים מהמליאה, לא מצביעים – לא הצבעתם על אחוז אחד  של תוספת מע"מ, שיכורים מהסקרים

מיקי לוי:  זהו מגרש חניה לילי, חבר הכנסת גנץ, או השר גנץ, שר ללא תיק

מיקי לוי:  בבוקר תתעורר כשהמפה הפוליטית תשתנה, יניעו האנשים את מכוניתם ממגרש החניה הלילי, וייסעו לדרכם למקומות חדשים

מיקי לוי:       אני כבר מסיים, אני יודע שאתה נותן לי חצי דקה

מיקי לוי:      ועוד דבר אחד קטן לחברי חילי טרופר: חוק הגיוס – אומר חבר הכנסת טרופר לישי כהן: אנחנו רצינו, הם לא נתנו לנו

מיקי לוי:  הם – בנט ולפיד – לא נתנו לנו

מיקי לוי:  אני באמת לא חושד בחבר הכנסת טרופר שהוא אומר אי-אמת

מיקי לוי:  אבל יכול להיות שטעית, חבר הכנסת טרופר

מיקי לוי:  הניסיונות של כחול-לבן להתחנף על חשבון הערכים הליברליים והציבור המשרת והעובד, לא מצדיקים אי-אמירת אמת

מיקי לוי:  ממשלת השינוי העבירה את חוק הגיוס בקריאה ראשונה – חבר הכנסת טרופר, תלך, תבדוק אותי – ובלי יש עתיד החוק לא היה עובר גם את זה

מיקי לוי:  אני מציע שבמקום לנסות להכין את הרקע לממשלה כזו או אחרת – חרדים, נתניהו, השד יודע כבר איזה סלט פירות אתה עושה, ובלי המפלגות הליברליות – במקום זה תעזור לנו – היום הוא כחול-לבן, אתמול המחנה הממלכתי, אני לא יודע בדיוק מה הוא היום, חברתי, שלי – להפיל את הממשלה הרעה והקיצונית והמזיקה הזאת

מיקי לוי:  כדאי שתצאו, וכל דקה שאתם יושבים שם מיותרת

מיקי לוי:  תודה רבה, אדוני

ארז מלול: תודה רבה

ארז מלול:  חברת הכנסת שלי טל מירון

מיקי לוי: ברוב דיברתי כלכלה נטו

ארז מלול: 95%, בסוף הכנסת קצת - - -     

מיקי לוי: תשעים וחמישה

מיקי לוי:  5%, לא השתנה - - -     

שלי טל מירון: בצדק, מיקי

מיקי לוי: כן, לא ייאמן

שלי טל מירון: בוקר טוב

שלי טל מירון:  אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח את דבריי, כמו שאני נוהגת לעשות בכל הנאומים במליאה, ולציין שהיום הוא היום ה-159 למלחמת חרבות ברזל, 159 ימים שבהם עדיין יש לנו 134 חטופים בעזה

שלי טל מירון:  כשאני עומדת פה – לצערי, המליאה ריקה עכשיו, יותר מאוחר היא תהיה מלאה מאוד, אבל כשאני עומדת כאן ומסתכלת על היציע ורואה את התמונות של האחים והאחיות שלנו ניבטות אלינו ביציע, אני חושבת על המחויבות שלנו כלפיהם כנבחרי ציבור, על זה שכולנו צריכים לחשוב עליהם יומם וליל, לשים אותם בראש סדרי העדיפויות, לדבר עליהם, לפעול ולהשתמש בכל הפלטפורמות שיש לנו כדי לעזור להחזיר אותם הביתה

שלי טל מירון:  זה לפני הכול

שלי טל מירון:      אתמול ראיתי ריאיון של לואיס, שחזר מהשבי – לואיס ופרננדו, שחולצו במבצע ההרואי המדהים הזה שהיה לפני כמה שבועות – והוא סיפר קצת על המבצע שבו החזירו אותו ועל השגרה שהוא מנסה לסגל לעצמו, למרות שאין שגרה ומאוד קשה לחזור לחיים עצמם

שלי טל מירון:  והוא סיפר על כך שהוא פגש בחור צעיר שבא ואמר לו: כמה טוב שאתה בבית, אתה יודע, בן דודי היה בצוות שחילץ אותך

שלי טל מירון:  לואיס מאוד התרגש ואמר לו: ואו, איזו התרגשות, תודה לו בשמי

שלי טל מירון:  והוא אמר לו: הוא נהרג לפני שבוע בעזה

שלי טל מירון:  כשאני שומעת את הדברים האלה, הלב מתכווץ

שלי טל מירון:  אני חושבת על הלוחמים האמיצים, המדהימים שלנו, שמחרפים את נפשם בשבילנו, בשביל שאנחנו נהיה כאן בבטחה, בשביל שנמשיך לחיות במדינה האהובה שלנו, ואני חושבת על המחויבות שלנו

שלי טל מירון:      ולאור זה, אני רוצה לדבר גם על התקציב, כי הכול נקשר האחד בשני

שלי טל מירון:  למה סדרי העדיפויות שלנו צריכים להיות אחרים בעת הזו? למה עכשיו אנחנו מדברים על תקציבים הזויים שלא קשורים למציאות הישראלית שאנחנו חלק ממנה, למציאות היום-יומית, שבה יש לנו כל כך הרבה מילואימניקים שחוזרים הביתה ואין להם עבודה כי העסקים שלהם קרסו, או כי החברות שלהם פשטו רגל ופיטרו אותם בעקבות זה, או כי הם הלומי קרב או כי הם פוסט-טראומטיים, או אלף ואחת סיבות למה אנחנו צריכים להשקיע את התקציב שלנו בעם ישראל ובדברים הנכונים, ולא בדברים ההזויים שיש בתוך התקציב הזה? אז את הנאום הזה אני בעצם מקדישה לחטופים ולחטופות שלנו ולכל חיילי צבא ההגנה לישראל, חיילים וחיילות שחירפו נפשם למעננו

שלי טל מירון:       חברים וחברות, אנחנו דנים היום בתקציב שהביאה ממשלת המחדל

שלי טל מירון:  אני חייבת להגיד שאני מזדעזעת מההצעות שנכתבו בספר התקציב

שלי טל מירון:  התקציב שאתם מביאים, חברי הממשלה, שנקרא על ידכם תקציב המלחמה, אינו משקף כלל את העובדה שהמלחמה מתנהלת ממש ברגעים אלה

שלי טל מירון:  אתם מתעלמים ביודעין ממה שיודע כל אדם שחי היום בישראל: המלחמה הזאת תגרור עוד הרוגים ופצועים ואנשים רבים שנפשם לא תחזור להיות מה שהייתה קודם

שלי טל מירון:  יחזרו אלינו אנשים שאיבדו את עבודתם

שלי טל מירון:  לצערנו, יחזרו אלינו חיילים פצועים שאיבדו איברים

שלי טל מירון:  לצד הקושי הכלכלי הם נתקלים גם בקשיים רבים בהתאקלמות חזרה לחיים, למשפחה

שלי טל מירון:      ראיתי אתמול בערב בחדשות את הנתון שפרסמה מיכל פעילן בנושא הטראומטיים שיש כרגע בישראל

שלי טל מירון:  דובר על כחצי מיליון אנשים, זה כרגע מה שיודעים

שלי טל מירון:  ואני נזכרת בהצעת החוק שלי בנושא חיילים משוחררים, שעלתה לוועדת שרים לחקיקה לפני שבועיים, ביקשתי לתת להם להשתמש בכספי הפיקדון שלהם לטובת טיפולים נפשיים, לאלה שזקוקים לזה

שלי טל מירון:  מדוע? מכיוון שתהליך של אבחון מול משרד הביטחון, תהליך אבחון נפשי, לוקח הרבה מאוד זמן

שלי טל מירון:  בינתיים הם זקוקים לטיפול נפשי

שלי טל מירון:  בינתיים המצב יכול להתדרדר

שלי טל מירון:  באתי ואמרתי, בואו ניקח את כספי הפיקדון, נאפשר למי שצריך, למי שיש לו קושי נפשי, להשתמש בכספי הפיקדון האלה

שלי טל מירון:  כמובן, מי שיאובחנו, יקבלו החזר אחר כך

שלי טל מירון:  זה לא שזה צריך להיות על חשבונם, לאחר מכן יושב להם הכסף

שלי טל מירון:  אבל בינתיים נציל חיים, בינתיים יהיו חיילים שיקבלו טיפול נפשי ונמנע את ההתדרדרות שלהם

שלי טל מירון:  אבל מה קרה בוועדת שרים לחקיקה? אמרו לי, לא, נדחה את זה בשלושה חודשים, מסמסו את החוק

שלי טל מירון:  על מה ולמה? אלה בדיוק הדברים שכנסת ישראל צריכה לעסוק בהם עכשיו – בדיוק הדברים האלה

שלי טל מירון:  בזה צריך לעסוק התקציב

שלי טל מירון:      אתם מתעלמים מכך לחלוטין בתקציב שאתם הולכים להעביר, כי אחרת אין הסבר מדוע אתם מקצצים 14 מיליון שקלים מתקציב הבריאות

שלי טל מירון:  אתה יודע, אני כל כך מעריכה את שר הבריאות, השר מהמפלגה שלך, השר בוסו

שלי טל מירון:  הם עושים עבודה מטורפת במשרד הבריאות מהרגע שהמלחמה הזאת פרצה

שלי טל מירון:  ובאמת, הוא נכנס לתפקיד אחרי פרוץ המלחמה, בתוך סערה מטורפת, אתגר ממש ממש גדול למשרד הזה, והם באמת עושים ככל יכולתם כדי לצלוח את המצב הזה – ובמשרד הזה מקצצים? במשרד שמטפל בעם ישראל? בחיילים שלנו, שחוזרים מהמלחמה? בפצועים הרבים? אנחנו מדברים הרבה מאוד על החיילים שנהרגו, זיכרונם לברכה, שכולנו שבורי לב בגלל מותם

שלי טל מירון:  אבל איפה כל החיילים הפצועים שאנחנו צריכים לשקם? זה יעלה הון תועפות למדינת ישראל

שלי טל מירון:  למה לקצץ בתקציב משרד הבריאות? אין תקציבים אחרים שאפשר לקצץ? אין משרדים מיותרים שאפשר לסגור? יש

שלי טל מירון:  אז היו דיבורים באוויר – נסגור, נעביר, נעשה – בינתיים לא קרה שום דבר

שלי טל מירון:  למה? הג'ובים יותר חשובים

שלי טל מירון:  בתי החולים זקוקים למתקנים נוספים – לא יוכלו לרכוש אותם

שלי טל מירון:  לא יוכלו להגדיל את כוחם לתת מענה למספר נפגעים שילך ויגבר, כמובן

שלי טל מירון:  אותו תקציב שאמור לאפשר לאנשי ונשות הסיעוד לתת מענה – להם מקצצים

שלי טל מירון:       התקציב שלכם מתעלם לחלוטין מצורכי החברה הישראלית ביום שאחרי המלחמה

שלי טל מירון:  אחרת אין סיכוי שהייתם תומכים נלהבים בקיצוץ ברשתות הביטחון החברתיות, במענה לאלימות במשפחה, נפגעי ונפגעות תקיפה מינית, סיוע לנפגעי טראומה ועוד אין-ספור שירותים חברתיים מצילי חיים

שלי טל מירון:  מי יודע כמה עוד אנשים יזדקקו לשירותים האלה בעתיד הקרוב, לצערנו הרב?      בזמן כהונת ממשלת הכישלון הזאת הציבור הישראלי יודע פילוג ושיסוי

שלי טל מירון:  לצערי, הממשלה ממשיכה להחדיר את השנאה והשיסוי בתוך העם

שלי טל מירון:  רק אתמול שמעתי התבטאות של חבר כנסת מהליכוד, פשוט הייתי בהשתאות טוטלית – איך יכול להיות שחבר כנסת מתבטא כך כנגד ראשי הצבא שלנו? איזו קונספירציה מבישה, מבישה, בזמן שהמפקדים שלנו בצבא עושים הכול למען ביטחון המדינה, בשבילנו

שלי טל מירון:  כן, כשלנו ב-7 באוקטובר להגן על אזרחי ישראל, גם הצבא יודע את זה, והם היו הראשונים שלקחו אחריות

שלי טל מירון:  אבל לצאת בכזאת אמירה, חבר כנסת – באמת אין מילים לתאר את החלחלה שעברה בי

שלי טל מירון:       הלוואי, הלוואי ש-7 באוקטובר, השבת השחורה הזאת של שמחת תורה, הייתה משפיעה על הלבבות שלכם באותה מידה שהיא משפיעה על כל הלבבות של עם ישראל

שלי טל מירון:  הייתם צריכים להתעורר מהחלומות שלכם על ריסוק החברה, אבל לא – בתקציב הזה אתם ממשיכים בשלכם

שלי טל מירון:  התקציב שאתם מביאים ממשיך בשיטה של לתת למקורבים, לעסקנים ולחברים

שלי טל מירון:  גם בימים האחרונים שמענו על עוד מינויים הזויים ולא קשורים של אנשים שלא מתאימים למינוי שרוצים לתת להם, שאין להם את הרקורד המתאים, שהם לא מקצוענים בתחום

שלי טל מירון:  אלה האנשים שמובילים את מדינת ישראל? גם היום אתם לוקחים ממי שגם אחרי השבת השחורה אתם מכנים "אויבים"

שלי טל מירון:  לא – עם ישראל הם לא אויבים זה לזה

שלי טל מירון:       אתם מקצצים בשמחה רבה בתקציב החינוך הממלכתי, בתקציב ההשכלה הגבוהה

שלי טל מירון:  אתם סוגרים את מכון וולקני, שהוביל מחקרים פורצי דרך, שהביאו כבוד גדול למדינת ישראל בארץ, כמובן, ובעולם

שלי טל מירון:  בזמן שאינכם נותנים כסף לעם ישראל, אתם נותנים אותו לחברים ולמקורבים, 25 מיליון שקלים שוחד על מלא לאבי מעוז ולרשות לזהות יהודית

שלי טל מירון:  למה? רק כדי שהוא יצביע איתכם – שוחד פוליטי

שלי טל מירון:      למעלה ממיליארד שקלים לעידוד השתמטות של ציבור גדול מדי – רק לפי המספרים שהצבא מפרסם, יש 66,000 תלמידי ישיבות שיכולים להתגייס ממש עכשיו

שלי טל מירון:  ממש עכשיו, בזמן מלחמה, כשהצבא זקוק לזה, כי צריך לעזור, צריך להיכנס למאמץ המדיני, המאמץ של כולנו פה ביחד

שלי טל מירון:  איך יכול להיות? הבת שלי בת 17, בכיתה י"ב, מתמיינת לצה"ל בגאווה כל כך גדולה, כל כך רוצה לשרת את המדינה, כל כך רוצה לתת את חלקה, בעוד שחלקים שלמים במדינת ישראל לא משתתפים בחובה המוסרית שלהם

שלי טל מירון:  איך יכול להיות דבר כזה? אני מחנכת את בנותיי לחובות וזכויות כאחד

שלי טל מירון:  צריך למלא את החובות ואז לקבל את הזכויות – גם בבית, בחינוך, גם במדינה

שלי טל מירון:  לזה אני מצפה מכל האוכלוסייה במדינת ישראל

שלי טל מירון:      חברים וחברות, על התקציב הזה אנחנו, כל חברי הכנסת, עובדים כבר שבועות

שלי טל מירון:  אנחנו מקדישים זמן ללימוד שלו, לדיונים בוועדות ובמליאה, נפגשים עם ארגונים, שומעים על צורכיהם התקציביים – כל זה במטרה לייצר תקציב טוב, שתורם לחברה הישראלית, ושלא ישמש כעול על גבם של האזרחים כאן

שלי טל מירון:       מה שאנחנו רואים כאן היום בתקציב הזה הוא תוצר של פרלמנט, שרוקנו אותו מכלים ומיכולת לבצע את עבודתו האמיתית

שלי טל מירון:  אם עד לפני חמישה חודשים וחצי הממשלה עבדה נגד הדמוקרטיה הישראלית באופן גלוי במלחמה שהכריזה על מערכת המשפט, כעת הם משתמשים בכוח הלא-סביר שלהם כדי לכופף את הכנסת להגיש תקציב רע וגרוע, שימשיך את הפגיעה ואת ההרס

שלי טל מירון:  והקואליציה – כולם מרימים את היד, אף אחד לא שואל שאלות; אף אחד לא מסתכל על הצו המצפוני, המוסרי הפנימי שלו, ושואל את עצמו: אני עושה את הדבר הנכון? האם זה הדבר הנכון לעם ישראל בעת הזו, במלחמה הנוראית הזו, בעת הקריטית הזאת לתושבי מדינת ישראל?     חברי הממשלה והקואליציה, לפעמים אין מנוס מהמחשבה שאתם פשוט לא רואים את המדינה

שלי טל מירון:  אתם לא רואים את העם שחי כאן, את האנשים; אתם רק רוצים להכשיל כל דרך, שהמדינה הזאת תהפוך להיות באמת אור לגויים, ושהחברה שלנו תהיה חברת מופת

שלי טל מירון:  בכל צומת של בחירה בין טובת המדינה לבין טובתכם האישית אתם עושים את הבחירה הרעה למדינה

שלי טל מירון:  אתם מוותרים על המדינה, שאנחנו כל כך אוהבים, ועל העם הנפלא הזה

שלי טל מירון:  הדבר היחיד שאתם לא מוותרים עליו הוא ממשלת המחדלים והכישלונות שלכם – אותה אתם מחזיקים בכל הכוח ובלי להתחשב בנזק שאתם עושים

שלי טל מירון:       כל מי שאוהב את המדינה הזאת חייב להתנגד לתקציב הזה; כל מי שאוהב את המדינה הזאת חייב לעשות הכול כדי להחליף את הממשלה הזאת – ומייד

שלי טל מירון:  אבל אתם, ממשלה חסרת אחריות, חסרת כישורים ויכולת בסיסית לנהל, עסוקים בפוליטיקה קטנה, עלובה וזולה

שלי טל מירון:  המשך קיום הממשלה שלכם הוא לא פחות מסכנה לעתיד המדינה

שלי טל מירון:  כל כך הרבה קיצוצים למי שמגיע להם יותר; כל כך הרבה מיליארדים בכספים הקואליציוניים למי שלא מגיע להם

שלי טל מירון:  איך אתם מסוגלים להסתכל לציבור בעיניים? איך אתם יכולים לצאת מהבית? איך אתם יכולים לדרוך פה ולהרגיש טוב עם עצמכם, אחרי מה שאתם מעוללים לעם הזה?     אני פונה כעת לחברה הישראלית, לאנשים שנושאים עיניהם לבית הזה, בתקווה אמיתית שיימצאו פה האנשים שיעבדו למען החברה הישראלית

שלי טל מירון:  ניסינו, באמת שניסינו להציל את כבשת הרש של הציבור הישראלי מפני הגזל האגרסיבי שמבצעת הממשלה, שלוקחת את המעט שעוד נשאר – הכול רק כדי לרפד את הכיסים של החברים המקורבים העסקנים, של אלה המצביעים בעד התקציב

שלי טל מירון:       אבל אני גם מבטיחה לעם המדהים שחי כאן: אנחנו עושים הכול ונמשיך לעשות הכול כדי להחליף את הממשלה הזאת בממשלה אחרת, חדשה, טובה, ממשלה שרואה את הציבור ואת טובת המדינה, ממשלה שבה נראה אתכם

שלי טל מירון:  תודה רבה

ארז מלול: תודה רבה

ארז מלול:  חבר הכנסת ירון לוי, בבקשה

ארז מלול:  בוקר טוב

ארז מלול:  15 דקות לרשותך

ירון לוי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתם רואים את החשבונית הזאת של הסופר?     

ארז מלול: אסור

ארז מלול:  להוריד מצגים

ירון לוי: אני אוריד – זה לא מצג, זאת חשבונית של קניות

ארז מלול: לא משנה, זה מצג

ארז מלול:  לפי תקנון הכנסת יש - - -     

ירון לוי: אם  מישהו חשב שירדו המחירים של החשבונית הזאת אחרי שהתקציב הגרוע הזה יעבור – המחירים לא ירדו, הוא טועה

ירון לוי:  אפשר לקחת את החשבונית, אי-אפשר לקחת את הבושה של התקציב הזה

ירון לוי:  המחירים הולכים רק לעלות

ירון לוי:  אנחנו נקבל פחות, ונשלם יותר

ירון לוי:       היום יעבור תקציב המדינה בכנסת ישראל, תקציב תחת מלחמה, תקציב שאמור להתרכז בדבר אחד – בשיקום: שיקום ההריסות ממלחמת חרבות ברזל, שיקום המפונים שכבר חמישה חודשים לא ראו את ביתם כי הממשלה, ממשלת ישראל, החליטה להקים רצועת ביטחון בתוך גבולות המדינה; שיקום הנפש לאלפי החיילים ולאלפי האזרחים שחוו את היום הטרגי והקשה ביותר מאז השואה

ירון לוי:  מדינה שלמה נחשפה לפשעים מתועבים בניידים, בטלוויזיות, במסך, אלה שהיו שם ונפתחו להם שערי הגיהינום

ירון לוי:       ב-7 באוקטובר מדינת ישראל הגיעה לצומת דרכים, ויש בחירה – או להמשיך בדרך הישנה של משיכת זמן וניהול הסכסוך ושקרים לעצמנו, או החלטה חד-משמעית להפסיק להכיל, להפסיק להסכים לסבבים מדומים, שבהם הילדים שלנו נכנסים ללחץ, חווים התקפי חרדה, ולא מצליחים לנשום כאשר הם שומעים אזעקה

ירון לוי:       המלחמה הזאת היא ההזדמנות שלנו לבצע תיקונים בחברה הישראלית, תיקונים שהיו חייבים לקרות כבר מזמן

ירון לוי:  התיקונים האלה הם אבן יסוד של החברה החדשה שתיבנה פה אחרי 7 באוקטובר

ירון לוי:  אנחנו צריכים לדאוג להשקעה גדולה יותר בתשתיות הביטחון, השקעה גדולה יותר וחוק גיוס שוויוני, כדי שצה"ל יוכל להגן עלינו בכל מקום, בכל דרך, ולא לאפשר לדבר הזה, לאירועי 7 באוקטובר לקרות

ירון לוי:  אנחנו צריכים להשקיע במערכת הבריאות הציבורית – השקעה במערכת בריאות הנפש, שמורעבת במשך שנים

ירון לוי:  השקעה במורים שיחנכו את התלמידים שלנו להיות אנשים טובים יותר, אזרחים טובים יותר למדינה; השקעה בתחום הדיור, כדי שכל אזרח ישראלי ששירת בצבא ועובד, יהיה לו מקום להניח את הראש בסכום סביר

ירון לוי:       אנחנו צריכים לדאוג להשקעה בתחבורה, כדי שתהיה תחבורה ציבורית איכותית בכל ימות השבוע, כדי שהאזרחים לא יהיו שבויים בקונספציית הרכב הפרטי, שאגב גם הוא לא תורם לפקקים ולא לכולם יש את היכולת לרכוש רכב ולתחזק רכב

ירון לוי:  אנחנו צריכים לדאוג להשקעה בהייטק, שבמשך שנים נתניהו טען כי הוא הקטר של ההייטק, והוא זה שהרים את ההייטק במדינת ישראל, אבל אחרי שהמשק נפגע בעקבות ההפיכה המשטרית הכושלת, נתניהו אפילו לא מזכיר איך הוא מתכוון לסייע להייטק הישראלי להתאושש

ירון לוי:  הבית הזה, הכנסת הזאת צריכה לדאוג להשקיע בנו, הישראלים, בשכבות החלשות, במעמד הביניים שעובד קשה, שמחזיק את המדינה הזאת

ירון לוי:       לצערי, בתקציב הנוכחי אנחנו לא נקבל את הבשורה: אותו מעמד ביניים ימשיך לשרת בצבא, לעבוד קשה, לייצר, לקדם, לחנך, להבריא – אבל לא לקטוף את הפירות, את פירות ההשקעה

ירון לוי:  ממשלת ישראל לוקחת את הכסף, ובמקום להשקיע אותו בבריאות, בצבא, בדיור, בתחבורה ובעוד אלף דברים שקשורים לרווחה ולנחת, היא תשקיע את אותם הכספים בכספים קואליציוניים, במשרדי ממשלה מומצאים, שמסדרים פרנסה לשרים בלי תיק, שלא גומרים את החודש

ירון לוי:      בואו ניכנס קצת לתקציב: המע"מ יעלה בעוד כמה חודשים ל-18%; החשמל עולה, הדלק עולה;, המים עולים

ירון לוי:  הקניות בסופר – גם יעלו, ניחשתם נכון

ירון לוי:  ראש הממשלה עשה ספין מרהיב בבחירות לפני שנה וחצי בדיוק על הדברים האלה

ירון לוי:  אז עכשיו, אחרי שהבנו שנתניהו הוא לא סופרמן המחירים, אפשר להתקדם: כמובן, ממשלת ישראל דואגת לדחוף את ידה העמוקה לכיס האזרחים כדי לממן את הגירעון – הכול הולך לעלות

ירון לוי:       אין שום תחום שבו הישראלים לא ירגישו עלייה

ירון לוי:  אפילו החלב עולה

ירון לוי:  ההתייקרות הגיעה בגלל חוסר היכולת של שרי האוצר והכלכלה להשתלט על העסק

ירון לוי:  ושר הכלכלה, להצטלם עם מוצרים של חברות שמעלות את המחירים, לא פותר את העובדה שהן ממשיכות להעלות את המחירים

ירון לוי:       אם אנחנו כבר מדברים, הייתי מוציא לשר הכלכלה כרטיס אדום, מאחר שמדובר באדם מוכשר שיש לו יכולות, איש עסקים ממולח שנחל כישלון חרוץ מול יוקר המחיה המתפרץ; שר החינוך, שבאמת הוכיח סביב פרס ישראל שאין לו חינוך ואין לו בושה; אני יכול להמשיך על גברת פופקורן, שלא מצליחה לחבר גשר מעל כביש אחד כבר מעל חצי שנה; שר השיכון, שדואג למגזר שלו בלבד

ירון לוי:  הרי אנחנו לא ביחד ננצח, זה עדיין הם ואנחנו; השר לביטחון לאומי – הייתי אומר כושל, אבל צריך למצוא מילים אחרות לכושל הזה, כי זה מעבר – שבמשמרת שלו נרצחים מאות אזרחים, והמשטרה מאבדת רסן ברוח המפקד הקרוי בן גביר

ירון לוי:       אבל אתם לא הסיפור; האזרחים, העם – הם הסיפור

ירון לוי:  מגיע לנו טוב יותר

ירון לוי:  מגיע לנו שהביחד הזה יהיה ביחד כאן בבית לבחוץ

ירון לוי:  מגיעה לנו ממשלה אחראית שתדאג ותעביר תקציבים לבריאות, לחינוך, לביטחון, לכל דבר שיסייע לציבור לעבור את התקופה הזאת

ירון לוי:  ביום שהתותחים יפסיקו, ביום שהמלחמה הזאת תסתיים, אנחנו נצטרך לאסוף את השברים ולטפל בחברה הפצועה שלנו

ירון לוי:  לשם כך צריך להבין את גודל האירוע ולגלות את האחריות כחברי כנסת, כשרים, כממשלה

ירון לוי:  אנחנו יכולים להשפיע, ואנחנו צריכים להשפיע באופן ישיר על החברה הישראלית שנמצאת במשבר לא רק בביטחון, גם בביטחון הכלכלי, בביטחון הבריאותי, הנפשי

ירון לוי:       אני אתן לכם סיפור קצר, נקודת אור פשוטה שממנה אפשר ללמוד ולהתפתח: חניכי המכינות הקדם-צבאיות והש"ש הם הנוער שלנו, הם העתיד של מדינת ישראל

ירון לוי:  הם רק רוצים לסייע

ירון לוי:  הם מוכנים להילחם על הזכות להתנדב, לשרת

ירון לוי:  זה מה שהם מאמינים בו, זה מה שהם רוצים לעשות

ירון לוי:  במקום לעזור לנו בשעה הקשה הזאת שהחברה שלנו נמצאת בה, שבה אותם עשרות אלפי מפונים נמצאים מחוץ לבתיהם, עקורים מבתיהם, מחליטים להקדים להם את הגיוס, לגייס אותם, בגלל מצוקת כוח אדם בצה"ל

ירון לוי:  אז הם אומרים שהם יתגייסו בראש מורם, כי זה מה שהם מאמינים בו

ירון לוי:  אי-אפשר להגיד עליהם שהם משתמטים

ירון לוי:  הם בחרו לתת שנה מהחיים שלהם למען החברה, למען הילדים שלנו, לפני המלחמה, בזמן המלחמה

ירון לוי:  הם רוצים להתגייס, אבל אומרים, אנחנו רוצים גיוס הוגן

ירון לוי:  אנחנו רוצים שכל ילד, כל אדם שמגיע לגיל 18, ישרת בצבא

ירון לוי:  זה גיוס הוגן

ירון לוי:  במדינה יש חובות ויש זכויות

ירון לוי:       בסוף המלחמה מדינת ישראל תצטרך לשקם את הצפון, את הדרום וגם את המרכז

ירון לוי:  כל הארץ תצטרך סיוע, בעיקר הילדים של היום, שיסחבו גם בעוד כמה שנים את הטראומה של האירוע הנוראי שחווינו פה ב-7 באוקטובר

ירון לוי:  במקום לסייע להם, אומרים להם, לא צריך, אנחנו נסתדר

ירון לוי:  אז ספוילר – מדינת ישראל לא תסתדר לבד

ירון לוי:  הנוער של היום הם העתיד של המדינה

ירון לוי:  הנוער של היום יכול לשנות את המדינה

ירון לוי:       ובנוגע לילדים שלנו, בנוגע אלינו, בנוגע לכל אדם במדינת ישראל, כולנו נרגיש את ההשפעה

ירון לוי:  השפעת המלחמה נגעה ותיגע בכולנו

ירון לוי:  חלק ירגישו אותה בכיס, חלק ירגישו אותה בלב שנמחץ לנצח, וחלק לא מבוטל ירגישו אותה בנפש הפצועה

ירון לוי:  מדינת ישראל לא מוכנה למכה הקשה של בריאות הנפש שמגיעה לעברנו, שכבר נמצאת כאן

ירון לוי:  אבל לב שבור – אנחנו לא נראה אותו

ירון לוי:  אדוני היושב-ראש, אם אנחנו נסתובב בקניון ואנחנו נראה ילד עם גבס ביד, אנחנו נדע שיש לו שבר ביד; אם אנחנו נראה לידו ילד שהולך, אנחנו לא נראה את השבר שיש לו בלב

ירון לוי:       מדברים על זה שמערכת בריאות הנפש הוזנחה במשך שנים, אבל אני לא רואה בתקציב הזה שלמישהו אכפת ממערכת בריאות הנפש

ירון לוי:  כי אם היה למישהו אכפת, הוא היה דואג להחזיר את הפסיכולוגים לשירות הציבורי, ולא להמציא כל מיני מקצועות חדשים לבריאות הנפש

ירון לוי:  על זה צריך לדבר, ובזה התקציב הזה צריך לעסוק

ירון לוי:       הרפורמה בבריאות הנפש משנת 2015 היא תפוח אדמה לוהט שאף אחד לא רוצה לגעת בו ומעביר אותו מיד ליד

ירון לוי:  יש כותרות ויש אולי כוונות, אבל תכלס אין שום פתרונות בשטח

ירון לוי:  בין הדברים החשובים שאנחנו צריכים זה שמישהו יקשיב לנו, מישהו מקצועי שיקשיב לנו

ירון לוי:  אם מישהו מאיתנו או אחד מהילדים שלנו צריך לדבר על הדברים, צריך לשתף וצריך לתקן – אין לו למי לפנות

ירון לוי:  כי אם נשברה לי היד, אני לא יכול להמתין שנה וחצי כדי לראות רופא; אם נשברה לי הנפש, אני לא יכול להמתין שנה וחצי כדי לראות פסיכולוג

ירון לוי:  הגיע הזמן שנתבייש לדבר על הדבר הזה

ירון לוי:       קרה לכולנו משהו מ-7 באוקטובר; קרה לנו כחברה וקרה לנו כאומה

ירון לוי:  הנפש שלנו פצועה, והתקציב הזה לא מתייחס לנפש שלנו

ירון לוי:  הוא מתייחס לדברים אחרים כדי לשמור על 64 אצבעות

ירון לוי:  אנחנו צריכים לדאוג לתמיכה אמיתית לתקציב הבריאות, אדוני היושב-ראש

ירון לוי:  זה נוגע לכולם – לדתיים, חילונים, יהודים, כאלה שלא יהודים

ירון לוי:  כולנו צריכים עזרה, גם מזרחי, גם אשכנזי

ירון לוי:  הינה, אין מחלוקת, כולנו כאן ביחד

ארז מלול:  איך כתוב, "רופא כל בשר ומפליא לעשות" – כל בשר, לא רק יהודי

ירון לוי: יפה

ירון לוי:  זה כתוב – זה לא כתוב בתקציב

ירון לוי:  הממשלה תקועה ב-6 באוקטובר, וגם אם תעבירו את התקציב הזה, זה לא ישנה דבר

ירון לוי:  הממשלה הזאת תיפול, גם אם לא היום – בקרוב

ירון לוי:  הממשלה הזאת תיזכר לעד כממשלה הכושלת ביותר במדינת ישראל

רם בן ברק: בעזרת השם

ארז מלול: התחלת להיות מאמין?     

רם בן ברק: אני מוכן לחבוש כיפה וללכת לבית הכנסת כל יום, רק שהממשלה הזאת תעבור - - -       

ארז מלול: נו, תתחיל

ארז מלול:  תתחיל, נראה אותך

ארז מלול:  אני אשמור לך מקום לידי, רם

ירון לוי: רם, זה בהדרגתיות, לאט-לאט

ירון לוי:  רמי, קודם הראיתי את חשבונית הקניות – הייתי אצל אימא אתמול, ביקרתי את אימא

ירון לוי:  מדברים על מעמד הביניים ושכבות חלשות – אני לא יודע באיזשהו שלב, באיזו שכבה אני הייתי בשנות ה-80 כשגדלתי בבית, אבל אני מניח שבשלב נמוך יחסית מבחינה חברתית – ואנחנו חודש ומשהו לקראת פסח

רם בן ברק: אבל ש"ס דואגת לחלשים

רם בן ברק:  הכול טוב

ירון לוי: אני זוכר שתמיד בתקופות האלה אימא הייתה דואגת לקנות דברים לפני שהמחירים יעלו, ולאחסן אותם

ירון לוי:  ואני אומר, היום אני חבר כנסת

ירון לוי:  אני עדיין רואה את אותם אנשים, ואני אומר: איפה הניתוק הזה? למה אנשים צריכים, אתה יודע, לאגור כי הם מפחדים שהמחירים יעלו? אני יכול להגיד לכם שבחג הפסח הקרוב אני אהיה עם המשפחה, והשולחן שלי יהיה עמוס באוכל, כי המלחמה הזאת לא פגעה בתלוש שלי, אני חבר כנסת, אני אחד מ-120 שהשולחן שלהם יהיה מלא כל טוב בפסח, אבל הלב שלי יהיה ריק מבושה, שלא הצלחתי להשפיע ולעשות טוב במדינה הזאת

ארז מלול: תודה רבה

ארז מלול:  חבר הכנסת רם בן ברק, לרשותך 15 דקות

ארז מלול:  בבקשה

רם בן ברק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

רם בן ברק:  תפעיל את השעון, 15 דקות זה הרבה זמן

ארז מלול: עד 15 דקות, אתה לא חייב למצות את הכול

רם בן ברק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

רם בן ברק:  רבותיי חברי הכנסת, אני מודה ומתוודה שאני גדלתי בבית שלא היה בית עשיר, אבל מעולם לא היה בו מחסור

רם בן ברק:  אני מודה להוריי על כך שלא הייתי צריך לחוות את ההרגשות של מחסור, אולי של קצת רעב או של בטן לא מלאה, ועדיין בגלל – אולי בגלל שאני מבין שיש אנשים שלא כולם חיים בתחושת הביטחון והרווחה הזאת, צריך לעשות הכול כדי שכולם יהיו ככה, ולא יהיו לנו ילדים רעבים במדינת ישראל ולא משפחות רעבות

רם בן ברק:       אני מסתכל על המציאות שאנחנו חיים בה, וכמעט בכל מקום שאני מסתכל בו אני רואה ברוך

רם בן ברק:  אנחנו עומדים לאשר תקציב כשהמדינה נמצאת בקטסטרופה כלכלית, והתקציב הוא תקציב לשמירה על קואליציה, ולא תקציב לצמיחה

רם בן ברק:  אנחנו רואים קיצוץ רוחבי אחיד למעט שני מגזרים: קיצוץ עמוק יותר לחברה הערבית וקיצוץ עמוק יותר לחברה הלהט"בית

רם בן ברק:  אם רציתם איזשהו אישור אם הממשלה הזאת היא גזענית והומופובית, מספיק לראות את שני סעיפי התקציב האלה והקיצוץ בהם בשביל להבין כמה הממשלה הזאת היא גזענית וכמה היא הומופובית

רם בן ברק:       מדינת ישראל נמצאת מול אתגרים עצומים

רם בן ברק:  לצד התגייסות מרשימה מכל קצות הקשת הפוליטית והחברתית ניצבים מגזרים שלא מוכנים לקחת חלק, לא מוכנים להשתתף בנטל, ואף מאיימים לעזוב את הארץ במידה ויידרשו

רם בן ברק:  מי שמוביל אותם הם אותם אנשים שיושבים בקבינטים בממשלה ושולחים ציבורים אחרים לקרב

רם בן ברק:  צה"ל זקוק לחיילים רבים, חיילים קרביים ותומכי לחימה, שיאיישו את הטנקים, את הנגמ"שים, סוללות התותחים, הקוקפיט של המטוסים, גדודי החי"ר

רם בן ברק:  התירוץ שאני שמעתי מחברים רבים במפלגות החרדיות, שלא צריך אותם וצה"ל לא יודע מה לעשות איתם, הוא תירוץ שאין לו אחיזה במציאות

רם בן ברק:  צה"ל זקוק לכל אחד ואחת מפוטנציאל הגיוס שלו

רם בן ברק:  לא ייתכן מצב שיישבו בממשלה שרים שבניהם יושבים בישיבות, והם ישלחו בנים של אחרים להילחם בגבולות

רם בן ברק:  זה מצב בלתי סביר, בלתי מוסרי, וזה נוגד כל תפיסה יהודית שאני מכיר

רם בן ברק:      אני קורא מפה לציבור החרדי ולהנהגה החרדית: מספיק ודי

רם בן ברק:  צריך לחזור לאותם 400 לומדי תורה שיישארו בישיבות, וכל השאר – בלי שטיקים ובלי טריקים, בלי דילים פוליטיים – צריכים להתגייס

רם בן ברק:  אסור למדינה בשום פנים ואופן לממן את המשתמטים

רם בן ברק:  אנחנו צריכים לעודד שנת שירות בקהילה, שנת שירות במכינה, שנה של לימודים בישיבה לאחר התיכון

רם בן ברק:  זה חשוב, זה מבגר, זה מעצב, אבל לאחר אותה שנה כולם צריכים להתגייס

רם בן ברק:  אני מתנגד לכל סידור פוליטי של הסדר כזה או אחר שפוטר או מקצר שירות

רם בן ברק:  שירות צריך להיות שווה לכולם

רם בן ברק:       אנחנו נמצאים במלחמה למעלה מחמישה חודשים, המלחמה הקשה ביותר שנלחמנו בה

רם בן ברק:  אנחנו משלמים עליה מחיר כבד מאוד בהרוגים ובפצועים

רם בן ברק:  יש 134 חטופים במנהרות עזה האפלות, וחובה עלינו להחזירם הביתה כמה שיותר מהר

רם בן ברק:  אין לי אמון בממשלה

רם בן ברק:  אין לי אמון בעומד בראשה – לא על הרצון שלו להחזיר את החטופים, ולא על הדרך שבה הוא מנהל את המלחמה

רם בן ברק:  הממשלה הזאת חייבת לעבור מהעולם

רם בן ברק:  כל יום שהיא נשארת גורם לנו נזק שייקח שנים לשקם

רם בן ברק:  חובה עלינו להחליפה

רם בן ברק:      אני מנצל את הבמה וקורא מפה לחברי הכנסת ששייכים לקואליציה – ואני יודע שיש לא מעט כאלה גם בליכוד גם במפלגות אחרות, כולל ש"ס, שמבינים שהמצב חייב להשתנות, חייבים ללכת לבחירות

רם בן ברק:  אני קורא לכם: תעשו את המעשה הנכון, ונתחיל להבריא את המדינה

רם בן ברק:  אם נמתין, יהיה מאוחר מדי

רם בן ברק:  נתניהו וממשלתו הקיצונית מחריבים את היחסים שלנו עם ארצות הברית, מחמיצים כל הזדמנות לניצחון בעזה, ומחמיצים את האפשרות להחזיר את החטופים הביתה

רם בן ברק:      הציבור הישראלי חייב להתעורר, חייב לצאת לרחובות, חייב לדרוש בחירות עכשיו

רם בן ברק:  אין לנו ברירה, זו הדרך היחידה

רם בן ברק:      חברים, אתם מתכוונים להפריע לי?     

ארז מלול: הוא רוצה להגיב

מאיר פרוש:   אני אתייחס כשאני אעלה

רם בן ברק: אני אשמח אם תענה לי, התשובה שלך מאוד מעניינת אותי

רם בן ברק:  אני אוכל לתת לך שתי דקות מזמני

ארז מלול: וזה גם על חשבון הדובר

רם בן ברק: אין לנו ברירה, זו הדרך היחידה שבה נצליח לתת רוח גבית לאותם מתלבטים בקואליציה שיעשו את הדבר הנכון

רם בן ברק:       אני קורא לבני גנץ, לגדי איזנקוט וגדעון סער ומפלגתו החדשה לצאת באופן מיידי מהממשלה הרעה הזאת

רם בן ברק:  אל תיתנו להם אפילו יום אחד של אשראי

רם בן ברק:  אני לא מצליח להבין מה אתם עושים בממשלה שפועלת בניגוד לכל היגיון, בניגוד לכל מעשה, ממשלה שפועלת למול האינטרסים שלנו, מחריבה את היחסים עם ארצות הברית, עם התומכות באירופה, ותביא אותנו להיות מדינה מצורעת בעולם המערבי

רם בן ברק:  אני מסתכל על המהלך של גדעון סער וחבורתו, ולא מצליח להבין אותם

רם בן ברק:  לא מצליח להבין איך אדם כמו גדעון סער, שעזב את הליכוד, שהביע שאט נפש ממדיניותו של נתניהו – איך הוא חוזר להיות תחת ממשלתו, להבטיח את המשך שלטונו

רם בן ברק:  הוא חייב לצאת מהממשלה הזאת עכשיו, לחבור לאופוזיציה, לעשות כל מאמץ להפיל את נתניהו ובשום פנים ואופן לא לתת לו לגיטימציה ורשת ביטחון להמשך שלטונו, שמסכן את מדינת ישראל ועלול אף להביא לחורבנה

רם בן ברק:      בני גנץ, גדי איזנקוט, המחנה הממלכתי, הגיע הזמן לצאת

רם בן ברק:  בלי היציאה שלכם מהממשלה הרעה הזאת, יהיה קשה להפיל אותה

רם בן ברק:  המשך התמיכה שלכם במהלכים שהממשלה עושה אל מול האמריקאים, אל מול העולם – גם אם לכאורה אתם מתנגדים, אתם בעצם שותפים

רם בן ברק:  צאו מהממשלה, אין לכם באמת השפעה

רם בן ברק:  צאו איתנו לרחובות, תהיו איתנו בהצבעות, ועזרו לנו להפיל את הממשלה

רם בן ברק:  זה הזמן שהאנשים השפויים, הממלכתיים והליברלים צריכים להתאחד, כשיש משימה אחת לנגד עיניהם: להפיל את הממשלה

רם בן ברק:  אני יודע שזה לא דבר קל בזמן מלחמה

רם בן ברק:  הבנים שלכם הלכה למעשה מגויסים ונלחמים, כמו משפחתי שלי

רם בן ברק:  זו סיטואציה לא פשוטה, לא נעימה, אבל זה הדבר הנכון לעשות

רם בן ברק:       הדבר שיכול להביא אותנו לניצחון אמיתי על החמאס הוא קבלה של יוזמה בין-לאומית אמריקאית, קואליציה של מדינות מערביות כולל סעודיה עם ארצות הברית ומדינות אירופה אל מול ציר הרשע, שבראשו עומדת איראן

רם בן ברק:  זה הדבר הנכון

רם בן ברק:  אי-קבלת היוזמה האמריקאית והסעודית היא פגיעה אנושה בביטחון המדינה, והיא-היא שלא תביא לניצחון על חמאס

רם בן ברק:  רק מילוי הוואקום שיוצר צה"ל בעזה והכנסה של כוחות אחרים, לא טרוריסטים, לקבל את השליטה – רק היא תביא למיגור ארגוני הטרור בעזה

רם בן ברק:  יש כאן הזדמנות היסטורית לשינוי המצב, ואסור לנו לפספס אותה

רם בן ברק:  חייבים להתחיל ממשהו ולתת לו סיכוי

רם בן ברק:  אנחנו מדינה חזקה, ואנחנו יכולים להרשות לעצמנו לקחת סיכונים מחושבים ולנסות לפתור את הסכסוך הזה ולהפסיק לנסות לנהל אותו

רם בן ברק:  את הסכסוך הישראלי–פלסטיני אנחנו מנהלים 50 שנה; מה שקרה, קרה בגלל שאנחנו 50 שנה לא מנסים לפתור אותו, אלא אך ורק לנהל אותו

רם בן ברק:  הגיע הזמן לפתור אותו

רם בן ברק:  צריך מנהיגות, צריך מנהיג, צריך מדינאי

רם בן ברק:  במדינת ישראל אין מנהיגות, אין מנהיג, ואין מדינאי

רם בן ברק:  חייבים להחליף את הממשלה

רם בן ברק:      אדוני רוצה - - -     

ארז מלול: תודה רבה

מאיר פרוש: אני רוצה רק קריאת ביניים

מאיר פרוש:  במשך שנה וחצי הייתי חבר ועדת החוץ והביטחון בראשותו של חבר הכנסת רם בן ברק

מאיר פרוש:  הוא הזכיר את התקופה של בן-גוריון, עם 400 אברכים ובני ישיבות

מאיר פרוש:  אני רוצה לומר לו שבעיניי, לפיד הוא בן-גוריון של זמננו

מאיר פרוש:  לפיד הוא בן-גוריון של זמננו

מאיר פרוש:  למה? כי שנה וחצי הוא היה ראש ממשלה וראש ממשלה חליפי, והיה החוק לבני הישיבות, והוא לא העביר אותו

מאיר פרוש:  היה גם יושב-ראש מהמפלגה שלו, שרוצה להיות יושב-ראש במקומו, ואני מאחל לו הרבה הצלחה – הוא גם לא העביר את זה

מאיר פרוש:  אולי זו הדרך

מאיר פרוש:  אם מקום המדינה הודענו לאו"ם שאנחנו רוצים להקים פה בית לאומי לכל יהודי – במובן מסוים יש יהודים שהדבר הראשון אצלם הוא לימוד תורה

מאיר פרוש:  אפשר להתווכח עם זה, אפשר לומר, לא רוצים אתכם פה, אבל ככה הייתה ההסכמה, ובאומות המאוחדות בן-גוריון התחייב: אני מקים בית לאומי לכל יהודי

מאיר פרוש:  יש יהודים חרדים – לא כולם - - -      

רם בן ברק: שלא רוצים לשרת בצבא

מאיר פרוש: לא הפרעתי, לא הפרעתי

רם בן ברק: הם רוצים שאנחנו נשרת בצבא

מאיר פרוש: יש יהודים חרדים שאצלם הלימוד הוא הדבר הראשון

מאיר פרוש:  אפשר לומר שהמדינה חוזרת בה ממה שהיא הבטיחה לפני 75 שנה – אין בעיה

מאיר פרוש:  אין בעיה, אבל בן-גוריון של זמננו הוא לפיד

מאיר פרוש:  הייתה לו האפשרות להעביר חוק גיוס, הוא לא העביר את זה

מאיר פרוש:  למה? כי הוא הבין את מה שבן-גוריון הבין בקום המדינה

רם בן ברק: תודה רבה

רם בן ברק:  תודה רבה

רם בן ברק:  מאחר שהזכרת את השירות המשותף שלנו בוועדת החוץ והביטחון, כשאני הייתי היושב-ראש ואתה היית חבר מכובד בה, כולל בוועדת המשנה, אתה בוודאי יודע שעשינו מאמצים גדולים מאוד להעביר חוק גיוס

מאיר פרוש: התאמצנו והזענו

רם בן ברק: כולל כשאני נפגשתי גם איתך וגם עם אחרים בקהילה החרדית

רם בן ברק:  עשינו מאמצים גדולים, העברנו אותה בקריאה הראשונה בכנסת, ואילולא הממשלה הייתה נופלת, היה היום חוק גיוס שהיינו מעבירים

רם בן ברק:  אגב, אני חושב שזה היה חוק גיוס מיטיב מדי עם החרדים

רם בן ברק:  אני חושב שהוא לא מתאים לתקופה שאחרי 7 באוקטובר, אבל הוא בהחלט היה חוק שעבדנו עליו קשה מאוד

רם בן ברק:  האמירה – גם שלך, וגם שמעתי את חילי טרופר אומר שלא רצינו להעביר את זה – זאת פשוט אמירה לא נכונה

רם בן ברק:  הממשלה נפלה, וזאת הסיבה שזה לא עבר, אז כדאי לדייק בעובדות

רם בן ברק:       לגבי תורתו אומנותו, אני חושב שיש מקום ללימודי תורה של אנשים מסוימים גם אולי על חשבון שירות צבאי, ובתנאי שזה יהיה מספר מועט של עילויים שייצגו את הרוב

רם בן ברק:  זה יכול להיות 100, זה יכול להיות 200 שייבחרו בקפידה מתוך הישיבות, והם באמת יקבלו פטור

רם בן ברק:  כל שאר האנשים – אתה יודע היטב, אין מקום בעולם שבו כל האנשים הולכים ולומדים תורה במשך שנים רבות, מקבלים קבצה מהמדינה, פטורים מחובת הגיוס

רם בן ברק:       מדינת ישראל נלחמת, נלחמת על קיומה

רם בן ברק:  זאת מלחמה עקובה מדם, זאת מלחמה שאנשים חוזרים ממנה פצועים בנפשם ובגופם

רם בן ברק:  זאת מלחמה קשה, ואנחנו צריכים שכולם ייטלו בה חלק, לא חלק כן וחלק לא

רם בן ברק:  אני חושב שמעבר לאותם 400 – כמו שאמרנו, בן-גוריון – את אותם 400 שייבחרו, אותם עילויים מכל הישיבות מכל הארץ, אפשר לממן; לכל השאר לא צריך לשים שקל אחד

רם בן ברק:  אתם לא רוצים לשרת? אל תשרתו, תלכו – לא רוצה להגיד לאן

רם בן ברק:  אבל לפחות אל תקבלו מאיתנו תקציבים ותמריצים בשביל להמשיך ללמוד

רם בן ברק:  זה לא יקרה

רם בן ברק:       אני באמת קורא להנהגה החרדית ולחרדים עצמם: בואו, תתגייסו

רם בן ברק:  אנחנו נבנה את המסגרות המתאימות, שלא ייפגע לכם אורח החיים שלכם

רם בן ברק:  תבואו ותיתנו כתף

רם בן ברק:  אנחנו צריכים אתכם, אנחנו צריכים אתכם

רם בן ברק:  אתם אנשים מוכשרים מאוד, צעירים, בריאים

רם בן ברק:  אנחנו צריכים אתכם בטנקים, בנגמ"שים, ביחידות החי"ר

רם בן ברק:  בכל מקום אנחנו צריכים אתכם

רם בן ברק:  קשה לנו בלעדיכם

רם בן ברק:  קשה לנו בלעדיכם

רם בן ברק:  אין לנו מספיק כוח אדם

רם בן ברק:  מתי תבינו את זה? אנחנו לא יכולים להיות גם בגבול הצפון, גם בגבול הדרום, גם ביהודה ושומרון בכוחות מספקים, בשביל לספק ביטחון לתושבי מדינת ישראל

רם בן ברק:  אין לנו את האפשרות לעשות את זה

רם בן ברק:  זה או להיות או לחדול

רם בן ברק:       אם לא תהיו איתנו, מדינת ישראל לא תוכל להתקיים לאורך זמן

רם בן ברק:  בעוד 30-20 שנה אתם תהוו 40% מהמתגייסים

רם בן ברק:  המדינה תקרוס; היא כבר קורסת

רם בן ברק:  תעשו מעשה, תראו מנהיגות

רם בן ברק:  תשאירו את העילויים שילמדו, תבואו ותתגייסו, וביחד נבנה כאן מדינת מופת

רם בן ברק:  תודה רבה

מאיר פרוש: עם דבר אחד אני מסכים – אנחנו מעולם לא השתמשנו בנימוק: מאחר שהמדינה לא נותנת כל מה שאנחנו רוצים, אסור לתת, אסור לשרת בצבא

מאיר פרוש:  לפני שנה שמענו הרבה מהמפגינים שאמרו: המדינה לא מתנהלת כמו שאנחנו רוצים? בואו נסרב לשרת

מאיר פרוש:  אנחנו לא קראנו לסרבנות

מאיר פרוש:  יכול היות שזו הדרך

רם בן ברק: אתם לא מסרבים, אתם לא נמצאים

מאיר פרוש: יכול להיות שזו הדרך

ארז מלול: תודה רבה

ארז מלול:  חבר הכנסת אלעזר שטרן, 15 דקות לרשותך, בבקשה

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, תקציב מדינה משקף לא רק שקלים, לא רק אחוזים; הוא משקף תפיסת עולם

אלעזר שטרן:  לתקציב המדינה, לתפיסת העולם, שותף כל מי שירים את ידו בעד התקציב

אלעזר שטרן:  הוא לא יוכל להתחמק

אלעזר שטרן:  הוא לא יכול להגיד, אלה המחירים של קואליציה

אלעזר שטרן:  הוא יכול להגיד את זה על דברים קטנים – הוא לא יכול להגיד את זה על מיליארדים

אלעזר שטרן:  מיליארדים הם תפיסת עולם

ארז מלול: דין פרוטה כדין מאה

ארז מלול:  מכיר את הכלל הזה?     

אלעזר שטרן: אנחנו נמצאים בזמנים קשים, כבדים

אלעזר שטרן:  אנחנו דואגים, אנחנו הולכים כמעט בכל יום לבתי אבלים – מי שהולך, מי שמכיר, מי שיש לו חברים, מי שיש לו קרובים, אולי גם מי שאין לו

אלעזר שטרן:  אנחנו מסתכלים על התקציב הזה, ואנחנו שואלים: תגידו, מה קרה? אי-אפשר להתעלם – אני אומר לשר פרוש – שמעתי רק את ההערה בסוף, שהמפגינים איימו, אתם לא מאיימים

אלעזר שטרן:  שמענו רב ראשי אומר, נעזוב את הארץ

אלעזר שטרן:  מה זה לא מאיימים? שיעזוב

מאיר פרוש: לא, לא מאיימים בסרבנות

ארז מלול: הוא לא אמר, בדיוק

מאיר פרוש: אם מישהו אומר: אני לא רוצה לגור פה בארץ, אי-אפשר להכריח אותו

אלעזר שטרן: הוא אמר: אם תעשו חוק כזה וכזה, נעזוב את הארץ

אלעזר שטרן:  אז מה כן אפשר להכריח? לשרת בצבא אפשר להכריח - - -     

מאיר פרוש: לא, אי-אפשר להכריח - - -     

אלעזר שטרן: אה, רק לשרת בצבא אפשר?     

מאיר פרוש: לא, אבל לקרוא לסרבנות?      

אלעזר שטרן: אני לא הבנתי אותך

אלעזר שטרן:  אתה, יש לך ביקורת על סרבנות?     

מאיר פרוש: להיות פה בארץ זה לסרב?     

אלעזר שטרן: אתה, יש לך ביקורת על סרבנות?     

מאיר פרוש: אני עוזב את הארץ

אלעזר שטרן: באמת? זה לגיטימי?     

מאיר פרוש: כך הוא אמר

מאיר פרוש:  מה אתה משווה את זה לסרבנות? סרבנות זה לעבור פקודה

מאיר פרוש:  לעזוב את הארץ – אני עוזב את הארץ

אלעזר שטרן: תגיד, אתה נהיית - - -     

מאיר פרוש: אני מסביר את מה שהוא אמר

אלעזר שטרן: השר פרוש, אני אגיד לך את האמת - -     

מאיר פרוש: לא, אני מסביר את מה שהוא אמר, זה לא דומה

אלעזר שטרן: - - אני מתקשה להבין שאתה חושב שלהילחם ולסכן את נפשך – ואם לא יהיה משהו להגיד, אני נגיד אולי לא אתייצב לעודף מילואים – זה לא לגיטימי, ולהגיד, אם תכריח אותי למלא חובות של כל אזרח, אני אעזוב את הארץ

אלעזר שטרן:  לא מצליח להבין את זה

מאיר פרוש: יפסיד, לא יהיה אזרח

אלעזר שטרן: אבל אני רוצה, ברשותכם, ובאמת בכאב, להקריא מכתב שכתב הרב - - -     

מאיר פרוש: אם אחד אומר שהוא לא ילך לשרת במילואים בגלל שהוא חושב שזה לא חשוב – בא בן אדם, אומר: אני לא אשרת בכלל בגלל שזה לא חשוב

מאיר פרוש:  אם מילואימניק יכול לומר, לא חשובים ימי המילואים שלי, בא מישהו אחר, ולא חשוב מה שאני עושה

ארז מלול: זה ציווי דינים

ארז מלול:  הוא מתכוון להגיד שזה ציווי דינים

אלעזר שטרן: השר פרוש, אני אתן לך עצה ידידותית, אם תרשה לי: אל תתעסק עם הסרבנים

אלעזר שטרן:  אל תתעסק אתה עם הסרבנים

אלעזר שטרן:  אל תמתח עליהם ביקורת

אלעזר שטרן:  תבואו, תשרתו שנתיים, תסכנו את החיים שלכם קצת – אתה, הקרובים, השכנים

אלעזר שטרן:  אחרי זה תדבר איתי

אלעזר שטרן:  באמת, אחרת זה נשמע – אין לך מושג כמה מבחוץ, כמה מי שצופה בנו, כמה מי שישמע אותך מותח ביקורת על סרבנים, על טייסים, על צנחנים, שיכול להיות שהם יסרבו, גם אם זה נכון – באמת, של נעליך, עם כל הכבוד

מאיר פרוש:   - - - סרבנים

אלעזר שטרן: ברשותכם, אני רוצה להקריא את מה שכתב הרב תמיר גרנות, ראש ישיבה, תל אביב, שהבן שלו אמיתי נהרג

אלעזר שטרן:  גם שם הייתי בניחום אבלים, ואתמול הוא כתב

אלעזר שטרן:  אני אומר את הדברים האלה לא כ"בוא נבנה חומה", למרות שיש כאלה שאומרים

אלעזר שטרן:  בוא נגיד להם לעזוב את הארץ, זה יותר קל

אלעזר שטרן:  יש כאלה שאומרים

אלעזר שטרן:  גם כאלה שאומרים "אנחנו לא אחים" – אנחנו אחים

אלעזר שטרן:  אבל יש מחיר ללהיות אחים – זה לא רק הצהרה

אלעזר שטרן:  ואני אומר את זה על סיפו של ייאוש, כיוון שאנחנו כבר עשינו הכול, גם בצבא

אלעזר שטרן:  בנצח יהודה יש תנאים שאין בבני ברק

אלעזר שטרן:  בבני ברק אתה הולך ברחוב, אתה פוגש נשים; אתה נכנס לבנק, אתה נכנס לסופר, אתה פוגש נשים

אלעזר שטרן:  בנצח יהודה – לא

אלעזר שטרן:  ולא באים, לא באים

אלעזר שטרן:       יכול להיות – ואני אגיד את זה ככה, אמר פעם נתניהו כשהוא התחיל את מסעות ההסתה שלו, איך הוא אמר? "הם מ-פ-ח-דים"

אלעזר שטרן:  "הם מ-פ-ח-דים"

אלעזר שטרן:  "הם מ-פ-ח-דים"

אלעזר שטרן:  וכל הציבור ענה לו: "הם מ-פ-ח-דים"

אלעזר שטרן:  אז יכול להיות שהחרדים לא באים איתנו בגלל שהם מפחדים

אלעזר שטרן:  בהסבר הקל, הם מפחדים שאולי תשתנה התרבות, אבל גם אנחנו חוששים לילדים שלנו

אלעזר שטרן:  כשהם הולכים לצבא, אם מישהו יאמץ אורח חיים אחר

אלעזר שטרן:  אנחנו גם חוששים שאולי מישהו לא יחזור

אלעזר שטרן:  אז יכול להיות שה"הם מ-פ-ח-דים" של נתניהו – הוא צריך לארגן את המקהלה הזאת

אלעזר שטרן:  למה לא מתגייסים לצה"ל? בגלל שהם מ-פ-ח-דים – כן, גם שתשתנה התרבות, ואולי גם שלא יחזרו בחיים

אלעזר שטרן:      אני רוצה להקריא את המכתב של הרב תמיר גרנות, את הפרסום שלו

אלעזר שטרן:  הוא ראש ישיבת אורות שאול

אלעזר שטרן:  אני בטוח שהוא כתב את הדברים האלה, אמר אותם בלב כואב, דואב, אבל גם עם תקווה שהדברים ייפלו על אוזניים קשובות של החרדים

אלעזר שטרן:      אני מצמצם

אלעזר שטרן:  נדמה לי שזה היה בערוץ 7

אלעזר שטרן:  האומר דבר בשם אומרו, אפילו בשם שידורו, יכול להביא גאולה לעולם

אלעזר שטרן:  "אם מפני כבוד התורה ואם כדי להרבות בשלום

אלעזר שטרן:  החלטתי לדבר בשביל כבוד התורה ובגלל הדמעות של אשתי, כבוד הרב

אלעזר שטרן:  הדברים שלך על גיוס בני ישיבות גרמו לאשתי לבכות 24 שעות

אלעזר שטרן:      "אני רוצה להתחיל בדמעות של אשתי, אימא של אמיתי, סרן אמיתי גרנות, שנפל בקרב מול חיזבאללה ב-15 באוקטובר - - - אמיתי היה בחור ישיבה בן 24

אלעזר שטרן:  למד שלוש שנים בישיבה

אלעזר שטרן:  הוא התגייס, היה קצין, מאוד רצה לחזור לישיבה

אלעזר שטרן:  הוא אהב את התורה אהבת נפש

אלעזר שטרן:  אף אחד - - - לא הכריח את אמיתי להתגייס

אלעזר שטרן:  שום גזרה לא נגזרה עליו

אלעזר שטרן:  הוא הלך לצבא כדי לקיים מצווה - - - 'לא תעמוד על דם רעך'" – השר פרוש אתה מכיר את זה – "וכדי להיות עסוק במצוות הצלת נפשות - - -" הוא נשא בעול עם חבריו

אלעזר שטרן:      "הדרך הכי קלה להתחמק מהאחריות האמיתית לתורה ולעם ישראל זה להפוך את הגיוס לגזרת שמד

אלעזר שטרן:  נגד גזרת שמד אפשר להילחם, אפשר לעשות הפגנות ואפשר לצעוק

אלעזר שטרן:  אז לא, אין גזרה כזו, גם לא תהיה

אלעזר שטרן:  - - - הצבא הוא שלנו, של עם ישראל

אלעזר שטרן:  אנחנו אוהבים אחד את השני"

אלעזר שטרן:      אני אומר את הדברים האלה בגלל שבתוך ההתלהמות, הביזוי של הראשון לציון – ודרך אגב, הוא עובד מדינה – הוא דיבר על גיוס כגזרת שמד

אלעזר שטרן:  אם למישהו זה נראה הגיוני, אז לי לא

אלעזר שטרן:       אבל אני רוצה לשים לכם את הצד הנוסף

אלעזר שטרן:  אדוני היושב בראש, נראה לי שאתה תבין

אלעזר שטרן:  אתמול קיבלתי פוסט – ואני אקרא אותו; בשביל להבין את עומק הדברים, למה הקואליציה שלכם נותנת גיבוי כשהיא מגדילה את תקציב הישיבות, כשהיא לא מתנה את זה בלימודי ליבה כדי שיוכלו להשתלב בשוק העבודה

אלעזר שטרן:       אני, כשהייתי ראש אכ"א, אמרתי: העיקר שישתלבו בשוק העבודה

אלעזר שטרן:  דרך זה הם יגיעו גם לשירות

אלעזר שטרן:  אי-אפשר, כמובן, להכריח אותם לשרת, אבל מה לא עשינו

אלעזר שטרן:  ואני אמרתי את זה, ותקפו אותי על זה: תנו להם עשר שנים לעשות מה שהם רוצים

אלעזר שטרן:  מי שלא רוצה, שלא יבוא לצבא; שילך ללמוד, שילך לעבוד, שילך לישיבה

אלעזר שטרן:  וישתלבו, ויסתכלו אחרי זה, יראו אותך ואותי בעיניים במקומות העבודה, אז אולי הנטל הכלכלי יהיה פחות

אלעזר שטרן:  אבל גם אולי יגידו: לא נעים לנו להסתכל בעיניים של מי ששירת, או של מי שאיבד מה שאיבד

אלעזר שטרן:  אז אולי משהו יזוז, אבל יש חומה

אלעזר שטרן:  הם רוצים לראות אותנו פה, במקומות שמקצים

אלעזר שטרן:  הם לא מסתכלים בעיניים שלנו

אלעזר שטרן:      ואני אקרא: כשבחורה ישראלית מתחתנת, היא יודעת שיש כמה ימים בשנה שבעלה יצא למילואים

אלעזר שטרן:  זה יכול להיות כמה ימים, זה יכול להיות גם חודש

אלעזר שטרן:  היא מבינה את הסיכונים, מכירה את הסיפורים מימי הזיכרון על האלמנות שנשארו לבד – את זה כתבה אופיר שגיא – ועדיין זה ברור לה שלמילואים הוא יוצא

אלעזר שטרן:  והיא תחזיק את הבית, והילדים החולים – בסוגריים שתמיד חולים כשהוא במילואים – ואת הגעגוע ואת העבודה עד שיחזור, ושוב בפעם הבאה

אלעזר שטרן:       כשכלה צעירה מקימה את הבית שלה, היא יודעת שיום יגיע ואהובה יצא למלחמה, כי פשוט ככה זה במציאות הישראלית

אלעזר שטרן:  גם אבא שלה יצא להילחם, גם הגיס שלה, האח ובן הדוד, והאחיין, והשכן והחבר הטוב

אלעזר שטרן:       אצלנו זה הגיע מהר

אלעזר שטרן:  בשנה הראשונה לנישואים – צוק איתן

אלעזר שטרן:  ובין מבצע ופעילויות בסדיר ובמילואים תמיד ידענו שתבוא המלחמה הבאה, והינה היא הגיעה

אלעזר שטרן:  וכמו בכל הפעמים הקודמות, גם הפעם היה ברור שהוא מתגייס

אלעזר שטרן:  וכששמחת החג נגדעה, עוד לפני שהיא התחילה, ומטחים של טילים הרעידו את האדמה תחתינו, כשהסתגרנו עם הילדים בבתים והידיעות על מה שקורה רק כמה קילומטר מאיתנו – היא גרה, לדעתי, ברתמים – התחילו להגיע, בדפיקות לב הכנתי לך את התיק, כי היה לי ברור שכשהטלפון יגיע אתה יוצא לשם

אלעזר שטרן:       ואחרי החיבוק, ועם מחנק בגרון, סיפרנו לילדים שאבא הגיבור יוצא להילחם כדי לגרש את הרעים מפה ולשמור על כל הילדים והמשפחות בארץ ישראל

אלעזר שטרן:  וכשיצאת, הצטרפת לכל הגברים ביישוב, שיצאו גם הם – שיירות של רכבים באמצע שבת, גברים במדים – והיה לי ברור שיהיו מחירים, והיה לי ברור שאתם עושים את מה שאתם אמורים לעשות

אלעזר שטרן:  כשישראלית צעירה בהיריון מגלה שיש לה בן, היא ישר חושבת על הצבא - - השר פרוש, אני מציע לך להקשיב, הטלפון יחכה

מאיר פרוש: אני מקשיב

אלעזר שטרן: זה התחברות קצת למה שאנחנו עוברים ואתם קצת פחות

אלעזר שטרן:  - - בערבוביה של גאווה ופחד - - -     

מאיר פרוש: - - - שאני אשמע

אלעזר שטרן: - - בערבוביה של גאווה ופחד היא פשוט מבינה שזה מה שיהיה, ושהעובר הקטן הזה, שעליו היא נשבעת להגן, יתגייס גם כשיגיע תורו, ואז היא כבר לא תוכל להגן עליו

אלעזר שטרן:      "את המלחמה הזאת אני עוברת כאישה של לוחם, ואני יודעת שאת המלחמות הבאות אני אעבור גם כאימא של לוחמים

אלעזר שטרן:  אני מוצאת את עצמי חושבת מתי אני מעדיפה מלחמה בלבנון – עכשיו, כשאיתי מגויס, או בעתיד כשנטע יגויס?      אני חושבת על אישה חרדית בגילי, בדיוק בשלב שלי, בונה את הזוגיות, הילדים, המשפחה, מתחילה לעלות על הגל בקריירה – איך היא מצליחה להשקיט את המצפון כשהיא יודעת מה עובר עלינו עכשיו? מה היא מסבירה לילדים שלה בזמן שעוד ועוד אבות נהרגים, נפצעים, ואבא של הילדים שלה יושב ולומד? מה מחנכת אם חרדית את הבן שלה? אתה תלך לכולל ומישהו אחר כבר יילחם בשבילך? ישאיר בשבילך חלק מהנפש בשדה הקרב, ייפצע, ייפגע, יסתכן, ואתה תמשיך לשבת וללמוד עם כוס תה בבית המדרש המחומם? זה מה שהיא אומרת לו?      בא לי לשאול אותה: תגידי, את ישנה טוב בלילה? כי בחמשת החודשים האחרונים אני יכולה לספור על יד אחת את הלילות שבהם ישנתי בשקט

