ישיבת מליאה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 49, 2023-03-05 00:00

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת

אמיר אוחנה:  היום י"ב באדר התשפ"ג, 5 במרץ 2023

אמיר אוחנה:       הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הכנסת, אני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות הצעה לסדר-היום של חברי הכנסת דן אילוז, לימור סון הר מלך ויוסף טייב בנושא: הסתה וקידום נרטיב פלסטיני בתוכני הלימוד של בתי הספר במזרח ירושלים

דן מרזוק:  תודה

אמיר אוחנה: תודה למזכיר הכנסת

אמיר אוחנה: [דברי הכנסת ה-24, מס' מ/1574, מושב שני, חוב' ל"ה, ישיבה 151; מס' מ/1552, מושב שני, חוב' ל"ב, ישיבה 144

אמיר אוחנה: ]     

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, הנושא הראשון על סדר-היום – הודעת הממשלה על רצונה להחיל דין רציפות על שתי הצעות חוק

אמיר אוחנה:  ימסור את ההודעה חבר הכנסת יואב קיש, השר המקשר בין הממשלה לכנסת

אמיר אוחנה:  בבקשה, כבוד השר

החינוך יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, שתי הודעות על דין רציפות: בהתאם לסעיף 1 לחוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג–1993, החליטה הממשלה להודיע במליאת הכנסת על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק נכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 33), התשפ"ב–2022 – החלטת ממשלה 1574 מיום 15 באוגוסט 2022

החינוך יואב קיש:       הצעה נוספת שבה הממשלה החליטה להודיע על רצונה להחיל דין רציפות היא הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון מס' 8) (הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות עוזר רופא ודימותנות רפואית), התשפ"ב–2022 – החלטת ממשלה 1552 מיום 1 ביוני 2022

אמיר אוחנה: תודה רבה לשר קיש

אמיר אוחנה: [דברי הכנסת ה-24, מס' כ/902, חוב' ל"ב, ישיבה 145

אמיר אוחנה: ]     

אמיר אוחנה: נעבור להודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 232) (מסלול ברירת מחדל בהפקדות לחיסכון ארוך טווח לילד), התשפ"ב–2022

אמיר אוחנה:  ימסור את ההודעה חבר הכנסת משה גפני, יושב-ראש ועדת הכספים

אמיר אוחנה:  בבקשה, אדוני

ועדת הכספים): אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, בהתאם להוראות חוק רציפות הדיון בהצעות חוק, התשנ"ג–1991, אני מתכבד להביא בפני המליאה את הודעת ועדת הכספים על רצונה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 232) (מסלול ברירית מחדל בהפקדות לחיסכון ארוך טווח לילד), התשפ"ב–2022

ועדת הכספים):  הצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה ביום כ"ב בסיוון התשפ"ב, 21 ביוני 2022, בעת כהונתה של הכנסת העשרים-וארבע

ועדת הכספים):       הצעת החוק עוסקת בשינוי ברירת המחדל של מסלול השקעה לחיסכון ארוך טווח לילד במקרה שבו ההורה לא בחר באיזה קופה או בנק ינוהלו כספי החיסכון או באיזה מסלול השקעות הם ינוהלו

ועדת הכספים):  בהצעת החוק מוצע לקבוע כי החיסכון ינוהל בקופות גמל להשקעה ולא בפיקדונות בבנקים, וכי אם הורה לא בחר היכן יופקדו כספי החיסכון בתוך שישה חודשים מיום לידתו של הילד, הכספים יופקדו במסלול השקעה בסיכון מוגבר בקופת גמל להשקעה עד שימלאו לילד 18, וזאת במטרה להשיא תשואה גבוהה יותר

ועדת הכספים):      אני רוצה להודות לחברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל, יוזמי ההצעה

ועדת הכספים):  החלת הרציפות על הצעת החוק תאפשר לוועדה להמשיך לדון בה ולהשלים את הכנתה לקריאה השנייה והשלישית

ועדת הכספים):  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה ליושב-ראש ועדת הכספים, הרב גפני

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, הנושא הבא על סדר-היום – הצעה לתיקון תקנון הכנסת מטעם ועדת הכנסת

אמיר אוחנה:  אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת אופיר כץ, לשאת את דברו, בבקשה

אמיר אוחנה:  ככל שיש ליושב-ראש ועדת הכנסת גם הודעה למסור, ימסור את ההודעה

אמיר אוחנה:  בבקשה

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש, הודעה קצרה: אבקש להודיע על שיבוץ חברי הכנסת משה טור פז וולדימיר בליאק בוועדה המיוחדת לתיקונים לחוק-יסוד: הממשלה מטעם סיעת יש עתיד

אמיר אוחנה: תודה

אמיר אוחנה: [נספחות

אמיר אוחנה: ]     

אמיר אוחנה: אדוני, עשר דקות לרשותך

): תודה, אדוני היושב-ראש

):  סעיף 62 לתקנון הכנסת קובע כי בתוך ארבעה חודשים מתחילת כהונתה, הכנסת תבחר את נציגיה לוועדות המינוי והבחירה לנושאי משרה שיפוטית – שופטים, דיינים, קאדים וקאדים-מד'הב

):       כידוע, בימים אלה דנה ועדת החוקה, חוק ומשפט בהצעת חוק הכוללת תיקונים שונים בחוק-יסוד: השפיטה, ובהם שינוי הרכב הוועדה לבחירת שופטים

):  על מנת לאפשר לוועדת החוקה להשלים את דיוניה ולהימנע מבחירת נציגי הכנסת לפרק זמן קצר, מוצע כי בתקופת כהונתה של הכנסת העשרים-וחמש בלבד תתקיים בחירתם של נציגי הכנסת לוועדות השונות בתוך שבעה חודשים ממועד תחילת כהונתה של הכנסת, כלומר עד 15 ביוני 2023

):  באופן זה, כל החלטה שוועדת החוקה תקבל בקשר להצעת החוק תהיה בהתייחס למצב שבו טרם החל הליך בחירת הנציגים, ומשכך, לא יהיה בהחלטתה משום שינוי של כללי המשחק

):      להצעה הוגשו שתי השגות מטעם חברי האופוזיציה, והן נדחו בוועדת הכנסת

):  אבקש מהכנסת לדחות את ההשגות ולאשר את תיקון התקנון בנוסח שהציעה ועדת הכנסת

):  תודה, אדוני

אמיר אוחנה: תודה ליושב-ראש ועדת הכנסת

אמיר אוחנה:  נעבור כעת להנמקת ההשגות במסגרת זמן של עד ארבע שעות, כפי שסוכם מראש בין סיעות הקואליציה והאופוזיציה

