ישיבת מליאה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 65, 2023-05-02 00:00

אמיר אוחנה: חברות וחברי חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת

אמיר אוחנה:  היום יום שלישי י"א באייר התשפ"ג, 2 במאי 2023

אמיר אוחנה:       הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה

דן מרזוק: ברשות-יושב-ראש הכנסת, אני מתכבד להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת דוח הביקורת השנתי של מבקר המדינה ממאי 2023

דן מרזוק:  תודה

אמיר אוחנה: הנושא הראשון על סדר-היום – נאומים בני דקה

אמיר אוחנה:  חברי הכנסת המבקשים להירשם מוזמנים להצביע בעד

בועז טופורובסקי: רק בעד?     

אמיר אוחנה: אם הם רוצים לדבר אז רק בעד, כן

אמיר אוחנה:  מי שאין לו לוח – וזה לדעתי רק חבר הכנסת ברוכי, נכון? אז יצביע ידנית

אמיר אוחנה:  אני מתחיל את ההצבעה כעת

אמיר אוחנה:  בבקשה

אמיר אוחנה:  יש לנו בעיה עם החיווי האלקטרוני, אבל ההצבעות נרשמות

קריאה: איפה השר?     

אמיר אוחנה: איפה השר באמת? שיקלי

אמיר אוחנה:  הינה, אני מקבל לידיי את הרשימה

אמיר אוחנה:  ראשון הדוברים – חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה

אמיר אוחנה:  איפה השר? הוא בתוך המשכן? אומרים לי שכן, הוא בתוך המשכן

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת אבוטבול, תרצה להתחיל או להמתין עוד שנייה קלה עד שייכנס השר?     

משה אבוטבול: אם השר ייכנס, נכבד אותו

משה אבוטבול:  אני אמתין דקה

אמיר אוחנה: מאה אחוז

משה אבוטבול: המתנה בת דקה

אמיר אוחנה: מאה אחוז

אמיר אוחנה:  אני רואה שהחיוויים כבר עובדים – כן, בני? או שלא כולם? מתחילים, הינה, אני רואה שמתחילים

אמיר אוחנה:  יפה, רואים את השמות של כולם כמעט

בועז טופורובסקי: אתה רוצה שאני אתחיל?     

אמיר אוחנה: אני חושב שראשון הדוברים הוא חבר הכנסת משה אבוטבול, וממילא אני רואה שהחיוויים חוזרים לחיים, אז אולי נמתין עוד, וגם השר עדיין לא נכנס למליאה

אמיר אוחנה:       השר שיקלי, שלום

אמיר אוחנה:  אנחנו נוהגים לפתוח את המלאה בשעה 16:00 בדיוק

אמיר אוחנה:  אחת החובות המוטלות על השר התורן זה להיות פה בזמן

אמיר אוחנה:       חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, עקב הירי הבוקר וגם כעת משטח רצועת עזה על התושבים בעוטף ובשדרות, אני מבקש, דווקא מעל בימה נכבדה זו, לחזק, בעזרת השם, את חיילינו היקרים בצבא ההגנה לישראל, שעושים הכול, אבל הכול, בסייעתא דשמיא, כדי למגר את עצת אויבנו הקמים עלינו לכלותינו בכל דור ודור

משה אבוטבול:  כולנו נשים תפילה חמה להצלחתם ולהצלת והצלחת אותם רבבות אזרחים ותושבים הנאלצים בעקבות הירי להיכנס למרחבים המוגנים; בעקבות אותו ירי של עשרות קטיושות, עשרות משגרים כאלה

משה אבוטבול:  אנחנו מזדהים איתם, עם כולם

משה אבוטבול:  בטוחני שבמערכת הביטחון, ברוך השם, עושים הכול, אבל הכול, כדי למגר את התופעה הכואבת ולהביא לביטחונם של אזרחי האזור, ובשם השם נעשה ונצליח

משה אבוטבול:  אמן

משה אבוטבול:  תודה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת אבוטבול

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת בועז טופורובסקי, ואחריו – חבר הכנסת מיקי לוי

אמיר אוחנה:  בבקשה

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת ברוכי ביקש גם הוא

בועז טופורובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

בועז טופורובסקי:  אחרי רבעון, שלושה חודשים, שלא הייתי כאן בשביל לעשות את זה בכל יום שלישי, אני מודה לכל הח"כים שלקחו את המשימה הזאת ובכל יום שלישי, בנאום בן דקה, סיפרו על התאונות הקטלניות שאירעו בשבוע החולף

אמיר אוחנה: אני מקווה שאדוני לפחות צפה מהבית

בועז טופורובסקי: בהחלט צפיתי

בועז טופורובסקי:  אני גם עברתי על הנאומים לפני

בועז טופורובסקי:  כואב הלב, אבל עדיין לא היה שבוע שלא היו בו הרוגים

בועז טופורובסקי:  בשבוע הזה אני רוצה דווקא להזכיר כמובן את מעיין דומנוביץ', בן עשרה חודשים, שנהרג בכביש 40

בועז טופורובסקי:  עשרה חודשים

בועז טופורובסקי:  אימא שלו, אבא שלו, האחים שלו, אח שלו – כולם פצועים קשה

בועז טופורובסקי:  אימא שולחת הספד לבית העלמין כדי שיקראו על הבן בן עשרת החודשים שלה

בועז טופורובסקי:  אלה פני המאבק בתאונות הדרכים

בועז טופורובסקי:  נכון, זה לא טיל שיורים עלינו, אבל כל יום נהרגים, והיום, היום מתו ארבעה אנשים שהיו פצועים מתאונות הדרכים וביממה האחרונה נפטרו

בועז טופורובסקי:  גם היום היו הרוגים ופצועים באיו"ש

בועז טופורובסקי:  היה דיון כאן על המחדל של הבטיחות בדרכים באיו"ש

בועז טופורובסקי:       אני חוזר להקריא, כמו בכל יום שלישי, את פרטי תאונות הדרכים שגבו חיי אדם בשבוע האחרון

בועז טופורובסקי:  דיברנו על יום העצמאות – מעיין דומנוביץ', בן עשרה חודשים

בועז טופורובסקי:  עצוב מאוד

בועז טופורובסקי:  באותו יום נהרג גם עבד אל-ג'אבר, הולך רגל בשנות ה-40 לחייו מקלנסווה, בתאונת פגע וברח

בועז טופורובסקי:  פגע וברח זה נשמע רגיל, אבל זה אומר שמישהו הרג אותו וברח מהזירה

בועז טופורובסקי:  זה מבחינתי פיגוע לכל דבר, גם אם קוראים לו עבד אל-ג'אבר

בועז טופורובסקי:      ביום שבת 29 באפריל נהרג רוכב אופניים בן 50 בכביש 90 סמוך לנמל התעופה רמון – רכב נתקע בו והוא מת

בועז טופורובסקי:  ביום ראשון 30 באפריל נהרג גבר בן 22 מאום אל-פחם בתאונת דרכים בתל אביב

בועז טופורובסקי:  כמו שאמרתי לכם, רק ביממה האחרונה ארבעה פצועים נוספים נפטרו

בועז טופורובסקי:  123 אנשים מתו מתחילת השנה

בועז טופורובסקי:  זו לא מלחמה, זה לא מבצע צבאי – אלה פני המלחמה והמאבק, אלה ה הפנים שלנו בתאונות דרכים

בועז טופורובסקי:  יש שר תורן, יש כאן את הכנסת

בועז טופורובסקי:  אם אנחנו לא נילחם, אם אנחנו לא נציל חיי אדם, אף אחד אחר לא יציל אותם

בועז טופורובסקי:  זה אפשרי וזו המשימה שלנו

בועז טופורובסקי:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה רבה לחבר הכנסת טופורובסקי

אמיר אוחנה:  הדברים שהקראת מעציבים אותנו מאוד, אבל אנחנו שמחים שחזרת

אמיר אוחנה:       חבר הכנסת מיקי לוי, ואחריו – חבר הכנסת אבי מעוז

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

מיקי לוי:  לפני כשעה קלה נורה מטח של 15 רקטות אל עבר יישובי העוטף

מיקי לוי:  כתוצאה מכך ישנו פצוע קשה

מיקי לוי:  אני מבקש לאחל לו בריאות והחלמה מהירה ושישוב מהר לאיתנו

מיקי לוי:       אדוני היושב-ראש, נראה לי שבכל יום מתעורר שר אחר בממשלה האיומה הזאת ושואל את עצמו רק שאלה אחת: מה אפשר להרוס היום? לפני יומיים היה זה שר המשפטים לוין

מיקי לוי:  הוא קם מהמיטה בבוקר, שתה קפה ותהה לעצמו: מה יהרוס היום? ואז זה קפץ לו: לחבוט בבעלת בריתנו הגדולה ביותר, ארצות הברית, זו שאנו צריכים יותר מכול; זו שמספקת לנו נשק ומיירטים לכיפת ברזל; זו שאנו זקוקים לווטו שלה באו"ם; זו שאנו חולקים איתה מערכת ערכים משותפת

מיקי לוי:  ארצות הברית

מיקי לוי:  אץ-רץ השר לוין והאשים את הממשל האמריקאי, לא פחות ולא יותר, בשיתוף פעולה עם המחאה נגד ההפיכה המשטרית

מיקי לוי:  היום כבר ענו באופן רשמי מהבית הלבן וכינו את האשמותיו של סגן ראש הממשלה לוין שקריות לחלוטין

מיקי לוי:       חבריי מהקואליציה, אני מודה שאני משתאה לנוכח יכולת ההרס שלכם

מיקי לוי:  אחרי שחירבתם את היחסים עם ארצות הברית, הגדולה שבידידותינו, אני רק תוהה מה יהיה הדבר הבא שתהרסו

מיקי לוי:  תודה

אמיר אוחנה: תודה

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת אבי מעוז, ואחריו – חבר הכנסת אליהו ברוכי

אמיר אוחנה:  בבקשה

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש

אבי מעוז:  נאום הנדסת תודעה מס' 84, והפעם על שוויון בנטל

אבי מעוז:  שוב ושוב עולה הטענה שצריך ליצור שוויון בנטל בשירות הצבאי, אבל זה מסך עשן והנדסת תודעה שמשמשים בסך הכול לקידום אינטרסים פוליטיים

אבי מעוז:  אין כזה דבר שוויון בנטל, כי מי תורם יותר, שריונר או כתב במחנה? מי מסתכן יותר, אפסנאי או לוחם סיירת? מי יוכל לנצל יותר בחיים את הניסיון שצבר בשירותו, תותחן או איש 8200? מי מועילה יותר לחברה, פקידת שלישות או בת שירות לאומי בעמותה לחולי סרטן? אין שוויון בנטל, ומי שמשתמש בנושא הזה כקרדום לחפור בו, דווקא פוגע בתהליך ההתקדמות של התגייסות חרדים, כמו שראינו לפני עשר שנים, כאשר לפיד נכנס לפוליטיקה עם הדגל הזה

אבי מעוז:  אני ממליץ להפסיק את הדמגוגיה בעניין ולאפשר למי שמתגייס לעשות זאת בלי לחשוש מפגיעה באורח חייהם ובאמונתם

אבי מעוז:  תודה

אמיר אוחנה: תודה

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת ברוכי, ואחריו, אחרונת הדוברים בשלב זה – חברת הכנסת לימור סון הר מלך

אמיר אוחנה:  בבקשה

אליהו ברוכי: כבוד היושב-ראש, בתפילת השבת אנחנו אומרים: "לאל אשר שבת מכל המעשים, ביום השביעי נתעלה וישב על כיסא כבודו"

אליהו ברוכי:  בשבת הקרובה, בעזרת השם, יוכתר באנגליה המלך צ'ארלס

אליהו ברוכי:  בין מנהיגי העולם שיבואו לברכו צפוי לייצג את מדינת ישראל נשיא המדינה מר יצחק הרצוג

אליהו ברוכי:  היום פורסם שכדי להקפיד על קדושת השבת, יצעדו הנשיא ורעייתו לטקס ההכתרה רגלית

אליהו ברוכי:  אני מבקש מכאן לברך את הנשיא הרצוג גם על ההקפדה הזאת וגם על עצם הפרסום שלה

אליהו ברוכי:  בימים שבהם מתנת השבת ודברים נוספים שקשורים למסורת ישראל מוצגים כמעמסה על מדינת ישראל, משמח לראות שגם מעבר לים שומר נשיא המדינה על כבודה של השבת, שניתנה לנו כמתנה על ידי מלך מלכי המלכים

אליהו ברוכי:  כך ראוי לייצג את מדינת ישראל

אליהו ברוכי:  שבת שלום

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני

אמיר אוחנה:  חברת הכנסת לימור סון הר מלך, ולאחר מכן נעבור לנושא הבא

לימור סון הר-מלך: אני רוצה קודם כול לשלוח חיבוק גדול לתושבי הדרום, שבאמת מתמודדים עכשיו עם מציאות בלתי נתפסת, ואיחולי החלמה לפצוע

לימור סון הר-מלך:       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בכל שבוע אני פה לספר על אירועי הטרור המושתק מהשבוע החולף, אך בחרתי לשנות במקצת את הקונספט, ולצד המספרים על הפיגועים מהשבוע החולף, אני רוצה לספר גם על הצירים השונים ברחבי הארץ הנפלאה שלנו

לימור סון הר-מלך:  אתחיל בציר אלון – כביש מדהים שמחבר את בנימין, השומרון ובקעת הירדן

לימור סון הר-מלך:  לצערי, אני מכירה אותו יותר מדי טוב

לימור סון הר-מלך:  בציר הזה ממש מחבלים רוצחים רצחו את שולי, אישי היקר, ופצעו גם אותי

לימור סון הר-מלך:       ונחזור לימינו אנו

לימור סון הר-מלך:  פיצוץ עז החריד וטלטל את בני משפחת קארו, שנסעו עם רכבם בכביש אלון ופנו לכיוון ביתם בחוות מלאכי השלום

לימור סון הר-מלך:  מטען רב עוצמה שהטמינו מחבלים בשטח התפוצץ מטרים ספורים מרכבם

לימור סון הר-מלך:  בני המשפחה ההמומים מיששו את גופם ונשמו לרווחה – באורח נס אף אחד לא נפגע

לימור סון הר-מלך:  הפיגוע, שהתרחש לפני כחמישה חודשים, היה הפתיח לגל טרור רצחני שהגיע בעקבותיו ורשם עלייה דרסטית גם בהיקף הפיגועים, בחומרתם ובעיקר בתעוזה שהפגינו המחבלים מהכפר אל-מוע'ייר

לימור סון הר-מלך:  לצערי, חוסר התגובה הישראלי תורגם מהר מאוד בצד הערבי להחרפה בפיגועים

לימור סון הר-מלך:  מטען חבלה שהתפוצץ סמוך לרכבה של משפחה יהודית מתושבי כוכב השחר והכיל פצצת מרגמה 84 מ"מ בישר על עידן טרור חדש, שבו מטעני החבלה, שנעדרו זה שנים רבות, חוזרים למגרש, ובגדול

לימור סון הר-מלך:  שבועיים לאחר מכן הטמינו מחבלים מהכפר אל-מוע'ייר מטען חבלה נוסף, במקטע הכביש הסמוך לפיגוע הראשון

לימור סון הר-מלך:  בשבועות ובחודשים הבאים אחריהם התרחשו זה אחר זה פיגועים שבהם הוטמנו מטעני חבלה, הובערו צמיגים על הכביש, שלוו ביידוי וזריקות אבנים מסיביים

לימור סון הר-מלך:  שיאם של הפיגועים הללו התרחש בשבוע שעבר: בתוך שבוע הוטמנו שלושה מטעני חבלה במקטע הדרך שבין צומת הפנייה לחוות מלאכי השלום לעין סמיה

לימור סון הר-מלך:       הגיע הזמן להשיב את הביטחון לתושבי הציר ולנוסעיו

לימור סון הר-מלך:  על פי אינדיקציות שקיבלתי מהמפקדים בשטח, הם לא מקבלים אישור למחסומים

לימור סון הר-מלך:  חושבים שאם נתעלם, זה לא קיים

לימור סון הר-מלך:  אני קוראת לשר הביטחון להשיב מייד את הביטחון לנוסעי הציר

לימור סון הר-מלך:  תודה

אמיר אוחנה: תודה לגברתי

אמיר אוחנה:       בטרם נעבור לנושא הבא על סדר-היום, גם אני מבקש – חבר הכנסת לוי, חבר הכנסת מיקי לוי – על דעת כל הנוכחים ועל דעת כל חברי הכנסת, לאחל איחולי החלמה מהירה לפצוע שנפצע עתה, בשעה האחרונה, במטח הטילים

אמיר אוחנה:  ליבנו גם איתו, גם עם משפחתו, גם עם כל תושבי שדרות ובכלל, כל תושבי ישראל הנתונים להתקפות הטילים

אמיר אוחנה: במעבר חד, הנושא הבא על סדר-היום, רבותיי – ציון היום המיוחד לרווחת בעלי החיים

אמיר אוחנה:  בטרם אזמין את חברת הכנסת יסמין פרידמן – רבותיי, זה אכן נושא חשוב, אבל אין מחיאות כפיים בכנסת

אמיר אוחנה:  אני מבקש להפסיק עם זה

יסמין פרידמן: לא תדרכתי אותם, בחיי

אמיר אוחנה: רבותיי, אין מחיאות כפיים בכנסת

אמיר אוחנה:  אני מבקש להפסיק עם זה

אמיר אוחנה:  תודה

אמיר אוחנה:  אני מבקש לומר כמה מילים בטרם אזמין את חברת הכנסת יסמין פרידמן

אמיר אוחנה:  בטרם

יסמין פרידמן: כן, בסדר

אמיר אוחנה: אני רוצה לברך את כל העוסקים וכל העוסקות בתחום החשוב הזה של רווחת בעלי החיים

אמיר אוחנה:  אני חושב שיכולנו כולנו להסכים שאילו אפשר היה למנוע את הצער ואת הסבל שהוא מנת חלקם של רבים מבעלי החיים, היינו עושים זאת

אמיר אוחנה:  אני חושב שמדינת ישראל היא אחת המדינות שעושות יותר ממדינות אחרות בעולם בתחום הזה

אמיר אוחנה:  אני חושב שגם התחומים של צמחונות, טבעונות, במדינת ישראל הם בולטים יותר מאשר במדינות אחרות בעולם

אמיר אוחנה:  אני חושב שכל זה מגיע גם ממקורותינו

אמיר אוחנה:  אני לא מדבר רק על צער בעלי חיים, כידוע

אמיר אוחנה:  לימדנו החכם באדם "כי מקרה בני האדם ומקרה הבהמה ומקרה אחד להם כמות זה כן מות זה ורוח אחד לכל ומותר האדם מן הבהמה אין כי הכל הבל", קהלת

אמיר אוחנה:  אני מברך אתכם ומקווה שנמשיך לפעול כדי לצמצם ככל הניתן את הסבל של בעלי החיים

אמיר אוחנה:  זה דבר שיקר וחשוב אם לא לכולנו, בוודאי לרובנו

אמיר אוחנה:       חברת הכנסת יסמין פרידמן, בבקשה

יסמין פרידמן: אני רק אפתח בזה שבאמת, אנחנו חיים במציאות מורכבת, אז אני אומנם בירושלים, אבל ליבי תמיד בדרום, ואני מקווה לשוב במהרה היום הביתה