אלעזר שטרן:  אני רוצה לשאול אותה: תגידי, את חווית פעם חרדה קיומית בידיעה שבעלך בלב עזה עכשיו? את התמודדת פעם עם שאלות של הילדים, כמו אבא יכול למות? את ניסית לדמיין איך תספרי לילדים אם יקרה לו משהו, כמו שהילדים שלנו מדמיינים איך הם יספרו? כמו שאנחנו דמיינו ומדמיינים?     את מבינה בכלל שבזמן שאת ובעלך מקבלים כסף מהמדינה על הכלום שאתם עושים, אנחנו מנסים להבין איך נחזיק עוד סבב מילואים בקרוב, כי בעלך ושכמותו צריכים לשבת ללמוד תורה?     מערך ההתנדבות של החברה החרדית מרשים ביותר, אבל אי-אפשר להתעלם מהעובדה שהמתנדבים שלכם אוספים את הגופות של הגברים שלנו – זו אמירה מאוד קשה – ואי-אפשר להתעלם מהעובדה שישיבה בבית המדרש היא פחות קשה, פחות מסוכנת ופחות מוסרת את הנפש מניהול לחימה פנים אל פנים עם מחבלים בשדה הקרב

אלעזר שטרן:  ואני אומר שזה קשה ללמוד בבית מדרש, אבל אין מה לעשות להשוות

אלעזר שטרן:      הזמן שלי עומד להסתיים - -      

חנוך דב מילביצקי: הסתיים

אלעזר שטרן: - - אז אני אלך לשורה האחרונה, שהיא קשה

אלעזר שטרן:  אני אומרת: תפדלו, תרדו, על מי אתם מאיימים? תעברו לארץ אחרת

אלעזר שטרן:  אני מעדיף לעצור כאן, לפני צאתכם לשלום, כדי לקרוא גם מכאן לאחינו החרדים – עדיין אחינו

אלעזר שטרן:  תבינו, עמד פה אייכלר כמה פעמים, דיבר על צבא גדול מדי, יש עודף חיילים – כבר כולנו מבינים, אדוני היושב-ראש, שאין עודף חיילים, שחסרים חיילים, וחסרים לנו לוחמים

אלעזר שטרן:  דרך אגב, כדי שיהיו פחות נפגעים, גם בקרב החיילים, ולא רק בגלל העומס – אם יש יותר חיילים, יש פחות נפגעים בעומס, וגם בצבא

אלעזר שטרן:  ולכן אם הם רוצים להציל נפש בישראל, אז המיעוט שצריך להישאר ללמוד תורה, שיישאר, והשאר – שיקיימו את "לא תעמוד על דם רעך"

אלעזר שטרן:  תודה

חנוך דב מילביצקי: תודה

חנוך דב מילביצקי:  חברת הכנסת פרקש, בבקשה

אורית פרקש הכהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

אורית פרקש הכהן:  חבריי חברי הכנסת, לפני כשבועיים נפטר בייגה שוחט, זיכרונו לברכה

אורית פרקש הכהן:  בן 87 היה במותו

אורית פרקש הכהן:  מנהיג ישראלי רב-זכויות, ממקימי העיר ערד, חבר כנסת בולט שכיהן כשר האוצר לשעבר וכיו"ר ועדת הכספים

אורית פרקש הכהן:  הוא זכה לאמון פוליטי רחב מכל הקשת הפוליטית הישראלית

אורית פרקש הכהן:  בייגה שוחט, זיכרונו לברכה, היה חד וצלול עד פטירתו

אורית פרקש הכהן:  הוא עקב אחר המתרחש במדינה, ודאג מאוד

אורית פרקש הכהן:  בריאיון אחרון, שנתן ממש בסמוך לפני פטירתו, נשאל בייגה, זיכרונו לברכה, על שר האוצר הקיים, וכך הוא השיב – ואני מצטטת: אני חושב ששר אוצר פופולרי הוא שר אוצר שמאמינים לו, שהוא לא משקר, שהוא שם את האינטרס הציבורי לפני האינטרס האישי – ההפך ממה שיש לנו היום

אורית פרקש הכהן:  והוא המשיך: התמונה של סמוטריץ' במשרד האוצר מביישת את מה שתלוי על הקיר בלשכת שר האוצר

אורית פרקש הכהן:  מביישת

אורית פרקש הכהן:  תראו, הוא עושה את הכול ההפך ממה שצריך לעשות

אורית פרקש הכהן:  הכול – העדפות פוליטיות ברורות, כספים פוליטיים לצרכים שלא מביאים צמיחה, לא מטפל בנושא לימודי ליבה, לתת כסף קואליציוני במספרים מדהימים, והכול תוך כדי הסתרה

אורית פרקש הכהן:       וכעת אנחנו בפתח ההצבעות על תקציב המלחמה

אורית פרקש הכהן:  בואו נראה עד כמה צדק בייגה שוחט, שר האוצר לשעבר של מדינת ישראל, זיכרונו לברכה

אורית פרקש הכהן:  הוא פשוט קלע לנקודה

אורית פרקש הכהן:  קלע לנקודה

אורית פרקש הכהן:  אנחנו בנקודת הקצה של התנהלות תקציבית הזויה ומופקרת, הפוך ממה שצריך, וכל זה בימי מלחמה

אורית פרקש הכהן:  ואני אסביר – הרי מה היינו צריכים לראות בתקציב הזה? מה הציבור ועם ישראל היה מצפה לראות בתקציב של ימי מלחמה? די פשוט: 1

אורית פרקש הכהן:  שינוי בסדרי העדיפויות

אורית פרקש הכהן:  שר האוצר הבטיח את זה הרי בקולו

אורית פרקש הכהן:  שבוע אחרי 7 באוקטובר הוא התייצב מול הציבור והכריז – ואני מצטטת: צריך להודות ביושר, נכשלנו

אורית פרקש הכהן:  סדר העדיפויות השתנה

אורית פרקש הכהן:       מה עוד היינו צריכים לראות? 2

אורית פרקש הכהן:  השקעה במנועי צמיחה

אורית פרקש הכהן:  לשים את הכסף של המיסים שלנו במקומות שיניבו הרבה כסף לקופת המדינה, כי הבור של עלויות המלחמה והוצאות הביטחון עומד להיות כבד מנשוא; 3

אורית פרקש הכהן:  היינו צריכים לראות דוגמה אישית מצד הממשלה

אורית פרקש הכהן:  דוגמה אישית וערבות הדדית, כמו שהעם המדהים שלנו, החיילים, המפונים, המילואימניקים, כל ישראל כולם מראים זה לזה בימים אלו; 4

אורית פרקש הכהן:  עוד היינו צריכים לראות שר שמקשיב לדרגים מקצועיים, כי זו תקופה שלא משחקים עם הכלכלה; 5

אורית פרקש הכהן:  היינו מצפים לראות שר וראש הממשלה שעובדים by the book, לפי הספר, לפי החוק

אורית פרקש הכהן:  to be on our best behavior כלפי חברות הדירוג, כלפי המשקיעים, כדי לשמר את האמון בכלכלת ישראל ואת המוניטין שלה; 6

אורית פרקש הכהן:  היינו צריכים לתת דגש בתקציב הזה לכל מה שקשור ללחימה ולעורף

אורית פרקש הכהן:  כל היתר לא חשוב

אורית פרקש הכהן:  סיוע לעסקים הקטנים, סיוע למילואימניקים, סיוע לעצמאיים, לסטודנטים שקורסים – לכל מי שנושא בנטל

אורית פרקש הכהן:  היינו צריכים לראות ששמים שיקולים פוליטיים בצד

אורית פרקש הכהן:  היינו גם צריכים לעשות תקציב שמרני, כזה עם שולי ביטחון, למקרה של הסלמה בצפון, של הסלמה במקומות אחרים

אורית פרקש הכהן:  גם את זה אין בתקציב הזה

אורית פרקש הכהן:  היינו צריכים לראות טיפול ביוקר המחיה, שהחברות הגדולות במשק לא ינצלו את התקופה הזו לפגוע בציבור בישראל

אורית פרקש הכהן:  עליות המחירים משתוללות, בלי יד על הדופק ובלי בעל בית

אורית פרקש הכהן:       כל אלה היום שומרים את המוניטין ואת האמינות של הכלכלה הישראלית, אחרי שנה וחצי נוראית של חקיקה המשפטית ואחרי הורדת דירוג אשראי ראשונה אי פעם שעשו למדינת ישראל בימי מלחמה

אורית פרקש הכהן:  זה לא היה חייב לקרות

אורית פרקש הכהן:  וכשאנחנו עומדים פה זמן קצר לפני תחילת ההצבעה על תקציב המלחמה הזה, אני משפילה מבט

אורית פרקש הכהן:  משפילה מבט במקום שר האוצר שלנו וראש הממשלה שלנו, מול העם הנפלא שלנו

אורית פרקש הכהן:  משפילה מבט כי כמה צדק שר האוצר בייגה שוחט, זיכרונו לברכה

אורית פרקש הכהן:  הכול עשו ההפך

אורית פרקש הכהן:       ונתחיל – התקציב הזה, אין מילה אחרת להתנהלות שלו מלבד נוכלות

אורית פרקש הכהן:  שר האוצר וראש הממשלה נהגו פה בנוכלות

אורית פרקש הכהן:  דבר ראשון, שניהם פיצלו בכוונת מכוון את תקציב המלחמה כאילו לתקציב 2024-2023, כולה הפרש של חודש בין שניהם

אורית פרקש הכהן:  למה? כדי שהציבור המסוחרר לא יבין שהכספים הקואליציוניים ואת ההיקף של השחיתות, כי – לא, זה מהתקציב הקודם, ועכשיו מדברים על תקציב 2024, ומתישים את הכנסת בביורוקרטיה מיותרת של פעמיים תיקוני תקציבי מלחמה

אורית פרקש הכהן:       שנית, שר האוצר שלנו מפר במהלך התקציב הזה, ובעודנו מדברים, לא פעם ולא פעמיים – שלוש פעמים – את חוק-יסוד: משק המדינה, חוק התקציב של מדינת ישראל

אורית פרקש הכהן:  איתו הוא משחק

אורית פרקש הכהן:  הוא לא הגיש דוח הפרשים לוועדת כספים בזמן, לא הגיש תוכנית מאזנת, שזוהי תוכנית תקציב המלחמה, בזמן

אורית פרקש הכהן:  שלישית, גם ברגע זה הוא מתעכב

אורית פרקש הכהן:  ולמה התעכבנו בוועדת כספים? כי צריך להחביא את הכספים הקואליציוניים בסכומי שיא בתוך בסיסי התקציב

אורית פרקש הכהן:  ובעודנו מדברים, תבינו, משרדי הממשלה חווים flat, קיצוץ רוחבי חסר תקדים, ושר האוצר אמר: אני ממש מתנצל

אורית פרקש הכהן:      האם תקציב המלחמה הזה מבטא שינוי בסדרי העדיפויות? אנחנו בשיא של כל הזמנים של כספים קואליציוניים

אורית פרקש הכהן:  10

אורית פרקש הכהן: 5 מיליארד שקלים נותרו בתוכו, מתוך – תקשיבו טוב – 13

אורית פרקש הכהן: 6 מיליארד שקלים

אורית פרקש הכהן:  דווקא במלחמה

אורית פרקש הכהן:  אנחנו גם בשיא עולמי חדש של הטמעת הכספים הקואליציוניים לתוך בסיסי התקציב, כך שהתקציב הזה מעכשיו ומעולם גם יכלול את הכספים הקואליציוניים בתוכו

אורית פרקש הכהן:  לא רק ששר האוצר וראש הממשלה מבזים את הציבור בישראל בהתנהלות הזאת ועושים הפוך ממה שצריך, הם גם דואגים לזה שהממשלות הבאות שינסו לתקן, יהיה להן קשה לתקן

אורית פרקש הכהן:       עוד נקודה – האם סגרו איזשהו משרד מיותר? כידוע לכם, ממש לא

אורית פרקש הכהן:  התקציבים רק גדלו

אורית פרקש הכהן:  והינה, אנחנו כאן בהשקעות שיא במגזרים הסקטוריאליים

אורית פרקש הכהן:  דווקא בזמן מלחמה זה הזמן לשנות את הסטטוס קוו ולהוסיף מיליארדים לקצבאות חרדים, מיליארדים לחינוך תורני, מעל למיליארד שקלים למשרד של אורית סטרוק

אורית פרקש הכהן:  דווקא עכשיו זה הזמן

אורית פרקש הכהן:  זה לא הזמן במלחמה לתת פרס יזמות לאיל וולדמן ולמדענים הישראלים, אבל זה הזמן לעשות את הדברים הללו

אורית פרקש הכהן:       עוד סיפור על ליקוי המאורות ועל החוצפה של הממשלה הזאת, חם חם מהתנור, סיפור חדש מהשבוע, סיפור הרשות לזהות יהודית

אורית פרקש הכהן:  ביום 25 באוקטובר, מייד לאחר הטבח הנורא, שלח סגן השר אבי מעוז, ראש הרשות לזהות יהודית, מכתב לממשלה שבו הוא מודיע שהחליט לוותר ולהפנות את תקציב הרשות לזהות יהודית לסיוע המפונים ולמלחמה

אורית פרקש הכהן:  הו, צדיק בסדום

אורית פרקש הכהן:  וכך הוא כתב: אינני יכול לעמוד מנגד כאשר עם ישראל כולו מתגייס למערכה מול האויב האכזרי שקם עלינו לכלותנו, ואשר על כן אני מעמיד את עובדי הרשות, את תקציב הרשות, את משרדי הרשות, הכול לטובת צורכי המלחמה – כל הכבוד, סוף ציטוט

אורית פרקש הכהן:  אבל היום, השבוע, התבשרנו כי הממשלה פתאום התכנסה בדחיפות להעביר משאל טלפוני דחוף – בשביל המילואימניקים? תשאלו; בשביל המפונים? תשאלו

אורית פרקש הכהן:  לא

אורית פרקש הכהן:  כדי להחזיר עשרות מיליוני שקלים חזרה לתקציב הרשות לזהות יהודית

אורית פרקש הכהן:       ואני בכלל מתביישת לעמוד פה ולהזכיר עוד נקודה, ממש פעילות אסטרטגית כלכלית במלחמה הקשה שידענו כעם – שיפוץ הבריכה במעון הפרטי של משפחת נתניהו בקיסריה מכספי המיסים שלנו

אורית פרקש הכהן:  אני ממש לא רוצה להרחיב בזה, כי זה פשוט גם אותי כבר מבייש

אורית פרקש הכהן:       וזה לא נגמר, בואו נמשיך – כמה התקציב הזה הפוך ממה שצריך

אורית פרקש הכהן:  חודש עיכבו שר האוצר ויו"ר ועדת כספים, בגיבוי מלא של ראש הממשלה שלנו, העברה של יותר ממיליארד שקלים למינהלת תקומה ולמפונים בצפון ובדרום

אורית פרקש הכהן:  למה? בגלל הקצבאות והכספים הקואליציוניים

אורית פרקש הכהן:  ועוד נקודה: עד לרגע זה לא הוארכו תקנות בגין הנזקים הכלכליים למשק לתושבי הצפון לשנת 2024, זה לא מספיק חשוב כמו יתר הדברים

אורית פרקש הכהן:  ובתקציב הזה – איפה יוקר המחיה? איפה העסקים הקטנים בבעלות מילואימניקים? איפה הסטודנטים? איפה נשות אנשי הקבע והמילואים?     ואני רוצה לשאול את חבריי בקואליציה ובליכוד: איפה אתם? עולים לראיונות, אומרים: אנחנו לא נצביע כמו תוכים

אורית פרקש הכהן:  הפעם היחידה שהם מגלים עמוד שדרה בוועדת הכספים ונלחמים כמו אריות זה בשביל המתפקדים שלהם בפריימריז, כדי שעל עובדי רש"ת והדיוטי פרי לא יחול מס הסיגריות

אורית פרקש הכהן:       עם ישראל הוא עם נפלא

אורית פרקש הכהן:  כולם מבינים שבמלחמה צריך לשאת בנטל ולשלם עוד מיסים – המע"מ יעלה; מס הבריאות יעלה; נוותר על דמי הבראה; נטיל מיסים

אורית פרקש הכהן:  אבל תראו דוגמה אישית

אורית פרקש הכהן:  בחייאת, תהיו בני אדם, תהיו הגונים

אורית פרקש הכהן:       עוד נקודה – טריק חדש בתקציב הזה לממשלה ולשר האוצר ולראש הממשלה המדהימים

אורית פרקש הכהן:  זה באמת פטנט, צריך לרשום אותו: סעיפי הרזרבה לעמידה ביעדים פיסקליים – נכון שזה נשמע סעיף נהדר בתקציב? הם הפכו בתקציב הזה למתנה שלא מפסיקה לתת

אורית פרקש הכהן:  בכל דיון בוועדת כספים מצאנו שם עוד ועוד מאות מיליוני שקלים, כספים פוליטיים קואליציוניים חונים

אורית פרקש הכהן:  ומה אומר נציג אגף התקציבים המבויש? כן, אלה כספים קואליציוניים שממתינים לאישור היועצים המשפטיים, כי איך יכשירו היועצים המשפטיים בזמן מלחמה כל כך הרבה כספים בלי קריטריונים נאותים? מזל שהחקיקה המשפטית לא עברה

אורית פרקש הכהן:       אם כל זה קורה, וכמובן שר האוצר מתקוטט עם חברות הדירוג, אז מה הפלא שכשזה התקציב שלנו, החשב הכללי של מדינת ישראל התחיל בשבוע שעבר לגייס את ההלוואות שישראל תיקח, של מאות מיליארדי שקלים, וכולנו נשלם לשנים רבות? מה הפלא שישראל גייסה רק את הגיוס הראשון בריביות שיא של כל הזמנים ובריביות גבוהות, שמבטאות כלכלה שהדירוג שלה עוד יותר נמוך ממה שהיום? ושר האוצר שלנו, הוא מצייץ: "הצלחה ענקית", כאילו שכולם מטומטמים

אורית פרקש הכהן:       ומה כן על הפרק בתקציב הזה של ראש הממשלה ושר האוצר והקואליציה הזו? בזמן המלחמה הקשה ביותר שלנו מקדמים חוק גיוס ושירות מילואים מורחב שיעמיק את הנטל על כל כך הרבה משרתי מילואים, וישראלים וחיילים סדירים

אורית פרקש הכהן:  ביד ימין מטילים מעל ל-150 יום מילואים על קצינים בשלוש שנים, שהם גם עצמאים ובעלי עסקים קטנים והם הכוח המניע של הכלכלה לשנים ארוכות, וביד שמאל מגדילים את קצבאות האברכים, כשיש מחסור מבצעי אדיר בחיילים למען ביטחון ישראל – וזה כל הסיפור כולו

אורית פרקש הכהן:  צדק בייגה שוחט: עושים הכול הפוך ממה שצריך

אורית פרקש הכהן:       אני פניתי ליו"ר ועדת הכספים גפני בדרישה לקיים דיון בנושא

אורית פרקש הכהן:  החתמתי יותר משליש מחברי הוועדה על המכתב שדורש דיון, ומחייב את יו"ר הוועדה לקיים דיון תקציבי על מה שזה יעשה למשק – להחמיר את נטל הגיוס בעוד אוכלוסיות אחרות משרתות; מה זה יעשה לצמיחה; מה זה יעשה  למיסים; האם יש חלופות? קיבלתי טלפון נזעם מיו"ר ועדת הכספים, שאומר לי: סליחה אורית, זה לא בסמכות ועדת כספים, זה לא אצלי

אורית פרקש הכהן:       אני שואלת אתכם: החלטות כאלה משנות מציאות – איך ייתכן שהן מתקבלות ללא עבודה מקצועית, בלי לשמוע מה זה יעשה לכלכלה שלנו? ככה נראית ההתנהלות הכלכלית של הממשלה הזו

אורית פרקש הכהן:       ואם היינו צריכים עוד דוגמה ל"הפוך ממה שצריך" מהימים האחרונים, זו העובדה שכבר שבוע ועדת הכספים היא בשביתה, היא סגורה

אורית פרקש הכהן:  יו"ר הוועדה נעל אותה

אורית פרקש הכהן:  לא זכור לי מקרה כזה

אורית פרקש הכהן:  הוועדה סגורה, בלי שהשלימה את התוכנית הכלכלית שהבטיחה הממשלה, והבטיחה לחברות הדירוג בעולם שעוקבות אחרינו

אורית פרקש הכהן:  ושתדעו, אנחנו עוד מעט נצביע פה על תקציב חסר, ולמה? יו"ר ועדת כספים עושה שביתת שרירים, כי עדיין לא העבירו לו כספים קואליציוניים של עוד כמה מאות שקלים לחינוך התורני לאופק חדש

אורית פרקש הכהן:  שמעתי את יו"ר הוועדה גפני מופיע כאן אתמול בפתח דיוני התקציב, ממש בוכה בכי תמרורים, ואומר: אני לא אוותר על המלחמה הזאת

אורית פרקש הכהן:       על המלחמה הזאת? יש מלחמה אמיתית בחוץ

אורית פרקש הכהן:  הוא אומר: מה פתאום שיפלו את הגננות שלנו לרעה? סליחה, בואו נשים דברים על דיוקם: כל גננת במדינת ישראל כפופה לפיקוח פדגוגי; כפופה לפיקוח של משרד החינוך

אורית פרקש הכהן:  מה פתאום לדרוש שאלה יוחרגו מהכול וכו'?     אבל המשמעות המדהימה של מה שקורה כאן, של ההשבתה של ועדת הכספים, זה שלא עבר מס פחמן בוועדה; לא עברו המיסים של הנסועה; לא עברו פרקים בחוק מס שבח – ואנחנו פה בהצבעה על תקציב מלחמה חלקי

אורית פרקש הכהן:  אתם יודעים מה הפער? אנחנו בפער מטורף של מקורות הכנסה צפויים בתוכנית הכלכלית, של כמעט 7 מיליארד שקלים במצטבר מול מה שהצהרנו שנעשה

אורית פרקש הכהן:  וממי הכסף הזה יגיע, אתם יודעים? פשוט – מכולנו, ממשלמי המיסים

אורית פרקש הכהן:  כי אם זה לא יעבור, אנחנו נחטוף את זה בעוד קיצוץ

אורית פרקש הכהן:  לפי החוק, אם אין את הכסף הזה, באוטומט יהיה קיצוץ; ואין יוקר מחיה ואין עסקים קטנים

אורית פרקש הכהן:  הפוך ממה שצריך, כמו שאמר בייגה שוחט, זיכרונו לברכה

אורית פרקש הכהן:       ולבסוף, אי-אפשר לדבר על התקציב בלי סוגיית השוויון בנטל, שלא כלולה בתקציב, שגם בה עשו הפוך ממה שצריך

אורית פרקש הכהן:  שמענו את הרב הראשי לישראל, הראשון לציון, אומר: אם יכריחו להתגייס, נרד מהארץ

אורית פרקש הכהן:  ואני רוצה להגיד לרב הראשי של ישראל – שאני מכבדת אותו מאוד, קודם כול – אתה הרב הראשי של כל ישראל, של כל ישראל, לא רק של תלמידי הישיבות בישראל

אורית פרקש הכהן:  אתה הרב הראשי של חיילי צה"ל; אתה הרב הראשי של החללים; אתה הרב הראשי של הציונות הדתית; כולם, גם הספרא והסייפא

אורית פרקש הכהן:  ואנחנו רוצים שתכבד אותנו ותאחד אותנו

אורית פרקש הכהן:       ולך אני רוצה לומר, הרב הראשי, את דבריו של הרב תמיר גרנות, אב שכול מ-7 באוקטובר, ראש ישיבת אורות שאול, שענה לך שלשלום בדברים מרגשים

אורית פרקש הכהן:  ואני מצטטת: אני רוצה להתחיל בדמעות של אשתי, אימא של אמתי, סרן אמתי גרנות, שנפל מול חיזבאללה ב-15 באוקטובר

אורית פרקש הכהן:  אמתי שלי היה בחור ישיבה בן 24, למד שלוש שנים בישיבה

אורית פרקש הכהן:  הוא התגייס, היה קצין

אורית פרקש הכהן:  הוא נורא רצה לחזור לישיבה, מאוד רצה לחזור לישיבה

אורית פרקש הכהן:  הוא אהב את התורה אהבת נפש

אורית פרקש הכהן:  אף אחד לא הכריח את אמתי להתגייס, שום גזרה לא נגזרה עליו

אורית פרקש הכהן:  הוא הלך לצבא כדי לקיים מצווה – לא תעמוד על דם רעך, וכדי להיות עסוק במצוות הצלת נפשות, ונשא בעול עם חבריו

אורית פרקש הכהן:  הדרך הכי קלה להתחמק מאחריות אמיתית לתורה ולעם ישראל זה להפוך את הגיוס לגזרת שמד

אורית פרקש הכהן:  נגד גזרת שמד אפשר להילחם, אפשר לעשות הפגנות

אורית פרקש הכהן:  אין גזרה כזו ולא תהיה, הצבא שלנו הוא של עם ישראל, ואנחנו אוהבים אחד את השני

אורית פרקש הכהן:       ולכן אני פונה לרב יוסף, עם כל הכבוד וההערכה, כשכואב לי לשמוע אותך: תאחד אותנו, אל תגרום לשנאת אדם ולפילוג

אורית פרקש הכהן:  ואפילו אתה, הבן של הרב עובדיה יוסף, זיכרונו לברכה, לא תוכל להזכיר מקור הלכתי אחד שקובע פטור גורף למגזר שלם ממלחמה, כי אין חיה כזו בהלכה

אורית פרקש הכהן:  אין חיה כזו

אורית פרקש הכהן:       מחבלי חמאס רצו להשמיד אותנו כי אנחנו יהודים, ללא קשר לזיקתנו לדת או לשייכות למגזר מסוים

אורית פרקש הכהן:  הם חדרו למדינת ישראל בשמחת תורה, ומול עיניהם הייתה מטרה בזויה אחת: לרצוח יהודים באשר הם – חילוני, מסורתי, חרדי

אורית פרקש הכהן:  אז תזכרו את זה

אורית פרקש הכהן:  למה תלמידי ישיבות הסדר יכולים לחרף את נפשם ולחזור לישיבה? למה חסידי גור מקימים לעצמם כיתות כוננות להגן על בית המדרש שלהם בירושלים ולא יכולים להגן על כולנו בגבולות? למה במלחמה הראשונה שהייתה לעם ישראל כעם – מלחמת עמלק – מנהיג המלחמה היה לא פחות מיהושע בן נון, שהיה תלמיד חכם גדול, תלמיד ישיבה שלא זז מאוהלה של תורה? למה בהלכה אין שום מקור לפטור הזה? והאמת היא פשוטה: כל ישראל ערבים זה לזה

אורית פרקש הכהן:  ככה זה, פשוט וברור

אורית פרקש הכהן:      אז אתמול פרסמה לשכת ראש הממשלה הודעה שחוק הפטור מגיוס בחורי ישיבות יידחה עד יולי

אורית פרקש הכהן:  מין איזה ישראבלוף כזה, כדי לערבב את בג"ץ ולהודיע לו: לא, אנחנו צריכים עוד זמן

אורית פרקש הכהן:  עד אז יקרה משהו, הפריץ ימות, נצא לעוד פגרה, נמצמץ, נבלף את עם ישראל – שיש בו קונסנזוס, מכל הקשת הפוליטית, שצריך לעשות משהו עם הסיפור הזה של השוויון בנטל, שלא יעמוד לא כלכלית, לא חברתית ולא מוסרית

אורית פרקש הכהן:  ואני אומרת פה, במקום הזה: אנחנו לא נקבל פה עוד ישראבלוף

אורית פרקש הכהן:  באמת שנדרש שינוי יסודי

אורית פרקש הכהן:  נדרש חוק שירות ישראלי, שהנחנו אנחנו, במחנה הממלכתי - -     

חנוך דב מילביצקי: רק צריך לסיים, תודה

אורית פרקש הכהן: - - בכנסת, והוא יעבור תיקונים – של בני גנץ – ובצורה הדרגתית ישלב את כל חלקי החברה הישראלית בנטל

אורית פרקש הכהן:  לא אנחנו ולא הציבור נקבל ישראבלוף בסוגיית השוויון בנטל

אורית פרקש הכהן:  הגיע הזמן לעשות מה שנכון, לא הפוך בכל דבר

חנוך דב מילביצקי: תודה רבה, הזמן עבר

אורית פרקש הכהן: אנחנו נצביע נגד התקציב הזה

אורית פרקש הכהן:  זה לא מה שמגיע לעם ישראל

אורית פרקש הכהן:  תודה רבה

חנוך דב מילביצקי: חברת הכנסת קארין אלהרר, בבקשה, גברתי

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חייבת לומר שאין שום בשורה בתקציב הזה

קארין אלהרר:  בימי מלחמה, עם הוצאות אסטרונומיות, כשמה שבאמת צריך לעשות זה לקמץ בכל שקל שהממשלה מפזרת, אנחנו רואים לארג'יות

קארין אלהרר:  אבל מה הבעיה? שזה למקומות הלא-נכונים

קארין אלהרר:  התבשרנו שקונים את קולו של סגן השר אבי מעוז ב-25 מיליון שקלים להגברת הזהות היהודית; תוספת של 27 מיליון שקלים למניעת נשירה מישיבות; 8 מיליון שקלים למניעת גיוס תלמידי ישיבות; 200 מיליון למוסדות החינוך החרדיים הלא-מוכרים – אגב, אין שום בעיה בתקצוב מוסדות חרדיים, ובלבד שהם יהיו מפוקחים, ובלבד שילמדו לימודי ליבה; 200 מיליון למשרד ההתיישבות – אם אפשר היה לדעת על מה, היה נחמד

קארין אלהרר:  במצטבר, 5

קארין אלהרר: 7 מיליארד שקלים כספים קואליציוניים

אפרת רייטן: רגע, קארין, אולי תעצרי, אין פה שר

קארין אלהרר: אני אגיד, מה שאת אומרת, חברת הכנסת רייטן, זה מתחבר לזלזול המתמשך בכנסת ישראל

קארין אלהרר:       אני רוצה לציין עוד עובדה: עלה כאן שר האוצר והסביר בהתלהבות שמצבה הכלכלי של מדינת ישראל הוא פשוט נהדר

קארין אלהרר:  הוא סיפר לנו שמדינת ישראל הנפיקה אג"ח בסך 8 מיליארד שקלים, ושזה מדהים, מספרים שלא היו כמותם

קארין אלהרר:  מה הוא שכח לספר, אדוני היושב-ראש? אתה בטח יודע את זה, אתה חבר ועדת הכספים, לדעתי

קארין אלהרר:  הוא שכח לספר שהריבית שהוא הציע הייתה הגבוהה ביותר אי פעם

קארין אלהרר:  ברור שירצו את האג"ח הזה

קארין אלהרר:  האם זה מלמד על מצב כלכלי טוב? אני חושבת שאפילו מי שיודע מעט מאוד כלכלה מבין שלא כך הם הדברים

קארין אלהרר:      עכשיו, תראו, אני רוצה לנצל את זכות הדיבור שלי כדי להשמיע קול של חטופים וחטופות

קארין אלהרר:  רבות דובר כבר בענייני התקציב, ואני לא רוצה לחזור, אבל כן חשוב לי להשמיע את הקול של יגב

קארין אלהרר:  בבוקר 7 באוקטובר יגב ובת זוגו רימון נחטפו מביתם בקיבוץ נירים

קארין אלהרר:  אחרי 53 ימים שבהם החזיקו בהם המחבלים המתועבים רימון הופרדה, והיא שוחררה כשהוא נותר מאחור

קארין אלהרר:  לא יודעת אם אתם זוכרים את רימון, בחורה אמיצה, ובשחרור שלה מהשבי ראינו אישה בסוג של פיג'מה ורודה עם קליפס בשיער מישירה מבט למחבלים שמעבירים אותה לידי הצלב האדום, והולכת בראש מורם לעבר החופש שלה

קארין אלהרר:  אני חייבת להגיד לכם: רימון לא באמת חופשייה

קארין אלהרר:  היא לא יכולה להשתקם כשבן זוגה, האהוב שלה, עדיין מוחזק בידי המרצחים האכזריים

קארין אלהרר:  159 ימים

קארין אלהרר:  159 ימים שיגב מוחזק בתנאים קשים וחווה התעללות מתמשכת, כפי שאנחנו מדווחים

קארין אלהרר:  נודע לי שהשבוע היה קשה במיוחד לרימון

קארין אלהרר:  ביום שני האחרון הם היו אמורים לחגוג את יום נישואיהם השלישי

קארין אלהרר:       את הטקסט הבא היא כתבה עבורו, והבטחתי לה שאני אתן לו קול כאן, מעל בימת הכנסת, בתקווה שהמילים יגיעו ליגב ויפיחו בו רוח תקווה, והם יזכו להתאחד שוב, והוא ישמע את המילים האלה ממנה באופן ישיר

קארין אלהרר:  היא כותבת כך: "אהובי, היום אנחנו מציינים יום נישואים שלישי, ואיך זה יכול להיות? שעוד יום יבוא וילך בלעדיך? שכבר יותר מ־100 ימים שלא חיבקתי אותך? שחודשים לא נישקתי אותך? תודה שלימדת אותי אהבה, קבלה, כוח, שלמות ומסירות

קארין אלהרר:  תודה שאתה מחזק אותי, אפילו מרחוק

קארין אלהרר:  תודה שאתה לא מוותר, גם אני לא! חושבת, זוכרת, דואגת, מצפה ואוהבת

קארין אלהרר:  שלך תמיד"

קארין אלהרר:  רימון

קארין אלהרר:      אני רוצה לייחל שכל מי שיש לו את הכוח ואת היכולת, בין בארץ ובין בזירה הבין-לאומית, יעשה הכול כדי להחזיר את החטופות והחטופים

קארין אלהרר:  זה יותר מדי ימים, יותר מדי זמן שהם לא כאן, והם חסרים, ויש לנו מחויבות גדולה להחזיר אותם

קארין אלהרר:  המרצחים המתועבים עושים הכול כדי להתעלל רגשית במשפחות, ולהתעלל בחטופים פיזית, גם בתנאים נוראים וגם רגשית

קארין אלהרר:  אני באמת קוראת לכל מדינות העולם שמבינות שהדבר הזה לא תקין: תשמיעו קול, תעשו משהו

קארין אלהרר:  אי-אפשר להמשיך ככה

קארין אלהרר:  כל פעם אנחנו מקבלים עוד הודעות על חטופים שנרצחו

קארין אלהרר:  הגיע הזמן להפסיק את זה

קארין אלהרר:  אני מאוד מקווה באמת שרימון ויגב יתאחדו מחדש

קארין אלהרר:  תודה רבה

חנוך דב מילביצקי: תודה רבה, גברתי

חנוך דב מילביצקי:  חברת הכנסת רייטן מרום, בבקשה

אפרת רייטן: אדוני יו"ר הכנסת, כנסת נכבדה, בואו נדבר על אחריות

אפרת רייטן:  זו מילה שמלווה את החודשים האחרונים, בעיקר את השבוע האחרון, עם המסקנות החריפות של דוח ועדת מירון – מי נושא באחריות? מי ייקח אחריות? מי כבר לקח אחריות? ומי לא? אחריות – אחריות זה בעצם מה שהביא אותי לכאן, לכנסת, לפוליטיקה

אפרת רייטן:  אני רוצה לחשוב שהביא גם עוד רבים אחרים להיות חברי כנסת, נציגי ציבור

אפרת רייטן:  אחריות – כלפי החברה הישראלית, כלפי הדורות הבאים, כלפי הילדים שלנו

אפרת רייטן:       מה שבעיקר מעסיק אותנו בזמן הזה זה לא האחריות אלא דווקא היעדר האחריות, שאליו נחשפתי בעצמי כשהייתי עורכת דין וייצגתי את ההורים שאיבדו את הילדים שלהם באסון נחל צפית – הרצון הבוער לשנות ולתקן

אפרת רייטן:  היעדר האחריות שזועק ממסקנות ועדת מירון וממשיך לזעוק מההתנהלות הממשלתית בחודשים האחרונים, אותה תרבות רעה שפשתה כאן בתוך ביתנו – תרבות שבה הכתובת תמיד על הקיר אבל אין מי שנותן עליה דעתו

אפרת רייטן:  קוראים אותה, מסתכלים עליה וממשיכים הלאה; תרבות שבה למנהיג כבר מותר לומר "לא ידעתי"; תרבות של התעלמות מהתרעות חוזרות ונשנות, של שאננות וקיבעון מחשבתי, של זלזול בחיי אדם; תרבות של היעדר משילות, של זלזול ורמיסה של שלטון החוק; תרבות רעה של הימנעות מקבלת החלטות; תרבות מושחתת של אינטרסים פוליטיים ושיקולים זרים שחודרים לכל חלקה טובה; תרבות שבה ברור שהאסון הבא בוא יבוא ועדיין אין פוצה פה ואף אחד לא מצפצף

אפרת רייטן:      גם התקציב הזה הוא דוגמה להיעדר אחריות, לשיקולים פוליטיים, לאינטרסים, לשרידות – דוגמה נוספת למקרה שבו הכתובת על הקיר ועדיין דוהרים קדימה

אפרת רייטן:  תקציב אכזרי שעתיד לפגוע במדינת ישראל, ביכולת של כולנו להתאושש מהמשבר; תקציב שמגיע על רקע התעלמות מאזהרות סוכנויות הדירוג מהירידה בדירוג האשראי שכבר קרתה, מהאמירות החריפות בדוח של סוכנות הדירוג מודי'ס, שגם שם התריעו בנוגע למדיניות הממשלה – התריעו על חוסר היכולת לקבל את ההחלטות הקשות שנדרשות בתקופה הזו, חוסר יכולת להתעלות מעל לשיקולים פוליטיים

אפרת רייטן:  הסירוב לסגור את המשרדים המיותרים, שאני באמת מתקשה להאמין שחמישה חודשים אחרי המלחמה, בתוך המלחמה, עדיין אני עומדת על הבמה הזו והמשרדים עומדים, לא סגרו אותם, למרות שחברי הקואליציה עצמם יודעים שהם מיותרים; הסירוב לקצץ בתקציבים מיותרים שלא מתאימים לסדרי העדיפויות שנדרשים במצב הנוכחי

אפרת רייטן:  ודיברו והזכירו קודמיי את המיליונים הרבים לתקציבי המורשת, הזהות היהודית, המסורת וההתיישבות

אפרת רייטן:  זה תקציב שחותר תחת האמון של השווקים העולמיים במדיניות הכלכלית של שר האוצר, וצפוי ובוודאי שייקר משמעותית את החיים של כולנו כאן

אפרת רייטן:      אז הכתובת על הקיר

אפרת רייטן:  הכתובת על הקיר – בהיעדר השקעה במנועי צמיחה, בחשש גדול שישראל תאבד את היתרון שלה בתחום ההייטק והחדשנות, שתחדל מלהיות יעד אטרקטיבי להשקעה

אפרת רייטן:  הכתובת על הקיר – בקיצוצים אדירים בשירותים החברתיים, בהמשך ההרעבה של המערכות הציבוריות, דווקא עכשיו כשהציבור כל כך כל כך זקוק להם

אפרת רייטן:  הכתובת על הקיר – בקיצוץ בתוכניות לחברה הערבית, תוכניות שנועדו לטפל ולמנוע אלימות, בשבוע שבו נרצחו חמישה אנשים בערב אחד

אפרת רייטן:  הכתובת על הקיר – בהיעדר מדיניות ביחס לחזרת תושבי העוטף לבתיהם וביחס למצב בצפון ולעשרות אלפי המפונים שעתידם לוט בערפל

אפרת רייטן:  ושוב הכתובת על הקיר – בהזנחת החינוך של ילדינו, ובעיקר של המפונים, עם מחסור חמור במורים ובכיתות, ועם אלפי תלמידים שנותרו ללא מענה וסימן שאלה ענק שמרחף לגבי סיום שנת הלימודים והבגרויות שלהם

אפרת רייטן:  דור אבוד אנחנו מגדלים כאן

אפרת רייטן:  הכתובת על הקיר – בגירעון העמוק והמעמיק, בסירוב לקבל את הצעדים המאזנים ההכרחיים לצמצום הגירעון, אבל לא משיקולים ענייניים או לטובת הציבור אלא רק עבור אינטרסים פוליטיים

אפרת רייטן:  הפחתת יום הבראה מכל עובד במשק – כן; מע"מ על הסיגריות – לא

אפרת רייטן:       קו מחבר בין חוסר האחריות שבתקציב הזה לבין האסון הנוראי של 7 באוקטובר ואסון מירון

אפרת רייטן:  הקו הזה הוא אותה תרבות רעה, שלצערי, ממשיך להוביל ראש ממשלה כבר למעלה מ-15 שנים – אדם שלא מבין את גודל האחריות שעל כתפיו עכשיו ואת מהותה האמיתית של מנהיגות; אותו אדם שכל השנים הצליח – הצליח לתת תחושת אשליה להמונים שהוא התקווה היחידה, שהוא זה שיביא את הביטחון, שהוא-הוא מגן ישראל, שהוא אחראי לכל הצלחה של המדינה וחף מאשמה בכל כישלון

אפרת רייטן:  הוא שהפחיד את כולנו מאסונות ואויבים, שפילג, הסית ושיסע אותנו זה בזה

אפרת רייטן:  והינה, אסון רודף אסון רודף אסון במשמרות שלו

אפרת רייטן:  האסונות האיומים ביותר ותחושת הפחד הגדולה ביותר קרו במשמרות שלו, ובעיקר במשמרת השישית והאחרונה שלו

אפרת רייטן:      אני רוצה להקריא את הדברים שכתבה רותם בר שלום, אימה של אילן בר שלום, זיכרונה לברכה, שנהרגה, שנספתה באסון נחל צפית, שאותה הכרתי היטב

אפרת רייטן:  ונפשי באמת כרוכה בכל נפשותיהן של המשפחות שאיבדו את היקר להן מכול

אפרת רייטן:  בנימה אישית – לפני שאני אקרא את דבריה – האמת היא שאני לא יכולה שלא להרכין את הראש בפני ההורים האלה ולומר: נכשלתי במקום הזה שבו הקמנו ועדת חקירה, היא כתבה את המסקנות שלה, שום דבר לא תוקן

אפרת רייטן:  קיימנו הליכים משפטיים, הזהרנו, וכל הזמן חזרנו ואמרנו: אנחנו עושים את זה כדי למנוע את האסון הבא

אפרת רייטן:  אנחנו יוצאים נגד יהירות, אנחנו יוצאים נגד זלזול בחיי אדם, אנחנו רוצים לתקן כדי שאנשים אחרים לא יחוו את תחושת האובדן הנוראה ביותר

אפרת רייטן:  אבל אחרי אסון צפית קרה אסון מירון

אפרת רייטן:  ואחרי אסון מירון – 7 באוקטובר, הטבח המזעזע

אפרת רייטן:      אלו הם דבריה: "הדרך לגיהינום בעוטף עזה עוברת בנחל צפית והר מירון

אפרת רייטן:  'אימא, אני לא מאמין שאני אומר את זה', מביט בי בני כמה ימים אחרי הטבח בעוטף, ואומר: 'איזה מזל שאילן רק טבעה

אפרת רייטן:  לא עינו אותה, לא אנסו אותה, לא חיללו אותה'

אפרת רייטן:  זה מה שנער בישראל לומד להעריך

אפרת רייטן:  ההפקרות השולטת במדינה הובילה למוות המיותר של אחותו האהובה 'רק' בטביעה

אפרת רייטן:      "אסון מכינת בני ציון בנחל צפית ב-2018, אסון הר מירון ב-2021, 7 באוקטובר 2023 –  חוט עבה מקשר בין האסונות

אפרת רייטן:  אם אסון מכינת בני ציון בנחל צפית היה נלקח ברצינות על ידי הרשויות וכך גם אסון הר מירון, יש סיכוי גדול ש-7 באוקטובר 2023 היה פשוט שמחת תורה

אפרת רייטן:       "כחמש שנים מתקיים משפט הנאשמים בהמתה בקלות דעת באסון מכינת בני ציון

אפרת רייטן:  משפט קשה, מתיש, מבזה ולא מכבד מצידם של הנאשמים והסנגורים שלהם

אפרת רייטן:  הייתה גם ועדת הבדיקה הממשלתית למניעת אסונות תוך כדי פעילות מכינות קדם-צבאיות – ועדה מיותרת, על גבול המגוחכת, שכללה שלושה אנשים, שופטת בדימוס ועוד שניים

אפרת רייטן:  יו"ר הוועדה עצמה העידה בראיון לרדיו: 'נכשלתי, לא תיקנו דבר'

אפרת רייטן:      "לצערי, בעקבות מותה של בתי גילינו שהתרבות הארגונית בעולם המכינות ובמשרדי הממשלה האמונים על המכינות מאופיינת בזלזול בחיי אדם, יהירות וזחיחות"

אפרת רייטן:  גרוע מכך, "שר החינוך בזמן האסון נפתלי בנט, הוביל לתפיסת 'הבטיחות המאפשרת'

אפרת רייטן:  אפשר וצריך לקחת סיכונים, אין סיבה שתהיה רגולציה

אפרת רייטן:  'כשכורתים עצים עפים שבבים', אמר איזה מנחה פודקאסט שלא ראוי שאזכיר את שמו בהקשר של אסון מכינת בני ציון

אפרת רייטן:  וארז אשל, ממייסדי המכינות, הסכים איתו

אפרת רייטן:  הבת שלי ועוד תשעה ילדים שנהרגו הם השבבים שעפו כדי שמנהלי המכינה ירגישו שהם יודעים לדבוק במשימה

אפרת רייטן:       "היו התרעות, היו המון התרעות, אבל 'הרעיון החינוכי', כך אמר נאשם מס' 1, עמד מאחורי ההתעקשות לצאת לשם

אפרת רייטן:  המסלול היה נחל צאלים, שאלנו את אילן ערב לפני אם אמרו להם משהו לגבי שינוי המסלול, אז היא אמרה בביטחון, כמי שסומכת על מי שאמור לשמור עליה: אל תדאגו, משנים את המסלול – אז לא דאגנו

אפרת רייטן:  ומנהל המכינה שינה את המסלול לנחל מעוקי יותר ועשרה ילדים נהרגו – ככה סתם

אפרת רייטן:      "אסון מכינת בני ציון הוא אירוע שהיה אמור לטלטל את החברה הישראלית ולהדאיג את אזרחיה – אף אדם או ארגון עד היום לא שילם את המחיר

אפרת רייטן:  מייד אחרי האסון כל הסיסמאות שהמכינות הקדם צבאיות מתהדרות בהן – רעות, אחריות, מנהיגות וסולידריות התרוקנו מתוכן

אפרת רייטן:  אנחנו, ההורים, היינו צריכים להיאבק כדי לבקש עבודת תחקיר אמיתית חיצונית שחותרת לשינוי

אפרת רייטן:  אף גורם לא לקח על עצמו אחריות, ואף גורם לא סייע למשפחות השכולות

אפרת רייטן:  לא משרדי החינוך והביטחון שהיו אמונים על פיקוח עבודת המכינות, לא מועצת המכינות וכמובן לא מנהיגי מכינת בני ציון ומנהליה, ששניים מהם כיום עומדים למשפט פלילי

אפרת רייטן:      "הציעו לנו טקסים והנצחות, מוכנים לשיר ולבכות איתנו, אבל לא לקחת אחריות וללמוד ממחדלים

אפרת רייטן:  לא חברה המקדשת חיים אנחנו, אלה מקדשת טקסים

אפרת רייטן:  אני מזהה מעין תהליך סוציאליזציה מפחיד של 'נרמול' השכול והאימה

אפרת רייטן:  מאז 7 באוקטובר חברה שלמה שהשתבשה עליה דעתה מרוב חוסר היכולת המוצדק להכיל ולקלוט את הזוועות שקרו שם

אפרת רייטן:  ועדיין קורות – יש לנו חטופים בעזה למי ששכח"

אפרת רייטן:  חברה שמנרמלת "את הדיכאון, את השכול, את הטראומה – והעיקר שיחד ננצח

אפרת רייטן:  פתאום עשרה הרוגים בנחל צפית בגלל חטא היוהרה לא נשמע נורא כל כך

אפרת רייטן:  45 הרוגים בהר מירון בגלל קיבעון מחשבתי של משטרה, וזלזול של מנהיגי המדינה בהתרעות, זה ממש קצת, לעומת יותר מ-1,000 נרצחים ומאות חיילים הרוגים

אפרת רייטן:      "מה שהוביל לאסונות אלה הם חטא היוהרה, זלזול בהתרעות, זלזול בנהלים, שיטת ה'סמוך', מינויים של אנשים לא ראויים ומקצועיים, התנהלות תוך כדי האסונות הייתה של הלם, כאוס, אטימות וחוסר מקצועיות

אפרת רייטן:  חמורה לא פחות מכך ההתנהלות המחפירה אחרי שאופיינה בבריחה מהאחריות, אטימות, חוסר מקצועיות ודבקות באינטרסים אישיים

אפרת רייטן:  אם אסון מכינת בני ציון בנחל צפית היה נלקח ברצינות על ידי הרשויות, ואנשים היו באים על עונשם ומשלמים מחיר אישי, ואם אסון הר מירון היה נלקח ברצינות ואנשים היו משלמים מחיר אישי על הרשלנות הפושעת שלהם – יש סיכוי גדול ש-7 באוקטובר היה נשאר התאריך שמסמן את היום של אחרי פרוץ מלחמת יום כיפור

אפרת רייטן:      "אסיים בציטוט מוועדת החקירה של אסון מירון, שכמובן רלוונטי לשאר האסונות

אפרת רייטן:  אסונות שנגרמו על ידי אנשים, אנשים שכביכול הם מנהיגים"

אפרת רייטן:  וכך הציטוט בא לידי ביטוי: "תרבות רעה מצאנו בתוך ביתנו שהובילה לאסון הנורא בהר מירון

אפרת רייטן:  הכתובת שהייתה על הקיר ידועה לרבים במשך שנים רבות

אפרת רייטן:  את האסון הזה ניתן היה למנוע וחובה הייתה למנעו"

אפרת רייטן:  עד כאן הדברים החזקים והנוגעים ללב והכל-כך חשובים של רותם

אפרת רייטן:       יש לנו מה לעשות, יש לנו את הכוח, עדיין, לשנות

אפרת רייטן:  זה בידיים שלנו באמת

אפרת רייטן:  זה לא צונאמי,  לא ברירת מחדל או אסון של טבע; אלה בדרך כלל אסונות שאנשים גורמים להם

אפרת רייטן:  אני אסיים בכך שהיום הוא היום ה-159 של המלחמה

אפרת רייטן:  134 חטופים עדיין מוחזקים בשבי חמאס – מוכרחים לעשות הכול כדי להחזיר אותם הביתה

אפרת רייטן:  תודה

חנוך דב מילביצקי: תודה רבה

חנוך דב מילביצקי:  חבר הכנסת טיבי, בקשה

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, חברי הכנסת, אין ספק שאחרי מלחמה מתבקש קיצוץ רוחבי, והקיצוץ הזה של 5% אמור לחול על כולם

אחמד טיבי:  אבל כאשר מדובר בתקציב הזה שאנחנו עומדים להצביע עליו, ושדנו בו והתנגדנו לו בוועדת הכספים, יש קבוצות ואוכלוסיות מוחלשות שסובלות יותר מקיצוצים מיוחדים שמיועדים לאוכלוסיות האלה, ואני מתכוון גם לאוכלוסייה הערבית, גם למשפחות חד-הוריות, העדה האתיופית, אנשים עם מוגבלויות

אחמד טיבי:      לגבי האוכלוסייה הערבית, מלבד ה-5% קיצוץ רוחבי, שיפגע גם בהם כמו בשאר, יש שני קיצוצים נוספים

אחמד טיבי:  אחד זה ה-15% בתוכנית החומש, והקיצוץ השלישי זה מענקי איזון: 200 מיליון שקל כל שנה עד 2026 – 600 מיליון

אחמד טיבי:  כך החליט שר האוצר סמוטריץ'

אחמד טיבי:  מתברר שמידה כזאת של קיצוץ אין באף אוכלוסייה חוץ מהאוכלוסייה הערבית

אחמד טיבי:  שלושה קיצוצים

אחמד טיבי:       בדרך כלל אנחנו אומרים שתקציב מדינה מבטא אידיאולוגיה

אחמד טיבי:  אין נכון מזה כאשר מדובר על הקיצוץ שעושה שר האוצר לגבי האוכלוסייה הערבית, בכל התחומים, אגב: גם במאבק בפשיעה, בפשיעה המשתוללת, גם בתעסוקה, בעיקר תעסוקת נשים, גם בחינוך, גם בתשתיות, גם בתחבורה, אזורי תעשייה – מקצצים באזורי התעשייה, תקציבים לאזורי תעשייה בחברה הערבית, ומעבירים תקציבים להתנחלויות כמובן

אחמד טיבי:  יש מי שסבל מהקיצוצים האלה, וזה רוב הציבור, אבל יש קבוצה אחת שנהנתה מהתקציב, אלו המתנחלים וההתנחלויות

אחמד טיבי:  עובדה, בתקציב של השרה סטרוק הוספו, התווספו, נוספו מאות מיליוני שקלים – זה החורבן כמדיניות

אחמד טיבי:  משבר פוליטי ביטחוני - - -     

ולדימיר בליאק: מיליארד שקל בשנתיים

אחמד טיבי: נכון

אחמד טיבי:  אין ספק ש-7 באוקטובר הוא מחדל, גם ביטחוני, גם חברתי, עם משמעויות קשות בטווח הקצר ובטווח הארוך – טראומטי

אחמד טיבי:  יש מי שאמרו, התבטאו בתקשורת, שזאת הזדמנות – שר האוצר, למשל

אחמד טיבי:  ולכן זה שוד, זאת הזדמנות לשוד הקופה הציבורית

אחמד טיבי:      הממשלה הזאת, במקום להשקיע באפשרות של הסדר שלום, שמביא ביטחון, משקיעה בהתנחלויות, בדיכוי, בכבישים בהתנחלויות, בתשתיות, בהתנחלויות חדשות, הרחבה של התנחלויות, וזה מביא לעימות, אלימות ושפיכות דמים

אחמד טיבי:  הממשלה הזאת, במקום לעודד תעסוקה ולהשקיע בצמצום האבטלה הגלויה והסמויה, בוחרת דווקא לפגוע ולצמצם את התקציב לעידוד תעסוקה, בעיקר של האוכלוסיות המוחלשות, כפי שאמרתי

אחמד טיבי:  מי שנכנס אחרון לשוק התעסוקה יהיה הראשון להיפגע, Last in first out

חנוך דב מילביצקי: LIFO, כן

אחמד טיבי: LIFO, בדיוק

אחמד טיבי:  תקציבים מקוצצים בפיתוח אזורי תעשייה ביישובים הערביים, רק 3% מהם נמצאים היום בחברה הערבית

אחמד טיבי:  ואפשר לעשות אזורי תעשייה מוצלחים כמו בכפר קאסם, למשל

אחמד טיבי:  זה סיפור הצלחה, למה לא להפיץ את זה ליישובים אחרים?     

חנוך דב מילביצקי: הצלחה גדולה

אחמד טיבי: נכון, עם דיבידנד גם לרשות המקומית ולאזור

אחמד טיבי:       הממשלה הזאת גם מפקירה את הביטחון האישי

אחמד טיבי:  בסוף השבוע שעבר – שישה נרצחים בחברה הערבית במשך כמה ימים, ושמונה בחברה בכללותה, כלומר עוד שניים מהחברה היהודית

אחמד טיבי:  ושימו לב שהשר לביטחון פנים לא מצא לנכון לצייץ או להגיב או לומר משהו על הכישלון הזה שבתחום אחריותו

אחמד טיבי:  הוא מצא לנכון להסית נגד המפגינים בתל אביב או לבקש לסגור את אצטדיון דוחה

אחמד טיבי:  פרופורציות

אחמד טיבי:       גם הפגיעה בשירותים שניתנים לכלל הציבור, לאוכלוסיות

אחמד טיבי:  עכשיו, מדברים הרבה על היום שאחרי במובן פוליטי, עזה, מה יקרה אחרי המלחמה

אחמד טיבי:  אבל התקציב הזה הוא מדיניות ואידאולוגיה, ותוכנית פעולה של היום שאחרי כאן

אחמד טיבי:  וזאת תוכנית כושלת

אחמד טיבי:  תקציב רע בכל מובן, גם כשהוא בא אחרי מלחמה ותוך כדי מלחמה

אחמד טיבי:       לגבי הפשיעה, מזה תקופה ארוכה ארגוני הפשיעה הכריזו מלחמה אחד על השני, והם מתנהגים כאילו הם הריבון בשטח

אחמד טיבי:  הם הכריזו על עצמאות וריבונות, מתנהגים כמו מדינה בתוך מדינה

אחמד טיבי:  איזו מדינה מסכימה לדבר הזה, שארגוני פשיעה ישתלטו על תחומי חיים, יגבו פרוטקשן מאנשים, יחסלו אנשים בצוהרי יום בכביש הומה אדם, כמו שהיה לאחרונה, כמו שהיה בשנה שעברה עם מספר שיא של נרצחים

אחמד טיבי:       יש שני סוגי אלימות ופשיעה: אחת, שהיא, מכובדי היושב-ראש, אלימות חברתית, כלומר שני שכנים שרבים, אחד פוגע בשני, יורה בשני, דוקר

אחמד טיבי:  זאת אלימות חברתית – או אלימות בית ספר, או אלימות במגרשי כדורגל

אחמד טיבי:  האחריות היא על החברה עצמה למגר את התופעה הזאת, לצד המשטרה

אחמד טיבי:  כלומר, אחריות על ראשי ערים, חברי כנסת, אנשי דת, מובילי דעת קהל

אחמד טיבי:  אנחנו נושאים באחריות לתופעות של אלימות חברתית

אחמד טיבי:    אבל הסוג השני, הקטלני יותר, שמכתיב את הקצב, זאת אלימות של ארגוני פשיעה, רציחות

אחמד טיבי:  האחריות היא מדינתית, היא על המדינה

אחמד טיבי:  כמו שהמדינה מיגרה את הפשיעה בנתניה בזמנו, כשהמפכ"ל היה דנינו, ובאזור תל אביב, נהרייה, היא יכולה – מבחינת יכולת – היא יכולה למגר את הפשיעה

אחמד טיבי:  זה מה שאמר לנו ראש הממשלה בפגישה

אחמד טיבי:  הוא אמר: כמו שמיגרנו בנתניה, אין סיבה שלא נמגר את הפשיעה ואת ארגוני הפשיעה בחברה הערבית

אחמד טיבי:  אז אמר

אחמד טיבי:  התוצאות בשטח הן אחרות

אחמד טיבי:  ארגוני פשיעה מוציאים הודעות מראש: אלה האנשים שאנחנו הולכים לרצוח, בחלק מהיישובים

אחמד טיבי:  אני לאחרונה ראיתי רשימה, ואני רואה שאנשים נרצחים אחד אחרי השני לפי ההודעה

אחמד טיבי:  הציבור רואה

אחמד טיבי:  המשטרה לא רואה?      גם בתקציב 549 יש קיצוץ

אחמד טיבי:  אמר לי הפרויקטור במשרד ראש הממשלה שכנראה הקיצוץ יופחת באופן דרסטי

אחמד טיבי:  נראה

אחמד טיבי:  משרד הספורט והתרבות, הצהרתו של השר – אגב, בהחלטת הממשלה ראש הממשלה בעצמו אמר שלא צריך לקצץ בתוכניות החומש של החברה הערבית

אחמד טיבי:  והוא אמר, כמו שכתוב בהחלטה, שתוכנית 550 היא המשך של תוכנית 922, שנתניהו הביא בממשלתו ב-2015

אחמד טיבי:  אגב, זו הייתה תוכנית – 922 – שהגה אמיר לוי, ראש אגף תקציבים באוצר, שגרס שפיתוח וצמצום פערים בחברה הערבית יהיו win-win גם לחברה הערבית וגם למשק, וזה הוכח, מלבד הדרישה של ה-OECD

אחמד טיבי:  אבל מאז השר מכתיב את הקיצוצים הבלתי-סבירים האלה, כשכל גורמי המקצוע אומרים לו: אל תעשה את זה

אחמד טיבי:       חלק מהקיצוצים מעוגנים – רואים שאין כסף תוספתי בתקציב הזה שנצביע עליו, אבל יש דברים שאי-אפשר לקצץ אותם, וזה, כפי שהודה ראש אגף תקציבים בוועדת הכספים – ואתה היית – כל מה שקשור לחוק עדיפות לאומית

אחמד טיבי:  כל מה שקשור בחוק עדיפות לאומית אי-אפשר לקצץ

אחמד טיבי:  בתקציב המדינה צריך להביא את הבקשה במכתב משר האוצר לוועדת הכספים, וועדת הכספים צריכה לאשר כל קיצוץ שקשור בחוק עדיפות לאומית, כלומר, רשויות, שלטון מקומי למשל

אחמד טיבי:  אני קיבלתי את רשימת הדברים שהם נגזרים מהחוק הזה

אחמד טיבי:  יושב-ראש ועדת הכספים אמר שהוא, כמו גורמים רבים, מתנגד לקיצוצים האלה

אחמד טיבי:  אני מעריך שבקרוב – למשל, שר האוצר לא יביא לוועדת הכספים את הקיצוץ במענקי האיזון; 200, 200, 200

אחמד טיבי:  מה הוא יעשה? הוא לא יעביר את ה-200 מיליון, בלי להביא

אחמד טיבי:  זה מה שהוא יעשה, כמו שהוא ניסה לעשות ב-200 המיליון הראשונים

אחמד טיבי:      אנחנו כבר ביום השלישי של חודש רמדאן, (חוזר על הדברים בערבית,) שהוא חודש של ברכה, של משפחתיות, של התכנסות, של ביקורים, כך היה וכך צריך להישאר

אחמד טיבי:  ביום הראשון דווקא משטרת ירושלים פגעה, מנעה והכתה מאות מתפללים; ביום השני זה לא קרה

אחמד טיבי:  ראה זה פלא, עשרות אלפים נכנסו ולא קרה כלום – כי לא הכו אותם, לא הגבילו אותם

אחמד טיבי:      אתמול נכנסו אליי משפחות של חטופים, והם שאלו – כמובן שהם רוצים את היקירים שלהם בבית מהר; כמו שאמרנו כבר מייד אחרי 7 באוקטובר, האנשים האלה צריכים להיות בבית, אפשר לסיים עסקה והסכם, אבל כל פעם יש מכשול

אחמד טיבי:  הם שאלו אותי האם זה נכון מה שמפיצים בתקשורת שזה מתרחק ושחמאס לא רוצה, וכדומה

אחמד טיבי:  אני אומר מה שאומרים במצרים ובקטאר, שהדיווחים בתקשורת הישראלית לא מדויקים – אנדרסטייטמנט – ושאפשר להגיע לעסקה ולהסכם של חילופים כמעט באופן מיידי

אחמד טיבי:  היה אפשר להגיע לפני חודש רמדאן, ומישהו עיכב את זה

טלי גוטליב: מעניין מאוד מי

אחמד טיבי: ולכן - - -     

טלי גוטליב: אדוני היו"ר, מישהו מעכב, הוא אומר, את העסקה של החטופים

אחמד טיבי: ולכן, צריך לתת לציבור את האמת

אחמד טיבי:  אפשר לסיים את ההסכם והעסקה הזאת מהר, כדי - - -     

חנוך דב מילביצקי: - - -     

אחמד טיבי: תודה רבה

אחמד טיבי:  מייד, משפט אחד

אחמד טיבי:  וכשאני אומר שחודש רמדאן, יש בעזה אנשים מורעבים, שבלאו הכי הם צמים לפני חודש רמדאן

אחמד טיבי:  לא בטוח שיש להם ארוחה, וזה הזמן לומר את השיר של מחמוד דרוויש, "חשוב על זולתך" (אומר בערבית ומתרגם:) "כשאתה מכין את ארוחת הבוקר שלך, חשוב על זולתך (אל תשכח את מזון היונים)"

אחמד טיבי:  תודה רבה

חנוך דב מילביצקי: תודה רבה

חנוך דב מילביצקי:  חבר הכנסת פורר, בבקשה, אדוני

עודד פורר: תודה

עודד פורר:  אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום אנחנו נצביע על תקציב הקונספציה – תקציב שכל-כולו שרוי בקונספציה של לפני שמחת תורה, כל-כולו שרוי בקונספציית ההרגל

עודד פורר:  מה זאת קונספציית ההרגל? עד שמחת תורה הקונספציה הביטחונית של ראש הממשלה ושל הקבינט הייתה: תתרגלו

עודד פורר:  יורים עליכם, תתרגלו; יש טפטופים על שדרות, על עוטף עזה, יש התפרעויות על הגדר, תתרגלו, זה רק שחרור קיטור, הם רק משחררים קיטור

עודד פורר:  אנחנו כבר עוד מעט חמישה וחצי חודשים בתוך האירוע, וגם בצפון כבר אומרים לכולם: תתרגלו, תתרגלו

עודד פורר:  יום-יום יהיו לכם אזעקות, יום-יום יהיה ירי של נ"ט ושל רקטות לכיוון יישובי הצפון

עודד פורר:  תתרגלו

עודד פורר:      זאת הקונספציה שהייתה לפני שמחת תורה וקיימת גם אחרי שמחת תורה, והקונספציה הזו באה לידי ביטוי גם בתקציב הזה שיגיע עכשיו

עודד פורר:  כבר יותר מחמישה חודשים שיורים עלינו מצפון, יותר מחמישה חודשים שכבר נתיבי השיט לישראל מכיוון דרום לים סוף חסומים, עדיין יש אזעקות באילת, מדי פעם גם יורים על העיר אילת

עודד פורר:  ועדיין, אחרי חמישה וחצי חודשים יורים עלינו מכיוון רצועת עזה, זה המצב

עודד פורר:  ומה אומרת הממשלה לאזרחים? תתרגלו, כי כשאני מסתכל על הפעילות, על הפעילות שבה הצבא פועל בשטח, עולם כמנהגו נוהג

עודד פורר:  הכול נקודתי

עודד פורר:  במקום לפעול במקביל, במקום לפעול כמו שפועלים במלחמה, עם עוצמת אש וכוחות כמו שפועלים במלחמה – אני חייב לומר שאולי ממש בתחילת מלחמת חרבות ברזל פעלו בעוצמה כזו – אנחנו נמצאים במין פעילות של ביטחון שוטף כזאת

עודד פורר:      ציר פילדלפי, אחרי חמישה וחצי חודשים, עדיין פרוץ לכל עבר

עודד פורר:  החמאס עדיין נלחם נגד מדינת ישראל בחזית אחת – זאת אומרת הוא, לחמאס יש חזית אחת מול הצבא הישראלי; הצבא הישראלי פתוח בכל החזיתות

עודד פורר:  יורים עלינו מצפון, סוגרים את נתיבי השיט ויורים מכיוון תימן, וגם החזית ברצועת עזה, שלא לדבר על חזית הטרור שעדיין יש לנו, גם היא בדחיפת חמאס, ביהודה ושומרון

עודד פורר:      עכשיו, אומרים – התירוץ: האמריקאים לא נותנים לנו

עודד פורר:  חבר'ה, חמישה חודשים מדינת ישראל קיבלה אשראי בין-לאומי חסר תקדים – תפעלו

עודד פורר:  מה עשו בחמישה חודשים האלה? שום דבר, הכול מאותו דבר

עודד פורר:  נכנסים-יוצאים, נכנסים-יוצאים, ותוך כדי זה גם מתדלקים את החמאס ומעבירים לו דלק כדי שהוא יוכל להחזיק מעמד חמישה וחצי חודשים

עודד פורר:  הרי אם לא היינו מעבירים דלק מלכתחילה, לא היינו צריכים אשראי של חמישה חודשים מהאמריקאים ואשראי בין-לאומי

עודד פורר:  אם לחמאס לא היה דלק, המלחמה הזו הייתה נגמרת מזמן

טלי גוטליב: למה צריך אשראי בין-לאומי בכלל? למה?     

עודד פורר: אבל בהיבט הזה - - -     

טלי גוטליב: לא חייבים אשראי בין-לאומי

טלי גוטליב:  זו דעתי

עודד פורר: זה אמירה - - -     

טלי גוטליב: לא חייבים

אביגדור ליברמן: בוקר טוב, טלי, בוקר טוב

טלי גוטליב: לא

טלי גוטליב:  אני מזמן אומרת את זה

עודד פורר: טלי, אמירה מעניינת - - -     

טלי גוטליב: לא צריך

טלי גוטליב:  עם לבדד ישכון ובגויים לא יתחשב

טלי גוטליב:  אני אומרת את זה פה כבר שנה וחצי

עודד פורר: אמירה מעניינת, אך מנותקת מהמציאות

סימון דוידסון: טלי, מי שקונה משקפיים ב-5,000 שקל, אני מבקש שלא ידבר

טלי גוטליב: 19 שקל, הראיתי לך, קוד קופון

טלי גוטליב:  ככה יפה, סימון?      

עודד פורר: אמירה מעניינת, חברת הכנסת גוטליב

אביגדור ליברמן: טלי, אני לא זוכר אותך כל כך רגועה

אביגדור ליברמן:  מזמן לא זוכר אותך כל כך רגועה, משהו לא בסדר

טלי גוטליב: אני שומעת את פורר, ואני חושבת, ליברמן, שטוב היה שהיית מצטרף לקבינט, זה הכול, כי אני חושבת שצריך שם איש ימין שימשוך ימינה

סימון דוידסון: אבל לא רצו אותו בקבינט

טלי גוטליב: אני לא מסכימה איתכם, זה לא מעניין

סימון דוידסון: מה זה לא מסכימה?     