אמיר אוחנה:  ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת מאיר כהן

אמיר אוחנה:  בבקשה, עד עשר דקות לרשותך, אדוני

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, חג שמח לכולנו

אמיר אוחנה: חג פורים שמח

מאיר כהן: חג פורים שמח

מאיר כהן:  לפני כמה שעות קראתי, אדוני היושב-ראש, שסמוטריץ', לוין ורוטמן, שנוהגים כראשי ממשלה אמיתיים בממשלה הזאת, קוראים להיפגש אצל הנשיא ביום שלישי ללא תנאי

מאיר כהן:  הם רק שוכחים להגיד שבעצם זאת הצעתם, והיא לא ללא תנאי – היא ללא ויכוח, כזאת ראה וקדש

מאיר כהן:  הציניות, אדוני, כובשת את חיינו בכנסת, עד כדי כך שלשאלתי אם נכון הדבר, חלק מאנשי הליכוד שישבו שם בוועדה ענו לי בקריצת עין: מאיר, אתה יודע שאנחנו, את החוקים האלה נעביר

מאיר כהן:  אנחנו נחושים להעביר את הרפורמה, רפורמה-מהפכה

מאיר כהן:       אני באמת לא מבין אם אנשי הליכוד, אדוני – שאתה נמנה עימם

מאיר כהן:  ואתם ליברלים

מאיר כהן:  אני מכיר כל כך הרבה אנשי ליכוד – גם אתה – אנשים ליברלים, ובוודאי ובוודאי אוהבי המדינה הזאת, אין חולק, אבל האם אתם ערים לטלטלה חסרת התקדים שהחברה הישראלית עוברת? האם באמת המערכת המשפטית שלנו היא אויב העם כפי שאתם מנסים להציג אותה? האם באמת כל ענייננו במדינה אינו אלא בבית המשפט? ועכשיו, כאן ועכשיו, ללא תנאי

מאיר כהן:       מאז שנבחרה הממשלה נעלמו כל הבטחות הבחירות – אני זוכר, הקשבתי בקשב רב

מאיר כהן:  אנחנו עדים לטרום-קריסה כלכלית, אנחנו בדרך; הביטחון האישי, תסכימו איתי כולם, נמצא בשפל המדרגה; גל ההתייקרויות הולך וגובר, הולך ומעמיק; משבר מדיני קשה מאוד, שבר עם גדולי הידידים שלנו; אתגרים ביטחוניים; הגרעין האיראני

מאיר כהן:  אדי הדלק באוויר, וראשי הממשלה לוין וסמוטריץ' מסרבים להריח את ריח הדלק, וטעונים במטען – צר לי להגיד, אבל במטען משיחי שמסכן את האחדות במדינה הזאת, שועטים לפילוג ושיסוי, שועטים לפילוג ושיסוי, למראות שאני לא מכיר

מאיר כהן:       הפגנות הענק – אתם יכולים להסכים או לא להסכים, אבל אלה הפגנות ענק – של אזרחים מכל שורות העם

מאיר כהן:  אתמול הייתי באשדוד, אדוני; 3,000 איש מניפים דגלים

מאיר כהן:  בתוך הקהל, כשירדתי, פנו אליי אנשים ואמרו לי: מאיר, הצבענו לליכוד ואנחנו נצביע לליכוד, אבל לא לתינוק הזה פיללנו

מאיר כהן:  אנא ממך, תגיד שם: תירגעו כולכם, תנשמו אוויר, תנשמו אוויר ותעשו משהו להחזיר את האחדות

מאיר כהן:       גם הם, כמו כולנו, חרדים למדינה הזאת

מאיר כהן:  ואתם, ראשי הממשלה – זה לא אופייני לי, אבל אני בכוונה אומר את זה בציניות, כי כך הם מתנהגים – לוין וסמוטריץ', מורים לשליח שלכם, רוטמן, להאיץ את הקצב, לסיים את החקיקה ולייצר מצג שווא של הידברות

מאיר כהן:  אחרת אני לא מבין, מה ההצעה הזאת לתיקון החוק הזה – לתיקון התקנון? למה היא עולה היום? עניינה של ההצעה הזאת, אדוני היושב-ראש, היא הארכה בשלושה חודשים, שבעה חודשים מאז כינונה של הממשלה, זאת אומרת, אתם רוצים להאריך בשלושה חודשים את התקנה שמדברת על בחירת הנציגים בהרכב הוועדה למינוי שופטים וכו' וכו'

מאיר כהן:  עכשיו, היא לא הייתה עולה אם פניכם היו להידברות בלי תנאי, בלי להגיד כמה

מאיר כהן:  הייתם אומרים: אוקיי, לא נעלה את זה, נדחה את זה בחודש, נדחה את זה בחודשיים, בואו נשב, נדבר ונחליט ביחד

מאיר כהן:  זה לא משנה מה יהיה, אתם לא רוצים הידברות

מאיר כהן:  וכל מה שאתם אומרים – אני מדבר לסמוטריץ', אני מדבר ללוין ואני מדבר לשליח שלהם – אתם יוצרים מצג שווא

מאיר כהן:  הידברות אתם לא רוצים

מאיר כהן:       ב-15 ביוני למניינכם, תומכי הדיקטטורה, עד אז כל החקיקה תיגמר, ואנחנו נתעורר למציאות שבה המדינה הטובה הזאת הופכת למדינה מפולגת, למדינה שבה לא הכרעת הרוב שולטת אלא עריצות הרוב

מאיר כהן:  כמורה, שנים לימדתי בבתי הספר מה הסכנה בעריצות הרוב

מאיר כהן:  מעולם לא חשבתי שבמדינה שלי אחווה את עריצות הרוב

מאיר כהן:  למרות שההחלטות מתקבלות בהליך של רוב דמוקרטי, אדוני היושב-ראש, ברגע שהתוצאה של זה היא כפיית דעת של הרוב על המיעוט ופגיעה בחירותו, מה שונה הדבר מעריצות או מעריצות של יחיד? מה ימנע קבלת החלטות המבטלות זכויות אדם או את הכרעת הרוב שתצמצם זכויות של מיעוטים או ייצוג במוסדות השלטון, או פגיעה בלהט"בים, בזכויות הפרט ובקניין הפרט? מי יגן עליהם? אתם לא מבינים שבמדינה דמוקרטית לא כל החלטה מתבססת על ספירת קולות