יסמין פרידמן:      אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, אני עומדת כאן ונואמת מול כנסת ריקה, כי את מי מעניינים למעשה בעלי החיים במציאות מורכבת וקשה? אולי נדמה לכם שדאגה לבעלי חיים היא פריבילגיה, אבל היא לא

יסמין פרידמן:  אז אני יסמין, חברת הכנסת, זו שקוראים לה "המשוגעת עם החתולים"

יסמין פרידמן:  אני זו שכל חבר כנסת חדש שנכנס לכאן מנסה לעשות עליה סיבוב כשאין לו משהו חכם להגיד וקורא לי "מאכילת חתולים"

יסמין פרידמן:  אני זו שנחשבת הזויה

יסמין פרידמן:      אבל צר לי, הגיע הזמן שמישהו ישים לכם מראה, נבחרי הציבור, כי הזוי זה ביד אחת ללטף כלב ובשנייה לשלם שישחטו עבורכם טלה

יסמין פרידמן:  הזוי זה שרי חקלאות אחרי שרי חקלאות כבר עשורים, שחלק מתפקידם ואחריותם היא הגנה על בעלי החיים, והם מפנים את הראש לצד השני

יסמין פרידמן:  הזוי זה להביא לכאן מיליון עגלים בשנה בסבל נוראי ובפרקטיקה אכזרית רק כדי לשחוט אותם בארץ הקודש

יסמין פרידמן:  הזוי זה לצרוך 1

יסמין פרידמן: 8 קילו של בשר בשבוע למרות שהמלצות משרד הבריאות הן 300 גרם; הזוי זה שמשרד הבריאות לא עושה הסברה ראויה בנושא

יסמין פרידמן:      הזוי שזה כבר 20 שנה להשתמש בירי חי על כלבים כדי לצמצם התרבות, לראות שזה לא עוזר אבל להמשיך באותן תוכניות עלובות; אותו דבר לעשות גם עם חתולי הקהילה, שנה אחרי שנה, אותה תוכנית, אותם תקציבים, להבין שזה לא עובד בכלל אבל להמשיך; לא לעצור את מכמורות הדיג למרות הנזק העצום שהן גורמות לים; לממן מחקר ב-600,000 ש"ח ולא ליישם את המסקנות הברורות והפשוטות, יש לומר, בחזיריות, למרות שמה שקורה שם הוא הגיהינום עצמו; שלוקח 12 שנה עבור תקנות בתחום המטילות, ובשאר התחומים אין תקנות כבר שנים

יסמין פרידמן:       הזוי שיש פה סחר לא חוקי ונוראי בחיות בר; שיש מתחת לאף שלנו קרבות כלבים וחוות הרבעה פיראטיות שעושות כסף על גבן של החיות האומללות

יסמין פרידמן:  הזוי ששנים אין פה שום אכיפה בתחום, אבל לא רק שלא הוסיפו מעולם תקציב, אלא שעכשיו גם את הסיירת הירוקה ואת המשטרה הירוקה לקחו למשרד אחר

יסמין פרידמן:  הזוי שאף אחד, אבל אף אחד, לא אוכף את מה שקורה בבתי המטבחיים ושאין תקנות בכלל לבתי המטבחיים

יסמין פרידמן:       מדינת ישראל כשלה וכושלת עשורים בטיפול בסוגיה כישלון צורב, חסר אחריות, שפוגע בבריאות שלנו, בסביבה וגם בעתיד של הילדים שלנו

יסמין פרידמן:  והכי מצחיק ומגוחך, שאת האחריות הזאת גלגלתם אל פעילי בעלי החיים והעמותות

יסמין פרידמן:  אבל זוהי האחריות שלכם

יסמין פרידמן:  תארו לכם מה יקרה ביום שיימאס להם מההזנחה – כל דלתות הפעילים והעמותות ייפתחו, ועשרות אלפי כלבים, חתולים, קופים, חמורים, סוסים, יזרמו וישוחררו לרחובות

יסמין פרידמן:  מה תעשו, תירו בכולם? זוהי אינה האחריות שלהם

יסמין פרידמן:  והכי הזוי, שאתם עושים להם טובה שאתם נפגשים איתם, מתייחסים אליהם

יסמין פרידמן:  הם אלה שעושים לנו טובה

יסמין פרידמן:  וככה שנה אחרי שנה, עם אפס אסטרטגיה, אפס תוכניות והשקעה מינימלית בתקציבים

יסמין פרידמן:  והכי הזוי – שמשרד החקלאות בעצמו, על צוותו המקצועי, מונע ועוצר כל חקיקה והתקדמות בתחום

יסמין פרידמן:  ואני מקווה שזה ייעצר עכשיו

יסמין פרידמן:  הטיפול בבעלי החיים אינו סוגיה פוליטית, זה נושא שלא אמורה להיות בו מחלוקת, אבל לי הם קוראים "הזויה"

יסמין פרידמן:      אני רוצה להודות לכל הפעילים בארץ, לכל העמותות

יסמין פרידמן:  הרימו ראש, כי אתם בצד הנכון של ההיסטוריה

יסמין פרידמן:  יום אחד כל המתעלמים, כל המטאטאים מתחת לשטיח, כל אלה שהפנו ראשם אל מול הסבל, העוול, הצער הרב, יצטרכו לתת את הדין ולהסביר איך אחרי כל כך הרבה שנים בכנסת לא עשיתם כלום

יסמין פרידמן:  ואתם, אתם הפעילים, שמשלמים מחיר נפשי וכלכלי, אתם התקווה

יסמין פרידמן:  מיליון צמחונים, טבעונים ופעילי בעלי חיים יש במדינת ישראל, ונמאס להם

יסמין פרידמן:  הם משלמים מיסים כמו כולם, הם אזרחים מעורבים שדורשים כאן ועכשיו לטפל גם בדברים שחשובים להם

יסמין פרידמן:  נמאס להם מתירוצים עלובים, נמאס להם מחוות דעת לא רלוונטיות, ובעיקר – נמאס להם מחברי כנסת ושרים שדואגים רק לבעלי ההון

יסמין פרידמן:  סיימנו להיות נחמדים

יסמין פרידמן:      אז אני, חברת הכנסת יסמין סאקס פרידמן, זאת שאתם קוראים לה "הזויה", גאה להיות ההזויה הזאת

יסמין פרידמן:  קצת אחרי שהפכתי להיות חברת כנסת, חרטתי על היד, היד שאיתה אני לוחצת ידיים, היד שאיתה אני כותבת, חרטתי את המילה "חמלה", כדי שלעולם לא אשכח מה המטרה - -     

אוריאל בוסו: לא להציג מוצגים

יסמין פרידמן: - - האמיתית שבשמה הגעתי לכנסת

יסמין פרידמן:  וכל עוד אני כאן אני אמשיך להילחם, להיאבק ולזעוק את זעקתם של אלו שקולם לא נשמע

יסמין פרידמן:  תודה

אוריאל בוסו: תודה רבה לחברת הכנסת יסמין פרידמן

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת שרן מרים השכל, בבקשה

קריאות: - - -      

אוריאל בוסו: זה מיצג

אוריאל בוסו:  חמש דקות לרשותך

שרן השכל: תודה רבה

שרן השכל:  חברתי יסמין פרידמן היקרה, אני חושבת שהתואר הזה של "מאכילת חתולים" הוא התואר הכי חמוד בעולם

שרן השכל:  אני מכירה מאות אנשים שיוצאים לילה-לילה – זקנים, צעירים – לילה-לילה כדי לדאוג ולשים אוכל ומים לבעלי החיים

שרן השכל:  איזה דבר יותר יפה יש מלדאוג למישהו שלא יכול לדבר, שלא יכול לזעוק, שלא יכול לבכות, שלא יכול אפילו לפתוח ברז ולקחת מים בעצמו? אני חושבת שבאמת המאות אם לא אלפי מאכילי החתולים במדינת ישראל הם האנשים הכי מקסימים בעולם הזה

שרן השכל:  את צריכה להיות גאה בתואר הזה

יסמין פרידמן: תודה רבה

שרן השכל: אז קודם כול תודה רבה לך על היום הנהדר הזה

שרן השכל:  אני חושבת שזה יום חשוב

שרן השכל:  לא סתם חשוב לציין אותו פה, בכנסת, ואני רוצה להודות לך על שדאגת להביא כל כך הרבה אנשים מכל הארץ, מכל שכבות האוכלוסייה, מימין ומשמאל, כדי להגיע לכאן ולומר דבר אחד: בעניין של בעלי החיים, של דאגה לרווחתם, כולנו מאוחדים יחד

שרן השכל:  אז תודה לך על הארגון, על היוזמה, על ההתמדה ועל המאבקים שהם לא מאוד פשוטים כאן בכנסת בעניין הזה

שרן השכל:      אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת – שאכן הם לא רבים כאן – לעיתים קרובות הנושא של הגנה על בעלי החיים נדחק אל השוליים בשל ענייני היום-יום – ביטחון, כלכלה, יחסי חוץ – אבל חשיבות היום הזה היא אדירה, וחשוב שהיום הזה למען בעלי החיים בכנסת תמיד יהיה יום שמחבר בין כל המפלגות בפוליטיקה הישראלית

שרן השכל:      בנושא הזה אין ימין ושמאל, אין מרכז או פריפריה, אין מצב סוציו-אקונומי

שרן השכל:  כמעט כל אזרחי ישראל שאני פגשתי בשבע השנים האחרונות כחברת כנסת, סיפרו לי עד כמה נגעו לליבם החקיקות, המאבקים והדאגה לשלומם של בעלי החיים במדינת ישראל

שרן השכל:  ואני חייבת לומר שגם כאשר אנשים לא הסכימו איתי מבחינה פוליטית – את יודעת, יצא לי להיות בלא מעט פאנלים מהצד הימני, ואמרו לי: לא מסכימים איתך לא בנושאים המדיניים ולא בנושאים הכלכליים, אבל ההערכה והאהבה שאני קיבלתי על אותם מאבקים של בעלי חיים פשוט חצו את כל הדבר הזה

שרן השכל:       בכהונתי כחברת כנסת בשנים האחרונות הצלחתי לקדם לא מעט מאבקים שאני כל כך גאה בהם, כי העניין הזה של חמלה כלפי בעלי חיים תמיד היה חלק ממני, מאז שאני זוכרת את עצמי

שרן השכל:  הוא למעשה חלק מהזהות האישית שלי

שרן השכל:  אז פקודת הכלבת, ביטול כלובי הסוללה בתעשיית הביצים, איסור המתה של כלבים, טיפול בכלבים משוטטים, מלכודות דבק ועוד ועוד ועוד הם רק חלק מהדברים הנהדרים שכן הצלחתי לקדם – אגב, הרבה פעמים בשיתוף פעולה חוצה מפלגות וחוצה מגזרים

שרן השכל:       המודעות הזו לרווחתם של בעלי החיים נחוצה כדי לגדל את דור העתיד של מדינת ישראל במדינה מתקדמת יותר, ערכית יותר, בריאה יותר, שדואגת לא רק לאדמה ולבני האדם אלא גם לכלל היצורים החיים שחולקים איתנו את הארץ הזאת

שרן השכל:  אני מאמינה שיש לנו כבני אדם חובה מוסרית למנוע אכזריות והתעללות ולגלות חמלה ואמפתיה לחלש ולחסר הישע

שרן השכל:      כיו"ר ועדת החינוך עסקתי לא מעט בנושא

שרן השכל:  הייתי מאוד גאה שהנושא של חוק צער בעלי חיים בידיים שלי, וידעתי שלראשונה אני אשמור עליו מכל משמר

שרן השכל:  דאגתי לקיים לא מעט דיונים בעניין ולדאוג שמי שאמור לדאוג לזה בשטח – הרשויות יעבדו וידעו שיש מישהו על גבן, שמוודא זאת חודש אחרי חודש, ואנחנו אכן עושים זאת כך

שרן השכל:  לצערי, אותה ממשלה התפרקה; לא לפני שבאמת העברנו חקיקה היסטורית בעניין כלובי הסוללה, שלא הייתה יכולה לעבור בלי יושב-ראש ועדה שזה נושא ליבה אצלו, ואני גאה שיכולתי לעשות את זה

שרן השכל:       אני חייבת לומר – אני רוצה דווקא כאן כן לומר תודה, וזה לא מובן מאליו, למי שכן פועלים גם בממשלה הנוכחית

שרן השכל:  נכון, יש הרבה דברים שעוד צריך לעשות ושאנחנו נאבקות עליהם ונלחמים עליהם וחקיקות שאנחנו רוצים להביא ושטרם עברו, אבל יש גם דברים שנעשו

שרן השכל:  אני רוצה לומר פה באמת מילה טובה לראש הממשלה שכן מינה יועצת למען בעלי חיים במשרד ראש הממשלה, שעובדת ממש לילות כימים כדי לדאוג לרווחתם של בעלי החיים

שרן השכל:  הנושא של תזונה שלא מן החי הוא נושא שנמצא על שולחן הממשלה, ואני שמחה ומברכת על כך

שרן השכל:  ככל שאני ויסמין וחברים נוספים כאן בכנסת – ככל שזה תלוי בנו, אתם תמצאו כאן שותף מלא כדי לסייע, לעזור ולקדם את הנושא החשוב והנחוץ הזה

שרן השכל:       לסיום, אני רוצה להודות לכל כך הרבה פעילים בארגוני בעלי החיים, ארגונים שעושים גם לילות כימים, יום-יום, מאבקים מטורפים, מאבקי צדק ומוסר אמיתיים למען בעלי החיים, אלו שלא יכולים לבוא להגיד תודה, אבל מספיק שאחר כך מסתכלים להם בעיניים ואתה מרגיש את זה בלב

שרן השכל:  אז תודה רבה לכולכם

אוריאל בוסו: תודה רבה לחברת הכנסת שרן מרים השכל

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת אברהם בצלאל, בבקשה

אברהם בצלאל: צוהריים טובים

אברהם בצלאל:  אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, בראשונה אני רוצה באמת לאחל החלמה מהירה לפצועים ולחזק את ידם של תושבי הדרום, וכמובן של כוחות הביטחון, שפועלים ללא לאות, ובפרט גם בימים אלו, ימים לא פשוטים שעוברים על עם ישראל כולו

אברהם בצלאל:       במסגרת ציון יום צער בעלי החיים, אני רואה לנכון להבהיר נושא זה בראי ההלכה והיהדות

אברהם בצלאל:  הרגישות לאחר, האכפתיות והרצון להיטיב עם הזולת הם בסיס חשוב בעם ישראל ובתורת ישראל

אברהם בצלאל:  בכל ערב שבת אנו אומרים על עקרת הבית "תורת חסד על לשונה"

אברהם בצלאל:  החסד והנתינה כבסיס הבית היהודי – ואף יותר מכך במידותיהם של ישראל, שהם ביישנים, רחמנים, גומלי חסדים – והאכפתיות לאחר הינה אף לבעלי החיים

אברהם בצלאל:       אם נשים לב, גדולי המנהיגים בתולדות עם ישראל היו רועי צאן, ממשה רבנו ועד דוד המלך, כי מנהיג נבחר על פי רחמיו וחמלתו לצאנו, וממילא גם לעמו והיכולת לשים לב לכל אדם באשר הוא

אברהם בצלאל:  בספר שמות מובא המדרש המפורסם על מה שכתוב, "ומשה היה רֹעה"

אברהם בצלאל:  המדרש מסביר את הסיבה שבגינה נבחר משה להנהיג את עם ישראל וקושר זאת להתנהגותו כרועה צאן ולמידת החמלה שגילה כלפי עדרו

אברהם בצלאל:  וכך כותב המדרש: "אמר הקדוש ברוך הוא, יש לך רחמים לנהוג צאנו של בשר ודם כך, חייך אתה תרעה צאני ישראל"

אברהם בצלאל:       בתורה מוזכרת לראשונה הלכה של צער בעלי חיים בפסוק "כי תראה חמור שֹׂנאך רֹבץ תחת משאו וחדלת מעזֹב לו עזֹב תעזֹב עמו"

אברהם בצלאל:  במסכת בבא מציעא, דף ל"ב, עוסקת הגמרא בדין מצוות פריקה וטעינה

אברהם בצלאל:  בתוך הדברים אנו מוצאים שמצוות פריקה קודמת למצוות טעינה, והסיבה לכך היא צער הבהמה, שסובלת מהמשא שעליה

אברהם בצלאל:  דוגמה נוספת – כתוב בפסוק "לא תחסֹם שור בדישו"

אברהם בצלאל:  כאשר השור שרתום למכונת הדיש רוצה לטעום מן החיטה המונחת לפניו, הנח לו לאכול ממנה ואל תחסום את פיו כדי למנוע זאת ממנו על מנת שלא לצערו

אברהם בצלאל:       נפסק להלכה: הרואה בעל חיים חולה, גם אם הוא של אדם אחר או שאינו שייך לאף אדם, מצווה לרפאותו ולמנוע ממנו הצער משום צער בעלי חיים

אברהם בצלאל:  וכן על זה הדרך לאורך התורה כולה, כפי שנאמר בפסוק על הקדוש ברוך הוא: "ורחמיו על כל מעשיו"

אברהם בצלאל:  על האדם להידבק במידת קונו: מה הוא רחום, אף אתה רחום; מה הוא חנון, אף אתה חנון

אברהם בצלאל:       בגמרא מסופר מעשה שמראה לנו את הדייקנות בעניין הזה

אברהם בצלאל:  מסופר על עגל שהיו מובילים אותו לשחיטה

אברהם בצלאל:  ברח העגל ממוביליו והחביא ראשו תחת קפלי בגדו של רבי יהודה הנשיא – הוא בכה משום שלא רצה להישחט

אברהם בצלאל:  אמר רבי יהודה הנשיא לעגל: לך לשחיטה, כי לכך נוצרת

אברהם בצלאל:  אמרו בשמיים: הואיל וזה אינו מרחם על היצורים, יבואו עליו ייסורים, וכך היה

אברהם בצלאל:  רואים שגם כשצריך לשחוט עגל, צריך תמיד לנהוג בבעלי החיים במידה הזאת של רחמנות

אברהם בצלאל:       אין לנו רחמן כקדוש ברוך הוא, אבל עדיין אנחנו רואים שכשהוא ציוונו על מצוות ברית מילה, מצוות שחיטה, כמובן שעל השוחט להקפיד מאוד מאוד על חדות הסכין, על המהירות, וכמובן לצמצם כמה שיותר את הצער

אברהם בצלאל:  הכלל העיקרי בהלכות צער בעלי חיים הוא שכאשר ישנה התנגשות בין צורכי האדם לבעלי החיים, צורכי האדם קודמים

אברהם בצלאל:  האיסור הוא מידתי, אך גם כאשר הותר לצער חיה בשביל צורכי אדם, יש לעשות זאת בציעור המינימלי ובניסיון להפחית מהחיה את סבלה

אברהם בצלאל:       כאן המקום להזכיר את ידידי חבר הכנסת סגן שר החקלאות מר משה אבוטבול, שתחום צער בעלי חיים נמצא תחת אחריותו, לאור בקשתו של השר

אברהם בצלאל:  סגן השר הרב משה אבוטבול – יש לו אוזן קשבת לארגונים ולעמותות, ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה הדוק כדי לפעול בנושא, להביא לצמצום המשלוחים החיים ולהפחתה בסבלם של בעלי החיים המובאים לשחיטה בארץ