טלי גוטליב: עם ישראל במלחמה, עזבו אותי

חנוך דב מילביצקי: חבריי

חנוך דב מילביצקי:  חברת הכנסת גוטליב

טלי גוטליב: זה מתפצל מזה, זה הולך מזה

טלי גוטליב:  אנחנו במלחמה

טלי גוטליב:  די, מספיק

חנוך דב מילביצקי: חברת הכנסת גוטליב

סימון דוידסון: - - - לא רוצים אנשים יס-מנים - - -     

טלי גוטליב: די

טלי גוטליב:  אף אחד לא יכול לחשוד בי שאני יס-מן

טלי גוטליב:  נכון?     

חנוך דב מילביצקי: חבר הכנסת דוידסון, עומד פה חבר הכנסת פורר, ממתין - - -     

סימון דוידסון: אבל הוא מסכים איתי

חנוך דב מילביצקי: גם אם הוא מסכים, זכות הדיבור שלו

עודד פורר: אני חייב להבין רק את מה שאמרה חברת הכנסת גוטליב

עודד פורר:  חבר הכנסת ליברמן, יכול להיות - - -     

חנוך דב מילביצקי: אתה עכשיו פותח, אתה יודע

חנוך דב מילביצקי:  אתה עכשיו פותח, אני לא יכול לעצור את זה אחרי כן

עודד פורר: יכול להיות שלשיטתה אתה צריך עכשיו לצעוד למשרד ראש הממשלה ולהתפרץ בכוח לחדר קבינט המלחמה

עודד פורר:      עכשיו, אני חייב לומר בהיבט הזה - - -      

טלי גוטליב: זה לא לשיטתי

טלי גוטליב:  רק רגע

טלי גוטליב:  אני בהתחלה חשבתי שלא צריך אותך, אדון ליברמן, עכשיו אני חושבת שצריך

סימון דוידסון: - - -     

טלי גוטליב: עכשיו צריך

עודד פורר: עכשיו בהיבט הזה, חברת הכנסת גוטליב, לגבי אשראי בין-לאומי

עודד פורר:  מדינת ישראל היא חלק - -      

טלי גוטליב: די, זה כבר השפלה

עודד פורר: - - היא חלק מהקהילה הבין-לאומית, ואם את חושבת שאנחנו יכולים - - -     

טלי גוטליב: ראיתי כמה תומכים בי בעולם, ראיתי

עודד פורר: אם את חושבת שאנחנו יכולים להתעלם מאירוע, שעלול לקרות, של החלטות כאלה או אחרות של מועצת הביטחון, אז את טועה

עודד פורר:  ועדיין, אני חושב שבחמשת החודשים האלה קיבלנו את היכולת המלאה לפעול

עודד פורר:  מדינת ישראל מבחינה צבאית הייתה במצב חמור הרבה יותר ב-6 באוקטובר 1973, אבל היא ידעה לפעול בעוצמה כדי לסיים את האירוע הזה כעבור 19 יום

עודד פורר:  אנחנו חמישה חודשים גוררים רגליים; האויב שלנו – אנחנו מייצרים לו רק חזית אחת, פועלים בצורה שבלונית

עודד פורר:  באמת, אני אומר, החיילים והקצינים שלנו בשטח מחרפים את נפשם, אבל לא יכול להיות שבסוף כשמפקד בשטח מקבל החלטה נכונה להוריד אוניברסיטה, עכשיו זה הדיון – האם הוא ביקש אישור או לא ביקש אישור

עודד פורר:  חבר'ה, אנחנו נמצאים במלחמה

טלי גוטליב: זה נראה לך - - - מעיר לו?      

עודד פורר: עכשיו, מה התוצאה של המלחמה הזאת שקבינט המלחמה הזה מנהל? אנחנו חושבים שצריכות להקים רצועת ביטחון

עודד פורר:  אז הקימו רצועת ביטחון גם בצפון וגם בדרום, רק מה הבעיה? כל רצועת הביטחון הזאת, גם בצפון הארץ וגם בדרומה, היא בתוך שטח ישראל

עודד פורר:  לא היה כדבר הזה

עודד פורר:  השיעור הראשון שכל חייל צה"ל לומד כשהוא מתגייס – המטרה שלנו במלחמה היא להעביר את המלחמה לשטח האויב

עודד פורר:  חמישה חודשים וחצי שהפארסה הזאת נמשכת, שהבדיחה הזאת שהממשלה מנהלת נמשכת, והמלחמה כולה בתוך שטח מדינת ישראל

עודד פורר:  נתניהו וקבינט המלחמה ויתרו על הגליל, ויתרו עליו

עודד פורר:  התושבים מפונים משם, הם לא יכולים לחזור לשם, וגם הבוקר יורים על הגליל

עודד פורר:  וזה הפך להיות הרגל – זאת קונספציית ההרגל, שבאה לידי ביטוי גם בתקציב הזה

עודד פורר:       ואיך היא באה לידי ביטוי בתקציב הזה? אם היו אומרים, תשמע, אנחנו מתכוננים למלחמה בצפון, נניח, וכן, אנחנו עוד נרצה לעשות את מה שכולם יודעים שצריך לעשות, וזה לייצר את רצועת הביטחון בתוך שטח האויב – איפה תוכנית מגן הצפון, שהייתה בתקציב המדינה עד הקמתה של הממשלה הזאת? אז הוצאתם אותה מתקציב המדינה שהקמתם את הממשלה כי חשבתם שתוכלו לעשות פה, מה שנקרא, חגיגות – בינתיים חגגו עלינו

עודד פורר:  עכשיו אתם מביאים תקציב, ואתם מספרים לנו – ואת תצביעי היום בעד תקציב שאת מספרת לנו שזה תקציב מלחמה

עודד פורר:  אז איפה התקציב ואיפה הכסף של מיגון הצפון בתוך התקציב הזה? איפה הכסף? איפה אותם 500 מיליון שקל בשנה שהיו מיועדים למיגון הצפון, למיגון מבני ציבור, למיגון היישובים החשופים, כדי שנוכל לאפשר לצה"ל לנהל מלחמה? אין את התקציב הזה

עודד פורר:  מה יש בתקציב הזה? את כל הפוליטיקה יש בתוך התקציב

עודד פורר:       אנחנו הצבענו כאן ביום שני על העלאת המע"מ ב-1%

עודד פורר:  הערכת ההכנסות למדינת ישראל כתוצאה מהעלאת המע"מ ב-1% זה כ-7 מיליארד שקל

עודד פורר:  עכשיו באים ומשיתים עוד מיסים על האזרחים, כשהמשמעות היא שהם ישלמו יותר בסופר וישלמו יותר חשבון חשמל, וכל המחיה שלהם, שגם כך כבר חצתה את כל השיאים, תמשיך ותעלה כי חייבים לממן את המלחמה

עודד פורר:  לכן מעלים את המע"מ ב-1%, כדי שיהיו לנו הכנסות של 7 מיליון שקל

עודד פורר:  למה הם צריכים 7 מיליארד שקל? למה הם העלו את המע"מ ב-1%? מה קרה שהם אומרים: אנחנו צריכים את זה לתקציב המלחמה? למיגון הצפון – לא, לא, לא, זה לא בתקציב; 5

עודד פורר: 8 מיליארד שקל כספים קואליציוניים – זה בתקציב; 1

עודד פורר: 2 מיליארד שקל למשרדים מומצאים – זה בתקציב, עשרה משרדים מיותרים

עודד פורר:  סך הכול 7 מיליארד שקל

עודד פורר:  אז מעלים את המע"מ ב-1%, מכניסים את היד לכיס של האזרחים, לוקחים מהם 7 מיליארד שקל

עודד פורר:  כל אזרח ואזרחית ישלם - -     

אביגדור ליברמן: מעלים גם דמי בריאות

עודד פורר: מס בריאות, וביטלו את ימי ההבראה

מירב בן ארי: ומה עם יום שכל עובד יתרום?      

עודד פורר: אני מדבר רק על המע"מ ב-1%

עודד פורר:  מה הם עושים איתו? העלו את המע"מ ב-1% כדי לקחת מאיתנו עוד כסף כשאנחנו משלמים חשבון חשמל וכדי שכשאזרחי ישראל הולכים לסופר הם ישלמו יותר על כל המוצרים שלהם, כולל מוצרי היסוד, כולל הלחם, הביצים והחלב – הכול, גם המחירים המפוקחים – כדי שיהיו להם 7 מיליארד שקל כדי לחלק לשימור איזו קואליציה מדומיינת שאף אחד כבר לא מבין מה מטרתה

עודד פורר:  כי לנצח את המלחמה הזאת זאת לא המטרה, כי אם הייתם רוצים לנצח את המלחמה הייתם מנצחים אותה בשלושה חודשים, לא מדשדשים חמישה חודשים וחצי

עודד פורר:  לא הייתם מעבירים דלק, הייתם פועלים בכמה חזיתות, הייתם חוסמים את ציר פילדלפי והייתם מנצחים את המלחמה הזאת

עודד פורר:  5

עודד פורר: 8 מיליארד שקל כדי לתחזק את השותפות הקואליציוניות ועוד 1

עודד פורר: 2 מיליארד, לטובת מי? לטובת כל מיני משרדים שהמציאו

עודד פורר:       אז אומרים לאזרחים: תצטמצמו, תהדקו את החגורה – כדי שהממשלה תוכל להשמין

עודד פורר:  זה פטנט של משטרים אחרים, לא פטנט של מדינה דמוקרטית, לא פטנט של מדינה שנמצאת במלחמה שכל שקל שלה צריך להיות מופנה לטובת ההתעצמות הצבאית והיכולת שלנו להתמודד עם מה שעוד נתמודד איתו בצפון – החל ממיגון הצפון ועד לרכש ציוד צבאי וחימושים

עודד פורר:        עכשיו, מה זה תקציב מדינה? זה לא אוסף של מספרים, חבר הכנסת פוגל, זאת מדיניות ממשלה

עודד פורר:  זאת המדיניות

עודד פורר:  המדיניות באה לידי ביטוי בתקציב

עודד פורר:  אתה רואה למה הממשלה מוסיפה כסף וממה הממשלה לוקחת כסף

עודד פורר:  אז אני מסתכל על הקיצוצים: מכון וולקני הוא מכון מחקר חקלאי שמדורג במדד המצוינות המדעית של מכוני המחקר בעולם במקום השלישי בעולם

עודד פורר:  מה עושה הממשלה עם המחקר החקלאי ועם המכון הזה? היא מקצצת את התקציב של מכון וולקני ב-21%

עודד פורר:   המשמעות היא סגירת המכון; המשמעות היא שאי-אפשר לגייס כוח אדם חדש; המשמעות היא  שכוח האדם שגויס יצטרך לעזוב ושיגיעו בחזרה למצב שהיה לפני שאנחנו נכנסנו לממשלה, כשבא אליי מנהל מכון וולקני ואומר לי – כשהקמנו את הממשלה: אם לא תזרימו מייד כסף אנחנו לא יכולים להדליק חשמל במכון וולקני

עודד פורר:  אבסורד

עודד פורר:       השר ליברמן כשר האוצר ואני כשר החקלאות הוספנו מאות מיליוני שקלים לתקציב הזה מתוך הבנה שהעתיד של מדינת ישראל הוא שם, הוא במחקר ובפיתוח

עודד פורר:  כי אנחנו לא נוכל לגדל כאן תוצרת חקלאית עבור כל העולם, אין סיכוי, אנחנו לא מצליחים לגדל מספיק תוצרת חקלאית עבור כל מדינת ישראל

עודד פורר:  אבל אנחנו נוכל להיות הקטר שמוביל את העולם לגבי חקלאות באקלים משתנה ובמשבר אקלים, לגבי פתרונות למשבר המזון וגידולים שעמידים לכל אותם שינויי אקלים, ובעצם להסביר לכל העולם איך לגדל מזון בעולם שהולך ומתייבש

עודד פורר:      אז מה אתם עושים בתקציב הזה? אתם מקצצים ב-21% את תקציב מכון וולקני, אתם מקצצים את תקציב המדענית הראשית של משרד החקלאות, שאמורה לתמוך בסטרטאפים החקלאיים

עודד פורר:  אז ב-2023 קיצצתם ב-50% וב-2025 על הקיצוץ אתם תוסיפו עוד קיצוץ של 50%

עודד פורר:  מבטלים לחלוטין את נושא המחקר והפיתוח, פשוט מייבשים את זה לגמרי

עודד פורר:  מהצד השני, האזרחים – שישלמו

עודד פורר:  עוצרים את הורדת המכס על פירות וירקות

עודד פורר:  זאת אומרת, הפירות והירקות, שמחיריהם הם מהיקרים ביותר, שהם אלה שמובילים את מדד המחירים לצרכן ועולים ועולים ועולים – כאן אנחנו סוגרים את השוק

עודד פורר:  אז ממשלת הימין הזאת, שמספרת לנו שהיא ממשלת ימין – היא בוודאי לא ימין כלכלי, כי היא סוגרת את השוק לגמרי – אומרת לאזרחים: תשלמו יותר על פירות וירקות כדי שנגבה יותר מכסים, ומחקר ופיתוח – את זה נעצור

עודד פורר:      למה כן נותנים כסף? לכל מה שלא מייצר נותנים תוספת

עודד פורר:  איפה שאין ייצור, איפה שאין תועלת למשק – שם מוסיפים

עודד פורר:  אז אנחנו רואים שמשום מה בחינוך הממלכתי מקצצים ב-800 מיליון שקל אבל את תקציב הישיבות מעלים ב-1

עודד פורר: 7 מיליארד

עודד פורר:  ואני מנסה להבין: מה המדיניות? מה העתיד שאתם מסרטטים למדינת ישראל בתקציב הזה? מה העתיד? הרי אתם באים לפה עם תקציב שהוא המדיניות הממשלתית שלכם שאמור לייצר את ה-vision למדינת ישראל

עודד פורר:      אני אגיד לך, חבר הכנסת פוגל, ואני אומר את זה בצער: ה-vision של התקציב הזה הוא להפוך את מדינת ישראל למדינה בודדה, חסרת ביטחון, ללא יכולת להגן על עצמה, עם כלכלה פושטת רגל ופושטת יד, שתהיה זקוקה כל היום לנדבות מהעולם

עודד פורר:  בעצם התקציב הזה משאיר אותנו ממש כמו בשיר של זהר ארגוב, "בדד" – התקציב הזה משאיר אותנו בדד, בלי עתיד, בלי תקווה, בלי חלום ובלי חזון

עודד פורר:  זה התקציב הזה

מירב בן ארי: כל מילה

עודד פורר: וזה תקציב הקונספציה, שזהה לחלוטין למה שהבאתם לכאן לפני המלחמה, ועכשיו, חמישה וחצי חודשים בתוך המלחמה הזאת, אתם מביאים לכאן תקציב מנותק, תקציב שידרדר את כלכלת מדינת ישראל, שיכניס את היד לכיס של האזרחים כדי לקחת מהם עוד כסף ולממן את הפוליטיקה של הממשלה הזאת – במקום לייצר תקציב מלחמה אמיתי, שישקיע בצה"ל, שישקיע במחקר ופיתוח, שיאפשר למדינת ישראל, גם בתוך המלחמה הזו, לבנות כאן כלכלה חזקה שתוכל לתחזק את הצבא שאנחנו נצטרך לתחזק כאן

עודד פורר:  ובוודאי, זה תקציב שמתעלם לחלוטין מהצרכים של אזרחי ישראל, תושבי הצפון, שאפילו את המינימום של תוכנית מגן הצפון, שהייתה עוד לפני המלחמה – אני לא מדבר על זה שתיקחו את התוכנית הזו ותאיצו אותה; את מה שהיה, אפילו את המינימום, אתם מקצצים כאן

עודד פורר:      ולכן, אדוני היושב בראש, חברי הכנסת, אפילו יושב-ראש הקואליציה, אם יש לכם טיפת אינטגריטי כלפי אזרחי ישראל, תורידו את התקציב הזה מסדר-היום, תחזירו אותו לוועדה, תעיפו משם את כל הכספים הקואליציוניים, תעיפו משם את כל מה שלא קשור למלחמה, ואת כל הכסף הזה תיקחו לטובת העוצמה הביטחונית, לטובת המחקר והפיתוח במדינת ישראל ולטובת מיגון הצפון, הדרום וכלל אזרחי ישראל

עודד פורר:  תודה רבה

חנוך דב מילביצקי: תודה רבה

חנוך דב מילביצקי:  חברת הכנסת בן ארי

חנוך דב מילביצקי: לפני זה – הודעה למזכירות הכנסת

ראדה חסייסי: תודה

ראדה חסייסי:  ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון מס' 43) (כהונה בוועדת האתיקה), התשפ"ד–2024, של חבר הכנסת שמחה רוטמן

ראדה חסייסי:  תודה

חנוך דב מילביצקי: תודה

חנוך דב מילביצקי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית) 

חנוך דב מילביצקי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית) 

חנוך דב מילביצקי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית) 

חנוך דב מילביצקי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית) 

חנוך דב מילביצקי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית) 

חנוך דב מילביצקי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית) 

חנוך דב מילביצקי: << נושא >> צו הבלו על דלק (הטלת בלו) (תיקון והוראת שעה),התשפ"ד–2024 (שמני סיכה, תכשירי סיכה ותחליפי דלק) << נושא >>    

חנוך דב מילביצקי: חברת הכנסת בן ארי, בבקשה

מירב בן ארי: תודה רבה

מירב בן ארי:  אדוני היושב בראש

מירב בן ארי:  כנסת נכבדה, מי השר התורן, קרעי שם? גם 38 שרים, ואף אחד לא מסוגל לשבת

מירב בן ארי:  אדוני היושב בראש, שר אחד מגיע מתוך עשרות שרים – שישב בשולחן הממשלה

מירב בן ארי:  מה זה חוסר הכבוד הזה? זה הוא שם, הוא ישן? הי, השר האחראי

מירב בן ארי:  מי זה?     

חנוך דב מילביצקי: השר קרעי

מירב בן ארי: זה לא לעניין

מירב בן ארי:  מה זה הדבר הזה? אני לא רואה אותו בכלל

קריאה: הוא שנייה עם אל-ג'זירה

מירב בן ארי: אדוני השר, מה קורה איתך? הוא אפילו לא מקשיב

מירב בן ארי:  לא ראיתי ממשלה כזאת

מירב בן ארי:  עשרות שרים, אתה היושב בראש, שיכבדו את הכנסת וישבו בשולחן הממשלה

מירב בן ארי:  עזוב שהוא גם לא שומע

מירב בן ארי:  נראה לי שהוא נרדם

מירב בן ארי:  הי, מה קורה? אתה שר תורן, שב בשולחן הממשלה ותכבד

מירב בן ארי:  אתה יושב שם עם אוזניות? מה אני מפריעה לך, לראות שידורי אל-ג'זירה? בוא שב

מירב בן ארי:  מה זה הדבר הזה? גם הוא יושב בצד, גם עם האוזניות

מירב בן ארי:  מה זה חוסר הכבוד הזה? מה אכפת לך, מה זה משנה? אין, אין, אין

מירב בן ארי:  מהפח אל הפחת

מירב בן ארי:      טוב, מהפח אל הפחת, משר אחד לשר שני, לשר האוצר, הלוא הוא בצלאל סמוטריץ' – חס וחלילה, נראה לך שאני אגיד את זה עליך, נאור שירי, חברי לסיעה וחברי היקר? אין שום סיכוי; אמרתי, משר אחד לשר שני – השר בצלאל סמוטריץ' שבנה לנו את תקציב הביזה, שמייצג את האג'נדה שלו, את הערכים שלו, את האמונה שלו, האמונה שלו כפי שבוטאה בביטאון – אני לא יודעת אם זה ביטאון או עיתון – "למשפחה"; תפיסה כלכלית של "בחֻקֹּתַי תלכו", זה סוג של כלכלת בעזרת השם

מירב בן ארי:  בואו נגיד שבערים החרדיות זה פחות מצליח, אבל זה התקציב של בצלאל

מירב בן ארי:  כסף לא יהיה לכם, האזרחים, אבל זהות יהודית בטוח תהיה

מירב בן ארי:      אנחנו נמשיך לשרת ולשלם, והחבר'ה של בצלאל יקבלו את התקציב שלהם לחיזוק הבערות

מירב בן ארי:  200 מיליון שקל למוסדות חרדיים שלא מלמדים ליבה, 27 מיליון שקל למניעת נשירה מהישיבות, 8 מיליון שקל למניעת גיוס של תלמידי הישיבות

מירב בן ארי:  מניעת הגיוס – זאת אומרת, לא מספיק שאם הוא רוצה לנשור, הוא ילך; גם אם הוא רוצה להתגייס – אל תדאג, אתה לא תתגייס, לא בממשלה הזאת, ובטח שאנחנו נממן את זה גם

מירב בן ארי:      עזוב שזה לא תקציב שמעודד ידע, צמיחה, שירות בצבא – תקציב של השתמטות, של עוני – יש עוד דברים מאוד מעניינים בתקציב הזה, כמובן, כולם עצובים, אבל חייבים לדבר על זה

מירב בן ארי:  בכל בית נורמלי במדינת ישראל, אם יש הוצאות גדולות, מה עושים? מה עושים אצלך, בבית שלך? גם ככה יש לך פה הרבה שעות איתנו

מירב בן ארי:  מה אתה עושה אם יש פתאום הוצאה גדולה בבית שלך? פתאום מסתבר שהגג קרס, חס וחלילה, קרס לך הגג

מירב בן ארי:  הינה, אצלי, לצורך העניין, יש לי בעיה

מירב בן ארי:  אני גרה בבניין ישן, לא בית שלי, אבל הבניין שוקע

מירב בן ארי:  יש הוצאה גדולה לבעלי הדירה

מירב בן ארי:  מה הם עושים? מצמצמים, נכון? זה מה שעושים

מירב בן ארי:  זה הדבר הכי טבעי

מירב בן ארי:  לא צריך להיות גאון כלכלי בשביל זה

מירב בן ארי:       אני מעבירה לך קצת את הזמן, שתהיה איתי

מירב בן ארי:  אני יודעת שמדי פעם אתה גם מקשיב, אבל אני גם נותנת לך עניין

מירב בן ארי:       הרי כל בית במדינת ישראל – לצורך העניין, אפילו אם קורה אסון, חס וחלילה, לאחד מבני המשפחה, דבר ראשון, מצמצמים, כי אומרים: צריכים את הכסף עכשיו

מירב בן ארי:  נכון? מה עשתה מדינת ישראל ביום שנפלה עליה הוצאה מטורפת, באמת? משפחות עקורים – אי-אפשר להתחיל לתאר כמה המדינה משלמת מאז 7 באוקטובר

מירב בן ארי:  נכון? אנחנו מסכימים

מירב בן ארי:  מה עשתה המדינה? במקום לצמצם את המשרדים, במקום לפטר שרים שלא עושים כלום – בבקשה, נתתי כאן דוגמה

מירב בן ארי:  במקום לסגור את החגורה, ואני יודעת שקשה לך כי אתה מהקואליציה, אבל במקום לצמצם את החגורה, מה עשתה? יש כסף לכולם; במקום לצמצם את השולחן הזה ל-18, שאפילו שר אחד לא טורח לכבד את הכנסת, מילא, היא נותנת

מירב בן ארי:  איזה מין ניהול תקציב כושל זה?      הרי, איזה מין בית זה? איזה בית לא מצמצם הוצאות בזמן מלחמה? הבית הזה

מירב בן ארי:  הממשלה הזו

מירב בן ארי:  לא רק שהיא מצמצמת את החגורה, היא מחלקת

מירב בן ארי:  למי היא מחלקת? האם לטובת המפונים? סימון, האם לטובת המפונים?     

סימון דוידסון: לא, לא

סימון דוידסון:  ממש לא

מירב בן ארי: לא, לא, לא

מירב בן ארי:  ממש לא

מירב בן ארי:  היא נתנה לאבי מעוז 25 מיליון שקל, מהר מהר מהר, במשאל טלפוני בלילה

מירב בן ארי:  אפשר לתת לאבי מעוז 25 מיליון שקל? הוא ממש חייב את זה לזהות היהודית שלו

מירב בן ארי:  בוודאי שניתן, אנחנו חייבים שהוא יצביע

מירב בן ארי:  אגב, מה הלחץ שהוא יצביע? עזוב שאתם 64

מירב בן ארי:  מה הלחץ לתת לאבי מעוז 25 מיליון שקל? מה הוא צריך לעשות איתם?     

נאור שירי: יש סופ"ש באילת

מירב בן ארי: מה הוא צריך לעשות איתם? אני באמת תוהה

מירב בן ארי:  עזוב את מה שאתה מקצץ בחינוך, בתרבות, בספורט, כמה כסף של האזרחים

מירב בן ארי:  למה אתה נותן לו את הכסף? למה אתה נותן 27 מיליון שקל לעמותות שמעודדות השתמטות מצה"ל? איך אפשר להסביר את זה? אין הסבר

מירב בן ארי:  אני יודעת מה אתה חושב

מירב בן ארי:  אל תנסה

מירב בן ארי:  עזוב, זה מדהים אותי

מירב בן ארי:      למה האזרחים צריכים לשלם יותר מע"מ? למה מעלים את המס על הטבק? על הסיגריות? אתה יודע שרכב חשמלי, החל מ-2026, על כל 100 ק"מ, אזרחי ישראל, אתם תשלמו עוד 15 שקל

מירב בן ארי:  15 שקל, בדקתי את זה

חנוך דב מילביצקי: לא, את טועה

חנוך דב מילביצקי:  את רוצה שאני אדייק אותך? כי אני מכיר את זה, על זה עבדתי חזק

מירב בן ארי: כן, למה לא? 15 שקל ל-100 ק"מ

חנוך דב מילביצקי: עוד לא

חנוך דב מילביצקי:  הם מדברים כרגע על להכניס את זה מ-2027, את מס הנסועה החשמלי

חנוך דב מילביצקי:  אבל איפה הבעיה הגדולה? הבעיה הגדולה היא שבימים אלו מוקמת ועדה שתבחן הטלת מס נסועה גם על רכבי סולר ובנזין, והיא תגיש את המסקנות שלה עד סוף שנה זו

חנוך דב מילביצקי:  זו הבעיה הגדולה

מירב בן ארי: אוה

מירב בן ארי:  יענו, חנוך, מה אתה אומר לי? בעצם הבעיה היא שכולם ישלמו

מירב בן ארי:  זאת אומרת, המצב חמור עוד יותר: גם ההוא שקנה רכב חשמלי כי רצה לחסוך את הדלק, ישלם

חנוך דב מילביצקי: במי זה פוגע? בפריפריה

חנוך דב מילביצקי:  זה מטרגט את מי שנוסע הרבה, שבדרך כלל בא מהפריפריה

מירב בן ארי: נו, אז למה צריך את המס הזה?     

חנוך דב מילביצקי: ומה הם עושים במקביל? היה צריך להתבטל הפטור על קניית רכבים חשמליים חדשים, והם מאריכים אותו עוד זמן

חנוך דב מילביצקי:  זאת אומרת, מי שיש לו 180,000–200,000 שקל לקנות רכב חדש, אדרבה, יהיה לך פטור עוד שנתיים

חנוך דב מילביצקי:  אלה שנוסעים הרבה, הם ישלמו מס נסועה

מירב בן ארי: אבל זו הממשלה שלך, חנוך, ואתה חבר ועדת הכספים

חנוך דב מילביצקי: זה לא פה, זה לא פה

מירב בן ארי: אותי אתה לא משכנע

חנוך דב מילביצקי: זה לא פה

מירב בן ארי: אבל הוועדה הזאת היא של משרד האוצר שלך

חנוך דב מילביצקי: נכון

מירב בן ארי: של הממשלה שלך

מירב בן ארי:  לא שלי

מירב בן ארי:  אני לא הייתי מביאה את זה בכלל

חנוך דב מילביצקי: אז את יכולה לשאול את חבר הכנסת בליאק, אנחנו נגד הדבר הזה בוועדת הכספים

מירב בן ארי: אוקיי

מירב בן ארי:  אבל מתי הנגד יתבטא?     

חנוך דב מילביצקי: ואני מקווה שתתייצבו לצידי גם בכל הנושא של הפנסיות התקציביות

מירב בן ארי: איזו שאלה

מירב בן ארי:  אם יש מישהו שמתייצב לצידך - - -     

חנוך דב מילביצקי: נכון, בליאק?     

מירב בן ארי: מה, נתת לי 20 דקות? אמרו לי 20 דקות

חנוך דב מילביצקי: לא, קיבלת 15

סימון דוידסון: נתנו 20 דקות

חנוך דב מילביצקי: לי אמרו 15

חנוך דב מילביצקי:  ראדה, חברת הכנסת בן ארי אומרת שיש לה 20 דקות

מירב בן ארי: אני 20 דקות, חנוך, שתדע

מירב בן ארי:  20 דקות, שתדעי

מירב בן ארי:  הייתה לי פה שיחה, לא אכפת לי

מירב בן ארי:  סימון, תדבר איתם שנייה רגע

מירב בן ארי:  אני פשוט מדברת כאן חופשי

מירב בן ארי:  אין לי בעיה

מירב בן ארי:  תסדרו את זה

מירב בן ארי:       אני בעד, רק שתדע

מירב בן ארי:  אני אגיד משהו לטובתך, חנוך

מירב בן ארי:  צריך להתייצב פה לצד הנהגים

מירב בן ארי:  אי-אפשר, אי-אפשר

מירב בן ארי:  כי המע"מ ויום החופש מכל עובד - - -      

חנוך דב מילביצקי: לא נהגים, מי שגר רחוק

מירב בן ארי: אז נו, אז עוד יותר

מירב בן ארי:  אני משכנעת את המשוכנעים

מירב בן ארי:  אתה מבין אותי, אוקיי? בוא נגיד שגם זה מיותר

מירב בן ארי:  מה שבעיניי הגיוני - - -      

חנוך דב מילביצקי: 20 יש, מירב, אני אוסיף לך עוד חמש דקות

מירב בן ארי: בסדר גמור, אין בעיה

מירב בן ארי:       בקיצור, אני רק רציתי להגיד על העניין הזה – המסר שלי ברור: בכל בית נורמלי מצמצמים את החגורה, בכל בית נורמלי מצמצמים בהוצאות

מירב בן ארי:  הממשלה הזאת לא רק שלא מצמצמת בהוצאות, היא לא מצמצמת משרדים, לא מצמצמת שרים ומשיתה את כל ההוצאות על הציבור – רק על הציבור שמשלם; מי שלא משלם ימשיך לקבל את המיליונים שלו

מירב בן ארי:       אני רוצה להגיד עוד משהו אחד לטובת השר הזה, בצלאל, שבאמת קצרה היריעה מלהגיד מה שאני חושבת עליו

מירב בן ארי:  השבוע הוא כינס את מסיבת – איך שזה נקרא

מירב בן ארי:  אני חייבת להקריא לך לכם, תשמעו את דבריו של השר בצלאל סמוטריץ' בפתח ישיבת הסיעה שלו, אוקיי? מה שהוא אמר – זה כמובן על העניין של המילואים בצבא, למי שלא יודע

מירב בן ארי:  הוא אמר: "המנדט של הפיקוד הבכיר של צה"ל - - - אחרי כישלון 7 באוקטובר, הוא מנדט של ניהול המלחמה וזהו

מירב בן ארי:  לא מנדט לעצב את צה"ל החדש והמתוקן

מירב בן ארי:  אני קורא לרמטכ"ל לעצור את סבב המינויים

מירב בן ארי:  זה לא הזמן, את זה יעשה פיקוד התיקון החדש, שימונה לאחר הניצחון והלקחים"

מירב בן ארי:       זה מה שהוא אמר בפתח ישיבת סיעה

מירב בן ארי:  כמובן, כמו תמיד, הם מגבים את צה"ל, תלוי איזה חייל – אם הוא חייל ימני; חייל שמאלני זה כבר משהו אחר

מירב בן ארי:  הוא מוסיף ואומר: "אין זה אומר שאפשר לנצל את הגיבוי הזה ולבצע מחטפים ולקבוע את תפיסת הביטחון העתידית של ישראל, תפיסה שתצטרך להשתנות מהקצה אל הקצה"

מירב בן ארי:      מה בעצם בצלאל סמוטריץ' בא להגיד, כנראה בעקבות אותה הערה פיקודית, או המינויים?  שבעצם בזמן מלחמה אי-אפשר להתעסק במינויים, שזה מעצב את תפיסת הביטחון העתידית של ישראל

מירב בן ארי:  עכשיו תראו, אפילו בשבילו – באמת שיש לי אפס הערכה אליו – זאת אמרה כל כך הזויה, כל כך מנותקת, כל כך מעידה על בן אדם אחד; בעצם, חצי מהשירות שלו הוא בכלל השתמט

מירב בן ארי:  מה הקשר בין מינויים לתפיסת ביטחון? בצלאל סמוטריץ', מי שקובע את תפיסת הביטחון של מדינת ישראל זאת הממשלה

מירב בן ארי:  הראשון שקבע אותה, ואני אזכיר לך, זה דוד בן-גוריון

מירב בן ארי:  כך עודכנו הדרגים הפוליטיים

מירב בן ארי:       מי קובע תפיסת ביטחון? הממשלה

מירב בן ארי:  לא התת-אלוף ולא האלוף, עם כל הכבוד

מירב בן ארי:  הם יכולים להמליץ, אגב, זה גם מה שהם עושים עכשיו, אבל מי שמחליט: רפיח, לא רפיח, להכניס משאיות – למרות שמנסים כל הזמן כאילו להכתים את זה – זאת הממשלה

מירב בן ארי:  היא זאת שמכניסה את המשאיות בכרם שלום

מירב בן ארי:  היא זאת שמאפשרת להצניח סיוע הומניטרי של האמריקאים, היא זאת שמחליטה מה תפיסת הביטחון של מדינת ישראל

מירב בן ארי:  כשהוא אומר דבר כזה, באמת, אפילו בשבילו זה כל כך הזוי, זה כל כך מטופש

מירב בן ארי:  באמת, אין לי איך לתאר את זה

מירב בן ארי:       מה בעצם המטרה של האדון הזה? הרי למה בעצם הוא אומר את זה? בעצם מה המטרה? סימון, אתה יודע מה המטרה בעצם שהוא כאילו נופל על הצבא? מה הוא עושה? הוא מתכונן ליום שאחרי

מירב בן ארי:  הרי ביום שאחרי המטרה של הממשלה הזאת תהיה להפיל הכול על הדרג הצבאי, נכון? זה העניין

מירב בן ארי:  הממשלה הזאת רוצה ביום שאחרי, באותה ועדת חקירה – אגב, מי שראה, יותר מ-90% מהציבור מאמינים שצריכה לקום ועדת חקירה ממלכתית – הוא רוצה להפיל הכול על הדרג הצבאי, זאת המטרה שלו

מירב בן ארי:  כשזאת המטרה שלך, אין ספק שאתה תבוא באמצע מלחמה ותאשים את הצבא שבגלל הצבא יש פה תפיסת ביטחון

מירב בן ארי:       לא יעזור לכם, לא יעזור לכם כל הרעל שאתם שופכים

מירב בן ארי:  מצד אחד אנחנו מגבים את חיילי צה"ל, ביחד ננצח, צה"ל המדהים; מצד שני, אנחנו לא מתבלבלים

מירב בן ארי:  אני יודעת במפורש שהמטרה שלך בסוף היא להכתים את הצבא ביום שאחרי

מירב בן ארי:  שלא תתבלבלו, יש אחריות לצבא, ואין לי ספק שהדרג הצבאי ייקח אחריות

מירב בן ארי:  אין לי ספק שהם ייקחו אחריות מלאה על המחדל של 7 באוקטובר

מירב בן ארי:  אבל בסוף, בשורה התחתונה, הקונספציה שקרסה היא הקונספציה של בנימין נתניהו לחזק את החמאס, להחליש את הרשות

מירב בן ארי:  זאת הקונספציה שקרסה

מירב בן ארי:  כאן אנחנו צריכים להבין שמי שמזרים מזוודות של דולרים לחמאס, בסוף זה יתפוצץ לנו בפנים

מירב בן ארי:  והקריסה של תפיסת הביטחון קרתה בממשלת הימין מלא מלא מלא מלא מלא

מטי צרפתי הרכבי: על מלא

מירב בן ארי: על מלא, שם היא קרסה, כשבצלאל הוא שר האוצר ושר במשרד הביטחון

מירב בן ארי:  את זה צריך לזכור ביום שאחרי

מירב בן ארי:  לא מצד אחד לגבות את חיילי צה"ל ולהגיד: ביחד ננצח, ביחד ננצח –  אבל מצד שני לגלגל את האחריות על הצמרת של צה"ל

מירב בן ארי:  לא יעזור לך, אנחנו יודעים בדיוק, בדיוק מי אחראי על תפיסת הביטחון

מירב בן ארי:  גם סמוטריץ' וגם בן גביר, שני החצי-משתמטים האלה – אחד משתמט אחד שירת שנה וארבע – אנחנו זוכרים בדיוק מי אחראי ומי אשם

מירב בן ארי:       בדקות האחרונות שנותרו לי אני רוצה להגיד מילה על איתי חן, זיכרונו לברכה, לוחם בשריון מנתניה, שאתמול הודיע הרב הראשי – סימון, אני רוצה שתקשיב

מירב בן ארי:  אני יודעת שאני נופלת עליך אבל חשוב לי שתקשיב

מירב בן ארי:  יש לי משהו להגיד על איתי חן, זיכרונו לברכה

מירב בן ארי:  אתה מכיר את המשפחה מצוין

מירב בן ארי:  גם ביום שהיינו בנתניה במוניציפלי הם עמדו שם

מירב בן ארי:  אני רוצה להגיד לך משהו

מירב בן ארי:  אתה יודע, אבל זה משהו חשוב שהציבור צריך לדעת, ואתה, שאתה שמכיר את המשפחה גם

מירב בן ארי: אתמול הרב הראשי הרי הודיע למשפחה של איתי שבאמת הממצאים מעידים על כך שהוא נהרג

מירב בן ארי:  הוא נהרג ב-7 באוקטובר כשהוא לחם לצד חבריו לשריון

מירב בן ארי:  אגב, הוא התעקש להתגייס לשריון

מירב בן ארי:  ממש נשאר בבקו"ם כל הלילה, התעקש להגיע לשריון

מירב בן ארי:  באמת, לרובי וחגית, אני מוסרת את תנחומיי

ארז מלול: סימון, אתה מכיר את המשפחה מנתניה?     

מירב בן ארי: הוא מכיר, כן

מירב בן ארי:  בגלל זה אני רוצה

סימון דוידסון: גם חבר וגם שכן

מירב בן ארי: אני כן רוצה להגיד לך משהו

מירב בן ארי:  אתמול אחר הצוהריים נשיא ארצות הברית הוציא הודעת ניחומים - -       

סימון דוידסון: הוא גם אזרח ארצות הברית

מירב בן ארי: - - למשפחת חן

מירב בן ארי:  הוא התקשר בעצמו לרובי, אביו של איתי

מירב בן ארי:  בזמן שעשה את זה נשיא המעצמה הגדולה ביותר, נתניהו צייץ וביקש מעוקביו לצפות בדברים לשדולה הפרו-ישראלית איפא"ק

מירב בן ארי:  בזמן שהנשיא מתקשר, זה מה שראש הממשלה אומר: צפו בדבריי לאיפא"ק, כך, ישראל תנצח ולחץ בין-לאומי לא יעצור אותנו

מירב בן ארי:      ההודעה של ביידן מדגישה את הפער העצום בין ממשלת ישראל וההתייחסות שלה למשפחות החטופים כאל נטל לבין היחס האישי של הבית הלבן למשפחה

מירב בן ארי:  יומיים לפני כן, חגית, אימא של איתי, ורובי, חזרו מוושינגטון, לאחר שביידן הזמין אותם להיות האורחים שלו בנאום שלו מול האומה האמריקאית

מירב בן ארי:  תבינו את ההבדל

מירב בן ארי:  רובי סיפר לפני כחודש שהוא פגש את ביידן יותר פעמים מאשר את נתניהו

מירב בן ארי:  עד לרגע זה נתניהו לא הוציא הודעת ניחומים אחת למשפחת חן

מירב בן ארי:  שום סליחה ומחילה, כמו שראינו גם את אותה – שקרע לי את הלב – שבגיל 17 היא אומרת: למה לא מבקשים ממני סליחה? אגם, נכון? אתמול

מירב בן ארי:  נתניהו לא צייץ, לא נאם, לא התראיין, לא שלח ניחומים, דבר וחצי דבר על הנפילה של איתי

מירב בן ארי:       איתי נפל כלוחם בשריון

מירב בן ארי:  הוא וחבריו לטנק נלחמו בגבורה מתוך הטנק שלהם מול מוצב נחל עוז, חיסלו עשרות מחבלים והצילו בגופם את תושבי קיבוץ נחל עוז

מירב בן ארי:  נתניהו לא התקשר למשפחה

סימון דוידסון: בושה

מירב בן ארי: ביידן התקשר

מירב בן ארי:  הוא שכח מה זה להיות מנהיג

מירב בן ארי:  הוא שכח את החמלה

מירב בן ארי:  במשמרת שלו, וזה מה שמתחבר לכל הדברים שאמרתי, קרה האסון התנ"כי הזה, סדר גודל תנ"כי, 134 חטופים עדיין בידי חמאס

מירב בן ארי:  ולמען כולם, למען המשפחות של הנרצחים, למען המשפחות השכולות, למען הפצועים, למען העקורים, כדי שתהיה פה תקומה, אנחנו חייבים לצאת לבחירות, ואנחנו חייבים להחליף את הממשלה הזאת

מירב בן ארי:  אנחנו חייבים הנהגה אחרת

מירב בן ארי:  ההנהגה הזאת צריכה להרים את המדינה הזאת מעפר

מירב בן ארי:  והדבר שהכי חסר להנהגה הזאת זה חמלה

מירב בן ארי:  וזה מתחבר לכל מה שאמרתי – חמלה למשפחה שחיפשה כל כך את הבן שלה, הפכה כל אבן למצוא את זה

קריאות: - - -     

מירב בן ארי: אבל זה מאוד מפריע לי

מירב בן ארי:  אז תצאו החוצה, אתם לא צריכים להיות פה, גם ככה אתם - - -     

ארז מלול: חבר הכנסת דן אילוז, זה מפריע

מירב בן ארי: תצאו, אתם גם ככה לא עושים כלום, בשביל מה אתם נמצאים שם?     

ארז מלול: מנהלת הסיעה שלך נמצאת שם

מירב בן ארי: זה לא משנה

מירב בן ארי:  זה לא צריך לקרות

מירב בן ארי:  אגב, גם איתה, אתה צודק

מירב בן ארי:       אני רוצה לסיים ולומר: נתניהו איבד את החמלה, הממשלה הזו גם

מירב בן ארי:  וזה בכול: מלצמצם את החגורה בתקופה הכי קשה של מדינת ישראל – הם לוקחים כסף מהאזרחים הכי מסכנים; מלהעלות את המע"מ; מלהעלות את הטבק; מלהעלות את הרכבים; מלהעלות כל מס אפשרי; מלקחת יום חופשה מכל אזרח

מירב בן ארי:  זה חוסר חמלה

מירב בן ארי:  במקום לצמצם את המשרדים שלהם

מירב בן ארי:       ולהבדיל, זה גם חוסר חמלה - -     

מיקי לוי: פי ארבעה הוצאות ממשלה

מיקי לוי:  פי ארבעה

מירב בן ארי: - - להתקשר למשפחה שכולה, שחיפשה את הבן שלה יום אחרי יום, הפכה כל אבן – אל תדאג, אני מסיימת

ארז מלול: לא דואג

ארז מלול:  אני נראה מודאג? לא, איתך אף פעם אני לא מודאג

מירב בן ארי: תודה

מירב בן ארי:  באתי להגיד לך: תודה, חבר

מירב בן ארי:  אתה באמת חבר

מירב בן ארי:       אני רק חייבת להגיד מילה אחת לרובי וחגית: עם ישראל איתכם

מירב בן ארי:  עם ישראל ימשיך ללוות אתכם

מירב בן ארי:  עם ישראל ימשיך ללוות את כל משפחות החטופים

מירב בן ארי:  אומנם שעון החול – כל הזמן הסתובבת – מבחינתך הוא נגמר, אבל יש עוד 134 חטופים, ונעשה הכול כדי להחזיר אותם הביתה

מירב בן ארי:  תודה רבה

ארז מלול: השם ייקום דמו של החייל

מירב בן ארי: של איתי

ארז מלול: חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה, 12 דקות לרשותך

מרב מיכאלי: הרבה דברים מאוד קשים נאמרו כאן במהלך השעות האחרונות על התקציב המושחת ביותר בתולדות מדינת ישראל, שהממשלה, ממשלת החורבן הזאת, מעבירה; ממשלת חורבן לא רק של הביטחון שלנו, לא רק של החברה שלנו, אלא גם של הכלכלה שלנו

מרב מיכאלי:       אבל בזמן שעמדו כאן ופירטו את השחיתויות, התקלות, הנזקים והפגמים בתקציב הזה, מה שנקרא השיירה עוברת

מרב מיכאלי:  לממשלה הזאת לא אכפת – לא אכפת מה אומרים עליה, לא אכפת מה מתפרסם עליה

מרב מיכאלי:  אין שום דבר שיכול להביך אותה, אין שום דבר שיכול לגרום לה לא לעשות את הדברים המגונים, המעשים המגונים שהיא עושה במדינת ישראל, בחברה הישראלית, בכלכלה הישראלית בתקציב הזה

מרב מיכאלי:  שום דבר

מרב מיכאלי:  פשוט לא משנה להם

מרב מיכאלי:      אבל בזמן הזה קרה עוד דבר: התפטר והלך הביתה ראש המטה של אלוף ניצן אלון, שעומד בראש המינהלת להשבת החטופות והחטופים שלנו

מרב מיכאלי:  ראש המטה הזה, איש מילואים, שיצא לחל"ת של חודשים ארוכים מאוד ועבד לילות כימים, יחד עם כל המינהלת הזאת, למצוא מידע על החטופות והחטופים שלנו ולהביא כל מה שאפשר כדי לנהל משא ומתן אפקטיבי להחזיר אותם, הוא הלך הביתה משום שהתסכול שלו מהמשא-ומתן התקוע הגיע עד כאן

מרב מיכאלי:  והתסכול שלו הוא לא מחמאס, כי חמאס הוא האויב, חמאס הוא האויב

מרב מיכאלי:  אני לא מצפה מחמאס שיבוא במחוות הומניטריות ויחזיר את החטופות והחטופים

מרב מיכאלי:  אבל אני מצפה מהקבינט, ומראש הממשלה של האזרחיות והאזרחים האלה, שיעשה את זה

מרב מיכאלי:  והאיש הזה הלך הביתה משום שזה לא קורה, משום שראש הממשלה מצמצם את המנדט של צוות המשא ומתן במקום להרחיב אותו, משום שראש הממשלה מסרב לשלוח משלחות למשא ומתן בקהיר, משום שראש הממשלה ממדר את החברים בקבינט מאינפורמציה רלוונטית לאפשרות להחזיר את החטופות והחטופים

מרב מיכאלי:      ובינתיים מתראיינים כל מיני חברים בקבינט – שר הביטחון, איזנקוט – מתראיינים, או בהצהרות, או מתדרכים, ואומרים כל מיני מילים, כל מיני תלונות וכל מיני אי-שביעויות רצון מהאופן שבו הדברים מתנהלים, באופן שמבהיר – שמי שקוראת היטב בין כל הדברים האלה שקורים מבינה שראש הממשלה מונע את החזרת החטופות והחטופים

מרב מיכאלי:  מונע אותה

מרב מיכאלי:  מונע מלעשות את כל מה שאפשר לעשות, וחובה עלינו לעשות, כדי להחזיר את 134 האזרחיות והאזרחים האלה, שנמצאים בגיהינום בשבי בעזה

מרב מיכאלי:       מונע – וכמובן אחר כך, כשחלילה, חס וחלילה, יהיה מאוחר מדי, והתוצאות יהיו עוד יותר טרגיות, והכול יהיה עוד יותר נורא, ותתברר אחריותו המזעזעת, הוא ישלח את כל חברות וחברי הקואליציה להגיד: אני לא ידעתי, אני רק עשיתי מה שהדרג הצבאי המליץ

מרב מיכאלי:  מה זאת אומרת? הדרג המדיני הוא חותמת גומי לדרג הצבאי

מרב מיכאלי:  הם הביאו את ההמלצות, הם הציעו את ההצעות, הם התוו את המתווים

מרב מיכאלי:       אז אני אומרת לכן ולכם כאן, בצורה המפורשת והברורה ביותר שאפשר לומר: הדרג הצבאי והדרג שעוסק אשכרה בהחזרת החטופות והחטופים מציע הצעות, דוחק בדרג המדיני, מבקש את המנדט ואומר מה אפשר לעשות; והדרג המדיני, שהוא ראש הממשלה, מונע את זה

מרב מיכאלי:  כשהוא יבוא ויגיד אחר כך: אני הייתי חותמת גומי, אני לא ידעתי, אני לא שמעתי, תדעו שהוא משקר

מרב מיכאלי:  הוא משקר עכשיו, הוא שיקר בעבר, והוא ישקר אחר כך

מרב מיכאלי:       אבל החטופות והחטופים האלה צריכות וצריכים להיות מוחזרים, חברות וחברים

מרב מיכאלי:  זה הדבר הדחוף ביותר עכשיו, יותר מכל דבר אחר

מרב מיכאלי:  כל מה שאפשר לעשות כדי לגרום לזה לקרות צריך להיעשות עכשיו

מרב מיכאלי:  ולכן אני מנצלת את הבמה הזאת, שבה כנסת ישראל תעביר תקציב מושחת, ששודד את החברה הישראלית – לא רק את הקופה הציבורית, אלא אשכרה לוקח לאנשים: לוקח להם יום הבראה; לוקח להם עוד כסף מע"מ; לוקח להם את השירותים של חינוך, בריאות, רווחה, ותחבורה שהם צריכות וצריכים לקבל; לוקח לחלקים הכי פגועים ומוחלשים בחברה הישראלית, כמו הקהילה הלהט"בית, כמו החברה הערבית, לוקח להם את התקציבים שכבר הובטחו להם והוקצו להם; תקציב שהוא באמת שחיתות רקובה, רקובה ומכוערת במיטבה – אני משתמשת בבמה הזאת כדי להגיד לכם: אין לכם בושה על שום דבר אחר, אבל על חיי 134 החטופות והחטופים האלה אתם לא יכולות ויכולים להמשיך ולשחק משחקים פוליטיים מטונפים כדי להמשיך ולדאוג לתחת של ראש הממשלה בנימין נתניהו

מרב מיכאלי:  לא, אדוני, החיים שלהם לא בשביל זה

ארז מלול: תודה רבה

ארז מלול:  חבר הכנסת איימן עודה

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת וחברות הכנסת, בהתחלה אני רוצה לאחל צום קל לכל הצמים, רמדאן כרים

איימן עודה:  אנחנו נמצאים בנקודת זמן היסטורית, יותר יהודים ויותר פלסטינים נהרגים כל יום מהסכסוך הישראלי–פלסטיני, ואני מאמין, שאנחנו יכולים לקום מזה

איימן עודה:  לקום מזה רק יחד כי זו האפשרות היחידה

איימן עודה:  אנחנו, הפלסטינים אזרחי מדינת ישראל, אזרחים במדינה שכובשת את העם שלנו

איימן עודה:  היש מצב יותר קשה מזה? היש אזרחות שמתנגשת עם הלאומיות כמו האזרחות והלאומיות שלנו? כמו בכל חיינו הפוליטיים, גם עכשיו, מעל הבמה הזאת, אני מדבר אליכם כהולך על חבל דק, דק מאוד

איימן עודה:  אני מנסה לשמור על שיווי משקל ולהלך על החבל הדק הזה מעל התהום שבה אנחנו נמצאים ואל עבר עתיד של יציבות המושתתת על שלום ופיוס, וזהו העתיד היחיד שיאפשר לנו לחיות בצורה טבעית

איימן עודה:       ללכת כל החיים על חבל דק זה לא קל

איימן עודה:  לפעמים אני מאבד שיווי משקל ונופל קצת לצד האזרחי, ואז הדבר אינו מוצא חן בעיני חלקים מהחברה הפלסטינית; לפעמים אני מאבד שיווי משקל ונופל קצת לצד הלאומי, ואז הדבר אינו מוצא חן בעיני חלקים מהחברה היהודית

איימן עודה:  ולפעמים החבל הזה נהפך דק עד לבלתי אפשרי, כמו בחודשים האחרונים, ויש מי שכועס ודורש מאיתנו לבחור בצד שלו

איימן עודה:  כל חיינו ידענו, שאם ניענה לכעסים וניפול לצד אחד, אנחנו נתרסק, ואם ניפול לצד השני, נצא מעוותים

איימן עודה:  אנחנו בוחרים בדבר היחיד הנכון וגם האפשרי מבחינתנו, וזה להיות חלק מהעם הפלסטיני מבחינה לאומית וחלק ממדינת ישראל מבחינה אזרחית, ולשכנע את שני העמים שמגיעות לשניהם זכות להגדרה עצמית והשגת השלום

איימן עודה:       אחד הדברים שהבהילו אותי בחודשים האחרונים הוא חוסר הרגש הכמעט-טוטלי מצד חלקים נרחבים משני הצדדים

איימן עודה:  אחרי 7 באוקטובר חלקים גדולים מהפלסטינים התלהבו, ובחודשים האחרונים חלקים גדולים מהיהודים לא מעוניינים לשמוע כלל וכלל על הרג של כ-40,000 פלסטינים, ביניהם כ-15,000 ילדים מתחת לגיל עשר

איימן עודה:  העובדה הזו צריכה לקומם כל בן אדם בהיותו בן אדם

איימן עודה:       הפלסטינים אזרחי מדינת ישראל הם כמעט היחידים שראו את ערוצי הטלוויזיה 12 ו-13, וראו את אל-ג'זירה ואת אל-מיאדין

איימן עודה:  הם אלה שראו ילדים הרוגים משני הצדדים

איימן עודה:  הם היחידים שראו אימהות יהודיות ופלסטיניות בוכות, ובכו יחד עם כולן; ששמעו סיפורים משני הצדדים; שיודעים ערבית ועברית, תרבות ערבית, או פלסטינית, ויהודית-וישראלית

איימן עודה:  הם אלה שצועקים מעל: החבל הדק, שחררו אותנו, את כולנו

איימן עודה:      אנו צועקים, כי בחלקת אדמה זו יש שבעה מיליון פלסטינים ושבעה מיליון יהודים

איימן עודה:  בדם, יזע ודמעות הוכיחו גם היהודים וגם הפלסטינים שהם עמים, וככאלה – הם ראויים וזכאים להגדרה עצמית, לביטחון ולקיום שוויוני וצודק

איימן עודה:  את זה אפשר להשיג בפתרון שתי המדינות

איימן עודה:       אני רוצה להגיד לכם ולכן שהאלטרנטיבה לפתרון שתי המדינות אינה מדינה אחת

איימן עודה:  האלטרנטיבה היא שבתוך עשור חלק גדול מהיהודים והפלסטינים שיכולים להרשות לעצמם לעזוב, יעזבו, אבל הפנאטים משני הצדדים יישארו, ברוך השם

איימן עודה:  וכך ייראו פני הארץ הזאת: חיים על החרב, בתי קרבות מתרחבים

איימן עודה:  אנחנו יכולים לבחור בביטחון

איימן עודה:  אנחנו יכולים לבחור בשגשוג וברווחה

איימן עודה:  אנחנו חייבים לבחור בחיים, בשלום

איימן עודה:       יש משמעות לעבר

איימן עודה:  המורשת של כל עם היא התשתית של הקיום שלו, של הנרטיב שלו

איימן עודה:  אלה דברים חשובים, אפילו חשובים מאוד, אבל יש דברים חשובים אפילו יותר – העתיד של כולנו

איימן עודה:  בואו נבנה את העתיד הזה יחד

איימן עודה:  נתחיל מההווה, מהנקודה הקשה והכואבת שאנחנו נמצאים בה, ונאמר את האמת הפשוטה: שום דבר, גם לא עוולות הכיבוש, לא מצדיק את הטבח של 7 באוקטובר

איימן עודה:  ושום דבר, גם לא הזוועות של 7 באוקטובר, לא מצדיק הרג והרעבה של ילדי עזה

איימן עודה:       אחד האנשים הטובים אמר לי: דבר עם כל עם בשפה אחרת, הפלסטינים רוצים שחרור לאומי, והיהודים רוצים ביטחון, קצת טקטיקה לא תזיק

איימן עודה:  האמת שיש בזה משהו, אין ספק, ובכל זאת, אני מתעקש להיאבק נגד מי שעשה את השלום לנחלתם של יפי הנפש

איימן עודה:  והמילה "כיבוש" – נחלת הקיצונים, והמילה "דמוקרטיה" – נחלת הפריבילגים

איימן עודה:  זה לא התחיל מ-7 באוקטובר, אלא היה במשך כל העשור הקודם

איימן עודה:  וכל הניסיון של כ-100 שנה, כל הניסיון הזה צועק בפנים שלנו שבלי השלום אין צדק, אין ביטחון, אין יציבות ואין אופק

איימן עודה:  והוא צועק בפנים שלנו שאין דמוקרטיה עם כיבוש ואפליה

איימן עודה:  השלום הוא הדרך המרכזית לכל טוב – לצדק, ביטחון, דמוקרטיה, שוויון, שגשוג וצדק חברתי

איימן עודה:       אני פוגש אנשים משני העמים, שאומרים לי, כך אומרים לי: מזה לא נתאושש, אחרי מה שקרה, אין עם מי לדבר

איימן עודה:  אני אומר להם, ואני אומר גם לכם ולכן: הרבה מעמי העולם עברו זוועות שהיו בהן הרג של מיליונים, וידעו יחד לקום מזה

איימן עודה:  גם אצלנו, ב-1991 הייתה האינתיפאדה הראשונה בעיצומה; מישהו האמין, שרק אחרי שנה אחת יתחילו שיחות היסטוריות בין ההנהגה הישראלית וההנהגה הפלסטינית ושייחתמו הסכמי אוסלו? ומלחמת יום כיפור ב-1973, מישהו האמין שרק כעבור חמש שנים ייחתם הסכם שלום בין ישראל למצרים? גם שלום זה, וכל שלום אחר, מלמד אותנו שלב הסכסוך הוא הסוגיה הפלסטינית, ולא כל שלום או נורמליזציה עם כל מדינה אחרת

איימן עודה:       נבחרתי לכנסת ב-2015

איימן עודה:  בנאום הראשון שלי אמרתי שעד שנת 2025 יהיה שלום בין ישראל לפלסטינים

איימן עודה:  אני מאמין שזה עדיין בהישג ידנו

איימן עודה:  ברור שאין סימטריה בין הכובש לנכבש

איימן עודה:  בין המדינה המסודרת לבין עם שנאנק תחת כיבוש

איימן עודה:  ובכל זאת, צריכים שני הצדדים להכיר זה בסבל זה, סבל גדול וקשה ומייסר; שני הצדדים צריכים להכיר בזכות להגדרה עצמית של שני העמים ולחיות בביטחון מלא

איימן עודה:  אנחנו צריכים להשתחרר מהשאיפה לצדק מוחלט, ולזכור שהצדק במובן העמוק של המילה ייעשה כשהילדים שלנו, ילדים יהודים וילדים פלסטינים, יחיו חיים פתוחים ושוויוניים, חיים בשלום

איימן עודה:  זה צדק

איימן עודה:  אנחנו צריכים להשתחרר מהתפיסה של הכול או כלום

איימן עודה:  יש רק תחום אחד שבו זה הכול או כלום, וזה המוות והחיים

איימן עודה:  אז אני מציע שנבחר בחיים, והפשרות הן טבע החיים

איימן עודה:  בואו נבחר בפשרות של החיים, בואו נפסיק את המלחמה

ארז מלול: תודה רבה

איימן עודה: בואו נבחר באומץ, בתקווה, בואו נבחר בשלום

איימן עודה:  אנחנו, הפלסטינים אזרחי מדינת ישראל, רוצים להפוך את החבל הדק לגשר למען השלום

איימן עודה:  אני קורא לשני העמים, למרות הכאב העצום: בואו נצעד ביחד על הגשר הזה

איימן עודה:  תודה רבה לכם

ארז מלול: תודה רבה

ארז מלול:  חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח

ארז מלול:  חבר הכנסת אביגדור ליברמן, בבקשה, לרשותך עד 20 דקות

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו דנים בתקציב למרות שהיינו אמורים לאשר אותו מזמן, ולא לפני הרבה חודשים כבר הצבענו על תיקון לתקציב

יוליה מלינובסקי: לא שומעים טוב

אביגדור ליברמן: אני מקווה ששומעים טוב

אביגדור ליברמן:  למה אנחנו בכלל דנים על התקציב? כי הגישו בזמנו תקציב שהוא לא רלוונטי

אביגדור ליברמן:  ואני אומר לכם מראש: גם התקציב הנוכחי שאנחנו מצביעים עליו היום הוא פשוט תקציב לא רלוונטי

אביגדור ליברמן:  הדבר הראשון והבולט לעין הוא יעד הגירעון

אביגדור ליברמן:  הרי קבעו בתקציב הזה יעד גירעון של 6

אביגדור ליברמן: 6%

אביגדור ליברמן:  אני אומר לכם שאנחנו כבר, מכל הנתונים שרואים, נגיע ל-7

אביגדור ליברמן: 5%, ואולי אף ל-8%

אביגדור ליברמן:  אין שום קשר למציאות

אביגדור ליברמן:  יצטרכו עוד פעם לתקן

אביגדור ליברמן:  עוד פעם יצטרכו לתקן יעד גירעון

אביגדור ליברמן:       הדבר הנוסף, שהוא גם בולט לעין: ההבטחות והמציאות

אביגדור ליברמן:  מי זוכר את נתניהו לפני הבחירות? באמת איזה תמונות מדהימות: נתניהו מבקר בסופר

אביגדור ליברמן:  מישהו זוכר את נתניהו מבקר בסופר, חוץ מלפני הבחירות? אתם זוכרים מה הבטיחו? להוריד את יוקר המחיה

אביגדור ליברמן:  מאז אנחנו רואים שהכול רק עולה, הדברים הבסיסיים

אביגדור ליברמן:  שמן זית – לדעתי כבר עלה ב-5%, קפה – ב-12%

אביגדור ליברמן:  זה מה שנקרא הורדת יוקר המחיה?      אתה זוכר, אדוני היושב-ראש, תמונה אחרת – נתניהו בתחנת דלק, ממלא דלק, מתלונן על מחירי הדלק? אתה יודע מה קורה עם מחיר הדלק, אדוני היושב-ראש? עוד פעם קפץ

אביגדור ליברמן:  לדעתי, כבר הגיע ל-7

אביגדור ליברמן: 5, וזה ימשיך לעלות, כי פתאום גילינו שאין מקור תקציבי לסבסד את הבלו, אז עוד פעם הדלק יעלה

אביגדור ליברמן:  אגב, מחירי החשמל כבר עלו, 2

אביגדור ליברמן: 6%, מחירי המים עלו

אביגדור ליברמן:  אז מה יקרה עם כל המוצרים, תעשייה? עוד פעם המחירים יעלו

אביגדור ליברמן:  איפה יוקר המחיה? איפה חינוך מגיל אפס? מה שאנחנו בינתיים רואים זה באמת שרק המיסים עולים: הצבענו על צו להעלות את המע"מ ב-1% – 7

אביגדור ליברמן: 2 מיליארד שקל

אביגדור ליברמן:  מה עוד? מס בריאות – גם עלה

אביגדור ליברמן:  עובדים – לקחו יום הבראה מהעובדים, כדי לסבסד את הכספים הקואליציוניים, לא לשום דבר אחר

אביגדור ליברמן:       ולכן, ההתנהלות כלכלית היא בדיוק כמו ההתנהלות הביטחונית לפני 7 באוקטובר, באותה דרך

אביגדור ליברמן:  כל מה שניתן לקלקל – מקלקלים

אביגדור ליברמן:  כל מה שאפשר להרוס – הורסים

אביגדור ליברמן:  איפה מנועי צמיחה? כמה קרקעות שיווקו ב-2023? כמה יחידות דיור היו, כמה התחלות בנייה ב-2023? ירידה? 50%? 60%?      

