ישיבת מליאה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 55, 2023-03-21 00:00

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת

אמיר אוחנה:  היום כ"ח באדר התשפ"ג, 21 במרץ 2023

אמיר אוחנה:       הודעה למזכיר הכנסת

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הכנסת, אני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת –     מסקנות הוועדה לביטחון לאומי בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מירב בן ארי, משה ארבל, חוה אתי עטייה, אימאן ח'טיב יאסין, אפרת רייטן מרום ויוסף עטאונה בנושא: רצח ואלימות כלפי נשים; מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת ינון אזולאי, יוסף עטאונה, ולדימיר בליאק, אליהו ברוכי וואליד אלהואשלה בנושא: המחסור הצפוי בחומרי הגלם לבנייה, אשר ישפיע על המחירים ועל קצב הבנייה בישראל

דן מרזוק:       החלטות ועדת האתיקה בקובלנות נגד חברי הכנסת איימן עודה, טלי גוטליב, חנוך מלביצקי ואריאל קלנר

דן מרזוק:       עוד אבקש להודיעכם כי בהתאם לסעיף 96 לתקנון הכנסת הודיע חבר הכנסת אליהו רביבו כי הוא חוזר בו מהצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – בחירה ישירה לראש הממשלה וחלוקת מנדטים לסיעות הקואליציה), שמספרה פ/89/25

דן מרזוק:  תודה

אמיר אוחנה: תודה למזכיר הכנסת

אמיר אוחנה: הנושא הראשון על סדר-היום – נאומים בני דקה

אמיר אוחנה:  חברי הכנסת המבקשים להירשם מוזמנים להצביע בעד

אמיר אוחנה:  עד שאקבל לידיי את הרשימה, ראשונת הדוברים – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, לפני יומיים הותקפה כנסייה בירושלים המזרחית

עאידה תומא סלימאן:  הכנסייה הותקפה על ידי שני צעירים, שני גברים יהודים

עאידה תומא סלימאן:  כנראה שהאידיאולוגיה שלהם הובילה אותם להיכנס, לנסות לשבור דברים במקום ולנסות – כנראה התכנון היה של משהו יותר גדול

עאידה תומא סלימאן:  לצערי, זאת לא פעם ראשונה שכנסיות בירושלים המזרחית מותקפות על ידי אנשים שכנראה מאמינים באידיאולוגיה משיחית; שונאים, גזענים ששונאים את מי ששייך לדת אחרת

עאידה תומא סלימאן:  יהיו מה שיהיו המניעים, בעיניי הגיע הזמן לשים לב שמתקפות כאלה על בתי תפילה הן דבר שמעורר רגשות מאוד עזים אצל המאמינים של אותה דת, וזה מעורר יחסים מאוד מתוחים אצל אנשים שבשבילם אלה מקומות קדושים

עאידה תומא סלימאן:  הנוצרים בירושלים המזרחית כבר סובלים מזה תקופה ארוכה

עאידה תומא סלימאן:  אני חושבת שהגיע הזמן שרשויות האכיפה – שלא יגידו לנו עוד פעם שיש מישהו שלוקה בשכלו או משהו כזה, אלא שיעשו את העבודה שלהן, לאכוף את החוק

אמיר אוחנה: תודה לגברתי

אמיר אוחנה:  תעלה ותבוא חברת הכנסת דבי ביטון, ואחריה – חבר הכנסת סימון דוידסון

דבורה ביטון: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים טרופים אלו ברצוני להזכיר למה אנחנו צריכים את בג"ץ עצמאי, ללא שום התערבות

דבורה ביטון:  ברשותכם, אני אתייחס לבג"ץ 153/87 לאה שקדיאל נ' השר לענייני דתות

דבורה ביטון:  זו עתירה כנגד ההחלטה שלא לדון במועמדותה של לאה שקדיאל, חברת המועצה המקומית בירוחם, למועצה הדתית ביישוב בשל היותה אישה

דבורה ביטון:  לאה שקדיאל טענה כי מועמדותה נפסלה בשל שיקולים שאינם ענייניים

דבורה ביטון:  כמו כן היא טענה כי היות שהמועצה הדתית הינה גוף מינהלי שאינו פוסק הלכה, אין לפסול נשים מלכהן כחברות בו

דבורה ביטון:  בית המשפט העליון קיבל את העתירה של לאה שקדיאל וקבע כי אי-הכללת מועמד למועצה דתית משום שהמועמד הוא אישה נוגד את עקרון היסוד של מערכת המשפט הישראלית שלפיו אסורה אפליה מטעמי מין

דבורה ביטון:  גם אם מבחינה הלכתית אישה אינה יכולה לכהן בגוף מינהלי במועצה דתית, אין נימוק זה יפה כאשר דנים בהרכבו של גוף מינהלי שכישורי חבריו צריך שיוכרעו לפי החוק והפסיקה של המערכת המשפטית הכללית ועל פי אלה בלבד

דבורה ביטון:  בהקשר רחב יותר, בג"ץ שקדיאל הוא אבן דרך במאבקן של פמיניסטיות מכל הדתות על זכותן להיכנס לתפקידים שבאופן מסורתי בחיים הקהילתיים הדתיים היו שמורים רק לגברים

דבורה ביטון:  בעקבות בג"ץ נשים מכהנות בתפקידים כמו טוענות רבניות או יועצות הלכה בהלכות טהרה משפחתית

דבורה ביטון:  תודה

אמיר אוחנה: תודה רבה, גברתי

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת סימון דוידסון, ואחריו – חבר הכנסת יוראי להב הרצנו

סימון דוידסון: תודה, אדוני היושב-ראש

סימון דוידסון:  כנסת נכבדה, אני כשליחו של חבר הכנסת בועז טופורובסקי היום

סימון דוידסון:  בהזדמנות זו נאחל לו בריאות ושיחזור אלינו במהרה

סימון דוידסון:  כמו בכל שבוע, גם הפעם אקריא את שמות ההרוגים ואציין את תאונות הדרכים הקטלניות שהתרחשו בשבוע החולף

סימון דוידסון:  לצערי הרב, הרשימה ארוכה

סימון דוידסון:       ביום חמישי 16 במרץ נהרג פעוט בן שנה בתאונה מחרידה כאשר רכב פרטי פגע בו סמוך לרהט

סימון דוידסון:  ביום שישי 17 במרץ נהרג רוכב אופנוע בתאונה בראש העין

סימון דוידסון:  ביום ראשון 19 במרץ נהרג גבר בן 45 מפגיעת אוטובוס סמוך לכפר שמריהו; בהמשך אותו היום נהרגה אישה בת 60 בתאונה מחרידה כאשר אוטובוס פגע בה בעיר חדרה

סימון דוידסון:       עלינו להבין שאנחנו נמצאים במלחמה, ובמלחמה אף אחד אינו חסין

סימון דוידסון:  הדרך היחידה למגר את הקטל בדרכים היא לקחת אחריות, כולנו

סימון דוידסון:  אני מבקש מכם, בפעם הבאה שתעלו על ההגה בדרך להוריד את הילדים במסגרות הלימודים, בדרך הפקוקה לעבודה, בערפל בשעות הבוקר, זכרו לנהוג בזהירות

סימון דוידסון:  בשביל הילדים והילדות שלנו, בשביל המשפחות שמחכות שנשוב הביתה, בואו נמנע עוד מוות מיותר

סימון דוידסון:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת דוידסון

אמיר אוחנה:  אני מצטער שחבר הכנסת יוראי להב הרצנו לא יוכל לדבר בשל הסנקציה שהוטלה בוועדת האתיקה

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת סימון מושיאשוילי, ואחריו – חבר הכנסת יונתן מישרקי

סימון מושיאשוילי: אדוני היו"ר, כנסת נכבדה, בדיון אשר התקיים בוועדת הכלכלה, שבה אני חבר, נוכחנו לדעת כי המדינה השקיעה בעניין הגז הטבעי, הן בחיפוש הגז הטבעי והן בחלוקת הגז למוסדות

סימון מושיאשוילי:  ממשלת נתניהו השכילה להבין את חשיבות הגז הטבעי הן לכלכלת המדינה והן לבריאות האזרחים ולאיכות הסביבה

סימון מושיאשוילי:  בדיון עלה בין היתר נושא אי-חיבורם של בתי החולים הממשלתיים, וביניהם בית החולים רמב"ם בחיפה

סימון מושיאשוילי:  כולי תקווה כי לכל הפחות העיר חיפה, שידועה כאזור עם מפעלים מזהמים רבים, תשכיל לחבר את בתי החולים הממשלתיים בה – בתחילה בית חולים רמב"ם, שהוא בית חולים גדול מאוד, וגם מבחינה טכנית קל מאוד לחבר אותו; שהמדינה תעשה זאת במהרה

סימון מושיאשוילי:  זיהום האוויר – וגם כלכלת המדינה תחסוך כסף רב

אמיר אוחנה: תודה רבה לאדוני

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת יונתן מישרקי, ואחריו – חבר הכנסת אבי מעוז

יונתן מישרקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מוחרתיים אנחנו ניכנס לחודש ניסן

יונתן מישרקי:  בחודש ניסן הוקם משכן העדות

יונתן מישרקי:  המשכן היווה עבור עם ישראל סמל לאחדות, ובו היו מיישבים נושאים שהיו במחלוקת

יונתן מישרקי:  בעוד פחות מחודש אנחנו נחגוג את חג הפסח

יונתן מישרקי:  בהגדה של פסח שנקרא סביב השולחן, אנחנו נקרא גם על ארבעת הבנים שעליהם דיברה התורה: חכם, רשע, תם ושאינו יודע לשאול

יונתן מישרקי:  מדובר בארבעה בנים שלכל אחד מהם סגנון אחר, בעלי דעות והשקפות שונות, אבל לכולם יש מקום סביב שולחן הפסח

יונתן מישרקי:  גם הבן הרשע, שהגיע להתריס בכך שהוא שואל "מה העבודה הזאת לכם?" – עדיין אנחנו מנהלים איתו דיאלוג ושיח

יונתן מישרקי:  חז"ל מדגישים "כנגד ארבעה בנים", ללמדנו שגם רשע הוא בן, גם כנגדו דיברה תורה

יונתן מישרקי:       חג הפסח הוא חג שבו נהיינו לעם

יונתן מישרקי:  החג הזה מסמל אחדות

יונתן מישרקי:  אנו נשב סביב שולחן הפסח משפחות-משפחות, חילונים, דתיים, חרדים ושאינם חרדים

יונתן מישרקי:  חבריי חברי הכנסת, זה אפשרי

יונתן מישרקי:  וכבר אמרו חז"ל: אין לך כלי מחזיק ברכה אלא השלום

יונתן מישרקי:  בהזדמנות זו אני רוצה לברך את משפחתו של ידידי חבר הכנסת צבי סוכות, ברוכים הבאים

יונתן מישרקי:  שיהיה לכולם חג כשר ושמח

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת מישרקי

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת אבי מעוז, ואחריו – חברת הכנסת לימור סון הר מלך

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש

אבי מעוז:  נאום הנדסת תודעה מס' 82, והפעם על עידוד התבוללות במשרד החינוך

אבי מעוז:  שלשום הפיץ אחד ממנהלי המחוזות במשרד החינוך מכתב למנהלים ולצוותי החינוך לקראת חג הפסח והרמדאן, שבו הוא כותב כך: מערכת החינוך רואה חובה לעצמה לקדם הזדמנויות להיכרות ולחיים בשותפות

אבי מעוז:  ובשביל מה? למען יצירת זהות אזרחית משותפת

אבי מעוז:  ובהמשך הוא מדבר אפילו על שותפות גורל

אבי מעוז:       זוהי מכבסת מילים והנדסת תודעה שמכוונת בעצם למחיקת הזהות היהודית

אבי מעוז:  מדינת ישראל היא מדינה יהודית שקמה עבור העם היהודי, ששמר במסירות נפש במשך שנות הגלות הארוכות על זהותו ועל השמירה מהתבוללות רוחנית ופיזית

אבי מעוז:  אוי לנו אם משרד החינוך דוחף את ילדי עם ישראל לחיים בשותפות, לזהות משותפת ולשותפות גורל עם המיעוטים שבקרבנו

אבי מעוז:  אני ממליץ לשר החינוך לעשות בדק בית במשרד ולהתחיל לנקות אותו מכל האג'נדות הזרות שחדרו אליו

אבי מעוז:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה רבה

אמיר אוחנה:  תעלה ותבוא חברת הכנסת לימור סון הר מלך, ואחריה – חברת הכנסת מטי צרפתי הרכבי

לימור סון הר-מלך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נאום קול המושתקים מס' 14

לימור סון הר-מלך:  השבוע התרחש בחווארה נס גדול

לימור סון הר-מלך:  מחבל חמוש ניסה לחסל מטווח אפס את דוד שטרן ואשתו, תושבי היישוב איתמר

לימור סון הר-מלך:  ברחמי ה' העצומים, דייוויד שטרן, שהינו לוחם מארינס לשעבר, מיומן ביותר, הגיב בקור רוח והשיב בירי לעבר המחבל, תוך שהוא מטפל בפצעיו, עד להגעת כוחות רפואה למקום

לימור סון הר-מלך:  הפיגוע הזה נגמר בנס ללא נרצחים בנפש

לימור סון הר-מלך:  אבל אדוני שר הביטחון גלנט, לא כל תושבי ותושבות השומרון הם לוחמי מארינס לשעבר, וקופת הניסים הולכת ונמוגה

לימור סון הר-מלך:       תפקידה של מערכת הביטחון להגן על אזרחי מדינת ישראל, ובכללם תושבי השומרון, אולם נראה שמי שממונים על כך מועלים בתפקידם

לימור סון הר-מלך:  אתמול בבוקר פרסם הלל ביטון רוזן מערוץ 14 את רשימת המשימות שהוציא מח"ט שומרון לחייליו לאחר הפיגוע בחווארה

לימור סון הר-מלך:  אף אחת מהן, באופן מחפיר, לא כללה משימת הגנה על התושבים היהודים בשומרון, אלא רק הגנה על תושבי חווארה והכפרים הערביים מסביב מפני פעולות תגמול של אזרחים יהודים

לימור סון הר-מלך:  גם לכפרו של המחבל, מדמא, לא נכנסו כוחות צה"ל באותו הלילה, למרות שלאורך שעות ארוכות חגגו תושבי הכפר בשאגות הסתה והיללו את ניסיון הרצח בחווארה

לימור סון הר-מלך:  קיום הזכות להגנה ולביטחון הוא חובתה של מערכת הביטחון כלפי כל אזרח במדינת ישראל, והבלבול העמוק ששורר במערכת דורש תיקון דחוף

לימור סון הר-מלך:      אינני יודעת כיצד אותם קצינים, בכירים ככל שיהיו, יכולים להרשות לעצמם להותיר את המציאות ההזויה הזאת, שבה חיי יהודים מופקרים

לימור סון הר-מלך:  כולם חוששים מבית הדין בהאג ומה יגידו בגויים, ואני שואלת: מתי נתחיל לחשוש מאי-מילוי חובתנו כלפי תושבי יהודה ושומרון, שמצפים מאיתנו לשקט וביטחון? תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה

אמיר אוחנה:       אני רוצה לברך את האורחים שנמצאים איתנו כאן, ביציע, ממגן דוד אדום

אמיר אוחנה:  אני מבין שמדובר באורחים מצרפת שבאו להשתלם במגן דוד אדום

אמיר אוחנה:  (אומר בצרפתית ומתרגם:) ברוכים הבאים לכנסת

אמיר אוחנה:       בבקשה, חברת הכנסת מטי צרפתי הרכבי, ואחריה – חברת הכנסת שלי טל מירון

מטי צרפתי הרכבי: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, דמיינו מציאות שבה כלי תקשורת במדינה דמוקרטית משתיק אוכלוסייה שלמה כי לתפיסתו קולה אינו צריך להישמע

מטי צרפתי הרכבי:  נשמע מופרך? אז זהו, שלא

מטי צרפתי הרכבי:  עד לפני כמה שנים תחנת הרדיו קול ברמה הדירה באופן מוצהר ומכוון 51% מהאוכלוסייה על רקע מגדר

מטי צרפתי הרכבי:  ב-2012 זכה ארגון קולך בתובענה ייצוגית שלפיה הדרת הנשים מפירה את חוק איסור ל אפליה

מטי צרפתי הרכבי:  התחנה טענה בתגובתה שנשים בקהל היעד שלה אינן מעוניינות להשמיע את קולן

מטי צרפתי הרכבי:  כך, גברים לא רק השתיקו נשים אלא גם קבעו בשמן שהן מבקשות להיות מושתקות

מטי צרפתי הרכבי:  בערעור שהגישה התחנה פסק בית בית המשפט העליון שהדרת הנשים היא אפליה חמורה ופגיעה בחופש הביטוי

מטי צרפתי הרכבי:  אלמלא בג"ץ קול ברמה, ייתכן שקולן של נשים בתחנה זו היה מושתק עד היום

מטי צרפתי הרכבי:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת שלי טל מירון, בבקשה

שלי טל מירון: גברתי היושבת בראש, כנסת נכבדה, אורחים נכבדים, אני בחרתי להקריא חלק ולדבר על בג"ץ אליס מילר, בתור קצינה בחיל האוויר כמה שנים ובמילואים, וכמי שרוצה להודות למישהי שפתחה את הדרך, אולי גם לבנות שלי, לתפקידים בצבא

שלי טל מירון:  בג"ץ אליס מילר פרץ את הדרך לנשים להתגייס לתפקידי לוחמה שעד היום היו פתוחים לגברים בלבד: קורס טיס, קורס חובלים, משמר הגבול, הקמת גדוד קרקל בחי"ר

שלי טל מירון:  באותו פסק הדין שופטי בג"ץ פוסקים שיחס מפלה הוא משפיל ופוגע בכבודן של הנשים, והם עושים זאת בהתבסס על חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו

שלי טל מירון:  השופטים פוסקים כי נשים שוות וזכאיות לשוויון הזדמנויות

שלי טל מירון:  הפסיקה הזו אומנם תקדימית, אך היא לא סוטה מהמורשת של התנועה הציונית

שלי טל מירון:  עוד לפני הקמת המדינה נשים שירתו בהגנה ובפלמ"ח, גם בתפקידי לוחמה בחזית וגם כטייסות

שלי טל מירון:  בלי בית משפט עליון עצמאי ובלתי תלוי מי יגן על זכויות נשים בצבא, באקדמיה, בשוק התעסוקה, בחיי המשפחה? מי? תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת גלעד קריב, בבקשה

גלעד קריב: גברתי היושבת-ראש, ראשית, אבקש להגיב על נאום השנאה והקנאות של חבר הכנסת מעוז

גלעד קריב:  חבר הכנסת מעוז שכח שמטרות החינוך הממלכתי הקבועות בחוק כוללות "וכן לחנך – – – לשלום ולסובלנות ביחסים בין בני אדם ובין עמים", וכן "להכיר את השפה, התרבות, ההיסטוריה, המורשת והמסורת הייחודית של האוכלוסייה הערבית"

גלעד קריב:  חבר הכנסת מעוז רשאי לחנך את ילדיו ברוח של שנאת האחר ותרבותו; שלא יתערב ושלא יציע לאחרים להתערב בחינוך הממלכתי של ילדינו

גלעד קריב:       ובשניות שנותרו לי אציין שלפני דקות אחדות המכון למחקרי ביטחון לאומי, INSS, מכון המחקר הבכיר בסוגיית הביטחון הלאומי, פרסם התרעה אסטרטגית תחת המילים: השינויים המשפטיים במתכונתם הנוכחית יפגעו קשות בתפקוד צה"ל, יפחיתו מיכולותיה של ישראל להתמודד עם אויביה" ו"יסכנו את היחסים עם ארצות הברית"