אברהם בצלאל:  נפגשתי בלשכתי כבר כמה פעמים בקדנציה הזאת כחבר כנסת חדש עם ארגונים הפועלים בנושא צער בעלי החיים, וביניהם ארגון אנימלס, והבטחתי להמשיך לפעול יחד עם ידידי סגן השר אבוטבול בעניין

אברהם בצלאל:  יהי רצון שנזכה, בעזרת השם, להידבק בדרך התורה ולהקפיד ביתר שאת על מצוות ההימנעות מצער בעלי חיים, כפי שנצטווינו בתורה הקדושה

אברהם בצלאל:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת אברהם בצלאל

אוריאל בוסו:  אם כך, אנחנו נעבור לסיכום של היום

אוריאל בוסו:  סגן שר החקלאות חבר הכנסת הרב משה אבוטבול, בשם שר החקלאות ובשמו

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר הנכבד, ובעיקר, הכי חשוב, אותם אורחים יקרים שלנו – הארגונים שעוסקים במשך שנים רבות ברווחתם של בעלי החיים, ועושים את זה ברובם הגדול בהתנדבות, בנפש חפצה, חלקם גם אל תוך שעות הלילה, להציל בעל חיים שנתקע בתוך מאורה מסוימת; סיפורים באמת מרגשים

משה אבוטבול:       אנחנו מציינים היום בכנסת את היום החשוב הזה – רווחת בעלי החיים

משה אבוטבול:  זה דבר שהוא גם אנושי, גם יהודי, גם מתבקש מאליו, כאנשים שחייבים לגלות חמלה, רחמים

משה אבוטבול:  זה דבר שגם מעוגן כמובן במקורות, בהלכה

משה אבוטבול:  דיברו כאן חברי הכנסת הנכבדים, ודיבר גם ידידי חבר הכנסת אברהם בצלאל, וציין גם את חלקם של המקורות – כמה הקשרים יש בחז"ל, את ההדבקים של הדברים הללו

משה אבוטבול:       בכל הכנסת עצמה היה היום ממש יום מעניין, ובכל הוועדות צוין היום החשוב הזה במידה כזאת או אחרת; כמובן, הכנס שערכה חברת הכנסת הגב' פרידמן, שעשתה עבודה טובה

משה אבוטבול:  יש שיתופי פעולה עם כל מי שהנושא הזה חשוב לו

משה אבוטבול:  אני, כאחד שמונה על ידי השר היקר שלי אבי דיכטר לטפל בכל מערך צער בעלי החיים ומניעת צער בעלי החיים במשרד החקלאות, רואה חובה נעימה לטפל, לשמוע, להקשיב, להאזין

משה אבוטבול:  די אם נציין שממש לפני כמה שבועות ישבנו יחד בלשכתו של השר

משה אבוטבול:  ארגונים רבים מארגוני צער בעלי חיים דנו בסוגיות

משה אבוטבול:  שמענו, האזנו, הקשבנו וכמובן הפנמנו

משה אבוטבול:  אני בטוח שיחד עם רוחו הנחושה של השר ושל המנכ"ל שלנו מר אורן לביא, ויחד עם הצוות המקצועי שלנו, אנחנו נעשה את הכול, באמת את הכול, כדי להגיע למינימום פגיעה בחייהם של אותם בעלי חיים, שאנחנו מחויבים לשלומם, לבריאותם, כדי לא לראות את המחזות הקשים שאנחנו רואים מפעם לפעם בסרטונים שבהם מתעללים בכלבים, בחתולים, בכל מיני בעלי חיים – דבר שגורם לנו לסלידה מאוד מאוד קשה

משה אבוטבול:       אני חייב לציין שהבעיה הזאת קיימת, ואנחנו אמורים למגר אותה בתחום ובשלל דברים; זה יכול להיות גם בלולי העופות וגם בנושא של הובלת בהמות

משה אבוטבול:  חייבים לעשות את הכול כדי שהן לא יסבלו, שאותן בהמות לא יסבלו בהובלה

משה אבוטבול:  אני בעצמי סיפרתי לחברים בארגונים שאני מפעם לפעם, בנסיעות שלי, מצלם את אותן משאיות ובוחן באמת שהם כותבים: רישיון מספר – אם זה נכון או לא

משה אבוטבול:  ההתעללות בבעלי החיים נעשית גם בתחום של סוסים – רואים דברים מאוד קשים – ובעוד כל מיני תחומים של בעלי חיים

משה אבוטבול:  אין באמת הבדל בין אחד לשני

משה אבוטבול:  חובתנו למנוע אותם

משה אבוטבול:  חובתנו לעשות הכול כדי להחמיר הן בחקיקה והן לגבי הפשיעה שנעשית בנושא הזה

משה אבוטבול:       כמובן, זה חייב להיות בצורה מתואמת עם אנשי המקצוע במשרד החקלאות, שגם הם מודעים לעניין

משה אבוטבול:  ההנחיה שלנו, כמובן, היא לתאם כמה שיותר עם אותם ארגונים יקרים, שעושים עבודת קודש

משה אבוטבול:       אני חייב לציין את המקרה המצער שהיה לפני כמה שבועות בכלביית צור משה

משה אבוטבול:  באופן נחוש, השר, אני, מנכ"ל המשרד, פעלנו בצורה אקטיבית מול הכלבייה ומול המעשים הקשים שנעשו שם

משה אבוטבול:  לא הסרנו אחריות ואמרנו: אלה כלבים שבאו מצה"ל או מהרשויות המקומיות

משה אבוטבול:  שמנו הצידה את הזהות של אותם בעלי חיים בכלבייה ומייד טיפלנו, כי הבנו שהדבר הזה חמור ביותר, ואסור לנו לשבת מנגד

משה אבוטבול:       ישנם חוקים שהכנסת חוקקה בעבר; ישנם חוקים שצריך להתאים למציאות הכואבת של היום; ישנם חוקים שעומדים להיחקק כאן בכנסת, חדשים

משה אבוטבול:  המכנה המשותף לכולם הוא שחייבים ליצור קונסנזוס בנושא הזה ולהבין שבדברים האלה של צער בעלי חיים אין לא קואליציה, לא אופוזיציה, אלא כולם

משה אבוטבול:  גם הלובי החקלאי

משה אבוטבול:  כולם יחד או כהצעת חוק ממשלתית או כהצעת חוק שמעוגנת בצורה כזאת של חבורת ח"כים טובים שהנושא הזה כואב להם

משה אבוטבול:  את ההסדרה, את הדברים האלה, אנחנו נעשה ביחד

משה אבוטבול:  אני מונחה לנסות עד כמה שיותר לזרז את העניינים הללו ולטפל בהם

משה אבוטבול:  ביקשתי גם מיועץ החקיקה שלי, מר גולן שליט, שייקח את הנושא הזה ויטפל בו ושיעשה את הכול

משה אבוטבול:  בעבר העברנו כ-40 הצעות חוק

משה אבוטבול:  היום, כסגן שר, אני לא מורשה לטפל באופן ישיר ואקטיבי, להציג הצעות חוק וכו', כמו שר, כמו סגן שר

משה אבוטבול:  אכן, אנחנו נשתף פעולה עד כמה שניתן עם הלובי החקלאי

משה אבוטבול:       אני רוצה לומר לחברים היקרים שנמצאים – אלה שעוד מבינים או לא מספיק משוכנעים

משה אבוטבול:  צריכים לדעת שהתורה, מאמרי חז"ל, המקורות היהודיים שלנו, שזורים בעשרות אם לא במאות מקרים

משה אבוטבול:  כמה חז"ל מקפידים בנושא של צער בעלי חיים

משה אבוטבול:  די אם נציין שבפסוק הכי פופולרי, שאנחנו אומרים כמה פעמים ביום, "שמע ישראל ה' אלוקינו ה' אחד", אנחנו אומרים בצורה הברורה ביותר: ונתתי עשב לבהמתך ואכלת ושבעת – קודם כול לתת אוכל לבהמה, לפני שאתה יושב ואוכל

משה אבוטבול:  ההלכה אומרת: תן קודם כול לבהמה את האוכל ולאחר מכן ואכלת ושבעת

משה אבוטבול:  יש לך ציווי יותר הומני מזה? יש דבר יותר מרגש מזה, שהתורה מקדימה את מאכלה של הבהמה לפני מאכל האדם?     די אם נציין את הפסוק הפופולרי והמפורסם של פריקה וטעינה של חמור שונאך, אפילו אם הוא שונא שלך, אם הוא לא מאותה מפלגה שלך, הוא לא איתך, ועם כל זה, התורה באה ואומרת: עזוב תעזוב עימו; לא כשהוא נופל – עוד לפני זה, תמנע את זה

משה אבוטבול:  אם זה הנושא של לא תחרוש בשור וחמור יחדיו, כי לשור יש יותר כוחות, לחמור פחות כוחות

משה אבוטבול:  לא נדבר על התמונה הפופולרית ביותר שכולם – אולם חלקם לא מכירים אותה; בעולם התורני מכירים – לראות את האיש הצדיק והקדוש רבי אליהו לופיאן, שהיה משגיח בישיבת כפר חסידים, ושם הוא מאכיל חתולה בפתח ביתו, נותן לה לשתות חלב

משה אבוטבול:  כן, כן, גב' פרידמן

משה אבוטבול:  אני לא יודע אם הוא היה ארבעה דורות, אבל הוא עושה בדיוק את אותם מעשים נאצלים שאת עושה

משה אבוטבול:  אנחנו מודרכים בנושא הזה

משה אבוטבול:       ישנם הרבה ספרי הלכה בנושא הזה

משה אבוטבול:  אחד מהם הוא של מורי ורבי, שהיה משגיח בישיבה שלנו, בישיבת איתרי בבית צפאפא בתלפיות, שנפטר לפני פחות משנה, הרב הגאון הרב יואל שוורץ, זכר צדיק וקדוש לברכה

משה אבוטבול:  ספר שלם, מתוך כ-70 ספרים שהוא חיבר, נקרא צער בעלי חיים, מלפני 40 שנה

משה אבוטבול:  יש שם ים של מקורות

משה אבוטבול:      חברים יקרים, אתם אלה שעושים את עבודת הקודש, אני רוצה באמת לסיים את נאומי, ראשית, בבשורה טובה לעם ישראל

משה אבוטבול:  אנחנו מכירים את הבעיה הקשה שקיימת בנושא הזה – לא אפרט בנושא, כי אפילו לדבר על זה קשה – בכל הנושא של האפרוחים והכחדתם

משה אבוטבול:  במכון היקר שלנו, שנמצא במשרד החקלאות, מכון וולקני, ישנו פיתוח ישראלי מדהים שמעורר כבוד, פיתוח של הטלת הביצים ובקיעתן של אותן ביצים לאפרוחות בלבד, כלומר, זה לא יהיה אפרוחים; זה יהיה ממוקד לאותם אלה שאנחנו רוצים אותן – עופות להטלה

משה אבוטבול:  זה ייתן המון המון קידום, שלא יושמדו אלה שכואב לנו לחשוב על זה לבד

משה אבוטבול:  אז האפרוחות זה קידום של מכון וולקני שלנו, של חוקרים ישראלים, וזאת גאווה גדולה לנו ולמדינת ישראל

משה אבוטבול:       ולסיום, אני רוצה לומר לכם שכחלק מהמפגש שלנו אצל השר עם כל ארגוני צער בעלי החיים, אחת מההחלטות, מעבר לדברים של העבודה והעשייה, הייתה שאנחנו, אני והשר, אם ירצה השם, נכנס את כל הארגונים הנפלאים הללו למשימה אחת: לומר לכם תודה, לשמוע אתכם ולתת לכם גם תעודת הוקרה וכבוד על כל מה שאתם עושים ועל כך שאתם מוסיפים כבוד למדינה שלנו, והכול בהתנדבות

משה אבוטבול:  ארגונים יקרים, אנחנו איתכם

משה אבוטבול:  למעשה, אתם מתפרצים לדלתיים פתוחות

משה אבוטבול:  נגיע לכל דבר, נחוקק חוקים, ונעשה את זה בצורה מותאמת, אבל דבר אחד – לתת את ההזדמנות לעשות את זה

משה אבוטבול:  לפעמים אולי כדאי לי להיות על ארבע כדי שקצת תרחמו עלינו ותבינו שאנחנו עושים את זה, אבל בצורה קצת מסודרת, כי אנחנו במדינת חוק, ותאהבו גם אותנו, למרות שאנחנו הולכים על שתיים

משה אבוטבול:  תודה רבה לכם

משה אבוטבול:  אני מעריך את עשייתכם הברוכה

משה אבוטבול:  בשמי ובשם השר, תמשיכו להצליח, תצליחו להמשיך

משה אבוטבול:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה לסגן שר החקלאות ופיתוח הכפר משה אבוטבול

אוריאל בוסו:  היה צריך גם לציין את הלכות השחיטה, אגב

פנינה תמנו: כל הכבוד, סגן השר

פנינה תמנו:  איזה מרגש

פנינה תמנו:  צריך להעלות אותך לדרגת שר

פנינה תמנו:  מה זה סגן שר עם כאלה דברים

משה אבוטבול: לאט-לאט

אוריאל בוסו: סגן השר, הלכות השחיטה, שצריך לבדוק, כל כמה תרגולות בודקים את חידוד הסכין כדי שחלילה לא יהיה צער

שרן השכל: בוסו, צריך לבדוק שבמשחטות אכן דואגים לכשרות

שרן השכל:  יש המון המון משחטות שבסוף אתה מגלה שיש שם צער בעלי חיים ולא שוחטים את זה בצורה הזו, ועדיין שמים על זה הכשר

אוריאל בוסו: אז קודם כול זו הונאה אמיתית, אבל אני מתכוון להלכה

פנינה תמנו: זה חמור

פנינה תמנו:  הוא הראשון שיבקש ממך את השמות

אוריאל בוסו: ההלכה מחייבת

אוריאל בוסו:  לוקחים את הסכין ובודקים כחוט השערה, שלא יהיה צער

אוריאל בוסו:  זו הנקודה

אוריאל בוסו:       תודה רבה לכל היוזמים והנואמים והנואמות בנושא הכל-כך חשוב הזה

אוריאל בוסו: אם כן, רבותיי חברי הכנסת, נעבור לנושא הבא בסדר-היום – ציון יום למאבק בגזענות

אוריאל בוסו:  ראשונת הדוברים – חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, שגם הובילה את הנושא הזה בכובעה כשרת העלייה והקליטה

פנינה תמנו: שלום שלום, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, סגן שר החקלאות

פנינה תמנו:  היום אנחנו מציינים בכנסת ישראל, כפי שאמרת, את היום הבין-לאומי למאבק בגזענות

פנינה תמנו:  את הדיון הזה אני רוצה לפתוח בדבריו של המנהיג המנוח נלסון מנדלה, שאמר: אנשים לומדים לשנוא, ואם ניתן ללמדם זאת, ניתן ללמדם לאהוב, כי האהבה קרובה לליבו של האדם יותר מאשר ניגודה

פנינה תמנו:  אני חושבת שהמשפט הזה הוא תמצית של היות האדם קרוב לאהבה יותר מאשר לשנאה, ושאין זו גזרת גורל לשנוא אנשים

פנינה תמנו:  זה שורש כל רע

פנינה תמנו:       שלום, השר אמסלם

פנינה תמנו:  לגזענות פנים רבות ודרכים רבות שבהן היא מתפרצת, פוגעת ופוצעת בני אדם

פנינה תמנו:  ללא ספק השורש העיקרי שלה נובע משנאה, שנאת אדם באשר הוא אדם שנברא בצלם

פנינה תמנו:  בחברות רבות היא נגע רע אשר מעיב על שלום פרטים, קבוצות וציבורים שלמים

פנינה תמנו:  לצערנו, זה קיים בהרבה מדינות בעולם, וגם בחברה שלנו

פנינה תמנו:       התברכתי להיוולד אישה, בת גאה לקהילה היהודית מאתיופיה, שחומת עור, מה שנקרא "אישה שחומה גאה"

פנינה תמנו:  מרבית המטען הערכי בחיי ומה שעיצב את דמותי הוא חוויותיי מאז שחר ילדותי ועד עצם היום הזה

פנינה תמנו:  בחיי הבוגרים בחרתי להצטרף לפוליטיקה ולשרת את החברה הישראלית מכאן, מבית המחוקקים, ומה שעומד כנר לרגלי זה המאבק באפליה וגזענות, בוודאי כשאנחנו קבוצת היהודים כהת העור היחידה, "השחורים" נקרא לזה, בתוך החברה הישראלית

פנינה תמנו:  לצערי, ברבות השנים הבנתי את חוויות הגזענות והאפליה ואת הרס שהיא זורעת, למדתי שיש חובה להיאבק בה ושיש צורך גדול לחנך, להסביר לפרטים, לקבוצות, לקהילות ולחברות שלמות מהי בכלל גזענות, מהי חוויית הגזענות, מה זה עושה לנפש האדם, כמה זה יכול לרסק, כמה זה יכול להשחית, כמה זה יכול לפגוע בדורות שלמים

פנינה תמנו:  כולכם זוכרים את מחאות 2015 של צעירים וצעירות ממוצא אתיופי, וגם 2019; הכאב הגדול – דור שלם, דור צעיר שיוצא לרחובות מהכורח, מהחובה, ממציאות קשה, לא מרצון, לא מחדווה ולא מאהבה

פנינה תמנו:       אומרים: אדם הוא סך חוויותיו ותבנית נוף מולדתו, אמרתי קודם

פנינה תמנו:  כילדה, צעירה, עולה חדשה – הייתי בת חמש, אמסלם, הייתי בת חמש כשראיתי בפעם ראשונה את המנורה של הכנסת, שנתיים אחרי שהגעתי לישראל

פנינה תמנו:  הגעתי להפגין עם אבא שלי ועם סבא שלי, זכרו לברכה, שהוא קייס שטו מהרט, נשמתו עדן

פנינה תמנו:  ההורים שלנו, שעוד לא למדו בכלל לדבר עברית, הגיעו להפגין כאן כי פקפקו ביהדות שלהם ורצו לעשות להם גיור בעורמה

פנינה תמנו:  והם אמרו: אנחנו נפתח בשביתת רעב, נחזור לחיות כיהודים באתיופיה, ולא שיפקפקו ביהדות שלנו כאן, בישראל

פנינה תמנו:  שנים אחר כך, בגיל 15, מצאתי עוד פעם את עצמי מול הכנסת בהפגנה, וכולנו מכירים את הפרשה המזעזעת של תרומות הדם, השמדת תרומות הדם

פנינה תמנו:  אני חשבתי שזה יום חופש מבית הספר

פנינה תמנו:  לצערי, קיבלתי שיעור באזרחות שהוא מאוד מאוד קשה

פנינה תמנו:       והיום בבוקר אני פותחת את העיתונים, וחושף העיתונאי אדיר ינקו שיש סלקציה, ויש שחורופוביה, ויש גזענות כלפי תינוקות ישראלים – נמצא כאן חברי חבר הכנסת משה סולומון – שנולדו בארץ, חלק מההורים נולדו בארץ, ועדיין מבקשים לעשות רק להם חיסון נגד שחפת

פנינה תמנו:  תקשיבו, גם אני נתקלתי בזה

פנינה תמנו:  הבעיה העיקרית היא שלא מבקשים את זה ממדינות שיש בהן את אותו אחוז של שחפת שיש באתיופיה

פנינה תמנו:  דילגו על רוסיה, על מולדובה, דרום אפריקה – מדינות שעל פניו, אם זה באמת לקדם את בריאות הציבור, מה היו אמורים לעשות? לדרוש גם מהתינוקות האחרים לעשות את החיסון