ארז מלול: חבר הכנסת ולדימיר, זה מפריע

אביגדור ליברמן: הופעתי בפני נשיאות התאחדות הקבלנים, אנשים שבאמת מקדמים כלכלה, אנשים לא פוליטיים

אביגדור ליברמן:  הם אומרים: מעולם לא היה מצב כל כך קשה בענף הבנייה כמו שהיום, כי תוסיף לזה גם ריביות, אלה שלוקחים ליווי בנקאי וצריכים גם לשלם את כל ההלוואות, כולל הריבית

אביגדור ליברמן:       מבחינה כלכלית, התנהלות היא, באמת – כל דוכן פלאפל מתנהל הרבה יותר טוב מכלכלת ישראל

נאור שירי: צריך להצמיד להם חשב מלווה

אביגדור ליברמן: מה זה חשב מלווה, צריך פה פשוט להכריז על פשיטת רגל

אביגדור ליברמן:  באמת, הממשלה הזאת פשטה רגל, בטח ובטח בתחום הכלכלי

אביגדור ליברמן:  אני יכול להמשיך ולדבר הרבה על נושא הכלכלה, אבל נאמר כבר הכול, גם על הריביות שאנחנו משלמים

אביגדור ליברמן:  הרי כולם שואלים: אז מה, איך זה ישפיע על האזרח? קודם כול, כולנו נצטרך לשלם הרבה יותר ריביות

אביגדור ליברמן:  אגב, מדינת ישראל נכון להיום משלמת 48 מיליארד שקל ריבית בשנה על כל ההלוואות, פלוס עוד 160 מיליארד שקל, לדעתי, קרן

אביגדור ליברמן:  כלומר, החזר החובות של מדינת ישראל בשנה זה 208 מיליארד שקלים

אביגדור ליברמן:  זה התקציב הכי גדול, כפול מתקציב צה"ל עם כל הוצאות המלחמה

אביגדור ליברמן:  אז במקום להוריד את הגיבנת רק מגדילים אותה

אביגדור ליברמן:       ולכן אני אומר לך, אנחנו גם נצטרך מהשנה הבאה להחזיר יותר

אביגדור ליברמן:  ויתרה מזאת, ברור שבתנאים כמו שהם היום בכל סוכנויות דירוג האשראי הולכים להוריד את דירוג האשראי של מדינת ישראל

אביגדור ליברמן:  זה אומר שעוד פעם אנחנו נעלה פה ריביות

אביגדור ליברמן:  לכן אמרתי: המצב הכלכלי הוא כמו מצב הממשלה, כמו מצב הקואליציה

אביגדור ליברמן:       אבל אני רוצה לנצל את הזמן לעוד כמה דברים, אדוני היושב-ראש

אביגדור ליברמן:  ואני שואל אותך, כחבר בקואליציה: אם היו מביאים להנהלת הקואליציה או לקבינט המדיני-ביטחוני לאישור את יוזמת ראש הממשלה לאשר העברת יתומים מעזה ליהודה ושומרון, האם היית מצביע בעד הדבר הזה? הרי זה יתומי מחבלים, דואגים ליתומים של המחבלים

אביגדור ליברמן:  מה עם היתומים שלנו מהמלחמה? מה זאת אומרת שראש הממשלה לבד לוקח החלטה כזאת ומחליט להעביר יתומים מעזה? לא רק יתומים, גם מלווים, כנראה גם עוד קרובי משפחה של המחבלים, מעזה ליהודה ושומרון

אביגדור ליברמן:       אני שומע דבר נוסף

אביגדור ליברמן:  היה מפגש מרתק בין היועץ לביטחון לאומי של מדינת ישראל צחי הנגבי לבין מאג'ד פרג', ראש המנגנונים הביטחוניים של הרש"פ, מקורבו של אבו מאזן, והם דנו על שיתוף פעולה בין הרשות הפלסטינית למערכת הביטחון הישראלית לגבי הסידורים ברצועת עזה

אביגדור ליברמן:  אם ההצעה הזאת הייתה מגיעה לקבינט הביטחוני-מדיני, אני בטוח שגם שר האוצר סמוטריץ', גם השר לביטחון הפנים בן גביר, כמובן היו תומכים בדבר כזה, בטח גם אתה היית תומך בזה

אביגדור ליברמן:  שיתוף פעולה בין מדינת ישראל לבין רש"פ בתוך עזה, אחרי כל ההכרזות של נתניהו

אביגדור ליברמן:       ויש עוד דבר מעניין

אביגדור ליברמן:  אדוני היושב-ראש, אולי אתה יודע איפה נמצא כרגע השר רון דרמר? יש לך מושג? אתה יודע, אני מסתכל שבוע אחרי שבוע, אני לא מוצא את רון דרמר

אביגדור ליברמן:  מישהו ראה אותו בכנסת, בירושלים, במדינת ישראל? אני מציע לך, תבדוק, מאז כהונתו כשר, כמה ימים הוא היה במדינת ישראל

אביגדור ליברמן:  אני מאוד אוהב את רון דרמר, מכיר אותו הרבה שנים, איש נהדר, בטח אחד האנשים הבקיאים בפוליטיקה האמריקנית, מחובר לכולם, מכיר את מסדרונות הממשל

אביגדור ליברמן:  אבל איפה הוא נמצא?      האם יש ועדה שמבקרת את פעילות השר? בדרך כלל בכנסת יש תמיד ועדה מקבילה שמבקרת פעילות של שר כזה ואחר

אביגדור ליברמן:  אולי אדוני יודע באיזו ועדה מתקיים פיקוח על פעילותו של השר דרמר? אז אני אגיד לך - -     

ארז מלול: הרבה שאלות לנאום אחד

אביגדור ליברמן: כן

אביגדור ליברמן:  אני אומר לך, אתה יודע איפה הוא נמצא? הוא נמצא בארצות הברית, הוא נמצא בסעודיה

אביגדור ליברמן:  למה אני מעלה את זה פתאום? אתמול קיבלתי טלפון מידיד ותיק בוושינגטון שמעורה מאוד בפוליטיקה האמריקנית, מאוד מעורה בכל מה שנעשה בפנטגון ו-State Department ובבית הלבן, והוא מספר לי סיפור

אביגדור ליברמן:  הוא אומר: תשים לב, נתניהו – או רון דרמר בשם נתניהו – התחייב לסעודים על שלושה דברים

אביגדור ליברמן:  איזה שלושה דברים? הקמת מדינה פלסטינית

אביגדור ליברמן:  אני שואל: הקמת מדינה פלסטינית? הוא אומר: כן, הניסוח יהיה: מדינה פלסטינית מינוס, מדינה פלסטינית מפורזת, כנאום בר-אילן וכו' וכו'

אביגדור ליברמן:  אמרתי: מעניין מאוד

אביגדור ליברמן:  מה הדבר השני? הדבר השני שנתניהו התחייב הוא שאנחנו נעזור לסעודים להעביר בקונגרס את האישור לתוכנית הגרעין הסעודית

אביגדור ליברמן:  כלומר, הסעודים מבינים שהם מתקשים, שאין להם רוב בקונגרס להעברת התוכנית הסעודית, אז מדינת ישראל מתחייבת לסעודים שהם יעבירו בקונגרס את התוכנית הסעודית

אביגדור ליברמן:  ומה ההבטחה השלישית? גם מרתקת

אביגדור ליברמן:  ההבטחה השלישית היא שישראל מתחייבת לא לפגוע במתקנים, מתקני הגרעין הסעודי כאשר יוקמו, וזה לא משנה מתי ואיך ואיזה מתקנים בדיוק

אביגדור ליברמן:       שלוש התחייבויות מרחיקות לכת

אביגדור ליברמן:  זה עבר את הנהלת הקואליציה, אדוני היושב-ראש? אתה זוכר דבר כזה בנשיאות הכנסת? זה עבר את הקבינט המדיני-ביטחוני? זה עבר את קבינט המלחמה? אני לא יודע

אביגדור ליברמן:  אולי כל הסיפור לא נכון, אולי זה סתם בדיות, אולי אני סתם חלמתי חלום בלהות בלילה, אבל כדאי מאוד לבדוק

אביגדור ליברמן:      אדוני יושב-ראש הקואליציה, אני מדבר הרבה על הנהלת הקואליציה, אני מקווה שאחר כך תוציא, תדפיס את הנאום שלי ותתייחס שם לכל הדברים

אביגדור ליברמן:  אתה בוודאי תתמוך בהקמת מדינה פלסטינית, כמו שתמכת בדיוק בהעברת יתומים מעזה ליהודה ושומרון, אדוני היושב-ראש

אביגדור ליברמן:  זה בטח גם באישורך, עם כל המלווים

אופיר כץ: אני יו"ר קואליציה, אתה יודע

אביגדור ליברמן: אני מופתע

אביגדור ליברמן:  מה זה? בלי ידיעת יושב-ראש קואליציה מתקבלת החלטה כזאת? באמת מוזר

אביגדור ליברמן:  ובטח המפגש בין מאג'ד פרג' – אדוני יושב-ראש הקואליציה, אני מקווה שגם המפגש של ראש המל"ל צחי הנגבי עם מאג'ד פרג' היה באישורך וגם התוכנית לשיתוף פעולה בין רש"פ למדינת ישראל בעזה – גם זה באישורך

אופיר כץ: יש הפרדת רשויות - - -     

אביגדור ליברמן: בקיצור, יש פה שלטון תקין

אביגדור ליברמן:  מי שלא הבין, יש פה מה זה שלטון תקין, מה זה התנהלות תקינה

אביגדור ליברמן:  ואגב, אדוני – הינה, הגיע יושב-ראש הכנסת

אביגדור ליברמן:  אדוני היושב-ראש, אדוני היושב-ראש, לפני שהוא עוזב

אביגדור ליברמן:  נו, הוא בורח

ארז מלול: הוא מגיע, אל תדאג, הוא יגיע

אביגדור ליברמן: אנחנו עוד נשאל אותו איזו ועדה מפקחת על הפעילות של השר דרמר, שייתן דין וחשבון מה הוא עושה בסעודיה ומה הוא עשה בוושינגטון ומה הסיכומים שהוא העביר

אביגדור ליברמן:  זה מאוד מרתק

אביגדור ליברמן:      אז אומר לך, כדאי לכם לבדוק, כדי שעוד פעם לא נופתע שמניחים פה איזשהו הסכם שלא זוכה לא לתמיכה של האופוזיציה ולא לתמיכה של הקואליציה

אביגדור ליברמן:  אבל כנראה זו דרך לשרוד פוליטית, זו דרך התנהלות, וזה תמיד מאפיין את המשטרים שהדבר היחיד שמעניין אותם זאת שרידות פוליטית

אביגדור ליברמן:      ואני רוצה עוד הערה, ברשותך, אדוני היושב-ראש: אנחנו מדברים על הצפון, אולי על התלקחות אפשרית בצפון

אביגדור ליברמן:  והתלקחות בצפון זאת התלקחות תרתי משמע

אביגדור ליברמן:  אני מאוד מבקש לשים לב לדוחות מבקר המדינה על מצב שירותי הכבאות וההצלה

אביגדור ליברמן:  ב-2018 יצא דוח מבקר המדינה על מצב הכבאות בהקשר של הציוד והיכולת להתמודד עם השרפות בבניינים רבי-קומות, בקומות עליונות

אביגדור ליברמן:  אין, לא קיימת יכולת כזאת

אביגדור ליברמן:  כלומר, כל הבניינים רבי-הקומות הופכים להיות מלכודות מוות

אביגדור ליברמן:      ב-2022 יוצא עוד דוח של מבקר המדינה, שמתייחס ליכולת של מדינת ישראל להתמודד עם שרפות בתחום חומ"ס, חומרים מסוכנים

אביגדור ליברמן:  גם שם הדוחות – המסקנות הן מסקנות קשות ביותר

אביגדור ליברמן:  וב-2023 יוצא דוח של אגף המחקר של הכנסת, וגם שם מדברים על המצב הבלתי-סביר של שירותי הכבאות

אביגדור ליברמן:  כלומר, מספר תחנות - -     

ארז מלול: חברים, חברים, זה מפריע

אביגדור ליברמן: - - מספר התחנות לכיבוי אש נמוך ב-18% ממה שנדרש

אביגדור ליברמן:  מצבת כוח האדם – 21% פחות ממה שנדרש

אביגדור ליברמן:  כלומר, אם חס וחלילה קורה משהו בצפון, אנחנו לא ערוכים להתמודד עם אותם אתגרים במרחב האזרחי, כפי שמתבקש

אביגדור ליברמן:  ואני אומר לך, הכתובת על הקיר

אביגדור ליברמן:  שני דוחות של מבקר המדינה, דוח של אגף המחקר בכנסת, ואנחנו רואים מה מתבשל בצפון, במוקדם או במאוחר

אביגדור ליברמן:       אני הייתי מבקש גם פה, אדוני יושב-ראש ועדת הביקורת של הכנסת מר מיקי לוי, תעשה דיון

אביגדור ליברמן:  גם יושב-ראש ועדת הפנים, תעשו דיון על מצב החירום, מה קורה במצב חירום עם שירותי הכבאות, איך מתמודדים שם, בצפון, עם כל מתקני האנרגיה, מתקנים של תשתיות לאומיות עם כל החומרים המסוכנים - - -     

מיקי לוי: לצערי, הטלתי על זה חיסיון, כדי לא לפגוע במאמץ המלחמתי

אביגדור ליברמן: בסדר, אבל חשוב דווקא במעמד הזה לקיים דיון ולקבל תשובות

אביגדור ליברמן:      ודבר אחרון – באמת, אני מסתכל על תקציב המדינה הזה, ואני אומר: איך אנחנו כח"כים, ולא משנה כרגע קואליציה ואופוזיציה, יכולים לאשר את התקציב הזה, כשחסר כסף לאותם פליטים בצפון ואותם פליטים בארצם בדרום, ואנחנו מזניחים את המילואימניקים, ואת נשות המילואים וגם את הבעלים של אותן נשים שנמצאות במילואים, ואנחנו מקציבים 5

אביגדור ליברמן: 8 מיליארד שקל כספים קואליציוניים

אביגדור ליברמן:  עלות המשרדים המיותרים, שמעולם לא היו – עוד 1

אביגדור ליברמן: 2 מיליארד שקל, במקום להפנות את כל הכסף הזה למאמץ המלחמתי, במקום באמת לשפר את מצבם של אנשי המילואים

אביגדור ליברמן:       אבל סדר עדיפויות הוא סדר עדיפויות - -     

ארז מלול: חבר הכנסת לפיד, זה מפריע

אביגדור ליברמן: חבר הכנסת לפיד, ביקשו ממני לדבר עד 12:00, עד שתבוא אז אני את המכסה שלי מילאתי

אביגדור ליברמן:  אז ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני יכול להיות רגוע ולרדת מבימת הכנסת, ואני מאוד מקווה שלפחות מקצת מההערות תיקחו בחשבון

אביגדור ליברמן:  תודה רבה

ארז מלול: תודה רבה

ארז מלול:  חבר הכנסת יאיר לפיד, סיכום הדיון, בבקשה

מיקי לוי: פעם ראשונה בהיסטוריה שר האוצר לא עולה לסכם תקציב מדינה

מיקי לוי:  זה לא פשוט, לא פשוט

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - -      

ארז מלול: ששש, חברים

יאיר לפיד: - - התקציב הזה שמונח היום על שולחנה של הכנסת קורע את המסכה מכל דיבורי האחדות של הממשלה

יאיר לפיד:  אתם לא רוצים אחדות, אתם רוצים שישלמו עליכם; אתם לא רוצים לחיות ביחד, אתם רוצים לחיות על חשבון הציבור

יאיר לפיד:  זה כל מה שנשאר מדיבורי האחדות שלכם

יאיר לפיד:  אתם רוצים כסף

יאיר לפיד:  אתם אומרים לציבור היצרני והעובד: משמעות האחדות היא שאתם תשלמו – תשלמו בכספכם, תשלמו בעסקיכם, תשלמו בחשבונותיכם ותשלמו בחייכם

יאיר לפיד:       מה שמונח פה היום הוא לא תקציב, זה חשבון

יאיר לפיד:  אתם פישלתם, אתם הרסתם, עכשיו אתם מגישים לנו את החשבון

יאיר לפיד:  הציבור ישלם את הכול – ישלם על המלחמה שאתם אשמים בה; ישלם לחרדים כדי שלא יתגייסו; ישלם להזיות המשיחיות של אורית סטרוק; ישלם על השחיתות של אמסלם; ישלם על הכישלונות של ממשלה לא מתפקדת וראש ממשלה הרסני ולא כשיר

יאיר לפיד:  התקציב הזה אומר שאתם לא תשלמו שום מחיר, לא על המתים, לא על הקונספציה, לא על הכישלון הניהולי, לא על ההתרסקות של הכלכלה, שנובעת מהתרסקות של הביטחון, שנובעת מההתרסקות שלכם כהנהגה לאומית

יאיר לפיד:  התקציב הזה אומר שהתנתקתם סופית

יאיר לפיד:       אתם כבר לא רואים אף אחד

יאיר לפיד:  אתם כבר לא רואים את המצוקה ואת המועקה ואת הזעקה ואת המחיקה של מעמד הביניים הישראלי, שהתקופה הזו גמרה אותו

יאיר לפיד:  אנשים נגמרים, חוזרים הביתה מ-70 ו-90 ו-120 ימי מילואים, והטלפון הראשון הוא מהבנק

יאיר לפיד:  נכנסים לסופר, לא מאמינים על המחירים

יאיר לפיד:  ומה התגובה שלכם? אתם מגדילים לשיא של כל הזמנים את התקציב לישיבות; מגדילים לשיא של כל הזמנים את הכספים הקואליציוניים; מגדילים לשיא של כל הזמנים את מספר המשרדים המיותרים של השרים המיותרים, עם המנכ"לים המיותרים והמקורבים המיותרים והרכבים והלשכות והתקציבים המיותרים

יאיר לפיד:       חמש דקות – חמש דקות זה מה שהחזיקו רגשות האשם שלכם אחרי 7 באוקטובר

יאיר לפיד:  חמש דקות שבהן הלמתם על חזכם ואמרתם בצדק גמור: חטאנו, עווינו, פשענו, הבאנו על עם ישראל את האסון הגדול ביותר מאז השואה

יאיר לפיד:  ואז זה עבר לכם

יאיר לפיד:  חזרתם לכל ההרגלים הרעים והמגונים שלכם והכפלתם

יאיר לפיד:  חזרתם על כל החטאים הישנים על סטרואידים

יאיר לפיד:  כאילו לא קרה כלום, כאילו מתינו כבר לא מונחים לפנינו וכאילו הכלכלה לא מתפרקת לנגד עינינו

יאיר לפיד:       הרי אתם אומרים לעם ישראל: ביחד ננצח, אבל לחוד נשלם את המחיר

יאיר לפיד:  הנחת היסוד שלכם – הנחה מלאה בוז וזלזול – היא שהציבור לא מבין כלום

יאיר לפיד:  הוא לא מבין מה זה הורדת דירוג, והוא לא מבין מה זה גירעון, והוא לא מבין מה זה כספים קואליציוניים

יאיר לפיד:  אלה כל מיני מספרים מסובכים שהוא לא מבין אותם

יאיר לפיד:  אין לכם מושג כמה אתם טועים

יאיר לפיד:  הציבור מבין בדיוק מה קורה

יאיר לפיד: ,כי יש מספרים שהוא כן רואה – הוא רואה את המחירים בסופר, הוא רואה את השחיקה בשכר שלו, הוא רואה את האוברדרפט שלו, הוא רואה כמה הוא משלם על הצהרון של הילדים, הוא רואה כמה הוא משלם על הדלק

יאיר לפיד:       יש משהו סמלי בזה ששר הכלכלה הציע לשים מדבקות שחורות על מוצרים שהמחירים שלהם עלו, כי זו הדרך שבה אתם רואים את העולם

יאיר לפיד:  אם אתם מקלקלים משהו אתם לא צריכים לתקן אותו חלילה, מספיק לשים עליו מדבקה שחורה

יאיר לפיד:  לא יעזרו לכם כל המדבקות השחורות; הציבור רואה את החיים שלו מתכווצים ואת הממשלה הזו מתרחבת, והוא מבין בדיוק מי אשם

יאיר לפיד:  והוא גם יודע מה זה גירעון – גירעון זה הלוואה שאתם לוקחים מהילדים שלו ואין לכם שום כוונה להחזיר

יאיר לפיד:  זה לא הוצאות המלחמה – בזה אנחנו יודעים לטפל; זה הכישלון הניהולי, זה חוסר האחריות, זו הרשלנות והיוהרה שבה אתם מבזבזים בלי חשבון את הכסף של מעמד הביניים הישראלי

יאיר לפיד:       אני רוצה להגיד מפה לחברה הישראלית: אל ייאוש

יאיר לפיד:  זה התקציב האחרון שלהם

יאיר לפיד:  הם לא יעבירו עוד אחד

יאיר לפיד:  גם הם יודעים את זה

יאיר לפיד:  בגלל זה הם דחו את העלאת המע"מ לשנה הבאה, כדי שזה כבר יהיה בממשלה שלנו

יאיר לפיד:  בגלל שהם לא יעבירו עוד אחד עוד אפשר יהיה לתקן את זה, ואנחנו נדע איך

יאיר לפיד:  הייתי שר אוצר, הייתי ראש ממשלה, העברתי לא מעט תקציבים בחיי

יאיר לפיד:  יש דבר אחד שצריך לעשות בשביל ליצור כלכלה יעילה, מתפקדת ומצליחה – להשקיע במעמד הביניים, ליצור linkage ברור, חיבור ברור, בין מה שאנשים נותנים למדינה לבין מה שהם מקבלים ממנה

יאיר לפיד:  וזה מה שאנחנו נעשה

יאיר לפיד:  כל האנשים האלה שהממשלה הזו זורקת ודוחקת לשולי הדרך, בהם אנחנו נשקיע

יאיר לפיד:  נשקיע בציבור העובד, נשקיע בציבור שמשרת במילואים, נשקיע באנשים שמחזיקים את המדינה הזו בחיים

יאיר לפיד:  אני אומר מפה לכל האנשים שהתקציב הנורא והמושחת הזה ממלא אותם בייאוש: אל תתייאשו

יאיר לפיד:  זה לא יימשך עוד הרבה זמן

יאיר לפיד:  העזרה בדרך, השינוי בדרך

יאיר לפיד:  תודה רבה

ארז מלול: תודה רבה

ארז מלול:  אני מזמין את חבר הכנסת הרב משה גפני, יושב-ראש ועדת הכספים, לסכם את הדיון

ארז מלול:  בבקשה

מירב בן ארי: איפה שר האוצר? בחיים לא היה דבר כזה בכנסת

אחמד טיבי: איפה השר? השר פה?      

קריאה: במשרד הביטחון

מיקי לוי: פעם ראשונה ששר האוצר לא מגיע לסכם

מיקי לוי:  את שר האוצר לא מעניין התקציב

מירב בן ארי: מה זה? איפה שר האוצר, גפני? איפה שר האוצר? איך שר האוצר לא מסכם?      

סימון דוידסון: איך שר האוצר לא מגיע לסכם?      

קריאה: הוא יצא לקצונה

מירב בן ארי: מה זה? בחיים שלי לא ראיתי דבר כזה

ועדת הכספים): מה לא ראית?     

מירב בן ארי: ששר אוצר לא מגיע לסכם תקציב

ארז מלול: חבר הכנסת גפני, בבקשה

מיקי לוי: שר האוצר לא בא לסכם

רון כץ: מיקי, מרוב שגפני מקבל אותו - - -      

מירב בן ארי: מה זו הבושה הזאת? יואו, נראה לי שאתה צריך לקחת את הזמן, למה אנחנו פה – תראה איזה הרכב

מירב בן ארי:  תראה מה קורה אצלך

מירב בן ארי:  אין לך ח"כים בכלל

אחמד טיבי: קודם שיביאו את אורית סטרוק לפני

ולדימיר בליאק: מה שר האוצר קשור לתקציב?      

סימון דוידסון: נכון

סימון דוידסון:  מה שר האוצר קשור לתקציב?      

מירב בן ארי: גפני, אני מקווה שיביאו לך איזה ספר תלמוד, משהו

מירב בן ארי:  נראה לי שהולך להיות כאן אירוע מתגלגל

מירב בן ארי:  תראה איזו נוכחות של האופוזיציה

מירב בן ארי:  מתי היה לך כזה?      

גלעד קריב: חבר'ה, למה אתם צועקים על גפני? הוא חזר לתפקד

גלעד קריב:  לא יפה

גלעד קריב:  ברוך הבא, יושב-ראש ועדת הכספים - - -      

מיקי לוי: באנו לשמוע את שר האוצר

מיקי לוי:  באנו לשמוע את שר האוצר

ארז מלול: חברים, בבקשה

מירב בן ארי: איפה שר האוצר?      

ארז מלול: טוב, תודה רבה

ארז מלול:  תודה רבה

ארז מלול:  זהו

גלעד קריב: למה אתם צועקים עליו? הוא חזר לעבוד אחרי שבוע

מירב בן ארי: איזו בושה זאת

ארז מלול: שאלתם פעם אחת

ארז מלול:  מספיק

מירב בן ארי: אני הייתי עם כחלון פעמיים

מירב בן ארי:  הוא היה יו"ר ועדת כספים

מירב בן ארי:  לא היה - - -      

רון כץ: רק שתדע שאני מפרגן, הרב גפני

רון כץ:  אני מפרגן

רון כץ:  שתדע, אני חושב שאתה יכול להחליף אותו

גלעד קריב: ברוך רופא חולים

ארז מלול: חבר הכנסת גלעד קריב, די, די

גלעד קריב: אני אומר ברוך רופא חולים ואתה לא אומר אמן?      

ארז מלול: אם היית רואה את הרב גפני אתמול רוקד עם הרבי מוויז'ניץ, תדע שברוך השם כוחו במותניו עד 120

ארז מלול:  תודה רבה

ארז מלול:  תודה רבה

מירב בן ארי: איזו בושה זאת

מירב בן ארי:  תראה את האופוזיציה, איזו התייצבות

מירב בן ארי:  תראה את הפרצוף שלכם

מירב בן ארי:  מיליארדים לוקחים מהציבור

רון כץ: זו לא הבעיה איתו

רון כץ:  הבעיה היא עם זה שלא בא

ארז מלול: תודה רבה

מירב בן ארי: לא, אבל באמת, תן לו ספר

מירב בן ארי:  תן לו ספר

ארז מלול: לא, לא

ארז מלול:  בואו, זהו

ארז מלול:  יאללה

ארז מלול:  די

מירב בן ארי: תן לו ספר תלמוד, משהו

ארז מלול: חברת הכנסת מירב, די

גלעד קריב: עשיתם באמת תספורת לכולנו בתקציב הזה

גלעד קריב:  עכשיו אני מבין למה הוא לא בא לישיבות, הוא הלך להסתפר

גלעד קריב:  אחרי שהוא סיפר את כולו, הוא סיפר את כולנו, את הילדים שלנו ואת הנכדים

ארז מלול: די

ארז מלול:  זהו

מירב בן ארי: נותרת לבד, גפני

ועדת הכספים): כן, אני יודע

רון כץ: אבל יש לך השגחה

מירב בן ארי: יש לך השגחה פרטית

מירב בן ארי:  זה מה שחשוב

ארז מלול: טוב

ארז מלול:  זהו

ארז מלול:  הבדיחות נגמרו

ארז מלול:  הרב גפני רוצה לדבר

מירב בן ארי: לקח כסף מכל האזרחים, לא טרח להגיע בכלל - - - מה זה?     

ארז מלול: זהו

ועדת הכספים): אדוני היושב-ראש - - -     

מירב בן ארי: אבל אתה קיבלת את הכסף?      

ארז מלול: לא

ארז מלול:  די, לא להפריע, חברת הכנסת מירב

מירב בן ארי: לא, תראה איזה קהל יש לו

מירב בן ארי:  לפחות אנחנו מכבדים אותו, באים

ועדת הכספים): אני מבקש רק לומר לחברים בוועדת הכספים – גלעד קריב לא חבר

ולדימיר בליאק: הוא חבר אבל לא - - -     

ועדת הכספים): הוא לא חבר

גלעד קריב: חבר לשם כבוד

ועדת הכספים): כבוד

ועדת הכספים):  מי שרוצה שייתן

ועדת הכספים):  הינה, אתה רואה אותי

ארז מלול: הוא לא חבר תרתי משמע

גלעד קריב: חברים כל ישראל

גלעד קריב:  בשבת האחרונה לא אמרת "חברים כל ישראל"?      

ועדת הכספים): אני הולך להגיד לחברים איפה הייתי באותו יום

ועדת הכספים):  אני ביקשתי שיחליפו אותי, מכיוון שזה היה רק הנושא של התקציב המילולי - - -     

ולדימיר בליאק: לא

ולדימיר בליאק:  זה לא זה – חמישי, ראשון, שני

ארז מלול: רגע, רגע, תשמעו

ועדת הכספים): בסדר

ועדת הכספים):  אני הולך להגיד לכם איפה הייתי

ועדת הכספים):  הייתי בריא, ברוך השם

ועדת הכספים):  הכול בסדר

נאור שירי: אבל את האמת

ועדת הכספים): אני הולך להגיד לכם את האמת

ועדת הכספים):  הייתי בבחירות מוניציפליות

ועדת הכספים):  אני יושב-ראש המפלגה

ועדת הכספים):  הייתי בבית שמש, הייתי ברחובות

ועדת הכספים):  הייתי בהרבה מאוד מקומות

מאיר כהן: היית ברחובות?     

ועדת הכספים): ברחובות, כן

מאיר כהן: מה עשית ברחובות?     

ועדת הכספים): הייתי שם

ועדת הכספים):  אני הייתי, החברים ביקשו שאני אבוא

מאיר כהן: אבל מתן דיל אמר שהוא לא עשה איתכם - - -     

ועדת הכספים): מה, מה מתן דיל?     

מאיר כהן: הוא אמר שהוא לא עשה איתכם - - -      

ארז מלול: אפשר לתמוך גם בלי הסכם

ועדת הכספים): אני רציתי שיהיה הסכם בין מתן דיל לבין זוהר

נאור שירי: אבל גולדקנופ לא רצה - - -     

ועדת הכספים): רציתי שיהיה הסכם, הם כמעט חתמו

נאור שירי: אבל גולדקנופ לא רצה

ועדת הכספים): אני לא יודע, מאיפה אתה יודע מה גולדקנופ רצה או לא רצה?      

נאור שירי: - - - עם התקשורת החרדית

ועדת הכספים): אתה בקשר איתו?      

נאור שירי: אני מקשיב למה שכתוב ביתד

ועדת הכספים): לא, שאני רק אדע

גלעד קריב: מה עם ההסכם של מכון וולקני?     

ועדת הכספים): אתה, איתך אין לי ויכוח

ועדת הכספים):  אני לא יודע אם בתורה שלך כתוב גם "מדבר שקר תרחק"

ועדת הכספים):  אז מה שאתה אומר כל הזמן, אני בודק מחדש

ועדת הכספים):  אצלי כתוב "מדבר שקר תרחק"

ועדת הכספים):  אני לא משנה את התורה, אתה כן

גלעד קריב: - - -      

ועדת הכספים): אז אל תנהל איתי דיון ואל תנהל איתי ויכוח

גלעד קריב: - - - מה שכתוב צריך לעשות

ועדת הכספים): רבותיי, אנחנו עשינו את התקציב, והיות ששר האוצר לא כאן, אז אני לא יודע בדיוק מה - - -     

עודד פורר: אפשר לוותר על ההצבעה

נאור שירי: מה, שר האוצר יצא לקצונה?     

ועדת הכספים): אני לא יודע, אין לי מושג

ועדת הכספים):  אני לא יודע

ועדת הכספים):  באתי לפה כדי לסכם את הדיון

ועדת הכספים):      אני רוצה לומר לחברים, חלק ניכר מהתקציב שהכינו במשרד האוצר אישרנו

ועדת הכספים):  אישרנו את התקציב

ועדת הכספים):  אני לא מרוצה ממה שנעשה שם, צריך לעשות שינויים

ועדת הכספים):  כבר הכנתי סדר-יום, כפי שהבטחתי, לשבוע הקרוב או לשבועיים הקרובים, יש גם את פורים באמצע, ואנחנו נדון על הפיצויים, אנחנו נדון על אלה שבוודאי לא נפתרה הבעיה שלהם

ועדת הכספים):  אנחנו נדון על התקציב של המגזר הערבי

ועדת הכספים):  הוא לא יעבור אצלנו בצורה הזאת, כך לא בא בחשבון

ועדת הכספים):  התחייבתי - - -     

גלעד קריב: זה באמת תקציב של פורים, יותר של תענית אסתר

ארז מלול: טוב, די

ארז מלול:  חבר הכנסת גלעד, די

גלעד קריב: לא, זה דבר תורה

ארז מלול: פעם אחרונה

גלעד קריב: תקציב של תענית אסתר

ארז מלול: נתחיל בקריאות? למה?     

גלעד קריב: או של עד דלא ידע

ארז מלול: בוא נסתפק בקריאת המגילה ולא בקריאות לסדר

גלעד קריב: חייב איניש לבסומי, כך נראה התקציב שלכם

ועדת הכספים): אני מקווה שהתקציב יעבור

ועדת הכספים):  זה תקציב מלחמה, זה תקציב שצריך להעביר אותו

ועדת הכספים):       אנחנו העברנו גם דברים נוספים בצווים, בתקנות ובחוקים שהם אינם חוק הסדרים והתקציב לא תלוי בהם

ועדת הכספים):  העברנו, גם בדיון על מס יתר של הבנקים – ניהלנו דיון משותף עם משרד האוצר ועם הבנקים ועם חברי הוועדה מהקואליציה ומהאופוזיציה, והגענו להסכמה – העברנו את התקציב הזה, שיעבור, 2

ועדת הכספים): 5 מיליארד שקל במהלך 2024 ו-2025

ועדת הכספים):  תהיה קרן להלוואות, כל מה שקבענו וכל מה שהבאתי כאן כאשר הצגתי את התקציב

ארז מלול: חבר הכנסת טור פז, זה מפריע

ועדת הכספים): העברנו אותם ממיסים

ועדת הכספים):  העברנו סדרה של חוקים, תקנות וצווים; לא העברנו את הנושא של המס, נושא שיכולה להיות בו פגיעה גם במפעל נשר, מפעל מלט, גם בנושא של - - -     

גלעד קריב:   של הסיגריות

נאור שירי: מס פחמן, דלקן

ועדת הכספים): לא, לא, אני אומר, את הסיגריות העברנו

ולדימיר בליאק: לא, דיוטי פרי לא העברנו

ועדת הכספים): הדיוטי פרי גם העברנו

ולדימיר בליאק: הוא אמר שלא העבירו

ועדת הכספים): בסדר, הוא צריך להוציא צו

ועדת הכספים):  אנחנו אמרנו לו, הוא צריך להוציא צו

ועדת הכספים):  הוא צריך להחליט

ועדת הכספים):  על מה שדנו, שר האוצר צריך להחליט

ולדימיר בליאק: אבל אין לנו בתקציב

ועדת הכספים): אני לא מעלה את זה, בגלל שזה מצריך צו

ועדת הכספים):  ברגע שהוא חותם, אני מעלה את זה

נאור שירי: מי זה "הוא"?     

ועדת הכספים): שר האוצר

נאור שירי: איפה הוא?     

ועדת הכספים): מה אתה שואל אותי? מה, אני פה - - -      

גלעד קריב: הבנתי שעכשיו שר האוצר עושה שביתה

ועדת הכספים): אני בחובות אבודים

גלעד קריב: הם עכשיו בשביתה איטלקית

גלעד קריב:  תן לו עוד חצי מיליארד לישיבות שלהם

גלעד קריב:  חכה, תראה

גלעד קריב:  תספור מעכשיו עד ההצבעה - - -      

ועדת הכספים): אני רוצה להגיד לכם משהו

ועדת הכספים):  בגלל שהוא צועק כל הזמן, אני רוצה להגיד לכם שאם אני הייתי בקואליציה איתכם – אני מכיר אתכם, אתם אנשים טובים

יאיר לפיד: היינו מסתדרים

ועדת הכספים): א

ועדת הכספים):  היינו מסתדרים, אבל יותר מזה - -      

ארז מלול: היינו מקבלים הרבה יותר

ועדת הכספים): - - אתם הייתם צועקים למה הגננת החרדית לא מקבלת אופק חדש

יאיר לפיד: התחלת טוב, גפני

קריאה: - - -      

ועדת הכספים): אה, אבל זו האמת

ועדת הכספים):  הייתם צועקים, לא הייתם מאפשרים דבר כזה

ועדת הכספים):  אני מכיר אתכם

נאור שירי: למה על אופקים לא עשינו דיון?     

ועדת הכספים): נעשה

נאור שירי: שליש חתימות - - -      

ועדת הכספים): די כבר

נאור שירי: חודש וחצי אתה אומר לי "נעשה"

ועדת הכספים): חודש וחצי ועדת הכספים התבטלה, לא עשתה כלום

נאור שירי: - - - אופקים

ועדת הכספים): כמובן חוץ מגלעד קריב אצלכם, שאותו זה לא מעניין, איפה שיש איזשהו דבר - - -      

גלעד קריב: אתם נותנים לגננות שלכם להתאגד באיגוד עובדים? על מה אתה מדבר?      

קריאה: - - -     

גלעד קריב: אני בעד שיקבלו

גלעד קריב:  שיסכימו להעביר את תלושי המשכורת לחשב הכללי - - - שהם לא מוכנים שתהיה הכרה, אם הכסף הולך למטרות אחרות

ולדימיר בליאק: דיברת על סעיף 3(א) - - -      

ועדת הכספים): זה סיפור אחר

ולדימיר בליאק: אז תקרא אותו

ועדת הכספים): קראתי

ועדת הכספים):  זו עבירה על החוק

ועדת הכספים):  לא משנה, אנחנו נמשיך לדבר - - -     

גלעד קריב: - - - החשב הכללי, הם לא רוצים בקרה על המשכורות

ועדת הכספים): חוץ מגלעד קריב, אני בטוח שכולם אצלכם לא יסכימו שמורים ומורות, משכורתם תיפגע

ועדת הכספים):  חוץ מגלעד קריב

ועדת הכספים):  גלעד קריב - -     

נאור שירי: במכון הוולקני אתה מוכן לפגוע?     

ועדת הכספים): - - איפה שיש ריח של אורתודוקסים, של אורתודוקסיה, זה לא מעניין אותו בכלל

ועדת הכספים):  לא מעניין אותו שיסבלו, שלא יקבלו משכורת, שכן יקבלו משכורת

ועדת הכספים):  אותו זה לא מעניין - -      

גלעד קריב: אתם לא שילמתם משכורות לגננות - - -      

ועדת הכספים): - - מה שבניגוד לכם, שאתם יודעים להילחם כאשר מדובר על שכר של עובדים ושל עובדות

גלעד קריב: לא אכפת לך מהעובדים והעובדות שלכם - - -      

ועדת הכספים): יודעים להילחם

ועדת הכספים):  אותו לא מעניין כלום

גלעד קריב: לא מעניין אותי - - -     

ארז מלול: חבר הכנסת קריב, אני קורא אותך לסדר, קריאה ראשונה

גלעד קריב: אבל עכשיו אני מבקש הודעה אישית

ועדת הכספים): איפה שיש אורתודוקסים, הוא נגד

גלעד קריב: - - -     

ועדת הכספים): הוא ממציא שקרים שלא היו ולא נבראו, בגלל שאין בתורה שלו "מדבר שקר תרחק"

גלעד קריב: - - -     

ועדת הכספים): הוא משנה את התורה כל הזמן

ארז מלול: אתה בקריאה ראשונה, גלעד

גלעד קריב: יש עוד שתיים

אחמד טיבי: חבר הכנסת גפני, איפה שיש ערבים, מי נגד? איפה שיש תקציב לערבים, מי נגד?      

גלעד קריב: גפני נגד

אחמד טיבי: אני מחכה רבע שעה לשמוע

ועדת הכספים): אני בעד

ועדת הכספים):  אני אומר שאנחנו ננהל את העניין הזה אצלנו

ועדת הכספים):  יביאו את התקציב של הערבים, אני לא אעביר את זה

נאור שירי: הם יצאו עם עוד קיצוץ של 200 מיליון

ועדת הכספים): אמרתי את זה כאן קודם, אני אומר את זה עכשיו ואמרתי את זה כל הזמן

ועדת הכספים):  אמרתי את זה לכל מי שרוצה לשמוע, וניהלתי דיונים על העניין הזה

ועדת הכספים):  אנחנו נדון על זה ואנחנו לא נעביר, לא נצביע בעד הקיצוץ הזה

נאור שירי: אבל אתה מצביע בעד התקציב הזה

ולדימיר בליאק: בוא לא נצביע היום

נאור שירי: - - -      

ועדת הכספים): צריך את האישור שלנו

ולדימיר בליאק: אבל עכשיו אתה מצביע

ועדת הכספים): בסדר, אוקיי

נאור שירי: רגע, התקציב לא - - -      

ולדימיר בליאק: בוא לא נצביע היום

ארז מלול: כבוד הרב גפני, שים לב לשעון

ועדת הכספים): בסדר, אני מסיים

ועדת הכספים):  אדוני היושב-ראש - - -      

ארז מלול: כי אני יודע שיש לך עוד הרבה מה להגיד

ועדת הכספים): אדוני היושב-ראש - - -      

קריאה: מה עם הגיל הרך?     

התקשורת שלמה קרעי: - - -     

ועדת הכספים): כן, אבל הוא לא מבין שפה כזאת

ועדת הכספים):  כשאתה אומר "יהדות", כשאתה מדבר איתו, הוא לא מבין

ועדת הכספים):  הוא לא מבין על מה מדובר

ועדת הכספים):  מה שהוא מבין, הוא מבין ברפורמים ואורתודוקסים

ועדת הכספים):  אצלנו אין אורתודוקסים, אצלנו יש יהודים

ועדת הכספים):  אתה צודק, יש יהדות, אין מעבר לעניין הזה

ועדת הכספים):  הוא וחבריו המציאו פה איזה המצאות חדשות

נאור שירי: הוא גם לא מבין במענקי איזון - - -      

ועדת הכספים): על כל פנים, לא מעניין אותו לא המורה החרדי, לא המורה החרדית ולא הגננת החרדית

ועדת הכספים):  לא מעניין אותו שהיא תקבל משכורת כזו שלא יהיה לה לחם וחלב לילדים

גלעד קריב: - - -      

ארז מלול: חבר הכנסת גלעד קריב, אתה בקריאה שנייה

גלעד קריב: אין פה שנייה

גלעד קריב:  יש אחד וחצי?     

נאור שירי: תגיד לו שאתה בקריאה עצמה

נאור שירי:  אתה רוצה שאני אעלה ואמשוך זמן גם?     

ועדת הכספים): האמת היא שהייתי צריך להצביע נגד התקציב בגלל הרבה סיבות

נאור שירי: אתה צודק - - -     

ועדת הכספים): לא רק אני, גם חבריי בסיעה רוצים להצביע נגד התקציב, עם כל ההתנהגות הזאת

ועדת הכספים):  אגב, אני מנהל דו-שיח עם משרד האוצר ואני אומר את הטענה שלי, כמו שהיה מקובל תמיד כיושב-ראש ועדת כספים

ועדת הכספים):  אני מקבל את התשובה למוחרת בבוקר או בכלכליסט או בעיתון הארץ

ועדת הכספים):  משם אני מקבל את התשובות

ועדת הכספים):  דרך אגב, זה יפה

ועדת הכספים):  אני מדבר איתם בארבע עיניים, ולמוחרת מקבל את זה בעיתון החילוני שאומר לי את התשובה

נאור שירי: בדה-מרקר

ועדת הכספים): על כל פנים, למה אנחנו מצביעים בעד? אם זה יבוא להצבעה כמובן – שר האוצר עוד לא הגיע, אבל אם זה יבוא להצבעה – בגלל הסיפור הזה של האחריות

ועדת הכספים):  יש שם את כל הנושא של הביטחון, את הנושא של המלחמה, ואנחנו נצביע בעד

ועדת הכספים):  אבל זה לא שאנחנו בעד התקציב, אנחנו נגד התקציב

ועדת הכספים):  אני לא מסכים עם כל הדבר הזה, מה שנעשה עם המגזר הערבי, כשכל המערכות – וגם קיבלתי מכתב על זה מאחד השירותים הגדולים במדינה, שזה דבר לא נכון ואסור לעשות את זה

ועדת הכספים):  אבל המציאות הזאת היא מציאות שאם מביאים את זה להצבעה, אנחנו נצביע בעד בגלל האחריות, לא מעבר לעניין הזה

ועדת הכספים):       ולכן, כל השאגות האלה שהוא שואג, זה שמדבר על האורתודוקסים – מילה, מילה הוא לא יגיד, מילה על אותה משפחה שהאישה מורה או שהבעל מורה

ועדת הכספים):  הוא לא יגיד מילה

ועדת הכספים):  הוא רק יגיד שהם לא מאוגדים, לא מאורגנים

ועדת הכספים):  הרי אנחנו רוצים שהם יהיו מאורגנים – לא נותנים לנו

ועדת הכספים):  אנחנו רוצים שתהיה התארגנות של ועד המורים והמורות בחינוך העצמאי ובמעיין החינוך התורני

גלעד קריב: מה הבעיה - - -     

ועדת הכספים): אנחנו מעוניינים בזה, לא נותנים לנו

גלעד קריב: מי לא נותן לכם?     

ועדת הכספים): אפשר להוציא אותו כבר או עוד לא?     

ארז מלול: עוד לא, עוד שנייה

ועדת הכספים): לא, הוא מעצבן סתם

גלעד קריב: אז תתעצבן

ועדת הכספים): הוא לא יודע מה שהוא מדבר, אבל הוא מדבר כאילו הוא מבין במשהו

ועדת הכספים):  הוא לא מבין

גלעד קריב: מי מונע מכם להתאגד?      

ארז מלול: דיי, חבר הכנסת

גלעד קריב: לא, די, נו, אבל אי-אפשר, באמת

ארז מלול: אי-אפשר - - -     

נאור שירי: מה אתה רוצה, הוא מדבר אליו

גלעד קריב: שבוע הוא לא היה בוועדת הכספים

נאור שירי: ואנחנו מתרגשים לראות אותו אחרי השביתה

נאור שירי:  אני, תדע לך, מאוד דאגתי

ארז מלול: כבודו יתכנס לסיום

נאור שירי: תשאל את ינון

ועדת הכספים): אני רציתי לדחות את הבחירות המוניציפליות

נאור שירי: שלחתי לך ווטסאפ, אבל אתה לא עונה בווטסאפ

ועדת הכספים): ראיתי את מה שכתבת

גלעד קריב: מה, הוא עונה לך לווטסאפים? זה לא כשר

גלעד קריב:  אין ווטסאפ בטלפון כשר

נאור שירי: לא, בסדר

נאור שירי:  יש להם דרכים

נאור שירי:  כמו מעלית שבת

נאור שירי:  תמציאו ווטסאפ

ועדת הכספים): לא, לא

ועדת הכספים):  מעלית שבת – אני לא עולה במעלית שבת

ארז מלול: חבר הכנסת גפני, תתכנס לסיום, בבקשה

ועדת הכספים): נאור, העוזר שלי הראה לי את זה

ארז מלול: חבר הכנסת גפני, משפט סיום

נאור שירי: אמרתי לו שלא ייקח את זה אישי

ועדת הכספים): אני לא לקחתי את זה אישי, אני רק חושב שאתה טועה

ועדת הכספים):  סתם

ועדת הכספים):  אתה העברת דברים – אבל מה יכולתי לעשות?      

נאור שירי: למה על מכון וולקני לא עשית השבתה?     

ארז מלול: חבר הכנסת גפני - - -     

ועדת הכספים): היה לי השבוע - -     

נאור שירי: היה לך שבוע קשה

ועדת הכספים): לא, זה לא כל השבוע

ועדת הכספים):  היה ביום ראשון ושני, היו הבחירות בבית שמש

ועדת הכספים):  אני רציתי לנצח

נאור שירי: היה ניצחון בכיס, סגרתם הכול

ועדת הכספים): ואני מודה לקדוש ברוך הוא שניצחנו

נאור שירי: מודה לש"ס

נאור שירי:  מה אתה מודה לקדוש ברוך הוא?     

ועדת הכספים): עם ש"ס עשיתי הסכם

נאור שירי: אז תגיד להם תודה

ועדת הכספים): אני אומר להם

ועדת הכספים):  אבל איתם עשיתי הסכם, איתך לא

ועדת הכספים):  לך אני יכול להגיד רק שאני מודה לקדוש ברוך הוא

נאור שירי: אני אשם שאתה לא רוצה נשים במגזר הציבורי? אתה לא רוצה נשים

ועדת הכספים): איך הגעת לנשים עכשיו?     

נאור שירי: כי הרי הלכת נגד עליזה בלוך

נאור שירי:  למה?     

ועדת הכספים): בגלל שהיא אישה?     

נאור שירי: בגלל שהיא לא - - -     

ועדת הכספים): תגיד לי, אתה באמת הפכת להיות כזה דומה להוא?     

נאור שירי: אל תגיד "ההוא"

ארז מלול: טוב, חבר הכנסת גפני

ועדת הכספים): אני כבר מסיים

נאור שירי: רציתי לעזור לך למשוך זמן

ארז מלול: הוא לא צריך למשוך זמן

ועדת הכספים): אני לא מושך זמן

נאור שירי: אתה מחכה לשר האוצר

ועדת הכספים): אני לא מפלגת השלטון, עם כל הכבוד

ארז מלול: יש פה במקום שר האוצר

גלעד קריב: אחרי סיכום של היו"ר, אי-אפשר לומר

גלעד קריב:  המזכיר, השר יכול לעלות אחרי יו"ר הוועדה?     

ארז מלול: העניין נבדק, וכן

נאור שירי: רגע, זה אייפון?     

ועדת הכספים): מה אייפון? זה טלפון כשר

ועדת הכספים):  אייפון

ועדת הכספים):  לכן, אדוני היושב-ראש, אני מסכם את הדיון הזה, שהיה, אגב, מאוד מעניין

גלעד קריב: לא היית פה

גלעד קריב:  איך היה מעניין? לא היית פה

ועדת הכספים): תגיד לי, אתה יכול לתת לי מנוחה? מה אתה שואל – היית פה, לא היית פה? אתה היית פה?      

גלעד קריב: כן

ועדת הכספים): כל הכבוד

ועדת הכספים):  לפחות לא עשית דברים רעים

גלעד קריב: אבל אתה לא

גלעד קריב:  אתה יו"ר ועדת הכספים, איך אתה אומר שהיה דיון מעניין?     

ועדת הכספים): לכן, אדוני היושב-ראש – כמה פעמים קראת לו? פעמיים?     

ארז מלול: פעמיים

ועדת הכספים): לעצבן אותו עכשיו, אז אולי תקרא לו

ארז מלול: לא, לא, לא

ארז מלול:  אני שומר לו את השלישית לשר קרעי

גלעד קריב: - - - שאני לא עומד בקרעי

ארז מלול: כי אני יודע מה יהיה

ארז מלול:  איזהו חכם – הרואה את הנולד

ועדת הכספים): לכן, חברי הכנסת, עם כל ההסתייגויות שאמרתי על התקציב וכל מה שנלווה לעניין הזה - -      

נאור שירי: הסתייגות אחת לא הגשת לתקציב

נאור שירי:  אחת

ועדת הכספים): - - אני סבור שצריך לאשר את התקציב הזה ולהמשיך להילחם על הדברים שאנחנו מעוניינים בהם, וזה מה שאני הולך לעשות

ועדת הכספים):  זה מה שהוועדה תעשה

ועדת הכספים):  אגב, נאור, אני מאוד שמח על זה שדאגתם לי

ועדת הכספים):  זאת אומרת, אני חשבתי שאני כזה, אתה יודע, אי שם

נאור שירי: לא, לא

נאור שירי:  אתה דמות מרכזית בכנסת ישראל

ועדת הכספים): תודה רבה, תודה

ועדת הכספים):  אני מודה לך, אדוני היושב-ראש

נאור שירי: אבל מה, אתה צריך לסיים בסליחה, אתה זוכר?     

ארז מלול: תודה רבה, חבר הכנסת גפני

ארז מלול:  אני מזמין את השר שלמה קרעי לסכם את הדיון, בבקשה, בשם שר האוצר, כמובן

התקשורת שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני לא יודע אם זה בשם שר האוצר, אני לא בטוח ששר האוצר היה רוצה שדווקא אני אדבר כאן בשמו, כי לי יש לא מעט הסתייגויות לתקציב

ארז מלול: במקום שר האוצר

התקשורת שלמה קרעי: אני אדבר בשמי

וליד טאהא: אז בשם מי?     

התקשורת שלמה קרעי: אני אדבר בשמי

התקשורת שלמה קרעי:  בשמי אני יכול לדבר? בשם הציבור שאותו אני מייצג כאן בכנסת הזאת ובממשלה הזאת

התקשורת שלמה קרעי:       קראנו בפרשה: "וכל חכם לב בכם יבֹאו ויעשו את כל אשר צִוָּה ה'"

התקשורת שלמה קרעי:  שואלים: מה זה חכם לב? איפה החוכמה נמצאת? החוכמה נמצאת במוח

התקשורת שלמה קרעי:  אנחנו קוראים בפתח אליהו: חוכמה – מוחא, היא מחשבה, בינה – ליבא

התקשורת שלמה קרעי:  הבינה נמצאת בלב – הרגש, ההתבוננות

התקשורת שלמה קרעי:  החוכמה – במוח

התקשורת שלמה קרעי:  מה זה בכל חכם לב? מה זה חכם לב? מה המשמעות של זה? כדי להסביר את זה, אני אספר סיפור

ארז מלול: חבר הכנסת נאור שירי, יש פה דבר תורה, אתה מפריע

ארז מלול:  לדבר תורה אני לא אתן שיפריעו

התקשורת שלמה קרעי: לא, לא

התקשורת שלמה קרעי:  ככה הוא פחות מפריע

התקשורת שלמה קרעי:  ככה הוא פחות מפריע

נאור שירי: מה אתה רוצה? עדיף לך שאני לא אקשיב

נאור שירי:  תאמין לי

התקשורת שלמה קרעי: מסופר על רופא שיניים, שכל מטופל שהיה מגיע אליו, היה מוציא שוקולד – אוכל; מוציא סוכריות תוך כדי הטיפול – אוכל

התקשורת שלמה קרעי:  התנהגות כזאת חסרת אחריות

התקשורת שלמה קרעי:  אמרו לו: לפחות אם אתה מתנהג בצורה לא אחראית, כל היום ליד המטופלים שלך אוכל מתוק, תצחצח שיניים גם לידם

התקשורת שלמה קרעי:  תלמד אותם שצריך לצחצח שיניים

התקשורת שלמה קרעי:  אומר להם: מה קורה לכם? אני צריך לייצר לעצמי עבודה

התקשורת שלמה קרעי:  ככה הם לומדים ממני לאכול מתוק, ויש לי עבודה

התקשורת שלמה קרעי:  ככה הם יחזרו אליי

התקשורת שלמה קרעי:       אז הרופא הזה אולי חכם, אבל הוא לא חכם לב

התקשורת שלמה קרעי:  חכם לב הוא אחד שמשתמש בחוכמה שלו כדי לעשות דברים טובים

התקשורת שלמה קרעי:  ההתבוננות היא חוכמת הלב

התקשורת שלמה קרעי:  כשלפיד עמד כאן ודיבר קודם, כרגיל, עם המון המון סיסמאות, על התקציב הגרוע - - -     

ארז מלול: דרך אגב, כבוד השר, עכשיו הבנתי לראשונה מה פירוש הפסוק "חכם לב יקח מִצְו‍ֹת"

ארז מלול:  לא כתוב "חכם ייקח מצוות" – חכם לב

ארז מלול:  לעשות מצוות שדווקא מועילות

ארז מלול:  לפעמים אנשים עושים מצוות, אבל זה על חשבון דברים אחרים

התקשורת שלמה קרעי: יישר כוח

ארז מלול: לעשות מצוות מועילות

התקשורת שלמה קרעי: בהחלט

התקשורת שלמה קרעי:  תודה, אדוני היושב-ראש

התקשורת שלמה קרעי:  לפיד עמד כאן ודיבר קודם בהרבה סיסמאות, אבל לפיד לא באמת מחפש להיטיב עם הציבור

התקשורת שלמה קרעי:  לפיד הוא לא חכם לב; לפיד הוא יותר חכם להרע

התקשורת שלמה קרעי:  ככה הוא עשה בכל נושא שבו הוא נגע

התקשורת שלמה קרעי:  כך עם החרדים

התקשורת שלמה קרעי:  הרי לפיד וליברמן שניהם מדברים על גיוס חרדים, על גיוס חרדים, אבל החרדים כבר מגויסים

התקשורת שלמה קרעי:  החרדים מגויסים לקמפיינים שלהם, לקמפיין ההסתה שלהם, לקמפיין השנאה שלהם

התקשורת שלמה קרעי:  אם החרדים כולם יתגייסו, מי יבחר בלפיד? איזה קמפיין הסתה יהיה ללפיד ולליברמן?     ולכן, כשאתה בא ומנסה בכוח ללכת ראש בראש, למרות שלשמה אתה אומר טיעונים שיש מה לחשוב, יש מה לדון בהם, אבל כשאתה עושה את הדברים – לא מתבונן, לא עושה את זה עם חוכמת לב – אתה משתמש בחוכמה שלך כדי להרע

מאיר כהן: אתה אומר שיכול להיות שצריך להתגייס

התקשורת שלמה קרעי: כן

התקשורת שלמה קרעי:  אני אומר שהדברים צריכים להיות בשום שכל, בהידברות, מתוך הבנה

מאיר כהן: אבל אתה מבין שמי שלא לומד תורה צריך להתגייס

התקשורת שלמה קרעי: בוודאי, מה זה אני מבין? אני אומר, מי שלא תורתו אומנותו, צריך להיות הראשון שמתגייס

התקשורת שלמה קרעי:  צריך לצאת חלוץ לפני אחיו למלחמה

התקשורת שלמה קרעי:  בוודאי

התקשורת שלמה קרעי:  יש הרבה פתרונות שצריך למצוא, לשבת ולהידבר

התקשורת שלמה קרעי:  יש כבר כלי קיבול בציבור, בכל הציבור לעניין הזה, אבל יש כאלה שלא רוצים פתרונות

התקשורת שלמה קרעי:  הם רוצים להשאיר את החרדים מגויסים לקמפיין הבחירות שלהם

מאיר כהן: ממש לא

מאיר כהן:  ממש לא

התקשורת שלמה קרעי: מאיר, אתה יודע

התקשורת שלמה קרעי:  בוא, אתה יודע טוב-טוב על מה אני מדבר

מאיר כהן: הלוואי שכולם יתגייסו והכול יהיה בסדר

מאיר כהן:  די, תפסיק, זה סתם להוציא דברים מהקשרם ולהשמיץ

התקשורת שלמה קרעי: מאיר, שום דבר לא יוצא מהקשרו

התקשורת שלמה קרעי:  הדברים מאוד מאוד מאוד ברורים

התקשורת שלמה קרעי:  כולנו רוצים – כולם רוצים להגיע להידברות, כולם רוצים להגיע לפתרון טוב, שמי שלא לומד יבוא ויתגייס; מי שלא לומד, לאפשר לו להוריד את הגיל שאפשר לצאת לעבודה אם לא מתגייסים

התקשורת שלמה קרעי:  מי שלא תורתו אומנותו – כולנו רוצים להגיע לסל של פתרונות כזה, רוצים להגיע למתווה

התקשורת שלמה קרעי:  אבל יש מי שמחפש לנגח

התקשורת שלמה קרעי:  מי שמחפש לנגח לא מחפש פתרון, וזה לפיד

התקשורת שלמה קרעי:  לא אמרתי עליך, לא אמרתי יש עתיד, אמרתי לפיד

התקשורת שלמה קרעי:  אתה איש של פשרות, אתה איש של הסכמות; הבוס שלך – לא

מאיר כהן: תרשה לי, תרשה לי במקרה הזה להגן מאוד מאוד על לפיד

מאיר כהן:  תרשה לי, זה לא נכון, זה ממש לא נכון

מאיר כהן:  בבקשה שיבואו החרדים וידברו על מתווה שאפשר לקיים, ושלא נשמע אמירות אצל היהדות החרדית האשכנזית, אמירות קשות מאוד, וגם הרב הראשי שאומר: אם יכריחו אותנו, ניסע לחו"ל

מאיר כהן:  מה אתה רוצה?     

התקשורת שלמה קרעי: כשמסיתים נגדך, כשמאיימים לזרוק אותך עם מריצה למזבלה, מה אתה מצפה? מחזירים בחזרה

התקשורת שלמה קרעי:  אל תבכה שמחזירים לך

מאיר כהן: אל תכניס לנו דברים

מאיר כהן:  אף אחד לא מדבר על מריצות ולא על מזבלה, חס ושלום

התקשורת שלמה קרעי: דיברו

התקשורת שלמה קרעי:  דיברו

התקשורת שלמה קרעי:  אתה יודע על מה אני מדבר

התקשורת שלמה קרעי:      "באחד באדר משמיעין על השקלים" - - -     

מאיר כהן: מי שיציל את המדינה הזאת זה רק לפיד עם ההתעקשות שלו, תאמין לי

מאיר כהן:  תאמין לי

מאיר כהן:  השאר מתגרדים באי-נוחות

מאיר כהן:  צריך להגיד את הדברים לאשורם

מאיר כהן:  אנחנו כבר לא יכולים יותר

מאיר כהן:  אתה יודע והוא יודע את זה

מאיר כהן:  הצבא בא ואומר: אנחנו צריכים חיילים

מאיר כהן:  זה מה שהצבא אומר

מאיר כהן:  כולנו יודעים את זה

התקשורת שלמה קרעי: הצבא עד היום אמר את ההפך הגמור

התקשורת שלמה קרעי:  עכשיו אנחנו במלחמה

התקשורת שלמה קרעי:  היו לי גם שיחות עם הייעוץ המשפטי בוועדת החוץ והביטחון ועם אחרים

התקשורת שלמה קרעי:  לתקופת המלחמה לצבא יש סל של פתרונות

התקשורת שלמה קרעי:  אתה יודע שיש עשרות אלפי לוחמים שהצבא נתן להם פטור

התקשורת שלמה קרעי:  הצבא נתן פטור ממילואים, עוד לפני המלחמה, כי הצבא חשב שהוא לא צריך אותם יותר

התקשורת שלמה קרעי:  והצבא עדיין לא פנה אליהם כדי לגייס אותם בכלל

התקשורת שלמה קרעי:  המנגנון הזה לא נכנס לפעולה בכלל

התקשורת שלמה קרעי:  יש סל של פתרונות כדי לתת את מה שנדרש ללוחמים הגיבורים שלנו

מאיר כהן: אני מכיר את הנתונים כמוך

מאיר כהן:  בין זה לבין החובה שלנו להרחיב את הצבא יש פער גדול

התקשורת שלמה קרעי: זה נכון

התקשורת שלמה קרעי:  אמרתי שאני מסכים איתך

התקשורת שלמה קרעי:      "באחד באדר משמיעין על השקלים"

התקשורת שלמה קרעי:  השבוע היה ראש חודש אדר ב'

התקשורת שלמה קרעי:  משנכנס אדר מרבין בשמחה

התקשורת שלמה קרעי:  תכף נדבר גם על חודש אדר ועל מה שאנחנו מצפים – חודש אדר, חודש הגאולה שלאחריו, חודש ניסן

התקשורת שלמה קרעי:  אבל לפני כן בואו נדבר על "באחד באדר משמיעין על השקלים"

התקשורת שלמה קרעי:      תקציב השקלים של מדינת ישראל - - -     

משה גפני: גם על השקלים, השר, וגם על הכלאיים

התקשורת שלמה קרעי: גם על הכלאיים

התקשורת שלמה קרעי:  אבל עכשיו לא הבאנו פה תקציב כלאיים, הבאנו לפה תקציב שקלים

משה גפני: - - -     

התקשורת שלמה קרעי: נכון

התקשורת שלמה קרעי:  "באחד באדר משמיעין על השקלים", ואנחנו מביאים לכאן השבוע את תקציב השקלים של מדינת ישראל

התקשורת שלמה קרעי:  לא הכול מושלם

התקשורת שלמה קרעי:  הרב גפני, לא הכול מושלם

התקשורת שלמה קרעי:  השבע מתקשה להבין את הרעב בהרבה מקרים, במיוחד כשאין במשרד האוצר מישהו שיודע או שאכפת לו או שרוצה לאתגר את פקידי אגף תקציבים מבחינה חברתית-כלכלית

התקשורת שלמה קרעי:  אין במשרד האוצר בר-סמכא שמאתגר את פקידי אגף תקציבים בגזרות שהם רוצים להביא, בדברים שהם פועלים כנגד החלשים, כנגד המעמד הבינוני והמעמד הנמוך במדינת ישראל

התקשורת שלמה קרעי:  יש דברים לא טובים

התקשורת שלמה קרעי:      אבל בטח לפיד, אותו ילד שמנת חמוצה שגדל עם כפית של כסף בפה, לא הוא זה שיבוא וייתן לנו כאן תקציב, או יחשוב שכראש ממשלה או כשר אוצר הוא יכול להביא לכאן תקציב שבאמת יעזור לאותן אוכלוסיות

התקשורת שלמה קרעי:  הוא הרי היה שר האוצר הכושל ביותר של מדינת ישראל

התקשורת שלמה קרעי:  אז לבוא ולדבר כאן נגד תקציב, כשאנחנו בשעת מלחמה, ולמרות כל הוצאות הביטחון השוטפות התאמצנו בכל כוחנו שלא להכביד את נטל המס על אזרחי ישראל – אמרתי, לא הכול מושלם

התקשורת שלמה קרעי:  העלאת המע"מ ב-2025 - - -     

וליד אל-הואשלה: - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אני אומר, לא הכול מושלם

התקשורת שלמה קרעי:  אני לא ישבתי על נושא של תקציב החברה הערבית, זה לא הגיע לפתחי

התקשורת שלמה קרעי:  אני במשרד התקשורת לא מפלה בין דם לדם

התקשורת שלמה קרעי:  כולם מקבלים אצלי שירות וסיוע, ואתה יודע את זה

התקשורת שלמה קרעי:  בכל פנייה שמגיעה, גם מכם, אתם מקבלים את כל הפתרונות

התקשורת שלמה קרעי:  אם פוגעים כאן בתקציבים, ופוגעים באוכלוסיות חלשות – אני יודע שזה קורה – אין במשרד האוצר מישהו שמאתגר את פקידי אגף תקציבים מבחינה חברתית

התקשורת שלמה קרעי:  אין, לצערי

התקשורת שלמה קרעי:       בואו אני אגלה לכם סוד, אני הצבעתי נגד התקציב בממשלה, ועדיין היום, בשעה הזאת שהתקציב מגיע לכאן, אין סיכום תקציבי עם משרד התקשורת

התקשורת שלמה קרעי:  לכאורה אני צריך להצביע נגד התקציב, או לכל הפחות לא להצביע בעד, אבל אני לא עושה את זה, כי יש לי אחריות למדינה הזו, יש צורכי מלחמה שמחכים לתקציב שיעבור, יש ראשי רשויות, יש את מינהלת תקומה, יש המון המון דברים טובים בתוך התקציב שדורשים את העברתו היום

מיקי לוי: לא הביאו בחשבון את קרן הפיצויים

התקשורת שלמה קרעי: לכל השאר אנחנו נדאג גם אחרי שיעבור התקציב

התקשורת שלמה קרעי:  אפשר לטפל גם בנושא של העיבוי האנרגטי לשעת חירום, בנושא של הכיסוי הסלולרי, בנושא של הדואר, שיש כאן כאלו שהם לא רק חושבים לעצמם, הם ככה הפכו להיות – שאצלם נמצאת כל הסמכות במדינת ישראל, וכל האחריות מוטלת עלינו

התקשורת שלמה קרעי:  הם קובעים את מי אפשר לפטר, מי כושל, מי לא כושל, האם עשיתם ככה; פתאום נתפסים לקוצו של יו"ד ולפסיק ולכל נקודה בדרך שבה מתבצע משהו, אבל את האחריות משאירים עלינו

התקשורת שלמה קרעי:  האחריות על סניף הדואר באשקלון, בנתיבות, באופקים, בירוחם, בכפר חב"ד, בכל יישוב – אין מקום שאנחנו לא מקבלים תלונות על שירות גרוע

התקשורת שלמה קרעי:      הינה, היום כתב לי מישהו: מה קורה? תראה איזה תורים ארוכים, סגרו שני סניפים

התקשורת שלמה קרעי:  אמרתי לו: תשלח בבקשה פנייה ללשכת יצחק עמית, שופט בית המשפט העליון, ואני במקביל אנסה לעשות כל שלאל ידי

התקשורת שלמה קרעי:  כי כאשר יש לך יושב-ראש, קריב, שמצפצף עליך ושבג"ץ שם אותו למרות שהוא כושל, הידיים שלך די כבולות

התקשורת שלמה קרעי:  אי-אפשר שתהיה כאן אחריות במקום אחד וסמכות במקום אחר, עם כל הכבוד

גלעד קריב: הבעיה מתחילה כשבכלל מפריטים את דואר ישראל, כשקדחת ההפרטה עוברת בכל מקום

גלעד קריב:  אם הייתם באים ואומרים שדואר זה שירות שמדינה נותנת לאזרחיה, ולא מפריטים, ומתקנים את החברה כחברה ממשלתית, ולא רצים למכור את כל הנכסים, אז יש על מה לדבר

קטי קטרין שטרית: אבל אתה יודע שהוא היה יושב-ראש כושל

קטי קטרין שטרית:  כושל

קטי קטרין שטרית:  כי הדואר לא השתפר אפילו לא - - -     

גלעד קריב: קטי, סגירת הסניפים בפריפריה, כי אתם מפריטים את הדואר

גלעד קריב:  לא - - -     

מיקי לוי: הוא הפריט את הדואר, מה לעשות

קטי קטרין שטרית: כשאתם עולים לשלטון, אתם מפטרים בסיטונאות

התקשורת שלמה קרעי: קודם כול, מי שחתם על ההפרטה של הדואר זה שר שלכם

גלעד קריב: אני לא בעד

גלעד קריב:  בגלל זה אני לא בא אליך בתלונות

קטי קטרין שטרית: הממשלה שלך הפריטה

גלעד קריב: עזבי, זה לא ויכוח פוליטי

גלעד קריב:  צריך לעצור

גלעד קריב:  אין סיבה - - -     

קטי קטרין שטרית: הוא מדבר על משהו אחר

קטי קטרין שטרית:  הוא מדבר על התערבות של מערכת המשפט בשיקולים מקצועיים בלבד

קטי קטרין שטרית:  אתה מבין?     

גלעד קריב: קל לדבר על יצחק עמית, רק שאת פסק הדין המרכזי כתב השופט הכי שמרן בבית המשפט, כבוד השופט דוד מינץ

התקשורת שלמה קרעי: גם אליו

התקשורת שלמה קרעי:  גם אליו

גלעד קריב: אז שישלחו אליו

התקשורת שלמה קרעי: בוודאי

גלעד קריב: גדול השמרנים, זה שהתנגד לפסול את חוק-היסוד

גלעד קריב:  למה?     

התקשורת שלמה קרעי: אז מה? אז מה אם הוא גדול השמרנים?     

גלעד קריב: מכיוון שהוא אמר שהשיקולים שלכם הם פוליטיים

התקשורת שלמה קרעי: אתה רוצה שאני אספר לך מה הם אמרו? מה הליבה של הפסילה?     

ארז מלול: עברת על פסק הדין?     

התקשורת שלמה קרעי: הליבה של הפסילה של פסק הדין, חבר הכנסת קריב, היא שאני פניתי ליושב-ראש הדואר לפני שפתחתי בהליך ההדחה והודעתי לו שאני לא מרוצה ואין לי אמון ביכולת שלו

התקשורת שלמה קרעי:      מי מפטר עובד בלי לנסות לגמור איתו בטוב לפני כן? מה הם מצפים, השופטים? הרי אם הייתי עושה ההפך, לא הייתי מדבר איתו, מייד תוקע לו סכין, מייד מוציא לו מכתב שימוע, בלי לנסות לדבר איתו, היו אומרים: רגע, היית צריך לדבר איתו לפני כן, אולי הוא היה מוכן לגמור בטוב, לא מיצית את ההליכים

קטי קטרין שטרית: אדוני השר, אני אתן לך דוגמה

קטי קטרין שטרית:  מרב מיכאלי, כשהיא נכנסה למשרד התחבורה, היא פיטרה שני עובדים

קטי קטרין שטרית:  איזה בית משפט החזיר אותם? אף בית משפט

קטי קטרין שטרית:  למה? כי זה ימין, וזה שמאל, ומערכת המשפט תתמוך אך ורק - - -     

התקשורת שלמה קרעי: תודה, קטי

התקשורת שלמה קרעי:  חבר הכנסת קריב, אני רוצה להתייחס לגופו של עניין של ההפרטה

התקשורת שלמה קרעי:  אני לא חושב כמוך, ששירות הדואר, כשהמדינה תהיה מופקדת עליו, יהיה שירות טוב

התקשורת שלמה קרעי:  זה מאוד קשה, בטח ובטח כשהסמכות לא בידיים של מי שאחראי על השירות הזה, לא בידיים של המדינה, אלא בידיים של בית משפט

התקשורת שלמה קרעי:  אבל נעזוב את זה רגע בצד

התקשורת שלמה קרעי:  אני מאמין שההפרטה תיטיב פלאים עם שירותי הדואר שהציבור יקבל

התקשורת שלמה קרעי:  למה? אתה צריך להבין שהפרטה זה לא אומר הפקרות; הפרטה זה אומר עדיין עמידה בתנאי רישיון של סניפים במרחקים מסוימים, שעות פעילות מסוימות

התקשורת שלמה קרעי:      אבל כשהדואר יהיה בידיים פרטיות, הוא לא ישים מישהו כושל שעומד בראש, או פקידים שיקבלו משכורות עתק ולא יעשו שום דבר וישבו כל היום במשרד

התקשורת שלמה קרעי:  זה מה שקורה כשזו חברה ממשלתית

התקשורת שלמה קרעי:  אנחנו לא מאמינים בשיטה הקומוניסטית, שהממשלה יודעת לפעול יותר טוב מהשוק החופשי

התקשורת שלמה קרעי:  ולכן אני בעד הפרטה, ואני בעד הפרטה כמה שיותר מהר, אבל אני מנסה שבתוואי הביניים – כי הפרטה יכולה לקחת זמן; כל אחד שיעתור לבג"ץ יגרום להפרטה להתעכב עוד חצי שנה, ועוד שנה ועוד שנתיים

התקשורת שלמה קרעי:  ההפרטה המהירה ביותר, הקצרה ביותר, שהייתה בישראל לקחה שלוש שנים

התקשורת שלמה קרעי:  זו הפרטת נמל חיפה

התקשורת שלמה קרעי:  לכן בינתיים יש ציבור שנאנק, ואותו ציבור שנאנק, אני מנסה לתת לו פתרונות, וזה מאוד קשה

התקשורת שלמה קרעי:  מאוד קשה לפעול כשאין לך סמכות בידיים

התקשורת שלמה קרעי:  אבל אנחנו עושים את זה

התקשורת שלמה קרעי:      התקציב שמגיע לכאן, כמו שאמרתי, יש בו דברים שלא אהבתי

התקשורת שלמה קרעי:  באופן אישי, גם במשרד שלי אין עדיין סיכום תקציבי טוב

התקשורת שלמה קרעי:  הוויכוחים הם על תקציב של מוגנות ילדים

התקשורת שלמה קרעי:  אנחנו מנסים מן הגורן ומן היקב עכשיו, בגלל הוויכוחים האלה, לקושש דרך גורמים אחרים, שהם יתקצבו לנו את התקציב של מוגנות ילדים ברשת

התקשורת שלמה קרעי:  אנחנו נגיש אולי את המסקנות, כי משרד האוצר מסרב לאשר 20 מיליון שקל תקציב שנתי למשרד התקשורת לפרויקטים כאלו של מוגנות ילדים, של תקציבים לצעירים, לחוגי תקשורת לצעירים בפריפריה

התקשורת שלמה קרעי:  התקציב הזה היה צריך לצאת ב-2023

התקשורת שלמה קרעי:  3 מיליון שקלים זה לא כסף בכלל, זה הבורקסים שהם קונים שם באגף תקציבים עם כל הישיבות שהם עושים שם בכל שנה

התקשורת שלמה קרעי:  את 3 מיליון השקלים, שהיינו לפני אנטר לשחרר את הכסף לרשויות, משרד האוצר ביטל את הכול, ולא החזיר את זה ב-2023

התקשורת שלמה קרעי:      אז יש בעיות

התקשורת שלמה קרעי:  יש בעיות בתקציב, אבל בסך הכול זה תקציב שבו ניסינו והתאמצנו ונאבקנו שלא יכבד נטל המס הכולל על אזרחי מדינת ישראל בשנה הזו, ולדאוג לגולת הכותרת שלנו - - -     

מיקי לוי: הם לקחו הלוואות שהנינים שלנו ישלמו

התקשורת שלמה קרעי: ולדאוג לגולת הכותרת, שהם הלוחמים הגיבורים שלנו שנמצאים בחזית

התקשורת שלמה קרעי:  לתת את ההטבות הטובות ביותר

מיקי לוי: שלחתם אותם לעזאזל, אתה לא מתבייש?      