גלעד קריב:  אני קורא לראשי הליכוד ואומר להם את מה שאמרו עבדי המלך פרעה למלכם: "הטרם תדע כי אבדה מצרים"? תעצרו בטרם ניפול לתהום

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת יצחק קרויזר, בבקשה

יצחק קרויזר: "לכל אדם יש עיגול בלב, עיגול שמחה

יצחק קרויזר:  לפעמים העיגול קטן, אך הוא יכול לגדול, לגדול ולגדול

יצחק קרויזר:  כאשר עיגול השמחה גדול, הוא שולח עיגולים קטנים למקומות נסתרים בגוף, מקומות שלפעמים כואבים"

יצחק קרויזר:  מתוך שירה של דסי רבינוביץ'

יצחק קרויזר:      כבוד היושבת בראש, כבוד השר, חברי הכנסת, משפחות השכול היקרות, את השיר המפורסם והמוכר הזה רובנו מכירים, אולם לא כולנו יודעים שמי כתבה אותו זו דסי רבינוביץ', שנפטרה לאחר מאבק ממושך במחלת הסרטן

יצחק קרויזר:  פיני רבינוביץ', אביה של דסי, בחר לנתב את העצב והכאב לאחר פטירתה, ומהמקום שהכיר היטב הבין עד כמה משפחות השכול האזרחי, משפחות אשר איבדו את יקיריהן ממחלות או תאונות, זקוקות לתמיכה

יצחק קרויזר:  אולם במדינת ישראל רוויית ההתמודדויות והשכול, מדינה שמכירה לצערנו את השכול מפעילות צבאית ומפעילות טרור, לא מכירים מספיק את הצורך בתמיכה במשפחות השכול האזרחי

יצחק קרויזר:       דסי, שנפטרה ב-1996, לימדה את כולנו מהו מאבק אמיץ ועיקש במחלת הסרטן

יצחק קרויזר:  היוזמה של פיני רבינוביץ' להעלאת המודעות לנושא באה ממקום של כאב, אהבה וערבות הדדית; זו הדרך שבה בחר אביה של דסי להנציחה

יצחק קרויזר:  עמותת יקיר לי מקיימת השבוע את שבוע המודעות לשכול האזרחי, שבסיומו שבת ראש חודש ניסן

יצחק קרויזר:  במדינת ישראל חסרה המודעות לשכול האזרחי, וקיימת אפליה בין אזרחים, הורים שכולים, לפי נסיבות אירוע הפטירה

יצחק קרויזר:  לצורך כך הוחלט להדליק נר של אכפתיות היום, נר כדי לזכור את אלה שאינם, כדי לומר למשפחות השכול: אנחנו איתכן, וכדי לצרף את כל הנרות לחיבור גדול שכולו אור

יצחק קרויזר:       אני קורא מעל בימה זו לכלל אזרחי מדינת ישראל להדליק נר, לפקוח מעט את העיניים ולראות אם יש סביבנו משפחות שכולות אשר איבדו את יקיריהן, ולנסות ככל שביכולתנו להיות איתן, לתת להן את המקום והתמיכה להתמודד עם המשא שאותו הן נושאות כל יום, כל היום, כל השנה, עד יומן האחרון

יצחק קרויזר:  יהי זכרה ברוך

יצחק קרויזר:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת משה טור פז, בבקשה

משה טור פז: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, את פסק דין בג"ץ אליס מילר כולנו מכירים – כמובן, הפתיחה של קורס טיס לנשים כטייסות

משה טור פז:  אני רוצה להביא לכאן פסק דין מוכר פחות, בג"ץ אורית גורן נ' הום סנטר

משה טור פז:  אורית גורן עבדה במחלקת כלי עבודה ברשת הום סנטר, והיא גילתה שהיא מרוויחה סכום נמוך משמעותית מגבר קולגה שלה לעבודה, שעושה בדיוק את אותה עבודה שהיא עושה

משה טור פז:  בעקבות עתירתה של אורית בג"ץ קבע כי אי-אפשר להפלות אישה בשכר, גם אם דרישות השכר שלה במסגרת ריאיון העבודה היו נמוכות יותר, וצריך לשלם לה את אותו השכר של הקולגה הגבר שעובד לצידה באותו תפקיד

משה טור פז:       כשרוצים לעקר את בג"ץ מתוכן, למנוע ממנו להתערב, זו המשמעות

משה טור פז:  בג"ץ מגן כאן על אוכלוסיות מוחלשות מכל הסוגים והמינים

משה טור פז:  החלשת הצד הליברלי מחלישה את האוכלוסיות המוחלשות בישראל, ועל כך יש להילחם

משה טור פז:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  אחרון הדוברים – חבר הכנסת רון כץ

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה

רון כץ: כנסת נכבדה, אני מנצל את ההזדמנות החגיגית ששר האוצר נמצא איתנו, ואני רוצה גם מפה לקרוא לו שוב לעצור את הרס הכלכלה הישראלית

רון כץ:  רק היום בבוקר דווח שכל צמרת משרד האוצר הניחה מסמך על עלות של מאות מיליארדים נזק למשק הישראלי לנוכח ההפיכה המשטרית הזו

רון כץ:  מפה אני רוצה לפנות בפנייה אישית, למען מדינת ישראל: תעצרו את הטירוף הזה

רון כץ:  מה שקורה פה הוא לא הגיוני

רון כץ:  אי-אפשר להמשיך בחקיקה הזו, שמשמידה כל חלקה טובה

רון כץ:  ואני אומר לך, אני מנצל את ההזדמנות שאתה פה – שיניתי את כל מה שרציתי להגיד

רון כץ:  אנא ממך, גלה אחריות

רון כץ:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת רון כץ

בצלאל סמוטריץ': היושבת-ראש, שר יכול להתערב בדיון ולהשיב?     

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל אתה תוכל אחר כך, כשאתה תעלה לכאן כדי לברך את חבר הכנסת סוכות

רון כץ: אני אשמח לשמוע תשובה – – –     

בצלאל סמוטריץ': כשאני מברך אותו, אני מברך אותו – – –     

רון כץ: אני אשמח לשמוע תשובה בלי קשר

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, אנחנו נעבור לנושא הבא על סדר-היום – נאום הבכורה של חבר הכנסת צבי ידידיה סוכות

יפעת שאשא ביטון:  לאחר מכן יברך שר האוצר בצלאל סמוטריץ'

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה

צבי ידידיה סוכות: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, לפני כמעט 60 שנה עמד סבא, הרב דוד הלר, זיכרונו לברכה, בנמל התעופה בן-גוריון עם מזוודה אחת קטנה

צבי ידידיה סוכות:  בתוך המזוודה היו לסבא רק תפילין, בגדי החלפה ופיג'מה אחת

צבי ידידיה סוכות:  סבא לא הכיר אף אחד בארץ

צבי ידידיה סוכות:  סבא, שהתייתם בגיל צעיר, הגיע מארצות הברית, ובדרך לנמל התעופה בארצות הברית עוד ניסה מי שגידל אותו, סבא של סבא, לשכנע אותו להישאר בארץ האפשרויות הבלתי-מוגבלות ולוותר על חלום הדורות

צבי ידידיה סוכות:  סבא מצידו חיבק אותו חזק בחזרה ואמר לו: אני עולה למטוס לארץ ישראל, וכך אכן עשה

צבי ידידיה סוכות:  כאן בארץ הוא הכיר את סבתא ציפורה, שעלתה גם היא יחידה מכל משפחתה

צבי ידידיה סוכות:  כיום, נכון לדקות האחרונות לפחות, מונה שבט הלר 132 צאצאים, וביניהם גם נכד שמכהן בפרלמנט היהודי

צבי ידידיה סוכות:  אגב, אחותו היחידה של סבא, זלדה, עלתה כמה שנים אחר כך, והיא אימו של חבר הכנסת יצחק פינדרוס

צבי ידידיה סוכות:  ולמי שתהה, אין לנו שורשים נורבגיים

צבי ידידיה סוכות:  זהו סיפורו של עם ישראל כולו, "כֻּלם נקבצו באו לך"

צבי ידידיה סוכות:       אבל ברשותכם, אדבר מעט על הדרך

צבי ידידיה סוכות:  מייד כשיצאנו לגלות, הגדיר אותנו רבי סעדיה גאון: "אין אומתנו אומה אלא בתורתה", ומאז, בכל פינה בגלובוס כל יהודי שחשקה נפשו להידבק בכלל ישראל, ירד לעמקי סודותיה של התורה הקדושה

צבי ידידיה סוכות:  אבל אז תכפו הצרות, נחלשה המסורת ונחלקו החכמים בפירוש התורה

צבי ידידיה סוכות:  אבל אף שהיו אלו אוסרין ואלו מתירין, אלו מטמאין ואלו מטהרין, לא נמנעו לישא נשים אלו מאלו

צבי ידידיה סוכות:  בסופו של דבר, עם אחד אנחנו, עוסקים באותה התורה

צבי ידידיה סוכות:  תורת הרוח של עם ישראל פרחה, והפילוסופים הגדולים בעולם היו בני עמנו

צבי ידידיה סוכות:  אבל חלק נכבד היה חסר מהספר

צבי ידידיה סוכות:  בגלות המרה, בין מסעות הצלב והפוגרומים, הפריצים, הפרהוד והשכנים הרעים, לא יכולנו לקיים חיים משותפים מעבר לניהול הקהילות

צבי ידידיה סוכות:  גם לא נצרכנו להתמודד עם אחריות מדינית, צבאית, כלכלית וביטחונית למיליוני יהודים

צבי ידידיה סוכות:  חיי עמנו עוצבו בעיקר על פי התורה ולומדיה

צבי ידידיה סוכות:       זכינו וקול התור דפק, הפלא קרה

צבי ידידיה סוכות:  וכמו שניבא ישעיהו לפני 2,700 שנה – "ואמרת בלבבך מי ילד לי את אלה ואני שכולה וגלמודה גֹּלה וסורה ואלה מי גִדל"

צבי ידידיה סוכות:  הארץ משפשפת את עיניה בתימהון מול הנס הגדול, שעדיין מתרחש, והיום מי שמופקד על הנס הוא ידידי שר העלייה והקליטה אופיר סופר – בהצלחה לך, אופיר

צבי ידידיה סוכות:  עלינו מקצות הארץ, ואיש מנהג עדתו בידו ופלפולו לצידו

צבי ידידיה סוכות:  הוצרכנו לקיים מדינה וצבא, כלכלה, חברה, חינוך, ביטחון לאומי

צבי ידידיה סוכות:  נרצה או לא נרצה, לא הייתה לנו ברירה

צבי ידידיה סוכות:  אנחנו כאן ואנחנו צריכים לנהל את זה

צבי ידידיה סוכות:  הוצרכנו – ואולי זה גם הכי חשוב – ללמוד לנהל חיים משותפים והוגנים יחד עם מיליוני יהודים כאן, בארץ הזו

צבי ידידיה סוכות:  בלי שאנחנו יודעים להסכים כמעט על שום דבר, אנחנו צריכים לדעת להסתדר ביחד – זה משהו חדש שקרה פה

צבי ידידיה סוכות:       ניקח אחורה

צבי ידידיה סוכות:  מייד לאחר מתן תורה, מוסר הקדוש ברוך הוא למשה רבנו בפרשת משפטים 105 פסוקים של הלכות – הלכות שומר חינם ושוכר, מדליק גדיש ובא במחתרת, ובעיקר כל מיני חוקים שמסדירים את החברה, שמגדירים איך חיים יחד

צבי ידידיה סוכות:  את המצוות שמגדירות את הקשר בינינו לריבונו של עולם, כמו תפילין, מקדש וקריאת שמע, קיבלנו רק אחר כך

צבי ידידיה סוכות:  בהתחלה קיבלנו את החוקים הראשונים, שמסדירים איך אנחנו חיים כאן ביחד, איך חיים היהודים בחיים משותפים, חוקים שיצרו תרבות של עם עד היום

צבי ידידיה סוכות:  הבית הזה מייצר חוקים

צבי ידידיה סוכות:  עיני כל ישראל נשואות אליו

צבי ידידיה סוכות:       אבל היום אני רוצה לדבר על קומה נוספת

צבי ידידיה סוכות:  אני שייך למפלגה שחרתה על דגלה ללכת בדרכו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, זכר צדיק לברכה

צבי ידידיה סוכות:  כשהרב הראשי הראשון לישראל ראה את אין-סוף הגוונים והצבעים שעולים לכאן לארץ מכל הסוגים, הרב קוק לא ראה כאן איזושהי בעיה אקוטית שצריך לראות – וואו, איך מסתדרים פה ביחד כל הדברים האלה – הרב קוק ראה את ההפך

צבי ידידיה סוכות:  הרב קוק הסתכל ואמר: וואו, יש פה כל כך הרבה גוונים, כל כך הרבה צבעים, זאת יכולה להיות יצירה כל כך מושלמת

צבי ידידיה סוכות:  הרב קוק ראה את כל הגוונים והצבעים מכל קצות הארץ שהגיעו לכאן

צבי ידידיה סוכות:  הרב קוק מסתכל ואומר: עוד תו ועוד תו, ואין-סוף תווים שיכולים ליצור ביחד ניגון מושלם שיכול לסחוף אחריו את כל העולם

צבי ידידיה סוכות:       הוא ראה הגדרה עתיקה יותר מרבי סעדיה גאון, הגדרה שכתובה בתורה: "היום הזה נהיית לעם" במעמד הר עיבל שבשומרון

צבי ידידיה סוכות:  הוא ראה את הערבות ההדדית והשבועה שבה נשבע כל יהודי לדאוג לכל יהודי אחר

צבי ידידיה סוכות:  זו הגדרה חדשה ליסודות החברה, הפוכה לגמרי

צבי ידידיה סוכות:  היא איננה רק לוועד בית, כדי להבטיח את קיומו של היחיד; היא הפלטפורמה עבור היחיד לסייע ליחידים האחרים

צבי ידידיה סוכות:  ותראו, אין בכל העולם עוד עם שבניו מתרגשים כל כך לחיות בשביל

צבי ידידיה סוכות:  זה קורה בצבא, במשטרה, בארגוני ההצלה והחסד, בשירות הלאומי, ואפילו במקצועות כמו רפואה, וגם בתקשורת

צבי ידידיה סוכות:  בכל מקום בישראל שאליו תלכו ותדברו עם אנשים, הם יספרו לכם שהעבודה שלכם היא בעצם שליחות

צבי ידידיה סוכות:  זה קורה רק כאן, בארץ

צבי ידידיה סוכות:  כאן אפילו בוויכוח על הרפורמה המשפטית עכשיו טוענים שני הצדדים כי הוויכוח הוא על הביחד, על איך עושים את הביחד

צבי ידידיה סוכות:  כאן, בבית הזה, נכתבים החוקים; כאן נכתב החוזה שמגדיר את העם שמתהווה כאן בשנים הללו בארץ ישראל

צבי ידידיה סוכות:  ו-70 שנה במונחים היסטוריים זה כמעט כלום

צבי ידידיה סוכות:  אנחנו עדיין בונים את החברה, עדיין מייצרים את עתיד עם ישראל כאן

צבי ידידיה סוכות:      לפני 18 שנה, בהפגנות נגד הגירוש הנפשע מגוש קטיף וצפון השומרון, אני, כנער צעיר בן 14, חטפתי מכות משוטרי משטרת ישראל

צבי ידידיה סוכות:  הושלכתי למעצר במגרש הרוסים ביחד עם חברים כי מחינו נגד הפשע הזה וחסמנו כביש

צבי ידידיה סוכות:  יחד עם מה שראינו כהפקרות ביטחונית, בכלל ביהודה ושומרון ובכל הארץ, התנהלות מערכת המשפט בישראל וייבוש הבנייה ביהודה ושומרון למשך שנים, לצערי, האמון שלנו נפגם

צבי ידידיה סוכות:       ואני עומד כאן היום בהמון תפילה לזכור שמעל ה"מה" עומד ה"איך" וה"למה"; שאנחנו ניצבים קטנים בסיפור העם היהודי, ארוך השנים והגדול; שלצד כל פעולה ואמירה כאן, נזכור שתפקידנו, בסופו של דבר, הוא לאסוף את הצבעים שמרכיבים את העם הזה ליצירה מושלמת, ואת התווים – לניגון נפלא

צבי ידידיה סוכות:       אני נזכר בסיפורים של סבא אליהו וסבתא מרים סוכות, שנמצאים איתנו כאן, שלא הכירו כלום על היהדות

צבי ידידיה סוכות:  סבא וסבתא פגשו את רֶבּ שלמה קרליבך בקצה העולם, באיזשהו פסטיבל בארצות הברית, בלי להכיר כמעט כלום

צבי ידידיה סוכות:  ורֶבּ שלמה פגש אותם באמצע הלילה בקצה העולם, והוא מספר להם על אברהם ושרה, עם האוהל וארבעת הפתחים, שכל מי שרצה יכול לבוא ולאכול ולשתות – מה שאנחנו למדנו בכיתה א'

צבי ידידיה סוכות:  אבל הוא מספר להם את זה לראשונה קצת אחרי כיתה א', והוא מספר את זה עם הניגון והצבע המיוחד שהיו לרֶבּ שלמה

צבי ידידיה סוכות:  ובאותו הבוקר, סבא הניח תפילין לראשונה; עד היום

צבי ידידיה סוכות:       כולי רצון, בשליחות בבית הזה, להצליח להחזיר את האמון בקרב הציבור שממנו אני בא לכלל המערכות בישראל

צבי ידידיה סוכות:  ויש שבר

צבי ידידיה סוכות:  אנחנו צריכים להחזיר את האמון – להחזיר את האמון בבתי המשפט, להחזיר את האמון במשטרה, להחזיר את האמון בקציני הצבא הבכירים, להחזיר את האמון בפוליטיקאים, להחזיר את האמון אפילו בתקשורת ואפילו בשירות הביטחון הכללי

צבי ידידיה סוכות:  כן, מגיע לכולנו אמון במדינה שלנו ובמערכות של המדינה שלנו, ואת זה אנחנו צריכים לעשות כאן

צבי ידידיה סוכות:  ארוכה הדרך, האמון נפגם פעמים רבות, אבל זו השליחות, באחריות ובמינימום סיכון, במחשבה לטווח הארוך, בנחישות, ברוב יועץ, שיתופי פעולה, דעת תורה, זקיפות קומה, והעיקר – לא לפחד כלל

צבי ידידיה סוכות:  זו היהדות שלי

צבי ידידיה סוכות:      תודה רבה לחיה, אשתי היקרה, על שותפות אמת ומצפן מלא בלב, לבנותיי היקרות אילה, טליה, שיר ציון, מעין אהבה ושלהבת, שצריכות לפעמים להסביר את אבא בכיתה, ועבורן אבא של שבת זה לא רק בגן

צבי ידידיה סוכות:  בננות, אוהב אתכן

צבי ידידיה סוכות:  תודה רבה ליושב-ראש המפלגה, שר האוצר בצלאל סמוטריץ', רבי בחיי הציבור, שהכניס אותי לנבחרת הציונות הדתית בכנסת; לחבריי לסיעה – לשרים אופיר סופר ואורית סטרוק, סגנית השר מיכל וולדיגר, יושב-ראש ועדת החוקה, שעומד בחזית, שמחה רוטמן, ולאחיי הלוחמים בוועדות אוהד טל ומשה סלומון, על החיבוק, הזמינות והליווי לאורך הדרך; לחברי המנכ"ל יהודה ולד, וכמובן גם לצוות הסיעה אורי בנק ויוסי כהן, הרודים במלאכה

צבי ידידיה סוכות:       תודה לאבא ולאימא, לסבא וסבתא, לאחים, לאחיות, לגיסים ולגיסות ולכל מי שהגיע לכאן היום להיות איתי במעמד הזה על פרגון ותמיכה רצופים לאורך כל הדרך