מאיר כהן:       וכשאני מדבר ואני אומר: בואו תדברו – זו בדיוק הסיבה של "בואו לדבר": לעצור ולדבר

מאיר כהן:  אומנם קיבלתם מנדט מהעם, אבל תגיד לי – אני פונה עוד פעם לראש הממשלה לוין וראש הממשלה סמוטריץ', ועשיו הצטרף אליהם עוד ראש ממשלה, בן גביר: מי נתן לכם מנדט לקרוע את העם? מי נתן לכם מנדט לקרוע את העם? למה? מי נתן לכם מנדט לכנות חצי מהעם אנרכיסטים, שמאלנים, הקסבה של הטרור? מה, מישהו נפל על הראש? למה?     הכלכלנים מזהירים מאובדן שליטה בכלכלה הישראלית, ושלושת ראשי הממשלה מתעלמים

מאיר כהן:  מה קורה איתך, ביבי נתניהו? אתם ביטלת את ראש הממשלה החלופי, נכון? זה בוטל, אבל אתה מתנהג כמו ראש ממשלה חלופי

מאיר כהן:  אתה שולח קדימה את שלושת ראשי הממשלה שציינתי, ואתה נמצא במדרון אחורי

מאיר כהן:  קח את העניינים לידיים, המדינה הזאת בהתפוררות, אדוני

מאיר כהן:       אתה יודע שפגיעה במערכת המשפט הישראלית, ביוקרתה ובמעמדה, כפי שאתה מורה לאנשים לעשות – היא לא תצליח לגבות את חיילי צה"ל, בשעה שכל כך הרבה – אדוני היושב-ראש, אתה יודע, אתה משפטן – אנשי BDS וכל כך הרבה אויבים מחכים לנו באירופה ובארצות הברית רק כדי למצוא שעת כושר כדי לפגוע בקצינים שלנו, בחיילים שלנו

מאיר כהן:  מה עד היום אמרנו? אמרנו: לנו יש מערכת המשפט הטובה ביותר בעולם

מאיר כהן:  היה לנו אליבי מוצק וחזק ונכון

מאיר כהן:  מה יקרה היום? מה יש בכם? מה אוחז בכם? איזה שד אוחז בכם להרוס את כל מה שנבנה פה בעמל גדול?      צריך להפסיק את החגיגה הזאת בלי תנאים, אבל תפסיקו, שבוע, שבועיים, שבו, תדברו

מאיר כהן:  תסתכלו על מה שההורים שלנו עשו, אדוני היושב-ראש – שלי, שלך של כולנו

מאיר כהן:  תסתכלו על אזרחי המדינה הזאת, אלה שמגייסים את בנותיהם ובניהם לצבא, אלה שיותר מכל עם אחר – במה אנחנו מצטיינים? באחדותנו

מאיר כהן:  ממרוקו אני שומע – למדתי בבית ספר של כי"ח, כל ישראל ערבים זה לזה

מאיר כהן:  זה מה שהיה כתוב לנו בכיתות

מאיר כהן:  ולמה היום אני שומע את רוטמן אומר שהפחדים של האזרחים לא מעניינים אותו? למה? גם אם אני חלוק על מישהו בדעתי הפוליטית, אני תמיד אכבד את פחדיו, את דעתו, את דאגתו

מאיר כהן:  מה, רק אתה מבין? אנחנו, שחוששים, לא צד בעניין? לא בשמיים היא, רוטמן, תאמין לי שלא בשמיים היא

מאיר כהן:  יש לך רוב בוועדה, אך בין הרוב הזה לבין היחס המשפיל והתפרצויות הזעם שלך כלפי חברי הכנסת והוצאתם המרחק הוא גדול

אמיר אוחנה: אדוני חבר הכנסת כהן, מכיוון שתם הזמן אני שואל: האם אדוני יסכים שאני אשאל אותו שאלה?     

מאיר כהן: בבקשה

אמיר אוחנה: לא נדון על פרטי הרפורמה, כי לשם כך נצטרך הרבה יותר זמן

אמיר אוחנה:  אדוני מתנגד ואני תומך, והדברים ידועים

אמיר אוחנה:  איזה נזק יקרה, אדוני, אם ביום שלישי, רביעי, חמישי, ישבו האנשים שאתם תבחרו מטעמכם עם האנשים שאנחנו נבחר מטעמנו וידברו? יש רק שתי אפשרויות: אפשרות אחת – שיגיעו למסקנה שאין על מה לדבר, ואז כל אחד ממשיך בדרכו; אפשרות שנייה – שיגלו שיש אפשרות להגיע להסכמה, ואולי ימשיכו את השיחות האלה מעבר לשלישי, רביעי וחמישי, ונוכל להוריד את גובה הלהבות – כמו שאדוני אומר, בצדק, להביא ליותר אחדות בעם

אמיר אוחנה:  זאת אומרת, באפשרות אחת אנחנו לא מפסידים ולא מרוויחים כלום, באפשרות שנייה אנחנו מרוויחים בענק

אמיר אוחנה:  למה לא לנסות?     

מאיר כהן: אני אגיד לך מה צריך לעשות

מאיר כהן:  צריך דבר אחד, שהוא חשוב מאוד: צריך שאתם תדברו בקול אחד; שאם באמת כוונותיהם של השרים ושל ראש הממשלה למה שאתה אומר, אז לא יעלה על הדעת שאחרי כל ניסיון הידברות – וזה קרה אחרי הנשיא, זה קרה אחרי המכתב של חברי הכנסת – קם שר המשפטים – שאגב, יש לי הערכה אליו, אין לי שום – – –     

אמיר אוחנה: אגב, ההצעה הזו שהצעתי כרגע, כידוע לאדוני, היא גם על דעתו

מאיר כהן: לא, הוא צריך לקום ולהגיד בקולו: רבותיי, אני מביא בחשבון שאם השיח יתחיל לשאת פירות, אנחנו נפסיק את החקיקה

מאיר כהן:  את זה הוא לא אומר

מאיר כהן:  וההתעקשות הזאת שלו – ואני לא יודע למה, בתוך-תוכי אני חושב שהרבה מאוד מאנשי הליכוד – ושוב, אני לא רוצה להחמיא, אחרת זה ייראה – – –      

אמיר אוחנה: אתה גם תזיק לנו בפריימריז, אז אדוני לא רוצה לפגוע בנו

מאיר כהן: הרבה מאוד מאנשי הליכוד כן רוצים את זה

מאיר כהן:  אז אני קורא ללוין ואני קורא לראש הממשלה: קומו עכשיו, עכשיו, לכבודו של החג הזה, ותגידו: אנחנו מפסיקים את החקיקה, או שלחלופין אנחנו נכנסים למשא ומתן, וכן, אנחנו מביאים בחשבון שאנחנו נפסיק את החקיקה הזאת למען שלמות העם הזה, באמת למען שלמות העם הזה