התקשורת שלמה קרעי: הטובות ביותר

מיקי לוי: שלחת את החיילים לעזאזל

התקשורת שלמה קרעי: אתה משקר, לא שלחתי אף חייל לעזאזל

מיקי לוי: שקרן, אתה שלחת את החיילים לעזאזל

טלי גוטליב: הוא שלח טייסים סרבנים

התקשורת שלמה קרעי: אתה משקר

התקשורת שלמה קרעי:  לא שלחתי גם טייסים, שלחתי סרבנים

טלי גוטליב: זה מה שאמרתי

מיקי לוי: פשוט שקרן

ארז מלול: חבר הכנסת מיקי לוי

טלי גוטליב: זה מה שאמרתי, סרבנים, שהביאו את - - - באוקטובר

התקשורת שלמה קרעי: נכון

התקשורת שלמה קרעי:  תודה לאל שלא היה אף סרבן, שכולם הגיעו, אבל מי שהצהיר וחתם ואמר "אני לא אגיע גם בשעת מלחמה" ו"לא נפציץ באיראן", אין לי עסק איתו

גלעד קריב: אתה יודע, יש הבדל בין - - -      

התקשורת שלמה קרעי: אחד כזה ששלח את ילדיי ואת ילדי מכריי בעוטף עזה – אמר להם "כשתהיה מלחמה, אנחנו לא נגן עליכם", שלח אותנו לעזאזל, אז אין לי מקום אחר לשלוח אותו

עודד פורר: ממש טובל ושרץ בידו

גלעד קריב: קרעי, גם לכם מותר לומר שהשיח שלכם - - -     

התקשורת שלמה קרעי: כן, חבר הכנסת פורר? מה היית עושה כרמטכ"ל, כמפקד הצבא, אם חייל היה אומר לך "כשתהיה מלחמה אני לא אתייצב"? מה היית עושה לו בדיוק? היית מלטף אותו?     

גלעד קריב: הוא בסדר, הוא עכשיו ינאם פה שעתיים, בינתיים מנסים לפייס את הציונות הדתית ואת סמוטריץ'

גלעד קריב:  בטח הם גילו שהם לא קיבלו עוד איזה 300 מיליון

ארז מלול: אתה לא מעודכן, גלעד, אבל לא משנה

ארז מלול:  תבדוק לפני שאתה מדבר

ארז מלול:  אתה זורק סיסמאות בלי בדיקה, ושומעים אותך

גלעד קריב: אז תסביר

ארז מלול: אני לא יודע, תבדוק

התקשורת שלמה קרעי: אז אני אסביר

התקשורת שלמה קרעי:  אני אגיד מה שאני יודע

התקשורת שלמה קרעי:  אני אגלה מה שאני יודע

התקשורת שלמה קרעי:  יש ויכוח בין משרד החקלאות למשרד האוצר כרגע על תקציב

גלעד קריב: אנחנו בעד משרד החקלאות

התקשורת שלמה קרעי: גם אני בעד, אבל אני גם בעד שהתקציב יעבור

ארז מלול: מייצג את תנועת המושבים

התקשורת שלמה קרעי: גם לי יש ויכוח עם משרד האוצר, ואנחנו נפתור אותו, ואנחנו נעשה את מה שנדרש

גלעד קריב: אבל אתה יודע שהחקלאות – לכל השרים יש טענות, אבל בחקלאות היה קיצוץ רוחבי לא של 5% אלא של 12%, ובחלק מהסעיפים – של 20%

גלעד קריב:  אז אם כל העיכוב הזה הוא כדי להחזיר את התקציב של וולקני ואת התמיכות לחקלאים, אני מוכן גם לשמוע עשר שעות של דברי תורה של השר קרעי

התקשורת שלמה קרעי: אני אגלה לך כמה לי חתכו בתקציב

התקשורת שלמה קרעי:  התקציב שלי ל-2024 קטן – הוא היה צריך להיות 130 מיליון שקל, השאירו אותי עם 82 מיליון שקל

מטי צרפתי הרכבי: במקרה שלך זו ברכה

התקשורת שלמה קרעי: זה יותר מ-30% של קיצוץ

גלעד קריב: רק שהחקלאות כרגע צריכה להיות בבת עינינו, ופה אין מחלוקת, נכון?     

התקשורת שלמה קרעי: נכון

התקשורת שלמה קרעי:  בוודאי, אין מחלוקת

התקשורת שלמה קרעי:  החקלאות - - -     

עאידה תומא סלימאן: לא, לא, לא, הוא מקצץ באמצעי התקשורת, ומקצצים לו בתקציב

התקשורת שלמה קרעי: להפך, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אני לא רוצה לקצץ, אני רוצה לתת שוק חופשי לאמצעי התקשורת

התקשורת שלמה קרעי:  לסגור – להפסיק שהם ישלמו רישיונות של מיליונים בשנה, שכל מי שרוצה לפתוח ערוץ יצטרך לשלם פיקדונות של מיליונים, שיצטרך לאשר את לוח השידורים שלו

התקשורת שלמה קרעי:  יש לך יותר מדי שעות של דפנה ליאל ואמנון אברמוביץ', אבל לא קראת באמת את תזכיר החקיקה שפרסמתי

עאידה תומא סלימאן: - - - ערוץ - - - אם זה ימצא חן בעיניך

התקשורת שלמה קרעי: פשוט תיצמדי לעובדות, זה הכול

התקשורת שלמה קרעי:  גם 14 טוב

התקשורת שלמה קרעי:  אבל הכי חשוב לגוון

התקשורת שלמה קרעי:  לגוון

התקשורת שלמה קרעי:  תשמעי את אברמוביץ', תעברי לשמוע את ינון מגל בשעה השנייה

גלעד קריב: עמית סגל זה לא מספיק

עאידה תומא סלימאן: או אל-ג'זירה

עאידה תומא סלימאן:  או אל-ג'זירה

התקשורת שלמה קרעי: גם עמית סגל טוב

התקשורת שלמה קרעי:  כולם טובים

התקשורת שלמה קרעי:  אני בעד מגוון

התקשורת שלמה קרעי:  לא להקשיב יותר מדי לאותו אחד, בסדר? מגוון

עאידה תומא סלימאן: אל-מיאדין

התקשורת שלמה קרעי: אל-מיאדין – לא

התקשורת שלמה קרעי:  אל-מיאדין זה ערוץ אויב

התקשורת שלמה קרעי:  אל-מיאדין זה ערוץ אויב

טלי גוטליב: אדוני השר, תספר לנו מה הפרשה

התקשורת שלמה קרעי: הפרשה שהייתה או הפרשה שתהיה?     

טלי גוטליב: שתהיה

טלי גוטליב:  הייתה כבר שמענו

התקשורת שלמה קרעי: הפרשה שתהיה היא פרשת פקודי

טלי גוטליב: אתה לוקח אותנו לספר ויקרא

התקשורת שלמה קרעי: פרשת פקודי היא פרשה שהיא נחשבת שבת הפסקה

התקשורת שלמה קרעי:  מישהו יודע מה – אתה יודע? תגלה לנו

גלעד קריב: כן, ודאי, במשנה, מסכת מגילה

התקשורת שלמה קרעי: מה הסימנים של שבתות ההפסקה?     

גלעד קריב: זה - - -     

ארז מלול: זה שייך רק לתוניסאים

ארז מלול:  הם חזקים בסימנים

התקשורת שלמה קרעי: לא, לא, זה הגמרא מביאה

התקשורת שלמה קרעי:  זו המשנה

טלי גוטליב: מה אומרת המשנה?     

התקשורת שלמה קרעי: הסימנים הם – בחודש אדר יש ארבע פרשיות שקוראים בדרך כלל בתקופה שלו: בשבת האחרונה קראנו את פרשת שקלים; בשבת שלפני פורים קוראים את שבת זכור, אחרי – קוראים את פרשת פרה, ולפני ראש חודש ניסן – את פרשת החודש

טלי גוטליב: אולי נזכיר - - - למה אנחנו אומרים את פרשת זכור בשם הדת שלנו

התקשורת שלמה קרעי: בוודאי

התקשורת שלמה קרעי:  בוודאי

התקשורת שלמה קרעי:  בוודאי

התקשורת שלמה קרעי:  זו פרשה שהיא אקטואלית וחשובה יותר מתמיד, ואני מקווה ואנחנו כולנו מתפללים שחודש אדר הזה, שבו "ונהפוך הוא, אשר ישלטו היהודים המה בשונאיהם" - -     

ארז מלול: אמן

התקשורת שלמה קרעי: - - יתגשם לנו עשרות מונים בחודש הזה כאן בעת הזאת

התקשורת שלמה קרעי:      חבר הכנסת קריב, אני אתן לך תזכורת – הסימנים של הפרשות הם ב"ו זט"ו ד"ד ובי"ו

התקשורת שלמה קרעי:  זאת אומרת, מה השנה הזאת? ראש חודש אדר יצא ביום שני, זה ב'; בו' באדר זו שבת הפסקה – זה ב"ו; זט"ו – כאשר יוצא בז', בט"ו זו שבת הפסקה; ד"ד – יוצא ב-ד', באותה שבת זו שבת הפסקה

התקשורת שלמה קרעי:  סליחה, כשיוצא ביום רביעי, בד' זה שבת הפסקה

התקשורת שלמה קרעי:  ובי"ו – כשיוצא ביום שישי, יש שתי שבתות הפסקה – ב' וט"ז

התקשורת שלמה קרעי:  בכל מקרה, אלה שבתות ההפסקה של חודש אדר, והשבת הזו, שבת פקודי, היא שבת הפסקה

התקשורת שלמה קרעי:       אבל לפני שנעבור לדיונים התיאולוגיים, אני רוצה לדבר על עוד משהו שעלה כאן קודם כשחבר הכנסת גפני וחבר הכנסת קריב התווכחו ביניהם על הסיפור של המורות החרדיות

התקשורת שלמה קרעי:  ותדעו לכם שזה דבר שהיה ממש – אני חושב שמי שפרש מהמחנה הממלכתי בראשות גנץ, זה דבר שהוא מה שנקרא תשלום בעבור חוסר יושרה וחוסר מקצועיות וחוסר אמון כלפי הציבור

התקשורת שלמה קרעי:  כאשר ישבנו בליל התקציב בממשלה, ובא גנץ, והסברנו לו: כל התקציב שאתה מדבר עליו, בוא ננתח אותו

התקשורת שלמה קרעי:  ישבו והסבירו לו גם גורמי המקצוע, גם השר בוסו, השר חיים ביטון ועוד אחרים, אמרו לו: יש כאן מורות שהתחילו אופק חדש בספטמבר, וכבר קיבלו את המשכורות שלהן על חשבון זה שהתקציב יאושר, שהרפורמה תאושר

התקשורת שלמה קרעי:  הן קיבלו מקדמות

התקשורת שלמה קרעי:  על זה מדובר

התקשורת שלמה קרעי:      הוא אומר – איך הוא אמר שם? אני מבין את זה, אבל אני מצביע נגד לא בגלל שאני נגד

התקשורת שלמה קרעי:  אני מצביע נגד בגלל שאני בעד

התקשורת שלמה קרעי:  זה הציטוט המדויק

ארז מלול: לא הבנתי

התקשורת שלמה קרעי: זה מה שהוא אמר

ארז מלול: לא הבנתי, נצביע נגד?     

התקשורת שלמה קרעי: כנראה שגם גדעון סער לא הבין, אבל לקח לו יותר מדי זמן לפרוש ממפלגה בראשות מי שאומר משפטים כאלה הזויים ומופרכים

גלעד קריב: השותף שלכם לקבינט המלחמה

התקשורת שלמה קרעי: טוב, בסדר

גלעד קריב: אתם מדברים על השותפים שלכם? למה שמישהו יבוא להיות שותף אתכם - - -      

התקשורת שלמה קרעי: אתה יודע? בוא אני אגיד לך מה הוא

גלעד קריב: ראש הממשלה - - - ביחד מנהלים מלחמה

גלעד קריב:  זה לא פוגע בחוסן הלאומי, שאתה מדבר ככה על חברים לקבינט המלחמה?     

התקשורת שלמה קרעי: בוא אני אגיד לך מה הוא

טלי גוטליב: אתה מדבר סרה בכל הקבינט כל הזמן

גלעד קריב: אבל אני לא הממשלה והקבינט

טלי גוטליב: כל הזמן תעמולת - - - מבית היוצר - - -     

יבגני סובה: - - -     

גלעד קריב: טלי, התפקיד שלי הוא להיות אופוזיציה, לא לנהל את המלחמה

טלי גוטליב: לא, התפקיד שלך לשמור על עם ישראל - - - לא פחות ממני, ולא לעשות תעמולת - - - כל הזמן - - -      

התקשורת שלמה קרעי: חבר הכנסת קריב, קודם כול, אנחנו נותנים גיבוי מלא לקבינט, ומתפללים להצלחתו ומחזיקים אצבעות שיקבלו את ההחלטות הנכונות לטובת עם ישראל

התקשורת שלמה קרעי:  זה לא אומר שהשר גנץ הוא שותף שלי

התקשורת שלמה קרעי:  השר גנץ הוא נציג האופוזיציה בממשלה

התקשורת שלמה קרעי:  זה התפקיד שלו

גלעד קריב: זאת ההגדרה?      

התקשורת שלמה קרעי: כן

התקשורת שלמה קרעי:  בעיניי זאת ההגדרה שלו

גלעד קריב: אדוני המזכיר, אתה מכיר בתקנון הכנסת דבר כזה, "נציג האופוזיציה בממשלה"? כי אני לא

התקשורת שלמה קרעי: זה לא עניין תקנוני

גלעד קריב: אני לא יודע, אולי כתוב בתקנון - - -      

התקשורת שלמה קרעי: קודם כול, זה לא קשור לתקנון הכנסת, אנחנו מדברים על הממשלה

התקשורת שלמה קרעי:  תבדיל בין הכנסת לבין הממשלה

התקשורת שלמה קרעי:       דבר שני, המחנה הממלכתי באופן עקבי בכל הצבעה שיש בממשלה, כשהם מוכנים לבוא להשתתף בדיון, מגיעים ומצביעים נגד, אז מה זה אם לא נציג האופוזיציה בממשלה?     

יבגני סובה: אז למה הוא לא מפטר אותו? למה ראש הממשלה לא מפטר אותו?     

התקשורת שלמה קרעי: אני אסביר לך למה

יבגני סובה: אתה שר בממשלה, אתה יודע מה התקנון של הממשלה

התקשורת שלמה קרעי: אני אסביר לך למה

התקשורת שלמה קרעי:  כי למרות הוויכוחים, למרות הוויכוחים והפערים שיש בינינו בהמון המון נושאים כי הוא באופן מדיני יותר שמאל, רחוק מאוד מהדעות של הממשלה כמו שהיא הוקמה, עדיין אנחנו במלחמה, וצריכים - - -     

יבגני סובה: למה ראש הממשלה לא מפטר שר? כי הוא חושב שזה חשוב לו שהוא יהיה בקבינט המלחמה, נכון? לראש הממשלה

התקשורת שלמה קרעי: אז אני מסביר לך

התקשורת שלמה קרעי:  השר גנץ בא ומייצג - -      

יבגני סובה: אז תתיישר עם ראש הממשלה שלך

התקשורת שלמה קרעי: - - בא ומייצג חלקים בציבור שרוצים ייצוג בתוך הקבינט ובתוך אלו ששולחים אותם לקרב

התקשורת שלמה קרעי:  בכל מה שנוגע ליציאה לקרב, בכל מה שנוגע למלחמה, יש ייצוג לרוב ככל הציבור בקבינט ובממשלה הזו

התקשורת שלמה קרעי:  בשאר הדברים אנחנו בהחלט חלוקים

התקשורת שלמה קרעי:  בהמון המון דברים, ברוב ככל הדברים, אנחנו חלוקים

התקשורת שלמה קרעי:  הוא לא בא ואמר: אני נכנס לממשלה; הוא אמר: אני נכנס לפרק זמן לטובת המלחמה

התקשורת שלמה קרעי:  אלו הדברים של גנץ, לא שלי

רון כץ: אני מרגיש דז'ה וו מהקדנציה הקודמת

התקשורת שלמה קרעי: מהקדנציה הקודמת? למה?     

רון כץ: באתי לשמוע אותך

התקשורת שלמה קרעי: אה, אבל אז אתה ישבת שם

רון כץ: זה נכון

רון כץ:  ועוד מעט אני חוזר

התקשורת שלמה קרעי: אני מכיר את החלומות שלכם

טלי גוטליב: חלומות באספמיא

ארז מלול: חלומות שווא ידברו

ולדימיר בליאק: מי שלא חולם, לא מגיע לכלום

ולדימיר בליאק:  וולט דיסני

התקשורת שלמה קרעי: נכון, נכון, תחלמו, זה טוב

רון כץ: תגיד לי, מה קורה עם הממשלה הזאת? למה לא מצביעים על התקציב?     

נאור שירי: מה עם ה-eSIM?     

התקשורת שלמה קרעי: ה-eSIM? עובד, ברוך השם, תפרגן

נאור שירי: רגע, אתה כבר סגור מה זה?      

התקשורת שלמה קרעי: תפרגן

רון כץ: עזוב eSIM, מה קורה, למה לא מצביעים על התקציב?     

התקשורת שלמה קרעי: תפרגן

התקשורת שלמה קרעי:  השר שלך, הנדל - - -     

נאור שירי: הוא היה גם השר שלך

התקשורת שלמה קרעי: הוא לא היה השר שלי

נאור שירי: לא, אתה לא אזרח במדינת ישראל?     

התקשורת שלמה קרעי: לא, לא היה השר שלי

נאור שירי: אז אתה לא השר שלי?     

התקשורת שלמה קרעי: נכון, אני לא השר שלך

התקשורת שלמה קרעי:  אני השר של הציבור שבוחר בך, שלך – לא

קריאה: - - -     

התקשורת שלמה קרעי: ככה, אני לא רוצה לייצג אותו, מותר לי?     

נאור שירי: האמת שהאחרון שאני רוצה שייצג אותי במדינה זה אתה

התקשורת שלמה קרעי: תודה רבה

נאור שירי: האחרון

רון כץ: אני רוצה לפתור את הבעיה הזאת לפני שהיא מתחילה

רון כץ:  הוא השר שלך, הוא חבר כנסת, אתם ביחד עובדים

טלי גוטליב: בדיוק, אתה שר של כל עם ישראל

התקשורת שלמה קרעי: הוא לא רוצה שאני אייצג אותו, ואני מוכן לקבל את הסירוב הזה

נאור שירי: מה זה הוא לא רוצה? 80% מהמדינה לא רוצים שתייצג אותם

טלי גוטליב: די, חבר הכנסת שירי

התקשורת שלמה קרעי: לא, 80% מהמדינה רוצים - - -      

נאור שירי: בסקרים היום?     

התקשורת שלמה קרעי: כן, מה זה?     

נאור שירי: 70% לא רוצים שתהיו פה

רון כץ: נאור, אתה מדבר עם שר התקשורת, והוא יגיד להם איך ייראו הסקרים

טלי גוטליב: - - - המרי האזרחי - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אם אתה מתבשם מסקרים וזה עושה לך טוב, תיהנה

התקשורת שלמה קרעי:  בוא ניפגש בנובמבר 2026, בעזרת השם

טלי גוטליב: השר קרעי, אתה מייצג את כל עם ישראל

טלי גוטליב:  הבחירות מדברות בעד עצמן, תוצאות הבחירות מדברות בעד עצמן

טלי גוטליב:  ואנחנו מזהירים את עצמנו, כולנו, שהמרי האזרחי, השיסוי והפילוג, שאנחנו גם לקחנו חלק – הביאו אותנו להחלשה, לפגיעה בהרתעה ולפגיעה בחוסן החברתי שלנו

נאור שירי: מה אתה שומע?     

ארז מלול: שומעים שיעור

ארז מלול:  שיעור מפי הרב שלמה קרעי, מה?      

רון כץ: איזה שר במדינת ישראל אומר לחבר כנסת: אני לא שר שלך, אני לא מייצג אותך?     

ארז מלול: הוא לא רק שר

ארז מלול:  אצלי הוא לא רק שר, הוא גם רב

יבגני סובה: - - - אל-ג'זירה - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אל תגזים

ארז מלול: הוא מייצג אותי גם

התקשורת שלמה קרעי: אל תיתן לי תארים שלא עבדתי בשבילם

ארז מלול: תלמיד חכם, לא רב

גלעד קריב: היושב-ראש, ביקשת שאני אברר פרטים, אז בדקתי

גלעד קריב:  אני מבין שיש כרגע מרד בקואליציה, של ארבעה חברי כנסת שלא מוכנים להצביע על התקציב

גלעד קריב:  סוף כל סוף מצאו מצפון, חוכמת לב, שהם לא מוכנים להצביע על התקציב, ושר האוצר מפחד שהתקציב לא יעבור

גלעד קריב:  אז זו הסיבה שאנחנו לומדים תורה עם השר קרעי, כי יש מרד בקואליציה

גלעד קריב:  סוף-סוף כמה אצלכם - -      

קריאה: בקיצור, אין טעם

קריאה:  סגרו את המליאה, נו

קריאה:  אז הוא הפך את זה לאי-אמון

נאור שירי: מרד בר כוכבא

גלעד קריב: - - מצאו חוליה אחת בעמוד השדרה שלהם - -      

ולדימיר בליאק: הלא-קיים

גלעד קריב: - - זה סימן טוב לבאות

רון כץ: גלעד, אני רוצה לאכזב אותך – זה לא באמת יעמוד שדרה, זאת סחיטה ממקום אחר

גלעד קריב: אבל אנחנו נחזור ללשכּות

התקשורת שלמה קרעי: ללשכות

גלעד קריב: ללשכות, סליחה

גלעד קריב:  אנחנו נחזור ללשכות, ותקראו לנו, בסדר?      

נאור שירי: ודווקא היום לא הבאתי בגדים לחדר כושר

טלי גוטליב: 	- - -     

גלעד קריב: כשתצליחו לקנות את הארבעה האלה עם כמה בקשישים

טלי גוטליב: - - -     

גלעד קריב: וכדרך אגב, אם מישהו תהה, זה לא על המורה בשדרות

טלי גוטליב: - - -     

התקשורת שלמה קרעי: כמו שאומרים מַלְכָּה ואומרים מְלָכוֹת

ארז מלול: לא אומרים מַלְכּוֹת?     

התקשורת שלמה קרעי: לא, אתה קורא את זה בשיר השירים

ארז מלול: רגע של עברית עם ד"ר שלמה קרעי

התקשורת שלמה קרעי: "שִׁשים המה מְלָכוֹת ושמֹנים פילגשים ועלמות אין מספר"

ארז מלול: ועלמות אין מספר

נאור שירי: ארז, אני מאוד מתפלא שטעית פה

ארז מלול: תשמע, אני לא יודע את כל התפילות, אני יודע הרוב, לא הכול

גלעד קריב: אני - - - שבזה אני רוצה ללמוד ממך הכול

התקשורת שלמה קרעי: זה יעלה לך

ארז מלול: לא לא, ידוע שבלשון הוא number one

התקשורת שלמה קרעי: בישיבת כיסא רחמים לומדים דקדוק ולשון בצורה טובה

טלי גוטליב: - - - אמרת שאתה הולך

גלעד קריב: אני הולך, כי הקואליציה – לא מספיק שאיחרתם בתקציב; לא מספיק שלא עמדתם בלוחות הזמנים שאתם הבאתם בחוק היסוד; לא מספיק שיו"ר ועדת הכספים עשה שביתה ליטאית, עכשיו, רגע לפני ההצבעה, שולחים את שר התקשורת לעשות פיליבסטר

טלי גוטליב: - - -     

נאור שירי: פעם קודמת זה היה וסרלאוף

גלעד קריב: פיליבסטר זה עבודה של האופוזיציה, לא?     

התקשורת שלמה קרעי: לא, אני התגעגעתי

נאור שירי: בתקציב הקודם אתה עמדת במקומו, והיית צריך למשוך זמן

יבגני סובה: אם צריך שאני אחליף אותך - - -      

גלעד קריב: סוף כל סוף ראש השב"כ לשעבר - - -      

ולדימיר בליאק: אתה פשוט התחלת - - -     

התקשורת שלמה קרעי: לא, אני משתמש בניסיון שלי מהעבר

גלעד קריב: - - - ואני מאמין לו - - -      

נאור שירי: - - - שכל שקל שלא מגיע לצפון, הוא - - -     

טלי גוטליב: - - - שרק עשה טעויות

גלעד קריב: סוף-סוף השר דיכטר נזכר שהוא אחראי על החקלאות

יצחק שמעון וסרלאוף: - - - אתה אמרת, אני לא אמרתי ככה

נאור שירי: מה אמרת?     

יצחק שמעון וסרלאוף: אתה יודע מה אמרתי, אני אמרתי לך לפני דקה מה אמרתי

טלי גוטליב: ראש השב"כ עמי איילון אומר - - -      

נאור שירי: אין הצבעות

טלי גוטליב: - - -      

יבגני סובה: מה קורה עם אל-ג'זירה? - - -     

טלי גוטליב: ראש השב"כ לשעבר - - -     

התקשורת שלמה קרעי: הו, אז בוא אני אספר לך על אל-ג'זירה

ארז מלול: לא, זה באמת מעניין, הציבור מאוד רוצה לדעת

אופיר סופר: אתה נשאר לדבר עכשיו?     

ארז מלול: כן

התקשורת שלמה קרעי: עד שאני אתעייף

התקשורת שלמה קרעי:  עד שאני אתעייף

אופיר סופר: אם אתה מתעייף, אני - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אתה לא יכול להחליף

ארז מלול: שר אחד מסכם את הדיון

גלעד קריב: אתה יכול לעלות לחמש דקות, אם היושב-ראש מרשה שר נוסף לחמש דקות

התקשורת שלמה קרעי: ואז זה נגמר

התקשורת שלמה קרעי:  אם אתה עולה לחמש דקות, זה נגמר

ארז מלול: ספציפית אתה לא יכול - - -     

התקשורת שלמה קרעי: פשוט לך תטפל ביושב-ראש המפלגה שלך

גלעד קריב: השר קרעי, תאמר משהו אישי מעליב על כל אחד מהשרים

התקשורת שלמה קרעי: אבל זה רק אחרי ההצבעה

גלעד קריב: אה, זה אחרי ההצבעה, זה לא עוזר

גלעד קריב:  טוב, נתקענו איתך

התקשורת שלמה קרעי: השר סופר, אני מציע שתלך, תמשוך את השר שלך, את היושב-ראש שלך, לפה, למליאה, ונתחיל את ההצבעה

גלעד קריב: לא, לא הוא הבעיה, יש ארבעה מורדים אצלך בסיעה

התקשורת שלמה קרעי: לא, לא

ארז מלול: כנגד ארבעה בנים דיברה התורה

גלעד קריב: מכיוון שהוא תקוע, אני אביא לו את המודיעין, בתור קצין מודיעין

התקשורת שלמה קרעי: אני מכיר את המודיעין הזה

גלעד קריב: ארבעה אצלכם

התקשורת שלמה קרעי: ואני טוען שזה לא קיים, זה איום סרק

ולדימיר בליאק: אז למה אתה פה?     

התקשורת שלמה קרעי: למה אני פה? כי אני צריך - - -     

נאור שירי: - - -     

מאיר כהן: איום סרק?     

התקשורת שלמה קרעי: כן, אני טוען שצריך להתחיל את ההצבעה ויגיעו מי שיגיעו, ותראו שזה יעבור

התקשורת שלמה קרעי:  זה הכול

ולדימיר בליאק: אני מסכים איתך שזה איום סרק

התקשורת שלמה קרעי: אבל אני חלק מהקואליציה הזאת, ויש לי בוס כאן במליאה, והוא יושב-ראש הקואליציה, והוא ביקש שאני אדבר, אז אני עושה את זה בכיף

נאור שירי: לך תביא את הקול עם אופיר כץ

יבגני סובה: מה שיש - - - לא נכון

נאור שירי: מתחיל באופיר ונגמר באופיר

מאיר כהן: אני ארצה לשאול את אופיר למה הוא לא נותן לטלי לנאום

נאור שירי: רגע, רגע, ינון הגיע, הוא השר המקשר

טלי גוטליב: - - -     

התקשורת שלמה קרעי: חבר הכנסת סובה, לגבי - - -     

ארז מלול: נאור, אל תפגע בדודי, אל תתעסק עם דודי

ארז מלול:  לא כדאי לך, נאור

טלי גוטליב: מה זה קשור?     

התקשורת שלמה קרעי: חבר הכנסת סובה, לגבי אל-ג'זירה, מחר, בעזרת השם, ב-08:30, מתקיים דיון מסווג בוועדה לביטחון לאומי שבראשות חבר הכנסת פוגל, ולאחר מכן דיון מסכם, כולל הצבעות, כולל הסתייגויות על החוק

התקשורת שלמה קרעי:  בעזרת השם אנחנו מתכוונים מחר לאשר

התקשורת שלמה קרעי:  אם ירצה השם ואם לצביקה יהיה כוח לשרוד את השעות האלה בוועדה, אנחנו נאשר מחר את החוק

התקשורת שלמה קרעי:  החוק - - -     

נאור שירי: אתה עושה את זה בוועדה או בוועדה המסווגת?     

יבגני סובה: זה יגיע - - -     

ולדימיר בליאק: אלא אם כן יהיו מורדים של הרגע האחרון

התקשורת שלמה קרעי: לא, אין, אני מאמין שאין מורדים בנושא הזה

יבגני סובה: אתה יכול לעשות דיון על חוק מסווג?      

התקשורת שלמה קרעי: לא, החוק לא מסווג

יבגני סובה: אבל דיון על החוק, אתה לא יכול - - -     

התקשורת שלמה קרעי: לא, חלק מהדיון יהיה דיון מסווג - - -     

ולדימיר בליאק: יהיה דיון מסווג, וחלק פתוח של החוק

יבגני סובה: או שאתה עושה מסווג או שאתה דן על החוק, אין כזה דבר

יבגני סובה:  חוק, אתה לא יכול לעשות אותו מסווג

התקשורת שלמה קרעי: יש חלק דיון מסווג, ואחרי הדיון המסווג דנים על החוק

יבגני סובה: אבל אם מישהו שלא משתתף בדיון המסווג רוצה להשמיע את הקול בחוק הזה, מה הוא עושה?     

התקשורת שלמה קרעי: אז הוא ישמיע, אחרי הדיון המסווג, בסדר? זה מה שיהיה

יבגני סובה: וזו החלטה של ועדת הכנסת להעביר את זה לוועדה לביטחון לאומי?     

התקשורת שלמה קרעי: כן, כן

התקשורת שלמה קרעי:  כשהחוק הזה יעבור - - -     

ארז מלול: יבגני, שאלת את השר שאלה, הוא עונה לך

יבגני סובה: לא, אני שואל - - -     

ארז מלול: אבל השר עונה לך

יבגני סובה: זה משותף לוועדת החוץ והביטחון?     

התקשורת שלמה קרעי: לא, לא משותף

ארז מלול: לא משותף? אתה בטוח?     

התקשורת שלמה קרעי: לא, בתוך החוק הכניסו - - -     

ארז מלול: חבר הכנסת פוגל, זה משותף?      

התקשורת שלמה קרעי: לא, זה לא משותף

ארז מלול: לא משותף?      

יבגני סובה: - - -      

התקשורת שלמה קרעי: רגע, אתה רוצה שהחוק יעבור, שנסגור את אל-ג'זירה או לא? או שאתה רוצה עכשיו לעשות עוד ביורוקרטיה ועוד חסמים?      

ארז מלול: הוא עונה

התקשורת שלמה קרעי: אז אני עונה לך

התקשורת שלמה קרעי:  מחר, בעזרת השם, החוק יאושר, יגיע למליאה להצבעה בקריאה שנייה ושלישית בשבוע הבא

התקשורת שלמה קרעי:  לאחר מכן יהיה קל יותר ופחות כבד ביורוקרטית לפעול לסגירת אל-ג'זירה

התקשורת שלמה קרעי:  זאת התוכנית

ולדימיר בליאק: רגע, אמרו לך שאין הצבעות היום?      

נאור שירי: סמוטריץ' אמר שאין הצבעות היום

נאור שירי:  אתה יכול לקפל את האירוע

התקשורת שלמה קרעי: בסדר, מה שתגידו, מה שתגדנה

ארז מלול: השר, אמרנו שאופיר כץ הבוס, לא נאור שירי

התקשורת שלמה קרעי: אני יודע

טלי גוטליב: השר קרעי, תדבר קצת על פרשת השבוע ותחסוך לי, תדבר על פרשת השבוע

נאור שירי: טלי, המשקפיים זה משהו חדש?     

טלי גוטליב: זה מעניין אותי, ואני קוראת, אז חשבתי - - - נו, פרשת פקודי

התקשורת שלמה קרעי: אני רוצה לספר לכם, אני לומד בשבועות האחרונים עם הבן שלי בן העשר, טל, לחידון התנ"ך

התקשורת שלמה קרעי:  יש חידון תנ"ך של תנועת אריאל, ויצא לי, השלב הראשון של החידון לכיתות ג'–ד' הוא שמואל א'–ב'

התקשורת שלמה קרעי:  וכשאנחנו יושבים, לומדים וקוראים את פרקי התנ"ך בשמואל א'–ב', מבינים שהעוצמה הזאת שאנחנו רואים היום כאן, של הלוחמים שלנו, היא עוצמה שלא הייתה כמותה

התקשורת שלמה קרעי:  ולמה אני אומר את זה? בזמן שאול המלך ודוד המלך היו שם מעשי גבורה, כבשו וטיפלו בפלשתים, ועשו לאויבים מה שצריך באמת לעשות לאויבים, ולא עם יותר מדי רחמים כמו שאנחנו נאלצים לפעמים לעשות כדי שנוכל לקבל מטרייה בין-לאומית להמשיך ולפעול

ארז מלול: חבר הכנסת חנוך

עופר כסיף: אז אתה בעד רצח עם, בעד רצח עם?      

התקשורת שלמה קרעי: אבל בכל זאת - - -     

ארז מלול: חבר הכנסת חנוך

התקשורת שלמה קרעי: אבל בכל זאת, הם לא היו באים לקרב בלי שאיימו עליהם

התקשורת שלמה קרעי:  שאול המלך, כדי להזעיק את הלוחמים לקרב, ניתח את הבקר, צמד בקר, ל-12 חלקים, ושלח בכל גבול ישראל ואמר: מי שלא יבוא, ככה נעשה לבקר שלו

גלעד קריב: זו השיטה שלך לעודד גיוס בקרב החרדים? אוה, חבר'ה, מצאנו פתרון

משה סעדה: אין בקר, אין בקר

חנוך דב מילביצקי: מה עם לעודד גיוס בקרב הערבים? לך גם לעודד גיוס בקרב הערבים

גלעד קריב: השר קרעי מציע - - - שעליהם - - -      

התקשורת שלמה קרעי: גם בתקופת שאול לא גייסו את שבט לוי, בסדר? שבט לוי ישב, היה אחראי לתורתו אומנותו

גלעד קריב: כבודו, מה לעשות

גלעד קריב:  אבל היום מגייסים - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אבל הינה, אבל בשביל זה דיכטר עכשיו דואג שיהיה בקר

טלי גוטליב: תראה איזה מהר הוא חזר מהלשכה

גלעד קריב: לא, אני רשום - - -     

התקשורת שלמה קרעי: ולא רק זה - - -     

גלעד קריב: הבנתי שבעוד עשר דקות יש מסיבת עיתונאים של שר האוצר נגד שר אחר

גלעד קריב:  זה כמו שהשר קרעי גידף כרגע את השר גנץ

גלעד קריב:  אתם ממשלה

גלעד קריב:  יחד ננצח

התקשורת שלמה קרעי: ממשלה דמוקרטית

התקשורת שלמה קרעי:  ממשלה דמוקרטית

גלעד קריב: לא, לא, יחד ננצח

טלי גוטליב: - - -     

משה סעדה: - - - מה אתה רוצה?     

גלעד קריב: אין לך, אין דרך, זה כמו המשחקים שעושים בבית ספר, גמד וענק

גלעד קריב:  חילקו פתקים, כל אחד – על מי הוא צריך לטנף בממשלה

משה סעדה: לא, מצטרפים אלינו אנשים

טלי גוטליב: זה אצלכם

משה סעדה: אצלכם בורחים, אצלנו מצטרפים

גלעד קריב: לא, זה נהדר, זה משחק כזה

גלעד קריב:  כל אחד בוחר שר בממשלה שהוא מטנף עליו

משה סעדה: האופוזיציה הולכת, האופוזיציה הולכת ומצטמצמת

משה סעדה:  למה אתם קטנים כל הזמן? למה עוזבים אתכם? לא מבין

גלעד קריב: לא יודע, לא צריך אופוזיציה בישראל

גלעד קריב:  אתם מטנפים אחד על השני הכי טוב שיש

התקשורת שלמה קרעי: עכשיו, לא רק זה שהיה צריך לאיים כדי שיבואו, כשהלוחמים של דוד המלך היו יוצאים לקרב, הם לא היו יוצאים לקרב רק בשביל להשמיד את האויב ולהגן על זה

התקשורת שלמה קרעי:  מה עוד היו מקבלים בקרב שם? היו בוזזים

גלעד קריב: אה, נהדר

התקשורת שלמה קרעי: הייתה ביזה

התקשורת שלמה קרעי:  היה אומר דוד – היו באים - - -     

עופר כסיף: איזה פטנט

עופר כסיף: איך לא חשבנו על זה?      

גלעד קריב: השר קרעי, תעשה לנו טובה, אנחנו מספיק מסובכים - - -     

התקשורת שלמה קרעי: רגע, אתה לא מקשיב, אתה לא מקשיב לפואנטה

התקשורת שלמה קרעי:  אני אומר - - -      

ארז מלול: תקשיב, אני – תתחשב באחרים

התקשורת שלמה קרעי: אני אומר, אני אומר, אני שומע כל הזמן אומרים: הלוחמים שלנו כמו לוחמי דוד המלך

התקשורת שלמה קרעי:  אני אומר: יותר מלוחמי דוד המלך

התקשורת שלמה קרעי:  לוחמי דוד המלך, כשהיה בא אחיתופל, והיו באים אליו, היו אומרים לו, לדוד המלך, "צרכי עמך מרובים" – אין תקציב, מה לעשות? היה אומר להם: צאו, פשטו ידיכם בגדוד

התקשורת שלמה קרעי:  לכו תכבשו איזו עיר, איזו מדינה, תבוזו אותה

התקשורת שלמה קרעי:  היו יוצאים לכבוש עיר של פלשתים, של האויב, גם בוזזים אותה

התקשורת שלמה קרעי:  באויב צריך להילחם כמו אויב

התקשורת שלמה קרעי:  אבל כאן, הלוחמים שלנו, לא רק שלא בוזזים, אפילו גרפיטי לא נותנים להם לצייר

עופר כסיף: אוי, זה נורא

התקשורת שלמה קרעי: אפילו כשבאים להרוס מבנה, אוניברסיטה שהיו תחתיה מנהרות ונשק, נותנים הערה פיקודית למפקד

התקשורת שלמה קרעי:  זה לוחמים שעושים את המלחמה הזו לשם שמיים במובן הכי טהור של המילה

התקשורת שלמה קרעי:  אין ביזה, אין איומים

התקשורת שלמה קרעי:  מרצון, מאהבת העם, מאהבת המולדת

התקשורת שלמה קרעי:  אשרי העם שככה לו

גלעד קריב: הבעיה היא לא החיילים

גלעד קריב:  את החיילים כולנו אוהבים, הבעיה זו הממשלה

גלעד קריב:  מה אתה רוצה מהחיילים? חיילי ישראל גיבורים, השרים הם הפחדנים

גלעד קריב:  חיילי ישראל באמת לא בוזזים, אתם הבוזזים, את הקופה הציבורית

גלעד קריב:  נו, השר קרעי, אין משהו בתקנון - - -     

התקשורת שלמה קרעי: חוץ מסיסמאות שאתה מדקלם, חבר הכנסת קריב, יש לך משהו נקודתי לספר על מה הביזה? מהי הביזה שאתה מדבר עליה?     

גלעד קריב: כן

התקשורת שלמה קרעי: תקציבים לחינוך?      

גלעד קריב: לא, לא, לא, בוא

התקשורת שלמה קרעי: תקציבים לבריאות, תקציבים לפריפריה?     

גלעד קריב: אם כבר שאלת

התקשורת שלמה קרעי: תקציבים למפונים, תקציבים למילואימניקים

גלעד קריב: איזה תקציבים אתה השגת? אתם בכספים הקואליציוניים הורדתם את כל הכספים שהולכים להקמת מוקדי טיפול רפואי בחירום בפריפריה

גלעד קריב:  חתכתם בתקציבים לטיפולים רפואיים בקרית שמונה

גלעד קריב:  על מה אתה מדבר? על מה אתה מדבר?      

התקשורת שלמה קרעי: אמרתי לך, אני חושב שאתה - - -     

גלעד קריב: - - - חוסר - - -     

התקשורת שלמה קרעי: לדבר בסיסמאות זה קל

גלעד קריב: שלמה, זה לא נכון

התקשורת שלמה קרעי: אבל אם היה לך משהו אמיתי והיה דבר כזה, בוועדת הכספים היית אומר אותו, אני ראיתי דברים שבהם ועדת הכספים תיקנה את הניתוק ואת חוסר הרגישות של אגף התקציבים, וזה מבורך

גלעד קריב: שלמה, שלמה, אולי בהמשך תתקנו, כרגע לא

גלעד קריב:  השארתם בעיקר כספים קואליציוניים, שמזוהים מאוד פוליטית וסקטוריאלית, ולא את הכספים הקואליציוניים שמטיבים עם כלל האוכלוסייה

גלעד קריב:  מה לעשות, זו העובדה, בוא נעבור על הרשימה

התקשורת שלמה קרעי: אני יכול לומר לך שכל דבר, כמו שבוועדת הכספים, כשמגיע לפתחכם דבר שהוא פוגע ודבר שהוא לא צריך לקרות, אתם נאבקים עליו, גם אנחנו אותו דבר בממשלה

התקשורת שלמה קרעי:  גם כשהגיע חוק לקיצוץ בתקציב הספריות, עמדנו על הרגליים האחוריות, ודחינו את החוק הזה בוועדת השרים לחקיקה, לא אפשרנו לזה לקרות

התקשורת שלמה קרעי:  וכל דבר שמנסים לפגוע בו בפריפריה, אנחנו עומדים ולא מאפשרים את זה

התקשורת שלמה קרעי:  אמרתי: לצערי, במשרד האוצר אין גורם שיודע לאתגר את אגף התקציבים מבחינה חברתית – אין גורם כזה

התקשורת שלמה קרעי:  שר האוצר הוא לא גורם כזה

גלעד קריב: בזה אני מסכים איתך

גלעד קריב:  אם המערכות במשרד ראש הממשלה היו מתפקדות כמו שצריך, ואני לא מדבר רק על הכהונה הזאת, אז זה בדיוק מה שהייתה עושה המועצה הלאומית לכלכלה ולתכנון אסטרטגי

גלעד קריב:  אתה צודק במאה אחוז שלא יכול להיות שסדר העדיפויות הלאומי יוכתב, בראש ובראשונה, על ידי אגף התקציבים

גלעד קריב:  זה תמיד פוגע בצרכים החברתיים

התקשורת שלמה קרעי: נכון

גלעד קריב: בסדר

גלעד קריב:  בזה באמת צריך לחולל רפורמה גדולה

גלעד קריב:  זה לא עובר דרך 5 מיליארד ש"ח נוספים, קואליציוניים, שחלק גדול מהם נסתרים

גלעד קריב:       דרך אגב, שאלת נקודתית: למה קיצצו 300 מיליון שקל בתלושי המזון שש"ס הציגה כבשורה החברתית החשובה, ולא מצאו מקומות אחרים, למשל - - -      

התקשורת שלמה קרעי: חמור מאוד

גלעד קריב: - - - תקציבי הישיבות?     

התקשורת שלמה קרעי: אז אני אומר לך שאם דבר כזה קרה - -     

גלעד קריב: קרה

התקשורת שלמה קרעי: - - הוא חמור מאוד

גלעד קריב: נכון, אבל זה מה שקרה

התקשורת שלמה קרעי: ואני אמרתי שהתקציב הזה לא מושלם ושיש בו בעיות - -      

גלעד קריב: בסדר

התקשורת שלמה קרעי: - - כי אין מישהו שיאתגר את הגישה של אגף התקציבים

התקשורת שלמה קרעי:  אבל, בכל זאת - - -     

ולדימיר בליאק: אבל האחריות היא לא של אגף התקציבים

ולדימיר בליאק:  האחריות היא שלכם כממשלה

התקשורת שלמה קרעי: זה מה שאתה - - -     

יצחק שמעון וסרלאוף: הסמכות שלהם והאחריות שלו

התקשורת שלמה קרעי: הסמכות שלהם, האחריות שלנו

התקשורת שלמה קרעי:  זה כמו בג"ץ

התקשורת שלמה קרעי:  כך זה עובד

התקשורת שלמה קרעי:  כשפקידה באגף תקציבים כותבת למנכ"ל שלי: בושה, או ניצלתם בשביל ככה – על פעולה של מדיניות של משרד, זה מראה עד כמה הידרדרנו

התקשורת שלמה קרעי:  אני אמרתי אז לשר האוצר: כשאני אהיה שר האוצר, פקידי אגף התקציבים לא יתוו מדיניות ולא ידברו כך על מדיניות של אף שר בממשלה שלי

התקשורת שלמה קרעי:  הם צריכים לבצע, לתת את התקנות הנדרשות, ולא להתוות מדיניות ולא לפגוע

התקשורת שלמה קרעי:       אבל, עדיין התקציב הזה – יש בו יותר - - -     

ולדימיר בליאק: יש - - - שתהיה שר אוצר?     

התקשורת שלמה קרעי: בעזרת השם, אני מקווה מאוד

התקשורת שלמה קרעי:  זה תפקיד מאוד מאוד חשוב, שיכול לאזן כאן הרבה דברים שהם לא נכונים, שנעשים בצורה לא נכונה

התקשורת שלמה קרעי:      ועדיין רבה התועלת מהחיסרון של התקציב הזה

התקשורת שלמה קרעי:  היא רבה הרבה יותר

התקשורת שלמה קרעי:  צריך אותה לצורכי המלחמה, לצורכי הביטחון, לחינוך, לבריאות, לרווחה

התקשורת שלמה קרעי:  יש הרבה בשורות, ויש גם בעיות

חנוך דב מילביצקי: מה עם איזה דבר תורה, חבר הכנסת קרעי? מה אתה אומר?     

התקשורת שלמה קרעי: אני רוצה לנצל את הבמה – אה, שלום, אדוני היושב-ראש

התקשורת שלמה קרעי:  התחלפת, ולא שמתי לב שהתחלפת

יצחק שמעון וסרלאוף: בינתיים, הבמה מנצלת אותך

התקשורת שלמה קרעי: אני רוצה לנצל את הבמה – דיברנו קודם על לומדי התורה, על החיילים ועל המלחמה

התקשורת שלמה קרעי:  דיבר כאן מאיר כהן, וחבל שהוא לא יושב כאן אבל אולי הוא מקשיב מהחדר

התקשורת שלמה קרעי:  אני רוצה לדבר על הוויכוח הזה, על העמדה שלי באופן אישי בנושא הזה, וגם להראות את הצביעות – כשדבר כזה קורה והוא עולה לכותרות

חנוך דב מילביצקי: אבל, אולי לפני זה איזה דבר תורה?     

התקשורת שלמה קרעי: אמרתי דברי תורה

התקשורת שלמה קרעי:  פתחתי בדברי תורה

חנוך דב מילביצקי: כן? אמרת כבר? אבל אני הגעתי עכשיו, אז - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אבל יש פה, בתוך זה, גם דברי תורה, בסדר? דיברנו על מה זה חכם לב, דיברנו על חודש אדר, על הסימנים של שבתות הפסקה של חודש אדר

התקשורת שלמה קרעי:  אם אתה רוצה, אני אדבר גם על הזמן שעובר בין מולד למולד של החודש

התקשורת שלמה קרעי:  החודש הזה הוא חודש הרמדאן

התקשורת שלמה קרעי:  את יודעת? אתה יודע?     

גלעד קריב: השר קרעי, אני רק מתנצל שב-13:15 השר סמוטריץ' נותן הצהרה לתקשורת, אז אני  מצטער שאני מעדיף לשמוע את הדיבורים שלו ולא את הדיבורים שלך

חנוך דב מילביצקי: חבר הכנסת קריב, זה לא מכובד

גלעד קריב: - - -     

חנוך דב מילביצקי: זה לא מכובד

גלעד קריב: אתה יודע מה לא מכובד - - -     

וליד אל-הואשלה: - - -     

חנוך דב מילביצקי: חבר הכנסת קריב, אני רואה שקראו לך פה פעמיים לסדר, נכון? אז, די, נו

גלעד קריב: זה לא מכובד

חנוך דב מילביצקי: קריב, מספיק

גלעד קריב: - - -     

חנוך דב מילביצקי: חבר הכנסת קריב, אנא

התקשורת שלמה קרעי: קריב, אני עומד לגלות סוד שבאמת לא כדאי שאתה תשמע אותו

התקשורת שלמה קרעי:  כתוב בפסוק "כי הוא חָכמתכם ובינתכם לעיני העמים"

התקשורת שלמה קרעי:  אומרים: מה זה "כי הוא חכמתכם"? מי זה ה"הוא" חכמתכם? יש מדרש שאומר שזו חוכמת העיבור

התקשורת שלמה קרעי:  מה זו חוכמת העיבור? איך מעברים שנים

התקשורת שלמה קרעי:  השנה היא שנה מעוברת

התקשורת שלמה קרעי:  איך מעברים שנים? איך מכוונים את זה שניסן תמיד יצא בחודש האביב – שמור את חודש האביב כי בחודש האביב יצאת ממצרים

התקשורת שלמה קרעי:  האומות האחרות, אין להן את היכולת

התקשורת שלמה קרעי:  הערבים, למשל, גם מונים – לוח השנה שלהם הוא לפי הלבנה - -     

טלי גוטליב: לפי הירח

התקשורת שלמה קרעי: - - לפי הירח, ובכל זאת הרמדאן שלהם יוצא כל פעם בתקופה אחרת: פעם הצומות הקלים יותר – בחורף, ופעם הצומות הקשים יותר – באוגוסט

התקשורת שלמה קרעי:  איך זה קורה? כי התורה לימדה אותנו את החוכמה של העיבור, איך לדעת – היום מגלים את זה, עד כמה שזה מדויק ונכון – כל כמה שנים צריכה להיות שנה מעוברת

התקשורת שלמה קרעי:  אתם יודעים כל כמה שנים יש שנה מעוברת? יש מישהו שיודע?     

טלי גוטליב: שלוש

התקשורת שלמה קרעי: לא מדויק

טלי גוטליב: למה?     

התקשורת שלמה קרעי: ראשי התיבות של זה הם גו"ח אדז"ט

התקשורת שלמה קרעי:  יש מחזור של 19 שנה, ובכל 19 שנה יש שבע שנים מעוברות: שנה שלישית, שישית, שמינית, אחת-עשרה, ארבע-עשרה, שבע-עשרה ותשע-עשרה

התקשורת שלמה קרעי:  זה המחזור של השנים המעוברות

התקשורת שלמה קרעי:  למה זה? כדי לשמור שתמיד חודש ניסן יצא באביב

טלי גוטליב: זה גם משפיע על המועד של ראש השנה

טלי גוטליב:  "לא אד"ו ראש" – זה לא - - -     

התקשורת שלמה קרעי: לא, זה משהו אחר

טלי גוטליב: זה גם משפיע על החודשים

טלי גוטליב:  כל הנגזרות - - - של התורה ומועדים – זה משהו שהוא מוצלח, כי לא משנה: עיבור השנה משפיע על הימים ומשפיע על חלות החגים זה משהו - - -     

התקשורת שלמה קרעי: זה פחות מדויק

התקשורת שלמה קרעי:  יכול להיות שיש איזושהי השפעה מזערית - -     

טלי גוטליב: השפעה של יום

התקשורת שלמה קרעי: - - אבל זה קשור יותר להשפעות של ימים

התקשורת שלמה קרעי:  והשפעות של ימים מייצרים דרך החודשים חשוון וכסלו, שהם לפעמים – הרי בלוח העברי יש לנו חודש מלא וחודש חסר: יש חודש ל' וחודש כ"ט, ל' ו-כ"ט – חוץ מחשוון וכסלו - -      

טלי גוטליב: - - -     

התקשורת שלמה קרעי: - - ששניהם יכולים להיות חסרים, שניהם מלאים או חסר ומלא – זה כסדרה

התקשורת שלמה קרעי:  ויש את השנה המעוברת שתמיד מוסיפה 30 יום

טלי גוטליב: אבל זה ממילא

טלי גוטליב:  אבל זה לא משהו משתנה

טלי גוטליב:  זה ידוע מראש

התקשורת שלמה קרעי: לא

התקשורת שלמה קרעי:  מה זה ידוע? יצרו, בנו את הלוח בצורה כזו - - -     

טלי גוטליב: הלוח העברי

טלי גוטליב:  זה הגאוניות של זה

התקשורת שלמה קרעי: אבל זה לא היה

התקשורת שלמה קרעי:  זאת אומרת, המצווה מהתורה היא לקדש את החודש על פי הלבנה, ולא לקדש על פי לוח שנה

התקשורת שלמה קרעי:  היו צריכים לראות את הלבנה, שני עדים היו צריכים לבוא ולהעיד שראו, והיו מקדשים את החודש

התקשורת שלמה קרעי:  ואז, לא היו הכללים של "לא אד"ו ראש", כשהיו מקדשים על פי הלבנה, כי זה תלוי בעדים

התקשורת שלמה קרעי:  אבל, ההפרש בין מולד למולד – הסימן שלו הוא כ"ט י"ב תשצ"ג: 29 ימים, 12 שעות ו-793 חלקים של שעה

התקשורת שלמה קרעי:  בשעה יש 1,080 חלקים

התקשורת שלמה קרעי:  אלה חלקי השעה

התקשורת שלמה קרעי:  היום יש לנו בשעה 3,600 שברירים, 3,600 שניות

התקשורת שלמה קרעי:  בעבר, השעה הייתה מחולקת ל-1,080 חלקים

התקשורת שלמה קרעי:  אז 29 ימים, 12 שעות ו-תשצ"ג חלקים זה הזמן שעובר בין מולד למולד, בין מולד של לבנה למולד של לבנה

התקשורת שלמה קרעי:  בהתאם לזה, אנחנו יודעים כמה זה שנת לבנה, כמה זה 12 חודשי לבנה – 354 ימים ומשהו, ושנת חמה היא 365 ימים

התקשורת שלמה קרעי:  את ה-10

התקשורת שלמה קרעי: 5 ימים האלה משלימים בצורה של שנה מעוברת

התקשורת שלמה קרעי:  זה הנושא של שנה מעוברת

התקשורת שלמה קרעי:      עכשיו אני רוצה לחזור לנושא הקודם שדיברנו עליו, ולדבר על איזושהי אמירה שקיבלתי בגללה כותרות זועמות

התקשורת שלמה קרעי:  לפני כשבועיים-שלושה שבועות היה ריאיון שבו אמרתי – הציטוט הוא: יותר משאנחנו מגינים על התורה ולומדיה, היא מגינה עלינו

התקשורת שלמה קרעי:      כן, היה פוש בחדשות 12, זה היה ריאיון שהיה ב-12

התקשורת שלמה קרעי:  זה היה מדויק, הציטוט מדויק אבל כל כך מנותק מהמשך המשפט, מהצד השני של המשוואה

התקשורת שלמה קרעי:  הצד השני של המשוואה, שגם אותו אמרתי: כל מי שאין תורתו אומנותו, מוטלת עליו חובה קדושה להתגייס

התקשורת שלמה קרעי:  הם רצו, אותם אלה שנתנו את הפוש הזה, רצו שתזדעזעו מהאמירה של הליכודניק החשוך, שכאילו מזלזל חלילה בתרומה האדירה של לוחמינו הגיבורים

התקשורת שלמה קרעי:  זה מה שהם רצו שתחשבו

התקשורת שלמה קרעי:  הם מנסים לחדד את הפער הלא-קיים באמונה התמימה של כולנו, חילוניים, מסורתיים, דתיים וחרדים – כולנו יהודים

התקשורת שלמה קרעי:  כאילו אנחנו לא מכירים את המדרשים שחידד אותם אבא אבן ואמר: יותר מישראל שמרו על השבת, שמרה השבת על ישראל

התקשורת שלמה קרעי:       אז מה, הוא בא לזלזל ביהודים שומרי השבת, להגיד שהם לא טובים? יותר משישראל שמרו על השבת, שמרה השבת על ישראל

התקשורת שלמה קרעי:  אז ישראל הם לא טובים? כמובן שלא

התקשורת שלמה קרעי:  זה בא להדגיש את ערכה של השבת לעם ישראל

התקשורת שלמה קרעי:      כך גם לגבי ערך התורה – הם באים עם פרצופים מזועזעים, ואנחנו באים אליהם בשם המורשת שלנו, בשם לוחמי ישראל הגיבורים לאורך הדורות

התקשורת שלמה קרעי:  הרי דוד המלך, שהכניע במלחמות את כל אויביו, אמר: "עֹמדות היו רגלינו בשעריך ירושלם"

התקשורת שלמה קרעי:  והמדרש אומר: "מי גרם לרגלינו שיעמדו במלחמה, שערי ירושלים שהיו עוסקים בתורה"

התקשורת שלמה קרעי:  דוד המלך אמר, כשהוא היה יוצא לקרב – הוא עצמו היה חייל, הוא היה המפקד: "שערי ירושלים שהיו עוסקים בתורה"

התקשורת שלמה קרעי:  אותו הדבר עם חזקיה, שכתוב עליו בתקופת חזקיה: "וחֻבַּל עֹל מפני שמן"

התקשורת שלמה קרעי:  שהעול של סנחריב – "חובל עולו של סנחריב מפני שמנו של חזקיהו שהיה דולק בבתי כנסיות ובבתי מדרשות"

התקשורת שלמה קרעי:      אני שירתי בצבא בגדוד נצח יהודה החרדי

התקשורת שלמה קרעי:  אני מאמין שזו זכות וחובה לשרת בצה"ל

התקשורת שלמה קרעי:  מעולם לא דחיתי שירות, אגב, גם לא במהלך לימודיי בישיבה

התקשורת שלמה קרעי:  למדתי בישיבה תורנית, חרדית, בישיבת כיסא רחמים

התקשורת שלמה קרעי:  אני מכיר ומוקיר את חשיבותו מבחינה אזרחית וגם מבחינה יהודית אמונית

התקשורת שלמה קרעי:  אבל את התקשורת מעניין רק להציג פערים, להפריד במקום לאחד

התקשורת שלמה קרעי:  התקשורת ועושי דברה כאן בכנסת, יאיר לפיד וליברמן – או להפך, יאיר לפיד וליברמן ועושי דברם בתקשורת, אני לא יודע מי בדיוק עושה דברו של מי – להראות כאילו נאמרה כאן אמירה שהיא נגד הגשמת הציונות של צבא יהודי בארץ ישראל, כאילו בעד משתמטים, כאילו, חס וחלילה, נגד החיילים

התקשורת שלמה קרעי:      מאז עברו כמה ימים, וזה מדהים כמה השנאה וההסתה בתקשורת וברשתות החברתיות שונה מהמציאות

התקשורת שלמה קרעי:  ברשתות ובטלוויזיה – בעיקר נאצות וקללות

התקשורת שלמה קרעי:  אך ברחוב – כן, גם מהחילוני והמסורתי, לא מאלו שיוצאים באובססיביות נגד שרי הממשלה הזו או נגד תפילות כיפור או כל סממן יהודי

התקשורת שלמה קרעי:  מהחילוני, והמסורתי ומהרחוב כשאני מסתובב בו – בעיקר ברכות, אהבה והבנה למסר האמיתי

התקשורת שלמה קרעי:  אשרי העם שככה לו

התקשורת שלמה קרעי:      כל מי שעשה חיפוש קטן בוויקיפדיה יודע מי אני ומאיפה באתי

התקשורת שלמה קרעי:  אומנם, אדוני היושב-ראש, עוד לא נאמתי כאן את נאום הבכורה שלי

חנוך דב מילביצקי: באמת?     

התקשורת שלמה קרעי: לא נאמתי

התקשורת שלמה קרעי:  אני חיכיתי שתקום ממשלה יציבה כדי לנאום את נאום הבכורה, אבל מייד כשהיא קמה מוניתי לשר, וזה פחות הסתדר

התקשורת שלמה קרעי:  לא נאמתי את נאום הבכורה שלי כאן, ואני לא מתכוון לנאום אותו עכשיו, כן?      אבל רקע קטן: אני בן ישיבה תורנית גאה בראשות מורי ורבי הגאון הרב מאיר מזוז שליט"א, כיסא רחמים

התקשורת שלמה קרעי:  אני מעוטף עזה, ממשפחה תורנית, בכור ל-17 אחים ואחיות, נשוי ואב לשמונה, תודה לאל

התקשורת שלמה קרעי:  ומלא באמונה גדולה בעם שלנו, בארץ שלנו, בחיבור ביניהם ובמשולש הקדוש בעיניי של התורה, העם והארץ

התקשורת שלמה קרעי:      כשהחלטתי לשרת את הציבור עוד טרם נכנסתי לכנסת, הרגשתי שהמקום הטוב ביותר, שאני מחובר אליו ביותר, הוא תנועת הליכוד

התקשורת שלמה קרעי:  המקום שבו נמצא רוב העם, המקום שבו למסורת תמיד היה ותמיד יהיה מקום של כבוד ואף יותר מכך

התקשורת שלמה קרעי:  לכן החלטתי להתפקד לליכוד, ובהמשך – להתמודד לכנסת מטעם הליכוד

התקשורת שלמה קרעי:  והצלחתי, תודה לאל, גם במחוז ואחר כך גם במקום גבוה ברשימת הליכוד לכנסת האחרונה, בזכות מתפקדי הליכוד

התקשורת שלמה קרעי:       כפועל יוצא מכך מוניתי לשר התקשורת על ידי ראש הממשלה נתניהו

התקשורת שלמה קרעי:  בפריימריז האחרונים בחרו בי כ-30,000 איש

התקשורת שלמה קרעי:  לא רימיתי אף אחד, לא שיקרתי אף אחד, הדהדתי את ערכיי ואת אמונתי מעל כל במה ותחת כל עץ רענן

התקשורת שלמה קרעי:  בכל כנס שבו הייתי, אף פעם לא ניסיתי להסתיר או לחפות על דעותיי

התקשורת שלמה קרעי:  והציבור ראה, הם ראו את העשייה שלי, את הנחישות, את האמונה והצביעו עבורי בגלל ולא למרות – בזכות

התקשורת שלמה קרעי:       אני גאה להיות ליכודניק תורני אמוני

התקשורת שלמה קרעי:  זה בפירוש לא אחד בפה ואחד בלב

התקשורת שלמה קרעי:  צבא יהודי בארץ ישראל לעם ישראל, כמו לוחמי דוד המלך לפני 3,000 שנה

התקשורת שלמה קרעי:  בעם ישראל לומדי התורה והיוצאים לקרב אינם אלו כנגד אלו

התקשורת שלמה קרעי:  הם מחזקים אלו את אלו

התקשורת שלמה קרעי:  ככה אני מאמין וכך מאמינים רבים מהחיילים והלוחמים שלנו, ורבות ממשפחות הנופלים שניחמתי בחודשים האחרונים

התקשורת שלמה קרעי:  מספיק לראות את תעצומות הנפש, את האמונה של חיילי צה"ל הנלחמים בכל החזיתות, את הכוח והעידוד שהם שואבים מפסוקי התורה ומחזון הנביאים, את האמירות, התפילות, האמונה האדירה בקדוש ברוך הוא ובצדקת הדרך

התקשורת שלמה קרעי:      אין שום סתירה ואסור שיהיה מתח בין לימוד התורה לבין השירות בצבא

התקשורת שלמה קרעי:  מי שאין תורתו אומנותו, יש עליו חובה קדושה לעבור חלוצים לפני אחיו למלחמה

התקשורת שלמה קרעי:  לא צריך חוק גיוס בשביל זה – זו מצווה, זו חובה וזה שכל ישר

התקשורת שלמה קרעי:  בעיניי, ישיבות ההסדר או ישיבות ציוניות גבוהות המשלבות תורה ואמונה עם אומנות המלחמה, הן המענה המיטבי לעם ישראל בארצו

התקשורת שלמה קרעי:  עד שתתגשם נבואת ישעיה: "לא יִשא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה"

התקשורת שלמה קרעי:  אבל כל עוד נושאים אלינו חרב, אנחנו נכה בהם שוק על ירך בכל הכוח ועם הצבא הכי חזק והכי מקצועי שאפשר לבנות כאן

התקשורת שלמה קרעי:      מעבר לשירות הסדיר הן בונות, אותן ישיבות, עתודה הכרחית לשעת הכושר

התקשורת שלמה קרעי:  ולצערנו, נוכחנו לראות זאת כשעשרות אלפים מבוגריהן יצאו לחרף את נפשם בקרב למען עמנו ועשרות רבות מהם, השם ייקום דמם, נפלו במלחמה

התקשורת שלמה קרעי:       להערכתי, גם נפתח עכשיו פתח לישיבות חרדיות גבוהות באותה המתכונת

התקשורת שלמה קרעי:  זה יכול לקרות רק בהידברות

התקשורת שלמה קרעי:  לא במאבק, לא במלחמה – אחים אנחנו

התקשורת שלמה קרעי:  אבל מי שחושב שאנחנו נידרדר לתהומות ההסתה של ליברמן ולפיד, שנגיד או שנחשוב שעולם התורה לא חשוב, שאין לו חלק משמעותי בעיננו בתקומת ישראל וברוח העם – טועה בגדול

התקשורת שלמה קרעי:      האם באמת אי-אפשר לקיים דיון קצת יותר מורכב? אי-אפשר לתת מקום לעמדה שאומרת: אני מאמין באמונה שלמה בתרומתם האדירה של לומדי תורה לניצחון ישראל, שתורתם אומנותם? ויחד עם זאת, לחשוב ולהאמין שהגיוס לצה"ל הוא חובה קדושה לכל מי שמושקע מבוקר עד ליל בלימוד התורה? האם באמת יש כזה פער בין העם שבשדות, שרק מתקרב לשורשיו היהודיים ומאמין יותר, לבין איך שזה נראה בטלוויזיה וברשתות? יש פער מאוד גדול בין העם שבשדות למה שנראה ברשתות ובטלוויזיה

התקשורת שלמה קרעי:  אנחנו, חובה מוטלת עלינו, אגב – כשר התקשורת החובה היא יותר גדולה, כי אני צריך לדאוג ולפעול שהתקשורת תשקף את הציבור, ולא ברגולציה, לא באסדרה, לא בקנסות למי שלא אומר את מה שאני חושב

התקשורת שלמה קרעי:  לא, זה מה שחושבים הקומוניסטים והשמאל, זה מה שעשו הרבה לימין, כשסגרו את ערוץ 7, כשסגרו את ערוץ 2000, כשנלחמו בערוצים שלא אומרים את מה שמתאים להם

התקשורת שלמה קרעי:      אנחנו לא ככה

התקשורת שלמה קרעי:  אנחנו רוצים לפתוח את השוק, להפסיק את הרגולציה, לתת לציבור להשתקף בתקשורת, ולהרחיב את המגוון

התקשורת שלמה קרעי:  ככל שיהיה מגוון גדול יותר, השונות תהיה נמוכה יותר, הפער הזה יצטמצם, הפער בין העם שיושב ולא יודע מה הוא עושה מול הטלוויזיה – מי הם? את מי הם מייצגים? או כמו שאמר בזמנו, לדעתי – אני לא זוכר את השם

התקשורת שלמה קרעי:  אתם זוכרים? בועז? אותך, אותך, ביסמוט

התקשורת שלמה קרעי:  מי זה שאמר: אנחנו רק 3% אבל אנחנו שולטים? משהו כזה, הייתה לו איזו אמירה

התקשורת שלמה קרעי:  כתב בטלוויזיה

ולדימיר בליאק: תעשו גוגל, שנייה

התקשורת שלמה קרעי: מי?      