צבי ידידיה סוכות:  תודה לצוות שלי אריה, רפאל וחנה

צבי ידידיה סוכות:  לא יכולתי לקבל צוות טוב יותר

צבי ידידיה סוכות:      תודה לקדוש ברוך הוא – שהכול שלו

צבי ידידיה סוכות:      אסיים באמרתו הידועה של רבי נחמן מברסלב: "כל העולם כולו גשר צר מאוד והעיקר לא לפחד כלל"

צבי ידידיה סוכות:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה ובהצלחה לחבר הכנסת סוכות

יפעת שאשא ביטון: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה

אלינור ימין: תודה

אלינור ימין:  ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה על שולחן הכנסת הצעת ועדת העבודה והרווחה בדבר פיצול הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 33), התשפ"ב–2022

אלינור ימין:  תודה

יפעת שאשא ביטון: 	שר האוצר בצלאל סמוטריץ', בבקשה

בצלאל סמוטריץ': גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, ישראל ורחל, ההורים, ברשותכם, הרב אליהו סוכות, הרבנית ציפורה הלר, חיה והבנות אילה, טליה, שיר ציון, מעין אהבה ושלהבת – חיה, אצלנו היו חמישה בנים ואז הגיעו שתי בנות, אז יש סיכוי

בצלאל סמוטריץ':  נא לא להתייאש

בצלאל סמוטריץ':  יבואו גם בנים, בעזרת השם

בצלאל סמוטריץ':      איזה כיף לשמוע אותך, צבי

בצלאל סמוטריץ':  איזו רהיטות, איזו חדות, אילו נעימות ומתיקות

בצלאל סמוטריץ':  יצא לי כבר, אני חושב, להזכיר כאן יותר מפעם אחת על הדוכן איגרת מאוד יפה של הרב זצ"ל

בצלאל סמוטריץ':  אני אומר אותה עכשיו בעל פה

בצלאל סמוטריץ':  הרב מדבר על זה שאם גזרה החוכמה העליונה שבדורות שלנו, בתקופה של עקבתא דמשיחא, דברים יופיעו בעולם דרך הביטוי המוכר לכולנו "חוצפה יסגא", כך הקדוש ברוך הוא גזר

בצלאל סמוטריץ':  זו תקופה כזאת שדברים מתבררים בדרך של חוצפה

בצלאל סמוטריץ':  מה זה חוצפה? זה שבירת מוסכמות, קצת שחיטת פרות קדושות, אומץ, לא תמיד פוליטיקלי קורקט, יכולת ללכת נגד הזרם, לפרוץ, לחדש

בצלאל סמוטריץ':  אומר הרב: לפחות לא תהיה החוצפה דקדושה פחותה מהחוצפה הירודה

בצלאל סמוטריץ':       המושג הזה של "חוצפה יסגא", שנמצא שם במשנה בסוף סוטה, שמתארת את כל האתגרים שאנחנו זוכים להם – ברוך השם, נכון? "אזכי דאיתיב בטולא דכופיתא דחמריה"

בצלאל סמוטריץ':  אנחנו זוכים לראות בתקופה הזו את המשברים הכלכליים, החברתיים, החינוכיים, הערכיים והביטחוניים

בצלאל סמוטריץ':  הכול כתוב שם, ובתוך זה ה"חוצפה יסגא" מיוחס עכשיו לכוחות השליליים

בצלאל סמוטריץ':  אומר הרב קוק: שלא יהיה מצב שהצד של הקדושה, שרוצה להרבות אור, להרבות תורה ולהרבות אמת, יהיה פחות באומץ שלו, בתעוזה שלו, בפריצת הדרך והחדשנות, וכן, ולפעמים גם ביכולת לבעוט, כי ככה, ככה ריבונו של עולם רוצה שהדברים יתבררו בדור הזה

בצלאל סמוטריץ':  אבל זה מדהים שהרב כותב: לא מתוך חלישות הדעת – אני אומר במילים שלי כי אני לא זוכר את המילים המדויקות – לא מתוך מרירות ותסכול

בצלאל סמוטריץ':  זה לא איזה בעיטה במוסכמות מתוך כעס אלא מתוך, כותב הרב, עליצות קודש של ישרי לב

בצלאל סמוטריץ':  אני חושב שאם לומר את זה בשלוש מילים, זה להיות חצוף עם חיוך; להגיד את האמת, לעמוד על שלך, להתעקש, להתמיד, לחתור באומץ ובנחישות, אבל בשמחה, בחיוך, באהבה גדולה, באופטימיות גדולה

בצלאל סמוטריץ':      וכשישבתי עכשיו בכיסא והסתכלתי על צבי נואם פה, זה בדיוק, אני חושב, התיאור, צבי

בצלאל סמוטריץ':  להגיד את הדברים באמת הנכונים, החדים, החודרים; לפעול לממש אותם

בצלאל סמוטריץ':  וצבי עושה את זה שנים באמת בהמון המון המון מסגרות, בהרבה אומץ, בהרבה יכולת לחדש, אבל עם חיוך וקלאס

בצלאל סמוטריץ':  זה נכון, אמיתית, מכיוון שאדם מאמין – וצבי, אני חושב שזה אולי המסר המרכזי שאני חולק איתך מהתובנות ומהחוויות שלי כאן בבית הזה – אדם מאמין משלב את הנוסחה שחז"ל הגדירו במשנה במסכת אבות, "לא עליך המלאכה לגמור ואין אתה בן חורין להיבטל ממנה"

בצלאל סמוטריץ':  מצד אחד מאה אחוז לקיחת אחריות, עבודה קשה, עד כדי מסירות נפש, כדי לקדם את מה שאנחנו מאמינים שנכון וטוב לעם ישראל, למדינת ישראל, אבל מצד שני אפס תסכול ומרירות, וברור שלא ייאוש כשדברים לא תמיד עובדים לפי התסריט שאנחנו חשבנו שצריך לכתוב בהצגה, מכיוון שאנחנו יודעים שריבונו של עולם בסופו של דבר מנהל את המציאות

בצלאל סמוטריץ':  הוא תובע מאיתנו

בצלאל סמוטריץ':       אני לא רוצה להאריך עכשיו, אבל הדואליות הזו שזורה ממש בכל מלאכת המשכן שסיימנו לקרוא בשבת האחרונה

בצלאל סמוטריץ':  מצד אחד, השתדלות אנושית לעילא ולעילא, "מרבים העם להביא", "הביאו אליו עוד נדבה בבקר בבקר" – התגייסות מלאה של כל הכוחות, של כל היכולות, של כל הכישרונות, קמים ותיקין להביא נדבה למלאכת המשכן, רותמים את כל החכמים ואת כל המוכשרים; חצי שנה שלמה, ממוחרת יום הכיפורים ועד א' בניסן, של מסירות נפש עילאית של עם ישראל והקפדה על פרטי-פרטים בפאר, בהדר ובאמת בהתנדבות אדירה, עד כדי שצריך כמעט לכלוא אותם שיפסיקו – "ויכלא העם מהביא"

בצלאל סמוטריץ':  ורק על זה יכולה לשרות שכינה; רק על זה משה רבנו יכול בסוף לומר: "יהי רצון שתשרה שכינה במעשה ידיכם"

בצלאל סמוטריץ':  שום דבר בעולם שלנו לא קיים שלא על גבי מאמצים והשתדלות אנושית; לא איזה "השתדלוס" כזאת, "יויצא זאיין", אלא ממש בעמל ובמסירות גדולה

בצלאל סמוטריץ':  רק על זה יכולה להופיע ברכת שמיים

בצלאל סמוטריץ':      אבל הצד השני, בסוף פרשת פקודי – באחד לחודש הוקם המקדש

בצלאל סמוטריץ':  תראו ברש"י וחז"ל: מה זה "הוקם"? הרי אנחנו הקמנו, אנחנו מסרנו את הנפש

בצלאל סמוטריץ':  רש"י מביא מחז"ל: משה רבנו מנסה להקים ולא מצליח

בצלאל סמוטריץ':  האמת, משימה הנדסית קשה מאוד

בצלאל סמוטריץ':  קרשים – לא משנה, לא ניכנס עכשיו לגיאומטריה שלהם ואיך הקימו בדיוק; לא התחילו מהפינה כמו שקבלן רגיל היה מתחיל

בצלאל סמוטריץ':  משה מנסה ולא מצליח, והקרשים נופלים והוא מתוסכל

בצלאל סמוטריץ':  כל המאמצים הכבירים האלה של עם ישראל עומדים עכשיו מפוזרים על הרצפה כמו חלקים של לגו ולא שווים כלום

בצלאל סמוטריץ':  ואז הקדוש ברוך הוא עושה נס: משה עושה עם הידיים בכאילו והמשכן הוקם מאליו

בצלאל סמוטריץ':      וזו בדיוק הנוסחה

בצלאל סמוטריץ':  אנחנו משתדלים, מתאמצים, עובדים קשה, מוסרים את הנפש, עושים כל מה שאנחנו מבינים וחושבים שהוא טוב ונכון, כי אין לו לדיין אלא מה שעיניו רואות, אבל אנחנו יודעים שבסוף יש מנהיג לבירה, ומי שלוקח את אוסף המאמצים וההשתדלויות שלו, יוצק להם תוכן, נותן להם משמעות, הופך אותם למשכן ומשרה בהם שכינה, זה ריבונו של עולם

בצלאל סמוטריץ':  לפעמים אנחנו מייצרים איזה בלוק, איזה חלק, ובטוחים שהוא צריך להיות ממוקם בדיוק בנקודה הזאת בבניין, וריבונו של עולם חושב אחרת

בצלאל סמוטריץ':  אנחנו יודעים שאף תפילה לא חוזרת ריקם ואף השתדלות ומאמץ לא חוזרים ריקם, אבל זה מה שנותן לנו את הכוח

בצלאל סמוטריץ':  עוד פעם, המון אחריות, כובד אחריות גדול של השתדלות, של מאמצים ושל עבודה קשה, אבל בשמחה, ברוגע ועם אפס מרמור, תסכול וייאוש

בצלאל סמוטריץ':      אני אומר, צבי, שקל בבית הזה ליפול גם לתסכולים

בצלאל סמוטריץ':  רציתי להגיד שלא תמיד מצליחים, ואולי יותר גרוע מזה

בצלאל סמוטריץ':  יש אתגרים וקשיים והמציאות מורכבת, אבל יש אמונה ברורה שריבונו של עולם מנהל את העולם ולוקח אותו למקומות טובים, ולכן את החוצפה הגדולה והנפלאה הזאת של הקדושה עושים עם המון המון חיוך

בצלאל סמוטריץ':      אז אני מאחל לך ולכולנו הצלחה אדירה, ואנחנו שמחים מאוד מאוד שאתה איתנו

בצלאל סמוטריץ':  אני מאחל להורים ולסבים ולסבתות הרבה נחת, בעזרת השם, והרבה זכויות

בצלאל סמוטריץ':  בנים גידלתם ורוממתם והם עושים את מה שצריך, ברוך השם ובעזרתו

בצלאל סמוטריץ':      ברשותך, היושבת-ראש, אני אגיד מילה בתשובה על נאום שנאמר פה קודם על הכלכלה ועל השפעת הרפורמה

בצלאל סמוטריץ':  אני אתחיל בזה שאני מאמין בכל מאודי שהרפורמה הזאת טובה לכלכלה

בצלאל סמוטריץ':  היא טובה מאוד לדמוקרטיה, והיא תייצר מערכת איזונים הרבה יותר נכונה בין כנסת, ממשל ובית משפט, ובכלל מערכת משפטית – כנסת תחוקק, ממשלה תמשול ומערכת משפטית תשפוט ותכריע בסכסוכים

בצלאל סמוטריץ':  היא תייצר דינמיקה הרבה יותר נכונה, תחזיר את האמון, הרבה פחות מתחים

בצלאל סמוטריץ':  אבל היא טובה לכלכלה; היא טובה לכלכלה מכיוון שהיא תחזיר את הוודאות שהפרשנות התכליתית, שהתחילה אי אז בפסק דין אפרופים, ששיבש לחלוטין את הוודאות בדיני החוזים – חופש החוזים, גמירות הדעת ועקרון המסוימות, אותם שלושת עקרונות הליבה של דיני החוזים, שהם בבסיס חופש החוזים, סוכלו לחלוטין ביכולת של בית משפט לקחת חוזה שהלשון שלו ברורה וכוונת הצדדים ברורה ולהכניס פנימה איזה כוונות מופרכות לחלוטין, שמישהו החליט שהוא שואב אותן מאיזה סט ערכים שהוא המציא לעצמו

בצלאל סמוטריץ':  הדבר הזה יצר חוסר ודאות אדיר בשווקים

בצלאל סמוטריץ':  כל הכלכלה היא עסקאות חוזים, וכשיש חוסר ודאות זה מייצר עלויות נוספות שמגולגלות על מחיר העסקה, ובסוף מייקרות לכולנו את החיים

בצלאל סמוטריץ':       לא סתם מדינת ישראל היא אחת המדינות עם הכי הרבה עורכי דין פר נפש

בצלאל סמוטריץ':  אנחנו מוציאים הון תועפות כדי לגדר את הסיכונים המשפטיים האלה בעוד ועוד ועוד עורכי דין והליכים משפטיים

בצלאל סמוטריץ':  משך הזמן לאכיפת חוזה במדינת ישראל הוא 947 יום – פי שניים מהממוצע בארצות הברית ובאירופה

בצלאל סמוטריץ':       רפורמה תחזיר אותנו לשיח שמרני – ושמרנות זה גם, בציר הפרשנות, להיצמד הרבה יותר ללשון החוק או החוזה, לכוונת המחוקק או הצדדים שכרתו את החוזה, והרבה פחות מאיזה ריחוף בעולמות עליונים ערכיים שמישהו מחליט שהוא צריך להמציא לנו – הדבר הזה מחזיר ודאות ומאוד מייעל את הכלכלה

בצלאל סמוטריץ':  אבל הרבה למעלה מזה

בצלאל סמוטריץ':  אחד המאפיינים של האקטיביזם של העשורים האחרונים זה להעביר את מרכז הכובד של קבלת ההחלטות מנבחרי הציבור בכנסת ובממשלה אל שורה של גופים לא נבחרים, ואגב, לא רק יועצים משפטיים ושופטים

בצלאל סמוטריץ':  הדבר הזה מייצר ניתוק לא בריא בין סמכות לאחריות

בצלאל סמוטריץ':  ניתוק בין סמכות לאחריות – –      

יפעת שאשא ביטון: אדוני השר, אתה – – –      

בצלאל סמוטריץ': אני כבר מסיים

בצלאל סמוטריץ':  – – תמיד מייצר מודל סיכונים שמרני

בצלאל סמוטריץ':  כשאני אביא לפה עכשיו, למשל, את הרגולטור – גברתי היושבת-ראש, זה חשוב מאוד – של כיבוי אש, הוא יגיד לי: עושים פה עכשיו ב-2 מיליון שקל ספרינקלרים כאלה

בצלאל סמוטריץ':  למה? ככה, כי הוא צריך לחזור הביתה בשלום ושלא תהיה שרפה, חס וחלילה, במשמרת שלו

בצלאל סמוטריץ':  לא מעניין אותו מה זה עושה ליוקר המחיה, מה זה עושה למדדי ה-Doing Business שלנו, אין לו אחריות לזה

בצלאל סמוטריץ':  כשאת, גברתי, או אני נצטרך לקבל את ההחלטה – הרי על יוקר המחיה באים אליי כשר אוצר בטענות

בצלאל סמוטריץ':  חס וחלילה, אם יהיה אסון, גם יבואו אליי בטענות

בצלאל סמוטריץ':  כאשר אנחנו נחבר מחדש, נייצר סינרגיה בין סמכות לאחריות, והסמכות – המקום שבו מתקבלות ההחלטות – תהיה המקום שבו נמצאת גם האחריות, זה בהכרח יביא למודל ניהול סיכונים יותר גמיש, שמאזן בין האינטרסים השונים

בצלאל סמוטריץ':  הדבר הזה יפחית בצורה דרמטית את הרגולציה והביורוקרטיה, ואין דבר שחונק יותר את המשק, את הכלכלה הישראלית, מהרגל הזאת שדורכת על הקפיץ הזה – ביורוקרטיית היתר שיש במדינת ישראל

בצלאל סמוטריץ':       אגב, הכלכלה הישראלית היא נס

בצלאל סמוטריץ':  היא נס מכיוון שהיא מתפתחת וצומחת בממדים עצומים למרות הרגולציה והביורוקרטיה

בצלאל סמוטריץ':  בשבוע שעבר הייתי בארצות הברית

בצלאל סמוטריץ':  פגשתי ישראלי לשעבר, אחד הקבלנים הכי גדולים במנהטן

בצלאל סמוטריץ':  הוא אומר לי: אני אעשה מה שאתה רוצה למדינת ישראל, אני לנדל"ן בארץ לא נכנס עם הרגולציה

בצלאל סמוטריץ':  לא נכנס

יפעת שאשא ביטון: אדוני השר, גלשת מהערה שהוא נתן – –       

בצלאל סמוטריץ': אני כבר מסיים

יפעת שאשא ביטון: – – שבכלל לא התייחסת אליה – – –      

בצלאל סמוטריץ': לא לא לא, אבל הטענה הייתה שהרפורמה תפגע בכלכלה

בצלאל סמוטריץ':  אז כן, יש קמפיין הפחדה שקרי ומגמתי – –      

יפעת שאשא ביטון: לא, ההתייחסות הייתה לתחזיות, אבל אוקיי

בצלאל סמוטריץ': – – שטוען שזה פוגע בדמוקרטיה ושזה סיפורה של שפחה, ואז הולכים לעולם ואומרים לי: תקשיב, אם תהיה פגיעה בדמוקרטיה, ירדו הדירוגים במדדים

בצלאל סמוטריץ':  הדירוג ירד, הריבית תעלה והמשק ייפגע

בצלאל סמוטריץ':  מניחים את המבוקש ואז מייצרים תבהלה והפחדה

בצלאל סמוטריץ':      הרפורמה תחזק את הדמוקרטיה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לכם, אזרחי ישראל, באחריות: סוכנויות הדירוג – אני מסיים, היושבת-ראש – הבנקים הבין-לאומיים, האנליסטים וגופי ההשקעה הגדולים קוראים מספרים, וכאשר האבק ישקע והקמפיין יסתיים, הם יראו את האיתנות של הכלכלה הישראלית, בעזרת השם

בצלאל סמוטריץ':  הם יראו שהדמוקרטיה חזקה, תוססת, שאנחנו מגינים על זכויות אדם ואזרח, זכויות קניין וחירות וכו', והדירוג של ישראל יעלה והכלכלה הישראלית תצמח ותתפתח, בעזרת השם, כחלק, אגב – נכון, צבי – מאותו תהליך נפלא של שיבת עם ישראל לארצו, שמאירה פניה לבניה בעין יפה כי קרבו לבוא

בצלאל סמוטריץ':  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני השר

יפעת שאשא ביטון:  נתתי לך אפשרות להשיב על מה שהיה כאן

יפעת שאשא ביטון:  תשובה לא קיבלנו, אבל אני בהחלט מודה לך לפחות על הברכה לחבר הכנסת סוכות

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי

בצלאל סמוטריץ':  תשובה לא קיבלנו? הסברתי – – –     

קריאה: – – – גאון – – –      

יצחק פינדרוס: גם כשקיבלנו – – –         

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נעבור לנושא הבא על סדר-היום – ציון יום האישה – – –     