פנינה תמנו:  ואני אומרת: עד מתי? לא לומדים מההיסטוריה? רק לא מזמן תלמידות מנתיבות, המורות שלהן התגזענו אליהן; הפרשה של האולפנה, מזרחיות מול אשכנזיות

פנינה תמנו:  לא לזה ייחלנו

פנינה תמנו:       ואני אומרת לך, המאבק בגזענות הוא לא רק מנת חלקן של הקבוצות המוחלשות, כולל ערבים, ילדים שסופגים את זה יום-יום, נשים שמסתובבות כל הזמן עם חיג'אב וכל הזמן עם מבטים

פנינה תמנו:  זה צריך להיות משימה עליונה של מדינת ישראל, של ממשלת ישראל, מתוך הכרה והבנה שצריך פה חינוך, אכיפה, ענישה, הקצאת משאבים

פנינה תמנו:  ואני יכולה להגיד - - -     

אוריאל בוסו: תודה

פנינה תמנו: סליחה, אדוני

פנינה תמנו:  עוד קצת, גם כמי שבאמת ציינה את היום

פנינה תמנו:  אני יודעת, אני מתנצלת

פנינה תמנו:  וכמובן ייצוג הולם, ונמצא כאן השר אמסלם

פנינה תמנו:  לפני יומיים דיברנו על כך שצריך ייצוג, ואני יודעת שאתה נלחמת בעבר על העלייה מאתיופיה, ולצערי, לא שמו שקל בממשלה הזו

פנינה תמנו:  נהיית עכשיו שר

פנינה תמנו:  אני מאמינה, ואני אומרת זאת בצער, שאתה תהיה בין הבודדים שיצטרכו להיאבק על זה שוב

פנינה תמנו:  יש הכרה ותודה של הקהילה בנושא הזה, ואני יודעת שאתה הולך לקדם גם דירקטורים יוצאי אתיופיה, ואני רוצה לברך אותך

פנינה תמנו:      	כולנו צריכים לשנס מותניים, כולנו צריכים להיות שותפים למאבק הזה, ולא רק מי שנפגע מגזענות

פנינה תמנו:  אדוני היושב-ראש, תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה לחברת הכנסת פנינה תמנו

אוריאל בוסו:  הדוברת הבא – חברת הכנסת שלי טל מירון, בבקשה

אוריאל בוסו: - - -   

אוריאל בוסו: סליחה, לא מופיע לי בדף שאתה רשום

אוריאל בוסו:  אז חבר הכנסת עמית הלוי

אוריאל בוסו:  תביאו לי דף מעודכן

אוריאל בוסו:  מתנצל, זה מה שיש לי פה

עמית הלוי: אדוני היושב בראש, השר אמסלם, חברותי וחבריי לכנסת, היום הזה נקבע בכנסת כיום לציון המאבק בגזענות, ובכל מאבק, הכרחי שנדע במה אנחנו נאבקים, מהי גזענות, וממילא נבין גם מהם הכלים הדרושים לנו למאבק בה

עמית הלוי:       ואני שואל היום – חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, שיזמת פה את הדיון – מה היא גזענות

עמית הלוי:  אני שואל את זה כיוון שבשנים האחרונות השימוש הרווח בתיוג הזה "גזען" מלמד שיש יותר מתשובה אחת על השאלה הזו, ורוב התשובות גורמות, לצערי, לנזק נוראי לחברה שלנו בכלל, ונזק מיוחד למאבק בגזענות, בגזענות האמיתית

עמית הלוי:       אז מה היא גזענות? הגזענות שהתפתחה במאה ה-19, בהמשך לדרוויניזם, והגיעה לשיא המפלצתי שלה במשטר הנאצי, קבעה דבר אחד: אם אתה ממוצא ביולוגי מסוים, מגזע מסוים, אתה נחות מטבעך, וזה לא בר-שינוי

עמית הלוי:  זאת תורת הגזע על רגל אחת

עמית הלוי:  אז במשטר הנאצי זה הביא להשמדה טוטלית, ובמקרים אחרים זה הביא לפגיעה חמורה או פגיעות חמורות בזכויות אדם

עמית הלוי:       ומה עומק השקר והרוע בגזענות הזאת? דבר ראשון, מחיקת צלם אלוהים שבאדם; צלם אלוהים שמאפשר, שאומר למעשה שכל אדם יכול להתגבר על כל נתוני הפתיחה שלו: מוצא, מנת משכל, מעמד ואפילו נתונים גנטיים

עמית הלוי:  בתורת הגזע, אצל הגזענים, אין צלם אלוהים

עמית הלוי:  האדם הוא יצור ביולוגי, סך כל איבריו, נטול נשמה ושבוי בנתוני הפתיחה שלו לעד

עמית הלוי:       והדבר השני בגזענות, שהוא לא פחות חמור, הוא הפגיעה באחווה האנושית

עמית הלוי:  אצל הגזענים אין אחווה

עמית הלוי:  כיוון שאין תוחלת בעזרה ליצורים נחותים, אין טעם לסייע, להיות בקשר בכלל, עם עמים מגזעים פגומים

עמית הלוי:  זוהי גזענות, אבל חברותיי וחבריי לכנסת, זוהי הגזענות הרעה של המאה ה-20

עמית הלוי:  אבל בדיוק ההגדרה הזאת מבהירה שלא כל הבחנה ולא כל העדפה היא גזענות

עמית הלוי:  ממש לא

עמית הלוי:  חברת הכנסת פנינה, פתחת בנלסון מנדלה עם שנאה; לא כל שנאה היא גזענות

עמית הלוי:  גם שנאה – לא כל שנאה

עמית הלוי:  יש שנאה ואהבה; היא יכולה להיות – היא לא בהכרח גזענות

פנינה תמנו: שורש הגזענות

עמית הלוי: עמים ומדינות עושים הבחנות, ולבני אדם יש הבחנות, והן לגיטימיות, ויש העדפות, והן לגיטימיות

עמית הלוי:  ואנחנו מבחינים, כידוע לך, בין מישהו שהוא מהמשפחה שלי לבין מי שהוא לא מהמשפחה שלי, וזה לגיטימי

פנינה תמנו: לא

פנינה תמנו:  אמרתי: אין גזענות בלי שנאה

עמית הלוי: ואנחנו מעדיפים את בני העם שלנו - - -     

פנינה תמנו: אני אמרתי שאין גזענות בלי שנאה

פנינה תמנו:  אחד השורשים העמוקים

עמית הלוי: זה משהו אחר

עמית הלוי:  הבנתי

עמית הלוי:  אבל יש העדפות, והן לגיטימיות

עמית הלוי:  אנחנו מעדיפים את בני העם שלנו על פני עמים אחרים, וזה לגיטימי

עמית הלוי:  כידוע, אנחנו לא מכניסים כל אחד לבית שלנו, וזה לגיטימי

עמית הלוי:  גם לא כל מי שעובר בנתב"ג, כידוע, מקבל את כל הזכויות של אזרחי ישראל

עמית הלוי:  הדברים הללו הם דברים פשוטים, אבל במאה ה-21 זה כבר לא לגיטימי

עמית הלוי:  למה? כי כל העדפה הפכה לגזענות

עמית הלוי:  איזו זילות, זילות נוראית של השימוש במושג הזה

עמית הלוי:  כל מי שמבחין, כל מי שמעדיף, הופך לנאצי

עמית הלוי:  גם כאן, כל יום – נאצי, גזען

עמית הלוי:       חברותיי וחבריי לכנסת, כשהופכים כל אדם לנאצי, אז נאצי הופך לאדם, כי הורסים את אמות המידה שלנו

עמית הלוי:  הכול הופך לגזענות

עמית הלוי:  אפשר להתווכח על העדפות, אפשר להתווכח על הבחנות, לגיטימיות יותר או פחות, אבל לא לבוא אלינו, אדוני היושב-ראש, ולהפוך כל העדפה לגזענות

עמית הלוי:      עכשיו, זה לא תמים

עמית הלוי:  זה לא קרה לנו כך סתם, שכל דבר - - -     

פנינה תמנו: לא, אתה תוקף את הגזענות?     

עמית הלוי: זה לא תמים – תקשיבי שנייה עד הסוף, כי זה לא תמים, פנינה

עמית הלוי:  זה לא תמים שכל דבר הפך בשנים האחרונות לגזענות

עמית הלוי:  זה קרה כי בשנים האחרונות - -      

עאידה תומא סלימאן: אולי בגלל שיש גזענות?      

עמית הלוי: - - בשם הפרוגרס, בשם הקדמה, בשם הפרוגרס - -     

קריאה: בגלל הקדמה - - -     

עמית הלוי: - - יש אנשים וגם גורמים - -      

אוריאל בוסו: חברות הכנסת, אתן תכף עולות לנאום

פנינה תמנו: חבר הכנסת - - -     

עמית הלוי: - - שמנהלים מאבק לא בגזענות; הם מנהלים מלחמה חסרת גבולות בזהות שלנו – בזהות הלאומית, בזהות הדתית, בזהות האישית וגם בזהות האזרחית

עמית הלוי:  הלאומיות הפכה מבשורה לאיום

פנינה תמנו: איך אתה מציע - - -     

עמית הלוי: אני כבר אציע

עמית הלוי:  זהות דתית חזרה להיות – כמו אצל מרקס, אגב – אופיום להמונים, תודעה כוזבת

עמית הלוי:  כל הזהויות הן הבניות חברתיות פיקטיביות

עמית הלוי:  כל זהות הפכה להיות אוטומטית, בהכרח, שלילת האחר

עמית הלוי:  כן, פלורליזם אמיתי פתאום זר לחבורה הזאת

עמית הלוי:  זה המאבק הגדול היום במערב, וגם אצלנו בישראל

עמית הלוי:       ומה עושים הניאו-מרקסיסטים הללו, אדוני? מתנגדי הזהות הפרטיקולרית באשר היא, מה הם עושים במאבק לזהות? כאן מגיעה הגזענות, הגב' פנינה תמנו שטה

עמית הלוי:  כאן מגיעה הגזענות

עמית הלוי:  הם מגייסים במאבק בזהות הלאומית והדתית והפנימית – מגייסים את הגזענות

אוריאל בוסו: נא לסיים

עמית הלוי: אתה אוהב את העם שלך – הם צועקים עליך: אתה גזען

עמית הלוי:  אתה נאמן לזהותך המינית או הדתית – אומרים לך: אתה גזען

אוריאל בוסו: נא לסיים

עמית הלוי: אני מסיים

עמית הלוי:  ולסיום, אדוני היושב-ראש, מה האבסורד הכי גדול? החבורה הזאת, שמשתמשת בגזענות - -     

פנינה תמנו: אתה עכשיו מגן על קבוצת הרוב

עמית הלוי: - - שצורחת "גזען" על כל סממן של זהות, על כל העדפה – מה האבסורד הכי גדול?     

פנינה תמנו: אתה מגן על קבוצת הרוב - - -     

נעמה לזימי: - - -     

עמית הלוי: האבסורד הכי גדול הוא שזו החבורה שמייצרת את הכי הרבה שנאה, שנאה שיטתית - - -     

פנינה תמנו: אני לא מאמינה

פנינה תמנו:  ביום הגזענות הוא מגן על קבוצת הרוב

נעמה לזימי: - - -     

עמית הלוי: אלו שלא צבע העור שלהם – צבע הבגד שלהם שחור; שמיקום הבית שלהם לא בצד הנכון של הקו הירוק - - -     

קריאות: - - -     

עמית הלוי: רגע

עמית הלוי:  והשיא, שיא החרפה – אדוני היושב-ראש, צריך לומר את זה כאן, כי זה לא מזמן - -     

נעמה לזימי: - - - מדבר על גזענות - - -     

עמית הלוי: - - שיא החרפה זאת השוואת הציונות לגזענות

עמית הלוי:  המפעל הכי גדול של הזהות היהודית, של המסורת היהודית, שהיא פתוחה לכל אדם, שהיא מכבדת כל אדם, שמעולם לא חלמה לשנוא אדם יחיד או עם – עליהם אתם אומרים שזאת גזענות? על הציונות? אין בושה

עמית הלוי:  ובזה אני מסיים, אדוני היושב-ראש: כל הפוסל במומו פוסל

עמית הלוי:  כיוון שאלו שרוממות ההתנגדות לגזענות בפיהם, למעשה דווקא אצלם הגזענות הזאת נגד העם היהודי - -     

פנינה תמנו: אז מה זה אומר, שאני גזענית?      

עמית הלוי: - - האנטישמיות החדשה נגד מדינת ישראל - -     

פנינה תמנו: אתה אומר שאני גזענית?      

עמית הלוי: - - היא שבוקעת מגרונם ומליבם

עמית הלוי:  ולכן, מי שרוצה לשאת באמת את המאבק בגזענות, צריך להיאבק גם באלו שבמסווה של גזענות מאיימים על הזהות שלנו כבני אדם, כיוון שהם נגועים בגזענות בעצמם, בגזענות עמוקה נגד העם היהודי במדינת ישראל

עמית הלוי:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:       הדוברת הבאה – חברת הכנסת שלי טל מירון, ובינתיים - -     

פנינה תמנו: - - - אני גזענית?     

אוריאל בוסו: - - תוך כדי שתעלי, אנחנו רוצים לקדם בברכה לכנסת ישראל - -     

פנינה תמנו: אני מגישה תלונה לוועדת האתיקה - - - אני גזענית

אוריאל בוסו: - - את שבט דרור מרכז ירושלים

אוריאל בוסו:  ברוכים הבאים

אוריאל בוסו:  מי שמוביל אותם הוא גם סגן יושב-ראש הכנסת משה קינלי טור פז

אוריאל בוסו:  ברוכים הבאים

אוריאל בוסו:  בהצלחה לכולם

אוריאל בוסו:      חמש דקות לרשותך

שלי טל מירון: תודה רבה, אדוני היושב בראש

שלי טל מירון:  כנסת נכבדה, אורחים נכבדים, נחמד לראות אתכם

שלי טל מירון:       "ואהבת לרעך כמוך" – כלל לא הייתי צריכה לנאום אם היינו מקבלים את הכלל הזה, וזו בעצם תמצית העניין

שלי טל מירון:  הרבה לא יודעים שהנוסח הזה מופיע לא רק ביהדות אלא גם בנצרות ובדתות אחרות, וזה אומר הרבה

שלי טל מירון:  המצווה לאהוב את האחר היא לא רק מצווה דתית, היא המצווה האנושית הבסיסית ביותר

שלי טל מירון:  אהבת הבריות היא סוגיה חוצת דתות, ומכאן לא קשה כלל להבין את חשיבותה

שלי טל מירון:  זהו בסיס השותפות האנושית

שלי טל מירון:       אי שם לפני 75 שנים היה נדמה שמדינת ישראל אכן תהווה דוגמה ומופת לחיי שותפות בין תרבויות שונות, סולידריות עדתית וגיוון תרבותי תחת אותה קורת גג – כזאת דמיינו אותה, כזאת דמיינו אותה אבותינו, כור היתוך אמיתי

שלי טל מירון:  אך מבחן המציאות מציג תוצאות אחרות לגמרי

שלי טל מירון:  הוא מציג מציאות עגומה למדי

שלי טל מירון:  כחלק ממציאות זו, במשך השנים השלטון בישראל מקיים אפליה ממוסדת כנגד מגזרים שונים ובוחר לשמור את ההגמוניה של המחזיקים בכוח

שלי טל מירון:  פנינה, שנאמה פה לפניי, דיברה על האוכלוסיות השונות הנפגעות במהלך השנים מאפליה בחסות המדינה על בסיס יום-יומי

שלי טל מירון:  אני חלק מהאוכלוסיות האלה, אוכלוסיית הנשים בישראל – אוכלוסייה שמהווה רוב במדינה, אך מופלית ומוקטנת במשך שנים; אוכלוסייה שנתקלת מדי יום בתקרות זכוכית, באפליה מגדרית ובהקטנה

שלי טל מירון:  כל אלו מורגשים - - -     

עמית הלוי: - - -     

שלי טל מירון: 	קודם כול, אני בונה טיעון, ולא הפרעתי לך, ואני אשמח שלא תפריע לי

שלי טל מירון:  אחר כך אנחנו יכולים לקיים דיון

אוריאל בוסו: כן, כל אחד יציג – זאת בדיוק מטרת היום

אוריאל בוסו:  מכל קצוות הקשת, מכל הסיעות, כל אחד, באספקט שלו, קורא לזה גזענות או אפליה, וזאת המטרה

עמית הלוי: - - -     

שלי טל מירון: עמית, אין לי שום - - -     

אוריאל בוסו: אבל הם חלקו עליך לחלוטין כשאתה קראת לדברים אחרים גזענות או אנטישמיות, אז היא תגיד שלא

אוריאל בוסו:  בשביל זה אנחנו מציגים את הכול

שלי טל מירון: וגם כיבדתי ולא הפרעתי, ואני אשמח מאוד לקיים איתך דיון על זה אחר כך

שלי טל מירון:  אני בעד שיח

אוריאל בוסו: קטעו לך את חוט המחשבה

שלי טל מירון: כל אלה – אנחנו דיברנו על נשים ואפליה מגדרית והקטנה של נשים – מורגשים כפליים אם את אישה בקבוצה מודרת מראש: אישה ערבייה, חיילת אתיופית, תלמידת אולפנה מזרחית ועוד ועוד ועוד

שלי טל מירון:  כל אלה חוות גזענות כפליים רק בגלל שנולדו כנשים לקבוצות מודרות בחברה הישראלית

שלי טל מירון:  הן משלמות מחיר כפול

שלי טל מירון:  עצם זה שנשים מלכתחילה נתקלות בקושי במציאת עבודה, בחשיפה מוגברת לאלימות מינית, בהסללה למקצועות מסוימים, הופך את אותן נשים שגם שייכות לקבוצות מופלות למוחלשות עוד יותר

שלי טל מירון:       אני קוראת לכולנו כאן להתעורר ולקרוא: לא עוד

שלי טל מירון:  זה אינו עניין פוליטי, ולא משנה באיזה צד של הקשת הפוליטית כל אחת ואחד מכם נמצאים

שלי טל מירון:  מדובר באנושיות וביכולת לאהוב את האחר, שלצערי הפכו לנכסים נדירים כאן במשכננו

שלי טל מירון:  זוהי חובתנו כנבחרי הציבור במדינה שעודנה דמוקרטית

שלי טל מירון:  כולנו, מימין ומשמאל, צריכים לקבל עלינו את הרעיון שאסור שאף אזרח יהיה אזרח סוג ב'

שלי טל מירון:       המציאות שבה ישנם מגזרים שלמים שזוכים לאפליה מבנית ומוסדית במשך דורות היא מציאות פסולה שיש לשים לה קץ

שלי טל מירון:  שם נמדדת ההצלחה של כל אחת ואחד מאיתנו

שלי טל מירון:  המחשבה כי נכון להיום ישנן אוכלוסיות שלמות שהשלימו עם העובדה כי מבחינת השלטון הן פשוט לא מספיק חשובות אמורה לצבוט לכולנו

שלי טל מירון:  אף אחד לא צריך להרגיש שהשלטון מפלה אותו – לא מזרחים, לא ערבים, לא חרדים, לא אתיופים, לא נשים

שלי טל מירון:  אסור לנו לאפשר מציאות שבה אזרחים מרגישים שהם סוג ב'