טלי גוטליב: מי זה? רגע, נשאל את שר החינוך, אולי הוא ידע את הטריוויה

קריאה: שר החינוך

התקשורת שלמה קרעי: היה כתב - - -      

משה סעדה: שר החינוך וכוכב דה-מרקר

טלי גוטליב: מי אמר שיש 3%? מי אמר בתקשורת שיש לו 3%?      

ולדימיר בליאק: אושר שקלים

התקשורת שלמה קרעי: לא, היה כתב לפני 20 שנה, שאמרו לו

טלי גוטליב: מי זה?      

התקשורת שלמה קרעי: היה כתב, אני לא זוכר את השם שלו

משה סעדה: אנחנו בודקים בגוגל

התקשורת שלמה קרעי: לדעתי זה - -       

נאור שירי: ינון מגל

משה סעדה: לא, לא, לא

התקשורת שלמה קרעי: לדעתי זה היה עודד בן עמי, אם אני זוכר נכון, אבל אם לא, תתקנו אותי

משה סעדה: לא, לא, לא

נאור שירי: רגע, אומרים שלושה אחוז או שלושה אחוזים?      

התקשורת שלמה קרעי: זה לא משנה, אפשר ככה ואפשר ככה

טלי גוטליב: בדיוק

טלי גוטליב:  כמו שנים או שנה – אלף שנה או אלף שנים

בועז ביסמוט: "אנחנו שלושה אחוזים ואנחנו האיכות"

בועז ביסמוט:  עודד בן עמי

התקשורת שלמה קרעי: ואנחנו האיכות

חנוך דב מילביצקי: מי אמר את זה?     

טלי גוטליב: עודד בן עמי

טלי גוטליב:  מקורי

התקשורת שלמה קרעי: עודד בן עמי

ולדימיר בליאק: אנחנו הליכוד?     

חנוך דב מילביצקי: הוא באמת איש איכותי מאוד, אין מה להתווכח

התקשורת שלמה קרעי: אין לי דבר נגד עודד בן עמי, אגב, הוא איש חביב בסך הכול

התקשורת שלמה קרעי:  התראיינתי אצלו כמה פעמים, הוא מכבד, הוא לא מאלה - - -     

משה סעדה: היה איכותי?     

התקשורת שלמה קרעי: הוא היה איכותי

התקשורת שלמה קרעי:  אני מה-97%

התקשורת שלמה קרעי:  אני מה-97%

התקשורת שלמה קרעי:  אבל את הדבר הזה שהתקשורת מייצגת רק 3%, והיא חושבת ככה, ולא אכפת לה שזה ככה – את זה בעזרת השם במשמרת שלי במשרד התקשורת אני פועל כדי לבטל, כדי לדאוג למגוון, כדי לפתוח את השוק לתחרות

התקשורת שלמה קרעי:  ובעזרת השם, למרות שכואב הלב לדפנה ליאל שבמשרד התקשורת עובדים על חוק השידורים, אנחנו ממשיכים לעבוד

התקשורת שלמה קרעי:  והחוק הזה יבוא, ויבוא בשום שכל, עם הרבה הערות ציבור שקיבלנו מכל קצוות הקשת

התקשורת שלמה קרעי:  יבוא חוק מוסכם, חוק שיעשה טוב למדינת ישראל

התקשורת שלמה קרעי:  חוק שיביא למצב שהציבור, כמו שהוא משתקף, כמו שהעמדות של הציבור – אגב, אדוני היושב-ראש, התקשורת זה כמעט הדבר היחיד שהוא לא שוק של צרכנים, הוא שוק של יצרנים – הם קובעים את סדר-היום, הם קובעים איך לומר ומה לומר, ולא משנה מה הציבור חושב

התקשורת שלמה קרעי:  הדבר הזה היה קיים בשווקים כולם בשנות השמונים של המאה הקודמת

התקשורת שלמה קרעי:  היה שוק של יצרנים, לא מעניין מה הציבור חשב, אם צריך מוצר כזה או מוצר אחר או שזה לא נוח לו

התקשורת שלמה קרעי:  היו מייצרים איך שהם חשבו, כי לא הייתה תחרות, זה היה מונופול

התקשורת שלמה קרעי:  כל דבר היה קרטל

התקשורת שלמה קרעי:  ברגע שנפתח השוק לתחרות בשנות השמונים של המאה הקודמת, אז עברנו משוק של יצרנים לשוק של צרכנים

התקשורת שלמה קרעי:  פתאום התחילו לדבר על תכן לאיכות, על סקרי שוק קודמים שבודקים את האב-טיפוס, מה הציבור חושב עליו

התקשורת שלמה קרעי:  זה נכון בכל התחומים כמעט, חוץ מתקשורת במדינת ישראל

התקשורת שלמה קרעי:  במקומות אחרים יש שוק חופשי

התקשורת שלמה קרעי:  במדינת ישראל, התקשורת – כדי להקים ערוץ אתה צריך לעבור ויה דולורוזה, מסלול ייסורים כזה שאתה לא יוצא ממנו

התקשורת שלמה קרעי:  ואף אחד לא מצליח כמעט לעשות את זה

התקשורת שלמה קרעי:      אדוני, איפה יושב-ראש הקואליציה?      

נאור שירי: יצא - - -      

התקשורת שלמה קרעי: אני מבקש למסור ליושב-ראש הקואליציה שימסור לשר האוצר בצלאל סמוטריץ' שאני מושך כאן עוד 28 דקות

התקשורת שלמה קרעי:  עוד 28 דקות

יבגני סובה: הופה, דבר כזה לא היה בהיסטוריה של הכנסת

התקשורת שלמה קרעי: אם עוד 28 דקות לא יגיעו, אני כנראה ארד מהבמה הזאת

יבגני סובה: והשר, אדוני השר, זה מוקרן בערוץ הכנסת

התקשורת שלמה קרעי: בסדר? תמסרו להם בבקשה

יבגני סובה: אדוני השר, זה מוקרן בערוץ הכנסת, תצטרך לעמוד במילה שלך

התקשורת שלמה קרעי: אני לא מתחייב על זה

התקשורת שלמה קרעי:  אני עוד שוקל את זה, אבל יש סיכוי - - -     

נאור שירי: אמרת עכשיו - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אמרתי "כנראה"

התקשורת שלמה קרעי:  אתה לא מקשיב למילים

התקשורת שלמה קרעי:  אמרתי: אני כנראה ארד מהבמה הזאת, ותמסרו לשר האוצר שזה יכול לקרות

נאור שירי: אז אני אומר: כנראה שאתה לא תרד מהבמה הזאת

התקשורת שלמה קרעי: בסדר

יבגני סובה: אל תבזה את עצמך, 28 דקות - - -     

נאור שירי: אני לקחתי כבר טיימר – 28 דקות אני - - -     

התקשורת שלמה קרעי: בבקשה

יבגני סובה: הזמן התחיל, אדוני השר

התקשורת שלמה קרעי: בבקשה

נאור שירי: אני לקחתי טיימר

התקשורת שלמה קרעי: עכשיו מתחיל להיות מעניין

יבגני סובה: - - - עכשיו אני אישאר - - -      

התקשורת שלמה קרעי: תמסרו לשר האוצר שהוא לא הגיע איתי לסיכום תקציבי, אז מבחינתי שגם הוא לא יגיע לסיכום תקציבי

יבגני סובה: אני מבקש, זאת הכותרת של היום

יבגני סובה:  הכותרת של היום – נא לצטט את הכותרת בשער

ולדימיר בליאק: אני איתך

ולדימיר בליאק:  מתי שמעת ממני את המילים "אני איתך"?     

יבגני סובה: 26

יבגני סובה: 5 דקות יש לך

התקשורת שלמה קרעי: דניאל, אני מציע לכם להתחיל לגייס את כל השאר

התקשורת שלמה קרעי:  אדון זמיר, אני פה על הבמה

יבגני סובה: אדוני השר, כנראה שהם לא הבינו את גודל האירוע, הם צוחקים פה עליך

התקשורת שלמה קרעי: לא, הבינו, הבינו

יבגני סובה: מי שצוחק עליך לא מבין את גודל האירוע

חנוך דב מילביצקי: אף אחד לא צוחק עליו, חבר הכנסת סובה

חנוך דב מילביצקי:  אם כבר אז צוחקים איתו, לא עליו

יבגני סובה: צוחקים איתו

חנוך דב מילביצקי: איתו, לא עליו

יבגני סובה: מבחינה לשונית זה חשוב מאוד – צוחקים איתו ולא עליו

התקשורת שלמה קרעי: אני רוצה בינתיים, ב-26 הדקות שנותרו לי - - -     

נאור שירי: אתה רוצה שאני אעצבן אותך קצת?     

התקשורת שלמה קרעי: לא

נאור שירי: אני אתן לך דברים לדבר עליהם

התקשורת שלמה קרעי: מספיק שאתה פה ואני מתעצבן

נאור שירי:  אז אני אצא

יבגני סובה: אלה 26 הדקות הקריטיות לגורלה של מדינת ישראל

נאור שירי: רגע, אני אעדכן את הפלג הקיצוני אצלכם על הזמנים

נאור שירי:  זה מה שאני אעשה

התקשורת שלמה קרעי: בבקשה

נאור שירי: בואי, אורית, בואי נעדכן את כולם

יבגני סובה: 25

יבגני סובה: 5

חנוך דב מילביצקי: מתי קם כל הסיפור הזה של הערוצים? אמרת שבשנות השמונים?     

התקשורת שלמה קרעי: בשנות השמונים עברנו משוק של יצרנים לשוק של צרכנים

התקשורת שלמה קרעי:  עד אז כל דבר היה מונופול

חנוך דב מילביצקי: אתה יודע מה למדתי היום? שכל תנועות זכויות האזרח בשטחים, כל התנועות שקמו כאילו נגד הכיבוש ונגד כל הדברים האלה, אתה יודע מתי קמו? גם כן בשנות השמונים הן התחילו, ב-1979

חנוך דב מילביצקי:  חוץ מהתנועה לזכויות האזרח, שקמה ב-1972

התקשורת שלמה קרעי: לא, זה אחרי

התקשורת שלמה קרעי:  מה שאני מדבר זה בשנת 1987-1986

חנוך דב מילביצקי: כל השאר התחילו ב-1979, ועלו אחרי מה? אחרי המהפך בשלטון

חנוך דב מילביצקי:  זאת אומרת שעד אז לא הייתה בעיית זכויות אדם בשטחים, לא הייתה בעיה של כיבוש, לא הייתה בעיה עם שום דבר

חנוך דב מילביצקי:  אבל אחרי שהתחלף השלטון, פתאום – אתה יודע

התקשורת שלמה קרעי: מה שאני מדבר זה בין ארצות הברית ליפן למערב

גלעד קריב: השר קרעי, באתי לעדכן אותך, כי אני יודע שאתם על הבמה

חנוך דב מילביצקי: חבר הכנסת קריב

גלעד קריב: לא, אבל אני עוזר לכם

גלעד קריב:  אתה לא יכול לקרוא עדכונים

גלעד קריב:  רציתי לעדכן אותך שלסמוטריץ' עדיין לא אכפת מהחקלאים

גלעד קריב:  בסדר?     

יבגני סובה: יש עוד עדכון - - -     

קריאה: אמיתי?     

גלעד קריב: כן

גלעד קריב:  ההודעה שלו הייתה: אני מצפצף על מכון וולקני, על החקלאים ביישובי הצפון

חנוך דב מילביצקי: אתה משלים את הנאום שלך?     

גלעד קריב: לא, אני - - -     

חנוך דב מילביצקי: אז נו, מספיק

גלעד קריב: אבל אני עושה לך שירות, אדוני היושב-ראש, בא לעדכן אתכם, כי אני יודע שזה פשוט לא פיליבסטר

חנוך דב מילביצקי: לא, זה לא

גלעד קריב: אז רק רציתי לומר שלשר האוצר לא אכפת מהחקלאים בגבול הצפון ובדרום

גלעד קריב:  זהו, אני יוצא

חנוך דב מילביצקי: אני דווקא חושב שמאוד – מהיכרותי איתו אני יודע שמאוד אכפת לו

גלעד קריב: לא אכפת לו כהוא זה

חנוך דב מילביצקי: דווקא מאוד אכפת לו

גלעד קריב: אחרי שהוא דאג לסחטנות הפוליטית לכל המגזר שלו, החקלאים לא מעניינים אותו

חנוך דב מילביצקי: די, חבר הכנסת קריב, נו

גלעד קריב: הוא מודיע לראש הממשלה שהוא לא יפתח את התקציב בשביל החקלאים

חנוך דב מילביצקי: אני מבין

חנוך דב מילביצקי:  תשמע, אני מבין שיש פריימריז והכול, אבל בוא, בכל זאת

גלעד קריב: רגע, להביא לכם משהו קטן לאכול מהפרסה?      

חנוך דב מילביצקי: לא, זה בסדר

גלעד קריב: רק רציתי לעדכן

התקשורת שלמה קרעי: חבר הכנסת קריב, אני כבר אמרתי שבמשרד האוצר אין מישהו שמאתגר את אנשי אגף תקציבים מבחינת פריפריה

גלעד קריב: גם השר, אני יודע, אפילו השר לא מאתגר

התקשורת שלמה קרעי: התכוונתי לשר

התקשורת שלמה קרעי:  למי אתה חושב שהתכוונתי?     

גלעד קריב:  אני רוצה לומר לך שאם השר – ראיתי את סמוטריץ' מכופף את אגף התקציבים כבר אלף פעמים מאז שהוא נכנס

גלעד קריב:  כנראה גם לסמוטריץ' לא אכפת מהחקלאים, לא רק לאגף תקציבים

יבגני סובה: עוד עדכון חשוב: ברגע זה נשארו 22 דקות

התקשורת שלמה קרעי: ב-23 הדקות שנותרו - - -     

יבגני סובה: 22

התקשורת שלמה קרעי: השעון שלך לא מכוון

קריאה: השעון תקוע, נאור, תסתובב לראות כמה זמן

קריאה: מה, נגמרו המילים?     

התקשורת שלמה קרעי: לא, לא

גלעד קריב: הוא מחשב את המשפט על הבמה

התקשורת שלמה קרעי: אני מתחיל לדבר, קריב מפריע

התקשורת שלמה קרעי:  אני מחכה שהוא יצא

התקשורת שלמה קרעי:  אני רוצה להציג לכם את – זו עדיין לא ממש תוכנית עבודה סגורה של משרד התקשורת, היא בטח לא סגורה, כי עדיין אין סיכום תקציבי עם משרד האוצר על התקציב של משרד התקשורת, אז יכול להיות שלא הרבה דברים נוכל לעשות

התקשורת שלמה קרעי:  אבל יש דבר מרכזי – חוץ מנושא השידורים ופתיחת השוק לתחרות, שזו רגל אחת של המשרד, ואנחנו פועלים כל העת כדי לייצר מגוון וכדי לייצר תחרות באיכות ובמחיר – יש את הנושא של הסלולר

התקשורת שלמה קרעי:  בנושא של הסלולר קיבלתי את משרד התקשורת כשמדינת ישראל נמצאת במקום 73 בעולם במדדOokla מבחינת תשתיות סלולריות, לצד מדינות עולם שלישי כמו מרוקו, כמו טורקיה ואחרות – מקום גרוע, וכולנו מרגישים את זה בכבישים בפריפריה, בכבישים ביהודה ושומרון, ביישובים בפריפריה, בשכונות חדשות

התקשורת שלמה קרעי:  אין השקעה כל כך, או שההשקעה היא - - -      

טלי גוטליב: עוד כמה דקות הצבעות, אדוני השר

טלי גוטליב:  זה עדכון יותר חשוב, קיבלנו עכשיו

התקשורת שלמה קרעי: אני אמרתי, בשעה 14:00 אני יורד מהבמה

טלי גוטליב: לא, אני רק אומרת שהיושר שם מוטל בספק

טלי גוטליב:  עוד כמה דקות הצבעה

טלי גוטליב:  בסדר?     

התקשורת שלמה קרעי: כן

בועז ביסמוט: 14:00 שעון ישראל

התקשורת שלמה קרעי: בכל מקרה, בשנה האחרונה פעלנו – נאור, אני אמרתי מה שאמרתי, אתה לא צריך לסמן לי עם הטלפון

התקשורת שלמה קרעי:  הכול בסדר, יש עוד 21 דקות

נאור שירי: לא אמרתי כלום

נאור שירי:  לא, דווקא רציתי לעדכן אותך

נאור שירי:  אתה לא רוצה שאני אעדכן אותך?      

התקשורת שלמה קרעי: שהאיום שלי עבד?     

נאור שירי: אני הלכתי לעדכן מאחורה

נאור שירי:  רוצה לשמוע?     

התקשורת שלמה קרעי: כן

נאור שירי: לא מאמינים לך כל כך

התקשורת שלמה קרעי: לא מאמינים? בבקשה

נאור שירי: אני לא מדליק, אבל אני משקף את המציאות

התקשורת שלמה קרעי: תכף נראה

נאור שירי: לא, לא

נאור שירי:  בסדר

נאור שירי:  אבל הם עובדים על פתרון

משה סעדה: אל תדאג, עד 14:00 - - - אל תלחיץ אותו

נאור שירי: לא, לא

משה סעדה: ואני שומר לך אוכל בחוץ, קרעי

נאור שירי: אני לא מלחיץ

נאור שירי:  נהפוך הוא

התקשורת שלמה קרעי: הוא לא מלחיץ, אבל נחיה ונראה

מטי צרפתי הרכבי: תבקש - - -     

נאור שירי: הם כבר ערוכים לזה שהסעיף לא יוצבע

מטי צרפתי הרכבי: תבקש מהם - - - סנדביץ', משהו

התקשורת שלמה קרעי: אני בסדר

מטי צרפתי הרכבי: קפה?     

התקשורת שלמה קרעי: תודה, לא

מטי צרפתי הרכבי: עליי

התקשורת שלמה קרעי: אני עם מים

התקשורת שלמה קרעי:  מה שאני אומר, שהסיפור של תשתיות הסלולר, אני הגדרתי את השנה הזאת בתוכניות העבודה של משרד התקשורת כשנת הסלולר – גם תקציב של 50 מיליון שקל, שדאגנו לכיסוי וקליטה מיידיים ביהודה ושומרון, ששם הצורך הוא ממש צורך ביטחוני; גם סיפור של עיבוי אנרגטי לתרחישים של עלטה, לכשתפרוץ או אם חלילה תפרוץ מלחמה בצפון – גם שם הצבעתי בממשלה, כמו שאמרתי, נגד התקציב בגלל אותם עשרות מיליונים ששר האוצר לא רצה להקצות לעניין הזה, ומייד לאחר מכן ראש הממשלה הורה להקצות 40 מיליון שקל כמענה ראשוני לתרחיש הייחוס הזה, ולגבות במצברים את אתרי הסלולר

התקשורת שלמה קרעי:      היום בעצם משקיעים עשרות מיליארדים בביטחון, בבריאות, בהצלה, אבל אחרי שיש שעתיים הפסקת חשמל אף אחד לא יכול לתקשר עם חברו בטלפון, כי האנטנות מחזיקות לכל היותר שעתיים אחרי הפסקת חשמל

התקשורת שלמה קרעי:  לכן אנחנו עובדים עכשיו לעבות אותן, שבמקומות חשובים יהיה גיבוי ל-24 שעות

התקשורת שלמה קרעי:      מעבר לנושאים האלה של החירום, אנחנו יושבים עכשיו גם – יצאנו במבצע אכיפה לחברות הסלולר, כאשר במקביל לאכיפה אנחנו יושבים עם צוות בין-משרדי כדי למצוא את הפתרון הטוב ביותר למתווה שבו נאיץ תשתיות תקשורת מתקדמות, כי לא יכול להיות שאנחנו נהיה – אומנם עלינו בשנה האחרונה ממקום 73 ל-64, אבל זה עדיין רחוק מאוד מהמצופה, עדיין רחוק מאוד ממה שהיינו רוצים לראות

התקשורת שלמה קרעי:      לכן השנה הזו, בעזרת השם, המטרה שלנו עד השנה הבאה כעת חיה – לדעתי בתוכניות העבודה הגדרנו את זה עד חודש יוני 2025 – אנחנו מצפים לעלות ל-40 המקומות הראשונים

התקשורת שלמה קרעי:  זה הדבר שהגדרנו בתוכניות, ואנחנו מתכוונים לעבוד על זה מאוד קשה, גם עם מקל של אכיפה וגם עם גזר של חוק תשתיות תקשורת וניסיון להפחית את אגרות התדרים וניסיון למצוא פתרונות ולהקל על חברות הסלולר לפרוס תשתיות תקשורת

התקשורת שלמה קרעי:      אנחנו גם בהידברות ובשיתוף פעולה עם חברת החשמל, וכל גורם שרוצה לפרוס תשתיות, לפרוס תשתיות תקשורת מתקדמות, אנחנו מסייעים ככל האפשר כדי להביא את מדינת ישראל למצב שבו לא יהיו לנו אותם ניתוקים, שמי שמסתובב בדרכים יוכל לקיים שיחות עבודה ולקיים שיחות וידיאו וזום ברכבת

התקשורת שלמה קרעי:  יש לנו גם פיילוט עם שרת התחבורה מירי רגב, שאנחנו עובדים עליו ונמצאים בעיצומו עכשיו, בוחנים מגוון של פתרונות לכל תוואי הרכבת, שיהיה אפשר לעבוד בצורה מיטבית בדרך, בנסיעה ברכבת, ועוד מגוון של פתרונות

התקשורת שלמה קרעי:      דברים נוספים שעשינו בחירום: חילקנו טלפונים לווייניים לכל הרבש"צים ביישובי קו העימות – בדרום, בצפון וביהודה ושומרון

התקשורת שלמה קרעי:  אותך זה מצחיק, נאור, אבל הם מעריכים את זה מאוד, ואמרו שזה חשוב וקריטי בשבילם להצלת חיים

נאור שירי: לא צחקתי מזה אבל אני מבין שחסר לך קצת אקשן, או על מה לדבר

נאור שירי:  אבל בסדר

התקשורת שלמה קרעי: חוץ מהטלפונים הלווייניים שחילקנו, נתתי אישור לחברת סטארלינק להיכנס לארץ אחרי שהייתה התחייבות מפורשת, וזה מופיע ברישיון או בהיתר שהם קיבלו ממני, שיחידות לווייניות של סטארלינק לא ייכנסו לרצועת עזה בלי אישור נקודתי של גורמי הביטחון במדינת ישראל ושל משרד התקשורת

התקשורת שלמה קרעי:      היחידות האלה, כשיגיעו לארץ, יוכלו – בעצם אנחנו מתכוונים לחלק אותן לחמ"לים המרכזיים ביישובי קו העימות, וזה ייתן מענה לא רק למי שיש טלפון לווייני, או לא למי שיש טלפון לווייני אלא לטלפונים רגילים, שיוכלו להשתמש ב-Wi-Fi הלווייני שאותה יחידת תקשורת תספק לכל המרחב שסביבה

התקשורת שלמה קרעי:      דבר נוסף שעשינו מבחינת חירום, רישתנו את המקלטים הציבוריים ביישובי קו העימות, נתנו תקציבים לאינטרנט במקלטים, לאנטנה של עידן פלוס, למקרים שבהם יצטרכו לשהות במקלטים בצפון, בדרום וביהודה ושומרון, יהיה פתרון, תהיה דרך לשמוע ולקבל דיווחים מהתקשורת, לבצע שיחות טלפון דרך ה-Wi-Fi, דרך אפליקציות ויישומים כאלו ואחרים

ולדימיר בליאק: עשר דקות

התקשורת שלמה קרעי: תודה, חבר הכנסת בליאק, תודה על העדכון

ולדימיר בליאק: 14 דקות - - -     

מירב בן ארי: למה שתית מים? - - - תהיה פה כל הלילה

התקשורת שלמה קרעי: אני כבר - - -     

מירב בן ארי: נתת להם דד-ליין?      

התקשורת שלמה קרעי: את יודעת, כשעושים - - -     

מירב בן ארי: אל תשתה, חבל

התקשורת שלמה קרעי: כשעושים אימון, צריך להתחיל במשקל קל יותר כדי - - -     

מירב בן ארי: מתי אתה יורד? ב-14:00? הודעת להם?      

התקשורת שלמה קרעי: הודעתי שאני כנראה ארד ב-14:00

מירב בן ארי: או-אה, אבל מה נעשה עם התקציב? אין הסכמות

התקשורת שלמה קרעי: גם לי אין הסכמות

מירב בן ארי: אז מה, ככה תוותר?     

התקשורת שלמה קרעי: תכף נראה

מירב בן ארי: טוב, תעדכן אותנו

מירב בן ארי:  אוקיי? לא, כי אני דואגת לך, אחת, כי אתה שותה מים, ואז אתה יודע מה קורה, בכל זאת, גוף האדם; ודבר שני, אם אתה יורד, פשוט תעדכן אותי

התקשורת שלמה קרעי: מירב, מה בתקציב לא מוצא חן בעינייך?     

מירב בן ארי: הכול

התקשורת שלמה קרעי: מה?      

מירב בן ארי: מאיפה להתחיל?      

חנוך דב מילביצקי: היא דיברה פה 20 דקות

התקשורת שלמה קרעי: מההתחלה

מירב בן ארי: הוא לא הקשיב לי, חנוך

מירב בן ארי:  הוא היה שם, חשבתי שהוא מנמנם

מירב בן ארי:  מסתבר שהוא ראה סרט

מירב בן ארי:  לא שמעת שצעקתי לך? איך לא שמעת אותי? המדינה - - -     

התקשורת שלמה קרעי: כשהאוזניות באוזן - - -     

ולדימיר בליאק: היה עם אוזניות

התקשורת שלמה קרעי: גם אם אני - - -     

מירב בן ארי: עם אוזניות אתה יכול לשמוע אותי

התקשורת שלמה קרעי: לא

נאור שירי: תדע לך, זה מאוד לא תקשורתי

חנוך דב מילביצקי: אותך, האמת, אפשר לשמוע עם אוזניות

חנוך דב מילביצקי:  כן, את צודקת

מירב בן ארי: נכון

חנוך דב מילביצקי: בזה את צודקת

מירב בן ארי: בן אדם מודע לעצמו

מירב בן ארי:  עם אוזניות היית צריך לשמוע שקראתי לך ושאלתי אם אתה צופה באל-ג'זירה

התקשורת שלמה קרעי: גם אם הייתי בלי אוזניות יכול להיות שלא הייתי שומע

התקשורת שלמה קרעי:  כשאני מרוכז במשהו אני לא שומע את מה שיש מסביבי

מירב בן ארי: אז מה שאמרתי, יש לי הרבה דברים שיש לי בעיה איתם

מירב בן ארי:  אבל מה שהיה מעניין, שחנוך הקשיב לי וכשאמרתי שב-2026 יעלה המס על רכב חשמלי, אז, נגיד, הוא הסביר לי שהם הולכים להילחם בזה

התקשורת שלמה קרעי: נכון

מירב בן ארי: אז זה, נגיד, גרוע

מירב בן ארי:  אוקיי?     

התקשורת שלמה קרעי: נכון

התקשורת שלמה קרעי:  אמרתי

התקשורת שלמה קרעי:  על זה אני מסכים

מירב בן ארי: יש בעיניי גם הרבה כסף שהולך נגיד לזהות יהודית, כי אין לי בעיה עם זהות יהודית, אתה יודע את זה, אבל זה לא הזמן

מירב בן ארי:  זה הזמן לצמצם את החגורה

התקשורת שלמה קרעי: אז בואו נצמצם – מהתאגיד

התקשורת שלמה קרעי:  מה דעתך?      

מירב בן ארי: את מה? מה יש לך עם התאגיד? מה כואב לך התאגיד?     

התקשורת שלמה קרעי: מה, כמה שקלים לזהות יהודית לא, אבל 800 מיליון שקל - - -     

מירב בן ארי: תגיד לי, 25 מיליון שקל - - -     

ולדימיר בליאק: זה יותר מתאגיד

ולדימיר בליאק:  זהות יהודית זה יותר - - -     

מירב בן ארי: תן לי, תן לי את כמה השקלים

מירב בן ארי:  25 מיליון שקל – אני מכפילה לך אותם

מירב בן ארי:  מה?      

התקשורת שלמה קרעי: אבל התאגיד זה 800 מיליון

מירב בן ארי: אבל למה כואב לך התאגיד?     

התקשורת שלמה קרעי: לא כואב לי, אני רק אומר

מירב בן ארי: מה יש לך - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אני רק שואל, מה כואב לך מזהות יהודית?     

מירב בן ארי: מה כואב לך - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אני הגבתי

מירב בן ארי: אני אמרתי לך שאני בעד, אני רק לא חושבת שצריך 25 מיליון שקל

מירב בן ארי:  אני מזדהה עם היהדות שלי - -     

התקשורת שלמה קרעי: מה זה את לא חושבת?     

מירב בן ארי: - - גם בלי הכסף של אבי מעוז

התקשורת שלמה קרעי: את הגורם המבצע? את יודעת כמה צריכים בשביל זה באמת?      

מירב בן ארי: תגיד לי, יש לי שאלה

התקשורת שלמה קרעי: את בדקת? בדקת למה זה יוצא?      

מירב בן ארי: בוא תגיד פעם אחת ולתמיד - - -     

התקשורת שלמה קרעי: מה את רוצה עכשיו? את רוצה עכשיו לפטר - -      

מירב בן ארי: לא

התקשורת שלמה קרעי: - - את מי שעוסק בזהות יהודית? מי שעסק עד היום

התקשורת שלמה קרעי:  מה אתם רוצים?     

מירב בן ארי: די, די

מירב בן ארי:  עזוב, שים את זה בצד

מירב בן ארי:  תסביר לי

התקשורת שלמה קרעי: מה אתם רוצים מהמורות - -     

מירב בן ארי: הינה, שים את זה בצד

התקשורת שלמה קרעי: - - החרדיות, שלא יקבלו את המשכורת שלהן?      

מטי צרפתי הרכבי: זה לא מהסעיף הזה

מטי צרפתי הרכבי:  זה לא מהסעיף הזה

מירב בן ארי: אני רוצה שהם יתגייסו וייקחו חלק בנטל, ואם לא – שיעשו שירות לאומי

מירב בן ארי:  אבל דיון על - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אה, אז אם לא, אז שהילדים שלהם ירעבו ללחם, עד שהם יקשיבו לך?     

מירב בן ארי: אה

מירב בן ארי:  אל תדאג

התקשורת שלמה קרעי: עד שיקשיבו לך, שירעבו?      

מירב בן ארי: אתה יודע - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אפילו לפלסטינים אתם מביאים - - -     

חנוך דב מילביצקי: חברת הכנסת בן ארי, את שמעת את חבר הכנסת טרוּפר אתמול? או טרוֹפר, אמרו לי שצריך להגיד

מירב בן ארי: כן

חנוך דב מילביצקי: אני נדהמתי לשמוע שהוא אומר שיאיר לפיד ונפתלי בנט הם אלה שמנעו את חוק הגיוס

חנוך דב מילביצקי:  נדהמתי

מירב בן ארי: קודם כול, אני בעצמי נדהמתי

מירב בן ארי:  כי זה שקר

חנוך דב מילביצקי: את רואה, נדהמנו שנינו

מירב בן ארי: אני בעיקר נדהמת משקרים

נאור שירי: אתה יודע כמה אנחנו נדהמים ביום-יום? אתה לא נדהם מאורית סטרוק בוועדת הכספים?     

קטי קטרין שטרית: אני נדהמת רק מנאור

מירב בן ארי: אני נדהמתי מהשקר

קריאות: - - -     

מירב בן ארי: אבל אני רוצה שפעם אחת ולתמיד תגיד מה הבעיה שלך עם התאגיד

התקשורת שלמה קרעי: אין לי בעיה עם התאגיד

התקשורת שלמה קרעי:  יש לי בעיה עם כסף ציבורי שהולך למטרות לא חשובות, שהשוק הפרטי יודע לתת להן מענה הרבה יותר טוב

מירב בן ארי: נגיד אימא שלי, היא צופה רק בשידור הציבורי

מירב בן ארי:  אגב, מאז ומתמיד

התקשורת שלמה קרעי: תגידי, של מי הרייטינג יותר גבוה? איך יכול להיות שרייטינג של ערוץ עם מחזור של פחות מ-80 מיליון שקל הוא פי שניים או יותר גבוה מערוץ שאנחנו מממנים ב-800 מיליון שקל? מה זה אומר? שהשוק הפרטי יודע לעשות את זה הרבה יותר טוב מאיתנו

נאור שירי: - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אני לא מממן את ערוץ 14

נאור שירי: אתה נותן להם הקלות - - -     

התקשורת שלמה קרעי: איזה הקלות? אני נותן הקלות לכולם

התקשורת שלמה קרעי:  חוק השידורים שלי נותן הקלות לכל השוק הפרטי

חנוך דב מילביצקי: דווקא את חבר הכנסת קרעי תקפו בערוץ 14, שהוא פותח תחרות

התקשורת שלמה קרעי: ערוץ 14 תקפו אותי שאני פותח את השוק

מירב בן ארי: מה? איך זה יכול להיות?     

התקשורת שלמה קרעי: תבדקי

מירב בן ארי: זה הערוץ שלך

מירב בן ארי:  איך הוא תקף אותך?     

התקשורת שלמה קרעי: את רוצה לשמוע? ערוץ 14 היחידים שלא נפגשו איתי

נאור שירי: הם לא צריכים להיפגש איתך

נאור שירי:  מה שנקרא: פה חשדתי

התקשורת שלמה קרעי: הם לא צריכים? יש להם התנגדות - - -     

נאור שירי: אם הם היחידים שלא נפגשו, כנראה - - -     

קריאות: - - -     

התקשורת שלמה קרעי: אגב, יש להם התנגדות כמו כל - - -     

מירב בן ארי: למה שהם ייפגשו איתך כשהדיוקן שלך נמצא במשרד אצל המנכ"ל?     

התקשורת שלמה קרעי: איזה דיוקן?     

קטי קטרין שטרית: אני אגיד לכם משהו

קטי קטרין שטרית:  12 ו-13 נפגשים איתכם - - -     

מירב בן ארי: קטי, מי נפגש איתי מערוץ 12? אני אשמח לדעת

קטי קטרין שטרית: הם לא צריכים אפילו להיפגש, כי גם ככה - - -     

מירב בן ארי: אני באתי לשעשע את קרעי - - -     

התקשורת שלמה קרעי: מירב, לכל השחקנים בשוק, לכולם, מימין ומשמאל, יש התנגדות לשחרור הרגולציה

התקשורת שלמה קרעי:  לכולם

נאור שירי: אני בעד שחרור רגולציה

התקשורת שלמה קרעי: כולם רוצים להמשיך את הרשות השנייה, שתמשיך לנטר להם את לוח השידורים, שתמשיך להטיל עיצומים על מי שלא – כולם רוצים, אף אחד לא רוצה ששחקנים חדשים ייכנסו

חנוך דב מילביצקי: אבל אם אנחנו כבר מדברים על תקשורת, חבר הכנסת שירי, הרי יש את האירוע – זה גם קשור לתקשורת, אבל זה גם קשור למיסוי ולתקציב שאנחנו דנים בו, שחברות הענק, גוגל ומטא וכל החברות הללו, משלמות פה בדיחה של מס, אם בכלל

מירב בן ארי: בהרבה מדינות

התקשורת שלמה קרעי: זה לא אצלי

התקשורת שלמה קרעי:  מס זה שר האוצר

חנוך דב מילביצקי: אני יודע, אבל חבר הכנסת שירי ואני יזמנו דיון בוועדת הכספים סביב מדיניות המיסוי - - -     

מירב בן ארי: מי אחראי עליהם? הוא לא אחראי?     

נאור שירי: אגב, הם פוגעים בשוק התקשורת

חנוך דב מילביצקי: נכון

נאור שירי: אף אחד לא מדבר עליהם

חנוך דב מילביצקי: גופי התקשורת טוענים שההכנסות שלהם מפרסום נפגעות כתוצאה - - -     

נאור שירי: ברור - - -     

מירב בן ארי: למה אתה לא מדבר עליהם?     

התקשורת שלמה קרעי: על מי?     

מירב בן ארי: על גוגל ופייסבוק

התקשורת שלמה קרעי: זה לא אצלי

התקשורת שלמה קרעי:  אני לא הרגולטור של גוגל

מירב בן ארי: אין להם רגולטור?     

התקשורת שלמה קרעי: אבל שר האוצר – כל דבר שקשור למיסוי זה משרד האוצר, זה לא אני

גלעד קריב: זה גם לא משנה מי אחראי עליהם, כי ראש הממשלה יעצור כל חקיקה - - -     

חנוך דב מילביצקי: אתה חושב?     

גלעד קריב: זה קרה

גלעד קריב:  אתה לא יודע שזה קרה?     

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, תמיד במלחמה הרייטינג עולה אבל ההכנסות מפרסום יורדות כי אנשים לא רוצים לפרסם בזמן מלחמה

יבגני סובה:  ככה זה

יבגני סובה:  תמיד הרייטינג עולה, אבל ההכנסות מפרסום יורדות, כי הרבה אנשים לא רוצים לפרסם - - -     

חנוך דב מילביצקי: אבל אתה קראת את הדוח שפרסמו אתמול לגבי ההתאוששות המטורפת של הקניות ושל הכלכלה הישראלית? קראת או לא קראת?     

מירב בן ארי: איפה?     

חנוך דב מילביצקי: אני אשלח לך תכף

ולדימיר בליאק: זה לא התאוששות

ולדימיר בליאק:  זה תיקון

יבגני סובה: לא, לא

יבגני סובה:  תקשיב, זה הוכח במשך עשרות שנים, שכל ערוץ, הרייטינג שלו עולה בזמן מלחמה, אבל כמות המפרסמים יורדת, כי הרבה אנשים לא רוצים שהמוצרים שלהם יהיו מזוהים עם המלחמה והזמן הקשה

יבגני סובה:  זו עובדה - - -     

חנוך דב מילביצקי: הבעיה היא לא הפגיעה בזמן המלחמה

חנוך דב מילביצקי:  הבעיה היא שהפרסום שמתבצע דרך הרשתות הגדולות האלה, דרך מטא, דרך גוגל, דרך אמזון וכל הדברים הללו - - -     

יבגני סובה: אני מדבר על - - - בטלוויזיה

חנוך דב מילביצקי: זה גם פוגע בטלוויזיה וזה גם פוגע ברדיו, וזה גם פוגע בחברות שפועלות פה ומשלמות מס פה ומבוססות פה

יבגני סובה: עזוב, זו סוגיה נפרדת שצריך לדון בה

יבגני סובה:  אני אומר על הוועדה למדרוג שקובעת את הרייטינג

יבגני סובה:  תמיד בזמן מלחמה הרייטינג עולה

יבגני סובה:  אתה חושב שאם הרייטינג עולה, אז הערוץ מתעשר – לא, כי כמות המפרסמים יורדת, ולכן אין כסף לערוצים

חנוך דב מילביצקי: ממה שאני מבין, ערוץ צעיר זה עסק הפסדי, זה לא עסק רווחי

מירב בן ארי: טוב, אני תכף חוזרת

מירב בן ארי:  אני רואה שהיה לך משעמם, אז באתי לראות מה איתך

התקשורת שלמה קרעי: יבגני, אגב, את מה שאתה אומר טענו בפניי חברות התקשורת, ואני מנסה לסייע ממה שאני יכול

התקשורת שלמה קרעי:  אגב, כולן פתאום מסכימות – אני לא אגיד עם מי דיברתי, אבל חלק גדול מהן מסכימות לחוק השידורים עכשיו, כי הן מבינות שחוק השידורים פוטר אותן מ-9 מיליון שקל בשנה דמי רישיון, ומפיקדון של כמה מיליונים ברשות השנייה, ופתאום זה לא צפון קוריאה

יבגני סובה: זה כסף קטן

יבגני סובה:  הפקת מקור זה כסף גדול

התקשורת שלמה קרעי: זה כסף גדול

יבגני סובה: זה לא כסף של הפקת מקור שאתה מחייב אותם לעשות

יבגני סובה:  זה הכסף הגדול

יבגני סובה:  כשאתה מאמין שאתה כמדינה מחייב את הערוצים לעשות דברים, והם אומרים: אין בעיה, אבל יש תחרות

יבגני סובה:  נכון? ערוצים זרים לא מוכנים לעשות את זה

התקשורת שלמה קרעי: לא, לא, לא

התקשורת שלמה קרעי:  אבל בחוק השידורים שלי אני מחייב את כולם

יבגני סובה: אני מבין

יבגני סובה:  אני אומר, כרגע – עזוב את החוק, שלא עבר עדיין

יבגני סובה:  אני אומר שכרגע המציאות היא כזאת שבזמן המלחמה תמיד יש פגיעה בהכנסות של הערוצים, כי הרבה אנשים לא רוצים לפרסם

התקשורת שלמה קרעי: כן, אבל אגב, החובה שלהם נגזרת מהכנסות

התקשורת שלמה קרעי:  החובה שלהם היא אחוז מההכנסות

יבגני סובה: בסדר, אבל אתה עדיין צריך להשקיע

יבגני סובה:  אתה משקיע שם בשביל שתהיה לך הפקת מקור בסוף השנה

יבגני סובה:  אתה לא יכול לעצור את זה באותה שנייה

התקשורת שלמה קרעי: אני מסכים איתך

התקשורת שלמה קרעי:  אתה יודע, יש כסף קטן, כמו שאתה אומר, 5 מיליון שקל שאני מחכה לחלק אותם

התקשורת שלמה קרעי:  נתתי הנחיה לחלק לכל אחד מהערוצים באופן שוויוני את הכסף

התקשורת שלמה קרעי:  זה תקוע אצל שר האוצר

התקשורת שלמה קרעי:  למה? ככה

התקשורת שלמה קרעי:  זה תקוע אצלו כבר חודשיים

יבגני סובה: זו קואליציה שלכם - - -     

התקשורת שלמה קרעי: זה לא קשור

התקשורת שלמה קרעי:  אני רק מסביר לך

יבגני סובה: מה עם דמי ההפצה?     

התקשורת שלמה קרעי: אנחנו מתקדמים בהסכמה

התקשורת שלמה קרעי:  אני לא רוצה לדבר על זה כי זה עוד לא פורסם, אבל אנחנו נדבר על זה

קריאה: אבל עבר החוק של קלנר

התקשורת שלמה קרעי: לא, הוא לא עבר

התקשורת שלמה קרעי:  הוא אושר בטרומית, ואנחנו נדבר עליו ביום שני

התקשורת שלמה קרעי:  נכון? ביום שני נקבע דיון עליו בוועדה, והולך להיות משהו טוב לאזרחי ישראל, עם הפחתת מחירים, עם איכות טובה יותר, ויש הסכמה עליו בין התאגיד, משרד האוצר וכולנו

התקשורת שלמה קרעי:  נדבר על זה ביום שני

סימון דוידסון: מה עם ערוצי הספורט? תספר לנו קצת

התקשורת שלמה קרעי: תספר לי אתה

נאור שירי: אמרת שיהיה אפשר לראות באפליקציה ספורט אחד

התקשורת שלמה קרעי: נכון

התקשורת שלמה קרעי:  בחוק השידורים הם יהיו מחויבים לתת את הספורט בכל פלטפורמה

נאור שירי: מתי זה עובר?     

התקשורת שלמה קרעי: בעזרת השם, התוכנית שלי עד סוף יולי, בכל אמצעי טכנולוגי

יבגני סובה: לא מספיק פלטפורמה

יבגני סובה:  ערוץ הספורט יבקש זכויות שידור של ליגת האלופות, וכעבור כמה חודשים הוא מעביר את זה לערוץ פלוס, פלוס, פלוס

יבגני סובה:  מה זה משנה? אז אתה אומר, בסדר, ערוץ כזה נשאר בפלטפורמה, אבל יש לו ערוצי - - -     

סימון דוידסון: השר לא מספר שכשהרפורמה תעבור, בעצם כל הענפים האולימפיים המסכנים, שבקושי - - - וספורט נשים, לא ישדרו אותם

סימון דוידסון:  נשדר רק כדורגל ורק - - -     

חנוך דב מילביצקי: אבל אתה תצפה, אני בטוח

חנוך דב מילביצקי:  נכון, שירי?     

סימון דוידסון: אבל לא יהיה לי איך, חנוך

נאור שירי: לא יהיה לי איפה

חנוך דב מילביצקי: אם אתה מוצא איך לצפות בשחייה, אני בטוח שיהיה לך איך

נאור שירי: לא, אבל לא יהיה לי

חנוך דב מילביצקי: אם באמצע שבוע בערב אתה צופה בשחייה בשידור ישיר, אני בטוח שתמצא את הדרך

סימון דוידסון: בוועדת הכספים

התקשורת שלמה קרעי: שיבוא שר אחר

התקשורת שלמה קרעי:  מותר עוד חמש דקות

קריאות: - - -     

התקשורת שלמה קרעי: חבר הכנסת דוידסון, כל הערה שיש לך, חשובה יותר או חשובה פחות, א

התקשורת שלמה קרעי:  אתה מוזמן לפנות אליי

התקשורת שלמה קרעי:  לא פנית אליי מעולם בנושא הזה, לא בכתב ולא בעל פה

נאור שירי: בוא נגיד, אתה לא משדר כזו פתיחות של "בואו, דברו איתי"

התקשורת שלמה קרעי: ב

התקשורת שלמה קרעי:  להגיע לוועדה

התקשורת שלמה קרעי:  אני צופה דיונים של לפחות חודשיים בוועדה על החוק הזה

התקשורת שלמה קרעי:  אני פתוח לשינויים

התקשורת שלמה קרעי:  קיבלנו המון הערות ציבור, תיקנו את תזכיר החקיקה באופן דרמטי, והוא תכף יפורסם

התקשורת שלמה קרעי:  אני מקווה לפרסם אותו בקרוב

נאור שירי: זהו, אופיר כץ הגיע

התקשורת שלמה קרעי: מה נשמע, אמיר?     

אמיר אוחנה: מה נשמע, כבוד השר? יישר כוח

אמיר אוחנה:  כל הכבוד

אמיר אוחנה:  יפה מאוד

התקשורת שלמה קרעי: תעלה מישהו לחמש דקות

אופיר כץ: אי-אפשר

התקשורת שלמה קרעי: אפשר

אופיר כץ: כמה דקות

נאור שירי: יש לו עוד 37 שניות, אופיר

נאור שירי:  מילה זו מילה פה

התקשורת שלמה קרעי: אופיר, אני נותן לוסרלאוף

אופיר כץ: לא, הוא בא לחמש דקות

אופיר כץ:  אי-אפשר

אופיר כץ:  אתה עוד שלוש דקות

התקשורת שלמה קרעי: אז תן לו חמש

נאור שירי: הוא לא יכול, הוא התחייב

נאור שירי:  19 שניות, מה תעשה?     

התקשורת שלמה קרעי: לבקשת יו"ר הקואליציה, עוד שלוש דקות

מטי צרפתי הרכבי: אנחנו מכוונים את השעונים

התקשורת שלמה קרעי: עוד שלוש דקות, זאת תוספת

התקשורת שלמה קרעי:  כמה זמן?      

מטי צרפתי הרכבי: הזמן עומד מלכת

קריאות: עשר, תשע, שמונה, שבע, שש, חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחד

התקשורת שלמה קרעי: סימון, דוידסון

נאור שירי: כמו שאמרתי לך, אתה תישאר על הדוכן

נאור שירי:  מה שהיה הוא שיהיה

נאור שירי:  אבל אל תדאג, אתה לא אחראי

נאור שירי:  אתה לא אחראי, וגם לא אשם

התקשורת שלמה קרעי: דוידסון, כמה תוספת זמן נותנים במשחק כדורגל של 90 דקות בממוצע?     

סימון דוידסון: היום זה בסביבות עשר דקות

התקשורת שלמה קרעי: עשר? לא, תוריד

התקשורת שלמה קרעי:  דוידסון אמר שעל 90 דקות נותנים תוספת של שמונה דקות

נאור שירי: עזוב, הוספתי לך שתי דקות פה בלי ששמת לב

נאור שירי:  אני אגיד לך עוד משהו, אתה גם לא תרד עוד שלוש דקות

התקשורת שלמה קרעי: אני ארד

סימון דוידסון: במקרה של הקואליציה הנוכחית, צריכים - - -      

התקשורת שלמה קרעי: כמו שאתה רואה, יושב-ראש הכנסת נמצא כאן איתנו כבר

התקשורת שלמה קרעי:  זה אומר שאנחנו בהצבעה

סימון דוידסון: קרעי, במקרה שלכם צריך גם להפעיל את ה-VAR עליכם, לא רק תוספת זמן

התקשורת שלמה קרעי: את ה-VAR צריך להפעיל עליכם

דבורה ביטון: אתה לא איימת? זה לא אתה?     

התקשורת שלמה קרעי: לא, סימון נתן תוספת זמן, על 90 דקות, של שלוש דקות

מיכל שיר סגמן: מה קורה?     

התקשורת שלמה קרעי: אני מתקשה לדבר כשכולכם מדברים מסביבי

דבורה ביטון: קח את הזמן

וליד טאהא: אתה - - - הבטחת בוחר

וליד טאהא:  אמרת 28 דקות

התקשורת שלמה קרעי: לא, הוא נתן תוספת זמן של שלוש דקות

עופר כסיף: אני לא מאמין שיש שר שלא עומד במילה שלו

התקשורת שלמה קרעי: אתה לא מאמין, אה?     

עופר כסיף: בטח לא בממשלה הזאת

התקשורת שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש

נאור שירי: אני מעדכן אותך שהם מתפללים מנחה

נאור שירי:  לא תגיד שאתה - - -      

התקשורת שלמה קרעי: אני רוצה לסכם את הדיון הזה ולומר שנכון שבאחד באדר אנחנו משמיעים על השקלים

התקשורת שלמה קרעי:  השבוע הזה זה אחד באדר וזה הזמן להביא תקציב טוב למדינת ישראל

התקשורת שלמה קרעי:  נכון, חבר הכנסת לפיד, שהשבע מתקשה להבין את הרעב לפעמים

התקשורת שלמה קרעי:  בטח כאשר אין במשרד האוצר בר-סמכא שמאתגר את אגף תקציבים מבחינה חברתית

התקשורת שלמה קרעי:  קשה לשבע להבין את הרעב

התקשורת שלמה קרעי:  אבל, מר לפיד, אתה, בטח שלא היינו רוצים לראות אותך שר אוצר כאן, מגיש תקציב אחר במקום התקציב הלא-מושלם הזה

דבורה ביטון: של נעליך לפני שאתה מדבר על לפיד - - - כשר האוצר

התקשורת שלמה קרעי: את המעללים שלך במשרד האוצר אנחנו מכירים כבר מלפני עשור

התקשורת שלמה קרעי:  את הכישלון שלך כראש ממשלה כל אזרחי מדינת ישראל הכירו

מיקי לוי: אתה ששלחת את החיילים לעזאזל, אתה ששלחת את החיילים לעזאזל – תשתוק

התקשורת שלמה קרעי: ואת הנחיתה שלך בסקרים - -      

יסמין פרידמן: שום דבר לא יעזור לך קרעי, שום דבר לא יעזור לך

התקשורת שלמה קרעי: - - אזרחי ישראל לא רק רואים אלא גם מצביעים

התקשורת שלמה קרעי:        לכן, למרות שהתקציב הזה לא מושלם, למרות שהתקציב הזה - - -     

יסמין פרידמן: דבר על התקציב שלך

יסמין פרידמן:  על מה אתה מדבר על 2013? זה מה שיש לך לענות? על תקציב 2013? דבר על התקציב של היום, על ה-300 מיליון שקיצצת בתלושי מזון

יסמין פרידמן:  אל תדבר איתי על רעבים

יסמין פרידמן:  תתביישו, מדבר על רעבים

התקשורת שלמה קרעי: לכן, למרות שהתקציב לא מושלם, למרות שהתקציב לא מושלם, הוא הטוב ביותר

בצלאל סמוטריץ': - - -      

התקשורת שלמה קרעי: אתה חייב הרבה, תסגור את הסיכום התקציבי שלי

יסמין פרידמן: יאללה, תעשה עוד קצת דילים על הדוכן, קצת, קצת דילים על הדוכן

יסמין פרידמן:  שלח עוד קצת, זהות יהודית, תרבות יהודית - - -       

התקשורת שלמה קרעי: בטח

התקשורת שלמה קרעי:  מה שאנחנו עושים, כשבאה ממשלת ימין שמייצגת את הפריפריה ודואגת לסיכום תקציבי לטובת משרד שידאג לפריפריה, אצלכם זה דיל

יסמין פרידמן: הפריפריה נרצחה

יסמין פרידמן:  הפריפריה נרצחה במשמרת שלך

התקשורת שלמה קרעי: אבל כשאתם מביאים כספים קואליציוניים, שיאיר לפיד לא אוהב אותם, אבל זה למטרות טובות - -      

יסמין פרידמן: זה מה שקרה לפריפריה

התקשורת שלמה קרעי: אתם, אתם אלופי הקומבינה

דבורה ביטון: 25 מיליון בשביל זהות יהודית - - -      

התקשורת שלמה קרעי: אתם אלופי הישראבלוף

התקשורת שלמה קרעי:  אתם אלופי הישראבלוף, הקומבינה

התקשורת שלמה קרעי:  חתמתם על הראש של אזרחי ישראל הסכם כניעה לחיזבאללה

התקשורת שלמה קרעי:  בזבזתם כספים קואליציוניים למטרות איכותיות, למרות שאני לא אוהב אותן

התקשורת שלמה קרעי:  אז אל תדברו איתי על דילים וקומבינות

יסמין פרידמן: אתה רוצה להשוות כספים קואליציוניים? מי יכול להאמין לך ? מי יכול להאמין לך?     

קריאה: - - -      

התקשורת שלמה קרעי: אני יכול לומר לאזרחי מדינת ישראל: למרות שהתקציב הזה לא מושלם, הוא הרבה יותר טוב ממה שהוא לא טוב

התקשורת שלמה קרעי:  אנחנו נצביע היום ונאשר אותו לטובת אזרחי מדינת ישראל

התקשורת שלמה קרעי:  תתכוננו, חבריי באופוזיציה, לתקציב של 2025 ו-2026 - -       

יוראי להב-הרצנו: מה מנועי הצמיחה? מה מנועי הצמיחה?     

התקשורת שלמה קרעי: - -  שכבר בחודש מאי-יוני מתחילים הדיונים לגביו

יוראי להב-הרצנו: שלמה, מה מנועי הצמיחה בתקציב? מה מנועי הצמיחה בתקציב

התקשורת שלמה קרעי: אני מודה לחבריי באופוזיציה שהיו כאן – אני לא מתייחס למי שהגיע רק עכשיו

התקשורת שלמה קרעי:  הייתי פה שעתיים, היית מגיע

יוראי להב-הרצנו: מה מנועי הצמיחה בתקציב?     

התקשורת שלמה קרעי: אני מודה לחבריי על ההקשבה, על הדיון הפורה

התקשורת שלמה קרעי:  תמשיכו להיאבק כחברי כנסת גם מהאופוזיציה בוועדת הכספים, כי אתם עושים דברים טובים

התקשורת שלמה קרעי:  בהחלט תיקנתם וגם אנחנו באופוזיציה תיקנו והצלחנו לתקן

התקשורת שלמה קרעי:  זה חשוב

התקשורת שלמה קרעי:  מירב בן ארי יודעת את זה, כמה דברים הצלחנו לשנות, למרות הממשלה, למרות שהיינו באופוזיציה

התקשורת שלמה קרעי:  תמשיכו לעשות את זה

התקשורת שלמה קרעי:  כשאתם תעשו דברים טובים, אנחנו נאשר אותם גם בוועדת השרים וגם במשרדים שלנו

רון כץ: שלמה, לא הייתי פה תקופה, פתרו את המשבר? נפתר המשבר?     

התקשורת שלמה קרעי: אז אני מודה לכולכם

התקשורת שלמה קרעי:  תודה רבה, אדוני היושב-ראש

התקשורת שלמה קרעי:  שיהיה חודש טוב, חדש אדר שמח לאזרחי מדינת ישראל

יסמין פרידמן: מה שמח? יש חטופים

יסמין פרידמן:  איזה שמח? מה שמח

התקשורת שלמה קרעי: "ונהפוך הוא, אשר ישלטו היהודים המה בשנאיהם"

יסמין פרידמן: יש חטופים, מה שמח?     

התקשורת שלמה קרעי: אם תשתקי תשמעי את ההמשך של המשפט

יסמין פרידמן: שום דבר, אל תגיד לי "תשתקי"

התקשורת שלמה קרעי: "ונהפוך הוא, כאשר ישלטו היהודים המה בשנאיהם"

התקשורת שלמה קרעי:  שיחזרו החטופים לשלום הביתה בריאים ושלמים

התקשורת שלמה קרעי:  שננצח ניצחון מוחץ את החמאס, את כל גדודי החמאס, כולל ברפיח

התקשורת שלמה קרעי:  בעזרת השם,  שיתקיים בנו המשפט שאנחנו אומרים, משנכנס אדר נרבה בשמחה

התקשורת שלמה קרעי:  חודש אדר, ואחריו חודש ניסן חודש הגאולה

התקשורת שלמה קרעי:  תודה

אמיר אוחנה: תודה רבה לשר קרעי

אמיר אוחנה:  לפני שנעבור להצבעות, אני מבין ששר נוסף – השר וסרלאוף, בבקשה

אמיר אוחנה:  אדוני השר, עד חמש דקות לרשותך

יצחק שמעון וסרלאוף: באירוע שהתרחש אתמול בלילה, של ירי זיקוקים על לוחמי צה"ל, הלוחמים שלנו, המג"בניקים שלנו, נטרלו מחבלים שרצו לפגוע בהם בירי זיקוקים, שגם המשטרה וגם השב"כ אמרו שזה אמצעי ומניע לטרור

יצחק שמעון וסרלאוף:  בכל מקרה, מגיע מג"בניק לחקירה במח"ש

יצחק שמעון וסרלאוף:  כשהאויבים שלנו רואים שאנחנו חוקרים את השוטרים שלנו על מעשים שהם עשו כדי להגן עלינו, על אזרחי מדינת ישראל, זו לא רק חרפה, אלא זו פגיעה בהרתעה שלנו, של מדינת ישראל

קריאות: - - -     

יצחק שמעון וסרלאוף: פגיעה ביכולת ההרתעה שלנו, כי זה מה שהאויב רואה

יצחק שמעון וסרלאוף:  ומה הלוחמים שלנו מקבלים מהשטח? אז מגיע השר בן גביר - -      

גלעד קריב: - - -     

יצחק שמעון וסרלאוף: - - והולך ללוחם, לאותו לוחם מג"ב, לבקר אותו שם, במשרדי מח"ש, רק כדי לתת לו גב, לתת לו גב

יצחק שמעון וסרלאוף:  לתת לו גב

אלעזר שטרן: אתה לא מתבייש?      

יצחק שמעון וסרלאוף: 	ומה קורה? היועצת המשפטית לממשלה מוציאה לו מכתב שהוא עבר על החוק, שהוא התערב בחקירה

גלעד קריב: נכון

קריאות: - - -     

יצחק שמעון וסרלאוף: הבל ורעות רוח

יצחק שמעון וסרלאוף:  זה לא נכון

יצחק שמעון וסרלאוף:  זה לא מה שהוא בא לעשות

יצחק שמעון וסרלאוף:  הוא לא בא להתערב בשום חקירה, הוא בא לתת את הגיבוי הנדרש, שצריך לצאת מכל הבית הזה ללוחמים שלנו

קריאה: הוא עבריין, הוא עבריין

יצחק שמעון וסרלאוף: והוא נותן את הגיבוי, כדי שמחר לוחמים נוספים לא יפחדו לעשות את מה שצריך לעשות כדי לנטרל את המחבלים

יצחק שמעון וסרלאוף:  והתשובה והתגובה, או המכתב של היועצת המשפטית לממשלה, זה חרפה

יצחק שמעון וסרלאוף:  זה להלך אימים על שר בממשלת ישראל

קריאה: זו עבירה על החוק

קריאה:  הוא עבריין

יצחק שמעון וסרלאוף: וזה לא מה שהוא רצה, והיא יודעת את זה

יצחק שמעון וסרלאוף:  אני אגיד לכם יותר מזה, החברים באופוזיציה שזועקים ומזדעקים: אני הוצאתי מכתב ליועצת המשפטית לממשלה, עתרתי לבג"ץ נגד ההתנהלות של אכיפה בררנית

יצחק שמעון וסרלאוף:  ציינתי שחור על גבי לבן שיש אכיפה בררנית

יצחק שמעון וסרלאוף:  התשובה שלה, אחרי מעל חצי שנה, כשהם כל פעם מבקשים ארכה, הייתה שאסור לי להתערב במדיניות של המשטרה

יצחק שמעון וסרלאוף:  אף אחד לא ביקש להתערב במדיניות של המשטרה

יצחק שמעון וסרלאוף:  אף אחד לא ביקש להתערב בעניינים של הפרקליטות

יצחק שמעון וסרלאוף:  אנחנו רק מבקשים תשובות, תשובות לאזרחים

יצחק שמעון וסרלאוף:  והתשובות הללו והתגובות של היועצת המשפטית לממשלה לא מכבדות ולא מוסיפות כוח והרתעה ללוחמים שלנו

קריאות: - - -     

יצחק שמעון וסרלאוף: והביקור של השר בן גביר, זה מה שנותן ללוחמים שלנו את הרוח הגבית - -      

אמיר אוחנה: חברי הכנסת

אמיר אוחנה:  סדרנים

אמיר אוחנה:  סדרנים

אמיר אוחנה:  אביגדור

אמיר אוחנה:  סדרנים

קריאות: - - -     

יצחק שמעון וסרלאוף: - - בכך שמחר הם ימשיכו לשמור ולהגן עלינו

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: חברי הכנסת

יצחק שמעון וסרלאוף: פעם לוחם או אזרח היה מנטרל מחבל עם האקדח האישי שלו, ומה שהיה קורה זה שהיו לוקחים לו את האקדח ושולחים אותו לחקירה

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: חברי הכנסת

אמיר אוחנה:  חברי הכנסת

אחמד טיבי: כל כלב ביג'י יומו - - - עליך

אחמד טיבי:  כל כלב יבוא יומו

איתמר בן גביר: - - -     

יצחק שמעון וסרלאוף: אחמד טיבי, זה לא נאום השהידים

יצחק שמעון וסרלאוף:  די עם הצביעות שלך

קריאות: - - -     

אחמד טיבי: - - - תתבייש

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, חדל

יצחק שמעון וסרלאוף: אחמד טיבי, זה לא נאום השהידים, אתה יכול להיות רגוע

יצחק שמעון וסרלאוף:  פה זה מדינת ישראל

יצחק שמעון וסרלאוף:  פה זה מדינת ישראל

אמיר אוחנה: נשמעתם מספיק

איתמר בן גביר: מדברים על המחבל בן ה-12

איתמר בן גביר:  טוב מאוד, תשבח את מג"ב

יצחק שמעון וסרלאוף: מחבל הוא מחבל הוא מחבל

יצחק שמעון וסרלאוף:  וגם המחבל שם, שדקר היום - - -     

קריאות: - - -     

יצחק שמעון וסרלאוף:  הוא ילד והוא דקר, אז מה? הוא דקר והוא פצע אזרחים, ואתם תומכים בו? תגנו את הפיגוע היום בכביש המנהרות

קריאות: - - -     

איימן עודה: - - - בושה

איימן עודה:  - - - בושה

יצחק שמעון וסרלאוף: ואני אומר שאנחנו נמשיך לתת גב ללוחמים שלנו, וחייל או לוחם או אזרח שמנטרל מחבל, לא ייקחו אותו לחקירה, אלא ייתנו לו צל"ש

יצחק שמעון וסרלאוף:  יעשו לו טקס, והוא יקבל צל"ש

יצחק שמעון וסרלאוף:  וזה מה שראוי, וזה מה שצריך להיות

יצחק שמעון וסרלאוף:  וזה מה שאנחנו – כל מדינה נורמלית והגיונית צריכה לתמוך בלוחמים שלנו, שמגינים עלינו

אחמד טיבי: - - - אתה פושע

אחמד טיבי:  כל כלב יבוא יומו

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: חבר הכנסת טיבי, חבר הכנסת טיבי, קריאה ראשונה

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת טיבי

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת טיבי

אמיר אוחנה:  השר, תן לי

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת טיבי, אתה בקריאה ראשונה

יצחק שמעון וסרלאוף: חבר הכנסת טיבי, אולי תגנה את הפיגוע?      

אחמד טיבי: זה לא פיגוע

יצחק שמעון וסרלאוף: אה, זה לא פיגוע? אתה תומך בזה? אז מה זה, אז מה זה? שנפגעו שני אזרחים ישראלים, שנפצעו שני אזרחים ישראלים

יצחק שמעון וסרלאוף:  אתה לא מתבייש?     

אחמד טיבי: - - -      

אמיר אוחנה: השר

יצחק שמעון וסרלאוף: אתה לא מתבייש?     

אמיר אוחנה: השר, לסיכום

יצחק שמעון וסרלאוף: כל הכבוד למג"ב

יצחק שמעון וסרלאוף:  כל הכבוד לשוטרים שלנו

יצחק שמעון וסרלאוף:  כל הכבוד לחיילים שלנו

יצחק שמעון וסרלאוף:  נמשיך לתת להם את הגיבוי

קריאות: - - -     

יצחק שמעון וסרלאוף: נמשיך לתת להם את מה שהם זקוקים לו כדי להמשיך להילחם, וזה הגב שלנו

יצחק שמעון וסרלאוף:  ואוי ואבוי אם הלוחמים שלנו ירגישו חשש בשדה הקרב, או בהיתקלויות, או מול מפגעים ומחבלים, שירימו עליהם - - -     

קריאות: - - -     

מירב בן ארי: נגמר הזמן

אמיר אוחנה: חברי הכנסת

אמיר אוחנה:  חברי הכנסת

יצחק שמעון וסרלאוף: כשיבצעו פיגועים – הלוחמים שלנו ואזרחים שנושאים אקדח ינטרלו אותם ויפגעו בהם, ויקבלו צל"ש, ולא חקירה במח"ש

יצחק שמעון וסרלאוף:  זה מה שצריך להיות במדינה מתוקנת

מירב בן ארי: תודה רבה

מירב בן ארי:  נגמר לך הזמן

מירב בן ארי:  תרד מהדוכן

אמיר אוחנה: טוב

אמיר אוחנה:  השר, תודה

יצחק שמעון וסרלאוף: זה מה שצריך להיות במדינה נורמלית

יצחק שמעון וסרלאוף:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה רבה

אמיר אוחנה:  רבותיי, אנחנו עוברים להצבעות

אמיר אוחנה:  אנא שבו במקומותיכם

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעות, אנא שבו במקומותיכם

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת כהן, נא לשבת במקום

אמיר אוחנה:  אנחנו עוברים להצבעות

אמיר אוחנה:  רבותיי, אנחנו עוברים להצבעות

אמיר אוחנה:      בטרם נתחיל, אני מבקש לברך את חברי ועדת הביטחון של הפרלמנט והסנאט האיטלקי

אמיר אוחנה:  ביקורכם ונוכחותכם כעת בכנסת מסמלים את עומק היחסים הבין-פרלמנטריים

אמיר אוחנה:  ברוכים הבאים לכנסת

אמיר אוחנה:  ברוכים הבאים לירושלים

אמיר אוחנה:       (מחיאות כפיים)     I wish to welcome the esteem members of the parliamentary joint committee for the security of the republic of Italy

אמיר אוחנה:  I extend a warm welcome to you in your official visit to Israel in these turbulent times

אמיר אוחנה:  Welcome to the Knesset

אמיר אוחנה:  Welcome to Jerusalem

אמיר אוחנה:    רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה

אמיר אוחנה:  תחילה נצביע על החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 3 והוראת שעה מס' 8), התשפ"ד–2024

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההצעה –  59 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין  

אמיר אוחנה: 59 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 3 והוראת שעה מס' 8), התשפ"ד–2024, התקבלה

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצבעה על החלטת ועדת הכספים לגבי צו הבלו על דלק (הטלת בלו) (תיקון והוראת שעה), התשפ"ד–2024

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההצעה – 61 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 61 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי החלטת ועדת הכספים לגבי צו הבלו על דלק (הטלת בלו) (תיקון והוראת שעה), התשפ"ד–2024, נתקבלה

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצבעה על החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 5 והוראת שעה מס' 9), התשפ"ד–2024

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההחלטה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 5 והוראת שעה מס' 9), התשפ"ד–2024, התקבלה

אמיר אוחנה:       חברי הכנסת, אנחנו עוברים כעת להצבעות על הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מס' 25), התשפ"ד–2024

אמיר אוחנה:  להצעת החוק הוגשו הסתייגויות

אמיר אוחנה:  קבוצת יש עתיד – חברי הכנסת יאיר לפיד, מאיר כהן, קארין אלהרר, מירב כהן, אלעזר שטרן, מיקי לוי, מירב בן ארי, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, מיכל שיר סגמן, עידן רול, יוראי להב הרצנו, ולדימיר בליאק, רון כץ, מטי צרפתי הרכבי, טטיאנה מזרסקי, יסמין פרידמן, דבי ביטון, משה טור פז, סימון דוידסון, נאור שירי, שלי טל מירון וירון לוי; קבוצת סיעת המחנה הממלכתי – חברי הכנסת פנינה תמנו, זאב אלקין, מיכאל מרדכי ביטון, מתן כהנא, אורית פרקש הכהן, שרן מרים השכל, אלון שוסטר; קבוצת סיעת ישראל ביתנו – חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, שרון ניר, יוליה מלינובסקי, חמד עמאר; קבוצת סיעת חד"ש–תע"ל – חברי הכנסת איימן עודה, אחמד טיבי, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, יוסף עטאונה; קבוצת סיעת קבוצת רע"ם – חברי הכנסת מנסור עבאס, ווליד טאהא, ואליד אלהואשלה, אימאן ח'טיב יאסין, יאסר חוג'יראת; קבוצת סיעת העבודה – חברי הכנסת מרב מיכאלי, נעמה לזימי, גלעד קריב, אפרת רייטן מרום

אמיר אוחנה:       בהתאם להחלטת ועדת הכנסת, תתקיים הצבעה על לא יותר מ-15 הסתייגויות

אמיר אוחנה:  אני מציין לפרוטוקול כי כל ההסתייגויות שלא תתקיים לגביהן הצבעה – מוסרות

אמיר אוחנה:       חברי הכנסת, אנחנו עוברים כעת להצבעות בקריאה השנייה

אמיר אוחנה:  חברת הכנסת בן ארי, תצטרכי מיקרופון?      