קריאות:   – – –     

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, יותר מדי רועש כאן

יפעת שאשא ביטון:  תודה

יפעת שאשא ביטון:  נעבור לנושא הבא על סדר-היום – ציון יום האישה הבין-לאומי

יפעת שאשא ביטון:  אני מזמינה את – – –     

יצחק פינדרוס: חשבתי שאולי ברעש תביני

קטי קטרין שטרית: – – –     

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת קטי שטרית

קטי קטרין שטרית: לא

קטי קטרין שטרית:  חבר הכנסת פינדרוס אמר שהתחושה הייתה שהוא עומד במבחן, אז את יודעת, זה נראה כאילו – – – זה היה קצת משעשע

יפעת שאשא ביטון: אחרוג ממנהגי כשאני כאן

יפעת שאשא ביטון:  פעם מורה – תמיד מורה

קטי קטרין שטרית: תמיד, נכון, זה בדנ"א

יפעת שאשא ביטון: אני מזמינה את חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, מי שמובילה את היום המיוחד הזה

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה, גברתי

פנינה תמנו: שלום, גברתי היושבת בראש

פנינה תמנו:  חברי כנסת, חברות כנסת נכבדות, שרות ושרים, סגנית השר, לפני כשבועיים העולם ציין את יום האישה הבין-לאומי, וכמובן שאנחנו לא מוותרים על לציין זאת גם כאן, בכנסת ישראל

פנינה תמנו:  נמצאת איתנו כאן מנהלת הוועדה דלית, והייתה לנו את הזכות לפני כשבועיים, כמי שעומדת בראש הוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי, להוביל כנס, אירוע גדול, שבו נכחו מאות נשים מכל הארץ, מכל המגזרים, מכל חלקי החברה הישראלית, כדי לציין את מעמדן של נשים בישראל בשנת 2023

פנינה תמנו:       גם היום, כאשר אני עומדת כאן יחד עם חברותיי נבחרות הציבור, אנו זוכרות שהגענו למעמדנו היום כנשים חזקות העומדות זקופות, בוחרות ונבחרות בכל תחומי החיים, לאחר מאבקים ופריצות דרך משמעותיות של נשים שלאורך ההיסטוריה נאבקו על הזכויות הבסיסיות של נשים

פנינה תמנו:  המאבק על שוויון ועל מקומן של נשים תחילתו עוד בימי התנ"ך

פנינה תמנו:  אולי אחד הסיפורים המוכרים הוא שבנות צלופחד הובילו להכרה בזכותן של בנות, נשים, לרשת את נחלת אביהן בארץ ישראל

פנינה תמנו:  מאז ועד היום רבות הן הנשים שעשו חיל, תוך הקרבה אישית גדולה, כדי להגן, לשמור ולקדם באומץ את מה שהיה אמור להיות מובן מאליו: שהאישה אינה פחות מהאדם

פנינה תמנו:  גיבורות רבות פזורות בהיסטוריית עמנו וראויות לציון מעל במה זו, בין היתר חנה סנש, שהראתה מהי גבורה נשית בשעת מלחמה ומצוקה של העם היהודי; גולדה מאיר, ראשת הממשלה הראשונה, שהייתה ממקימי מדינת ישראל וגם הראשונה לכהן בין המדינות הדמוקרטיות הנאורות; דליה איציק, שהייתה היושבת-ראש הראשונה של כנסת ישראל; חברות הכנסת לשעבר יעל דיין ושרה דורון, ממקימות הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת השתים-עשרה; רוני צוקרמן ויעל רום הטייסות

פנינה תמנו:  אגב, את השם של יעל פחות מכירים, אבל היא גם טסה מעבר לקווי האויב; חברתנו כאן אורנה ברביבאי, שהייתה האלופה הראשונה בצה"ל, ועוד רבות – מנכ"ליות בנקים, וכמובן נשיאות בית המשפט העליון ועוד ועוד; גלי מיארה, האישה הראשונה שהיא היועצת המשפטית לממשלה; כמובן, גם המנכ"לית של משרד ראש הממשלה היוצא נעמה שולץ, וכאמור רבות

פנינה תמנו:       בזכות נשים אלו ואחרות בנותינו מרגישות היום הרבה יותר שוות

פנינה תמנו:  אבל החשוב מכול, בכל פעם שאנחנו עושים צעד אחד לקידום מעמד האישה, אנחנו מקדמים את מדינת ישראל להיות מקום טוב יותר ובטוח יותר

פנינה תמנו:  אין ספק שאם רוצים לדעת את טיבה של חברה ואיכותה של חברה ספציפית ומדינה ספציפית, אחד המדדים הבולטים ביותר הוא מעמדה של האישה

פנינה תמנו:  במקום שבו נשים, חלילה, מודרות, לא בטוחות, מופלות, סובלות מאלימות, סביר להניח שגם ילדים וילדות ומיעוטים נפגעים

פנינה תמנו:  ועדיין, לצערנו, יש מי ששואלים אם עדיין יש צורך להיאבק על מעמד האישה בשנת 2023

פנינה תמנו:  ולאלה אני אומרת, ואני חושבת שכולנו אומרות: בוודאי

פנינה תמנו:  לנו התשובה היא ברורה

פנינה תמנו:  בספר קהלת בפרק א', פסוק ט', נאמר: "מה שהיה הוא שיהיה ומה שנעשה הוא שיעשה"

פנינה תמנו:  לכן אנו חייבות וחייבים לא לקחת כמובן מאליו את מה שקיים וליצור עולם מתוקן יותר המתמשך על פני הדורות

פנינה תמנו:  זאת עבודה מתמשכת, עבודה שצריך בה התמדה, תוך זיכרון שמה שכבר קרה בחברות האנושיות בהיסטוריה יכול לחזור

פנינה תמנו:  מה שהיה תמיד יכול לחזור

פנינה תמנו:  בגלל זה זאת עבודה שהיא באמת עמידה על המשמר

פנינה תמנו:       ץץץלכן נדרש מאיתנו להסתכל על המציאות ולפעול ביתר שאת לתקן, ובטח לא לחשוב שזה החצר האחורית של החברה הישראלית

פנינה תמנו:  לצערנו ביום שישי האחרון נרצחה אישה שהייתה עולם ומלואו, דריה לייטל, רק בת 31, אימא לשלוש בנות קטנות

פנינה תמנו:  היא נרצחה בדם קר על ידי בעלה

פנינה תמנו:  זה קול זעקה של נשים רבות שנרצחות כאן בישראל

פנינה תמנו:  בישראל של היום, 2023, למעלה מ-20 נשים נרצחות מדי שנה

פנינה תמנו:  אין זו גזרת גורל, ואנחנו נמשיך לומר את זה

פנינה תמנו:  הפשע הנורא שבו חוות נשים התעללות ואלימות רק בשל היותן נשים חייב להיפסק

פנינה תמנו:  כל כך הרבה נשים נמצאות במקלטים

פנינה תמנו:  בעל כורחן הן בורחות

פנינה תמנו:  יש גם רבות שלא יכולות להגיע למקלטים כי אסור להן להגיע עם הילדים הבגירים, והן עומדות בפני משפט שלמה

פנינה תמנו:  לנו החובה לעשות הכול בלי להתמהמה – להפסיק את המציאות הנוראה, לאשר חקיקה מצילת חיים, כולל החוקים שעכשיו יושבים על שולחן הכנסת: חוק האזיקונים, טיפול בתוקפים אלימים וסיוע לנשים שנמצאות תחת צל האלימות

פנינה תמנו:       אינני יודעת איך אפשר לסרב לתת מענקים מוגדלים לנשים שיוצאות ממקלטים

פנינה תמנו:  כל כך הרבה נשים בוחרות להישאר במעגל האלימות כי הן דואגות שלילדים יהיה פת לחם, שתהיה קורת גג

פנינה תמנו:  זה לא יכול להוות שיקול, והמדינה צריכה להיות שם כסלע איתן ולעזור להם בעניין זה

פנינה תמנו:  אין זו גזרת גורל, כפי שאמרתי

פנינה תמנו:  זה נושא שיושב, כמובן, על שולחן הוועדה בראשותי

פנינה תמנו:  אנחנו מקיימים דיונים אינטנסיביים בעניין הזה כדי להציל את נפשן של נשים

פנינה תמנו:  אני שמחה גם לבשר שלא הכול רע

פנינה תמנו:  בסוף יש גם שיתופי פעולה שהם חוצי אופוזיציה-קואליציה

פנינה תמנו:  שר הרווחה עדכן אותי השבוע שהוא הולך להגדיל את המענקים של נשים שיוצאות ממקלטים ולהכפיל את הדירות של הקלט מ-21 – עאידה, את היית יושבת-ראש – זה יוכפל מ-21 ל-45 דירות, כולל המענקים – אגב, שבאופן אבסורדי פשוט לא עדכנו אותם מ-2012

פנינה תמנו:  באמת, תודה רבה שנזכרו לעדכן

פנינה תמנו:  אבל אני באמת סומכת על שר הרווחה שיעבוד איתי בעניין הזה בשיתוף פעולה הדוק

פנינה תמנו:       אני חייבת לומר שקודם הלכתי למסך, כי כבר התבלבלתי: כמה נשים יש בכנסת? כל פעם זה משתנה, בגלל הנורבגי

פנינה תמנו:  עדיין לא מספיק

פנינה תמנו:  אני ספרתי על המסך כמה אנחנו, ואנחנו רק 30 נשים

פנינה תמנו:  כל פעם שמדברים על ייצוג הולם, שלא ידברו איתנו ב"כאילו" ו"אולי" ו"ליד"

פנינה תמנו:  20%, 30% – לא

פנינה תמנו:  ייצוג הולם זה כגודלנו באוכלוסייה, ואנחנו למעלה מ-50%

פנינה תמנו:  אנחנו צריכות שבכנסת ישראל יהיו 50% נבחרות, לא 30 מתוך 120 חברי כנסת

פנינה תמנו:  וגם בממשלה – שש שרות זה תעודת עניות, אבל מנכ"לית אחת מתוך 32 משרדים זה פשע, זה פשע ומסר כל כך קשה לבנות שלנו, לבנים שלנו

פנינה תמנו:  ואני אומרת, הממשלה הזאת חייבת להתעורר

פנינה תמנו:  אין דבר כזה, לא עושים לנו טובה

פנינה תמנו:       גם אנחנו כנשים, גברתי היושבת-ראש, צריכות לעשות חישוב מסלול מחדש

פנינה תמנו:  לא הגיוני שאנחנו מביאות תוצאות נהדרות, כל מי שמרוויח מהתנובה של הפעילות הנמרצת שלנו – את, שהיית שרת החינוך, ואחרות פה שנמצאות בוועדות ואנוכי כשרת העלייה והקליטה – הרי הרווח הוא של כלל החברה הישראלית ולא רק של נשים, ועדיין, כשנכנסים לחדרי ההכרעה, את מי אנחנו רואים? הסכמים קואליציוניים – אנחנו רואים את הגברים, במשאים ומתנים אנחנו רואים את הגברים

פנינה תמנו:  מצד אחד אנחנו צריכות להביא את המנהיגות שלנו כפי שאנחנו – לא רוצות לשחק את כללי המשחק שלהם

פנינה תמנו:  כנראה גם נצטרך לשנות חלק מכללי המשחק

פנינה תמנו:  אבל אנחנו צריכות להגיד את זה בלי כחל וסרק: אנחנו, הנשים, חלק מכל כללי החיים, מכל ניהול החיים בחברה שלנו

פנינה תמנו:  החברה הישראלית תמשיך לעבוד יחד לטובת נושאים שהם כל כך חשובים, בין שזה על הסקלה של קידום ייצוג הולם של מנכ"ליות, דירקטוריות ועוד ועוד, ובין שזה שאנחנו חייבות לסייע לאחיות שלנו שנמצאות במדרג הכי נמוך בכך שהן חוות קשיים יום-יומיים

פנינה תמנו:       אז תודה רבה, גברתי היושבת-ראש

פנינה תמנו:  שבפעם הבאה שנציין את כי את היום הזה נהיה בעוד התקדמות, כי אנחנו לא יכולים להתבטל מהמלאכה שאנו מחויבות בה

פנינה תמנו:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, גם על הובלת היום החשוב הזה

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת מטי צרפתי הרכבי, בבקשה – היה שינוי? סליחה, אז חברת הכנסת קטי שטרית

קטי קטרין שטרית: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, וכמובן יושבת-ראש הוועדה למעמד האישה, חברתי היקרה פנינה תמנו שטה – ואנחנו חברות טובות, כי אני יודעת כמה עשייה נהדרת את עושה

קטי קטרין שטרית:  ודווקא יושבת פה יושבת-ראש שגם לה יש עשייה לא קטנה, ואני יודעת שהיושבת-ראש שלנו נראית מאוד עדינה ושקטה, אבל אסרטיבית ונמרצת, והייתי קוראת לה אישה חזקה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

קטי קטרין שטרית: אבל אני אדבר על אישה חזקה אחרת, שמבחינתי מהווה מודל חיקוי, מרגרט תאצ'ר

קטי קטרין שטרית:  למה אני אוהבת לדבר על מרגרט תאצ'ר? אני קטונתי מלהשוות את עצמי אליה, אבל קורות החיים שלה החלו כשהיא בעצם הייתה במעמד פועלים, והתייחסו אליה בצורה מאוד מזלזלת

קטי קטרין שטרית:  ומי שלא מכיר את הספר שלה, שבו היא מתארת עד כמה התייחסו אליה בזלזול – זה מחזיר אותי אחורה, לימים שלי במעברה

קטי קטרין שטרית:      הוריי מגיעים ממרוקו – אנשים שהגיעו ממעמד סוציו-אקונומי גבוה למעברה

קטי קטרין שטרית:  כשנולדתי, הדבר היחיד שאני זוכרת זה את אימא שלי בוכה ללא הרף

קטי קטרין שטרית:  אימא, שהייתה רגילה לעיר הגדולה, לקזבלנקה, הייתה מנהלת בכירה, ופתאום היא מגיעה למעברה שבחורף היא מוצפת במים שעולים מהנחל שהיה שם, והיא אמורה לקחת את שתי הבנות הקטנות שלה לבית ספר סמוך, ששם היו מזרנים

קטי קטרין שטרית:  זה היה בשבילה עוול בלתי רגיל

קטי קטרין שטרית:  אבל אבא היה כל כך ציוני, והיה אומר לה: מפה אנחנו לא נזוז

קטי קטרין שטרית:  אבל כל משפחתה היגרה ממרוקו לקנדה, והיא רואה את עצמה כמישהי שמגיעה למקום כל כך לא מתאים, לא לאופי שלה, לא לריקודים בימי שישי במועדון המקומי, לא שום דבר

קטי קטרין שטרית:  פתאום הכול נראה לה כל כך לא טוב

קטי קטרין שטרית:      אבל זה הפך אותנו לכל כך חזקות כדי להאמין במה שאנחנו עושות

קטי קטרין שטרית:  אנחנו ארבע בנות ובן, וכל הארבע הן עם קריירה שיש בה המון נתינה ושירות ציבורי

קטי קטרין שטרית:  זה מזכיר לי שמרגרט תאצ'ר נולדה ב-1925, ובערך עשר שנים, עשור שלם, היא הייתה ראש ממשלה, והיא הייתה מוכרת כ"אשת הברזל"

קטי קטרין שטרית:  וכשאני שאלתי את עצמי מה זה אשת הברזל, מלבד זה שהיא עשתה רפורמות וכו', נזכרתי שלמרגרט תאצ'ר תמיד אמרו מה היא לא תהיה

קטי קטרין שטרית:  ואני בטוחה שכל הנשים שיושבות פה נפגשו בחייהן עם המשפט הזה: היא לא תהיה – עזבי בגרות, אולי תלמדי מקצוע

קטי קטרין שטרית:  וכשאתן מגיעות לתואר ראשון – עזבי תואר ראשון, מה את צריכה את זה? למה את צריכה את זה? תלמדי מקצוע ותצאי

קטי קטרין שטרית:  תמיד אמרו לנו מה אנחנו צריכות לעשות

קטי קטרין שטרית:  אני תמיד אומרת לבנות: תאמינו בעצמכן, כי גם אם יש כישלון, והוא קיים – אף אחד מאיתנו לא חווה רק הצלחות; חווים גם כישלונות

קטי קטרין שטרית:  ואני תמיד אומרת שהכישלון הוא אפשרות שהיא לא קיימת, כי אחרי כישלון, ואם נכשלת פעם-פעמיים – תמשיכי ותגיע הצלחה

קטי קטרין שטרית:      רצה המקרה ויום האישה הבין-לאומי, כמו שאמרה פנינה, הוא ב-8 במרץ בעצם, ואנחנו חוגגים אותו בסמיכות לפורים

קטי קטרין שטרית:  הצירוף הזה ממש מאפשר לנו ללמוד את הקשר בין פורים לבין נשים

קטי קטרין שטרית:  הרי החודש הזה, חודש מרץ – אני קוראת לו החודש הפמיניסטי, הנשי, היהודי

קטי קטרין שטרית:  למה? כי אם אנחנו פותחים את מגילת אסתר, אנחנו רואים שם שתי נשים

קטי קטרין שטרית:  במגילת אסתר יש לנו סיפור של שתי מלכות, המלכה אסתר והמלכה ושתי

קטי קטרין שטרית:  האחת שגורשה, שבעצם היא העזה להגיד את ה"לא" שלה באופן מאוד נחרץ, ואז היא גורשה

קטי קטרין שטרית:  ומגיעה אישה שבעצם עושה את הכול בערמומיות, והרי היא גם מתקבלת בצורה ערמומית להיות המלכה

קטי קטרין שטרית:  היא מגיעה לאחשוורוש ורוצה להציל את העם שלה, והיא אומרת: איך אני אסביר למלך שיש גזרה שעומדת עכשיו על כל העם שלי? אני אעשה את זה באופן כזה ערמומי, והיא בעצם מצליחה, בערמומיות שלה היא מצליחה

קטי קטרין שטרית:  וכאן אנחנו רואים דגם אחד ודגם שני, אבל בסך הכול הכללי, שתיהן נשים חזקות

קטי קטרין שטרית:      ומכאן אני עוברת למה שאנחנו או-טו-טו חוגגים, את חג הפסח

קטי קטרין שטרית:  גם שם יש לנו נשים מאוד חזקות

קטי קטרין שטרית:  יש לנו נשים שבזכות הצדקנות שלהן נגאלו ישראל ממצרים

קטי קטרין שטרית:  הרי לולא יוכבד, לולא מרים, לולא בתיה, אני לא יודעת איפה היינו היום

קטי קטרין שטרית:  אולי לא היינו קיימים בכלל; אולי לא היינו קיימים כעם שהגיע ארצה

קטי קטרין שטרית:  ואותן נשים טובות, חזקות, מהוות עבורנו מודל לחיקוי

קטי קטרין שטרית:      מכאן אני עוברת, רק במשפט אחד, לנשים במחתרת האצ"ל והלח"י

קטי קטרין שטרית:  הייתה תחנת רדיו ושם העבירו את המסרים, וזה נקרא "קול ציון הלוחמת"

קטי קטרין שטרית:  משם אנחנו מכירים את אסתר רזיאל נאור, את שלומית כצנלסון, דבורה ליפשיץ, דבורה שמחון, אסתר אורן ועוד הרבה אחרות

קטי קטרין שטרית:  ואני אומרת לעצמי: חברים יקרים, הן היו צדקניות, הן היו לוחמות

קטי קטרין שטרית:  אנחנו, נשים חזקות, צריכות לשמור על הבית הזה, על השיח, על האיחוד בין כל הקצוות

קטי קטרין שטרית:  אני בטוחה שאנחנו כנשים נוכל לעשות את זה לא פחות טוב ואולי יותר טוב

קטי קטרין שטרית:      אני אסיים במשפט של מרגרט תאצ'ר

קטי קטרין שטרית:  מרגרט תאצ'ר, שאני מעריצה מאוד מאוד, אמרה פעם, שימו לב: בפוליטיקה, אם אתה לא רוצה שייאמר שום דבר – תשאל גבר; אם אתה רוצה שהכול ייעשה – תשאל אישה

קטי קטרין שטרית:  זהו

קטי קטרין שטרית:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת קטי שטרית

יפעת שאשא ביטון:  תעלה חברת הכנסת מטי צרפתי הרכבי, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  ואנא, תשתדלו לעמוד בלוחות הזמנים

קטי קטרין שטרית: אתם יודעים שאימא של מיקי הייתה לוחמת אצ"ל והיה לה פעם הכינוי "ירדן"?     