מאיר כהן:       אני ביום רביעי הייתי בתל אביב ופגשתי את החברים שלי – חלק מהחברים שלי – מהגדוד

אמיר אוחנה: – – –     

מאיר כהן: אני מסיים

מאיר כהן:  חלק מהחברים שלי מהגדוד – ראיתי אותם תחת אש

מאיר כהן:  אני רק מבקש מכל אלה שקוראים להם טרוריסטים או אנרכיסטים: תחזרו בכם

מאיר כהן:  אולי אתם לא מסכימים איתם, אבל הם לא

מאיר כהן:  אדוני, תודה רבה לך

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת מאיר כהן

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה

אמיר אוחנה:  עשר דקות לרשותו של אדוני, בבקשה

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת – תקן אותי, אדוני היושב-ראש, אם אני טועה, אבל רוב-רובם של הפרשנים הפוליטיים לא חושבים שהם מבינים רק בפוליטיקה, אלא הם בטוחים שהם מבינים גם במשחק הכדורגל

אמיר אוחנה: רוב-רובם של העיתונאים חושבים שהם באמת עיתונאים

יבגני סובה: נכון, ויש סיבה לכך, אדוני היושב-ראש: בפוליטיקה הרבה מהלכים מזכירים משחק כדורגל: נגיחות, בעיטות, אזהרות, תָקֶלים, צעקות כמו במליאה – אני כבר מדלג על כרטיסים צהובים, אדומים – ובעיקר הרבה טקטיקה ואסטרטגיה

יבגני סובה:  גם בכדורגל לא חסר פוליטיקות, נכון, חבר הכנסת אמסלם? אתה מכיר את זה היטב

יבגני סובה:  לכן, כל מי שמפרשן פוליטיקה משוכנע שהוא יכול לפרשן גם כדורגל

יבגני סובה:      מה קורה בכדורגל, אדוני היושב-ראש, כשמגיע לקבוצה מאמן חדש? יש שתי אפשרויות: אפשרות אחת – הקבוצה מייד משתפרת, המאמן מכניס שחקנים חדשים, מוציא את המקסימום מהשחקנים הקיימים, הוותיקים, משפר משמעותית את האווירה בחדר ההלבשה, והמשחק נראה אחר לחלוטין – המשחק משתפר משמעותית, וגם אם אין גולים, הקבוצה מקבלת השראה מהאוהדים, כי האוהדים רואים שהקבוצה משתפרת

יבגני סובה:  הם אומרים: לא נורא, הגולים יבואו, הניצחונות יבואו, העיקר ששיפרנו משמעותית את המשחק של הקבוצה

יבגני סובה:      האפשרות השנייה, אדוני היושב-ראש, היא הפוכה, נכון? המאמן החדש מתחיל מהבטחות גדולות, עושה מסיבת עיתונאים, ולמעשה, על בסיס ההבטחות האלה הוא הרי מקבל את התפקיד

יבגני סובה:  הוא לא היה מקבל את הג'וב אם הוא לא היה מבטיח לשפר את הקבוצה

יבגני סובה:  אם הקבוצה הייתה טובה, אז לא היו מחליפים את המאמן

יבגני סובה:  הוא מבקש מהאוהדים סבלנות, מבקש זמן וגם מבקש לערוך שינויים

יבגני סובה:  ומה לעשות שזה לא הולך לו? כבר בחודשים הראשונים הראש שלו לא בדיוק עם הקבוצה

יבגני סובה:  לפעמים – ואנחנו יודעים את זה – גם בעיות אישיות מפריעות לו להתרכז באימון, והכי חמור – הוא לא יודע לבחור את השחקנים הנכונים לעת הזו על המגרש

יבגני סובה:      מהר מאוד הקהל מבין שעבדו עליו

יבגני סובה:  חלק מתחילים להצביע ברגליים, חלק מבטלים את המינויים שלהם, אנשים מפסיקים להתעניין בשלומה של הקבוצה

יבגני סובה:  משהו מפריע להם בלב

יבגני סובה:  שנים הם אוהדים של הקבוצה ופתאום הם לא מגיעים, ואז זה מתפרץ

יבגני סובה:  זה מתחיל תמיד מקומץ קטן של אוהדים, שאנחנו קוראים להם אולטראס – האוהדים הכי שרופים

יבגני סובה:  הם, אדוני היושב-ראש, תמיד הראשונים לזהות את הבעיה

יבגני סובה:  הם באים לכל אימון, דורשים מייד לתקן, דורשים מייד לפטר את המאמן

יבגני סובה:  ככה הם מתחילים לעשות את המהומה

יבגני סובה:  אם הקבוצה ממשיכה לדשדש, המחאה מתרחבת

יבגני סובה:  אנשים מפסיקים לבוא לאצטדיון, האוהדים מפסיקים לבוא לאצטדיון, מאוכזבים מהקבוצה, מסובבים לה את הגב, והכי חמור לכל קבוצה – פשוט לא רוכשים מינויים חדשים לעונה החדשה

יבגני סובה:  הקבוצה נכנסת לחובות, והסיפור שלה נגמר

יבגני סובה:      אני אוהד של קבוצה אחת, אדוני היושב-ראש, ושמה מדינת ישראל

יבגני סובה:  המאמן של הקבוצה היום הוא ראש הממשלה בנימין נתניהו

יבגני סובה:  היום, לצערי, הוא מוליך את הקבוצה לתהום – הוא מוביל אותנו באמת לליגה אחרת, ליגה שממנה לא נוכל לחזור לצמרת

יבגני סובה:  במקום לקחת אחריות, מאמן הקבוצה מחפש אשמים: הדשא לא טוב, השחקנים לא נותנים את הנשמה, האוהדים הם טרוריסטים והשופטים לא מייצגים את כלל האוהדים

יבגני סובה:      ומכדורגל חזרה לפוליטיקה

יבגני סובה:  הרי כולכם בקואליציה יודעים שאנחנו במסלול מסוכן

יבגני סובה:  זה לא חדש

יבגני סובה:  אני שומע בפרסה שגם אתם מודאגים מהמצב

יבגני סובה:  המסלול של התנגשות בין הרשויות, המסלול של קריסה כלכלית – זה מדאיג את כולנו באותה רמה

יבגני סובה:  כולנו חברי כנסת, כולנו אזרחי מדינת ישראל וכולנו ישראלים פטריוטים ציונים