מירב בן ארי: יש לי

אמיר אוחנה: יש לך, יפה

אמיר אוחנה:  אז את תודיעי לי על איזה הסתייגויות מצביעים? ואלה שלא נצביע לגביהן, כאמור, מוסרות

אמיר אוחנה:  אז כן, בבקשה, איזה הסתייגויות?      

מירב בן ארי: הסתייגות 5

אמיר אוחנה: אנחנו מצביעים כעת על הסתייגות מס' 5

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגות שמספרה?      

מירב בן ארי: הסתייגות 14

אמיר אוחנה: הסתייגות 14

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד, נמנע אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם הסתייגות זו לא התקבלה

אמיר אוחנה:       ונצביע כעת על הסתייגות - - -      

מירב בן ארי: 19

אמיר אוחנה: הסתייגות 19

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 47 

אמיר אוחנה: נמנעים – 2 

אמיר אוחנה: 47 בעד, 62 נגד, שני נמנעים וארבעה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם הסתייגות זו לא התקבלה

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגות מספר?      

מירב בן ארי: 20

אמיר אוחנה: הסתייגות 20

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם הסתייגות זו לא התקבלה

אמיר אוחנה:       ונצביע כעת על הסתייגות שמספרה?      

מירב בן ארי: 22

אמיר אוחנה: הסתייגות 22

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:      וכעת נצביע על הסתייגות?      

מירב בן ארי: 24

אמיר אוחנה: הסתייגות 24

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  גם הסתייגות זו לא התקבלה

אמיר אוחנה:       ונצביע כעת על הסתייגות?      

מירב בן ארי: 26

אמיר אוחנה: הסתייגות 26

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 44 

אמיר אוחנה: נמנעים – 3 

אמיר אוחנה: 44 בעד, 62, שלושה נמנעים ושישה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגות שמספרה?      

מירב בן ארי: 33

אמיר אוחנה: הצבעה על הסתייגות 33 כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין  

אמיר אוחנה: 54 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  גם הסתייגות זו לא התקבלה

אמיר אוחנה:       ונצביע כעת על הסתייגות?      

מירב בן ארי: 34

אמיר אוחנה: הסתייגות 34

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 46 

אמיר אוחנה: נמנעים – 3 

אמיר אוחנה: 46 בעד, 62 נגד, שלושה נמנעים וחמישה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם הסתייגות זו לא התקבלה

אמיר אוחנה:       ולכן אנחנו נצביע כעת על סעיף 1, כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  אני חוזר, אנחנו מצביעים על סעיף 1, כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 64 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 64 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף 1 התקבל, כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:       וכעת הסתייגות 77?      

מירב בן ארי: 77

אמיר אוחנה: כעת מצביעים על הסתייגות מס' 77, בבקשה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       ולכן נצביע על הסתייגות?      

מירב בן ארי: 90

אמיר אוחנה: כעת מצביעים על הסתייגות מס' 90, בבקשה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       וכעת הסתייגות?      

מירב בן ארי: 100

אמיר אוחנה: כעת הסתייגות 100, בבקשה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה: הצבעה מס' 17     

אמיר אוחנה: נגד – 62  

אמיר אוחנה: הסתייגות 101 לא נתקבלה

אמיר אוחנה: 55 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       ונצביע כעת על הסתייגות שמספרה?      

מירב בן ארי: 102

אמיר אוחנה: הסתייגות 102, הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       אם כן, רבותיי, אנחנו מצביעים כעת על סעיף 2, כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  סעיף 2, כנוסח הוועדה, הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 64 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין  

אמיר אוחנה: 64 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף 2 התקבל כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגות 222?      

מירב בן ארי: לא, זהו

אמיר אוחנה: זהו, אין יותר

אמיר אוחנה:       אם כן, משנדחו כל ההסתייגויות והחוק התקבל בקריאה השנייה למעשה, אנחנו נצביע כעת בקריאה השלישית על הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מס' 25), התשפ"ד–2024

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד החוק – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין  

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון מס' 25), התשפ"ד–2024, התקבלה בקריאה השנייה והשלישית ותיכנס לספר החוקים

אמיר אוחנה:       חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצביע על הצעת חוק תקציב נוסף לשנת הכספים 2024, התשפ"ד–2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה בקריאה השנייה על החלק המספרי של הצעת החוק, ולאחר מכן נצביע על החלק המילולי

אמיר אוחנה:  חברי הכנסת, שימו לב, בכל סעיף תקציבי נצביע בהצבעה אחת על כל ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  ככל שההסתייגויות לא יתקבלו, נעבור להצבעה על כל ההסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  אם ההסתייגויות על תוספת תקציב או הפחתה יתקבלו, נעבור להצביע על כל אחת מההסתייגויות שעניינה תוספת או הפחתה, לפי העניין

אמיר אוחנה:  וככל שההסתייגויות על תוספת תקציב או הפחתה, לא יתקבלו, נקיים הצבעה על הסעיף התקציבי, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       רבותיי, אנחנו מצביעים על החלק המילולי של הצעת חוק תקציב נוסף לשנת הכספים 2024, התשפ"ד–2024

אמיר אוחנה:  גם כאן הוגשו הסתייגויות של קבוצת יש עתיד, קבוצת המחנה הממלכתי, קבוצת ישראל ביתנו, קבוצת חד"ש-תע"ל, קבוצת רע"מ וקבוצת העבודה

אמיר אוחנה:  בהתאם להחלטת ועדת הכנסת, תתקיים הצבעה על לא יותר מ-20 הסתייגויות

אמיר אוחנה:  סליחה, סליחה, תמחקו את המילים האחרונות

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 01, נשיא המדינה ולשכתו, לשנת הכספים 2024, בעמ' 1

אמיר אוחנה:  הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב, הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 	 52 בעד, 62 נגד, נוכח אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 	 55 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע שההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 01 – נשיא המדינה ולשכתו, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 01, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  סעיף תקציבי 01 – נשיא המדינה ולשכתו, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 02 – הכנסת, לשנת הכספים 2024, בעמוד 7

אמיר אוחנה:  הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 50 

אמיר אוחנה: נמנעים – 1 

אמיר אוחנה: 50 בעד, 62 נגד, נמנע אחד וארבעה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הסתייגויות להפחתת תקציב כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       ולכן, רבותיי, נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 02 – הכנסת, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 02, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 02 – הכנסת, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 04 – משרד ראש הממשלה, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       ולכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 04, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  סעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה, לשנת הכספים 2024, כנוסח הוועדה, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על ההסתייגויות לסעיף 05 – משרד האוצר, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      ולכן נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב, כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 61 נגד, אני קובע שההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      ולכן נעבור להצביע כעת על סעיף תקציבי 05 – משרד האוצר, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 05, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 05 – משרד האוצר, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:       ואנחנו עוברים כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 06 – משרד הפנים, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 48 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 48 בעד, 62 נגד, חמישה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       ולכן נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב, כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע שההסתייגויות לא נתקבלו

אמיר אוחנה:      ולכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 06 – משרד הפנים, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 06, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 06 – משרד הפנים, לשנת הכספים 2024, התקבל, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 07 – המשרד לביטחון הפנים, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 51 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 51 בעד, 62 נגד, שלושה נוכחים, אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב, הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד, אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       ולכן נעבור להצביע על סעיף תקציבי 07 – המשרד לביטחון הפנים, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 07, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 07 – המשרד לביטחון הפנים, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, נתקבל

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 08 – משרד המשפטים, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע שההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       ולכן נעבור כעת להצביע על סעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 08, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 09 – משרד החוץ, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 50 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 50 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו, ולכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 09 – משרד החוץ, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 09, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 09 – משרד החוץ, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:      נעבור כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 10 – מטה לביטחון לאומי, לשנת הכספים 2024, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 43 

אמיר אוחנה: נמנעים – 1 

אמיר אוחנה: 43 בעד, 62 נגד, נמנע אחד ושבעה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 48 

אמיר אוחנה: נמנעים – 2 

אמיר אוחנה: 48 בעד, 64 נגד, שני נמנעים ושני נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      לכן נעבור להצביע כעת על סעיף תקציבי 10 – מטה לביטחון לאומי, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 10, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 10 – מטה לביטחון לאומי, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:      אנו נעבור כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 12 – גמלאות ופיצויים לשנת כספים 2024, נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: הצבעה מס' 48     

אמיר אוחנה: נגד – 62 

אמיר אוחנה: ההסתייגויות לסעיף 12 בדבר תוספת תקציב לא נתקבלו

אמיר אוחנה: 52 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין  

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד, שני נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:      לכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 12 – גמלאות ופיצויים, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 12, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 12 – גמלאות ופיצויים לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:      נעבור כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 13 – הוצאות שונות לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:   בתחילה נצביע על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 61 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:      לכן נעבור להצביע על סעיף תקציבי 13 – הוצאות שונות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 13, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 13 – הוצאות שונות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 14 – בחירות ומימון מפלגות לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  הצבעה תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו, ולכן נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב, כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור להצביע על סעיף תקציבי 14 – בחירות ומימון מפלגות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 14, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 14 – בחירות ומימון מפלגות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:      נעבור כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 15 – משרד הביטחון, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 41 

אמיר אוחנה: נמנעים – 3 

אמיר אוחנה: 41 בעד, 65 נגד, שלושה נמנעים ושלושה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      נצביע כעת על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 46 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 46 בעד, 64 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן אנחנו נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 15 – משרד הביטחון, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 15, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – 1 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 49 נגד, נמנע אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 15 – משרד הביטחון, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:      אנחנו עוברים כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 16 – הוצאות חירום אזרחיות, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       נצביע כעת על הסתייגות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 16 – הוצאות חירום אזרחיות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 16, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 16 – הוצאות חירום אזרחיות, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 17 – תיאום הפעולות בשטחים, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 45 

אמיר אוחנה: נמנעים – 1  

אמיר אוחנה: 45 בעד, 70 נגד ונמנע אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       נצביע כעת על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 49 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 49 בעד, 62 נגד, ארבעה נוכחים

אמיר אוחנה:  גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 17 – תיאום הפעולות בשטחים, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 17, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 17 – תיאום הפעולות בשטחים, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:       אנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 18 – הרשויות המקומיות, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור להצביע על סעיף תקציבי 18 – הרשויות המקומיות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 18, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 18 – הרשויות המקומיות, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       נעבור להצביע על הסתייגויות לסעיף 19 – מדע, תרבות וספורט, לשנת הכספים 2024, ונצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 60 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       נצביע כעת על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד, נוכח אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור כעת להצביע על סעיף תקציבי 19 – מדע, תרבות וספורט, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 19, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 19 – מדע, תרבות וספורט, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:      נעבור כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 20 – משרד החינוך, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 61 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור כעת להצביע על סעיף תקציבי 20 – משרד החינוך, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 20, כהצעת הוועדה  – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין  

אמיר אוחנה: 62 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 20 – משרד החינוך, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       כעת נעבור להצביע על סעיף 21 – ההשכלה הגבוהה, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור כעת להצביע על סעיף תקציבי 21 – ההשכלה הגבוהה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 21, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  סעיף תקציבי 21 – ההשכלה הגבוהה, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       מדור מחשב, יש לנו בעיה טכנית בחיווי של השר מלכיאלי

אמיר אוחנה:  נא לגשת

אמיר אוחנה:  בני, תסתכל

אמיר אוחנה:  מהצד שלנו זה אדום כל הזמן, אז או לכבות את זה או - - -      

קריאה: גם פה

אמיר אוחנה: גם אצל חבר הכנסת טאהא

אמיר אוחנה:  יש בעיה בחיווי, שים לב

אמיר אוחנה:  מאה אחוז

אמיר אוחנה:  בכל אופן, ההצבעות נרשמות באופן תקין, רק שתדעו

אמיר אוחנה:  זו רק בעיה בחיווי

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 22 – המשרד לשירותי דת, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 45 

אמיר אוחנה: נמנעים – 3 

אמיר אוחנה: 45 בעד, 61 נגד, שלושה נמנעים וחמישה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 50 

אמיר אוחנה: נמנעים – 2 

אמיר אוחנה: 50 בעד, 62 נגד, שני נמנעים ונוכח אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:       כעת נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 22 – המשרד לשירותי דת, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 22, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 22 – המשרד לשירותי דת, לשנת הכספים 2024 התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:     רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 23 – משרד הרווחה, לשנת הכספים 2024, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 61 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 61 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור כעת להצבעה על סעיף תקציבי 23 – משרד הרווחה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 23, כהצעת הוועדה – 61 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 61 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 23 – משרד הרווחה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:       אני מודיע לחברי הכנסת שבעמדות הבודדות שאם לא יצליח מדור מחשב להתגבר על הבעיה בחיווי, אני אבקש לכבות את החיווי

אמיר אוחנה:  בכל מקרה ההצבעה נרשמת באופן תקין, אבל כדי לא לבלבל את השכנים ואת האולם, במקומות הבודדים הללו נכבה את החיווי

אלמוג כהן: לא נקלט - - -      

אמיר אוחנה: אוקיי, זה מטופל

אמיר אוחנה:  מטופל

אמיר אוחנה:  אם צריך לשנות את ההצבעה מבחינה מספרית, תגידו לי

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 24 – משרד הבריאות, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  תחילה נצביע על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 61 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 60 נגד

אמיר אוחנה:  יחד עם קולו של השר מלכיאלי, אחד נוכח, אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות, לשנת התקציב 2024

מירב בן ארי: אבל גם שם יש בעיה

אמיר אוחנה: שם אין בעיה, רק החיווי לא נדלק

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: רבותיי, אני עושה הפסקה קלה

אמיר אוחנה:  מדור מחשב, תבדקו רגע את הבעיות כדי שנוכל להמשיך באופן רציף

אמיר אוחנה:       חברים, כמה שניות, זו לא הפסקה ארוכה

אלמוג כהן: שתי הצבעות של השר סופר לא נקלטו

אמיר אוחנה: יושב-ראש הקואליציה ומרכזת האופוזיציה, תרצו אולי לנצל את ההזדמנות לעשות הצבעה שמית, כדי שמדור מחשב יוכל לטפל בכל הבעיות?     

מירב בן ארי: כן

מירב בן ארי:  נסיים את משרד הבריאות?     

אמיר אוחנה: אני בודק אם אפשר

אמיר אוחנה:  אפשר להמשיך

אמיר אוחנה:  חוץ מהעמדה של השר מלכיאלי, נמסר לי שהעמדות האחרות עובדות באופן תקין

אמיר אוחנה:      חברי הכנסת, אנא שבו במקומותיכם, אנחנו ממשיכים בהצבעה

אמיר אוחנה:  אם אני לא טועה, היינו בהסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב, והצבענו

אמיר אוחנה:  עכשיו נצביע כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  רבותיי, לאחר שההסתייגויות לא התקבלו, אנחנו מצביעים כעת על סעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  נא להצביע

אמיר אוחנה: בעד סעיף 24, כהצעת הוועדה – 61 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 61 בעד, 48 נגד

אמיר אוחנה:  אני רואה שגם העמדה של השר מלכיאלי עובדת ולכן לא צריך להוסיף

מירב בן ארי: לא נלחץ אצל גלעד

אמיר אוחנה: אז אני מוסיף גם את קולו של חבר הכנסת קריב – נגד

אמיר אוחנה:  זה לא משנה את תוצאת ההצבעה ולכן סעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 25 – הרשות לניצולי השואה, לשנת הכספים 2024, הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 48 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 48 בעד, 60 נגד, נוכח אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:  כעת נצביע - - -     

מירב בן ארי: זה לא עובד

מירב בן ארי:  אם תסתכל עכשיו – יש בעיה

מירב בן ארי:  אנחנו לא 48, בוודאות, בטח לא ברשות לניצולי שואה

מירב בן ארי:  יש בעיה

אמיר אוחנה: אוקיי, בואו נעשה הצבעה שמית וניתן כמה דקות למדור מחשב לטפל בזה

מירב בן ארי: נעשה עכשיו הצבעה אלקטרונית - - -      

אמיר אוחנה: נסיים את זה באלקטרונית, ואחר כך נעבור להצבעה שמית ומדור מחשב יוכל לטפל

אמיר אוחנה:  בכל מקרה, גם עם הקולות שלא נספרו, זה לא משנה את התוצאה – שההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       היינו בתוספת תקציב, עכשיו אנחנו בהפחתה

אמיר אוחנה:  אנחנו נצביע כעת על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 50 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: השר איזנקוט, הצבעת? אוקיי

אמיר אוחנה:       50 בעד, 61 נגד

אמיר אוחנה:  גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 25 - - -     

מירב בן ארי: רגע, הבנת ששניהם הצביעו ולא ראית אותם?      

אמיר אוחנה: הבנתי

אמיר אוחנה:  כרגע ניתן למדור מחשב לטפל בזה, אבל זה לא משנה את תוצאת ההצבעה, גם אם אני מקבל את הקולות הנוספים

אמיר אוחנה: הצבעה מס' 89     

אמיר אוחנה: נגד – 53 

אמיר אוחנה: סעיף 25, כהצעת הוועדה, נתקבל

אמיר אוחנה: הכול נקלט? 60 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 25 – איפה יש בעיה? אתי עטיה? חברת הכנסת עטייה – בני, תגיד לי אם להוסיף את הקול, או שזה לא משנה

אמיר אוחנה:  להוסיף? אז 61 בעד, 53 נגד, יחד עם קולה של חברת הכנסת אתי חוה עטייה

אמיר אוחנה:  סעיף תקציבי 25 – הרשות לניצולי השואה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:       האם אפשר לעשות הצבעה שמית, לתת כמה דקות? כן

אמיר אוחנה:  ניתן הצבעה שמית, בסדר? אוקיי, אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 26 – המשרד להגנת הסביבה, לשנת הכספים 2024, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  ההצבעה תהיה שמית

אמיר אוחנה:  מזכיר הכנסת, נא קרא בשמות חברי הכנסת

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     משה אבוטבול		–   נגד יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח אמיר אוחנה		–   נגד ינון אזולאי		–   נגד גדי איזנקוט		–   בעד ישראל אייכלר		–   נגד דן אילוז			–   נגד ואליד אלהואשלה		–   בעד קארין אלהרר		–   בעד זאב אלקין		–   בעד משה ארבל		–   נגד יעקב אשר		–   נגד אוריאל בוסו		–   נגד דבי ביטון		–   בעד מיכאל מרדכי ביטון	–   בעד דוד ביטן			–   נגד בועז ביסמוט		–   נגד ולדימיר בליאק		–   בעד מירב בן ארי		–   בעד רם בן ברק		–   בעד איתמר בן גביר		–   נגד אברהם בצלאל		–   נגד אליהו ברוכי		–   נגד ניר ברקת		–   נגד ששון ששי גואטה		–   נגד טלי גוטליב		–   נגד מאי גולן			–   אינה נוכחת יואב גלנט		–   נגד גילה גמליאל		–   נגד בנימין גנץ		–   אינו נוכח משה גפני		–   נגד סימון דוידסון		–   בעד אבי דיכטר		–   אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן	–   נגד אלי דלל			–   נגד דני דנון			–   נגד שלום דנינו		–   נגד אריה מכלוף דרעי	–   נגד עמית הלוי		–   אינו נוכח שרן מרים השכל		–   אינה נוכחת ניסים ואטורי		–   נגד מיכל מרים וולדיגר	–   אינה נוכחת יצחק שמעון וסרלאוף	–   נגד יאסר חוג'יראת		–   בעד אימאן ח'טיב יאסין	–   בעד ווליד טאהא		–   בעד בועז טופורובסקי		–   בעד משה טור פז		–   בעד אחמד טיבי		–   בעד יוסף טייב		–   נגד אוהד טל			–   אינו נוכח יעקב טסלר		–   נגד חילי טרופר		–   אינו נוכח אלמוג כהן		–   אינו נוכח מאיר כהן		–   אינו נוכח מירב כהן		–   בעד מתן כהנא		–   בעד עופר כסיף		–   בעד אופיר כץ		–   נגד ישראל כץ		–   נגד רון כץ			–   אינו נוכח יוראי להב הרצנו		–   אינו נוכח ירון לוי			–   בעד מיקי לוי			–   בעד יריב לוין			–   אינו נוכח נעמה לזימי		–   אינה נוכחת אביגדור ליברמן		–   בעד יאיר לפיד		–   בעד סימון מושיאשוילי		–   נגד טטיאנה מזרסקי		–   אינה נוכחת מרב מיכאלי		–   אינה נוכחת שלי טל מירון		–   אינה נוכחת יונתן מישרקי		–   נגד חנוך דב מלביצקי		–   נגד ארז מלול		–   נגד יוליה מלינובסקי		–   בעד מיכאל מלכיאלי		–   אינו נוכח צגה מלקו		–   אינה נוכחת אבי מעוז		–   נגד שרון ניר			–   בעד בנימין נתניהו		–   אינו נוכח יואב סגלוביץ'		–   בעד יבגני סובה		–   אינו נוכח צבי ידידיה סוכות		–   נגד משה סולומון		–   נגד לימור סון הר מלך	–   נגד אופיר סופר		–   נגד אורית מלכה סטרוק	–   נגד משה סעדה		–   נגד גדעון סער		–   בעד מנסור עבאס		–   אינו נוכח איימן עודה		–   בעד יוסף עטאונה		–   בעד חוה אתי עטייה		–   נגד חמד עמאר		–   בעד צביקה פוגל		–   אינו נוכח עודד פורר		–   אינו נוכח יצחק פינדרוס		–   נגד משה פסל		–   נגד יסמין פרידמן		–   בעד אורית פרקש הכהן	–   בעד מטי צרפתי הרכבי	–   אינה נוכחת אריאל קלנר		–   נגד יצחק קרויזר		–   אינו נוכח גלעד קריב		–   בעד שלמה קרעי		–   אינו נוכח אליהו רביבו		–   אינו נוכח משה רוט		–   נגד שמחה רוטמן		–   נגד עידן רול			–   בעד אפרת רייטן מרום	–   אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון	–   בעד אלון שוסטר		–   בעד קטי קטרין שטרית	–   אינה נוכחת אלעזר שטרן		–   בעד מיכל שיר סגמן		–   אינה נוכחת נאור שירי		–   אינו נוכח אושר שקלים		–   נגד עאידה תומא סלימאן	–   בעד פנינה תמנו		–   בעד     

אמיר אוחנה: נא קרא בשמות חברי הכנסת שטרם הצביעו

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח מאי גולן			–   נגד  בנימין גנץ		–   בעד אבי דיכטר		–   אינו נוכח עמית הלוי		–   נגד שרן מרים השכל		–   בעד מיכל מרים וולדיגר	–   נגד אוהד טל			–   נגד חילי טרופר		–   אינו נוכח אלמוג כהן		–   נגד מאיר כהן		–   בעד רון כץ			–   אינו נוכח יוראי להב הרצנו		–   אינו נוכח יריב לוין			–   נגד נעמה לזימי		–   בעד  טטיאנה מזרסקי		–   בעד מרב מיכאלי		–   אינה נוכחת שלי טל מירון		–   אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי		–   נגד צגה מלקו		–   נגד בנימין נתניהו		–   אינו נוכח יבגני סובה		–   אינו נוכח מנסור עבאס		–   אינו נוכח צביקה פוגל		–   נגד עודד פורר		–   בעד מטי צרפתי הרכבי	–   בעד יצחק קרויזר		–   נגד שלמה קרעי		–   נגד אליהו רביבו		–   נגד אפרת רייטן מרום	–   אינה נוכחת קטי קטרין שטרית	–   נגד מיכל שיר סגמן		–   בעד נאור שירי		–   אינו נוכח     

אמיר אוחנה: האם יש חברי כנסת באולם שלא הצביעו ומבקשים להצביע? בבקשה

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     יבגני סובה		–   בעד חילי טרופר		–   בעד רון כץ			–   בעד     

אמיר אוחנה: אם כן, תמה ההצבעה

אמיר אוחנה:  נא לסכם את הקולות

אמיר אוחנה:  אם כן, להלן תוצאות ההצבעה: 50 בעד, 61 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב לא התקבלו

אמיר אוחנה:  וכפי שנמסר לי ממדור מחשב, אנחנו יכולים לחזור להצבעה בלוחות האלקטרוניים

אמיר אוחנה:  חברי הכנסת, אנא תפסו את מקומותיכם, אנחנו חוזרים לרצף ההצבעות

אמיר אוחנה:      חברי הכנסת, אנחנו חוזרים להצבעות האלקטרוניות

אמיר אוחנה:  אנא שבו במקומותיכם

אמיר אוחנה:  אפשר לחזור להצבעות? חברת הכנסת בן ארי, אפשר לחזור?     

מירב בן ארי: כן, אפשר לחזור

אמיר אוחנה: חבר הכנסת כץ, אפשר לחזור?     

אופיר כץ: כן

אמיר אוחנה: אנחנו עוברים כעת להצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  להזכירכם, אנחנו בהסתייגויות לסעיף 26, המשרד להגנת הסביבה, הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  כעת הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 60 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:  יישר כוח למדור מחשב, שניצלו את ההפוגה כדי לטפל בכל התקלות

אמיר אוחנה:       אנחנו ממשיכים כעת להצבעה על סעיף תקציבי 26, המשרד להגנת הסביבה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 26, כהצעת הוועדה – 60 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 60 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 26 – המשרד להגנת הסביבה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:      כעת נעבור להצבעה על הסתייגויות לסעיף 27 – הקצבות לביטוח הלאומי, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב, כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 60 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  נכון? הסתייגויות של הפחתת תקציב, כן? הסתייגויות שעניינן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 61 נגד, אחד נוכח

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      ולכן אנחנו נעבור להצביע על סעיף תקציבי 27 – הקצבות לביטוח לאומי, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 27, כהצעת הוועדה – 61 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 61 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 27 – הקצבות לביטוח לאומי, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 29 – משרד הבינוי והשיכון, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 61 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      ולכן נעבור להצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב, הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 61 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       ולכן נעבור להצביע על סעיף תקציבי 29 – משרד הבינוי והשיכון, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 29, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 29 – משרד הבינוי והשיכון, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 30 – משרד העלייה והקליטה, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 47 

אמיר אוחנה: נמנעים – 2 

אמיר אוחנה: 47 בעד, 60 נגד, שני נמנעים, שישה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו – יש בעיה? אין בעיה

אמיר אוחנה:       לכן נמשיך להצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב, הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – 3 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 62 נגד, שלושה נמנעים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:      ולכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 30 – משרד העלייה והקליטה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 30, כהצעת הוועדה – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 30 – משרד העלייה והקליטה, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצבעה על הסתייגויות לסעיף 31 – הוצאות ביטחוניות שונות, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 50 

אמיר אוחנה: נמנעים – 2 

אמיר אוחנה: 50 בעד, 63 נגד, שני נמנעים, נוכח אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      ולכן נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב, ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 47 

אמיר אוחנה: נמנעים – 4 

אמיר אוחנה: 47 בעד, 63 נגד, ארבעה נמנעים, ארבעה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      ולכן נעבור להצביע על סעיף תקציבי 31 – הוצאות ביטחוניות שונות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 31, כהצעת הוועדה – 64 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 64 בעד

אמיר אוחנה:  54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 31 – הוצאות ביטחוניות שונות, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 33 – משרד החקלאות, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה - - -     

מירב בן ארי: אני מבקשת שבמשרד החקלאות, להצביע בסעיף הזה, 4

אמיר אוחנה: סעיף 4, מאה אחוז

אמיר אוחנה:  אנחנו נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       וכעת, לבקשת האופוזיציה, נצביע פרטנית על הסתייגות מס' 4, שעניינה תמיכות ומחקרים בחקלאות

אמיר אוחנה:  ההצבעה על הסתייגות מס' 4 כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       נצביע כעת על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה:  הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב, הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי כל ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      ולכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 33 – משרד החקלאות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 33, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  סעיף תקציבי 33 – משרד החקלאות, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 34 – משרד האנרגיה, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:  כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  ההסתייגויות הללו גם הן לא התקבלו

אמיר אוחנה:      ולכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 34 – משרד האנרגיה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 34, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 34 – משרד האנרגיה, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       נעבור להצביע על הסתייגויות לסעיף 35 – הוועדה לאנרגיה אטומית, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 49 

אמיר אוחנה: נמנעים – 4 

אמיר אוחנה: 49 בעד, 63 נגד, ארבעה נמנעים ונוכח אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגויות, שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 50 

אמיר אוחנה: נמנעים – 1 

אמיר אוחנה: 50 בעד, 60 נגד, נמנע אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור להצביע על סעיף תקציבי 35 – הוועדה לאנרגיה אטומית, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 35, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 35 – הוועדה לאנרגיה אטומית, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 36 – תעסוקה, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 64 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע שההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       נצביע כעת על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      ולכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 36 – תעסוקה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 36, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד – אני קובע כי סעיף תקציבי 36 – תעסוקה, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 37 – משרד התיירות, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 64 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:       וכעת נעבור להצביע על סעיף תקציבי 37 – משרד התיירות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 37, כהצעת הוועדה – 65 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 65 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 37 – משרד התיירות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:       נעבור להצביע על הסתייגויות לסעיף 38 – כלכלה ותעשייה, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       נצביע כעת על ההסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:       ולכן נעבור להצביע על סעיף תקציבי 38 – כלכלה ותעשייה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 38, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 38 – כלכלה ותעשייה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

מירב בן ארי: אני מבקשת לא להצביע על 39

אמיר אוחנה: לא להצביע

אמיר אוחנה:  אם כך, אנחנו נצביע על סעיף 39, כהצעת הוועדה, נכון? כן

אמיר אוחנה:  אם כך, לבקשת האופוזיציה מסירים את ההסתייגויות ומצביעים על סעיף תקציבי 39 – משרד התקשורת, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 39, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 39 – משרד התקשורת, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 40 – משרד התחבורה, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על ההסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       ולכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 40 – משרד התחבורה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 40, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 40 – משרד התחבורה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

מירב בן ארי: 41, 42 ו-43 אנחנו מורידים - - -      

אמיר אוחנה: מסירים את ההסתייגויות של סעיפים 41, 42, 43

אמיר אוחנה:  לכן אנחנו נצביע עליהם בנפרד, נכון? בנפרד

מירב בן ארי: כן

אמיר אוחנה: או יחד

אמיר אוחנה:  ביחד? אוקיי, לאחר שהוסרו ההסתייגויות על סעיפים 41, 42, 43 – קרי, רשות ממשלתית למים וביוב לשנת הכספים 2024, מענקי בינוי ושיכון לאותה שנה והמרכז למיפוי ישראל – נכון? עקבתם אחריי?     

מירב בן ארי: כן

אמיר אוחנה: כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיפים 41–43 – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 41, סעיף תקציבי 42 וסעיף תקציבי 43, לשנת הכספים 2024, התקבלו, כהצעת הוועדה

מירב בן ארי: גם סעיף 45

אמיר אוחנה: יכולת לחסוך לנו את זה

אמיר אוחנה:  טוב, אנחנו נצביע כעת, לאחר שההסתייגויות לסעיף 45 הוסרו אף הן, על סעיף תקציבי 45 – תשלום ריבית ועמלות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 45 – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין סעיף 45 נתקבל

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 45 – תשלום ריבית ועמלות, לשנת הכספים 2024, התקבל כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 46 – חוק חיילים משוחררים, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 46 נגד – 64 נמנעים – 4 

אמיר אוחנה:   46 בעד, 64 נגד, ארבעה נמנעים ושני נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 48 נגד – 64 נמנעים – 4 

אמיר אוחנה:   48 בעד, 64 נגד, ארבעה נמנעים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן אנחנו נצביע על סעיף תקציבי 46 – חוק חיילים משוחררים, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 46, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 53 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 46 – חוק חיילים משוחררים, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

מירב בן ארי: אפשר 47 ו-51

אמיר אוחנה: 47 עד 51? אה, זה 47 ו-51

אמיר אוחנה:  כן, אני רואה

אמיר אוחנה:  מאה אחוז

אמיר אוחנה:       אם כן, האופוזיציה מסירה את ההסתייגויות לסעיפים תקציביים 47 ו-51, ולכן אנחנו נצביע עליהם במשותף, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיפים 47 ו-51 – 63 נגד – 55 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיפים תקציביים 47 ו-51 – רזרבה כללית ודיור ממשלתי, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, נתקבלו

אמיר אוחנה:       כעת נעבור להצביע על הסתייגויות לסעיף 52 – המשטרה ובתי הסוהר, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 50 נגד – 63 נמנעים – 1 

אמיר אוחנה: 50 בעד, 63 נגד, נמנע אחד ושלושה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      לכן נצביע כעת על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב, הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה:      הצבעה מס' 134     בעד ההסתייגויות – 52 נגד – 63 נמנעים – 1 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 63 נגד, נמנע אחד ונוכח אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור להצביע על סעיף תקציבי 52 – המשטרה ובתי הסוהר, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 52, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 55 נמנעים – אין 

גלעד קריב: זה השר שלא עוצר את נהרות הדם, של השר שבמשמרת שלו - - -     

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 52 – המשטרה ובתי הסוהר, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

מירב בן ארי: 54

אמיר אוחנה: 54 – מוותרים, מורידים

אמיר אוחנה:  הוסרו ההסתייגויות לסעיף 54

אמיר אוחנה:      לכן אנו נצביע על סעיף תקציבי 54 – רשויות פיקוח, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 54 – 63 נגד – 53 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 54 – רשויות פיקוח, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:       נעבור כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 60 – חינוך, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  תחילה נצביע על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 53 נגד – 63 נמנעים – 4 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע שההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       על כן נצביע כעת על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 51 נגד – 63 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 51 בעד, 63 נגד, אני קובע שההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       לכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 60 – חינוך, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 60, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 54 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 60 – חינוך, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:      נצביע כעת על הסתייגויות לסעיף 67 – בריאות, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 נגד – 63 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע שההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      על כן נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:       הצבעה מס' 141     בעד ההסתייגויות – 54 נגד – 63 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 63 נגד, נוכח אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגויות הללו לא התקבלו

אמיר אוחנה:      לכן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 67 – בריאות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:   הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 67, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 54 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד, אני קובע כי סעיף תקציבי 67 – בריאות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

מירב בן ארי: 68, 70, 73, 76

אמיר אוחנה: אוקיי

אמיר אוחנה:  ההסתייגויות לסעיפים 68, 70, 73, 76 מוסרות, ולכן אנחנו נצביע עליהן במשותף

אמיר אוחנה:       אנחנו מצביעים על סעיפים תקציביים 68 – רשות האוכלוסין, 70 – שיכון, 73 – מפעלי מים, 76 – תעשייה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיפים 68, 70, 73 ו-76 – 63 נגד – 54 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי הסעיפים 68, 70, 73, 76, כהצעת הוועדה, התקבלו

אמיר אוחנה:      נעבור להצביע על הסתייגויות לסעיף 78 – תיירות, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 נגד – 63 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:       על כן נצביע כעת על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעות על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 נגד – 63 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      לכן, נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 78 – תיירות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 78, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 78 – תיירות, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:      אנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 79 – תחבורה, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  ההצבעה היא על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 64 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      כעת נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      על כן, אנחנו נצביע כעת על סעיף תקציבי 79 – תחבורה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 79, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 79 – תחבורה, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

מירב בן ארי: 83, 84 ו-89

אמיר אוחנה: ההסתייגויות לסעיפים תקציביים 83, 84 ו-89 מוסרות, ועל כן אנחנו נצביע במשותף על הסעיפים הללו, שמשמעותם: הוצאת פיתוח אחרות, תשלום חובות ומפעלי משרדי ראש הממשלה והאוצר, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה: בעד סעיפים 83, 84 ו-89 – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיפים תקציביים 83, 84 ו-89, כהצעת הוועדה, התקבלו

אמיר אוחנה:      נעבור כעת להצביע על הסתייגויות לסעיף 93 – בתי חולים לבריאות הנפש, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

מירב בן ארי: האופוזיציה בעד

אופיר כץ: רוה"מ, נגד

אופיר כץ:  רוה"מ, נגד - - -     

אחמד טיבי: - - -     

אמיר אוחנה: 55 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 93 – בתי חולים - - -     

מירב בן ארי: לא נורא

מירב בן ארי:  בעד בתי חולים לחולי נפש

אמיר אוחנה: סליחה, סליחה, סליחה

אמיר אוחנה:  אני קובע שההסתייגויות נדחו

אמיר אוחנה:      אנחנו עוברים עכשיו להפחתה?     

קריאה: כל הכבוד לראש הממשלה

מירב בן ארי: כל הכבוד

מירב בן ארי:  קצת מנהיגות

נאור שירי: טוב מאוד

נאור שירי:  סוף-סוף - - - יש לך תקווה

אמיר אוחנה: אני קובע כי ההסתייגויות נדחו

אמיר אוחנה:       לכן נצביע כעת על הסתייגויות שעניינן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 54 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      לכן, נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 93 – בתי חולים לבריאות הנפש, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 93, כהצעת הוועדה – 54 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 93 – בתי חולים לבריאות הנפש, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:      כעת נצביע על הסתייגויות לסעיף 94 – בתי חולים ממשלתיים, לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  תחילה נצביע על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 55 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 55 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      לכן נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב

אמיר אוחנה:  כעת הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגויות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 63 נגד ונוכח אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו

אמיר אוחנה:      לכן נעבור להצביע על סעיף תקציבי 94 – בתי חולים ממשלתיים, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 94, כהצעת הוועדה – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 56 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף תקציבי 94 – בתי חולים ממשלתיים, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה, התקבל

מירב בן ארי: 95 ו-98

אמיר אוחנה: אוקיי

אמיר אוחנה:  לבקשת האופוזיציה, אנחנו מסירים את ההסתייגויות על סעיפים 95 ו-98

אמיר אוחנה:       על כן, נצביע על סעיפים תקציביים 95 ו-98, שעניינם נמל חדרה ורשות מקרקעי ישראל, לשנת הכספים 2024, כהצעת הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיפים 95 ו-98 – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – 1 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד ונמנע אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיפים 95 ו-98 – נמל חדרה ורשות מקרקעי ישראל – כהצעת הוועדה, התקבלו

אמיר אוחנה:  חברי הכנסת, תודה רבה

אמיר אוחנה:       אנחנו נעבור להצביע בקריאה השנייה על החלק המילולי של הצעת חוק תקציב נוסף לשנת הכספים 2024

אמיר אוחנה:  גם כאן הוגשו הסתייגויות

אמיר אוחנה:  קבוצת יש עתיד – חברי הכנסת יאיר לפיד, מאיר כהן, קארין אלהרר, מירב כהן, אלעזר שטרן, מיקי לוי, מירב בן ארי, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, מיכל שיר סגמן, עידן רול, יוראי להב הרצנו, ולדימיר בליאק, רון כץ, מטי צרפתי הרכבי, טטיאנה מזרסקי, יסמין פרידמן, דבי ביטון, משה טור פז, סימון דוידסון, נאור שירי, שלי טל מירון וירון לוי; קבוצת סיעת המחנה הממלכתי – חברי הכנסת פנינה תמנו, זאב אלקין, מיכאל מרדכי ביטון, מתן כהנא, אורית פרקש הכהן, שרן מרים השכל ואלון שוסטר; קבוצת סיעת ישראל ביתנו – חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, שרון ניר, יוליה מלינובסקי וחמד עמאר; קבוצת סיעת חד"ש–תע"ל – חברי הכנסת איימן עודה, אחמד טיבי, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף עטאונה; קבוצת סיעת קבוצת רע"ם – חברי הכנסת מנסור עבאס, ווליד טאהא, ואליד אלהואשלה, אימאן ח'טיב יאסין ויאסר חוג'יראת; קבוצת סיעת העבודה – חברי הכנסת מרב מיכאלי, נעמה לזימי, גלעד קריב ואפרת רייטן מרום

אמיר אוחנה:       בהתאם להחלטת ועדת הכנסת, תתקיים הצבעה על לא יותר מ-20 הסתייגויות לחלק המילולי

אמיר אוחנה:  אני מציין לפרוטוקול כי כל ההסתייגויות שעליהן לא תתקיים הצבעה – מוסרות

אמיר אוחנה:      חברת הכנסת בן ארי, יש לך את המיקרופון?     

מירב בן ארי: 3

מירב בן ארי: ב

אמיר אוחנה: המחנה הממלכתי ביקשו על 2 לחלופין

אמיר אוחנה:  לכן, נצביע תחילה על הסתייגות 2 לחלופין, לפני סעיף 1

אמיר אוחנה:  ההצבעה על הסתייגות 2 לחלופין כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי הסתייגויות לא התקבלה

אמיר אוחנה:      נצביע כעת על הסתייגות שמספרה 3

אמיר אוחנה: ב

אמיר אוחנה:  הסתייגויות 3

אמיר אוחנה: ב

אמיר אוחנה:  – הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם ההסתייגות הזאת לא התקבלה

אמיר אוחנה:      לכן נצביע על סעיף 1, כנוסח הוועדה – נכון? הצבעה על סעיף 1, כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף 1, כנוסח הוועדה, התקבל

אמיר אוחנה:      כעת נצביע על הסתייגות - -     

מירב בן ארי: 77

אמיר אוחנה: - - הסתייגות 77 – הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד הסתייגות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 64 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       נצביע כעת על הסתייגות שמספרה?      

מירב בן ארי: 261

אמיר אוחנה: 261

אמיר אוחנה:  הסתייגות 261, הצבעה

אמיר אוחנה: בעד הסתייגות –  53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגות?      

מירב בן ארי: 265

אמיר אוחנה: הסתייגות 265, אמרת? סליחה?      

מירב בן ארי: 265

אמיר אוחנה: הסתייגות 265, ההצבעה כעת

אמיר אוחנה:  265

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 52 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:  וכעת נצביע על הסתייגות?   

מירב בן ארי: 277

אמיר אוחנה: 277

אמיר אוחנה:  הסתייגות 277, הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 46 

אמיר אוחנה: נמנעים – 5 

אמיר אוחנה: 46 בעד, 63 נגד, חמישה נמנעים ושלושה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       ולכן  נצביע על הסתייגות?     

מירב בן ארי: 531

אמיר אוחנה: אם כך, אנחנו נצביע על סעיף 2, כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  אנחנו מצביעים על סעיף 2 כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 62 נגד – 55 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף 2 התקבל כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגות שמספרה?      

מירב בן ארי: 531

אמיר אוחנה: 531

אמיר אוחנה:  הצבעה על הסתייגות 531, כעת

אמיר אוחנה:  הסתייגות 531

אמיר אוחנה: בעד הסתייגות –  50 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 50 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       מדור מחשב נא לגשת, יש פה בעיה

מירב בן ארי: לא, לא, הכול בסדר

נאור שירי: מדור לפרוטוקול, לפרוטוקול

אמיר אוחנה: לא הספקת ללחוץ? בסדר

אמיר אוחנה:  כעת נצביע על הסתייגות שמספרה?     

מירב בן ארי: 575

אמיר אוחנה: 575

אמיר אוחנה:  ההצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד הסתייגות –  53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגות?      

מירב בן ארי: 837

אמיר אוחנה: 837

אמיר אוחנה:       לא, אנחנו נצביע כעת על סעיף 3 כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  אנחנו מצביעים על סעיף 3 כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיף 3, כהצעת הוועדה – 62 נגד – 55 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף 3 התקבל כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגות 831, אמרת?      

מירב בן ארי: 837

אמיר אוחנה: 837

אמיר אוחנה:  הסתייגות 837 כעת

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד הסתייגות – 53 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 53 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגות שמספרה?      

מירב בן ארי: 838

אמיר אוחנה: 838

אמיר אוחנה:  הסתייגות 838, הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד הסתייגות–  54 נגד – 63 

אמיר אוחנה: הסתייגות 838 לא נתקבלה

אמיר אוחנה: 54 בעד, 63 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת כהן, אם אתה כבר עומד, כמו שאומרים, תוריד את המפיות שם מהדוכן, בבקשה

אמיר אוחנה:  תודה רבה לך

אמיר אוחנה:       חברת הכנסת בן ארי, נצביע כעת על הסתייגויות?      

מירב בן ארי: 983

אמיר אוחנה: אם כך, לפני כן אנחנו נצביע על סעיף 4

אמיר אוחנה:  מצביעים על סעיף 4, כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיף 4, כהצעת הוועדה – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיף 4 התקבל כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגות – אמרת 983?      

מירב בן ארי: 985

אמיר אוחנה: 985

אמיר אוחנה:  הסתייגות 985 כעת, הצבעה

אמיר אוחנה: בעד ההסתייגות – 45 

אמיר אוחנה: נמנעים – 4 

אמיר אוחנה: 45 בעד, 64 נגד, ארבעה נמנעים ושלושה נוכחים

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אמיר אוחנה:       וכעת נצביע על הסתייגות?      

מירב בן ארי: 1392

אמיר אוחנה: אם כן, לפני שנצביע על הסתייגות 1392, אנחנו נצביע על סעיפים 5, 6 ו-7 כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  שימו לב, סעיפים 6,5 ו-7 כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה: בעד סעיפים 5–7, כהצעת הוועדה – 62 נגד – 53 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי סעיפים 5, 6 ו-7 התקבלו כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  נוסיף את קולו של השר וסרלאוף

אמיר אוחנה:  63 בעד

מירב בן ארי: 1392

אמיר אוחנה: וכעת הסתייגות 1392

אמיר אוחנה:  הסתייגות 1392 כעת

אמיר אוחנה: בעד הסתייגות – 52 נגד – 62 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 52 בעד, 62 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה

אלמוג כהן: היו"ר, וסרלאוף

אמיר אוחנה: נוסיף גם את קולו של השר וסרלאוף

אמיר אוחנה:  כלומר 63 נגד

אמיר אוחנה:  זה לא משנה את תוצאות ההצבעה

אמיר אוחנה:       בואו נעבור ברצף, כשזה לא משנה

אמיר אוחנה:       אם כך, אנחנו מצביעים כעת על סעיפים 8–10, כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  סעיפים 8–10 כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה: בעד סעיפים 8–10, כהצעת הוועדה – 63 נגד – 53 נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 53 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי גם סעיפים 8–10 התקבלו כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:       ולכן, נעבור להצביע על החוק בקריאה השלישית

אמיר אוחנה:  אנחנו מצביעים כאמור על הקריאה השלישית של חוק תקציב נוסף לשנת הכספים 2024, התשפ"ד–2024

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד החוק – 62 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 62 או 63? 62

אמיר אוחנה:  הבעיה נפתרה, בני? הבעיה פה נפתרה

אמיר אוחנה:       62 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי הצעת חוק תקציב נוסף לשנת הכספים 2024, התשפ"ד–2024, התקבלה בקריאה השנייה והשלישית ותיכנס לספר החוקים

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים כעת להצביע על החקיקה הנלווית לתקציב המדינה

אמיר אוחנה:  נצביע תחילה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 244 והוראת שעה), התשפ"ד–2024

אמיר אוחנה:  מה אמרת?      

מירב בן ארי: - - -      

אמיר אוחנה: מייד

אמיר אוחנה:  להצעת החוק הוגשו הסתייגויות של קבוצת יש עתיד – חברי הכנסת יאיר לפיד, מאיר כהן, קארין אלהרר, מירב כהן, אלעזר שטרן, מיקי לוי, מירב בן ארי, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, מיכל שיר סגמן, עידן רול, יוראי להב הרצנו, ולדימיר בליאק, רון כץ, מטי צרפתי הרכבי, טטיאנה מזרסקי, יסמין פרידמן, דבי ביטון, משה טור פז, סימון דוידסון, נאור שירי, שלי טל מירון וירון לוי; קבוצת ישראל ביתנו – חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, שרון ניר, יוליה מלינובסקי וחמד עמאר; קבוצת חד"ש-תע"ל – חברי הכנסת איימן עודה, אחמד טיבי, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף עטאונה; וקבוצת העבודה – חברי הכנסת מרב מיכאלי, נעמה לזימי, גלעד קריב ואפרת רייטן מרום

אמיר אוחנה:       בהתאם להחלטת ועדת הכנסת, תתקיים הצבעה על לא יותר מ-120, הסתייגויות שיחולקו בין החוקים לפי בקשות סיעות האופוזיציה

אמיר אוחנה:  אני מציין לפרוטוקול כי כל ההסתייגויות שלא תתקיים לגביהן הצבעה מוסרות

אמיר אוחנה:  חברת הכנסת בן ארי, רצית שאלה מהצד? מי יציג את השאלה?     

מירב בן ארי: אני אציג

אמיר אוחנה: בבקשה, גברתי

אמיר אוחנה:  תפתח את המיקרופון

יוליה מלינובסקי: גלעד פה, מירב

אמיר אוחנה: חבר הכנסת – מי מציג? אוקיי, חבר הכנסת קריב, בבקשה

גלעד קריב: אדוני, אני מבקש לשאול, בעקבות פרסומים בתקשורת, וגם העובדה שההצבעה על התקציב התעכבה, אני מבקש שהקואליציה תניח את כל הסיכומים שהתקבלו בשעות האחרונות בעניין התקציב

גלעד קריב:  אנחנו יודעים בוודאות שהיו סיכומים שלטובתם עוכבה ההצבעה והיה כאן הפיליבסטר

גלעד קריב:  פורסם

נאור שירי: גלעד, איזה חוק?      

גלעד קריב: ואני אזכיר שני עניינים – האחד, העניין של תקציב משרד החקלאות

גלעד קריב:  השר דיכטר הודיע שהוא לא יצביע בעד התקציב, יחד עם עוד שלושה חברים בליכוד, והושג סיכום

גלעד קריב:  מהו הסיכום?      והדבר השני, דווח על סיכום בין יושב-ראש הקואליציה, יושב-ראש ועדת החינוך וחבר הכנסת עמית הלוי בעניין הצעת חוק פרטית של חבר הכנסת עמית הלוי

גלעד קריב:  הוא איים לא להצביע בעד התקציב

גלעד קריב:  הושג בעניין הזה סיכום

גלעד קריב:  אנחנו מבקשים בשני העניינים הללו לקבל את כל הפרטים של הסיכומים

נאור שירי: איזה חוק? איזה חוק?     

גלעד קריב: החוק לחקירות שב"כ של מורי ישראל

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת קריב

אמיר אוחנה:  מי ישיב מטעם הקואליציה? יושב-ראש הקואליציה? אתה תשיב?     

אלמוג כהן: על החלק השני

אמיר אוחנה: רגע, על החלק השני ישיב יושב-ראש הקואליציה, ועל החלק הראשון מי ישיב?     

בנימין נתניהו: אני

אמיר אוחנה: מאה אחוז

אמיר אוחנה:  ראש הממשלה

בנימין נתניהו: עדיין לא סיכמנו

אמיר אוחנה: ראש הממשלה אומר לפרוטוקול: אין שום סיכומים

אמיר אוחנה:  זה באשר לחלק הראשון, אני מבין

קריאות: - - -     

גלעד קריב: הוא לא דובר אמת

גלעד קריב:  אז ראש הממשלה, ולא בפעם הראשונה, לא דובר אמת

אמיר אוחנה: חבר הכנסת קריב, תודה

אמיר אוחנה:  שמענו את שאלתך

אמיר אוחנה:  לא, לא, תסגור את המיקרופון

אמיר אוחנה:  תסגור את המיקרופון

אמיר אוחנה:  שמענו את שאלתך, כרגע משיבים

אמיר אוחנה:  יושב-ראש הקואליציה, בבקשה, חבר הכנסת כץ

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, חברי הכנסת, שמעתם את התשובה

אמיר אוחנה:  אוהבים או לא אוהבים – זאת התשובה

אמיר אוחנה:  וכעת ישיב יושב-ראש הקואליציה

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: חבר הכנסת כץ, דבר

אופיר כץ: לגבי החוק של עמית הלוי, זה חוק שאנחנו עובדים עליו ביחד כבר חודש, עבודה קשה

אופיר כץ:  לא היה שום איום, ולא בגלל התקציב אנחנו החלטנו להתקדם או לא להתקדם

אופיר כץ:  אין קשר לתקציב

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: אם כן, חברי הכנסת - - -     

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, חברי הכנסת

נעמה לזימי: ראש הממשלה לא אומר אמת

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: אנחנו צריכים להגיע לקריאות

אמיר אוחנה:  בואו, שמעתם את התשובה, עשו כמיטב הבנתכם, זו התשובה

אמיר אוחנה:  ואנחנו עכשיו על חוק הביטוח הלאומי

אמיר אוחנה:      אנחנו עוברים כעת להצבעה בקריאה השנייה

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: רבותיי, רבותיי, כל חברי הכנסת של האופוזיציה – לא לעזור לי מהקואליציה, לא לעזור לי, לא לעזור לי – מוזמנים לעשות כמיטב הבנתם

אמיר אוחנה:  רבותיי, לכול זמן ועת לכל חפץ

אמיר אוחנה:  שמענו

אמיר אוחנה:  שמענו

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: מאה אחוז

אמיר אוחנה:  תודה

אמיר אוחנה:  ועכשיו אנחנו עוברים להצבעה

אמיר אוחנה:  עכשיו תעשו כמיטב הבנתכם, רבותיי

נעמה לזימי: מה זאת אומרת? יו"ר הכנסת - - - מה זה הצבעה? יש פה יועמ"שית

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: שמעתם את התשובה

נעמה לזימי: לא, אין תשובה

נעמה לזימי:  אבל השר אמר שיש סיכום

אמיר אוחנה: שמעתם את התשובה

אמיר אוחנה:  גברתי, שבי במקומך

נעמה לזימי: השר אמר שיש סיכום

אמיר אוחנה: כל אחד יעשה כמיטב הבנתו

קריאות: - - -     

יוראי להב-הרצנו: אני אראה לך שיש הודעה

אמיר אוחנה: אין הודעה

אמיר אוחנה:  איפה ההודעה?     

גלעד קריב: השר פרסם הודעה שיש סיכום

אמיר אוחנה: אז אחר כך תשאלו את השר

אמיר אוחנה: רבותיי, רבותיי, רבותיי, רבותיי

נאור שירי: הינה ההודעה

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: שאף אחד לא ייגש אליי עם הדבר הזה, אני אוציא אתכם

אמיר אוחנה:  שאף אחד לא ייגש אליי עכשיו עם טלפונים

אמיר אוחנה:  הבנתי

אמיר אוחנה:  עשו כמיטב הבנתכם

אמיר אוחנה:  שבו במקומותיכם

אמיר אוחנה:  סדרנים

אמיר אוחנה:  שמעתי

אמיר אוחנה:  הבנתי

אמיר אוחנה:  עשו כמיטב הבנתכם

אמיר אוחנה:  מה אתה רוצה שאני אעשה עכשיו? לעשות תחקיר? לעשות חקירה? לעשות חקירה צולבת? לעשות חקירה?     

ולדימיר בליאק: לא, אנחנו טוענים שראש הממשלה משקר

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: די, תפסיקו, באמת

אמיר אוחנה:  חברת הכנסת לזימי

אמיר אוחנה:  חברת הכנסת לזימי

ולדימיר בליאק: אדוני, אדוני, רגע, ראש הממשלה משקר

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: אנחנו עוברים כעת להצביע בקריאה השנייה על החקיקה הנלווית לתקציב המדינה – אביגדור, אביגדור, אתם צריכים תגבורת? כולם לשבת במקומותיכם, תודה רבה

גלעד קריב: אדוני, אפשר רק להעיר הערה לפרוטוקול בעניין? אני מבקש

אמיר אוחנה: רבותיי, אני מצטער

אמיר אוחנה:  את הודעותיכם תודיעו במקומות המתאימים

אמיר אוחנה:  שאלת שאלה

ולדימיר בליאק: ראש הממשלה שיקר לפרוטוקול

גלעד קריב: היושב-ראש - - -     

אמיר אוחנה: סליחה, סליחה, חבר הכנסת קריב, הפורום הוא לא לצורך הודעות, הוא לצורך שאלות

אמיר אוחנה:  אפשרתי לך לשאול שאלה מהצד, שאלת

אמיר אוחנה:  אתה לא אוהב את התשובה? אתה רוצה לחלוק עליה? במקום אחר

גלעד קריב: יש לי שאלת המשך

גלעד קריב:  שאלת הבהרה

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: לא

גלעד קריב: זאת שאלת הבהרה

אמיר אוחנה: לא, אין שאלה נוספת

אמיר אוחנה:  זאת לא שאילתה עם שאלה נוספת

אמיר אוחנה:  חברי הכנסת, אין שאלות נוספות

אמיר אוחנה:  אין

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת קריב, אין ערכאה כזאת

אמיר אוחנה:  יש שאלה – קיבלת תשובה

אמיר אוחנה:  אתה לא אוהב אותה – אנחנו עוברים הלאה

גלעד קריב: אני לא מצהיר הצהרה

גלעד קריב:  אני מבקש - - -      

אמיר אוחנה: רבותיי, חברת הכנסת בן ארי, בואי נמשיך

אמיר אוחנה:  כן

אמיר אוחנה:  אנחנו מצביעים על הסתייגות - - -     

מירב בן ארי: אני מבקשת להסיר את כל ההסתייגויות בחלק הזה

אמיר אוחנה: מאה אחוז

נאור שירי: התקציב הזה יהיה פסול רק בגלל ההודעה הזאת

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: לבקשת האופוזיציה, כל ההסתייגויות לחוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 244 והוראת שעה), התשפ"ד–2024, מוסרות

אמיר אוחנה:       ולכן, אנחנו מצביעים בקריאה השנייה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 244 והוראת שעה), התשפ"ד–2024, כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיפים 1–3 – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 54 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההצעה התקבלה בקריאה השנייה

אמיר אוחנה:       וכעת אנחנו נעבור להצבעה בקריאה השלישית

גלעד קריב: על כל חוק בנפרד אני יכול

אמיר אוחנה: עוד שאלה מהצד לחבר הכנסת קריב לפני ההצבעה בקריאה השלישית, בבקשה

גלעד קריב: תודה

גלעד קריב:  על כל אחד מהחוקים אנחנו נשאל שאלה על הסכמים

גלעד קריב:  אני מבקש לשאול את אדוני ראש הממשלה - - -     

רון כץ: - - -     

אלמוג כהן: גלעד, צום הרמדאן

גלעד קריב: אני מבקש לשאול - - -     

קריאות: - - -     

גלעד קריב: אני מבקש לשאול את ראש הממשלה אם המשמעות של התשובה הקודמת שלו היא שלא תגיע לוועדת הכספים בחודשים הקרובים הפניה תקציבית להגדלת משרד החקלאות מעבר למה שמופיע בספר התקציב

גלעד קריב:  מה תשובתך, אדוני ראש הממשלה? האם אין סיכום להעברת הפניה תקציבית להגדלת תקציב משרד החקלאות בתקופה הקרובה?      

נאור שירי: אבל הוא אמר לא

בנימין נתניהו: אני עונה לך

בנימין נתניהו:  אין הסכם בין משרד האוצר למשרד החקלאות

בנימין נתניהו:  אין הסכם

אמיר אוחנה: התשובה היא: אין סיכום, יש דיון

אמיר אוחנה:  בסדר, זאת התשובה

אמיר אוחנה:  רבותיי, אנחנו מצביעים כעת – לא החוק הבא, קריאה שלישית

אמיר אוחנה:  אנחנו מצביעים כעת על הצעת חוק הביטוח הלאומי - - -     

נאור שירי: דיכטר, אתה הוצאת הודעה - - -      

אמיר אוחנה: אנחנו מצביעים כעת על - - -   

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, חברי הכנסת, אנחנו באמצע הצבעה

קריאות: - - -     

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, חברי הכנסת, בין שהטענות שלכם צודקות או לא, תסתכלו על עצמכם, באמת

אמיר אוחנה:  תסתכלו על עצמכם

רם בן ברק: - - -     

גלעד קריב: אתם דורכים על החקלאים

גלעד קריב:  חצופים

גלעד קריב:  דיכטר, איזו - - -     

אמיר אוחנה: לא, לא, לא, אין שאלות נוספות

אמיר אוחנה:  לא

אמיר אוחנה:  לא

אמיר אוחנה:  התשובה היא לא

אמיר אוחנה:      אנחנו מצביעים על חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 244 והוראת שעה), התשפ"ד–2024, בקריאה השלישית

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד החוק – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 244 והוראת שעה), התשפ"ד–2024, התקבלה בקריאה השנייה והשלישית, ותיכנס לספר החוקים

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים כעת להצביע על הצעת חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2024 לשם תקצוב הטבות לחיילי מילואים, התשפ"ד–2024

אמיר אוחנה:  להצעת החוק הוגשו הסתייגויות של קבוצת יש עתיד

מירב בן ארי: אנחנו מסירים את כל ההסתייגויות ומבקשים לעבור להצבעה

אמיר אוחנה: כל ההסתייגויות על החוק מוסרות בזאת

אמיר אוחנה:  ולכן, אנחנו נצביע על החוק בקריאה השנייה כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה על חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2024, כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה: בעד סעיפים 1–16 – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההצעה התקבלה בקריאה השנייה

אמיר אוחנה:      וכעת נצביע בקריאה השלישית על הצעת חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2024 לשם תקצוב הטבות לחיילי מילואים, התשפ"ד–2024

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד החוק – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 53 נגד, נוכח אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי הצעת חוק הקפאה והפחתה של דמי הבראה בשנת 2024 לשם תקצוב הטבות לחיילי מילואים, התשפ"ד–2024, התקבלה בקריאה השנייה והשלישית ותיכנס לספר החוקים

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים כעת להצביע על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 69 והוראת שעה), התשפ"ד–2024

אמיר אוחנה:  להצעת החוק הוגשו הסתייגויות של קבוצת יש עתיד, קבוצת חד"ש-תע"ל

מירב בן ארי: אני מסירה את ההסתייגויות

אמיר אוחנה: ההסתייגויות כולן מוסרות בזאת, ולכן אנחנו עוברים להצבעה על החוק בקריאה השנייה, כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד סעיפים 1–3 – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההצעה התקבלה בקריאה השנייה

אמיר אוחנה:      וכעת נצביע על הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 69 והוראת שעה), בקריאה השלישית

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה: בעד החוק – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

גלעד קריב: השר דיכטר, תתפטר

גלעד קריב:  תגן על כבודך ותתפטר - - -     

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 69 והוראת שעה), התשפ"ד–2024, התקבלה בקריאה השנייה והשלישית ותיכנס לספר החוקים

אמיר אוחנה:       זה החוק הבא או עוד? עכשיו

מירב בן ארי: זה החוק האחרון

אמיר אוחנה: בסדר

אמיר אוחנה:  זה בקריאה השלישית, לפני הקריאה השלישית

אמיר אוחנה:       אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק תשלום מיוחד לשם השגת יעדי התקציב (הוראת שעה – חרבות ברזל), התשפ"ד–2024

מירב בן ארי: אני מסירה את ההסתייגויות

אמיר אוחנה: אתם מסירים? ההסתייגויות מוסרות, ואנחנו נצביע על החוק בקריאה השנייה, כנוסח הוועדה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד סעיפים 1–5 – 63 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי ההצעה התקבלה בקריאה השנייה

אמיר אוחנה:  בטרם נעבור - - -     

מירב בן ארי: אני מבקשת שההצבעה הזאת תהיה הצבעת אי-אמון והצבעה שמית בבקשה

מירב בן ארי:  זה החוק האחרון

אמיר אוחנה: אוקיי

אמיר אוחנה:  לבקשת האופוזיציה, ההצבעה על הקריאה השלישית של החוק תיראה כהצבעת אי-אמון, כלומר מי שמצביע בעד, מצביע אמון בממשלה; מי שמצביע נגד, מצביע אי-אמון בממשלה; כמו כן, הצבעה שמית

אמיר אוחנה:  אמת?      

מירב בן ארי: שמית, כן

אמיר אוחנה: אוקיי

אמיר אוחנה:  מי שמצביע בעד, מצביע גם אמון בממשלה; מי שמצביע נגד, מצביע אי-אמון בממשלה

אמיר אוחנה:  בבקשה

אמיר אוחנה:       ראש הממשלה, על פי התקנון אני צריך לשאול אותך אם תרצה לקיים את ההצבעה עכשיו או לדחות אותה בשבוע

בנימין נתניהו: לגבי מה, לא שמעתי

אמיר אוחנה: לגבי האי-אמון

קריאות: - - -     

בנימין נתניהו: - - -     

אמיר אוחנה: עכשיו

בנימין נתניהו: כן

אמיר אוחנה: 	אוקיי

אמיר אוחנה:  אנחנו נצביע כעת - -     

גלעד קריב: אולי תתנצל לפני בפני דיכטר - - -     

אמיר אוחנה: - - בהצבעה שמית

אמיר אוחנה:  מזכיר הכנסת, נא קרא בשמות חברי הכנסת

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     משה אבוטבול		–   בעד יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח אמיר אוחנה		–   בעד ינון אזולאי		–   בעד גדי איזנקוט		–   נגד ישראל אייכלר		–   בעד דן אילוז			–   בעד ואליד אלהואשלה		–   נגד קארין אלהרר		–   נגד זאב אלקין		–   נגד משה ארבל		–   בעד יעקב אשר		–   בעד אוריאל בוסו		–   בעד דבי ביטון		–   נגד מיכאל מרדכי ביטון	–   נגד דוד ביטן			–   בעד בועז ביסמוט		–   בעד ולדימיר בליאק		–   נגד מירב בן ארי		–   נגד רם בן ברק		–   נגד איתמר בן גביר		–   בעד אברהם בצלאל		–   בעד אליהו ברוכי		–   בעד ניר ברקת		–   בעד ששון ששי גואטה		–   בעד טלי גוטליב		–   בעד מאי גולן			–   בעד יואב גלנט		–   בעד גילה גמליאל		–   בעד בנימין גנץ		–   נגד משה גפני		–   בעד סימון דוידסון		–   נגד אבי דיכטר		–   בעד גלית דיסטל אטבריאן	–   בעד אלי דלל			–   בעד דני דנון			–   בעד שלום דנינו		–   בעד אריה מכלוף דרעי	–   בעד עמית הלוי		–   בעד שרן מרים השכל		–   נגד ניסים ואטורי		–   בעד מיכל מרים וולדיגר	–   בעד יצחק שמעון וסרלאוף	–   בעד יאסר חוג'יראת		–   נגד אימאן ח'טיב יאסין	–   נגד ווליד טאהא		–   נגד בועז טופורובסקי		–   נגד משה טור פז		–   נגד אחמד טיבי		–   נגד יוסף טייב		–   בעד אוהד טל			–   בעד יעקב טסלר		–   בעד חילי טרופר		–   נגד אלמוג כהן		–   בעד מאיר כהן		–   נגד מירב כהן		–   נגד מתן כהנא		–   נגד עופר כסיף		–   נגד אופיר כץ		–   בעד ישראל כץ		–   בעד רון כץ			–   נגד יוראי להב הרצנו		–   נגד ירון לוי			–   נגד מיקי לוי			–   נגד יריב לוין			–   בעד נעמה לזימי		–   נגד אביגדור ליברמן		–   נגד יאיר לפיד		–   נגד סימון מושיאשוילי		–   בעד טטיאנה מזרסקי		–   נגד מרב מיכאלי		–   נגד שלי טל מירון		–   נגד יונתן מישרקי		–   בעד חנוך דב מלביצקי		–   בעד ארז מלול		–   אינו נוכח יוליה מלינובסקי		–   נגד מיכאל מלכיאלי		–   בעד צגה מלקו		–   בעד אבי מעוז		–   בעד שרון ניר			–   נגד בנימין נתניהו		–   בעד יואב סגלוביץ'		–   נגד יבגני סובה		–   נגד צבי ידידיה סוכות		–   בעד משה סולומון		–   בעד לימור סון הר מלך	–   בעד אופיר סופר		–   בעד אורית מלכה סטרוק	–   בעד משה סעדה		–   בעד גדעון סער		–   נגד מנסור עבאס		–   אינו נוכח איימן עודה		–   נגד יוסף עטאונה		–   נגד חוה אתי עטייה		–   בעד חמד עמאר		–   נגד צביקה פוגל		–   בעד עודד פורר		–   נגד יצחק פינדרוס		–   בעד משה פסל		–   בעד יסמין פרידמן		–   נגד אורית פרקש הכהן	–   נגד מטי צרפתי הרכבי	–   נגד אריאל קלנר		–   בעד יצחק קרויזר		–   בעד גלעד קריב		–   נגד שלמה קרעי		–   אינו נוכח אליהו רביבו		–   בעד משה רוט		–   בעד שמחה רוטמן		–   בעד עידן רול			–   נגד אפרת רייטן מרום	–   נגד יפעת שאשא ביטון	–   נגד אלון שוסטר		–   נגד קטי קטרין שטרית	–   בעד אלעזר שטרן		–   נגד מיכל שיר סגמן		–   נגד נאור שירי		–   נגד אושר שקלים		–   בעד עאידה תומא סלימאן	–   נגד פנינה תמנו		–   נגד     

אמיר אוחנה: נא קרא בשמות חברי הכנסת שטרם הצביעו

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח ארז מלול		–   בעד מנסור עבאס		–   אינו נוכח שלמה קרעי		–   אינו נוכח     

אמיר אוחנה: האם יש באולם חברי כנסת שטרם הצביעו ומעוניינים להצביע?      