שלי טל מירון:  יש לנו דרך לא קצרה להגיע לשם, למקום של שוויון אזרחי מלא במדינה

שלי טל מירון:       אבל דווקא במציאות הזו, לצערי, מנצח לו שלטון קיצוני שממהר להשמיד את כל שומרי הסף של השוויון במדינה הזאת

שלי טל מירון:  אתם יודעים, אני רואה בקמפיין המתוכנן של הקואליציה כלא לעניין בלשון המעטה

שלי טל מירון:  באמת, מפלגות השלטון לוקחות את אחת הסוגיות הכי כואבות של החברה הישראלית, שקשורה להכול – לפערים המעמדיים והגיאוגרפיים והתרבותיים, שבאמת מצריכים עוד תיקון היסטורי, שעדיין לא הגענו אליו – והופכות אותו לקמפיין בעד הפיכה משטרית שהם מנסים לעשות

שלי טל מירון:  צר לי על הניצול הפוליטי של הנושא הכאוב הזה

שלי טל מירון:       ובכן, בימים אלו הנאום הזה מקבל משמעות יתרה

שלי טל מירון:  אנו נמצאים בשיאו של מאבק על עתידנו כמדינה דמוקרטית, מדינה שלה הזכות להוות בית עבור כל אזרחיה, ואני מדגישה: כל אזרחיה

שלי טל מירון:  אנו נמצאים בשיאו של מאבק שיכריע אם לכל הזוגות האוהבים במדינה מגיע להקים משפחה; אם אוכלוסיית הבדואים בפזורה חשובה לא פחות מפיתוח ערים מרכזיות

שלי טל מירון:       אם יורשה לי, כיום גדל בישראל דור חדש שמסתכל עלינו, דור שעדיין מאמין שהכול אפשרי

שלי טל מירון:  בואו ניתן להם תקווה ונסלול להם את הדרך לשם

שלי טל מירון:  לצערי, סרטון בנות האולפנה הוא לא מקרי

שלי טל מירון:  פנים כהות, סלסולים ושפת רחוב הם הדרך שבה הן מתארות לעצמן בנות מזרחיות שהן בקושי פוגשות

שלי טל מירון:  והאמת, אני לא מיהרתי להאשים את הבנות הצעירות האלה

שלי טל מירון:  אני מאשימה הרבה גורמים מסביב: את המורים שמתנערים מאחריות; את הפוליטיקאים שמפחיתים בחשיבות של העניין, כן כן, אנחנו, כולנו, כל הפוליטיקאים; מאשימה את האחראים במוסד שלא עצרו את זה והשתתפו בסרטון, וכמובן את אלה שמתגוננים ואומרים שפעם התארחה באולפנה רבנית תימנייה

שלי טל מירון:  זה רק מעצים את גודל הניתוק ואת גודל הבעיה

שלי טל מירון:  זה לא צץ עכשיו, זו אותה גזענות ישנה שמתעצמת ומשתכללת

שלי טל מירון:  למה מגיע לנו חברה משוסעת מתמיד, שכל אוכלוסייה בה מתעבת את האוכלוסייה שלא נמנית איתה?      לסיום, כוחנו החברתי נמדד בימים אלו

שלי טל מירון:  לצערי, לממשלה יש נושאים אחרים שהיא עוסקת בהם, ולא בלחימה בשסעים המתעמקים, ולכן החובה מוטלת עלינו, האזרחים

שלי טל מירון:  אל לנו לשתוק נוכח שנאת האחים שמעמיקה בעם

שלי טל מירון:  עלינו להילחם בכל ניצן של גזענות ולעקור אותו מהשורש

שלי טל מירון:  עלינו לדרוש חינוך לקבלת האחר, חינוך לסלידה מהגזענות וההסתה

שלי טל מירון:  עלינו לדרוש בעבור עתיד ילדינו חינוך שמתבסס על ערכי שוויון וקבלה

שלי טל מירון:  הרי אם לא, לא יאחר הרגע שבו אפילו לא נמצמץ כאשר ימנעו מעוד בחור ממוצא אתיופי להיכנס לסופר או מעוד נשים מזרחיות להתקבל למקומות רק בגלל מוצאן

שלי טל מירון:  אם רגע זה יגיע, נדע שנכשלנו כמדינה, כחברה, כבני אדם

שלי טל מירון:  תודה לכם

אוריאל בוסו: תודה רבה לחברת הכנסת שלי טל מירון

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת ארז מלול, בבקשה

ארז מלול: אדוני היושב-ראש, כבוד השר אמסלם, כך מנצחים את הגזענות

ארז מלול:  בסדרת ראיונות שהעניק לתקשורת נשיא בית המשפט העליון לשעבר השופט ברק, ידידו של השר אמסלם, הוא נשאל: איך בכל תקופת כהונתך ולפני זה לא הצלחת למנות שופט מרוקאי? מרוקאי אחד לבית המשפט העליון

ארז מלול:  השופט ברק הפתיע בתשובה – הוא אמר: לא מצאתי, או לא מצאנו, שופט מרוקאי מתאים

ארז מלול:  חיפשנו ולא מצאנו

אופיר כץ: עיראקים היו? תגיד

ארז מלול: אולי אחד, השופט מני

אוריאל בוסו: אדמונד, השופט אדמונד

ארז מלול: אדמונד היה אחרי זה

אוריאל בוסו: אדמונד לוי

ארז מלול: משפט של עליונות, של גזענות

ארז מלול:  "לא מצאנו" – אנחנו המחפשים, הגדולים, ואנחנו צריכים למצוא את הקטנים

ארז מלול:  רבים, חכמים וטובים ממני כבר הוכיחו כמה המשפט הזה הוא גזעני, שקרי ולא נכון

ארז מלול:  היו וישנם שופטים ועורכי דין מרוקאים מעולים, אבל הם לא התאימו לאקטיביזם השיפוטי של ברק, ומה לעשות, הם גם לא היו בצבע הנכון

ארז מלול:  ואני מצטט את מה שהשיב פרופ' יובל אלבשן, מהצד השמאלי של המפה, על הטענה של ברק שהוא לא מצא שופטים יוצאי מרוקו שהתאימו לתפקיד שופט

ארז מלול:  פרופסור אלבשן מצא גם מצא מספר לא מבוטל של שופטים שכל מה שעצר את קידומם לערכאות הגבוהות היה העובדה שהיותם מיוצאי מרוקו ועדות המזרח, והוא הביא דוגמאות: השופט בכור שלום שטרית היה שופט עוד בתקופה של השלטון הבריטי ונאלץ לפרוש מכס השיפוט לאחר שנקבע שלא ראוי למנות אותו למשרה רמה יותר

ארז מלול:  כזה היה גם גורלו של ד"ר אהרן שמש, יליד ביירות, שכיהן כשופט בבית המשפט המחוזי בחיפה

ארז מלול:  הוא ביקש להתקדם, אבל כל הזמן קידמו אחרים – את אגרנט וחבריהם

ארז מלול:  הד"ר שמש נפטר בגיל 70 מלא אכזבות מאי-קידומו

ארז מלול:  היה השופט יעקב אזולאי בבית המשפט המחוזי בחיפה, ונקבע כי השכלתו דומה להשכלה משפטית ערבית, מהעולם הערבי – לא מתאים לאוויר, לאקלים האשכנזי האליטיסטי

ארז מלול:       אבל לא על ברק באתי לדבר היום אלא על אדם אחר

ארז מלול:  היה איש גדול, גדול באמת, שברק אולי לא ידע כמה הוא גדול, מורנו הרב עובדיה יוסף זצ"ל

ארז מלול:  הרב עובדיה יוסף ידע מה זה גזענות ואיך להילחם בגזענות

ארז מלול:  בשנות השמונים הוא ראה שאין הרבה מנהיגים ספרדים, אין תלמידי חכמים ספרדים, אז מה הוא עשה? עשה מעשה

ארז מלול:  במקום להגיד: לא מצאתי וזה מה שיש, הוא לקח את יושב-ראש התנועה, הרב אריה דרעי, וביחד הם הקימו תנועה בכנסת, ברשויות המקומיות

ארז מלול:  והוא אמר: אם אין גדיים, אין תיישים

ארז מלול:  כדי שיהיו רבנים, צריך להקים מוסדות

ארז מלול:  כדי ללכת בקומה זקופה, צריך שיהיו מוסדות חינוך שידאגו לנוער בפריפריה – קריית מלאכי, שדרות, באר שבע, דימונה, ירוחם – בני עדות המזרח, שהמדינה שכחה אותם והם הידרדרו לפשע

ארז מלול:  והוא עשה מעשה – הקים ביחד עם הרב אריה דרעי את רשת החינוך התורנית, רשת מעיין החינוך התורני, שהיום נושאת את שמו של מרן, שנקראת רשת בני יוסף

ארז מלול:  והרשת פתחה עוד ועוד תלמודי תורה לבני עדות המזרח, עוד ועוד בתי ספר לבנות – מערכת חינוך מפוארת שמוציאה פירות, שהוציאה פירות

ארז מלול:  רואים את התוצאה

ארז מלול:  הרב אוריאל בוסו, לתפארת המוסדות, מוסדות שלומדים בהם לימודי ליבה, על-יסודי, תיכון לבנות, ועוד מסגרות מפוארות

ארז מלול:       יושב-ראש התנועה הרב אריה דרעי פעל ללא לאות, ושילם על זה מחיר כבד, כדי להשיג תקציבים, כדי שהמוסדות האלה יצליחו

ארז מלול:  את התוצאות אנחנו רואים היום – איך אנחנו הולכים בקומה זקופה 30 ו-40 שנה אחרי זה

ארז מלול:  הרשת המפוארת של מוסדות החינוך בכל רחבי הארץ

ארז מלול:  ואי-אפשר גם להתעלם מהמהפכה שיש בעולם הישיבות הספרדיות, שאנחנו היום רבים יותר, בלי עין רעה, גם מהישיבות האשכנזיות, ורבים וטובים מהמוסדות האשכנזיים רוצים להצטרף אלינו

ארז מלול:       ופנינה כבר לא פה – דיברה על - -      

פנינה תמנו: אני פה

ארז מלול: את פה

ארז מלול:  - - יהדות אתיופיה

ארז מלול:  בל נשכח, אם נאבקים בגזענות, את פסק ההלכה של – הייתי בטוח שתזכירי את זה, אבל שכחת, בטוח משכחה

אוריאל בוסו: היא תמיד מזכירה את זה

פנינה תמנו: מה זה שכחתי? למה אתה מבקר אותי? אני לא שכחתי, תאמין לי

ארז מלול: היום, היום, יום הגזענות - - -     

אוריאל בוסו: לא, לא

אוריאל בוסו:  היום הוא התכוון

ארז מלול: היום, היום, היום, ביום הגזענות

אוריאל בוסו: היום היא לא הזכירה

פנינה תמנו: - - - אני לא - - -     

ארז מלול: שהוא קבע נגד כל הרבנים שהיו אז

פנינה תמנו: הוא חווה גם גזענות מהרבנים האשכנזים

ארז מלול: והעז ופסק להלכה שהם יהודים טהורים, ובזכות פסק ההלכה הזה - -     

פנינה תמנו: גינו אותו והדירו אותו

ארז מלול: - - העלו את כל יהודי אתיופיה

פנינה תמנו: אבל הדירו אותו

ארז מלול: כמו כן – רגע, אל תקטעי אותי – הוא פסק למנהלי המוסדות, והייתי נוכח באחת הישיבות בביתו, שחייבים לקבל מבני העדה האתיופית

ארז מלול:  לא רוצה לדבר על מי שלא מקבל

ארז מלול:  אנחנו, במוסדות של רשת בני יוסף אין אפליה, אין גזענות

ארז מלול:  בני העדה האתיופית שווים בין שווים

ארז מלול:  רב העדה האתיופית, הרב ראובן וובשת, שאת מכירה אותו, הוא בוגר המוסדות של בני יוסף, ותראי איזו עבודה נפלאה הוא עושה לבני העדה, לרבנים ולקייסים

ארז מלול:  ככה מנצחים גזענות

עודד פורר: רק בגיורים - - -     

ארז מלול: ככה מייצרים דור של מהפכה

ארז מלול: אם השופט ברק באמת לא מצא שופט מרוקאי, הוא היה צריך - - -     

פנינה תמנו: הרב מלול?     

ארז מלול: כן

פנינה תמנו: אני אגיד לך, לפני שנתיים היו פה 60 ילדים, כאן, בירושלים, במוסדות החרדיים

ארז מלול: לא נכון

פנינה תמנו: אני אומרת לך

פנינה תמנו:  בסוף יש לנו עדיין מה לעשות

ארז מלול: יש מה לעשות, יש הרבה מה לעשות, אבל בדרך יש לנו מנהיגים, יש לנו את הרב אריה דרעי, יש לנו הח"כים של ש"ס, שנלחמים נגד גזענות

עודד פורר: חבר הכנסת מלול, ב-2011 הרב עובדיה - - - את הגיור הצבאי ופסק שהגיורים האלה כשרים, ואז היה לחץ של רבנים אשכנזים והוא נסוג

אוריאל בוסו: זה לא נכון, מה שאתה אומר

ארז מלול: זה לא נכון

ארז מלול:  אתה טועה

ארז מלול:  תבדוק את זה

אוריאל בוסו: עודד, פסקי הרבנות הראשית - - -      

ארז מלול: אחרי זה אני אספר לך מה עשינו גם בפתח תקווה למען יהודי אתיופיה

ארז מלול:  היה איזה רב

עודד פורר: אני טוען שאם היה היום הרב עובדיה - - - כמו שש"ס מתנהגת כלפי עולים חדשים וכמו שהיא מתנהגת כלפי ציבור גדול בישראל

אוריאל בוסו: עודד, עודד, העלייה הגדולה מברית המועצות – מי שהכשיר אותה - -      

עודד פורר: הרב עובדיה

אוריאל בוסו: - - הוא הרב עובדיה יוסף וענפיו

עודד פורר: הבעיה היא שהם לא מקיימים פסיק

אוריאל בוסו: לא

אוריאל בוסו:  אז אני אענה לך

אוריאל בוסו:  בסוף, כשכמעט 90 - - -     

עודד פורר: דרכו הייתה מקילה

אוריאל בוסו: רגע, רגע, אבל כמעט 90% הוא הכשיר, ואנחנו נשארים בסוף ב-10%, שהייתה בעיה הלכתית – על זה כולם קופצים, ואז מנסים להביא פסקים וחוקים להכשיר את מה שלא יהודי

אוריאל בוסו:  אז או שסומכים על הרב עובדיה או שלא סומכים

נעמה לזימי: איפה הפסיקות האלה כיום?     

ארז מלול: חיות וקיימות, ואנחנו הולכים על פיהן

אוריאל בוסו: הרב עובדיה השאיר אחריו דור מבורך, ובראשם מרן הראשון לציון - - - הרב יצחק יוסף

נעמה לזימי: אין אומץ כזה היום

אוריאל בוסו: יש לו כוח בהיתר הממשיך דרכו של אביו

אוריאל בוסו:  הלאה

נעמה לזימי: אין אומץ כזה היום

ארז מלול: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש

ארז מלול:  ככה מייצרים דור של מהפכה

ארז מלול:  אם באמת השופט ברק לא מצא שופט מרוקאי, הוא היה צריך לדאוג שיהיה כזה, אם היה אכפת לו

נעמה לזימי: אז תתמוך בחוק

ארז מלול: לקדם את הדברים מלמטה, לקדם שופטים בערכאות נמוכות

אוריאל בוסו: דומני שאת אמורה לעלות

ארז מלול: ללמוד מאלה שפעלו לנצח את הגזענות

ארז מלול:  לא לדבוק בשיטות שמנציחות את הגזענות

ארז מלול:  יושב-ראש תנועת ש"ס אריה דרעי דואג, דאג וידאג לכך שבני עדות המזרח ילכו בקומה זקופה

ארז מלול:  הוא הדוגמה לאיך מנצחים את הגזענות, והוא ניצח אותה בגדול

ארז מלול:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת ארז מלול, והדובר הבא, חבר הכנסת משה סולומון, בבקשה

אוריאל בוסו:  אני רוצה להזכיר, חבר הכנסת אמסלם, דוד שלי, אהרן אבוחצירא, שהקים את תנועת תמ"י, בקומה זקופה, כשהוא פרש מהמפד"ל – הראשון שחווה גזענות פוליטית

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, מה זה? איך זה שכל קבוצה סובלת מגזענות?     

אוריאל בוסו: תגידי, היום יום מיוחד לנושא מסוים, ואת מכל צד צועקת, פנינה

אוריאל בוסו:  קיבוץ גלויות

אוריאל בוסו:  חמש דקות לרשותך, למרות שכולם גולשים מעבר, אז תנסו לעמוד בזמנים

אוריאל בוסו:  יש פה שרים

אוריאל בוסו:  בבקשה

משה סולומון: אדוני היושב-ראש, אדוני השר דודי אמסלם היקר, תראו, באמת, לעלות לכאן ביום כזה – והעובדה שיש כאן שיח, שכל אחד מרגיש שהוא הקורבן של הגזענות, זה או בעיה של הגדרה, כמו שאמר חברי עמית הלוי, או שבאמת המציאות מאוד קשה כאן וצריך לטפל בה

משה סולומון:  אני יכול להגיד מה שלגבי

משה סולומון:  עובדה, המציאות של גזענות, של מקרים של אפליה שחוויתי ב-40 שנות החיים שלי כאן בארץ – השאלה לאן אני לוקח את הדבר הזה

משה סולומון:  כנראה שכשיש כמה אנשים במרחב מסוים – יש הבדלים, יש שונות, יש חשיבה

משה סולומון:  כשם שפרצופיהם שונים, כך דעותיהם ומחשבותיהם שונות

משה סולומון:      יום הגזענות – יום שבו נאבקים בגזענות

משה סולומון:  זו תופעה נוראית

משה סולומון:  זו תופעה נוראית, ומי שחווה את זה יודע על מה הוא מדבר

משה סולומון:  זה לא חייב להיות משהו שהוא ממש גזעני ברמה כזאת שעושים לך פעולה אקטיבית

משה סולומון:  לפעמים זה גם אמירה; לפעמים זה גם הדרה; לפעמים זה גם משהו שהוא הרבה יותר סמוי, שהרבה יותר כואב מזה

משה סולומון:      רק לפני כמה שעות – והזכירה את זה חברתי פנינה – קיבלתי עדכון על גזענות ממוסדת: חיסון שחפת לילדים בני הקהילה האתיופית, אף שלילדים ממדינות נוספות יש סיכון זהה לאותה מחלה

משה סולומון:  בדקתי

משה סולומון:  התקשרתי, בדקתי עם אחות ש-30 שנה בבית חולים ושאלתי אותה את מי היא מחסנת

משה סולומון:  היום, היום, בדקתי את זה היום

משה סולומון:  והיא אמרה לי: באמת בעקבות שאלתך אני בודקת

משה סולומון:  יש לי המון המון מדינות, אבל באמת אני בודקת רק את יוצאי אתיופיה ובני המנשה

פנינה תמנו: ובני המנשה

משה סולומון: זהו

משה סולומון:  אני אומר, ריבונו של עולם, איך זה יכול להיות? היא לא אשמה, אותה אחות

משה סולומון:  היא לא אשמה, אלה ההנחיות שהיא קיבלה

משה סולומון:  זו תופעה מזעזעת, תופעה מכוערת, אבל אני רוצה להדגיש כאן מעל במת הכנסת: לא נישאר באותו מקום