פנינה תמנו: את זה לא ידעתי

יפעת שאשא ביטון: חמש דקות לרשותך, בבקשה

מטי צרפתי הרכבי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חברים יקרים, כבר נאמר, אבל החודש ציינו את יום האישה – יום שאנחנו ניאלץ להמשיך ולציין כל עוד שוויון מגדרי לא קיים

מטי צרפתי הרכבי:  בממשלה השלושים-ושש, הקודמת, כיהנו תשע שרות, ובמשרדי הממשלה כיהנו תשע מנכ"ליות

מטי צרפתי הרכבי:  לראשונה אפילו כיהנה אישה בתפקיד מנכ"לית משרד ראש הממשלה, והיא הייתה מצוינת

מטי צרפתי הרכבי:  אך למרבה הצער, מאז שקמה הממשלה השלושים-ושבע המגמה הזו התהפכה

מטי צרפתי הרכבי:  בקואליציה הנוכחית חברות עשר נשים בלבד, שהן 15

מטי צרפתי הרכבי: 5%

מטי צרפתי הרכבי:  במשרדי הממשלה לא מונתה ולו מנכ"לית אחת – או מדברים על איזה אחת, אני לא יודעת – לא מונתה מנכ"לית אחת לרפואה, וגם מספר השרות ירד, למרות שהממשלה דווקא גדלה במספר חבריה

מטי צרפתי הרכבי:  הקואליציה דלה בנשים, וחלק נכבד מחבריה הם מיזוגנים מוצהרים ומדירי נשים עקרוניים שמאמינים שמקומן שלנו, של הנשים, הוא בבית, שתפקידנו מסתכם בהבאת ילדים לעולם, שאין לנו מקום בצבא, שאין לנו מקום באקדמיה ושאין לנו מקום בפוליטיקה

מטי צרפתי הרכבי:      זו ממשלה שמתנגדת לחוקים שיקדמו נשים, כמו הצעת החוק שלי, שהגשתי, להסרת חסמים בפני נשים המתמודדות בבחירות מוניציפליות, שאפילו לא הגיעה לדיון; ממשלה שמפקידה בידי גדול המיזוגנים והלהט"בופובים את האחריות לתוכניות חינוך חיצוניות לילדינו – גברתי מכירה; ממשלה ששריה מעכבים חוקים כמו חוק האיזוק האלקטרוני – חוק שיישומו היה יכול להציל את חייהן של רבות, ואולי גם את חייה של דריה לייטל, זיכרונה לברכה, שבן זוגה רצח אותה השבוע ושנגדו הוגש בעבר כתב אישום על אלימות כלפיה; ממשלה שעסוקה רק בעצמה ופועלת מאה אחוז מהזמן בקידום חקיקה שתשנה את פני המדינה אבל אפס אחוז מהזמן לטובת האזרחים והאזרחיות; ממשלה ששוויון מגדרי וטובתן של נשים לא נמצאים אפילו בתחתית סדר העדיפויות שלה, כי הן פשוט לא נמצאות שם כלל

מטי צרפתי הרכבי:      נשים יקרות, אנחנו מהוות יותר ממחצית מהאוכלוסייה, אך ייצוגנו במוקדי קבלת ההחלטות לוקה מאוד בחסר

מטי צרפתי הרכבי:  אנחנו מופלות לרעה בשוק התעסוקה ובשכר, נשלחות לחלקו האחורי של האוטובוס, נמחקות מהמרחב הציבורי, מושתקות ומודרות, נאלצות להתמודד עם הטרדות מיניות ועם אלימות קשה; אנחנו נאנסות ונרצחות

מטי צרפתי הרכבי:      בהסכמים הקואליציוניים של הממשלה קיימת כוונה לאפשר הפרדה מגדרית במרחב הציבורי, שמשמעה בפועל הוא פגיעה בשוויון ובכבודנו

מטי צרפתי הרכבי:  ההפיכה המשטרית, שאותה מכנה ממשלת החיסול "רפורמה", כוללת שינויים לשם הפיכת הוועדה לבחירת שופטים לוועדה פוליטית, ועדיין פחות ייצוג נשי, ובוודאי בחירת שופטים מיזוגנים ושמרנים מטעם

מטי צרפתי הרכבי:  ביטול עילת הסבירות לא יאפשר ביקורת שיפוטית על החלטות וחוקים לא שוויוניים שיקדמו אנשים חשוכים שלא מאמינים בשוויון מגדרי

מטי צרפתי הרכבי:  מי יבטיח שנשים לא יוצאו מתפקידיהן המשמעותיים בצבא או מלימודי חמש יחידות במתמטיקה? מי יבטיח את השתלבותן של נשים בדירקטוריונים ובפורומים משמעותיים? מי ימנע הדרת נשים מהמרחב הציבורי?     בהיעדר חוקה בישראל המעגנת את הזכות לשוויון ואת זכויות הנשים, מי יגן על זכויותינו? התשובה ברורה מאליה: כמובן, בג"ץ – אותו בג"ץ שלאורך השנים נחלץ לא פעם ולא פעמיים כדי להגן על זכויותיהן של נשים; אותו בג"ץ שהממשלה מבקשת לדרוס ב-D9

מטי צרפתי הרכבי:  נשים לא נמצאות בסולם העדיפויות של הממשלה הזאת, אבל הרס הדמוקרטיה ובית המשפט העליון – זה במקום הראשון

מטי צרפתי הרכבי:      אני רוצה לקרוא שיר מאת נעם חורב לסיכום, לזכרה של דריה לייטל, האחרונה שנרצחה – לשיר קוראים "האישה האחרונה": "וכשתהיה לי ילדה קטנה / והיא תשאל: / מי זאת האישה המחייכת בתמונה / אני אשיב לה: / זאת הייתה האישה האחרונה

מטי צרפתי הרכבי:  // כי מאז אותם ימים רחוקים / נחקקו כאן חוקים / נשלפו אזיקים / וכל הקולות שהיו מושתקים / הפכו לצרחה / שחתכה / וחרכה / כל חדר חשוך / והייתה הסברה, / והיה גם חינוך

מטי צרפתי הרכבי:  // והיא תמשיך ותשאל – / אבל איך זה קרה / ואת מי בדיוק צריך להאשים / ואחניק בתוכי את האמת המרה – / פעם היו רוצחים כאן נשים

מטי צרפתי הרכבי:  // וכשהיא תגדל, / אני לא אצטרך לדאוג לה בכלל, / כי מאז לא השארנו מקום לסכנה / והפכנו ת'מדינה / והאישה המחייכת בתמונה / הייתה / האישה / האחרונה"

יפעת שאשא ביטון: אמן

מטי צרפתי הרכבי: תודה, גברתי

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת אברהם בצלאל – אינו נוכח

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת אליהו ברוכי, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

אליהו ברוכי: כבוד היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, גם בדיון לציון יום האישה הבין-לאומי קשה להתעלם מנושא שבוער כל כך בסדר-היום הציבורי

אליהו ברוכי:  מה שלא קשה זה לקשור את נושא הדיון לנושא הבוער

אליהו ברוכי:  בליץ של חקיקה בנושאי דת ומדינה, כך דווח לפני שבועות ספורים

אליהו ברוכי:  מה נמצא בבליץ? ובכן, חוק החמץ ותקשיבו טוב – חוק ההפרדה המגדרית בשמורות הטבע

אליהו ברוכי:  להגיד שחוק החמץ, שבסך הכול מסמיך את מנהלי בתי החולים לנהל את נורמות הכשרות – להגיד שזו כפייה דתית, זה כמובן לא נכון

אליהו ברוכי:  אבל עכשיו אנחנו בדיון לרגל יום האישה ולא לרגל חג הפסח, אז אני רוצה לדבר על החוק השני – חוק ההפרדה המגדרית בשמורות הטבע

אליהו ברוכי:       שמורת הטבע עיינות צוקים, שנמצאת בצפון ים המלח, היא אחד המקומות היפים שהתברכה בהם ארץ ישראל

אליהו ברוכי:  שלוש בריכות רחצה נמצאות שם, בשמורה

אליהו ברוכי:  ברשות הטבע והגנים החליטו לנסות למשך חודש אחד בלבד פיילוט עדין, מרוכך, כמו שאומרים בימים אלו, שיאפשר רחצה נפרדת בשעות מסוימות בשתיים מתוך שלוש הבריכות, זה הכול

אליהו ברוכי:  למה רק בשתיים? כדי שבמקביל לשעות השחייה הנפרדת, הבריכה הגדולה תמשיך לפעול כמו שהייתה עד לתקופת הפיילוט

אליהו ברוכי:       בקיצור, הבנתם, מדובר בפיילוט צנוע, תרתי משמע; פיילוט שמאפשר לאישה וגם לגבר שומרי המצוות – והאמת, גם כאלה שאינם שומרי מצוות – לגעת במים

אליהו ברוכי:  אבל במשרד המשפטים היו כמה אנשים שלא אהבו את זה

אליהו ברוכי:  לאחר שהפיילוט המדובר אושר ואומץ בהתלהבות על ידי היועץ המשפטי של רשות הטבע והגנים, הגב' דינה זילבר, שכיהנה אז כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה, ביקשה לקיים דיון מעמיק בהשלכות המשפטיות לפני קיומו של הפיילוט

אליהו ברוכי:  הדיון המעמיק הוביל למסקנה שיש להקפיא את הפיילוט

אליהו ברוכי:  שוב, מדובר היה בפיילוט בלבד בשתיים מתוך שלוש הבריכות בשעות מסוימות

אליהו ברוכי:  אין חוק שאוסר זאת; אין גם עילת סבירות

אליהו ברוכי:  כל אחד שחפץ בטובתן של הנשים מבין שזה מינימום

אליהו ברוכי:  אבל יש את מה שאנחנו מבינים ויש את מה שדינה זילבר חושבת

אליהו ברוכי:  והיועץ המשפטי, אם לא שמתם לב, הוא הרבה יותר מאדם שנותן ייעוץ; כך גם כנראה המשנה שלו

אליהו ברוכי:       כבוד היושבת בראש, זו רק דוגמה אחת

אליהו ברוכי:  ביום הזה חשוב לציין כאן בדיון שבשם הפרנויה מהדרת נשים פוגעים בזכויות המינימליות של עשרות אלפי נשים שכל חטאן הוא שעולם הערכים שלהן שונה מעולם הערכים שדינה זילבר מנסה להשליט בכוח

אליהו ברוכי:  בימים אלה, כחלק מהמחאה הכביכול-ספונטנית, אנחנו נחשפים – – –     

פנינה תמנו: ביום האישה בחרת להשתלח באישה? ביום האישה בחרת להשתלח באישה?      

אליהו ברוכי: שהיא פוגעת בעשרות אלפי נשים, בזכויות המינימליות שלהן

פנינה תמנו: – – –     

אפרת רייטן: פשוט בושה, פשוט בושה – – –     

אליהו ברוכי: אני יכול לקבל את זכות הדיבור?      

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה

אליהו ברוכי: אישה שפוגעת בשם עולם ערכים מדומה בזכויות של עשרות אלפי נשים – – –     

אפרת רייטן: חוצפה – – –     

יפעת שאשא ביטון: חברי הכנסת, אני מבקשת שקט במליאה

אליהו ברוכי: כן, יש לה עולם ערכים מעוות, ובשמו היא פוגעת בעשרות אלפי נשים

פנינה תמנו: למה ילדה בת 13 לא יכולה לשיר? מקדיש לי נאום – – –     

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה, בואי נאפשר לו להשלים את דבריו, בבקשה

אפרת רייטן: זכויות נשים – – –     

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת רייטן, תודה

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת תמנו שטה, תודה

אליהו ברוכי: בימים אלה, כחלק מהמחאה הכביכול-ספונטנית, אנחנו נחשפים למראה של מאות נשים – לא בדקתי, אולי גם גברים ביניהם – שמחופשות לשפחות כדי להזהיר אותנו מפני ההשלכות של הרפורמה המשפטית על זכויות נשים

אליהו ברוכי:  ברשותכם, אני רוצה להקריא כאן תגובה שכתבה יעל שבח

יפעת שאשא ביטון: אנא לסכם

אליהו ברוכי: יעל היא אלמנתו של הרב רזיאל שבח, השם ייקום דמו, שנרצח בפאתי חוות גלעד לפני כחמש שנים

אליהו ברוכי:  מאז הרצח יעל מגדלת לבד את ששת ילדיהם

אליהו ברוכי:  "משהו קטן על המיצג 'סיפורה של שפחה'", כותבת יעל – כאישה שמרנית שמכסה את ראשה ולבושה בצניעות, "לראות את זה בהפגנות האלו זה כמו לומר לי" – כך היא כותבת – "כך את נתפסת בעינינו

אליהו ברוכי:  וכמה שאני אנסה להתווכח עם התחושות האלה, בסופו של דבר זה פשוט מעליב"

אליהו ברוכי:       יום האישה

אליהו ברוכי:  כדאי שניזהר לא לפגוע בנשים שלא חושבות בדיוק כמונו

אליהו ברוכי:  תודה רבה

מיקי לוי: תציע לה לקרוא את סיפורה של שפחה – היא תשנה את דעתה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת לימור סון הר מלך, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך

לימור סון הר-מלך: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה – – –     

יפעת שאשא ביטון: חברים, חבר הכנסת ברוכי, חברת הכנסת רייטן, אם אתם רוצים לנהל את הדיון הזה, אנא, בחוץ

אפרת רייטן: – – –     

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת רייטן, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה

אפרת רייטן: מדברים בשם נשות ישראל

מיכל מרים וולדיגר: אתם עושים את זה כל הזמן

אפרת רייטן: לא, אני מדברת בשמי, לא בשמך

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת רייטן, תודה

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה

לימור סון הר-מלך: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה – – –     

אפרת רייטן: הוא אומר לו: תודה בשם נשות ישראל – – –     

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת רייטן, בואי, זה הדבר היחידי שהרגיז אותך? על זה את עכשיו מעכבת את הדיון?     

אפרת רייטן: מדבר בשם נשות ישראל – – –     

יפעת שאשא ביטון: בבקשה

לימור סון הר-מלך: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ביום האישה הבין-לאומי אני מבקשת להקדיש את הנאום שלי לאישה הבין-לאומית שלי, האישה שהיא המודל שלי לעוצמה נשית, לגבורה נשית, לחוסן נשי אמיתי, לאישה שהיא מנהיגה, והיא סבתא שלי, סבתא שולמית, המכונה בפי כול "סבתא שולה", האישה שהאכילה מדי יום שישי רבים מעניי ירושלים, כמו כלבא שבוע

לימור סון הר-מלך:  כל מי שנכנס אליה רעב יצא שבע

לימור סון הר-מלך:  היא לא עשתה זאת כי היא לא הרגישה משמעות בחייה או כי היא רצתה לממש את עצמה, היא עשתה זאת כי זה היה הדבר הנכון, כי היא רצתה לעשות את רצון השם, כי כל-כולה הייתה נתינה והשפעה, כי זה פשוט היה הטבע שלה

לימור סון הר-מלך:       סבתא שולה עלתה לארץ ישראל בגפה מעיראק, צעירה בת 16, בדרך-לא-דרך, בנסיעה בת שלושה ימים במסע בתוך משאית דגים

לימור סון הר-מלך:  סבתא שולה עלתה לישראל רק כי בחג הפסח, במהלך ליל הסדר, הקניט אותה אחד הדודים – זאת המרדנות שלה

לימור סון הר-מלך:  בזמן ששרו את השיר "לשנה הבאה בירושלים הבנויה", היא שרה ואז הוא אמר לה בגיחוך: את? בשנה הבאה בירושלים? אז היא אמרה: כן, והלכה בדרך-לא-דרך, ומכרה את כל מה שהיה לה ועלתה לכאן לבד רק כי מישהו אמר לה: את? בירושלים? והיא אמרה לו: אתה תראה, אני בשנה הבאה בירושלים

לימור סון הר-מלך:  סבתא שולה הגיעה לארץ ללא כול

לימור סון הר-מלך:  בעשר אצבעותיה, בעמל, במסירות בלתי נתפסת, הקימה בית, גידלה שבעה ילדים ועשרות נכדים ונינים

לימור סון הר-מלך:  סבתא שולה שלי קברה ילדים, קברה את בעלה, אבל לא פסקה לרגע מלהיות לפיד של אמונה ואהבה, לפיד של נתינה ועין טובה

לימור סון הר-מלך:      גם היום, בגיל 90 – לא בדיוק ידוע, אנחנו לא סופרים – היא המרכז המשפחתי, אשת השיחה שלי

לימור סון הר-מלך:  כל מי מבני המשפחה שמבקש עצה טובה, מבט, עידוד, אמונה, להתברך בברכתה, פשוט היא הכתובת

לימור סון הר-מלך:  מדי שבת בהתמדה קמה בנץ, מתפללת את כל תפילת שחרית, גם את החלקים שכולנו מדלגים עליהם, ומסיימת ספר תהילים שלם, ועד שהיא לא מסיימת, אין עם מי לדבר

לימור סון הר-מלך:  היא מתפללת עבור ילדיה, נכדיה, עבור העם ישראל, עבור החיילים, ככה, בפשטות

לימור סון הר-מלך:       אני זוכרת את עצמי אימא בהיריון ראשון, כולי הולכת ככה, עוד בחלקים הטובים של ההיריון, סוף ההיריון, בלי בחילות, בלי כל הסבל של ההיריון

לימור סון הר-מלך:  אני הולכת באיזושהי תחושת חשיבות כזאת

לימור סון הר-מלך:  יש לי ככה – כל העולם לפניי, ותינוק, ולהביא חיים לעולם

לימור סון הר-מלך:  אז סבתא שלי ככה קולטת מהצד ואומרת לי: נכדה שלי, אהובה שלי, תדעי לך, לא את, לא את תגדלי את הילד הזה, רק התפילות שלך

לימור סון הר-מלך:  רק התפילות שלך

לימור סון הר-מלך:  ואת השיעור הזה, הסבתא החכמה הזאת, כל פעם בשקט, בענווה, יודעת לשלוח אליי

לימור סון הר-מלך:  את הדבר הזה אני זוכה לקבל

לימור סון הר-מלך:  ממש זכות גדולה ועצומה להיות הנכדה של האישה המדהימה הזאת

לימור סון הר-מלך:  כשאני מבקשת לעצמי מודל של אישה, סמל של תעצומות נפש, אהבה שאין בה תנאי, אישה שהיא סמל לחוסן ואמונה אמיתית, אני מביטה בה, נושאת אליה את עיניי ומבקשת חרישית להיות פשוט כמותה, בפנים כמו מבחוץ

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת שרון ניר, בבקשה, חמש דקות לרשותך, בבקשה

שרון ניר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, אני מאוד מעריכה את עבודתך

שרון ניר:  באמת, יום האישה הבין-לאומי שאנחנו מציינים כאן היום הוא ההזדמנות עבורי להשמיע את קולן של נשים חזקות שעל פיהן עוצבה דמותה של לוחמת בחברה הישראלית

שרון ניר:      כולנו זוכרים את סיפורה ואת תבונתה של דבורה הנביאה אשת לפידות

שרון ניר:  דבורה הייתה דמות כריזמטית ודומיננטית, ובני ישראל נהגו לפנות אליה לעצה טובה

שרון ניר:  סיפורה של דבורה הוא דוגמה ומופת לכולנו ודוגמה מאלפת למעמדה של האישה בשדה הקרב עוד במקורות, משום שנס הניצחון על צבאו של סיסרא יוחס לדבורה הנביאה, כזכור, וראיה לכך – שירת דבורה, אשר נקראה על שמה

שרון ניר:  בהמשך, אגב, גם נבואתה, כזכור, התגשמה, וסיסרא עצמו נפל בידי אישה אחרת, יעל אשת חבר הקני, שעליה נאמר "תבֹרך מנשים יעל"

שרון ניר:      במרוצת השנים, בהיסטוריה של ימינו הגדיר זאב ז'בוטינסקי את דמות האישה ככזאת שנפשה ארוגה מחוטי פלדה וחוטי משי

שרון ניר:  זאב ז'בוטינסקי, שהיה אחד הדמויות הליברליות בדורו, היה לוחם גדול למען זכויות נשים ושוויון נשים, וראוי שכולנו נישא עינינו למשנתו

שרון ניר:  אני מחזיקה כאן ספר שלו, וסתם בא לי לצטט לכם את מה שהוא אמר עוד בשנת 1929

יפעת שאשא ביטון: גברתי, אסור – אוקיי, היא מקריאה מתוך זה

יפעת שאשא ביטון:  רק אל תחשפי את – בסדר?     