דן מרזוק: (קורא בשם חבר הכנסת)     שלמה קרעי		–   בעד     

אמיר אוחנה: יש עוד? אם אין – תמה ההצבעה

אמיר אוחנה:  נא לסכם את הקולות

אמיר אוחנה:       חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: 63 בעד, 55 נגד

אמיר אוחנה:  אני קובע כי הצעת חוק תשלום מיוחד לשם השגת יעדי התקציב (הוראת שעה – חרבות ברזל), התשפ"ד–2024, התקבלה

אמיר אוחנה:       שניים מבקשים לברך

אמיר אוחנה:  הראשון, הבכיר והמבוגר שבהם – חבר הכנסת משה גפני, יושב-ראש ועדת הכספים

אמיר אוחנה:  בבקשה, אדוני

ועדת הכספים): אני מודה לך, אדוני היושב-ראש

ועדת הכספים):  שר האוצר, אני מבקש להודות לך, קודם כול שנתת לי לברך קודם

ועדת הכספים):  אבל אני באמת מודה לך

קריאה: הרב גפני, גם מנכ"ל משרד האוצר

ועדת הכספים): אני מודה למזכירות של ועדת הכספים; ללשכה המשפטית – עו"ד שגית אפיק, עו"ד שלומית ארליך, שעשתה עבודה יוצאת מן הכלל, עו"ד עופרי נודל, עו"ד אביטל יזרעאל, עו"ד תמר בנתורה, המתמחה שי כהן; למרכז האופוזיציה בוועדה ולמרכז הקואליציה שעשה לילות כימים חבר הכנסת ינון אזולאי; לעו"ד טמיר כהן, מנהל הוועדה; לליאת, שרי, מיטל, שירי; ללירז שיצאה להתמחות

ועדת הכספים):  אני מודה לכל האנשים שעסקו במלאכה יום ולילה

נאור שירי: מה איתי?      

ועדת הכספים): וחברי האופוזיציה

ועדת הכספים):  בטח, בלי נאור אין מה לדבר בכלל

ועדת הכספים):  כל החלק האומנותי לא היה, אבל גם המקצועי

ועדת הכספים):  אני מודה לכל חברי הוועדה; אני מודה לך, אדוני יושב-ראש הכנסת, ולחברי הכנסת כולם שהעבירו בסופו של דבר את התקציב

ועדת הכספים):  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה לך, יושב-ראש ועדת הכספים, על העבודה המסורה

אמיר אוחנה:       כבוד שר האוצר בצלאל סמוטריץ' מתכבד לתפוס את מקומו על הדוכן

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, הכנסת העבירה עכשיו ברוב מוצק תקציב טוב

בצלאל סמוטריץ':  לא תקציב שאהבנו אותו לכתחילה, לא רצינו את המלחמה הזאת, אבל בנסיבות הנוכחיות – תקציב טוב, עם ארבע מטרות: תמיכה במאמצי המלחמה עד הניצחון, בעזרת השם; דאגה למילואימניקים שלנו, שנמצאים במרכז בתקציב הזה; חיזוק העורף, כי אנחנו צריכים עורף חזק כדי לגבות את החזית ואת הניצחון; ולהבטיח המשך צמיחה מואצת של המשק הישראלי ושל הכלכלה הישראלית בתוך ומייד אחרי המלחמה

בצלאל סמוטריץ':  זה תקציב טוב

בצלאל סמוטריץ':  נתנו בו באמת את המענה לכל מה שצריך, גם באספקטים הביטחוניים וגם האזרחיים, ועשינו את זה באחריות

בצלאל סמוטריץ':       זה לא קל, ולכן אני מבקש להודות לראש הממשלה על גיבוי מלא לכל אורך הדרך; לחבריי השרים בממשלה, שנכנסו כאן תחת האלונקה – אני אומר לכם, אזרחי ישראל, זה לא היה קל

בצלאל סמוטריץ':  השרים גילו אחריות, כל אחד במשרד שלו; לחברי הכנסת; ליושב-ראש ועדת הכספים ולחברי הוועדה, שעשו עבודה יוצאת מן הכלל, עם לא מעט הערות; מנכ"ל משרד האוצר, שלומי היקר, תודה לך, אגב, בהזדמנות הזאת, לא רק על התקציב, אלא על מה שאתה, על מי שאתה ועל כל מה שאתה מביא למשרד האוצר ולמדינת ישראל; וכמובן, לכל אנשי משרד האוצר; לכל אנשי הלשכה שלי, התותחים הגדולים; לידידי יושב-ראש הכנסת, שישבנו עוד לפני שהגענו לכאן לכנסת לשיח מעמיק באמת

בצלאל סמוטריץ':  גיליתם הבנה

בצלאל סמוטריץ':  אני אומר את זה באמת, לך כיושב-ראש ולכל אנשי הכנסת, בסוף, זה נכון לוועדות, זה נכון לאנשי המינהלה

בצלאל סמוטריץ':  היה אירוע מאתגר, כמו כל המלחמה הזאת

בצלאל סמוטריץ':  אז באמת, תודה רבה לכם על שותפות מאוד מיוחדת, אני חושב, ואפילו, אתה יודע מה – סליחה על ההשתפכות – מרגשת, בין ממשלה לכנסת

בצלאל סמוטריץ':  היכולת לעמוד ברגישות על המורכבויות, ולתת לכל מערכת את המקום שלה ואת הדגשים שלה ואת יכולת העבודה המשותפת

בצלאל סמוטריץ':       כשר אוצר שהעביר ארבעה תקציבים בשנה, אני כבר יכול לומר שזו שיטה וזה תענוג, באמת תענוג

בצלאל סמוטריץ':  אני מבקש דרכך, לכל הצוות המינהלתי, לשגית ולכל היועצים המשפטיים, למנהלת הוועדה בכספים – ואגב, לא רק

בצלאל סמוטריץ':  החוקים – אני אומר גם עוד מילה פה לכולם – יש דברים שאנחנו נמשיך לעבוד עליהם בשבועות הקרובים שקשורים עדיין לתקציב

בצלאל סמוטריץ':  היו פה כל מיני אמירות על 6 מיליארד – חבר'ה, לא היה, לא נברא, לא משל היה

בצלאל סמוטריץ':  כל מה שצריך היה לעבור לתקציב 2024 עבר

בצלאל סמוטריץ':  אנחנו נמצאים בתוך המסגרות

בצלאל סמוטריץ':  דברים שהם מ-2025 והלאה, נמשיך לדון בהם

בצלאל סמוטריץ':  אגב, למה? כדי לתת לכנסת את היכולת לייצר את הדיונים, את הזמן הדרוש לה, את ההעמקה הדרושה לה, כולל תיקונים, שינויים

בצלאל סמוטריץ':  המשא ומתן הזה הוא טוב, הוא בריא

בצלאל סמוטריץ':  כך נראית דמוקרטיה חיה ותוססת

בצלאל סמוטריץ':  אני באמת מאמין שהכנסת קיבלה היום החלטה נכונה

בצלאל סמוטריץ':      יש תקציב, יש תוכניות עבודה למשרדים, יש בעיקר רוח גבית מלאה ללוחמים, למפקדים, למילואימניקים, למשפחות שלהם, למפונים, לניצולים, לעסקים במדינת ישראל

בצלאל סמוטריץ':  עם ישראל חי, חזק, וביחד, בעזרת השם, ינצח

בצלאל סמוטריץ':  אדוני היושב-ראש, תודה

אמיר אוחנה: וצריך גם להזכיר שהכנסת קיצצה למעלה מ-200 מיליון מתקציב שהוא פחות ממיליארד שקלים

אמיר אוחנה:  אם כל משרדי הממשלה היו נוהגים כך, נראה לי שהיה לך קל יותר

בצלאל סמוטריץ': אתה אומר 20%

אמיר אוחנה: היה לך קל יותר

בצלאל סמוטריץ': אני לוקח את זה לתשומת ליבי לשנת 2025

בצלאל סמוטריץ':  היושב-ראש, באמת תודה

בצלאל סמוטריץ':  המנכ"ל, תודה

בצלאל סמוטריץ':  תודה לכם

בצלאל סמוטריץ':  באמת, תודה

אמיר אוחנה: תודה רבה לשר האוצר

אמיר אוחנה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/998)

אמיר אוחנה: ] 

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, הנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 38) (מכירת יין בחנות גדולה), התשפ"ד–2024, של חברי הכנסת משה גפני, יונתן מישרקי, דן אילוז, משה רוט וקבוצת חברי הכנסת, בקריאה הראשונה

אמיר אוחנה:  אני מזמין את חבר הכנסת משה רוט להציג את הצעת החוק

אמיר אוחנה:  בבקשה, לרשותך עד עשר דקות

גלעד קריב: יושב-ראש ועדת הכספים תקף אותי אישית בצורה נוקבת

גלעד קריב:  לא נהוג לאפשר הודעה אישית?     

אמיר אוחנה: אני אבדוק – אגב, אצלי לא, אלא במקרים קיצוניים מאוד

אמיר אוחנה:  אני אבדוק

גלעד קריב: זה היה מקרה קיצוני מאוד

אמיר אוחנה: אני אבדוק

אמיר אוחנה:  אני אבדוק

אמיר אוחנה:  עד עשר דקות לרשותו של אדוני

משה רוט: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

משה רוט:       ועוד פעם תודה רבה, אדוני היושב-ראש

משה רוט:  מי השר בכנסת? יש שר?     

חנוך דב מילביצקי: יש פה הרבה שרים, האמת

נאור שירי: יש יותר מדי שרים

חנוך דב מילביצקי: השאלה איפה הם

חנוך דב מילביצקי:  יש פה את שר האוצר לעתיד, נאור שירי

חנוך דב מילביצקי:  הינה, השרה סטרוק נמצאת פה

משה רוט: השרה סטרוק יושבת?     

נאור שירי: היא הולכת

נאור שירי:  היא יצאה עם מלוא הטנא, מה שנקרא

נאור שירי:  1

נאור שירי: 2 מיליארד שקל

נאור שירי:  היא הולכת לבזבוזים

משה רוט: אני אתחיל עוד פעם

משה רוט:  סליחה על ההפרעה

משה רוט:      אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חברי הכנסת, כנסת נכבדה, לפני שאציג בפניכם את הצעת החוק, אבקש להודות ליוזם החוק, סגן השר הרב אורי מקלב, ליושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה חבר הכנסת יעקב אשר ולחברי הכנסת הנכבדים שהצטרפו להצעה זו

משה רוט:  תודה מיוחדת גם לאנשי המקצוע שהשתתפו בדיונים שנערכו בנושא בוועדת הפנים כדי לשפר ולדייק את הצעת החוק

משה רוט:  סליחה, אדוני היושב-ראש, אם אפשר לבקש שקט בירכתי האולם מדוברי הסיעות למיניהם

משה רוט:  אדוני רוצה לעזור לי בנושא?     

חנוך דב מילביצקי: כן

חנוך דב מילביצקי:  חברי וחברות הכנסת, מנהלות הסיעות המסורות, חבר הכנסת רוט קצת רגיש לרעש, אז אנא עזרו לו כדי שהוא יוכל להשלים את דבריו

חנוך דב מילביצקי:  תודה

משה רוט: תודה רבה

משה רוט:  בלי הרגישות שציינת

משה רוט:      תודה מיוחדת לשר הפנים הרב משה ארבל, לשר לביטחון פנים מר איתמר בן גביר, למר אבישי לדאני, מנהל תחום טיוב רגולציה, הלשכה המשפטית בכנסת, נציג משטרת ישראל, נציג איגוד לשכות המסחר, נציגי הקמעונאים ושאר המשתתפים הנכבדים שהשתתפו ותרמו לדיון הרציני

משה רוט:      רבותיי, החוק הזה הוא חוק חברתי, חוק שנועד להקל על המשפחות ולסייע להן בהיערכות לשבתות וחגים

משה רוט:  תיקון החוק הזה יעזור למשפחות מכל המגזרים ומכל האוכלוסיות

משה רוט:  מי שייכנס ביום חמישי בלילה לסניף של רשת מזון יראה שם את כל עם ישראל

משה רוט:      בנוסף, בהצעת החוק יראה הציבור שאנחנו כמחוקקים יודעים לבחון את תוצאות החוקים שלנו ולתקן אותם במקרה הצורך

משה רוט:      לרקע הנושא שבנדון – בשנת 2010 תוקן חוק רישוי עסקים, התשכ"ח–1968, ונקבע איסור על מכירת משקאות משכרים לאחר השעה 23:00

משה רוט:  זאת כדי לצמצם מכירה ושתייה של אלכוהול בשעות הלילה ולצמצם את נזקי האלכוהול

משה רוט:  אבל לפעמים מעשים חיוביים גורמים גם לתוצאות אגביות לא רצויות, והאיסור על מכירת אלכוהול אחרי השעה 23:00 גרם לפגיעה בצרכנים רבים, ובעיקר במשפחות

משה רוט:  בשנים האחרונות, כדי להקל על העומס ולהקל על משפחות וצרכנים שאין להם זמן במהלך שעות היום, החלו הרשתות הגדולות לפתוח סניפים גם בשעות מאוחרות, בעיקר בימי שישי וערבי חג

משה רוט:  מי שמכיר את החנויות בשעות האלה, יודע איזה לחץ גדול יש בקופות

משה רוט:  צרכנים יכולים להמתין בתור זמן רב בשעות העומס, ואז הינה עברה דקה אחרי השעה 23:00, וכבר לא יכולים לרכוש את היין שנועד לשבת ולחג

משה רוט:  מדובר בצרכנים שעורכים קניות, והיין שהם מעוניינים לרכוש נועד לשימוש בסעודות שבת וחג, לבישול, לקידוש והבדלה

משה רוט:      חברים, מצב זה הוא בבחינת גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה

משה רוט:  יש לנו אחריות לבחון את התוצאות של החוקים שאנחנו מחוקקים ולוודא שאין השלכות דרקוניות על האזרחים

משה רוט:  ואני מבקש עוד פעם שקט בפינה הזאת, הרועשת שם

משה רוט:  כבוד היושב-ראש, אם תוכל לעזור לי בנושא, אודה לך

חנוך דב מילביצקי: חברת הכנסת וולדיגר, אם אפשר קצת - - -     

משה רוט: לנוכח האמור, ואחרי ששמעו בוועדה את הנציגים המקצועיים, אני מציע בזאת להוסיף החרגה בחוק שתתיר מכירת יין גם בשעות הלילה, זאת בהתקיים ההסתייגויות הבאות: 1

משה רוט:  רק בסופי שבוע או בערבי חג; 2

משה רוט:  רק בקנייה גדולה של לכל הפחות 300 ש"ח על מזון, מלבד יין, רק בחנויות מזון, רק בחנויות גדולות

משה רוט:      אני מבקש מחברי הכנסת להצביע בעד החוק, ולעשות חסד עם הציבור בעניין חשוב זה

משה רוט:  תודה רבה

חנוך דב מילביצקי: תודה רבה

חנוך דב מילביצקי:  נעבור לדיון האישי

חנוך דב מילביצקי:  ראשון הדוברים, כתוב לי פה שר הפנים

חנוך דב מילביצקי:  זה שר אחר? טוב, אז שר הפנים לא נמצא

חנוך דב מילביצקי:  חבר הכנסת משה גפני – איננו; חבר הכנסת יונתן מישרקי – לא נמצא; חברת הכנסת שרון ניר – לא נמצאת; חבר הכנסת ואליד אלהואשלה – לא נמצא; חבר הכנסת עידן רול – לא נמצא; חבר הכנסת יבגני סובה – לא נמצא; חבר הכנסת עופר כסיף – איננו; חבר הכנסת איימן עודה – איננו; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו; חברת הכנסת מירב בן ארי – איננה; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – איננה; חבר הכנסת רון כץ – איננו; חברת הכנסת טלי גוטליב – לא נמצאת; חבר הכנסת דן אילוז – איננו נוכח

חנוך דב מילביצקי:  חבר הכנסת נאור שירי, אתה רוצה לדבר? לא

חנוך דב מילביצקי:  חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, את רוצה לדבר? בבקשה, גברתי

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני לא התכוונתי לדבר בחוק הזה, אבל קרו פה כמה דברים

יוליה מלינובסקי:  ראש הממשלה שלנו זה ניסים ונפלאות; איך שהוא מנהל את המדינה ואיך שהוא מנהל את הקבינט ואיך שהוא מנהל את הממשלה, זה פשוט שערורייה

יוליה מלינובסקי:  ככה מכולת לא מנהלים, כי אם ככה היו מנהלים מכולת, המכולת הייתה נסגרת למוחרת היום

יוליה מלינובסקי:  ואיכשהו המדינה שלנו שורדת, וכנראה באמת בעזרת השם

יוליה מלינובסקי:  אני כבן אדם חילוני מתחילה להאמין באלוהים, כי אחרת אין לי הסבר אחר איך עדיין המדינה הזאת מתקיימת ואיכשהו דברים עובדים

יוליה מלינובסקי:  חוץ מכוח עליון, אין לי כבר הסבר אחר

יוליה מלינובסקי:  חוזרת בתשובה

יוליה מלינובסקי:      ככה, תחשבו על זה

יוליה מלינובסקי:  אנחנו עכשיו מתקנים צינור מים לעזה

יוליה מלינובסקי:  אחד עבד, את השני אנחנו מתקנים

יוליה מלינובסקי:  אף אחד לא יודע על זה, והקבינט לא אישר את זה

יוליה מלינובסקי:  ראש הממשלה מאשר בלי אישור הקבינט סיוע הומניטרי ממרוקו, שנוחת בנתב"ג אצלנו ודרך השטח שלנו עובר לרצועת עזה

יוליה מלינובסקי:  היה דיון, מישהו יודע על זה? נתנו על זה את הדעת? אני כבר לא מדברת על ההחלטה של אתמול להעביר בית יתומים מעזה ליו"ש

יוליה מלינובסקי:  מה ההיגיון פה? מישהו שכח שיש לנו חטופים בעזה, אנשים שלנו, אזרחים שלנו, שכחתם? על מה אנחנו מדברים?      עם כל הכבוד לחוק היין ולחוק כזה ולכל החוקים שיהיו פה – יש לנו חטופים בעזה

יוליה מלינובסקי:  אנחנו איבדנו ביום אחד 800 איש, אזרחים

יוליה מלינובסקי:  וראש הממשלה, בלי דיון, בלי אישור, בלי שום דבר, על דעת עצמו, מאשר כאלה החלטות

יוליה מלינובסקי:  השר דרמר מטייל בכל העולם, סוגר עניינים עם האמריקאים והסעודים על מדינה פלסטינית

יוליה מלינובסקי:  זה קורה, זה אמיתי, זה לא צחוק

יוליה מלינובסקי:  זה אמיתי, חברים, זה קורה

יוליה מלינובסקי:       אז כנראה המשפט שעכשיו שמענו פה, לפני דקות ספורות במליאה, כששאלו על הקומבינה עם דיכטר – או שדיכטר משקר, או שביבי משקר, או ששניהם משקרים, שכנראה זה הכי נכון

יוליה מלינובסקי:  אין סיכום, יש דיון, זה המשפט הנצחי

יוליה מלינובסקי:  כל זה קורה במשמרת שלכם, משמרת ממשלת ימין

יוליה מלינובסקי:  או שאולי פעם זה היה ימין, היום פשוט חסרי כל תוחלת

יוליה מלינובסקי:  איך אתם מתנהלים, איך אתם חיים עם זה? עזבו, איך אתם חיים עם זה פה בפנים? בפנים, אצלכם? כי מה שאני רואה בתקשורת גם אתם רואים

יוליה מלינובסקי:  איך הבטן לא מתהפכת? גרמניה היום הצניחה סיוע הומניטרי בעזה

יוליה מלינובסקי:  מישהו אישר את זה? לא, שום דבר לא קורה

יוליה מלינובסקי:  מדינה מתוקנת לא יכולה להתנהג בצורה כזאת

יוליה מלינובסקי:  אין סיכום, יש דיון

יוליה מלינובסקי:  מי מאשר, מה מאשר, מאיזה שיקולים מאשר? באמת אלוהים יודע

יוליה מלינובסקי:  תודה רבה

חנוך דב מילביצקי: תודה

חנוך דב מילביצקי:  חבר הכנסת לוי

מיקי לוי: אדוני היושב בראש, חברי הכנסת, לפני כמה שעות אירעה רעידת אדמה במדינת ישראל מסביב לכינרת, בשבר הסורי-אפריקאי, בעוצמה של 4 בסולם ריכטר

מיקי לוי:  אני עולה לכאן, ואני מתריע

מיקי לוי:  התרעתי גם קודם לכן

מיקי לוי:  בוועדה לביקורת המדינה קיימתי שניים או שלושה דיונים, למיטב זיכרוני, בדוח מבקר המדינה

מיקי לוי:  מדינת ישראל, הממשלה, קיצצה כ-5 מיליארד שקלים שיועדו לחיזוק מבנים

מיקי לוי:  עשר ערים במדינת ישראל נתונות בסכנה ממשית לאסון שמתקרב והולך – צפת, טבריה וכל הערים בסביבה, כולל החלקים בצפון ישראל

מיקי לוי:  כ-12 בתי ספר בסכנת התמוטטות, בתי חולים בצפת, רמב"ם, חלקו, שלא חוזקו, בסכנת התמוטטות

מיקי לוי:  מעל כ-40,000 בתים פרטיים שלא חוזקו בסכנת התמוטטות

מיקי לוי:  הצפי וההערכה, אדוני היושב-בראש, 9,000 הרוגים

מיקי לוי:  9,000 הרוגים, חלילה

מיקי לוי:       והממשלה קיצצה את הכסף שאמור לחזק את המבנים

מיקי לוי:  וכשיקרה, לאן נרוץ? לבתי הספר, לבתי החולים? ואם יהיה נזק בבתי החולים, לאן נפנה את הפצועים? נצטרך להקים בתי חולים שדה? כמה בתי חולים שדה צה"ל יכול להקים בו זמנית? לאיפה אנחנו יכולים לפנות את ההריסות?     9,000 הרוגים, זאת ההערכה היום

מיקי לוי:  היה פעמון אזעקה שבא להזכיר לנו שאנחנו נמצאים באזור סכנה מבחינת רעידות אדמה

מיקי לוי:  טוב תעשה הממשלה אם תשים עין, תשומת לב: הוראות מתאימות למשרד האוצר, הוראות מתאימות למשרד השיכון, להוציא מכרזים החוצה במיידי כדי לחזק מבנים

מיקי לוי:  אני מבין שאי-אפשר לחזק את כל המבנים הפרטיים – חצי דקה, אני מסיים – אבל בתי ספר, אדוני היושב בראש, בתי חולים, אלה בנפשנו

מיקי לוי:  9,000 הרוגים, חלילה, זה הצפי

מיקי לוי:  היום זה פעמון אזעקה: רעידת אדמה שהתרחשה 12 קילומטר במעמקי האדמה, זעזעה את הצפון

מיקי לוי:  קריאת השכמה, וכדאי שנתעורר

מיקי לוי:  תודה רבה

חנוך דב מילביצקי: תודה רבה

חנוך דב מילביצקי:  חבר הכנסת רוט, אתה מעוניין לסכם או אין צורך? אין צורך

חנוך דב מילביצקי:       אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 38) (מכירת יין בחנות גדולה), התשפ"ד–2024, בקריאה ראשונה

חנוך דב מילביצקי:  הצבעה

חנוך דב מילביצקי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 

חנוך דב מילביצקי: נמנעים – אין 

חנוך דב מילביצקי: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים

חנוך דב מילביצקי:  אני קובע כי הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון מס' 38) (מכירת יין בחנות גדולה), התשפ"ד–2024, אושרה בקריאה הראשונה, ותחזור לדיון בוועדת פנים והגנת הסביבה לצורך הכנתה לקריאה שנייה ושלישית

חנוך דב מילביצקי: הודעה למזכירות הכנסת, בבקשה

ראדה חסייסי: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת –     לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק יום משפחות היתומים בישראל, התשפ"ד–2024, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט

ראדה חסייסי:       מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתם ארז מלול, יוליה מלינובסקי, דבי ביטון, ששון ששי גואטה ויוסף עטאונה בנושא: ממצאים מדאיגים ביחס למרחבים המוגנים

ראדה חסייסי:  תודה

חנוך דב מילביצקי: תודה

חנוך דב מילביצקי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/1000)

חנוך דב מילביצקי: ] 

חנוך דב מילביצקי: הנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק בתי קברות צבאיים (תיקון מס' 5) (קבורת סוהרים וכבאים), התשפ"ד–2024, של חברי הכנסת מירב בן ארי, צביקה פוגל וקבוצת חברי הכנסת, לקריאה ראשונה

חנוך דב מילביצקי:  אני מזמין את חברת הכנסת מירב בן ארי להציג את החוק

מירב בן ארי: תודה רבה

מירב בן ארי:  אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חוק של קבורת סוהרים וכבאים הוא חוק חשוב, שעושה צדק לשתי הקבוצות האלה, גם של הסוהרים וגם של הכבאים

מירב בן ארי:  את החוק הזה, בעיקר בנושא של הסוהרים, התחלתי כיו"ר הוועדה לביטחון לאומי בכנסת הקודמת, ובאמת הוסכם שסוהרים, גם, בעת מילוי תפקידם יוכרו כחללים, לאור העובדה שהם חלק מגוף ביטחוני

מירב בן ארי:  פגשתי משפחה של סוהר שקיבל התקף לב בבית

מירב בן ארי:  רוב הלחץ והסטרס, לפחות לפי מה שהרופא אמר, נבע מהעבודה שלו, עבודה אינטנסיבית, עבודה קשה, עבודה שוחקת

מירב בן ארי:  למרות שזה היה בבית, או בגלל שזה היה בבית, הוא לא הוכר כחלל צה"ל

מירב בן ארי:  זה עוול נוראי

מירב בן ארי:  החוק שלי בעצם דיבר על הסוהרים, ותוקן על ידי הוועדה הציבורית

מירב בן ארי:       בהמשך הגיע הנושא של הכבאים, שאותו הוביל חבר הכנסת פוגל

מירב בן ארי:  שתי האוכלוסיות האלה יש ביניהן הבדל אחד: בעוד הסוהרים והמשטרה הם גוף ביטחוני, הרי שהכבאים אינם מוכרים כגוף ביטחוני

מירב בן ארי:       יש לי כמובן הסתייגות, לאור העובדה שמבחינתי כל מערך הכבאות חייב להיות גוף ביטחוני במדינת ישראל

מירב בן ארי:  אין סיבה שהכבאות לא יוכרו כגוף ביטחוני

מירב בן ארי:  אין סיבה שאדם שמשרת ככבאי לא יוכר כחלל מערכות ישראל, בעיקר שכשהוא יוצא, הוא יוצא לחלץ אנשים, הוא יוצא להציל אנשים בשירות המדינה

מירב בן ארי:  המדינה שלחה אותו להציל

מירב בן ארי:  שלחו את עדנאן ומרציאנו להציל את אותם אנשים שנפלו לבור, את הילד, וכמובן הם שילמו על כך בחייהם, ולמרות זאת, הם לא מוכרים כלוחמים

מירב בן ארי:      אנחנו רואים באותם כבאים, firefighters כמו בכל העולם, לוחמי אש

מירב בן ארי:  הציבור רואה בהם לוחמי אש

מירב בן ארי:  אולם המדינה לא מכירה בהם, והדבר הזה חייב תיקון

מירב בן ארי:      ברור לי שנושא הסוהרים הוא יותר קל מכיוון שהם גוף ביטחוני, אבל גם בנושא הכבאים זו רגל בדלת חשובה לגבי ההחלטה להפוך את הכבאות לגוף ביטחוני

מירב בן ארי:  אבל אני חייבת להוסיף כאן גם את ארגון מד"א, שדיברתי עליו גם בוועדה עם יו"ר הוועדה, וגם קיימנו סיור משותף במד"א

מירב בן ארי:  בסוף גם במהלך 7 באוקטובר יצאו חובשים וחובשות רבים להציל חיים במסגרת המדינה, המדינה שלחה אותם

מירב בן ארי:  ארבעה מהם שילמו בחיים שלהם

מירב בן ארי:  אנחנו כולנו מכירים את הסיפור של עמית מן בבארי, שבאמת הצילה חיים, וגם כאשר חילצו את גופתה היא הייתה עם כפפות, זאת אומרת, תוך כדי הצלת חיים גם היא נרצחה, היא ועוד שלושה

מירב בן ארי:  שמענו על אדם חרדי, גם הוא מתנדב במד"א, שיצא עם האמבולנס וקיבל טיל לתוך האמבולנס, וגם הוא נהרג

מירב בן ארי:  אני חושבת, ואמרתי את זה גם ליו"ר הוועדה, שאם אנחנו כמדינת ישראל שולחים אותם למשימה, הרי שאנחנו צריכים גם להכיר בהם במותם כחללי צה"ל

מירב בן ארי:       אני מאוד מאוד מקווה – הבנו גם בוועדה מול הכבאות שהנושא בדיונים אצל ראש הממשלה, לפחות לגבי הכבאים

מירב בן ארי:  אני באמת מאוד מאוד מקווה שבזכות החוק הזה תהיה רגל בדלת, אמיתית, להפוך את הכבאות לגוף ביטחוני – לתת להם את כל הזכויות כמו לוחמים אחרים, בטח כמו שוטרים, בטח כמו סוהרים

מירב בן ארי:  ולכן אני כמובן אני קוראת לכם להצביע בעד ההצעה החשובה הזו

מירב בן ארי:  אני גם רוצה להודות לחבר הכנסת פוגל גם על העבודה בתוך הוועדה

מירב בן ארי:  אני יודעת כמה הנושא חשוב לך, ואני בטוחה שבעבודה מקצועית ניתן יהיה אף בוועדה לפעול יחד כדי שכב"א ייהפכו לגוף ביטחוני במדינת ישראל

מירב בן ארי:      אין לנו הרבה אפשרויות לתקן את העוול שנגרם ב-7 באוקטובר

מירב בן ארי:  אנשים שילמו בחיים שלהם

מירב בן ארי:  אבל אותם כבאים שיצאו להציל חיים ונהרגו שם, אנחנו חייבים להם את הצדק הזה

מירב בן ארי:  אני יכולה גם להגיד לכם שאחרי אסון מירון הייתה החלטת ממשלה מיוחדת שהכירה באותם לוחמי אש כחללי מערכות ישראל

מירב בן ארי:  אני קוראת מפה – גם לפוגל, אנחנו מדברים על זה – לממשלה לעשות את התהליך החשוב הזה, ולהפוך את הכבאות לגוף ביטחוני

מירב בן ארי:  לא נצטרך כל פעם לקחת עוד חלק באירוע, אלא נביא את זה כמקשה אחת – שכבאים יהיו מוכרים כלוחמי אש ויהיו זכאים לכל הזכויות, וזה אומר הכול

מירב בן ארי:  לא יכול להיות שבמדינת ישראל משפחה של כבאי תתחנן לזה שיזמינו אותה לטקס ביד לבנים ביום הזיכרון

מירב בן ארי:  זה לא הגיוני, זה עוול

מירב בן ארי:  ולא הגיוני שאלמנה תממן מצבה, זה עוול

מירב בן ארי:  אי-אפשר מחד לשלוח אותם להציל חיים, ומצד שני להגיד לאלמנה ולילדים, או למשפחה, להורים – תסתדרו לבד, אנחנו לא אחראים

מירב בן ארי:  אם אנחנו אחראים על הפעילות שלהם בחיים, הרי שאנחנו אחראים גם לתת להם צדק במותם

מירב בן ארי:      אני מקווה שהדיונים ימשיכו, שנוכל לקדם עוד דברים, גם בנושא של גוף הביטחוני, גם בנושא של מד"א

מירב בן ארי:  אני מאוד מאוד מקווה שניתן צדק לאותם לוחמים ולוחמות שיוצאים בשליחות המדינה, ולא נשכח אותם גם כשהם משלמים בחייהם

מירב בן ארי:  תודה

חנוך דב מילביצקי: תודה רבה

חנוך דב מילביצקי:  נעבור לדיון האישי

חנוך דב מילביצקי:  ראשון הדוברים – חבר הכנסת פוגל

חנוך דב מילביצקי:  בבקשה, אדוני

צביקה פוגל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, אתה יודע, אדוני היושב-ראש, אני חבר כנסת זה שנה וארבעה חודשים

צביקה פוגל:  יש פה הרבה רגעים שאני מרגיש גאה בהיותי חבר כנסת, ובטח יושב-ראש ועדה

צביקה פוגל:  אבל יש גם כמה רגעים שאני מתבייש במה שאנחנו מייצגים כאן לאזרחים במדינת ישראל

צביקה פוגל:  אני אומר לך את זה כהקדמה, כי בחלק מהדיונים שקיימתי על הנושא הזה שמעתי ביטויים שקשה לשמוע אותם – אני אשמיע חלק מהם פה, אבל חשוב שנבין עם מה אנחנו מתמודדים

צביקה פוגל:      חוק בתי קברות צבאיים מפלה את משרתי שירות בתי הסוהר ולוחמי האש מקבורה בבית קברות צבאי

חנוך דב מילביצקי: מנהלות הסיעה שם

חנוך דב מילביצקי:  אנא

חנוך דב מילביצקי:  אנא

חנוך דב מילביצקי:  תודה

צביקה פוגל: כפי שראוי שמדינת ישראל תכבד את משרתי כלל כוחות הביטחון, כך ראוי לדעתנו, חברי הוועדה לביטחון לאומי, לכלול את הסוהרים ולוחמי האש, שעומדים בחזית הלחימה – לצד חיילי צה"ל, לצד השוטרים ולצד גופי ביטחון אחרים שאושרו בעבר – בכבוד הממלכתי שבקבורה

צביקה פוגל:      חבריי חברי הכנסת, מי שמוכן להיכנס לאש גם תחת אש כדי להציל אחרים מכיוון שזה עיסוקו העיקרי, ונהרג תוך כדי מילוי תפקידו, ראוי להיקבר בטקס ממלכתי בבית עלמין של לוחמים גיבורים ואמיצים

צביקה פוגל:  לאורך השנים, אדוני היושב-ראש, נוספו לחלקה הצבאית אנשי שב"כ, סוכני מוסד, שוטרים וסוהרים

צביקה פוגל:  החוק הזה מתקן עוול של שנים שבהן ראו בלוחמי האש – תקשיב טוב, אדוני היושב-ראש – "טפילי ועד", "מזהמי בית קברות", "ראויים להפרדה"

צביקה פוגל:  את כל שלושת המושגים האלה שמעתי בדיונים אצלי

צביקה פוגל:  אני לא אחזור עליהם פעם נוספת, אבל זה מה ששמעתי בדיונים אצלי

צביקה פוגל:  למרות שהצלת חיים היא מקצועם העיקרי, וכמו שכבר ציינה פה חברתי, יושבת-ראש הוועדה לשעבר חברת הכנסת מירב בן ארי, הם יוצאים תחת הנחיה של המדינה

צביקה פוגל:  היא זאת ששולחת אותם לשם

צביקה פוגל:  אין ספק כי נידרש בעתיד לנושא הוועד של לוחמי האש

צביקה פוגל:  אבל עד אז מן הראוי ומן הצדק לאפשר למשפחתו של לוחם אש ולילדיו ללכת עם ראש מורם וגו זקוף

צביקה פוגל:  אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כמו כל לוחם, והייתי כזה לא מזמן, הייתי רוצה שגם לוחמי האש ידעו, כשהם יוצאים למשימה ומסכנים את בריאותם וחייהם, שהמדינה יודעת להעריך את הקרבתם כי המדינה שלחה אותם

צביקה פוגל:       אני מבקש בהזדמנות הזאת להודות לחברי הוועדה שלקחו חלק באישור הצעת חוק זו

צביקה פוגל:  למנהלת הוועדה, גב' לאה גופר, וצוותה; ליועצת המשפטית של הוועדה עו"ד מירי פרנקל שור, והצוות שלה, שבלעדיהם באמת החוק החשוב הזה לא היה עובר בצורה שהוא מוצג פה היום; ולמירב בן ארי, שהוסיפה לחוק הזה גם את הסוהרים בחלק שגם מעבר לביצוע תפקידם

צביקה פוגל:      אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני מבקש מכם להצביע בעד הצעת החוק בתי קברות צבאיים (תיקון – קבורה לסוהרים וכבאים) – יותר נכון: לוחמי אש – התשפ"ג–2023, בקריאה הראשונה

חנוך דב מילביצקי: תודה רבה

חנוך דב מילביצקי:  אדוני

חנוך דב מילביצקי:  חברת הכנסת שרון ניר – איננה; חבר הכנסת ואליד אלהואשלה – איננו; חבר הכנסת עידן רול – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו; חבר הכנסת עופר כסיף – איננו; חבר הכנסת איימן עודה – איננו; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – איננו; חבר הכנסת רון כץ – איננו; חברת הכנסת טלי גוטליב – איננה; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – איננה

חנוך דב מילביצקי:  אתה מעוניין, אדוני השר? בבקשה

איתמר בן גביר: הכי קצר שבעולם

איתמר בן גביר:  אני רק רוצה להגיד תודה לחבר הכנסת, יושב-ראש הוועדה, צביקה פוגל; בעצם, לכל מי שהיה שותף להצעה הזאת

איתמר בן גביר:  אני חושב שכשראינו, אדוני היושב-ראש, את הפנים של משפחות הכבאים שנספו, כשהן אמרו לנו: איך יכול להיות שאנחנו שולחים את יקירינו, שהם נותנים הכול, שהם מקריבים הכול, ולא מכירים בהם ולא מוקירים אותם – הבנו שחייבים לתקן

איתמר בן גביר:  ואדוני היושב-ראש, התחלנו את התהליך הזה, עדיין אנחנו במהלכו, אבל אין לי ספק שמה שעשינו עד עכשיו, ואני מקווה שנצליח להוביל את זה, זה באמת שינוי היסטורי לטובת הכבאים במדינת ישראל

איתמר בן גביר:  אני חושב שאנחנו היום יכולים להישיר מבט – אחרי שנים, שנים רבות שלא הייתה הכרה ולא הייתה הוקרה – להישיר מבט ללוחמי האש של מדינת ישראל ולהגיד להם: אנחנו עובדים ועושים הכול כדי שהמדינה תכיר בכם ותוקיר אתכם

איתמר בן גביר:       אני רוצה להגיד תודה ליושב-ראש הקואליציה, שנמצא כאן, אופיר כץ, גם לו יש חלק בהצעה הזאת, ובאמת לכל הח"כים ששותפים ולכל הצוותים שבאמת מאחורינו

איתמר בן גביר:  אתם יודעים, אתם מציעים הצעת חוק, אבל מאחור יש צוות שלם, אופרציה שלמה שמנהלת את הדברים

איתמר בן גביר:  תודה, תודה, פוגל, תודה

איתמר בן גביר:  לימור, תודה

איתמר בן גביר:  קרויזר, תודה

איתמר בן גביר:  תודה באמת לכל מי שפעל והיה שותף והוביל

איתמר בן גביר:  אני חושב שאנחנו באמת באמת היום – אני מקווה שאנחנו נתקדם עם ההצעה הזאת – יכולים להסתכל לכבאים בעיניים, ושנים רבות אף אחד לא יכול היה לעשות את זה בגלל אותה אי-הבנה לתפקיד שלהם, למהות שלהם, לשליחות שלהם ולחשיבות שלהם

איתמר בן גביר:  תודה ללוחמי האש, תודה לבני המשפחות שלהם, תודה לנציב הכבאות אייל כספי, שבמשך עשרות פעמים הציף את זה אצלנו ורצה ורצה

איתמר בן גביר:  תודה לוועד, יש לכבאים ועד שצריך להעריך אותו

איתמר בן גביר:  רק בעזרת השם, שנצליח לסיים את החקיקה הזאת ולהוביל לשינוי

איתמר בן גביר:  תודה

חנוך דב מילביצקי: תודה רבה, אדוני

חנוך דב מילביצקי:  חברת הכנסת ניר, לא ראיתי אותך פה

שרון ניר: לא צריך, מוותרת

חנוך דב מילביצקי: בסדר, אז חברי הכנסת נעבור להצבעה

חנוך דב מילביצקי:  אה, סליחה, חברת הכנסת בן ארי, את רוצה לסכם?          

מירב בן ארי: אני חייבת להגיד משהו

חנוך דב מילביצקי: בבקשה

מירב בן ארי: תודה, אדוני

מירב בן ארי:  השר הזה הוא כזה איש קטן, באמת

מירב בן ארי:  תלך, תמשיך ללכת

מירב בן ארי:  זה חוק שלי, התחלתי אותו כיו"ר הוועדה

איתמר בן גביר: למה לא העברת אותו?      

מירב בן ארי: אתה איש קטן

איתמר בן גביר: למה לא קידמת אותו?      

מירב בן ארי: אתה איש קטן, איש קטן

איתמר בן גביר: למה לא העברת אותו?      

מירב בן ארי: איש קטן

מירב בן ארי:  עלית למליאה, הודית לקרויזר, מה הוא קשור? לאופיר כץ, מה הוא קשור? אני היוזמת של החוק

איתמר בן גביר: למה לא העברת אותו? את היית שנתיים - - -      

מירב בן ארי: אני לא אתווכח איתך, אתה כזה קטן

מירב בן ארי:  לא מסוגל להגיד תודה ליושבת-ראש הוועדה שבה החוק הזה התחיל, כשכבר העברתי את הסוהרים

מירב בן ארי:  אני לא צריכה את החוק הזה, זה כבר עבר - - -      

איתמר בן גביר: למה רק היום? איפה היית?      

מירב בן ארי: אני לא צריכה את החוק הזה, זה כבר עבר, אבל אתה כזה איש קטן

מירב בן ארי:  פשוט איש קטן, כזה

מירב בן ארי:  עולה, מודה לכל הח"כים

מירב בן ארי:  בוא, זה החוק שלי, גם אם תרצה, תתהפך עשר פעמים – מירב בן ארי, והפ' שלי, מה לעשות, גם לפניו, כי התחלתי לפניו

איתמר בן גביר: למה לא עשית את זה? איפה היית?      

מירב בן ארי: אני עשיתי והעברתי במועצה הציבורית, ואני לא צריכה אותך

איתמר בן גביר: איפה? איפה היית? איפה היית? שנתיים היית יושבת-ראש

מירב בן ארי: אתה איש קטן, זה מה שאתה

מירב בן ארי:  ואני אגיד את זה

מירב בן ארי:  תאמין לי, רק בגלל הכבוד של הבית הזה, אני לא אומרת את מה שאני חושבת עליו באמת

מירב בן ארי:  תבוא לפה, תגיד תודה

מירב בן ארי:  מה קרה? למה אני לא אמרתי תודה לפוגל? אני לא מסכימה איתו כמעט על רוב הדברים, אבל אם עובדים ביחד, צריך להגיד תודה

מירב בן ארי:  עולה לפה, לא מתייחס, כאילו אני לא קיימת

מירב בן ארי:  אבל אל תדאג, הגלגל מסתובב, אני מבטיחה לך

מירב בן ארי:  ואני לא אשכח – אבל עזוב

נאור שירי: למה לא הורדת את מספר הנרצחים?      

איתמר בן גביר: אני רוצה להגיב

מירב בן ארי: תעלה להתווכח איתי

מירב בן ארי:  העברתי את זה במועצה הציבורית

איתמר בן גביר: מותר לי, אני שר

איתמר בן גביר: אני לא אהיה קטנוני כמוכם

איתמר בן גביר:  אני לא אהיה קטנוני כמוכם

מירב בן ארי: מירב בן ארי, חברת כנסת באופוזיציה

מירב בן ארי:  אתה שר לביטחון לאומי, אני חברת כנסת מהאופוזיציה

איתמר בן גביר: אני לא אהיה קטנוני כמוך, תשמעי עד הסוף

איתמר בן גביר:  אני לא אהיה קטנוני כמוך

איתמר בן גביר:  טוב מאוד שגם הגשת את החוק, אני רק אזכיר דבר אחד

איתמר בן גביר:  היית כאן שנתיים יושבת-ראש הוועדה, לא העברתם את זה - -      

מירב בן ארי: הייתי שנה בדיוק, והעברתי את זה במועצה הציבורית

איתמר בן גביר: - - ובמשמרת שלנו זה עובר

מירב בן ארי: מה אתה רב איתי? אתה שר לביטחון לאומי, אני חברת כנסת מהאופוזיציה, מה קרה?      

איתמר בן גביר: אבל את יודעת מה, תודה מירב בן ארי, תודה

איתמר בן גביר:  תודה רבה

חנוך דב מילביצקי: חברי הכנסת, נעבור להצבעה

מירב בן ארי: איזה איש קטן אתה

חנוך דב מילביצקי: נעבור להצבעה על הצעת חוק בתי קברות צבאיים (תיקון – קבורה לסוהרים בבתי קברות צבאיים), התשפ"ד–2024, בקריאה הראשונה

חנוך דב מילביצקי:  הצבעה

חנוך דב מילביצקי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14 

חנוך דב מילביצקי: נמנעים – אין 

חנוך דב מילביצקי: 14 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים

חנוך דב מילביצקי:  אני קובע כי הצעת חוק בתי קברות צבאיים (תיקון – קבורה לסוהרים בבתי קברות צבאיים), התשפ"ד–2024, אושרה בקריאה הראשונה, ותחזור לדיון בוועדה לביטחון לאומי לצורך הכנתה לקריאה השנייה והשלישית

חנוך דב מילביצקי:       חברי הכנסת, חבר הכנסת שירי ובכלל, אין עוד הרבה, ואנחנו אחרי יום מתיש אבל הצעקות שעכשיו קורות הן קצת מעבר לנורמה

מירב בן ארי: גם כשהוא דיבר, אני רק רוצה להגיד לך משהו, לא הפרעתי לו

חנוך דב מילביצקי: אני לא מדבר עלייך עכשיו

חנוך דב מילביצקי:  פעם אחת אני לא מדבר עלייך

חנוך דב מילביצקי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/985)

חנוך דב מילביצקי: ] 

חנוך דב מילביצקי: הנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון מס' 23 – הוראת שעה) (החמרת תנאי שחרור בערובה של חשוד בעבירות חמורות), התשפ"ד–2024, של חבר הכנסת אליהו רביבו, לקריאה הראשונה

חנוך דב מילביצקי:  אני מזמין את חבר הכנסת רביבו להציג את הצעת החוק

חנוך דב מילביצקי:  בבקשה, אדוני

אליהו (אלי) רביבו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, אני גאה לעמוד כאן ולהציג לקריאה ראשונה את חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון מס' 23 – הוראת שעה) (החמרת תנאי שחרור בערובה של חשוד בעבירות חמורות), התשפ"ד–2024

אליהו (אלי) רביבו:  ראשית, אני חייב להודות שחשבתי שהתהליך יהיה פשוט יותר

אליהו (אלי) רביבו:  החוק הזה הגיע מקציני משטרה בשטח, בדימוס וכאלה שמכהנים בפועל, מבני משפחות המעורבות במלחמות חיסולי חשבונות מיותרים ועקובים מדם

אליהו (אלי) רביבו:  אין פה חלוקה בין קואליציה ואופוזיציה, וזה המקום שאני מבקש להודות לחברי חבר הכנסת יואב סגלוביץ' וחברתי מירב בן ארי, שידעו להטות שכם, לשתף פעולה ולהפעיל שיקול דעת נקי, ללא שום שיקולים זרים, כדי שנוכל להתקדם עם החקיקה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  כולנו כאן נגד פשיעה ובעד משילות

אליהו (אלי) רביבו:       חברים יקרים, החל משנת 2018 יושבת ועדה בין-משרדית, בראשות השופטת לשעבר דותן, ודנה במדיניות המעצרים במדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  אנשים נרצחים ברחובות, בתי הכלא מלאים, סכסוכי דמים פוגעים במרקם החיים של כלל הציבור, והוועדה יושבת ודנה, ודנה, ודנה, ודנה

מירב בן ארי: כמה שנים היא דנה?      

אליהו (אלי) רביבו: שמונה שנים בקירוב

אליהו (אלי) רביבו:  רק כאשר דחפנו, אני וחברי הטוב והיקר חבר הכנסת צביקה פוגל, בשבתו כיושב-ראש הוועדה לביטחון לאומי, ואיימנו באופן מפורש שהחקיקה הפרטית חלילה וחס תעבור, רק אז התכבדה הוועדה ופרסמה מסקנות ביניים

אליהו (אלי) רביבו:  שמונה שנים לערך מאז שהיא כונסה, אבל שש שנים של עבודה רציפה, וכל זה רק בשביל מסקנות ביניים

אליהו (אלי) רביבו:       אדוני היושב-ראש, ברור לכולם שהמשטרה רוצה לספק ביטחון אישי לאזרחי המדינה

אליהו (אלי) רביבו:  זה מובן שהמשטרה לא רוצה סכסוכי דמים עם עשרות נרצחים וירי בלתי פוסק ברחובות

אליהו (אלי) רביבו:  עוד ידוע, שהמשטרה רוצה להרחיק, עד כמה שניתן, גבר מתעלל מבת זוגו

אליהו (אלי) רביבו:  אבל, גבירותיי ורבותיי, למערכת אכיפת החוק אין כלים להתמודד עם הפשיעה

אליהו (אלי) רביבו:  פשוט אין

אליהו (אלי) רביבו:      אני מבקש לתת לך, אדוני היושב-ראש, דוגמה קלאסית, משלשום

אליהו (אלי) רביבו:  שכנים בעיר מעורבת, אבל שכנים מאותו מגזר, אפילו סוג של קרובי משפחה - - -     

נאור שירי: איזו עיר?     

אליהו (אלי) רביבו: לוד

אליהו (אלי) רביבו:  לוד

אליהו (אלי) רביבו:  חשוב לך לדעת? אז לוד

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח אם תתעניין יותר, וגם תגיע לעזור במציאת פתרונות באתגרים הרבים - -     

נאור שירי: מאיפה אתה יודע מתי הייתי בלוד?     

אליהו (אלי) רביבו: - - שערים משותפות ומעורבות נאלצות להתמודד איתם

אליהו (אלי) רביבו:       אז אני מספר לך, מכיוון שחשוב לך לדעת, נאור

אליהו (אלי) רביבו:  סכסוך שהתחיל אולי בסביבות 14:00, על איזושהי גדר שמפרידה בין הדירות, הוביל לכך שבחלוף שעה וחצי לערך אחד השכנים חזר לבית, יצא, וירה למוות באותו שכן שלו

אליהו (אלי) רביבו:  זה העניין

אליהו (אלי) רביבו:       אין מספיק כלים, אין מספיק שוטרים, אין מספיק כוח

אליהו (אלי) רביבו:  וגם אם היו, הרבה פעמים סכסוכים שטותיים, מיותרים, מסתיימים במלחמת שפיכות דמים בלתי פוסקת, ובחלק גדול מהמקרים אנשים שלא מעורבים באותו סכסוך, אבל לרוע מזלם משתייכים לאותה משפחה, משלמים על כך בחייהם

אליהו (אלי) רביבו:       מהצד השני, חשוב לומר שלמערכת אכיפת החוק אין רצון להשאיר חשודים במעצר מיותר

אליהו (אלי) רביבו:  מטרת הצעת החוק שלפניכם היא לעזור למשטרה לעזור לנו

אליהו (אלי) רביבו:  סעיף 42 בחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים), אדוני היושב-ראש, מקנה לקצין ממונה סמכות לשחרר בערובה או להטיל ערובה, בתנאי שהחשוד יתייצב לחקירה או למשפט בכל מועד שיידרש, וכמובן גם בתנאי שלא ישבש את הליכי החקירה והמשפט

אליהו (אלי) רביבו:       בנוסף לכך, בהסכמת החשוד, הקצין הממונה רשאי להתנות את השחרור בערובה בתנאים שונים, למשל איסור כניסה לאזור, ליישוב או למקום בארץ לתקופה שלא תעלה על 15 יום, או איסור לקיים קשר, למשל, כדי להביא שקט למקום מסוים ולהרגיע את השטח עוד לפני הגשת כתבי אישום והעמדה לדין, לעיתים צריך להגן על הקורבן או על החשוד בעצמו, מבלי להטריח חצי מדינה

אליהו (אלי) רביבו:  לעיתים פשוט צריך קצת זמן, גם כדי לגבש תשתית ראייתית חסרה וגם כדי לנסות להרגיע את הרוחות והדם החם

אליהו (אלי) רביבו:       הצעת החוק שאני מתכבד להציג כאן מבקשת להרחיב את סמכויות הקצין הממונה בדבר שחרור בערובה של עצור – לתת יותר זמן

אליהו (אלי) רביבו:  בעקבות עבודת הוועדה לביטחון לאומי, הצעת החוק תהיה הוראת שעה לשלוש שנים במקטע הראשון, והרחבת הסמכויות תחול על עבירות חמורות בלבד

אליהו (אלי) רביבו:  מיותר לציין, לא תשתנה כהוא זה זכותו של החשוד לערער על החלטות הקצין הממונה, שכמובן כפופות גם כן לביקורת שיפוטית

אליהו (אלי) רביבו:       אני רוצה להודות שוב ליושב-ראש הוועדה לביטחון לאומי חבר הכנסת צביקה פוגל, על השותפות בהצעת החוק הזו, על הבנת חשיבותה, על מתן הבמה בפרקי זמן נאותים כדי להציג ולהילחם במלחמות אגו מיותרות

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה להודות לייעוץ המשפטי של הוועדה ולמנהלת הוועדה ולצוותי, ואני רוצה להודות לשר המשפטים ולשר לביטחון לאומי

אליהו (אלי) רביבו:  עוד אני רוצה להודות לוועדת דותן ולחבריה, אשר המלצותיהם החשובות בדבר מדיניות המעצרים הנדרשת לא נעלמו מעינינו, והן תשולבנה בנוסח הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית, בדיוק כפי שסיכמנו עוד קודם

אליהו (אלי) רביבו:       למען הסר ספק, ולפרוטוקול, בהתאם להסכמות שהיו לנו, העבודה הממשלתית המקיפה בוועדת דותן תקבל ביטוי בהצעת החוק הזו בקריאה השנייה

אליהו (אלי) רביבו:  רק כך נוודא יישום מיידי של המסקנות, ולא נאפשר לאזרחים נוספים להירצח בסכסוכי הדמים או לשהות במעצרים מיותרים

אליהו (אלי) רביבו:       חברים, באמת, אין כאן עניין של ימין ושמאל, קואליציה–אופוזיציה, יהודים או ערבים

אליהו (אלי) רביבו:  יש פה עניין של משילות ושמירה על חיי אדם וביטחונם

אליהו (אלי) רביבו:  אני אישית רואה בצורך להגביר את המשילות הגורם המרכזי שהניע אותי להיבחר לבית המחוקקים המכובד הזה

אליהו (אלי) רביבו:  אני עדיין משוכנע שהרצון להגביר את המשילות ולחזק את תחושת הביטחון האישי של אזרחי ישראל הוא רצון משותף לכולנו

אליהו (אלי) רביבו:  לכן אני מבקש את תמיכתכם בהצעת החוק הזו

אליהו (אלי) רביבו:       ויש לומר ולציין שבימים האחרונים, חרף התעקשות מסורתית של נבחרי הציבור הערבים, אלמלא האיפטאר, שהם נאלצו לצאת ולשבור את הצום, השתכנעתי שהם היו נשארים ואפילו מביעים תמיכה בחוק שעתיד לשמור על חיי האזרחים ולשפר את רווחת חייהם

מירב בן ארי: אבל בוא נבהיר שסיכמנו שנתקדם בהסכמה בתוך הוועדה, בסדר?     

אליהו (אלי) רביבו: הבהרתי את זה פעמיים בנאום הזה

אליהו (אלי) רביבו:  ההסכמה כבר הושגה

מירב בן ארי: כן

אליהו (אלי) רביבו: החוק הזה ישמש ככלי קיבול למסקנות הביניים של הוועדה, ובכך נקצר הליכים ביורוקרטיים מיותרים במסלול הרגיל שלה

אליהו (אלי) רביבו:       אני מודה ומתוודה שניאותי להציע את ההצעה הזאת – ואני מודה לך שעזרת לי לקדם אותה מצד האופוזיציה, ואני יודע כמה ימים ולילות הקדשת לטובת העניין, זה לא נסתר מעיניי

אליהו (אלי) רביבו:  וכן, לפרגן לחברים, גם אם הם מהאופוזיציה, זו גדולה, זו לא מבוכה וזו לא חולשה, זה המינימום הנדרש מאיתנו

אליהו (אלי) רביבו:       ולגופו של עניין, שתי סיבות הובילו אותי להציע את ההצעה הזאת, שהייתה נשמעת רחוקה

אליהו (אלי) רביבו:  האחת היא, אדוני היושב-ראש, שהסתבר בדיעבד שמסקנות הביניים שהם ניאותו לפרסם לאחרונה, תואמות כמעט באופן מוחלט לדברי ההסבר, הנימוקים והדרישות שלי בדיונים

אליהו (אלי) רביבו:  זה חימם את ליבי, וגם הביא אותי למסקנה שסתם מלחמות של כיפופי ידיים יכולות להשיג הרבה דברים, אבל להשיג חקיקה שתמנע עוד מעשי רצח – ודאי שהן לא ישיגו; והסיבה השנייה היא שגם אם יש מעט שינויים, אני בטוח שאנחנו נדייק אותם ונטייב אותם לקראת ההכנה לקריאה השנייה והשלישית

אליהו (אלי) רביבו:       וגם עוד דבר, זה בסדר להראות שיש נושאים משותפים, שאין שום הבדל בין הצדדים, יושבי כיסאות הבית הזה, בין ימין ושמאל, תרתי משמע

אליהו (אלי) רביבו:  תודה רבה

חנוך דב מילביצקי: תודה

חנוך דב מילביצקי:  לדיון האישי, אני רואה שכל חברי הכנסת הרשומים, למעט חברת הכנסת בן ארי, לא נמצאים פה

חנוך דב מילביצקי:  את רוצה לדבר, גברתי?     

מירב בן ארי: כן, אני רק רוצה להגיד מילה

מירב בן ארי:  תודה

חנוך דב מילביצקי: בבקשה

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לחבר הכנסת רביבו, שגם הראה איך מתנהלים חברי כנסת בין קואליציה ואופוזיציה, ואיך באמת עובדים ביחד ולא בפופוליזם

מירב בן ארי:  החוק הזה חיכה עד שבאמת נגיע להסכמות, כדי שהחוק יתקדם לשנייה ושלישית, ולא יזרה חול בעיני הציבור

מירב בן ארי:       וגם, אתה יודע, זה בסדר גמור לבוא ולהגיד שהרבה מהדברים שנמצאים בחוק הזה, גם ראית בעיניים מתוך ההיכרות העמוקה שלך עם העיר לוד

מירב בן ארי:  גם אני כיו"ר ועדה הסתובבתי בעיר לוד - - -     

אליהו (אלי) רביבו: לא, כי זה הפך להיות לא פופולרי, מירב

מירב בן ארי: לא, אז הינה, אני אומרת לך - - -     

אליהו (אלי) רביבו: זה הפך להיות לא פופולרי, שאם אני מקדם דברים - -     

מירב בן ארי: לא

מירב בן ארי:  לכן עליתי

אליהו (אלי) רביבו: - - בשם שולחיי, שבאים להגן על חיי אדם - -     

מירב בן ארי: לכן עליתי

אליהו (אלי) רביבו: - - ובאים לתת תחושת ביטחון, שמים את זה לצנינים, וחבל שכך

מירב בן ארי: נכון, לכן עליתי

מירב בן ארי:  והינה, אני אומרת לך

מירב בן ארי:  אני כיו"ר הוועדה לביטחון לאומי – ואח שלך בטח יודע את זה – אני חושבת שהייתי בעיר לוד יותר מכל עיר במדינת ישראל

מירב בן ארי:  יותר מכל עיר

מירב בן ארי:  מלילה בתחנה שעשיתי עם השוטרים והסתובבתי בניידת; היכרות עמוקה עם מפקד התחנה המצוין של העיר לוד; היכרות עם ראש העיר ועם ההתמודדויות הקשות של תושבי לוד, כן, תושבים בערים אחרות בארץ לא מתמודדים

מירב בן ארי:      וזה בסדר

מירב בן ארי:  ולכן גם באתי לומר: אחת, כל עוד באים לעשות טוב לאזרחי ישראל, זה גם בסדר לבוא עם אג'נדה ולבוא עם בטן מלאה, כי יש בעיה אמיתית בעיר הזו, והיא בעיה שמדינת ישראל חייבת לסייע לתושבים שלה

מירב בן ארי:       אז גם רציתי לדבר על זה, וגם רציתי להגיד לך תודה

מירב בן ארי:  ואני בטוחה – גם בשם סגלוביץ' – שהחוק הזה הוא חוק טוב, הוא גם יתקדם בהסכמה, אין סיבה שלא

מירב בן ארי:  כי בסוף אנחנו רוצים לתת לאזרחי ישראל, ובטח לתת למשטרת ישראל, כלים נכונים להתמודד עם פשיעה, בטח עם פשיעה מאורגנת

מירב בן ארי:  תודה רבה

חנוך דב מילביצקי: תודה רבה לחבר הכנסת רביבו

חנוך דב מילביצקי:  אין צורך לסכם, נכון?     אז נעבור להצבעה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון מס' 23 – הוראת שעה) (החמרת תנאי שחרור בערובה של חשוד בעבירות פשע חמורות), התשפ"ד–2024, בקריאה ראשונה

חנוך דב מילביצקי:  הצבעה

חנוך דב מילביצקי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10 

חנוך דב מילביצקי: נמנעים – אין  

חנוך דב מילביצקי: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים

חנוך דב מילביצקי:  אני קובע כי הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (תיקון מס' 23 – הוראת שעה) (החמרת תנאי שחרור בערובה של חשוד בעבירות פשע חמורות), התשפ"ד–2024, אושרה בקריאה הראשונה, ותחזור לדיון בוועדה לביטחון לאומי לצורך העלאתה לקריאה שנייה ושלישית

חנוך דב מילביצקי: [מס' מ/1722; דברי הכנסת, חוב' כ', ישיבה 153; נספחות

חנוך דב מילביצקי: ] 

חנוך דב מילביצקי: הנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי (תיקון מס' 4 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (תיקון מס' 2) (הארכת תוקף – חרבות ברזל), התשפ"ד–2024

חנוך דב מילביצקי:  הצעת חוק זו נדונה בכנסת בקריאה ראשונה ביום י"ז באדר א' התשפ"ד, 26 בפברואר 2024, והועברה לוועדת החוקה, חוק ומשפט

חנוך דב מילביצקי:  הצעת החוק מוגשת ללא הסתייגויות לקריאה השנייה ולקריאה השלישית ביום א' באדר – היום

חנוך דב מילביצקי:  להצעת החוק הוגשו בקשות רשות דיבור - - -      

מירב בן ארי: רגע, הוא לא מציג את החוק?     

חנוך דב מילביצקי: כן, יציג את החוק חבר הכנסת פינדרוס

חנוך דב מילביצקי:  בבקשה, אדוני

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, התיקון שבפניכם נועד להאריך שוב את תוקפה של הוראת השעה שנחקקה בשנת 2021 כתיקון לחוק חדלות פירעון נוכח משבר הקורונה, והוארכה מאז כמה פעמים

יצחק פינדרוס:      הוראת השעה קובעת הסדר מיוחד המאפשר מתן עיכוב הליכים משפטיים והליכי גבייה נגד חייבים המבקשים לגבש הסדר חוב עם נושיהם ולחזור למחזור עסקים תקין, וזאת בלי להיכנס להליך חדלות פירעון מלא על כל המשמעויות שלו

יצחק פינדרוס:      ההארכה המוצעת היא של תשעה חודשים, עם אפשרות להארכה נוספת של עד שלושה חודשים בצו של שר המשפטים, באישור ועדת החוקה

יצחק פינדרוס:      על פי הנתונים שנמסרו לוועדה, ההסדר שמוצע להאריך הוכיח את עצמו ואפשר לתאגידים רבים וגם ליחידים לגבש בהצלחה הסדרי חוב עם נושיהם

יצחק פינדרוס:  ההארכה נועדה לאפשר לממשלה להביא לכנסת הסדר קבע בעניין שיתבסס על ההסדר הזמני שמוארך עתה, אך יכלול הטבות ותיקונים שעלו מהשטח

יצחק פינדרוס:       התהליך לגיבושו של הסדר זה התעכב בממשלה בשל מלחמת חרבות ברזל, אך על פי מה שנמסר על ידי נציגי הממשלה בדיון בוועדת החוקה, התזכיר יופץ בזמן הקרוב, ולא יאוחר מ-30 ימים לפני תחילת כנס הקיץ, במטרה לאפשר לממשלה להביא לכנסת את הצעת החוק הכוללת את התיקון הקבע בכנס הקיץ הקרוב

יצחק פינדרוס:      להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מחברי הכנסת לאשר אותה בקריאה השנייה והשלישית

יצחק פינדרוס:      אני מוסיף משפט אחד: כיוון שניהלתי את הוועדה המדוברת של החוק הזה בקריאה השנייה והשלישית, הבהרנו לנציגי הממשלה שהתשובה המוזרה הזאת שהרבה משתמשים בה – שיש חרבות ברזל אז הכול נעצר ובגלל זה לא עומדים בלוח זמנים על אף שהיה לוח זמנים, על אף שהיו צריכים לגמור את זה לפני אוקטובר – איך הם ידעו באוגוסט שזה יהיה אוקטובר בשביל לדחות את זה ולהגיע עכשיו לאיפה שהם נמצאים? הבהרנו לנציגי הממשלה, כמו שאמרתי קודם – 30 יום לפני כנס הקיץ אנחנו רוצים לראות פרסום, בשביל שבכנס הקיץ נוכל לחוקק חוק ברור בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית של הסדר קבע

יצחק פינדרוס:  תודה רבה

חנוך דב מילביצקי: תודה

חנוך דב מילביצקי:  בקשות רשות דיבור הוגשו על ידי חברי הכנסת של – איך הם נקראים? לא משנה, בכל מקרה הם אינם, כל מי שביקש רשות דיבור

חנוך דב מילביצקי:  אז אנחנו נעבור להצבעה

מירב בן ארי: רק מיש עתיד פה, ולא ביקשו

חנוך דב מילביצקי: לא, רק ליברמן, ישראל ביתנו, ואין פה אף אחד

חנוך דב מילביצקי:  ולכן, אנחנו נעבור להצבעה - -     

נאור שירי: ישראל ביתנו הממלכתית

חנוך דב מילביצקי: - - על הצעת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי (תיקון מס' 4 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (תיקון מס' 2) (הארכת תוקף – חרבות ברזל), התשפ"ד–2024, בקריאה השנייה כנוסח הוועדה

חנוך דב מילביצקי:  הצבעה

חנוך דב מילביצקי: בעד סעיפים 2-1 – 8 

חנוך דב מילביצקי: נמנעים – אין  

חנוך דב מילביצקי: שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים

חנוך דב מילביצקי:  אני קובע כי הצעת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי (תיקון מס' 4 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (תיקון מס' 2) (הארכת תוקף – חרבות ברזל), התשפ"ד–2024, עברה בקריאה השנייה

חנוך דב מילביצקי:      אנחנו נעבור לקריאה השלישית

חנוך דב מילביצקי:  הצבעה בקריאה שלישית

חנוך דב מילביצקי:  הצבעה

חנוך דב מילביצקי: בעד החוק – 8 

חנוך דב מילביצקי: נמנעים – אין 

חנוך דב מילביצקי: שמונה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים

חנוך דב מילביצקי:  אני קובע כי חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי (תיקון מס' 4 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש) (תיקון מס' 2) (הארכת תוקף – חרבות ברזל), התשפ"ד–2024, עבר בקריאה השלישית וייכנס לספר החוקים

חנוך דב מילביצקי:    חברי הכנסת, הישיבה יוצאת להפסקה

חנוך דב מילביצקי:  אנחנו נתכנס מחדש לאחר ועדת הכנסת

חנוך דב מילביצקי:  אנחנו נודיע רבע שעה לפני פתיחת הישיבה

חנוך דב מילביצקי:  הפסקה

בשעה 17: << נושא >> הודעות ועדת הכנסת << נושא >>      

חנוך דב מילביצקי: אני מחדש את הישיבה

חנוך דב מילביצקי:  הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה

): אדוני היושב-ראש, ועדת הכנסת החליטה כי הוועדה המשותפת של ועדת החוקה, חוק ומשפט, ועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת המדע והטכנולוגיה בהתאם לחוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים לנותני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגרי מידע, התש"ע–2009, תדון בהצעת חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ובמאגר מידע (הוראת שעה) (בקשה מקוונת להנפקת מסמך זיהוי), התשפ"ד–2024, מ/1727

):      הודעה נוספת: בהתאם להוראות סעיפים 59(2) ו-60 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, וסעיף 10(א) לתקנון הכנסת, אישרה ועדת הכנסת בישיבתה היום שינוי בהרכב הסיעתי של הכנסת העשרים-וחמש כלהלן:     סיעת המחנה הממלכתי התפלגה לשתי סיעות:      1

):  סיעת המחנה הממלכתי, אשר תמנה שמונה חברי כנסת – בנימין גנץ, גדי איזנקוט, פנינה תמנו, חילי טרופר, מיכאל מרדכי ביטון, מתן כהנא, אורית פרקש הכהן ואלון שוסטר

):  הסיעה תייצג את מפלגת כחול לבן חוסן לישראל, לפי ההשתייכות שעליה הודיעו עם הגשת רשימת המועמדים

):       2

):  סיעת הימין הממלכתי, אשר תמנה ארבעה חברי כנסת – גדעון סער, יפעת שאשא ביטון, זאב אלקין ושרן מרים השכל

):  הסיעה תייצג את מפלגת תקווה חדשה הימין הממלכתי, לפי ההשתייכות שעליה הודיעו עם הגשת רשימת המועמדים

):  תודה

חנוך דב מילביצקי: תודה

חנוך דב מילביצקי:       תם סדר-היום

חנוך דב מילביצקי:  הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ח' באדר ב' התשפ"ד, 18 במרץ 2024, בשעה 16:00

חנוך דב מילביצקי:  ישיבה זו נעולה

חנוך דב מילביצקי:  עם ישראל חי