יבגני סובה:  זה מדאיג את כולנו

יבגני סובה:  עכשיו השאלה היא מה אתה עושה עם הדאגה הזאת

יבגני סובה:  אז אחד מרגיע את עצמו ואומר: לא, המאמן שלנו יודע להוביל את הקבוצה, בוא ניתן לו סמכות, בוא נחכה עד הרגע האחרון

יבגני סובה:  ואני יודע שיש כאלה שכבר היום מתחילים לשאול את השאלות בקרב הצד הזה של הקואליציה

יבגני סובה:      אז אני רוצה להגיד שבמקום לנסות להבין, אל תחפשו הצדקה לכל המהלכים שכרגע מתרחשים, מזה חודשיים, מאז הקמת הממשלה

יבגני סובה:  לצערי, ואני אומר את זה בצער רב, אין יותר שיח, יש יותר כאסח; אין יותר הידברות, יש רק דיבורים על התגברות

יבגני סובה:  התגברות על מי? באמת, אני שואל, על מי אתם מנסים להתגבר? על האחים שלנו? עלינו? על הטייסים? על הכלכלנים? על המשפטנים? על הרופאים שיצאו להפגין? על המורים שיוצאים להפגין? על אנשי מילואים? על מי בדיוק אתם מנסים להתגבר?     אדוני היושב-ראש, אתמול נאמתי בהפגנה בפתח תקווה

יבגני סובה:  אני תושב פתח תקווה – משהו כמו 2,500 איש, שזה קומץ קטן מתוך 260,000 איש שיצאו להפגין

יבגני סובה:  ומה שראיתי אתמול בפתח תקווה הוא חרדה אמיתית ופחד של אנשים – פחד לעתיד של הילדים, פחד גם לעתיד של הנכדים

יבגני סובה:  היו שם מכל הגילים, מכל המקצועות

יבגני סובה:  היו כאלה שבאו עם ילדים קטנים והיו כאלה שבאו עם העבר שלהם – אנשי מילואים, אנשים שכבר בפנסיה ואומרים: אני לא צריך שום דבר, לא תוספת כספית, שום דבר, אני פשוט חרד לעתידה של המדינה

יבגני סובה:  הם אמרו את זה ככה: עזבו אותנו, אל תקראו לנו טרוריסטים, ככה הם אמרו לי, אנחנו פשוט חרדים למה שיהיה ואיזו מדינה אנחנו – אנחנו העם – נשאיר לילדים שלנו

יבגני סובה:  לא היה לי מה להגיד להם

יבגני סובה:      הבטחתי לעכב כמה שיותר את התהליכים המתרחשים בכנסת

יבגני סובה:  אמרתי, גם לאופוזיציה יש תפקיד

יבגני סובה:  שאלו אותי: תגיד, אם האופוזיציה תתפטר, האם זה יזיז משהו? אמרתי: לא, זה לא יזיז, הקואליציה רק תעביר את זה מהר יותר, כי אז לא יהיו הסתייגויות, לא יהיו פיליבסטרים במליאה

יבגני סובה:  אם כל האופוזיציה תתפטר בצורה קולקטיבית, זה רק יקל על הקואליציה

יבגני סובה:  לפחות בזה קצת ניחמתי אותם – אמרתי שאנחנו לא מתכוונים להתפטר אלא מתכוונים להילחם ולעכב את החקיקה הנוראית הזאת

יבגני סובה:      לשאלה שלך ששאלת את חבר הכנסת מאיר כהן – ואני שמעתי היטב את השיח – תרשה לי גם לענות לך ובדמותך גם לכל הקואליציה והממשלה

יבגני סובה:  ההבדל הוא פשוט: אתם הצד החזק כרגע, אתם הממשלה והקואליציה, ואתם לא צריכים לחפש הצדקות, אתם צריכים להוביל

יבגני סובה:  אם בצורה כנה באמת אתם רוצים להוביל הידברות ורוצים לשבת ולדבר ולנסות לגשר ולעצור את ההידרדרות לליגה האחרת, אתם יכולים להחליט

יבגני סובה:  אתם לא צריכים אותנו, אתם לא צריכים את הצד הזה

יבגני סובה:  אתם הצד החזק, אתם השלטון

יבגני סובה:  תעשו את זה ותעשו את הצעד הראשון להידברות אמיתית, ולא כמו ששמענו, לצערי, במסיבת עיתונאים של מאמן הקבוצה, ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, באותו יום קשה שכולנו עברנו

יבגני סובה:      אני באמת מקווה, מקווה מאוד, שלקראת חג הפסח, חג החירות שלנו, של עם ישראל, נוכל לשבת יחד, נוכל לעצור את התהום הזו, נוכל לעצור את ההידרדרות הזאת, כי כפי שלימדו אותי באולפן לפני 26 שנה בין השירים הראשונים את השיר "אין לי ארץ אחרת", אין לי ארץ אחרת, זה הכול

יבגני סובה:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת יבגני סובה

אמיר אוחנה:  אני מזמין את חבר הכנסת ולדימיר בליאק

אמיר אוחנה:  אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי, שלא נוכח כאן

אמיר אוחנה:  אולי תקראו לו

אמיר אוחנה:  בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך

ולדימיר בליאק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

ולדימיר בליאק:  חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אדוני השר, 8

ולדימיר בליאק: 5 מיליארד שקלים נמשכו מקרנות הנאמנות בחודש האחרון במדינת ישראל

ולדימיר בליאק:  לא מעט חברות הייטק ויזמים מעכבים כעת את ההשקעות

ולדימיר בליאק:  חברת הדירוג פיץ' מפרסמת אזהרה חמורה לפני אפשרות סבירה של הורדת דירוג האשראי של מדינת ישראל

ולדימיר בליאק:       אף גורם רשמי בממשלה האמריקאי לא מוכן לפגוש את שר האוצר של מדינת ישראל בזמן ביקורו הצפוי בבירה האמריקאית

ולדימיר בליאק:  זאת גם השפלה פוליטית אך גם אירוע כלכלי, איתות ברור לשווקים על מצבה של כלכלת ישראל

ולדימיר בליאק:  אגב, לא פעם מאשימים אותנו בהסתה, אז כל מי שקצת מכיר את הכלכלה ואיך השווקים מתנהלים – השווקים לא מגיבים על זעקות האופוזיציה, השווקים מגיבים על מדיניות הממשלה, והם מגיבים בהתאם