שרון ניר: אוקיי

שרון ניר:  מה שהוא אמר עוד בשנת 1929 לוועד העיר בירושלים: "בכל ליבי הייתי רוצה להשתתף בהוצאות ועד העיר, אבל עד שלא יהיה מקום וחלק גם לנשים בהנהלת עסקי העדה, שמי לא יימצא ברשימת משלמי המיסים של מוסדכם"

שרון ניר:      אחד הציטוטים הידועים של זאב ז'בוטינסקי הוא שאין תפקיד ומקצוע שהוא לא היה מעדיף לקחת את האישה על הגבר

שרון ניר:  אני מצרה על כך שדווקא בעת הנוכחית, קואליציה בהנהגת הליכוד, שאין חולק על כך שז'בוטינסקי הוא מנהיגה הרוחני, מציגה שיא שלילי בייצוג נשים בממשלה ובכנסת

שרון ניר:  כיום, כפי שצוין כאן על ידי נואמות לפניי, יש שש שרות בממשלה, תשע חברות כנסת בלבד ורק מנכ"לית אחת במשרדי ממשלה

שרון ניר:       תמונת הניצחון הבאה שאותה אני רוצה להזכיר היא סיפור על ילדה ושמה מירה

שרון ניר:  מירה עלתה לארץ מברלין בגיל שש בשנת 1933

שרון ניר:  היא עלתה עם המשפחה שלה ולימים נישאה לאליקים

שרון ניר:  בגיל 19 מירה ילדה את בנה דני

שרון ניר:  מירה ואליקים היו ממגיני קיבוץ ניצנים

שרון ניר:  בקיבוץ מירה עבדה בעבודה קשה מתוך הכרה כי זו דרך חייה בארץ

שרון ניר:  בבוא ימי המאבק על העלייה, נשלחה מירה לקורס אלחוטנים, והייתה מקשרת בין ספינות העולים שהיו מתקרבות לשם עגינה בחוף הדרום לבין המחכים להם על החוף

שרון ניר:  ב-7 ביוני 1948 שידרה מירה בן ארי את העדכונים האחרונים על אודות הקרב העקוב מדם על ניצנים

שרון ניר:  לאחר שבנה דני פונה עם הנשים והילדים, מירה סירבה להתפנות ונשארה עם הכוח המגן, כי הבינה שיש לה תפקיד חשוב כאלחוטנית בהגנה

שרון ניר:  עם פלישת הכוח המצרי לניצנים נהרג מפקד המוצב על ידי קצין מצרי, ובתגובה לכך, בסיפור הירואי מאוד, מירה ירתה בראשו של הקצין המצרי

שרון ניר:  הקצינים המצרים היו בשוק, והם בתגובה לכך הרגו גם אותה

שרון ניר:       בפתק שאותו תחבה מירה לכיס מעילו של הבן שלה בן השנתיים ערב הקרב, כשהיא נפרדה ממנו, היא כתבה לבעלה: "אני רק אכתוב כמה מילים, ואתה בטח תבין כי איני יכולה לכתוב

שרון ניר:  פשוט זה קצת קשה

שרון ניר:  יותר מקצת

שרון ניר:  כך עוד לא הרגשתי אף פעם, אבל אתגבר

שרון ניר:  בזמננו צריך להתגבר על הכול

שרון ניר:  אולי בעבור יכולתו של עם ישראל לסבול ולא לוותר, בגלל עקשנותו להחזיק מעמד על אף העובדה כי מעטים אנחנו – – – אין פרידה קשה מזו של אם מילדה, אך אני נפרדת מילדי למען הוא יגדל במקום בטוח ולמען שיהיה אדם חופשי בארצו

שרון ניר:  תמסור לו בבואך אליו את כל אהבתי

שרון ניר:  תמסור לאבא ולאימא שלי הרבה נשיקות ובקש מהם בשמי סליחה"

שרון ניר:  מירה בן ארי, כידוע, לא שבה מהקרב, ובנה דני גדל יתום, אך על מורשתה של מירה ומסירות הנפש של חונכו דורות של לוחמים ולוחמות

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  נא לסיים

שרון ניר: אני אסיים בסיפור על גבורה של גיבורה בת ימינו, המיועדת להיות האישה הראשונה – – –      

יפעת שאשא ביטון: רק בקצרה

שרון ניר: בקצרה מאוד

שרון ניר:       אישה שהייתה לוחמת כל שירותה הצבאי, וסוכם שתהיה מג"דית חי"ר, הראשונה בצה"ל

שרון ניר:  ב-22 באוקטובר 2014, שעה שתצפיתניות זיהו רכב חשוד שנוסע בגבול המצרי, יצאו שני רכבי גדוד קרק"ל לאזור האירוע

שרון ניר:  המ"פית אור בן יהודה, שעליה אני מדברת, שעטה לכיוון הרכב החשוד, שעליו היו 23 חמושים

שרון ניר:  זה היה בגבול מצרים

שרון ניר:  במהלך הקרב בן יהודה לא היססה, הורתה להשיב אש כלפי המחבלים, ובחילופי הירי נפצע הקשר שלה

שרון ניר:  היא חתרה למגע, סיכנה את עצמה, הגנה עליו וחילצה אותו

שרון ניר:  בפעולה ההירואית שלה הצליחה לחסל שני מחבלים ולפצוע נוספים

שרון ניר:  על הפעילות הזאת הוענק צל"ש ובו הודגש שהפגינה אומץ לב, דוגמה אישית, אחריות ורעות במעשיה

שרון ניר:  אני מצדיעה לאור ואני מצדיעה לכל הנשים החזקות בחברה הישראלית

שרון ניר:  אני מברכת את כולנו שנדע ימים טובים יותר

יפעת שאשא ביטון:  אמן

יפעת שאשא ביטון:  תודה רבה, חברת הכנסת שרון ניר

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ביום הזה, כשהעולם מציין את יום האישה וגם את יום האם, אני אחזור למקורות שלי, (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: למקורות שלי ולקוראן הטהור שלי

אימאן ח'טיב יאסין:  אני קוראת מפרק אלניסאא' את דברי האל: "בשם האל הרחום והחנון, הוי אנשים, עליכם ביראת האל אשר ברא אתכם מנפש אחת, וברא ממנה את זוגה, ושידר ממנה גברים רבים ונשים, ועליכם ביראת האל אשר אתם נשאלים עליו, וקרובי הרחם, האל צופה בכם"

אימאן ח'טיב יאסין: ) למי שלא הבין, אני קראתי פסוק מהקוראן, מן סורת א-נסאא, שבה מצוין שנבראנו מאותה נפש, מאותה נשמה, ושממנה יצאו כל האנשים לעולם, ושבעצם אמורה להיות בתוכנו יראת האל

אימאן ח'טיב יאסין:  האל רואה, שומע ומבקש מאיתנו להיות קודם כול אנושיים ובני אדם ולהתייחס אחד לשני כמו שצריך

אימאן ח'טיב יאסין:      איך שאמרתי, אני תמיד אחזור לגיבורות שלי, לדוגמה האישית שלי, ואני רוצה להזכיר כאן כמה דוגמאות מהנשים הראשונות באסלאם

אימאן ח'טיב יאסין:  אני רוצה להזכיר קודם כול את (אומרת בערבית: גברתנו ואימנו ח'דיג'ה בת ח'ווילד, אם המאמינים,) שהייתה גם אשתו של הנביא מוחמד

אימאן ח'טיב יאסין:  כשאנחנו היום מדברות על פריצת דרך ועל נשים מובילות, ויש נשות עסקים – היא הייתה אשת עסקים הכי מוצלחת

אימאן ח'טיב יאסין:  אני רוצה לחזור ולהזכיר לכולנו את ח'אולה בינת אל-אזוואר, שהייתה מנהיגה גיבורה שליוותה את הנביא מוחמד בדרכיו

אימאן ח'טיב יאסין:  אני רוצה להזכיר את שיפא בינת עבדוללאה, הקאדית הראשונה באסלאם, במאה השביעית

אימאן ח'טיב יאסין:  ואני רוצה להזכיר את עאישה בינת אבו-בכרף, שהייתה המופתית, שבאו אליה גברים כנשים וביקשו ממנה פסיקה, פתווה, פסיקות

אימאן ח'טיב יאסין:       (אומרת בערבית ומתרגמת:) שתבינו, הנביא מוחמד, (אומרת בערבית: עליו התפילה והשלום,) בנאומו האחרון הזכיר את הנשים וביקש שיתייחסו אליהן בכבוד וברחמנות, ואמר: מי שמתייחס לנשים בכבוד הוא בן אדם מכובד, ומי שמתייחס אליהן בצורה לא ראויה, הוא בעצמו לא מכובד

אימאן ח'טיב יאסין:      בעולם מציינים את יום האישה הבין-לאומי כדי להזכיר לכולנו את מעמדן ומלחמתן של הנשים, וכאן, במדינה שמחשיבה את עצמה כנאורה, חשוב להזכיר לכולנו את הנתונים הקיימים לגבי נשים

אימאן ח'טיב יאסין:  חשוב להזכיר שבמדינת ישראל חיות כיום יותר מ-460,000 נשים עניות שחיות מתחת לקו העוני; חשוב להזכיר שבשנה שעברה נרצחו 24 נשים; חשוב להזכיר שאנחנו עוד בתחילת השנה וכבר יש לנו שש נרצחות

יפעת שאשא ביטון: מילה לסיכום

אימאן ח'טיב יאסין:  שלא לדבר – ברשותך, דקה – שלא לדבר על כל הסוגיה של הייצוג של הנשים בכל העמדות של קבלת ההחלטות, שאנחנו שם במצב מאוד מאוד נחות; שלא לדבר על הפרשי השכר, כמעט 30% הפרשי שכר על אותה משרה ואותם נתונים

אימאן ח'טיב יאסין:  אז בואו לא נשלה את עצמנו ונגיד שהמצב טוב

אימאן ח'טיב יאסין:  בואו נזכור את היום הזה כיום שמחייב ומדרבן את כולנו לפעול ולנהוג כבוד בעצמנו ובנשים ובבנות ובאחיות שלנו

אימאן ח'טיב יאסין:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, כבוד היושבת-ראש

עאידה תומא סלימאן:  אני חייבת להגיד, הרבה מתייחסים ליום האישה כיום של חגיגות

עאידה תומא סלימאן:  הרבה מתייחסים ליום האישה כיום של חג

עאידה תומא סלימאן:  אני מקווה שנגיע ליום שיום האישה יהפוך להיות יום חג, לאחר שנזכה לחיות בחברה שוויונית, שנותנת לנו את אותן ההזדמנויות והאופציות שקיימות בחברה

עאידה תומא סלימאן:      אני, לצערי הרב, במיוחד השנה, עומדת על הדוכן הזה ומסתכלת מסביב ורואה כמה זה לא יום חג, כמה אנחנו ניגשות ליום הזה בלב כבד, בהרבה דאגה ובחשש אמיתי למעמד שלנו, להישגים שלנו ולכל המאבקים שניהלו אלפי נשים, לא רק בישראל ולא רק באזור אלא בכל העולם, כדי שנגיע למצב הזה שכל אחת מאיתנו, יש לה את הכוח לעלות על הדוכן הזה

עאידה תומא סלימאן:  כל אלה שנמצאות על הדוכן ומדברות מהדוכן על מאבק הנשים ומעבירות ביקורת גם על הפמיניזם וגם על המאבקים של הנשים, צריכות לזכור שלא הייתה יכולה להיות להן הזכות והפריבילגיה לעמוד על הדוכן, לייצג נשים ולהיות חלק מהכוח הפוליטי לולא המאבקים שהובילו נשים אחרות; שאף אחת מאיתנו – יכול להיות שלא מכירה את השמות שלהן, והן נשמעות כמו – לא רוצה להשתמש בחייל נעלם, כי אני, בשבילי, לא רוצה להשתמש בשום דבר מיליטריסטי, אבל אני חייבת להגיד, אי-אפשר לדבר על מאבקן של נשים בשפה של יחידה, בשפה של מאבק כאילו אישי והעצמה אישית לכל אחת מאיתנו

עאידה תומא סלימאן:  אנחנו במצב שאנחנו נמצאות בו כי מבנה הכוח בתוך החברה, בפוליטיקה, בכלכלה, גורם לזה שאנחנו נהיה במעמד נחות

עאידה תומא סלימאן:  ואם אנחנו לא ננהל מאבק לשנות את מבנה הכוח בתוך החברה, בכלכלה, בפוליטיקה, המצב של כולנו לא ישתנה, ולכן אנחנו לא רוצות רק שוויון ככה, עם גברים

עאידה תומא סלימאן:  לא, אני לא רוצה שוויון עם גברים – הינה, אני מצהירה

עאידה תומא סלימאן:  אני לא חושבת שהם במצב הכי טוב

עאידה תומא סלימאן:  דווקא בימים האלה אני לא חושבת שהגברים הם במצב הכי טוב

עאידה תומא סלימאן:  יש פערים, נכון, והם פריבילגים בהרבה נושאים, אבל אני רוצה לבנות חברה שהיא מיסודה שוויונית ודמוקרטית

עאידה תומא סלימאן:  אני רוצה שלכולנו תהיה אותה הזדמנות

עאידה תומא סלימאן:       והיום אני רוצה להקדיש את הדברים, בזמן שנשאר לי, להקדיש אותם לכל הנשים שעדיין ממשיכות להיאבק, לנשים שנמצאות ברחובות בימים האלה, בכיכרות, נאבקות על זה שההישגים שלהן יישמרו ולא יפגעו בהן, לא בהפיכה שלטונית ולא בהפיכה משפטית ולא באלימות ולא בגחמות של שרים

עאידה תומא סלימאן:  אלה נשים שאני מורידה לפניהן לא רק את הכובע – אני מורידה את ראשי מולן ואני אומרת: תמשיכו להיאבק

עאידה תומא סלימאן:  אתן נאבקות למען כולן ואנחנו חלק מהמאבק הזה

עאידה תומא סלימאן:       אני שולחת את הברכות שלי לנשים הערביות הפלסטיניות, אזרחיות מדינת ישראל, כבוד השר, שתכף תעלה לענות לנו

עאידה תומא סלימאן:  כן, אנחנו פלסטיניות ואנחנו חלק מעם – עם שיש לו תרבות, עם שיש לו היסטוריה

עאידה תומא סלימאן:  אתה יכול להמשיך לחייך ולגחך ולעשות מעצמך בדיחה בעולם כולו כאשר אתה אומר את הדברים הגזעניים

עאידה תומא סלימאן:  ואני שולחת את הברכות שלי לנשים שזוקפות קומה ונאבקות למען המקום שלהן בחברה ובמדינה שמתייחסת אליהן כפחות מאזרחיות שוות

עאידה תומא סלימאן:  ואני שולחת את ברכותיי לבנות העם שלי שנאבקות בעוול הכי גדול בהיסטוריה, עם שנאבק בכיבוש ורוצה להשתחרר מכיבוש

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

עאידה תומא סלימאן: רק כאשר ייסגרו שלושת המעגלים האלה ונשתחרר מכל סוגי האפליה, נוכל לחגוג את יום האישה

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מיכל מרים וולדיגר, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, איזו מילה עוצמתית היא המילה "אישה"

מיכל מרים וולדיגר:  יש בה אש, חום ואור; יש בה איש עם ריבונו של עולם, ה', הה"א בסופה; יש בה את המילה יש, כי יש בה המון

מיכל מרים וולדיגר:       כשאני חושבת על אישה חזקה, דמות להשראה, אני רואה – כן, גם אני, כמו לימור – את סבתי, סבתא יהודית טרופ לבית וינוגרד, עליה השלום, אישה שהייתה בת של רב ואשתו של רב, שנפטר בדמי ימיו, והיא גם קברה אותו וגם קברה בן

מיכל מרים וולדיגר:  היא המשיכה לגדל את ילדיה, הכניסה לביתה הצר והקטן, עם העוני ועם החוסר, את האחיינים שלה, שגם להם בית לא היה, עבדה כל חייה, התנדבה, לרגע לא נחה

מיכל מרים וולדיגר:  היא ראתה את משימת העם היהודי מול עיניה

מיכל מרים וולדיגר:  חייה היו חיים מלאי משמעות וריבונו של עולם היה עימה בכל צעד ושעל

מיכל מרים וולדיגר:       אז כן, מבחינתי, כל יום הוא יום האישה

מיכל מרים וולדיגר:  לא מפני שיש כל כך הרבה מה לתקן – ויש מה לתקן – אלא מפני שאין סוף לכמות התודה וההוקרה שלהן ראויות נשים

מיכל מרים וולדיגר:  אישה התברכה ביכולות עוצמתיות, בראייה מרחבית, ביכולת ניתוח, בהתמדה; אישה התברכה בהבאת חיים לעולם, בדאגה אין-סופית ובכמויות של נתינה

מיכל מרים וולדיגר:  לכן אני פונה אליכם הגברים כאן ואל מי שצופה בו כעת: תאמרו תודה לנשים בחייכם – לאימא, לרעיה, לסבתא, לבת

מיכל מרים וולדיגר:  אמרו להן תודה מפני שמגיעה להן ההוקרה כל יום מחדש

מיכל מרים וולדיגר:       אני שומעת בעולם ובישראל בשנים האחרונות שיח שמאוד מדאיג אותי, שיח שמרחיק את השוויון, שמייצר לצערי שנאה וכעס של נשים כלפי גברים, ומנגד – של גברים כלפי נשים

מיכל מרים וולדיגר:  אני שומעת שיח דיכוטומי של רעים וטובים

מיכל מרים וולדיגר:  יצירת הכללות מכניסה לקיטוב ומייצרת הבניה של שנאה וריחוק, היעדר חיבורים טבעיים ומניעת שיח בריא על מגדר, על אהבה, כבוד ותרבות

מיכל מרים וולדיגר:  כשמחלקים את העולם לאנחנו והם, אף צד לא רוצה לבוא לקראת הצד השני

מיכל מרים וולדיגר:  זה נכון גם לרפורמה, זה נכון לחיים, זה נכון גם לזוגיות

מיכל מרים וולדיגר:       ברור לי שאין צורך לומר את הברור מאליו, ובכל זאת, אנשים אלימים צריכים להיענש במלוא חומרת הדין