משה סולומון:  לא נישאר במקום הכואב והקשה הזה

משה סולומון:      בעיניי, יש אנשים גזענים, יש משרדי ממשלה עם נהלים גזעניים, אבל זו לא החברה בישראל שגזענית

משה סולומון:  אני רואה את נקודת האור

משה סולומון:  אני רואה שהחברה כחברה כולה היא לא חברה גזענית

משה סולומון:  יש תופעות שמאלצות או מנכיחות תופעות גזעניות, כפי שקרה עת שמדינת ישראל חוותה את האסון האזרחי הגדול ביותר בתולדותיה – בשבוע הבא אנו מציינים שנתיים לאסון מירון

משה סולומון:  אזרחי ישראל חיבקו את המשפחות, הגיעו ללוויות ללא הבחנה מי ההרוג, לא חשבו לשנייה מי ההרוג ומה קרה שם ולמה זה קרה, מאיזה סיבות זה קרה

משה סולומון:  זה קרה באיזה מעשה דתי זה או אחר

משה סולומון:  אז זו גם הזדמנות שלי, שלנו, של כולנו כאן, לשלוח תנחומים למשפחות

משה סולומון:  שנתיים עברו והכאב לא עובר

משה סולומון:  דווקא בגלל שהתופעות הללו לא גורפות, דווקא בגלל שמדובר באירועים חמורים, אנחנו פה כדי להילחם בהן, ואני שמח על היום הזה

משה סולומון:      היחידה הממשלתית למאבק בגזענות במשרד המשפטים, לצערי, עדיין נצרכת

פנינה תמנו: עו"ד אווקה זנה

משה סולומון: נכון, עו"ד אווקה זנה, ראש היחידה, עושה עבודה מדהימה וחשובה מאוד מאוד, כדי להנכיח גילויי גזענות בכל החברה הישראלית, אצל כולם; לא רק יוצאי אתיופיה ולא רק ערבים ולא רק חרדים – אצל כולם

משה סולומון:  כל מי שפונה אליהם מטופל

משה סולומון:  אבל באותה מידה, היחידה צריכה את המשאבים ואת הדברים כדי להתקיים, כדי למגר את התופעות בקרב אותם אנשים שמנסים להנכיח את הסיפור הזה

משה סולומון:       אז שוחחתי עם חבריי לסיעה, שוחחתי עם שרים, כדי להגיד שלא מספיק שיהיה לדבר הזה יום וגמרנו אלא צריך להקצות משאבים לנושא הזה – להקצות משאבים כדי שזה יעסוק בחינוך לסובלנות, סולידריות, למאבק ולמיגור תופעות גזענות; לתת משאבים לאכיפה ולהנכחה משמעותית של הדברים האלה

משה סולומון:  אני יודע להגיד שאין אף אחד שקם בבוקר ואומר: אני רוצה לנהוג בגזענות כלפי אדם כזה או אחר

פנינה תמנו: שייתנו, בעזרת השם, תקציבים

משה סולומון: אני מקווה, אני מקווה, ואנחנו פועלים שזה יהיה

משה סולומון:  אבל אני יודע להגיד שאין אדם שקם בבוקר - - -     

פנינה תמנו: השר במשרד המשפטים - - -     

משה סולומון: אני יודע להגיד שאין אדם שקם בבוקר ואומר: אני הולך לפגוע באדם כזה או אחר

משה סולומון:  אני מדבר על אנשים נורמטיביים

משה סולומון:  אבל יודע להגיד שתחרות ומציאות של מנהיגים, מה שהם מנכיחים בתקשורת, בחברה, בציבוריות, משפיעות על אנשים, והם נוהגים בגילויי גזענות כאלה ואחרים, וזאת תופעה קשה מאוד

משה סולומון:  ולכן אני קורא לחבריי בכנסת, לשרים, לאנשי הציבור, להוות דוגמה, להוות מודל; לדעת להתמודד ולהנכיח סולידריות, אכפתיות, אהבה; לאהוב כל אדם ולתת לכל אדם, בדרכו שלו, לתרום את חלקו

משה סולומון:  בצורה כזאת אני בטוח שנצליח לבנות כאן חברה טובה ולא נצטרך ליום של מאבק בגזענות

משה סולומון:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת לימור סון הר מלך, בבקשה

לימור סון הר-מלך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום הוא היום לציון המאבק בגזענות, והיום אני רוצה לדבר על גזענות מהמקום הלא-שגרתי

לימור סון הר-מלך:  בעבר, כאשר היו מדברים על גזענות בעולם, זה היה יכול להית גם כלפי יהודים, אך בשיח כיום, לאחר 75 שנות עצמאות, האוטומט שלנו הורגל להתעסק בגזענות כלפי מי שאינו יהודי בכל מה שקשור למושג גזענות

לימור סון הר-מלך:  חובה עלינו לזכור ולהזכיר כי העם שהכי סבל מגזענות הינו העם היהודי, ואם חשבנו לעצמנו וחלמנו שתקום פה מדינה של העם היהודי הנרדף שתדע להגן על זכויות אזרחיה היהודי, נתבדינו

לימור סון הר-מלך:  בואו נודה על האמת: כן, במדינה שלנו, המדינה היהודית היחידה בעולם, ישנה גזענות ואפליה משמעותית ועמוקה כלפי יהודים, וברשותכם, אני רוצה לתת כמה דוגמאות

לימור סון הר-מלך:       אך בטרם אדבר על הגזענות כלפי יהודים, אפתח ואספר לכם על תיקון גדול, תיקון של חוק גזעני המפלה יהודים, ודווקא יהודים, שתוקן בסייעתא דשמיא במושב האחרון של הכנסת, והוא משמח את ליבי מאוד

לימור סון הר-מלך:  ביום העצמאות האחרון עליתי כמדי שנה לחומש, היישוב שממנו גורשנו אני וילדיי, אלא שהשנה העלייה הייתה מיוחדת ומתוקה מתמיד

לימור סון הר-מלך:  ביטול חוק ההתנתקות, שעבר בכנס הקודם, אפשר לכולנו לעלות לחומש כחוק

לימור סון הר-מלך:  חוק ההתנתקות הגזעני אסר על יהודים בלבד להיכנס ליישובים שמהם גורשנו בצפון השומרון

לימור סון הר-מלך:  ליהודים אסור היה להיכנס לאזור מסוים בארץ ישראל רק בשל היותם יהודים

לימור סון הר-מלך:  שיירות של רכבים ממלאות את הכביש, ובמחסום עומד חייל שקיבל הוראה לאפשר לכולם לעבור, רק לא ליהודים

לימור סון הר-מלך:  קרוב ל-18 שנים הפלה אותנו חוק ההתנתקות הדרקוני והגזעני, עד שביטלנו אותו לפני כחודשיים

לימור סון הר-מלך:  עכשיו יהודים יכולים לעלות לחומש, וככה, גבירותיי ורבותיי, מתקנים גזענות – קודם כול בבית, בינינו לבין עצמנו, ואחר כך נקרא גם לתקן את הקלקול הזה בכל העולם

לימור סון הר-מלך:  זה הסדר הנכון

לימור סון הר-מלך:      אך לצערי, דרך ארוכה עוד לפנינו

לימור סון הר-מלך:  ישנו מקום נוסף בארץ ישראל, במדינת ישראל, במדינת היהודים, שבו אין גישה חופשית ליהודים, ותאמינו או לא, זה במקום המקודש ביותר לעם היהודי, הר הבית

לימור סון הר-מלך:  הגבלת שעות, איסור תפילה, אנשי ווקף שבולשים אחרי העולים שחלילה לא ימלמלו תפילה, מעצר על כל תנועה חשודה או הרחקה לכמה חודשים – כל אלו הם רק חלק ממנת חלקם של יהודים שעולים להר הבית

לימור סון הר-מלך:  אפליה בוטה על רקע דתי ולאומי, גזענות כלפי יהודים, ואין פוצה פה ומצפצף

לימור סון הר-מלך:  הגיע הזמן להפסיק את האפליה נגד יהודים

לימור סון הר-מלך:  הגיע הזמן לאפשר עליית יהודים רציפה לאורך כל שעות היממה, לאפשר תפילה, לאפשר פולחן, ואם יש מי שמאיימים עלינו רק מפני שנולדנו לעם היהודי, צריך לטפל בהם כפי שהיינו מטפלים בכל גזענות אחרת

לימור סון הר-מלך:      ועוד לא דיברנו על הגזענות באוניברסיטאות: האפליה ה"מתקנת", או במובנה האמיתי, האפליה ה"מתגזענת" כלפי סטודנטים יהודים מוכשרים עם נתוני השכלה גבוהים שאינם מצליחים להתקבל ללימודים אקדמיים, כאשר לעומתם סטודנטים ממגזרים אחרים עם נתונים נמוכים בהרבה, ללא שירות צבאי למען המדינה, מתקבלים ללא קושי

לימור סון הר-מלך:  אם וכאשר הם כבר מצליחים לעבור את המשוכה הזאת, הסטודנטים היהודים מפגרים בכמה שנים אחרי שכניהם לספסל הלימודים, כעונש על כך שבחרו לשרת את המדינה בשירות צבאי מלא

לימור סון הר-מלך:  הגזענות ברכישת קרקעות – בזמן שבכל מקום אחר בארץ המגזר הערבי יכול לרכוש קרקע ודירה, במקומות רבים מדי בארץ ישנו איסור רכישה רק כלפי יהודים

לימור סון הר-מלך:  ומה עם הגזענות כלפי חרדים, אתיופים, מתנחלים? רק בהפגנות נגדם ניתן לפגוש אלימות בעוצמה ובאכזריות מכוערות שכאלה

לימור סון הר-מלך:      לסיכום, לצערנו, במדינת היהודים של שנות האלפיים הגזענות עדיין חיה, פעילה וקיימת בצורה מאוד משמעותית כלפי אזרחיה היהודים של המדינה

לימור סון הר-מלך:  אני חושבת שלפני שאנחנו נואמים לכל העולם כיצד לנהוג, בואו נתקן כאן, בתוך הבית, ולא נברח אל אזור הנוכחות הקל והפופוליסטי

לימור סון הר-מלך:  תודה

אוריאל בוסו: תודה רבה לחברת הכנסת לימור סון הר מלך

אוריאל בוסו:  הדוברת הבאה היא חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן

אוריאל בוסו:  בבקשה

אוריאל בוסו:  לרשותך חמש דקות, בבקשה

עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד היושב-ראש

עאידה תומא סלימאן:  קודם כול, תנו לי לברך את חברת הכנסת פנינה תמנו שטה על היוזמה המבורכת להביא לדיון במליאה ולציין את היום הבין-לאומי למאבק בגזענות

עאידה תומא סלימאן:  היום הזה עבר – לצערי, אני הגשתי בתחילת המושב בקשה להקמת שדולה למאבק בגזענות וקיבלתי את ההסכמה של היו"ר אחרי שהיום הזה כבר עבר, היום הבין-לאומי למאבק בגזענות

עאידה תומא סלימאן:  אז קודם כול ברכות

עאידה תומא סלימאן:       זו הזדמנות נדירה להציץ לתוך הבניין הזה ולשמוע את הדעות השונות ואת ההבנה של כלל חברי הכנסת מה זה גזענות

עאידה תומא סלימאן:  האמת היא שאני חייבת להגיד שכנראה אנשים – לא ממש היה ברור לי מהנאומים ששמעתי עד עכשיו – אנחנו לא מסכימים בינינו מה זה גזענות

עאידה תומא סלימאן:  יש סוג של סלט כזה: גזענות, אפליה, לאומנות והכול

עאידה תומא סלימאן:  כל אחד לוקח מתוך הסל הזה מה שהוא רוצה בהבנה של מה זה גזענות

עאידה תומא סלימאן:  גזענות – אני חושבת שזו לא אפליה

עאידה תומא סלימאן:  יכול להיות שאפליה היא לפעמים ביטוי של חלק מהגזענות, אבל גזענות היא כאשר יש הרגשה של קבוצה מסוימת או אדם מסוים של עליונות על צד שני, של פטרונות על צד שני ושל נחיתות של קבוצה מסוימת

עאידה תומא סלימאן:  לצערי הרב, הגזענות היא לא רק דוגמאות מהעבר או מההיסטוריה; גזענות קורית פה, קורית יום-יום, וכן, מול העיניים שלנו

עאידה תומא סלימאן:  מה שמדאיג אותי, שאין אנשים שאוהבים לחשוב על עצמם כגזענים, וזו אחת הבעיות העיקריות – שאנשים לא רואים את עצמם כאשר הם מתגזענים, כאשר הם נוקטים עמדות ואמירות גזעניות פר אקסלנס ולא מבינים אפילו – יש חלק שלא מודעים שהאמירות שהם אומרים הן אמירות גזעניות

עאידה תומא סלימאן:       אני רוצה להגיד שלצערי הרב זה טוב מאוד שהכנסת מציינת את היום הבין-לאומי למאבק בגזענות, אבל הייתי רוצה לראות את הכנסת נאבקת דווקא בגזענות ביום-יום

עאידה תומא סלימאן:  להיאבק בגזענות ביום-יום זה אמור לקרות פה במליאה

עאידה תומא סלימאן:  זה אמור לקרות כאשר מתבטאים בצורה גזענית כלפי חלק מחברי הכנסת, ובמיוחד כלפי חברי הכנסת הערבים, וזה אמור לקרות כאשר מישהו שאמור לייצג את המדינה או את רשויות המדינה מתבטא בצורה גזענית

עאידה תומא סלימאן:  כאשר מפכ"ל, יש לו את החוצפה להגיד שערבים הורגים אחד את השני כי זה חלק מהמנטליות והתרבות שלהם – איזו הדגמה יותר מזו של מה זו גזענות? ועוברים על זה בשקט

עאידה תומא סלימאן:  הרי הידיעה באמירה הזו היא לא האמירה הגזענית, אלא עצם העובדה שהשר, שלא פחות ממנו מתבטא בגזענות, השתמש בזה והדליף את השיחה; הידיעה היא ההדלפה ולא האמירה הגזענית

עאידה תומא סלימאן:  לצערי הרב, לא שמעתי שמישהו קרא את המפכ"ל לסדר על אמירה גזענית כזאת ולא ששילם מחיר על אמירה גזענית

עאידה תומא סלימאן:  אבל איך הוא ישלם מחיר ומי יקרא אותו לסדר כאשר משתוללים פה בבניין אפילו למשמע השפה הערבית בתוך המליאה? הפחד הנוראי הזה מלשמוע מישהו מדבר בערבית זה כמעט – אם זה לא נובע ממקום של גזענות, שחושב שכל מי שמדבר ערבית בטח מתכנן מזימה נגדנו, בטח הולך לעשות איזשהו מעשה נגד האחרים, גם זה יחס גזעני

עאידה תומא סלימאן:      לצערי הרב, הכנסת הזו חוקקה הרבה חוקים גזעניים פרופר

עאידה תומא סלימאן:  כאשר מחוקקים חוק ועדות קבלה ליישובים - -     

אוריאל בוסו: נא לסיים

עאידה תומא סלימאן: - - שנותן אפשרות לאנשים לעשות סלקציה ליישובים – מה זה? אנחנו מתרעמים על הסלקטור שעומד בכניסה לאיזשהו מועדון לילה בגלל שהוא זורק מישהו כי הוא נראה ערבי או כי הוא ערבי, אבל לא מתרעמים על חוק שמעמיד סלקטורים בכניסה ליישובים שזורקים האנשים החוצה כי הם לא מתאימים לדעות שלהם או למראה שלהם או לתרבות שלהם?     אני חושבת שהגיע הזמן להודות בזה שלצערי הרב יש היום אנשים שיושבים בממשלה הזו, שעושים לא נורמליזציה לגזענות – אלה שיושבים איתם עושים להם נורמליזציה לגזענות

עאידה תומא סלימאן:  אבל הם, הם הביטוי הכי מקומם למה זה גזענות, והם שולטים, והם רוצים להפוך את זה לנורמה מקובלת על כולם

עאידה תומא סלימאן:  אז אנחנו לא נקבל את זה ואנחנו ניאבק בזה יום-יום

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת נעמה לזימי, בבקשה

נעמה לזימי: כבוד יו"ר הכנסת, כנסת נכבדה, קודם כול תודה לפנינה תמנו שטה על היום החשוב הזה

נעמה לזימי:  בטח חשוב לציין כאן איך אנחנו מתכוונים להילחם בגזענות

נעמה לזימי:  גזענות היא אסון יום-יומי עבור מי שחווים אותה

נעמה לזימי:  אחת הסיבות להתחלת הפעילות הציבורית שלי היא המאבק בגזענות, המאבק בדעות הקדומות, בסטריאוטיפים, בהרס, בעוולות ובדיכוי שנגזר מהם

נעמה לזימי:  גזענות היא מחלה ממארת שפוגעת בכל חלקי החברה

נעמה לזימי:  יש למגר ולהוקיע אותה, אבל לא תמיד אנחנו פיקחים מספיק להבחין בה

נעמה לזימי:      יש לי הרבה חוויות של גזענות שהופנתה כלפיי; אולי אספר את חלקן פה על הבמה בנאומים אחרים

נעמה לזימי:  היום אני בוחרת דווקא לספר סיפור אחד, כביכול פשוט, על איך בחרתי לפעול מולה לפני יותר מ-13 שנה, לדעתי, כשהייתי בתואר הראשון

נעמה לזימי:  בין יתר הפעילות שעשיתי תוך כדי, חיפשתי גם עבודות שיאפשרו לי להתפרנס מהר כדי להחזיק את עצמי

נעמה לזימי:  חבר התקשר אליי יום אחד ואמר לי: לזימי, מצאתי לך עבודה מעולה לחודשי הקיץ – סלקטורית בליין מסוים שהיה אז, שכר מאוד טוב בכל שבוע ובמזומן ועבודה הכי נוחה שיש

נעמה לזימי:  אז אמרתי לו: רגע, אני אצטרך להגיד לאנשים לא להיכנס? והוא אמר לי: כן, אבל את יודעת, לא תמיד יש מצבים כאלה, ואולי לא ידרשו ממך לא להכניס, אבל כן

נעמה לזימי:  אני, שראיתי איך בני שכבה שלי לא נכנסים למקומות, איך סלקציה במועדון מצלקת אנשים שכל חטאם הוא שרשרת לא נכונה על הצוואר או צבע לא מספיק בהיר, לא יכולתי לדמיין את עצמי בפוזיציה שתכשיר את זה

נעמה לזימי:  סירבתי לעבודה הזו

נעמה לזימי:  את הכסף הייתי צריכה, אבל ידעתי את מי אצטרך לסובב לאחור, וידעתי ששום דבר לא שווה את זה

נעמה לזימי:      גזענות היא הכלי הכי מתוחכם לדיכוי, נישול ומחיקה, אבל הגזענות הברורה, זו שחוסמת בכניסה למועדון, זו שלא מאפשרת לזוג ערבים לשכור דירה, זו ששמה את קורות החיים עם שם המשפחה הלא-מתאים בתחתית הרשימה, היא שאנחנו רואים ויודעים כמה רעה היא

נעמה לזימי:  אך לפני הכול הגזענות הסמויה היא זו שאנו צריכים ללמוד להבחין בה: הקלות שבה מנשלים מבתיהם תושבי שכונות ותיקות, ובעיקר מזרחים, רק כי הם חלשים מעמדית; הקלות בה שוטרים חושבים שזה לגיטימי לחשוד בכל אתיופי שנמצא בשכונה הלא-נכונה או להפעיל מכת"זית באופן משולח רסן על חרדים; המצב הקבוע שבו ילד ערבי מקבל תקצוב חינוך נמוך בהרבה מכל ילד אחר בישראל; הקלות שבה שולחים צווי פינוי מהדיור הציבורי למזרחים ועולים מברית המועצות, כי הם נתפסים כחלשים, ללא כוח, ונחותים מבחינת משרד השיכון, ולא כאלה שראוי לראות בקורת הגג שלהם קודש-הקודשים של זכות יסוד