ולדימיר בליאק:       הממשלה הזאת – ואני אומר את זה בצער רב – היא ממשלה מופקרת שמובילה את כלכלת ישראל לזמנים מאוד קשים

ולדימיר בליאק:  בתוך חודשיים בלבד היא הצליחה בכישרון רב להכניס מדינה שלמה לכאוס – כאוס ביטחוני, כאוס חברתי וגם כאוס כלכלי

ולדימיר בליאק:  כן, הבליץ המטורף להפיכה המשטרית כבר היום פוגע במצבו הכלכלי של כל אזרח במדינה, ואני אחזור על זה שוב ושוב בתקופה הקרובה

ולדימיר בליאק:  הממשלה גורמת היום נזק כבד למשק, וייקח שנים לתקן אותו; אגב, בדיוק כמו ממשלת נתניהו הקודמת, שסירבה במשך שנתיים לאשר את תקציב המדינה, וסיימה את דרכה כאשר הגירעון התקציבי עמד על כמעט 200 מיליארד שקלים

ולדימיר בליאק:  ממשלת השינוי שיקמה את הכלכלה, ייצבה את המשק והשאירה בקופה כ-10 מיליארד שקלים עודף, עד שהגיעה ממשלת נתניהו החדשה וחזרה להזיק

ולדימיר בליאק:       אני שואל אתכם, היכן הגבול? לא, זאת לא רפורמה, זאת הפיכה מושחתת שמפלגת את העם וקורעת אותו לגזרים

ולדימיר בליאק:  זאת סדרה של חוקים בלתי סבירים של רוטמן ולוין: חוק דרעי 1; חוק דרעי 2; מימון מעונות ראש ממשלה; חוק התרומות, שאושר היום בוועדת שרים לענייני חקיקה למרות התנגדותה החריפה של היועצת המשפטית לממשלה; חוק הנבצרות, שדנו בו היום בוועדה מיוחדת בוועדת חוקה 2 – עוד ועוד חקיקה מושחתת, פרסונלית, רטרואקטיבית

ולדימיר בליאק:  מאות רבות של שעות של דיונים בוועדות

ולדימיר בליאק:  תגידו, אתם השתגעתם? אתם הרי לא נבחרתם לשרת את משפחת הקיסר שאינה יודעת שובע, אתם נבחרתם כדי לטפל בביטחון האישי, ביוקר המחיה, במצב הקשישים, בפשיעה החקלאית, בקליטת העלייה

ולדימיר בליאק:  אבל כל ההבטחות נזרקו לפח למען מטרה אחת בלבד: הרס מערכת המשפט, מיטוט שלטון החוק, ביצור השלטון הנוכחי

ולדימיר בליאק:       אבל הציבור לא טיפש

ולדימיר בליאק:  הציבור – גם מי שהצביע בעד מפלגות הקואליציה רק לפני ארבעה חודשים – מתחיל להבין מהר מאוד כי מדובר בממשלת הכישלון

ולדימיר בליאק:  לכן, לפי כל הסקרים שפורסמו עד עכשיו, כבר היום בערך רק 25% תומכים בהפיכה המשטרית

ולדימיר בליאק:  שוב, לפי הסקרים שמפרסמים, הליכוד מאבד בערך מנדט בשבוע

ולדימיר בליאק:  המחאה התחילה רק לפני חודשיים מאלפים בודדים בשתיים-שלוש הפגנות ואתמול, לפי הערכות שונות, בין 300,000 ל-400,000 איש יצאו לרחובות, בעשרות מוקדים ברחבי הארץ, במחאה על מהלכי הממשלה, בכל קצוות ישראל

ולדימיר בליאק:  בעוד שבוע אנחנו נגיע לחצי מיליון איש ברחובות

ולדימיר בליאק:  בעוד שלושה שבועות, אם ההפיכה לא תיעצר, מיליון ישראלים יהיו ברחובות וידרשו את סילוקה של ממשלת הכישלון

ולדימיר בליאק:  זה כבר מזמן לא ימין ולא מרכז ולא שמאל, זאת ישראל יהודית ודמוקרטית, ישראל ששומרת על מערכת המשפט, מוסר יהודי על שלטון החוק, נגד ממשלה שמאבדת במהרה את הלגיטימיות שלה בציבור

ולדימיר בליאק:       אני יודע כי בקואליציה שומעים היטב את קולות המחאה, שומעים ופוחדים

ולדימיר בליאק:  כששר הטיקטוק והפיתות, הבריון בן גביר, מגיע לחפ"ק המשטרה ודורש להפעיל אלימות קשה נגד המפגינים, הוא מנסה, בדרכו, לחפות על כישלונו המחפיר במילוי תפקידו כשר לביטחון הלאומי

ולדימיר בליאק:  מדובר בפעיל כך מסוכן שאין לו שום מדיניות

ולדימיר בליאק:  הוא מחמם את השטח, הוא צמא לדם המפגינים, הוא חסר שיקול דעת וחסר אחריות

ולדימיר בליאק:       אני אומר לך, בן גביר, אנחנו לא ניתן לך להמשיך ולהסית נגד המפגינים

ולדימיר בליאק:  אנחנו לא אנרכיסטים ואנחנו לא טרוריסטים

ולדימיר בליאק:  אנחנו אזרחים שומרי חוק שאוהבים את המדינה, משרתים אותה, עובדים, משלמים מיסים, נאבקים על ערכי היסוד של הבית שלנו ולא מתכוונים לוותר

ולדימיר בליאק:  ואם חשבת לרגע כי הבריונות שלך מרתיעה את המחאה, אני חושב שאמש קיבלת תשובה מוחצת, ותמשיך לקבל אותה גם בשבועות הבאים

ולדימיר בליאק:       אני כבר לא בטוח שיש עם מי לדבר בקואליציה הזאת

ולדימיר בליאק:  כל הקריאות מצד הממשלה להידברות הן ספין עלוב ושקרי

ולדימיר בליאק:  רק היום נערכו דיונים בוועדת חוקה, בוועדה המיוחדת, על חוק דרעי 2 ועל חוק הנבצרות, ואין להם שום כוונה לעצור לשנייה; אולי בלית ברירה, בימים של החג, אבל זה לא נחשב לעצירה

ולדימיר בליאק:  אם נגזר עלינו ללכת למשבר חוקתי, אנחנו לצערי נגיע אליו, אבל אין לי ספק שהשפיות תנצח את הטירוף של ממשלת נתניהו

ולדימיר בליאק:       לפני 24 שנים ושלושה חודשים אני עליתי למדינה חופשית, מדינה יהודית, מדינה דמוקרטית, מדינה ליברלית, וכזאת היא תישאר