מיכל מרים וולדיגר:  אסור שיהיו הקלות בעניינים הללו

מיכל מרים וולדיגר:  אלימות, בין שהיא כלכלית, בין שהיא מילולית, בין שהיא פיזית, אסורה בתכלית האיסור

מיכל מרים וולדיגר:  את האלימות בכלל, וקל וחומר את האלימות בתוך המשפחה, יש לגדוע באופן מיידי ולפעול בכל האמצעים האפשריים כדי למנוע את האלימות הזאת, ובדיעבד – כדי להעניש ולהרתיע

מיכל מרים וולדיגר:       לצערי, היום הובאה לקבורה דריה לייטל, שנרצחה בדם קר על ידי בעלה

מיכל מרים וולדיגר:  לפני כחודש הלכתי לנחם את המשפחה של לידר סויסה, שנרצחה על ידי שכן, שכן שלה, בעיר לוד

מיכל מרים וולדיגר:  כמו דריה, כמו לידר, סיימו את חייהן עוד נשים בצורה טרגית וכואבת – על ידי בעליהן, על ידי שכניהן, על ידי אנשים שהכירו

מיכל מרים וולדיגר:  עלינו כמדינה להגן עליהן, אבל לא רק עליהן

מיכל מרים וולדיגר:       בשנת 2018 השתזף בחוף הים של תל אביב באשיר פאדול

מיכל מרים וולדיגר:  יודעים מי זה באשיר? מסתנן מסודן

מיכל מרים וולדיגר:  בשנת 2010 הוא רצח במכות את אסתר גלילי, ניצולת שואה בת 68

מיכל מרים וולדיגר:  הוא רצח אותה במכות כשהיה שיכור

מיכל מרים וולדיגר:  גופתה נתגלתה כעבור כמה שעות ומותה נקבע בבית החולים

מיכל מרים וולדיגר:  אסתר התבוססה בדמה והלכה לצערי לעולמה

מיכל מרים וולדיגר:  בית המשפט גזר על באשיר שמונה שנות מאסר

מיכל מרים וולדיגר:  שמונה שנים

מיכל מרים וולדיגר:  בשנת 2018 הוא כבר השתחרר וחי את חייו

מיכל מרים וולדיגר:  הבת של אסתר אמרה בהקראת גזר הדין כי הרוצח קיבל פרס, ואני מסכימה איתה

מיכל מרים וולדיגר:       הנשים בדרום תל אביב סובלות כבר שנים רבות

מיכל מרים וולדיגר:  חייהן התערערו לבלי היכר

מיכל מרים וולדיגר:  הן מפוחדות ומאוימות, כמעט לא יוצאות מהבית

מיכל מרים וולדיגר:  הן ביקשו אין-ספור פעמים להרחיק את המסתננים שהפכו את חייהן לגיהינום

מיכל מרים וולדיגר:  קולו של בית המשפט העליון נדם, או בעצם לא נדם אלא מנע מהרשות המבצעת לבצע את המוטל עליה; אולי דלקת מיתרים, אולי דלקת בחוש הצדק

מיכל מרים וולדיגר:  ביום האישה הזה, אל תדברו איתי על כך שהרפורמה תפגע בנשים בישראל

יפעת שאשא ביטון: רק אנא, לסיים

מיכל מרים וולדיגר: אני מסיימת

מיכל מרים וולדיגר:  אין זה נכון כלל ועיקר

מיכל מרים וולדיגר:  היעדר הרפורמה פוגע בנו יותר

מיכל מרים וולדיגר:  אין מי שיגן על נשים כשהן לא בצד הנכון, והן משלמות מחיר כבד

מיכל מרים וולדיגר:  על הבמה הזאת אני אומרת בפה מלא: מספיק עם השיח המפלג הזה

מיכל מרים וולדיגר:  מספיק

מיכל מרים וולדיגר:  אני אמשיך להגן על נשים בפרט ועל אזרחי המדינה בכלל

מיכל מרים וולדיגר:  אני אמשיך ואשמש פה עבורן ועבור כולן כדי לתקן את העולם

מיכל מרים וולדיגר:  אוהבת אתכן, אחיותיי

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת אפרת רייטן מרום, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:       אגב, נתחיל בזה שהנושא של האיזוק האלקטרוני – שמעתי שיו"ר הוועדה אמר, לשמחתנו, שהוא יקדם את זה

יפעת שאשא ביטון:  אכן התקדם

יפעת שאשא ביטון:  זה נחמד להיות בעד כולם, רק צריך גם לעשות את הדברים הלכה למעשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

אפרת רייטן: גברתי יושבת-ראש הישיבה, כנסת נכבדה, אני מסתכלת על היום הזה ואני עם עיניים פקוחות, בניגוד לממשלה, שהיא עם עיניים עצומות

אפרת רייטן:  חשבתי לעצמי, אולי את כל הנאום הזה אני צריכה לעשות בעיניים סגורות

בצלאל סמוטריץ': לא, עם כזה אדום וכובע, תמונה של שפחה

אפרת רייטן: אני לא אעשה את זה, ואני גם לא אתייחס למילים המזלזלות שלך, אדוני שר האוצר

בצלאל סמוטריץ': הדמגוגיה שלכם היא מזלזלת

אפרת רייטן: כי בעניין שלך, אתה הראשון שצריך לפקוח עיניים – –      

יפעת שאשא ביטון: השר סמוטריץ'

אפרת רייטן: – – ולראות, דבר ראשון, שארץ ישראל או מדינת ישראל – –      

בצלאל סמוטריץ': מסע דמוניזציה אתם עושים – –     

אפרת רייטן: – – הגבולות שלה הם אחרים ממה שאתה – – –      

יפעת שאשא ביטון: השר סמוטריץ'

בצלאל סמוטריץ':  – – מסע דה-הומניזציה לכל הנשים

אפרת רייטן: ומהדבר השני, זה שכן, יש פה פלסטינים – –      

בצלאל סמוטריץ': – – –      

אפרת רייטן: – – וגם אם אתה לא רואה אותם, הם קיימים

יפעת שאשא ביטון: השר סמוטריץ'

בצלאל סמוטריץ': תתביישו לכם – – – לפחות אותה אני מכבד – – –      

אפרת רייטן: וזאת הבעיה

אפרת רייטן:  אתה, אדוני, הראשון שצריך לפתוח את העיניים שלך, כי הן כל כך עצומות, יחד עם הלב האטום בפני עניים, בפני אנשים מסכנים, בפני נשים, בפני יוקר המחיה

אפרת רייטן:  הדבר היחידי שמעניין אותך זה ארץ ישראל השלמה

בצלאל סמוטריץ': שנה וחצי הייתם בממשלה

בצלאל סמוטריץ':  עשיתם משהו? באמת – – –      

יפעת שאשא ביטון: השר סמוטריץ'

אפרת רייטן: מה שמעניין אותך זה רק פילוג במדינת ישראל, מדינת הלכה

מיכל מרים וולדיגר: מי שמפלג – – –      

אפרת רייטן: באמת, לבוא – – –      

יפעת שאשא ביטון: סליחה, חברת הכנסת רייטן

אפרת רייטן: אין צורך, אני לא צריכה עזרה

אפרת רייטן:  הכול בסדר

אפרת רייטן:  אני יודעת להתמודד גם עם גברים חשוכים שיש להם כרגע איזושהי שעת רצון קטנה

אפרת רייטן:  אבל אני מאוד מאוד מקווה שהיא תסתיים במהרה, כי אנשים קיצוניים לעולם לעולם לא יוכלו להישאר בשלטון הרבה מאוד זמן

אפרת רייטן:  נהפוך הוא, הם אלה שמביאים לחורבן הבית, וחורבן הבית כבר ממש נמצא מעבר לפינה, והוא האחרון בבית הזה שיכול ללמד על דמגוגיות

מיכל מרים וולדיגר: – – –      

אפרת רייטן: האחרון שיכול ללמד על דמגוגיות

אפרת רייטן:  וכן, הממשלה הזאת היא ממשלה שפשוט חיה עם העיניים עצומות

אפרת רייטן:  טוב לה

אפרת רייטן:  היא מסמנת לנשים: הכול בסדר

אפרת רייטן:  כן, זה בסדר, ממשלה עם מעט מאוד נשים – ככה זה צריך להיות; כן, זה בסדר שיש מאות אלפי אזרחים מודאגים שיוצאים כל שבוע לרחובות, וביניהן נשים שממש מקריבות את החיים שלהן ואת הקריירה שלהן עכשיו בשביל להעביר מסרים מאוד מאוד ברורים לממשלה שלא רואה אותם

אפרת רייטן:  כי הממשלה הזאת, עם כל זה שהעיניים שלה עצומות, אנחנו רואים מה היא עושה כדי להדיר נשים; מה היא עושה בשביל לעשות כאן הפרדה מגדרית ואפליה; מה היא עושה בשביל שנשים ירגישו פחות, ייכנסו מכניסה צדדית, יהיו במקומות עבודה אולי לא באיזשהו שוויון

אפרת רייטן:  כל העניין והעיסוק שלה בצבא ונשים – פשוט אפליה מטורפת

אפרת רייטן:  הם אומרים את זה בפה גלוי – הם לא רוצים נשים בצבא

אפרת רייטן:  הם אומרים זאת

אפרת רייטן:  למה לא להקשיב לעצמם?      

עמיחי שיקלי: די, די

אפרת רייטן: הם אומרים את כל הדברים האלה בפה מלא, אבל עם עיניים עצומות, כי הם לא רוצים לראות את עצמם, לא רוצים שאנחנו נשקף להם את הבבואה הזאת ולא רוצים לראות את עצמם במראה

אפרת רייטן:  אז כן, האזרחים והאזרחיות יוצאות ועושות מיצגים יוצאי דופן, יוצאי דופן, כדי שהתמונות הקשות האלה יזעזעו

אפרת רייטן:  אנחנו יודעים שזה לא מזעזע אתכם, כי אתם בחרתם לעצום עיניים, לאטום אוזניים

אפרת רייטן:  יש מספיק אנשים שזה מזעזע אותם – אותם אנשים שהם לא המשוכנעים כמוכם; אותם אנשים שעדיין לא יודעים, שעדיין לא שומעים

אפרת רייטן:  הרבה מאוד כאלה יש שלא סגורים על מה שאתם עושים כאן, ועבורם אנחנו נלחמים, ומנסים להסביר להם, כן, את כל הרשימה הארוכה הזאת של החקיקה שלכם, שאגב, היא אך ורק עלולה לפגוע בנשים; לא בקהל הרחב – בנשים עצמן

אפרת רייטן:       אין ספק שכאשר קוראים את ההסכמים הקואליציוניים, אנחנו רואים את סדר העדיפויות שלכם

אפרת רייטן:  אני אפילו, לצערי, לא רואה כאן את יו"ר הכנסת, שבדרך כלל אמור להגיע ולברך בימים מיוחדים כאלה

אפרת רייטן:  למה הוא לא בא? למה ביום הזה הוא לא בא? יש פה שאלות שצריכות להישאל בעיניים פתוחות כדי לראות אם הנשים לא נמצאות במקום האחרון מבחינת סדר העדיפויות של הקואליציה הזו

אפרת רייטן:  והאמת היא ברורה – היא ברורה מספרית, היא ברורה מבחינת החוקים, היא ברורה מבחינת כל דבר שהממשלה והקואליציה הזאת לא רק מקדמת; באיך שהיא נראית ובמה שהיא מציגה החוצה לציבור

אפרת רייטן:  אז תמשיכו לעצום עיניים ולאטום את האוזניים שלכם

אפרת רייטן:  בסוף יש כאן יותר מדי אנשים שרואים את זה, ורואים ולא יושבים יותר בשקט – לא בארץ ולא בעולם

אפרת רייטן:  וזה מתחיל, זה מתחיל, השינוי הזה מתחיל, ואתם תראו שהימים של הממשלה הזו, שלא מוסיפה דבר חיובי אחד, לא לנשים ובכלל לא לאזרחי מדינת ישראל, ובוודאי לא לאחדות ולא לחוסן הלאומי – הימים שלה הם ספורים

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת רייטן

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה

פנינה תמנו: אבי עכשיו הולך להגיד שכל הנשים צריכות – – – כולן

אפרת רייטן: הכול בסדר

אפרת רייטן:  תסגרו את תפקידי הבחירה לנשים

יפעת שאשא ביטון: חמש דקות לרשותך, בבקשה

אבי מעוז: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אלפי שנים לפני התביעה שצמחה בתרבות המערבית להכיר באישה כיצור אוטונומי ועצמאי, נכתב בתחילת תורת ישראל: " ויברא אלהים את האדם בצלמו בצלם אלהים ברא אתו זכר ונקבה ברא אתם"

אבי מעוז:  ובהמשך: "זכר ונקבה בראם ויברך אֹתם ויקרא את שמם אדם ביום הבראם"

אבי מעוז:  בריאה אחת, בצלם אלוקים, שמתפרטת לשתי הופעות, זכר ונקבה, איש ואישה, שבבגרותם מתאחדים מחדש מתוך בחירה להופעה של יצירה חדשה – המשפחה

אבי מעוז:       קרוב לאלפיים שנה לפני שקמו התנועות שקראו לשוויון בין גברים לנשים נכתב בתורה שבעל פה שלנו: "השווה הכתוב אישה לאיש, לכל דינין שבתורה", כי היחס הבסיסי הוא שוויון, לא שוויון מדומה, אלא שוויון ביחס כברואים בצלם אלוקים, בלי לטשטש לרגע את ההבדלים המולדים, הטבעיים והמהותיים שישנם בין האיש לבין האישה – הבדלים שבאים לידי ביטוי בעולם הפיזי, הרגשי, הנפשי, הרוחני והתורני

אבי מעוז:  דורות רבים לפני שקמו סדנאות לזוגיות ושהומצא התפקיד של יועצים זוגיים ציוו חכמינו זיכרונם לברכה על האיש לאהוב את אשתו כגופו ולכבדה יותר מגופו

אבי מעוז:  בעולם תרבותי שבו אלו לא הנחות היסוד, מעצימים ללא הרף מאבק ומלחמה בין המינים בדמיון ובהזיה כאילו כך יושג האושר

אבי מעוז:       ביהדות המגמה האישית להתעלות ולהתקדמות רוחנית ללא הרף משולבת עם המגמה הזוגית להקים משפחה ולהביא חיים לעולם, ושתיהן משולבות במגמה הלאומית להאיר את האור המיוחד של עם ישראל לטובת האנושות כולה

אבי מעוז:  בעולם שבו מה שנחשב להצלחה זה כסף, כוח וכבוד, מסלילים את הדור הבא לחיים של תחרות בלתי נגמרת להשגת הדברים הללו, מה שפוגע בכל המין האנושי

אבי מעוז:  בתורת ישראל מה שנחשב להצלחה נמצא בעולמו הפנימי של האדם

אבי מעוז:  העשיר הוא לא בעל הממון אלא זה השמח בחלקו; הגיבור הוא לא בעל הכוח והעוצמה ביחס לאחרים אלא זה הכובש את יצרו; המכובד הוא לא מי שמצליח לסחוט כבוד מאחרים אלא זה המכבד את הבריות

אבי מעוז:  באטמוספרה תרבותית כזאת ההתקדמות וההצלחה של האחד לא מאיימים על אף אחד אחר, והנשים והאנשים שומרים על ייחודם הפנימי ועל תפקידם המיוחד בעולם

אבי מעוז:       תרבות שהשדר שבה לנערות ולנשים הוא שזוגיות ומשפחה זה דבר כובל, ושיש בה קמפיינים שהמסר שלהם הוא שגברים ככלל הם יצורים אלימים, שצריך להיזהר ולהישמר מהם, מובילה לפגיעה במוסד המשפחה, ומתוך כך מאמללת גברים, נשים ובעיקר ילדים

אבי מעוז:      התרבות של עם ישראל, שרואה במשפחה דבר מקודש, שאומנם לא שוללת את אפשרות הפירוק של הנישואים, אבל רק כמוצא אחרון, כשאין ברירה אחרת, מובילה לנשים, אנשים וילדים מאושרים

אבי מעוז:  כי משפחה היא, כידוע, מקור לחוסן פנימי ולאושר, ומסתבר לומר שיש קשר הדוק בין העובדה שישראל היא המובילה בפער ניכר בילודה בעולם המערבי לבין מה שהתפרסם השבוע, שישראל היא במקום רביעי בעולם במדד האושר של האו"ם, למרות כל האתגרים והקשיים שאנחנו מתמודדים איתם מאז קום המדינה

אבי מעוז:      בידינו הבחירה אם החברה בישראל תהיה תרבות שהיא חיקוי לתרבות מערבית, שבה מגמות פמיניסטיות רדיקליות הובילו לכך שבמדינות המערביות מוסד הנישואים קרס והילודה ירדה למצב של התקטנות האוכלוסייה, או שמא היא תמלא את ייעודו של עם ישראל להיות אור לגויים על ידי יצירת דגם של חברת מופת רוחנית-תרבותית שבנויה מתאים משפחתיים שבהם נשים, אנשים וילדים מאושרים

אבי מעוז:  תודה רבה

פנינה תמנו: – – –     

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת אברהם בצלאל – אחרון הדוברים

יפעת שאשא ביטון:  בשמחה ובכבוד

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

אברהם בצלאל: אדוני היושבת-ראש – – –     

יפעת שאשא ביטון: גברתי

אברהם בצלאל: גברתי היושבת-ראש, השר, חבריי חברי הכנסת, במסגרת ציון יום האישה, אני רואה לנכון להצדיע מעל במה חשובה זו לנשות האברכים ובני התורה על הקרבתן ומסירותן לבעליהן ולמשפחותיהן

אברהם בצלאל:  לימוד התורה הוא ערך עליון בחברה החרדית המשליך על כל חיי המעשה

אברהם בצלאל:  האידיאל המנחה את דרך החיים שלנו הוא השקעת זמן רב ככל האפשר בלימוד התורה, כי אנחנו מאמינים שמי שמחזיק את העולם זה אברכים ובני התורה

אברהם בצלאל:       כידוע, "חכמות נשים בנתה ביתה"

אברהם בצלאל:  הזכירה פה קודם לימור את הסבתא, ואני נזכר בסבתא שלי, סבתא שרה, אחותו של הרב בן ציון אבא שאול, שאמרו שאם היא הייתה גבר, היא הייתה יוצאת אחד מגדולי הדור

אברהם בצלאל:  הייתה לה חוכמת חיים

פנינה תמנו: בתור אישה היא לא הייתה יכולה להיות חברת כנסת, הסבתא שלך? סבתא שלך הייתה אישה חכמה, נכון?      

אברהם בצלאל: כן

פנינה תמנו: בתור אישה חכמה, היא לא הייתה יכולה להיות חברת כנסת?     

אברהם בצלאל: היא העדיפה לגדל את הבית שלה ולתת מהזמן שלה למען המשפחה ולמען אנשים מסביב

אברהם בצלאל:  ואני חושב שהחוכמה שלה – כן, באמת הייתה מעל ומעבר

רם בן ברק: – – – אבל נתתם לה את האפשרות?      