נעמה לזימי:      הגזענות היא ההסללה של היד הנעלמה, יו"ר הישיבה, שמיקמה בתי ספר מקצועיים רק בפריפריה, וחלילה לא באזורים של עשירונים גבוהים

נעמה לזימי:  עכשיו, דמיינו לכם מצב הפוך, שבו היו מקימים קודם כול בתי ספר מקצועיים ברעננה והוד השרון, איזו רמה הייתה בהם

נעמה לזימי:  אני בטוחה שהם היו כל כך מושקעים ומתקדמים, שהיינו רוצים אותם אחר כך בכל מקום בארץ

נעמה לזימי:  כי הגזענות היא מה שמאפשר ציפיות נמוכות, הורדת סטנדרטים וזלזול שממנו אי-אפשר לצמוח, אבל לא פחות חמור – כולנו כחברה מפספסים ונפגעים

נעמה לזימי:      הגזענות היא גם שיטת המצ'ינג המפלה, שבה רשויות חזקות זוכות ליותר מרשויות חלשות; היא קולות קוראים מסובכים ולא נגישים, שעיירות הפיתוח ורשויות ערביות לעולם לא יוכלו לגשת אליהם, ובטח לא בזמן; היא לחשוב שהפשיעה בחברה הערבית – עאידה, אמרת את זה – היא עניין תרבותי, כשאין שירותים חברתיים, כשהמשטרה הסירה ידיה שנים ואין גישה אפילו לתשתיות חיוניות כמו מים, חשמל ותחבורה; היא הנהגות הערים שמשקיעות רק בשכונות החזקות, כי הן אלו שמצביעות בבחירות המקומיות; היא ההזנחה והריקבון במרחבים, שמי שחיים בהם לא נראים למדינה ולעירייה כזכאים להזדמנות שווה או חיים בכבוד

נעמה לזימי:      ולמה כל מה שתיארתי זה גזענות? כי למעמד, גובה ההשקעה ומדיניות מערכתית יש בישראל צבע, אתניות ודת, וכל עוד לא נפנים את אותה גזענות סמויה ומוטבעת שחורצת גורלות, אנחנו תמיד נישאר גם עם הגזענות החשופה, הברורה והקשה

נעמה לזימי:      ומילה גם למקום החשוב הזה

נעמה לזימי:  כאשר פה נשמעת גזענות, לא פלא שגם הציבור רואה בה לגיטימית

נעמה לזימי:  מעבר לחקיקה גזענית, שהיא החרפה הכי גדולה, לקרוא אל עבר חבר כנסת יוצא ברית המועצות לשעבר "תארגן וודקה" - -     

אוריאל בוסו: נא לסיים

נעמה לזימי: - - לחברת כנסת מזרחית "יש לך קול של מנקת ספונג'ה" או לחבר כנסת ערבי "מחבל", זה בושה

נעמה לזימי:  דמיינו מקום עבודה נורמטיבי

נעמה לזימי:  היו מקבלים בו התנהגות כזאת? השפלה כזאת? אז איך בקודש-הקודשים, המקום שאחראי לחיים של כולנו, יש גועל גזעני שכזה? גם חוק הלאום, שמשסה ומפלה בהגדרתו, הוא חוק גזעני שיש לתקן או לבטל, כי גזענות היא גם עליונות שהופכת אחרים לאנשים עם פחות זכויות ופחות אפשרויות

נעמה לזימי:       והממשלה הזו, שמצד אחד מקצצת ומפלה ומנסה להכשיר גזענות בחוק פעם אחר פעם, מדברת על אזרחים סוג ב'

נעמה לזימי:  כמה ציני, כמה מרושע

נעמה לזימי:  הכאב של אנשים הוא אמיתי

נעמה לזימי:  חוויות החיים שלהם הן צו עבורנו

נעמה לזימי:  אל תשתמשו בהם

נעמה לזימי:  הם לא שק החבטות שלכם

נעמה לזימי:  עלינו לעשות תשובה לא רק בתוכנו אלא גם פנימה ועבור הציבור החוצה, לתקן ולרפא

נעמה לזימי:      ואני אסיים, כבוד יו"ר הישיבה, בשירה של אלקס ריף "יבגני": "ביום בו יבגני הגיע לגן / זרחה השמש

נעמה לזימי:  / הוא היה קטן ממני, / לבן ממני, והריח / מפחד

נעמה לזימי:  / זאת כבר הייתי אני / שהסברתי לו, / במילים עבריות מופרדות, / שגרביים וסנדלים זה / איך לומר, מכוער, / שסנדביץ' עם דג מלוח זה / איך להגיד, מסריח, / ושידבר עברית

נעמה לזימי:  / פה זה לא רוסיה! / ביום בו יבגני הגיע לגן / הייתי מאושרת"

נעמה לזימי:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת אבי מעוז

אבי מעוז: שבע דקות?     

אוריאל בוסו: לא יורידו אותך מהדוכן אחרי חמש דקות

אוריאל בוסו:  כולם גלשו

אוריאל בוסו:  למרות שהשר כבר – לנאום שלך אנחנו מחכים

אוריאל בוסו:  חמש דקות

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ידידי כבוד השר אמסלם, בו' בכסלו תשל"ו, 10 בנובמבר 1975, התקבלה החלטה 3379 של העצרת הכללית של האומות המאוחדות, שקבעה שהציונות היא סוג של גזענות ואפליה גזעית

אבי מעוז:  בתגובה לכך נשא השגריר שלנו באו"ם דאז חיים הרצוג, זיכרונו לברכה, נאום שנחשב לאחד מ-50 הנאומים הגדולים בהיסטוריה

אבי מעוז:  בנאומו ציין הרצוג את האבסורד המזעזע בכך שההחלטה, שאותה השווה לפרוטוקולים של זקני ציון, התקבלה במלאות 37 שנים לאירועי הדמים של ליל הבדולח

אבי מעוז:       הרצוג טען אז שהצורר, יימח שמו, היה מרגיש בבית באו"ם, שהחל את דרכו כברית אנטי-נאצית

אבי מעוז:  כל הנאום היה הצגה בקומה זקופה מלאה באמונה, ולא בתחנונים, של תולדות העם היהודי, בלי להתבייש להזכיר שם שמיים, להזכיר את התנ"ך, את הכמיהה והתפילות לציון לאורך כל הדורות ואת התרומה האדירה של עם ישראל לאנושות

אבי מעוז:  הרצוג הדגיש שהוא עומד שם כנציגו של עם חזק ופורח ששרד את כל העמים שניסו לדכא אותו ושישרוד גם את המעמד המביש וההחלטה המבישה הזו

אבי מעוז:       את דבריו הוא סיים במילים: עבורנו, העם היהודי, אין זו אלא אפיזודה חולפת בהיסטוריה עשירה ומלאה אירועים

אבי מעוז:  אנו שמים את מבטחנו בהשגחה שלנו, באמונתנו, במסורת הקדושה שלנו, בשאיפה שלנו לקידום חברתי ולערכים אנושיים

אבי מעוז:  עבורנו, העם היהודי, החלטה זו, המבוססת על שנאה, שקר ויהירות, היא נטולת כל ערך מוסרי או משפטי

אבי מעוז:  סוף ציטוט

אבי מעוז:  ובסיום דבריו הוא קרע את נוסח ההחלטה, כפי שאביו, הרב הראשי הרב הרצוג, זכר צדיק לברכה, קרע את הספר הלבן 36 שנים קודם לכן

אבי מעוז:       אדוני היושב-ראש, השוואת הציונות והיהדות לגזענות היא האבסורד הגדול ביותר שיכול להיות

אבי מעוז:  משל למה הדבר דומה? להשוואה בין מאפיונר שחותך את קורבנו חי לבין מנתח כירורגי

אבי מעוז:  שניהם אכן אוחזים בסכין חדה ושניהם חותכים בבשר החי, אבל כמה גדול ההבדל, כמה מזעזעת ההשוואה

אבי מעוז:  האחד מגמתו רוע וסבל; האחר מגמתו רפואה, בריאות וחיים

אבי מעוז:  בנקודת הפתיחה של הופעתו של הגרעין הראשוני של עם ישראל, אברהם אבינו, עליו השלום, לפני למעלה משלושת אלפים ושבע מאות שנה, כבר הוצב היעד הסופי: "ואעשך לגוי גדול - - - ונברכו בך כל משפחֹת האדמה", כלומר להביא ברכה לאנושות כולה דווקא על ידי יצירת האומה המיוחדת הזאת

אבי מעוז:       בכל מוצאי שבת אנו מבדילים על היין ומברכים את בורא עולם, שהבדיל בין קודש לחול, בין אור לחושך, בין ישראל לעמים ובין יום השביעי לששת ימי המעשה

אבי מעוז:  אכן, אנחנו מדגישים שוב ושוב את ההבדלה שבין ישראל לעמים ואת החשיבות הגדולה בשמירה על העם היהודי והזהירות מהתבוללות

אבי מעוז:  אבל כפי שהדגיש שוב ושוב רבנו הרב צבי יהודה הכהן קוק, זכר צדיק לברכה, הבדלה איננה הפרדה ופירוד

אבי מעוז:  בדיוק כפי שאיננו נגד החול, החושך וששת ימי המעשה, אלא יודעים להגדיר ולהבדיל בינם לבין הקודש, האור ויום השביעי, כך כמובן איננו נגד אומות העולם, אלא מגדירים ומבדילים את עצמנו כדי שנוכל, דווקא כאומה ודווקא בשמירה על ייחודנו ועל תפקידנו, למלא את ייעודנו הגדול, שהביא ויביא ברכה וחיים לכל המין האנושי

אבי מעוז:       בניגוד לדתות אחרות, אין לנו עניין במיסיון ובהבאת מאמינים חדשים לתוך דת ישראל, ברצון או בכפייה, ומבחינתנו אדם שאיננו יהודי יכול על פי תורת ישראל להישאר כזה ולהיות מחסידי אומות העולם

אבי מעוז:  אבל דלתנו פתוחה, ואת מי שבוחר מתוך הכרה ברורה ומתוך רצון אמיתי ורציני להיות שותף וללכת בדרכו של העם היהודי, והוא אף מוכיח את רצינותו זו, אנחנו מקבלים בזרועות פתוחות

אבי מעוז:       אדוני היושב-ראש, לצערי יש היום בקרבנו גורמים קיצוניים כאלה שבסתר ליבם, ולפעמים זה אף מתגלה בהשוואות מזעזעות של ימינו לתקופות אפלות, מסכימים עם החלטת האו"ם ההיא

אבי מעוז:  אני קורא מכאן לכל אחיי ואחיותיי: אל תיתנו לקולות האלה לחדור לאוזניכם ולמוחכם

אבי מעוז:  היהדות איננה גזענות

אבי מעוז:  הציונות איננה גזענות

אבי מעוז:  מדינת ישראל היא ההפך הגמור, והיא מביאה ועוד תביא ברכה רבה לעולם כולו

אבי מעוז:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת אבי מעוז

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה

אוריאל בוסו:  לאחר מכן – חבר הכנסת עודד פורר, אחרון הדוברים, והשר המסכם – השר דוד אמסלם

אוריאל בוסו:  בבקשה, אדוני

אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, גזענות זה דבר שכשהוא מגיע לידי ביטוי מעשי, הוא יכול להגיע בדברים חמורים ביותר

 מתוך גזענות גם הגיעו לדברים – ההיסטוריה מלמדת אותנו – הגיעו גם לרציחות של עם שלם ודברים מהסוג הזה

 ביום המאבק בגזענות תמיד אנחנו אוהבים לעלות עם נאומים מוכנים ופומפוזיים ולדבר על הגזענות, אבל גזענות היא גם ביום-יום עם דברים קטנים

 היא מתחילה עם דברים קטנים ומקבלת תאוצה אחר כך, אפילו לא אצל אותם אנשים שהתחילו את הדברים הקטנים; היא מקבלת את התאוצה אחר כך אצל אנשים אחרים

     ואני דווקא חייב לפתוח בזה ששמעתי חלק מהנאומים שהיו פה, והיו מרגשים ויפים ואפילו רהוטים מאוד, והזכירו כאן כל מיני התבטאויות שנאמרו אפילו פה, בבית הזה, וגם במקומות אחרים

 הדוברים שדיברו – ואני לא רוצה לדבר כרגע על מישהו או מישהי מסוימת, אבל הדוברים שדיברו, בדוגמאות שלהם לא הביאו אפילו דוגמה אחת שקשורה במקרה לציבור שהוא הציבור המאמין, הציבור החרדי, שיש לו סממנים, זאת אומרת שהוא בולט בחרדיותו, בשונותו

 הזכירו פה הרבה מאוד דברים לפניי, ממש לפני נאום אחד או שניים – שניים – והזכירו שאמרו, התבטאו כלפי חברת כנסת מסוימת כה וכלפי מישהו אחר, אבל לא הזכירו למשל שהיו כאן ביטויים כמו "תישארו בגטו"; לא דיברו, שכחו לדבר על המריצות, שמישהו סימן לנו, לציבור שלנו, לי, לך, לילדינו, להורינו, לקחת אותנו במריצות

 את זה לא, את זה שכחו

 והגזענות כלפי חרדים היא כזאת כלפי ציבור שכל חטאם הוא, כל חטאם הוא שהם מאמינים בדברים שחלק גדול מהציבור הישראלי, לדאבוני הרב, או חלק לא גדול, אבל חלק לא מאמין, למרות שההורים של אלה שלא מאמינים בזה היום האמינו גם האמינו, בדיוק כמונו

      גזענות זה גם, אדוני היושב-ראש, שחושבים שאדם שקוראים לו במקרה דוד אמסלם לא יכול להיות מוכשר כשר כמו מישהו שקוראים לו בשם אחר, למרות שבהשכלתו הוא פי כמה וכמה, אבל קוראים לו אמסלם, קוראים לו דוד אמסלם

 איך אתה קורא לזה? אמסלם דוד

 אז הכול – זה לא גזענות, לא שמעת שמישהו בא ואמר: צריך להשמיד את

 לא

 הזלזול, המערכונים של כל מיני סדרות טלוויזיה שנותנים להם ככה לעוף בחופשיות, עם סממנים גזעניים לחלוטין – משם צומחת גזענות, מגיעה לשנאה, שנאה מביאה לתכנון איך נפטרים מהדבר הזה וכדומה

      אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שדוח האנטישמיות ב-2022 דיבר על כך שבארצות הברית יש עלייה נרחבת: 3,697 אירועים בשנה לעומת 2,717 ב-2021

 בלגיה, הונגריה, איטליה ואוסטרליה גם הן חברות ברשימה העגומה ובהן חלה עלייה לעומת 2021

 אבל נתון מטריד נוסף בדוח הזה הוא שאחוז האנשים שנראים יהודים בחרדיותם, לובשים כובע, בעלי זקנים וודאי פאות – שם הם הקורבנות העיקריים של אנטישמיות, כי הם הולכים עם יהדותם קדימה

 ואני רוצה לומר דברים שהם אולי קשים אבל אמיתיים: לאחרונה מישהו שהיה בחו"ל ונפגש עם קהילות יהודיות בחו"ל – הם מדברים על האנטישמיות שיש, והם מודעים לנושא הזה ומפוחדים ממנו

 הם אומרים שהשלטונות שם דווקא מטפלים בעניין הזה, אבל אמר מישהו לאחד האנשים שביקרו שם – זה אנשים חרדים: אנחנו מרגישים, אדוני השר, שכאן בארץ ישראל יש אנטישמיות כלפי חרדים, והיא לא מטופלת

 הם מרגישים את זה שם, בניכר, אלה שחווים את האנטישמיות הבסיסית הראשונית, שאנחנו כולנו רוצים שלא תקרה, אבל הם מרגישים שכאן בארץ מתייחסים לציבור החרדי בצורה כזאת

      יש ציטוט של סופר שכתב ככה: כמעט בכל העולם יש שנאה ליהודים, אבל בישראל יש אנטישמיות נגד חרדים

 וזאת המציאות

 היא מתחילה בדברים קטנים, היא מתחילה במעשים יום-יומיים ופעולות יום-יומיות: אי-הכרה בזכויות, אי-הכרה בדברים שונים – כי אנחנו לא ככה

 יושבים פקידים במשרדים וכותבים קריטריונים, אבל לפי דרך חייהם

 הם לא חושבים שיש עוד אנשים אחרים

      חשיבותו של היום הזה היא רבה

 גם בהסכמים הקואליציוניים ביקשתי לקדם הצעת חוק שהגשתי בזמנו עוד בכנסת הקודמת לגבי נושא של ענישה והגזענות נגד ציבור חרדי

 החוק מדבר על לאום, צבע עור וכו'

 ואמרתי שם שגם את החרדים בודקים לפי צבע, אבל לא לפי צבע עורם אלא לפי צבע חליפתם

 אני אומר לך, אדוני השר – ואני יודע שאני חורג, אני אסיים - -     

אוריאל בוסו: נא לסיים

- - כשאני מגיע למקומות בתור ראש עיר או בתור ממלא מקום ראש עיר לישיבות מקצועיות ואני נכנס, אנשים מסתכלים עליי כמו על עב"ם

 לא משנאה – באמת, אנשים שלא שונאים

 המפגש הראשון הוא תמיד כאילו הגיע במקרה הטוב הרב, המוהל או השוחט או לא יודע מה

 הם לא חושבים שיכול להיות אדם שנראה חרדי והוא לא פחות איש מקצוע מהם ולא פחות משכיל מהם, גם אם הוא לא למד באותם מקומות שהם למדו, והוא לא ראש עיר פחות טוב או ממלא מקום ראש עיר פחות טוב או שר פחות טוב או כל דבר אחר מכל אחד אחר

 הגזענות מתחילה משם, מהדברים הקטנים הללו, מהזלזול הקטן הזה – לא לספור מישהו שהוא לא כמוני בכלל, לא להבין את אורח חייו ולא להבין שיש לו זכויות לא פחות מלכל אחד אחר

 תודה רבה, אדוני היושב-ראש

אוריאל בוסו: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב אשר

אוריאל בוסו:  אחרון הדוברים – חבר הכנסת עודד פורר, בבקשה

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש

עודד פורר:  אדוני השר, גברתי חברת הכנסת, יישר כוח למתמידים פה בדיון

עודד פורר:  זה בסדר לציין בכנסת את יום המאבק בגזענות, אבל זה לא מספיק

עודד פורר:  אני חייב לומר, לצערי, שכשאני מסתכל היום על מדיניות ממשלתית – והיום עסקנו בדיון כזה ואתמול עסקנו בדיון כזה ולפני כחודש, לפני היציאה לפגרה, עסקתי בדיון כזה – המדיניות של ממשלת ישראל הנוכחית היא המדיניות הכי גזענית שנתקלתי בה אי פעם

עודד פורר:  לא דמיינתי מימיי שממשלה בישראל תנהג בגזענות כזאת כלפי קבוצות אוכלוסייה