ולדימיר בליאק:  אני מאמין בזה בכל ליבי

ולדימיר בליאק:  אנחנו נדאג לזה בכנסת, מחוץ לכנסת, נהיה בכל מקום, כי אין ולא תהיה לנו ארץ אחרת

ולדימיר בליאק:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת בליאק

אמיר אוחנה:  אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי לבוא ולשאת את דבריו

אמיר אוחנה:  אחריו – חבר הכנסת ואליד אלהואשלה

אמיר אוחנה:  עד שש דקות לרשותך, אדוני

אחמד טיבי: שמונה, נדמה לי

אמיר אוחנה: אצלי כתוב שש

אחמד טיבי: תודה רבה, מכובדי היושב-ראש

אחמד טיבי:  היום חזרנו במסגרת משלחת (אומר בערבית ומתרגם:) בוועדת המעקב העליונה מביקור בחווארה

אחמד טיבי:  יש שרואים תמונות בטלוויזיה ויש שרואים את המציאות ומריחים את ריח השרפה וההצתה

אחמד טיבי:  האדמה הייתה חרוכה, הבתים היו שרופים, אנשים פצועים, הרוג אחד, והרבה הרגשה של חוסר אונים של יישוב שלם, של קולקטיב ששייך לעם היחיד ללא הגנה מקומית וללא הגנה בין-לאומית

אחמד טיבי:  זה ציבור ללא זכות הגנה עצמית

אחמד טיבי:  אני לא יודע אם יש עוד מקום בעולם שבו אנשים הם ללא זכות להגנה עצמית כאשר מגיחה חבורה של מחבלים מתנחלים, זורקים בקבוקי תבערה ושורפים מכל הבא ליד

אחמד טיבי:       שם אני נפגשתי וביקרתי את אום עיסא

אחמד טיבי:  אום עיסא היא אישה כבת 75

אחמד טיבי:  היא הייתה נצורה בבית שלה 48 שעות

אחמד טיבי:  זרקו מולוטוב על הבית שלה

אחמד טיבי:  היא הייתה לבד

אחמד טיבי:  שברו באבנים את החזיתות של הבית

אחמד טיבי:  כשביקרתי שם היא סיפרה לי שלא רק המתנחלים הציתו וזרקו אבנים אלא שגם המג"בניקים והחיילים שיגרו רימוני הלם

אחמד טיבי:  היא הראתה לי את רימוני ההלם שם

אחמד טיבי:  הדבר החמור ביותר הוא מה שאנחנו כבר יודעים

אחמד טיבי:  הראו לי סרטון, מכובדי היושב-ראש, שבו חיילים ומתנחלים, בבוקר הפוגרום בחווארה, רוקדים ושרים ביחד בשכונה שהוצתה

אחמד טיבי:  אני חוזר: סרטון

אחמד טיבי:  אני שחררתי את הסרטון הזה בטוויטר

אחמד טיבי:  הם רוקדים ביחד

אחמד טיבי:  למה חיילים ומתנחלים רוקדים ביחד בשכונה שהציתו המתנחלים בבוקר? מה הסיבה? כל אחד וההסבר שלו

אחמד טיבי:  אני חושב שגם הצבא ידע, גם השב"כ ידע, גם מג"ב – ידעו שהולך להיות מה שקרוי נקמה, כי הם פרסמו את זה בפוסטרים

אחמד טיבי:       מול זה ההשוואה הנלוזה והמקוממת שעשה ראש הממשלה נתניהו בין המפגינים בתל אביב, מפגינים אמיצים, נחושים, עם מטרה והתמדה, ובין הפוגרומיסטים המתנחבלים בחווארה – האחרון שצריך לעשות דבר כזה הוא ראש ממשלה, אבל הוא תמיד הראשון שעושה את זה

אחמד טיבי:  והשינוי ביחס המשטרה למפגינים פתאום, כאשר שר הפיתות הגיע לחפ"ק

אחמד טיבי:  אני ראיתי היום סרטון שבו המשטרה בהפגנה שולפת את פרופ' עמיחי דניאלי

אחמד טיבי:  הוא בן 37, מרצה באוניברסיטה העברית, עבד בגוגל בארצות הברית וחזר לכאן

אחמד טיבי:  אשתו בהיריון מתקדם

אחמד טיבי:  הם שלפו אותו – רואים את זה בסרטון – באופן אלים עצרו אותו, וביקשו מבית המשפט מעצר לחמישה ימים באשמת תקיפת שוטר

אחמד טיבי:  בסרטון – לא תקיפה ולא שוטר

אחמד טיבי:  השופט שחרר אותו, לא קיבל את טענות המשטרה, ואז המשטרה מודיעה שהיא תגיש כתב אישום נגדו על תקיפת שוטר, והשוטר המותקף עוד לא העיד

אחמד טיבי:  חלאס, דחילק, מה אתם חושבים, שהמפגינים האלה הם ערבים? יש גבול

אחמד טיבי:  אתם אומרים "מדינת יהודים", לפחות תפסיקו להרביץ ליהודים

אחמד טיבי:  אתם מרביצים רק לערבים, כי אתם מדינה גזענית, בעיקר בפרקטיקה של המשטרה כלפי אזרחים

אחמד טיבי:       היום בבוקר ראיתי צילומים של מגרש האימונים והמועדון בחודורוב של הפועל תל אביב, שאמורים לשחק היום בטדי נגד בית"ר ירושלים

אחמד טיבי:  התמונות קשות

אחמד טיבי:  זה פוגע בהכנות של הפועל תל אביב

אחמד טיבי:  זה מעשה נורא

אחמד טיבי:  המודה של הצתות ושרפות נפוצה לאחרונה – שורפים בחווארה, שורפים במועדון

אחמד טיבי:  אני מקווה שהמשטרה היום בטדי לא תתפרק על אוהדי הפועל תל אביב כפי שעשתה בתל אביב, כי היא מרגישה בבית באזור היציע המזרחי באצטדיון טדי

אחמד טיבי:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת טיבי

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת ואליד אלהואשלה

אמיר אוחנה:  שמונה דקות לרשותך, אדוני

וליד אל-הואשלה: מכובדי היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום רשות מקרקעי ישראל וקק"ל, בליווי משטרתי, עלו על אדמות ביישובים סעווה ואלרוויס בנגב, ובאמצעות כלים כבדים ביצעו השמדת יבולים באדמות אשר כבר עובדו על ידי תושבי הכפרים, הרס והשמדה חקלאית לשמם, בלי שום תועלת, רק נזק