אברהם בצלאל: אני פוגש עד היום אנשים שאומרים: המשפט שסבתא אמרה לנו פה

אברהם בצלאל:  הסבתא שלך – הצורה שבה היא ידעה לתת לאנשים, בצורה שקטה ובכל מיני צורות אחרות, שזו פשוט החוכמה, ולכן כתוב באמת "חכמת נשים בנתה ביתה"

אברהם בצלאל:      משפחות בני התורה דוגלות בהסתפקות במועט, צניעות והתרחקות ממותרות, מתוך רצון ומוכנות להקריב את כל חייהן למען התורה הקדושה

אברהם בצלאל:  משפחות חרדיות רבות מעדיפות לבסס את משק הבית שלהן על הכנסה מינימלית מאשר להגדיל את הכנסותיהן על חשבון הזמן שהן מקדישות לטיפול בילדים ולימוד התורה

אברהם בצלאל:  ישנן מאות אלפי נשים אשר אינן פותחות דף גמרא, אבל הן אלה ששולחות ותומכות ומגבות ודוחפות את בעליהן ואת הילדים שלהן ללמוד תורה

אברהם בצלאל:  וזה מה שכתוב בגמרא: "נשים במאי זכיין?" מה הזכות הגדולה של האישה? שהיא שולחת את הילדים שלהם ללמוד תורה ושהיא מחכה לבעל שיחזור מבית המדרש בלילה

אברהם בצלאל:  הרצון של הנשים במגזר החרדי הוא לבנות בית של תורה ושהבעלים שלהן ישבו וילמדו תורה, ובשביל זה הן מוכנות להקריב ולהתאמץ

אלעזר שטרן: הוא הולך כל יום הביתה?     

אברהם בצלאל: בהמשך הגמרא כתוב: "גדולה ההבטחה שהבטיח הקדוש ברוך הוא לנשים יותר מן האנשים"

אברהם בצלאל:  שמעתי הסבר נפלא מהרב אביגדור נבנצל שליט"א, רב העיר העתיקה בירושלים, שכאשר האיש הולך ללמוד תורה, שכרו הוא נטו הזמן שהוא לומד בפועל ועל פי הזמן שהוא מעמיק

אברהם בצלאל:  אבל אצל האישה, ששולחת את הבעל והילדים שלה ללמוד תורה, לא מסתכלים על הנטו של הזמן אלא על הברוטו של הזמן, ולכן שכרן של הנשים הרבה יותר גדול משל האנשים

פנינה תמנו: כל התפקיד של האישה הוא סביב הגבר? הילדים לא – – –     

אברהם בצלאל: לא

פנינה תמנו: בצלאל – – – היא מחכה גם עם הארוחה

פנינה תמנו:  אתה יודע, באתיופיה הן גם שוטפות את הרגליים

פנינה תמנו:  מה?     

אברהם בצלאל: חברת הכנסת תמנו, הנשים מגדלות את הילדים, הנשים יוצאות לעבודה

אברהם בצלאל:  הנשים – – –     

פנינה תמנו: הו

יפעת שאשא ביטון: מה "הו"? הן המפרנסות היחידות

אברהם בצלאל: כתוב: "אוקירו לנשייכו"

אברהם בצלאל:  אצלנו לומדים בתלמוד שחשוב מאוד לייקר את הנשים, וזה מה שאנחנו משתדלים לעשות

אברהם בצלאל:  אומרים שמאחורי אדם גדול עומדת אישה גדולה

אברהם בצלאל:  בסוף, כל ההצלחה שלנו זה הנשים שלנו, שעוזרות לנו, תומכות בנו והן המשענת שלנו

אברהם בצלאל:  ולכן, למרות שהגעתי קצת באיחור, אני פשוט החלטתי שאני חייב לעלות בשביל לייקר את הנשים, גם את הנשים החרדיות וגם את הנשים בכלל

יפעת שאשא ביטון: אה, אוקיי

יפעת שאשא ביטון:  כי הרגשתי כמו שתי מדינות לשני מגזרים

אלעזר שטרן:  זה הכול היה על נשות משרתי הקבע?      

אברהם בצלאל: לא, הרגשתי חובה לייקר את הנשים החרדיות, כי לצערי הרב, זה נראה שכביכול אישה חרדית היא סוג של שפחה, חס ושלום, או עושים ממנה איזה סוג ב', ולכן הגעתי לפה – –      

פנינה תמנו: – – – את השכר

אברהם בצלאל: – – להוקיר ביום הזה את הנשים החרדיות

אברהם בצלאל:  כי לצערנו, פחות מסתכלים עליהן בצורה מאוד מאוד חיובית

אברהם בצלאל:  אבל אין ספק שיום האישה הבין-לאומי הוא של כל הנשים בישראל

אברהם בצלאל:  יום האישה הוא כדי לייקר את הנשים עצמן, שעושות מעל ומעבר למען הקיום שלנו בעם הזה, במדינה הזו, למען הקיום של האברכים, של הילדים שלנו שהן שולחות

אברהם בצלאל:  הן דואגות במשך כל היום לבית עצמו, גם בבית וגם בעבודה בחוץ, ולכן באתי להוקיר אותן

אברהם בצלאל:  שנזכה, בעזרת השם, להידבק בתורה הקדושה, בלימוד התורה, ונחזק את לומדי התורה ואת נשות החיל

אברהם בצלאל:  שאו ברכה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:       נחזק גם את הנשים ששולחות את ילדיהן ואת בעליהן אל הקרב ומחכות שהם ישובו

יפעת שאשא ביטון:  ויום האישה הוא באמת יום של כל הנשים כאן בישראל ובכלל, וייטב שכך נראה זאת

יפעת שאשא ביטון:       השר עמיחי שיקלי, השר לשוויון חברתי, בבקשה

עמיחי שיקלי: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מודה על הזכות לסכם את הדיון החשוב הזה

עמיחי שיקלי:  מאבקן של נשות ישראל לשוויון הוא לא מאבק חדש

עמיחי שיקלי:  הוא מופיע כבר בתנ"ך, אצל חמש בנות צלפחד שנאבקו לקבל נחלה, נאבקו וזכו לכך

עמיחי שיקלי:  ראינו כבר בעת העתיקה הנהגה יהודית: דבורה אשת לפידות – השופטת שמובילה את עם ישראל במערכה מול צבא סיסרא

אלעזר שטרן: – – – תגיד גם מה יקרה להן אחרי המהפכה השיפוטית עם בג"ץ, שהגן על הזכויות שלהן

עמיחי שיקלי: בימי הביניים הייתה זו דונה גרציה, ילידת ליסבון שבפורטוגל, בת למשפחת אנוסים, שהובילה מאבק למען עמה; שבה אל חיק היהדות, הקימה מוסדות, מוסדות חינוך, בתי חולים, והייתה מראשוני גואלי האדמות בארץ ישראל; רכשה את אדמות טבריה כבר במאה ה-16 כדי שישבו בהן יהודים לבניין הארץ

עמיחי שיקלי:  מאוחר יותר היו לנו שרה אהרונסון ממחתרת ניל"י, המשוררת רחל, אשת העלייה השנייה, צנחניות היישוב חנה סנש וחביבה רייק, שלא שבו, ולא רחוק משם הייתה זו צביה לובטקין, שלחמה במסגרת ארגון אי"ל לצד אנטק צוקרמן, מי שלימים יהיה בעלה, ויחד יקימו את קיבוץ לוחמי גטאות, ומרדכי אנילביץ'

עמיחי שיקלי:  לובטקין, האישה המדהימה הזו, הלוחמת המדהימה הזו, שזכתה גם להגיע לארץ, וכפי שאמרתי, להקים את קיבוץ לוחמי הגטאות, זכתה גם להקים בית ומשפחה, ונכדתה הייתה לטייסת הראשונה בצה"ל, רוני צוקרמן

עמיחי שיקלי:      ועתה לימינו אנו

עמיחי שיקלי:  זה נכון, אין ייצוג מספיק לנשים בממשלה, ואי-אפשר לסובב את הנתון, וזה נתון לא טוב

עמיחי שיקלי:  אבל בישראל נשים מכהנות במשרות הרמות ביותר: כבוד היושבת-ראש, שרת החינוך עד לא מזמן, ראש הממשלה גולדה מאיר, נשיאת העליון, יזמיות מופלאות כמו עדי אלטשולר, נשות עסקים, ממנכ"לית פייסבוק ישראל עדי סופר תאני עד ראשות בנק, וכדומה

עמיחי שיקלי:  אני חושב שאנחנו נמצאים במקום טוב

עמיחי שיקלי:       אבל עכשיו, כמי שגם אמון – –     

רם בן ברק: – – – אבל אתה נמצא בממשלה הזאת

רם בן ברק:  בעצם אתם לא יכולים – – –     

עמיחי שיקלי: – – על המשרד לשוויון חברתי

עמיחי שיקלי:  אני אשים את הנתונים ואת הפערים

יפעת שאשא ביטון: הוא אמר את זה, הוא אמר

יפעת שאשא ביטון:  הוא גינה את זה

אלעזר שטרן: אתה יודע כמה בג"ץ הגן על הנשים? לכמה תפקידים נשים הגיעו בזכות בג"ץ?     

עמיחי שיקלי: תכף נתייחס לבג"ץ

אלעזר שטרן: בג"ץ במתכונת הנוכחית

עמיחי שיקלי: נתונים, חברים

אלעזר שטרן: כדאי לך, כדאי לך

עמיחי שיקלי: מרבים להכפיש את הנשים ואת הציבור החרדי, אבל צריך לומר שדווקא הנשים החרדיות מובילות בשוק התעסוקה, עם כ-80% – –     

יפעת שאשא ביטון: ברור, כי הן המפרנסות היחידות

פנינה תמנו: הם לא עובדים, הגברים

עמיחי שיקלי: – – עם חיזוק, עם חיזוק המגמה במקצועות ההייטק

עמיחי שיקלי:  ואני רוצה מכאן – – –     

אלעזר שטרן: שיקלי, דיברו על זה

אלעזר שטרן:  תדבר על נשות משרתי הקבע

אלעזר שטרן:  די כבר, דיברו

פנינה תמנו: – – –     

עמיחי שיקלי: ואני רוצה מכאן, ואני רוצה – – –     

אלעזר שטרן: די, כבר דיברו

פנינה תמנו: – – – מפילים את זה על האישה

פנינה תמנו:  מה היא תעשה?     

עמיחי שיקלי: ואני רוצה מכאן גם לברך את הבוגרות של איגוד הסמינרים בית יעקב, שהשבוע ראינו שהובילו במבחנים – –     

אלעזר שטרן: די, שיקלי, לא מתאים לך

אלעזר שטרן:  שיקלי, לא מתאים לך

עמיחי שיקלי: – – לראיית חשבון, שזה דבר מרשים

אלעזר שטרן: תתחיל עם נשות משרתי הקבע, עם הטייסות, עם הנווטות

אלעזר שטרן:  מה קרה לך?     

עמיחי שיקלי: אני ממשיך

אלעזר שטרן: אתה מתחיל עם נשות האברכים – בסדר

אלעזר שטרן:  אל תתחיל

עמיחי שיקלי: אני לא מתחיל, אני מציין שבשונה ממה שמקובל לחשוב, בחברה החרדית יש בשורה בנושא של תעסוקה – – –     

אלעזר שטרן: מכרת את נשמתך לשטן

עמיחי שיקלי: אתה מכרת את הבית שלך אתה יודע למי

עמיחי שיקלי:  עכשיו בוא נמשיך

אלעזר שטרן: לא, למי? תגיד למי

אלעזר שטרן:  תגיד למי

עמיחי שיקלי: לא, לא, בוא נמשיך

אלעזר שטרן: תגיד למי

אלעזר שטרן:  תגיד למי

עמיחי שיקלי: בוא נמשיך

עמיחי שיקלי:  לא אגיד

אלעזר שטרן: למה לא?     

עמיחי שיקלי: אתה, אתה מדבר על מכירות

עמיחי שיקלי:  בסדר, אני ממשיך

אלעזר שטרן: תגיד למי

אלעזר שטרן:  תגיד למי

עמיחי שיקלי: 57% מהנשים מועסקות

עמיחי שיקלי:  הנתון הכללי הזה הוא לא מספיק טוב

עמיחי שיקלי:  אמרתי על המגזר החרדי

עמיחי שיקלי:  83% מהנשים היהודיות

עמיחי שיקלי:  הפער המרכזי שלנו כחברה הוא דווקא במגזר הערבי – 40% בלבד מקרב הנשים הערביות, ובחברה הבדואית האתגר הוא הכי גדול: רק 21%

עמיחי שיקלי:  לשמחתי יש לנו גם את הרשות לפיתוח כלכלי-חברתי במגזר הבדואי וגם את רשות ההסדרה, ויש לנו כוונה לסייע בפיתוח אזורי תעסוקה

עמיחי שיקלי:  הדבר הזה הוא מאוד מאוד חשוב, וראינו שליד רהט, אזור התעשייה עידן הוביל לשינוי מאוד מאוד משמעותי – מ-30% ל-9% אבטלה

עמיחי שיקלי:  הדבר הזה הוא דבר חשוב מאוד

עמיחי שיקלי:  הנושא של תעסוקה של נשים במגזר הערבי הוא יעד מרכזי גם במשרד לשוויון חברתי, גם בנושא של רשויות הבדואים

עמיחי שיקלי:      הלאה

עמיחי שיקלי:  נתוני אלימות – זה אחד הנתונים הכי מחרידים

עמיחי שיקלי:  יש פה גם רווחה, יש פה גם ביטחון לאומי, אבל בסופו של דבר, אנחנו כמדינה בסיטואציה לא טובה, וגם הממשלה הזו בראשית דרכה מתמודדת עם גל של אלימות שהוא גל חסר תקדים

עמיחי שיקלי:  יש לנו שש נשים שנרצחו מתחילת השנה

עמיחי שיקלי:  אחת מהן הובאה רק היום למנוחות, דריה לייטל, יהיה זכרה ברוך

עמיחי שיקלי:       בנושא האיזוק האלקטרוני צריך לבוא ולומר, א

עמיחי שיקלי:  ברמה האישית עמדתי היא בעד

עמיחי שיקלי:  דבר שני, הממשלה התחייבה תוך חודש לתת מענה לדבר הזה וכן לפעול לקידום הנושא

עמיחי שיקלי:  זה לא כמו שנאמר ודווח שכאילו זה בכלל ירד מסדר-היום

עמיחי שיקלי:  זה לא ירד מסדר-היום

יפעת שאשא ביטון: לא ירד, רק הוא צריך לפגוע בשתיים בשביל להמשיך לשלישית

עמיחי שיקלי: אני ממשיך הלאה ואומר עוד כמה – אנחנו הבאנו החלטת ממשלה להקים ועדת שרים לקידום מעמד האישה בראשות השרה גילה גמליאל, שגם תרכז את הנושא של הפעילות במאבק באלימות נגד נשים וגם בגיבוש מדיניות וקידום מגוון נושאים הקשורים במעמד האישה ובשוויון הזדמנויות

עמיחי שיקלי:       נושא אחד אחרון ששמנו אותו בסדר העדיפויות זה הנושא של פוליגמיה

עמיחי שיקלי:  הנושא של פוליגמיה הוא נושא מאוד מאוד מדאיג ומטריד

עמיחי שיקלי:  זה בעיקר – למעשה זה בלעדי לחברה הבדואית בדרום; בצפון זה פחות קיים

עמיחי שיקלי:  יש לנו דיווח על כ-6,800 גברים במשפחות פוליגמיות, והמחקרים האקדמיים שנערכו בשנים האחרונות מעריכים את היקף התופעה ב-20% עד 40% בקרב האוכלוסייה

עמיחי שיקלי:  הבעיה בנושא הזה, שזה מלווה פעמים רבות גם בתופעות של סחר בנשים, גם בתופעות של ניצול וגם בתופעות של הזנחה

עמיחי שיקלי:  במרבית המוסדות שעוסקים בנוער בסיכון או בנשים שחוו אלימות מהחברה הבדואית בנגב – אלה נשים שבאות ממשפחות פוליגמיות, ולכן זו תופעה שאני קורא גם לחברי הכנסת של רע"מ לסייע בנושא הזה

עמיחי שיקלי:  כרגע אנחנו בסיטואציה לא טובה בנושא הפוליגמיה

עמיחי שיקלי:       עד כאן לגבי נושא מעמד האישה, ותודה על הזכות לדבר

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, השר שיקלי

יפעת שאשא ביטון:       אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום

יפעת שאשא ביטון:  לפני שאנחנו עוברים לנושא הבא, תודה רבה לחברת הכנסת פנינה תמנו שטה, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, גם על הובלת היום וגם על העיסוק בנושאים החשובים במסגרת הוועדה

יפעת שאשא ביטון:  יישר כוח

יפעת שאשא ביטון: [דברי הכנסת ה-24, מס' כ/919, מושב שני, חוב' ל"ג, ישיבה 149

יפעת שאשא ביטון: ]     

יפעת שאשא ביטון: הנושא הבא על סדר-היום – הודעת ועדת החינוך, התרבות והספורט על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הארכת השעיה של עובד מדינה ופיטורין של עובד הוראה לשם הגנה על קטין או חסר ישע (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, כ/919

יפעת שאשא ביטון:  מציג – חבר הכנסת יוסף טייב, יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה

התרבות והספורט): גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 97(ד) לתקנון הכנסת, הריני להודיע כי ביום כ"ח באדר תשפ"ג, 21 במרץ 2023, החליטה ועדת החינוך, התרבות והספורט להחיל דין רציפות על הצעת החוק הארכת השעיה של עובד המדינה ופיטורין של עובד הוראה לשם הגנה על קטין או חסר ישע (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022

התרבות והספורט):       הצעת החוק האמורה, אשר התקבלה בכנסת בקריאה ראשונה ביום כ"ו בסיוון התשפ"ב, 28 ביוני 2022 ומספרה 919, נדונה בוועדת החינוך, והיא הכינה לקריאה לראשונה את הצעת החוק הטרומית שיזמה חברת הכנסת שרן השכל, שמספרה פ/3571/24

התרבות והספורט):  בהצעת החוק מוצעים תיקונים לחוקים קיימים שנועדו לייעל את הליך הפיטורים וההשעיה של עובדי הוראה שיש בהתנהגותם כדי לסכן את שלומם של קטינים או חסרי ישע השוהים בבתי ספר ובמוסדות אחרים ולמעשה להרחיק מסביבת הילדים עובדים כאמור

התרבות והספורט):  מדובר במצבים שבהם למערכת שמטפלת באותם מורים חסרים הכלים להרחקתם המהירה מבתי הספר, למרות שבהתנהגותם של אותם מורים יש הטרדה או פגיעה מינית ואפילו אלימות חמורה

התרבות והספורט):  התיקונים למעשה סוגרים את הפערים ומעניקים למשרד החינוך ולנציבות שירות המדינה את הכלים המתאימים להרחקתם של מורים אלה מהילדים

התרבות והספורט):       ההסדרים המרכזיים בהצעת החוק – יכולים לפטר פיטורים מינהליים מורים עובדי משרד החינוך שיש בהתנהגותם השפעה מזיקה על קטינים או תלמידים או שהתנהגותם חמורה ויש לכך ראיות ברמה מינהלית, גם אם מסיבות שונות המקרה לא הבשיל לכדי כתב אישום

התרבות והספורט):  יצוין כי הסדר כאמור קיים גם לגבי מורים המועסקים ברשויות המקומיות ובבעלויות פרטיות, אך לא היה קיים עד היום לגבי מורים עובדי משרד החינוך

התרבות והספורט):       הסדר מרכזי נוסף – אפשרות לנציב שירות המדינה ולשר החינוך להאריך את תקופת ההשעיה הדחופה של מורה או עובד מדינה שעובד במוסדות שונים שבהם שוהים ילדים עד ל-90 ימים, ולא כמו שאפשר היום עד ל-30 ימים

התרבות והספורט):  זאת, על מנת להשלים את הבירור הפלילי ולמנוע מצב שבו המורה או העובד חוזר לעבוד עם הילדים למרות שעומד להיות מוגש נגדו כתב אישום

התרבות והספורט):  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת יוסף טייב

יפעת שאשא ביטון:       חבריי חברי הכנסת, תם סדר-היום

יפעת שאשא ביטון:  הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי כ"ט באדר התשפ"ג, 22 במרץ 2023, בשעה 11:00

יפעת שאשא ביטון:  ישיבה זו נעולה