עודד פורר:  ממשלת ישראל – מדינה שמושתתת על העלייה לארץ ישראל, שזו אבן היסוד מאז שקמה מדינת ישראל מחדש ב-1948 ועוד לפני כן במלחמות; נלחמנו בספר הלבן כדי לאפשר את העלייה לארץ, נלחמו בהגבלות שהיו פה – פתאום מחליטים לסגור את השערים ולהוריד את המסך על העלייה

עודד פורר:       אנחנו נמצאים בתקופה – אתה יודע, השר אמסלם, יש עת רצון

עודד פורר:  אני באמת מאמין שאנחנו חיים בתקופה ניסית

עודד פורר:  כל 100 השנים האלה – זה נס שהעם היהודי, אחרי אלפיים שנות גלות, חוזר לארצו

עודד פורר:  כל העליות שהיו למדינת ישראל, כל גלי העלייה ללא יוצא מן הכלל, הקפיצו את מדינת ישראל בצורה בלתי רגילה גם ברמה הכלכלית, גם ברמה הדמוגרפית – גם גלי העלייה בשנות החמישים, גם גלי העלייה בשנות התשעים וגם גל העלייה הנוכחי, ואנחנו נמצאים בגל עלייה

עודד פורר:  פעם ראשונה שמספרי העולים לכאן הם מספרים שראינו רק לפני 25-20 שנה: 61,000 עולים מרוסיה בשנה האחרונה, מאז שהתחילה המלחמה, 16,000 עולים מאוקראינה

עודד פורר:       אז במה עוסקת מדינת ישראל, הממשלה? איך נסגור את השער, איך נסגור להם את האפשרות להגיע

עודד פורר:  ברשות האוכלוסין, בניגוד להמלצות הדרג המקצועי – היום קיימנו על זה דיון – מחליטים שההקלות שניתנו לעולים שבאים מרוסיה ומבלרוס, בגלל הבעיות שיש שם להוציא אישורים מסוימים שדורשים את משרד המשפטים ואת משרד ההגירה – צריך להבין מה קורה לאזרח רוסי צעיר, ששם יש חובת גיוס למלחמה באוקראינה, והוא מחליט שהוא עושה עלייה

עודד פורר:  הוא אומר: אני רוצה לעלות, ואומרים לו: לא, לך למשרד המשפטים ברוסיה ותוציא לנו את האישור

עודד פורר:  אז פטרו אותם בשנה האחרונה מאישור אמיתות המסמכים, כי לנתיב יש דרך לבדוק את האמיתות הזאת בדרך אחרת

עודד פורר:  באים ואומרים: לא לא לא, נשלח אותם למשרד

עודד פורר:  המשמעות, ככל שההחלטה הזאת נשארת, אדוני השר, היא שחסמתם את העלייה מהמדינות האלה

עודד פורר:  חסמתם אותה

עודד פורר:  לא תצטרכו – ניסיתם לעשות שינוי בחוק השבות – לא צריך, אתם פשוט חוסמים את העלייה

עודד פורר:       יושב-ראש ועדת החוקה יושב בפאנל מול הקהילות היהודיות בעולם ואומר להם: השינוי בסעיף הנכד בחוק השבות לא נוגע לכם

עודד פורר:  למי הוא נוגע? במי רוצים לפגוע? באיזו עלייה? זה הסיפור – זאת גזענות, זאת גזענות פורמלית שהממשלה מקדמת באופן פורמלי בלי להתנצל

עודד פורר:  ביטול נוהל החירום הזה כלפי המדינות האלה שנמצאות במצב מלחמה הוא שערורייה שאין כדוגמתה

עודד פורר:  וזה קורה דווקא בממשלה שמי שמוביל את הממשלה הזאת זה הליכוד?      אני אספר לך סיפור קצר על ראש ממשלה מהליכוד, יצחק שמיר, בתחילת שנות התשעים

עודד פורר:  מתחילים גלי העלייה; חלק מהיהודים מברית המועצות לשעבר היגרו ישירות לארצות הברית וזכו שם למעמד של פליט

עודד פורר:  הם אמרו: אין לנו לאן ללכת

עודד פורר:  על מה מדבר ראש הממשלה הישראלי עם הנשיא האמריקני? הוא אומר לו: אדוני הנשיא, מאז 1948 יהודים הם לא פליטים בשום מקום

עודד פורר:  לבני העם היהודי יש בית

עודד פורר:  זה הבית שלהם

עודד פורר:  אז הבית הזה סוגר את השערים ומוריד את המסך על העלייה רק בגלל שמדובר בדוברי רוסית? ירדתם מהפסים? וזה לכל מי שלא תואם את הצבעים שלא נוחים לכם

עודד פורר:       אתה, השר אמסלם, בתור חבר כנסת נלחמת למען העלייה מאתיופיה

עודד פורר:  אתמול קיימנו על זה דיון בוועדה

עודד פורר:  אני מתבייש שמדינת ישראל לא יודעת להתמודד

עודד פורר:  כמה? 9,000, 10,000 יהודים, חיים כקהילה יהודית, חיים במחנות

עודד פורר:  זה נשמע לנו הגיוני? וזה לא רובץ רק לפתחה של הממשלה הזאת – זה רובץ לפתחן של ממשלות ישראל

אוריאל בוסו: נא לסיים

עודד פורר: אבל הייתה החלטה שהתקבלה בממשלה הקודמת, תקצבנו את זה

עודד פורר:  זה על בסיס החלטה שאתה הובלת כחבר כנסת

עודד פורר:  אני זוכר אותך נלחם פה בתקציב על העניין הזה

עודד פורר:  לא ייתכן שעוצרים את העלייה מהמדינה הזאת

עודד פורר:  ולא נעים להגיד – אנחנו נמצאים בציון יום למאבק בגזענות – שאם הם היו בצבע אחר – אתה יודע את זה, השר אמסלם – אם הם היו בצבע אחר, הממשלה הייתה שולחת מטוסים לשם עכשיו כדי להביא את כולם לכאן

עודד פורר:       מדינת ישראל לא יכולה לקלוט 10,000 עולים? היא לא יכולה לקלוט? היא יכולה לקלוט לא בשנה, לא בחצי שנה וגם לא בחודש

עודד פורר:  גם אם יגיעו ביום אחד וינחתו כאן המדינה תדע להתמודד עם זה; מתמודדים עם דברים הרבה יותר מסובכים

עודד פורר:  וכשמדברים על ציון יום מאבק בגזענות, צריך לדבר על זה

עודד פורר:  זאת הפעם הראשונה אחרי 75 שנה שבאופן רשמי מדינת ישראל, הממשלה, מכשירה גזענות נגד עולים רק בגלל שהם לא מגיעים מהמדינות שנשמעות אולי יותר טוב

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  יעלה ויבוא השר המסכם, השר במשרד המשפטים והשר לפיתוח אזורי והשר המקשר חבר הכנסת דודי אמסלם

אוריאל בוסו:  אני מקווה שלא שכחתי איזה תואר

דוד אמסלם: הכול בסדר

אוריאל בוסו: דודי אמסלם זה התואר האמיתי

פנינה תמנו: - - - אשכנזי ואתיופית

דוד אמסלם: קודם כול אני רוצה להודות לך, חברת הכנסת פנינה תמנו, על כך שיזמת את היום הזה

דוד אמסלם:  אני חושב שזה דבר חשוב מאוד, עצם השיח על הנושא

דוד אמסלם:  זה כשלעצמו דבר חשוב

דוד אמסלם:      אני, דרך אגב, לא חשבתי להיכנס לפולמוס בהתחלה, חשבתי שזה לא נכון להיכנס לפולמוס פוליטי

דוד אמסלם:  בסך הכול יש לנו פה נושא שהוא בקונסנזוס, לא ישראלי אפילו – כבני אדם

דוד אמסלם:  סוגיית הגזענות – באופן אישי אני בז לאנשים מהסוג הזה, לא חשוב, והגזענות באה בכל הווקטורים, כמעט כל נושא שאתה יכול: נשים, גברים, דתיים, חרדים, לא חרדים, ספרדים, אשכנזים, יהודים וכו'

דוד אמסלם:  זה בא לידי ביטוי כמעט בכל וקטור שאתה יכול לחשוב עליו ובכלל בכל נושא שאתה יכול לחשוב עליו

דוד אמסלם:      אני חשבתי שלא ניכנס לזה, בגלל שהפרטים לא חשובים, חשובה לנו המגמה; חשוב לנו בעצם להתנהג לפי הכלל שכל אדם נברא בצלם ולהתנהג אחד לשני בשוויוניות ובכבוד, ובוודאי בלי אפליה ובלי השפלה על רקע כזה או אחר, לא חשוב איזה רקע

דוד אמסלם:  אני רואה את כל בני האדם, כפי שאמרתי – וחביב אדם שנברא בצלם

דוד אמסלם:  הקדוש ברוך הוא ברא בסוף את כולם

דוד אמסלם:  אבל יש כאן כמה דברים שדיברו עליהם ואני רוצה לתקן אותם, ברשותכם

דוד אמסלם:      חברת הכנסת תומא סלימאן דיברה על זה שכאילו אנחנו כאן כועסים מדי פעם ומגיבים על כך שמדברים בערבית פה

דוד אמסלם:  אני דווקא אוהב לשמוע ערבית, אבל אני רק לא מבין

דוד אמסלם:  הרעיון כאן שלא רוצים – מבקשים חברי הכנסת או שיהיה פה תרגום לעברית או שנדבר בעברית

דוד אמסלם:  בסך הכול, חברי הכנסת דוברי השפה הערבית הם דוברים והם מבינים גם עברית; אנחנו ברובנו לא מבינים ערבית

דוד אמסלם:  לכן, כשהם מדברים, ככבוד אלינו, לחברי הכנסת, לדעתי, אתה צריך לדבר בשפה שחבר הכנסת מבין אותה

דוד אמסלם:      הייתה פה סוגיה שהועלתה גם לגבי חוק הלאום

דוד אמסלם:  צריך להבין, חוק הלאום זה לא חוק גזעני

דוד אמסלם:  היא ציינה אותו כחוק גזעני

דוד אמסלם:  דרך אגב, אותו דבר חוק השבות

דוד אמסלם:  צריך להבין, חוק השבות הוא חוק מפלה בהגדרה, בגלל שמדינת ישראל קמה על בסיס זה שהיא מדינת היהודים

דוד אמסלם:  אם יש כאלה שלא אוהבים את זה, אז לא אוהבים, אבל זאת המדינה היחידה בעולם, לאחר מה שעבר העם היהודי לאורך כל ההיסטוריה ושב למולדתו, וזאת היא מדינת היהודים

דוד אמסלם:  דרך אגב, בנושא האזרחי בוודאי ובוודאי כולם שווים, שווי זכויות, ואין על זה מחלוקת, לא משנה אם זה יהודי, ערבי, צ'רקסי או דרוזי או כל דת אחרת; לא משנה, כל אזרח הוא שווה זכויות וחובות במדינת ישראל וככה צריך להיות

דוד אמסלם:  אבל מדינת ישראל בסוף היא מדינת היהודים

דוד אמסלם:  איך אמר בן-גוריון במגילת העצמאות? אנחנו מכריזים בזאת על הקמת מדינה יהודית בארץ ישראל, היא מדינת ישראל

דוד אמסלם:       דרך אגב, חלק מהציבור בארץ, אדוני היושב-ראש, אני מעריך, לא יודעים אפילו למה קוראים למדינת ישראל מדינת ישראל

דוד אמסלם:  ישראל זה יעקב אבינו, לכן בעצם מדינת ישראל בבסיס שלה היא מדינה יהודית, גם בשם שלה

אוריאל בוסו: עם ישראל

דוד אמסלם: בוודאי, עם ישראל ומדינת ישראל

דוד אמסלם:  זו המדינה של עם ישראל

דוד אמסלם:      לכן אני אומר, בגדול, אלה כמה תיקונים

דוד אמסלם:  גם אמרתי לך, עודד, אני לא נכנס כרגע לסיפור, וחבל להתווכח

דוד אמסלם:  מדינת ישראל היא מדינה של כל העם היהודי, כולל העם היהודי שנמצא בתפוצות; זה לא רק של היהודים שגרים פה בארץ ישראל

דוד אמסלם:  אנחנו מתפללים כל יום שכל היהודים – קבץ נפוצותינו מארבע כנפות תבל

דוד אמסלם:  אנחנו מצפים ומייחלים לזה שכל היהודים בעולם סוף-סוף יבואו למולדתם האמיתית

דוד אמסלם:  זאת לא השאלה

דוד אמסלם:  אני גם לא מכיר את הסיפור שאתה דיברת עליו, אבל בסוף זו לא שאלה גזענית

דוד אמסלם:  מדוע? בגלל שגם אנחנו צריכים להגדיר מי זה היהודי

עודד פורר: יש חוק

דוד אמסלם: רק שנייה

דוד אמסלם:  לפי החוק – הכול בסדר, גם החוק זה לא ממניעים גזעניים

דוד אמסלם:  זה ממניעים שאנחנו מגדירים שזאת מדינה יהודית, והחוק גם מגדיר מיהו יהודי

דוד אמסלם:  דרך אגב, יש לנו הרבה פעמים מחלוקות מיהו יהודי, אבל כרגע החוק זה החוק

עודד פורר: הוא מגדיר מי זכאי חוק השבות, גם אם לפי ההלכה אינו יהודי

עודד פורר:  מי שאבא שלו יהודי, הוא לא יהודי לפי ההלכה, אבל - - - והוא זכאי חוק השבות

דוד אמסלם: אתה טענת כאן את הסיפור הגזעני

דוד אמסלם:  זה לא קשור לעניין

אוריאל בוסו: חוק הנכד שאתה מדבר עליו – במקור לא היה מה שהמשיך

אוריאל בוסו:  זה בדיוק - - -     

אוריאל בוסו: אבל לא משנה

אוריאל בוסו:  אני לא נכנס לזה

אוריאל בוסו:  אני אומר שמדינת ישראל היא מדינת חוק, והיא הגדירה מי זכאי חוק השבות, ועל זה אנחנו לא מתווכחים כרגע, זה לא הוויכוח

אוריאל בוסו:  אבל בוודאי ובוודאי, גם בהגדרה בחוק, המדינה הזו היא מדינה של יהודים, וההגדרה עצמה לכאורה היא הגדרה מפלה, אבל אין מה לעשות, זו המציאות וזה הבסיס שלנו כאן

אוריאל בוסו:      לכן אני רוצה לומר, רבותיי, בשנת 2017 ממשלת ישראל בראשות בנימין נתניהו קיבלה החלטה להקים יחידה ממשלתית לתיאום המאבק בגזענות

אוריאל בוסו:  אני שמח שהקמנו אותה ב-2017, ואני רק מצטער שהיא לא הוקמה לפני כן

אוריאל בוסו:  יכול להיות שלאט-לאט היינו מדברים, והיא הייתה אוכפת וכו'

עודד פורר: אגב, סליחה, בסמכויות שלך? היום היחידה הזו היא תחתיך?     

דוד אמסלם: כן

דוד אמסלם:  היחידה הזאת נמצאת במשרד המשפטים ואני מטפל בה

דוד אמסלם:  כרגע זו יחידה קטנה יחסית מבחינת סדרי הגודל שלה, וגם הסמכויות מבחינת האכיפה

דוד אמסלם:  היום בכל משרד ממשלתי, כתוצאה מהדבר הזה, יש ממונה שהוא ממונה על תחום הגזענות, ואני שמח על כך

דוד אמסלם:  אבל אנחנו צריכים – ואני לוקח על עצמי לשים דגש על הנושא הזה, כי אני רואה את זה כנושא חשוב מאוד – להילחם בה כחברה ישראלית, כל החברה, גם בנושא של התקציבים והתקנים וגם בנושא של סמכויות האכיפה

דוד אמסלם:  זה לא רק אנשים שאמורים להטיף בשער אלא גם שיהיו להם סמכויות, בגלל שגזענות, בוודאי ובוודאי זה מנוגד לחוק, וגם מנוגד למוסר וגם להגינות ולכל דבר שבעצם אמור להגדיר בן אדם כבן אדם מוסרי והגון

דוד אמסלם:      לכן אני מתכוון לטפל בזה, כפי שאמרתי, שיהיו שם יותר סמכויות, יותר תקציבים ויותר משאבים, כי כפי שאמרתי, זה דבר שצריך למגר אותו עד כמה שניתן מהחברה שלנו

דוד אמסלם:  אני מודה לך שוב

פנינה תמנו: תודה לך

דוד אמסלם: אני רוצה גם לציין את חבר הכנסת ביטן

דוד אמסלם:  כשהוא היה יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה, הוא קידם את הנושא של הסמכויות של היחידה הזאת

דוד אמסלם:  אז זה היה בהוראת שעה; זה פג

עודד פורר: אנחנו קיימנו על זה דיון

פנינה תמנו: אגב - - - ראש היחידה - - -     

עודד פורר: קיימנו על זה דיון בוועדה, ואני שמח שלפחות קיבלת סמכויות, כי השר הקודם לא עסק בזה, וניסינו לקדם את החקיקה כדי שהוא ינצל את הסמכויות

עודד פורר:  תקבל תמיכה במובן הזה

דוד אמסלם: בעזרת השם

פנינה תמנו: הסמכות תהיה אצלך?     

אוריאל בוסו: כן

עודד פורר: אני מבקש ממך, עכשיו כשאתה שר, דודי: גם הסיפור של העלייה מאתיופיה זה משהו שצריך לסיים

עודד פורר:  זה האירוע הכי עצוב

עודד פורר:  זה טרגדיה

פנינה תמנו: הממשלה שלנו הביאה בשנה 570 מיליון

פנינה תמנו:  איפה אתם? 570 מיליון

דוד אמסלם: כרגע אנחנו נכנסים לאירוע אחר

דוד אמסלם:  אני לא רוצה לחזור אחורה ולספר את ההיסטוריה - - -     

עודד פורר: לא, אני אומר את זה לך דווקא בגלל שאני יודע מה אתה חושב

דוד אמסלם: אבל בוודאי, בוודאי

דוד אמסלם:  כפי שאמרתי, מדינת ישראל זו מדינה של כל היהודים בעולם, לא קשור הצבע, לא קשור מאיזו מדינה, לא קשור מה רמת ההשכלה שלהם ולא קשור לשום דבר, לשום פרמטר

דוד אמסלם:  זו מדינה של כל היהודים, לא רק של היהודים שגרים פה, ובוודאי ובוודאי שאני מגויס לעניין הזה נפשית, מוסרית, בכל אודי ומאודי

דוד אמסלם:  אני רוצה לספר לך שאז, כשנכנסנו לדרך, אני הייתי בטוח שזה מאבק שבזה שאני מסיים להיות חבר כנסת, אבל זה לא עניין אותי

דוד אמסלם:  אמרתי: אם אני עולה עם זה לשמיים – דיינו, עם זה מספיק לי, אני את שלי עשיתי

דוד אמסלם:  אז בוודאי

דוד אמסלם:       אז עוד פעם אני מודה לך, חברת הכנסת תמנו, על היום הזה

דוד אמסלם:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה לך, השר דוד אמסלם, השר המקשר

אוריאל בוסו:  תודה לחברת הכנסת פנינה תמנו, ליושב-ראש ועדת הקליטה עודד פורר, שנמצא פה, ולכל מי שהשתתף ביום המיוחד הזה לציון יום המאבק בגזענות

אוריאל בוסו:       אם כן, חברי הכנסת, תם סדר-היום

אוריאל בוסו:  הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי י"ב באייר התשפ"ג, 3 במאי 2023, בשעה 11:00

אוריאל בוסו:  ישיבה זו נעולה