וליד אל-הואשלה:  שוב הרשויות בוחרות להרוס ולמנוע מהאזרחים הבדואים לחיות ולהתפרנס

וליד אל-הואשלה:  נוסף לזה, כמעט יום-יום המדינה מבצעת הרס בתי אזרחים בנגב

וליד אל-הואשלה:  ואני שואל: מה המדינה מרוויחה מזה? מה המטרה בכלל? לאן הרשויות חותרות ומה הן רוצות להשיג? רק נזק, הרס והפיכת חיי האזרחים לבלתי נסבלים – האם זו המטרה? למדינה התשובות

וליד אל-הואשלה:      כל האמצעים הדורסניים האלה שהמדינה משתמשת בהם באופן תדיר כדי ללחוץ ולמרר את חיי הבדואים בנגב, נועדו לכישלון ולא יניבו את התוצאות שאולי המדינה מכוונת אליהן

וליד אל-הואשלה:  הבדואים יישארו בנגב באדמות שלהם וביישובים שלהם – זאת עובדה שאין עליה עוררין, ושום לחץ ושום שיטה אפלה וכוחנית לא תשנה אותה

וליד אל-הואשלה:  עובדה נוספת שכדאי שאף אחד לא ישכח: הבדואים יושבים באותם יישובים שחלקם הגדול אינם מוכרים מכוח ביצועה של המדינה, אשר העבירה וריכזה אותם באותם יישובים בזמן הממשל הצבאי

וליד אל-הואשלה:  אותה מדינה מתכחשת שנים לעובדה הפשוטה הזו ומסרבת להכיר באותם יישובים

וליד אל-הואשלה:  את זה אפשר לתאר במילה אחת: הפקרות, ובשתי מילים: הזנחה פושעת

וליד אל-הואשלה:  עד מתי תמשיך המדינה, באמצעות זרועותיה, להתעלל באזרחיה הבדואים?      הגיע הזמן להכיר במציאות ולהכיר ביישובים הבדואיים בנגב, אשר כל השטח שלהם הוא כ-3% מכלל אדמות הנגב; לא בקשה מוגזמת, לכל הדעות; אפילו צנועה

וליד אל-הואשלה:  הגיע הזמן להכיר בכל היישובים הבדואיים בנגב, להפסיק את ההרס והשמדת היבולים בכפרים ולפתח אותם, למען עתיד טוב יותר לבדואים, לנגב ולכלל אזרחי המדינה

וליד אל-הואשלה:    מכאן אני קורא לכלל תושבי הנגב להגיע ביום חמישי הקרוב, ב-9 במרץ, בשעה 10:30, להפגנה בבאר שבע מול בית המשפט ומול המשרדים הממשלתיים במחאה על מדיניות ההרס וההזנחה שהמדינה נוקטת כלפי הבדואים

וליד אל-הואשלה:       כבוד היושב-ראש, ברשותך, כמה מילים בערבית

וליד אל-הואשלה:  (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: נראה כי הממשלה מניחה שהשפה היחידה שצריך להשתמש בה כשמתייחסים לערבים היא הכוח

וליד אל-הואשלה:  מה שקורה באדמות סעוודה ואלרוויס משעות הבוקר – עיבוד האדמה והשמדת היבולים והחוות – לא ייתכן שתעשה זאת מדינה אשר מכבדת את האזרחים שלה וחושבת שהם שווי זכויות

וליד אל-הואשלה:  לא ייתכן

וליד אל-הואשלה:  אנחנו מכירים היטב את החוקים ומכבדים אותם, אולם מדיניות החניקה, הריסת הבתים, האי-הכרה בכפרים שלנו, בזיזת אדמותינו והשמדת היבול שלנו מצמצמות את האפשרויות שעומדות לפנינו

וליד אל-הואשלה:  מי שמפסיד מזה זה המדינה, כי אנשי הנגב הם בעלי זכויות, ואין סיכוי שהם יוותרו על זכויות אלו

וליד אל-הואשלה:  לא לשווא הודענו על הפגנה בנוגע להטרדות הללו, הריסת הבתים והתקיפות החוזרות ונשנות

וליד אל-הואשלה:  היא תהיה ביום חמישי הקרוב בשעה 10:30 מול המשרדים הממשלתיים בבאר שבע, ואני קורא לכולם להשתתף

וליד אל-הואשלה:  אמרתי זאת בעברית ואני אומר זאת בערבית ובכל שפות העולם

וליד אל-הואשלה:  אני קורא לממשלה להתייחס לערבים כאל אזרחים שווי זכויות, ושתדע הממשלה הזאת ואחרות שעם אנשי הנגב ועם החברה הערבית, שפת השיח היא הדרך היחידה למציאת פתרונות מרצים, פתרונות אשר ירצו את כל הצדדים

וליד אל-הואשלה: ) תודה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת אלהואשלה

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת גלעד קריב, בבקשה

אמיר אוחנה:  שש דקות לרשות אדוני, בבקשה

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ערב טוב לכולם

גלעד קריב:  בפתח הדברים שלי אבקש להתייחס לגופה של ההצעה שמונחת לפנינו

גלעד קריב:  אחד מן הדברים שבהם – –      

אמיר אוחנה: זה יהיה שינוי מרענן

גלעד קריב: אני יודע, ולכבודו של הבית הזה

גלעד קריב:  – – נוהג שר המשפטים לוין להתגאות הוא התהליך שבמסגרתו הוא הוביל את האופוזיציה והקואליציה יחד לתקן את תקנון הכנסת

גלעד קריב:  באחת מהשיחות שהיו לי עם השר לוין הוא סיפר לי שהוא הציב תנאי שבכל מקום שבו תהיה התנגדות – אפילו של חבר כנסת אחד, מהאופוזיציה או מהקואליציה – לשינוי התקנון של הבית, הוא לא יתניע את השינוי, כי הוא מעוניין שסביב תקנון הכנסת יהיה קונסנזוס; לא של ראשי הסיעות אלא קונסנזוס מלא של הבית כולו

גלעד קריב:  איזה מרחק גדול, איזה מרחק מצער עבר חבר הכנסת יריב לוין דאז לשר של היום – בערך אותו מרחק בין נתניהו של 2023 לנתניהו בממשלות קודמות

גלעד קריב:       ביום הזה אנחנו מביאים תיקון תקנון לא טכני אלא מהותי ביותר

גלעד קריב:  הכנסת בוחרת להתרשל בתפקידה

גלעד קריב:  הכנסת בוחרת שלא למנות במועד הראוי את השותפים לתהליך בחירת השופטים, וכל זה על מנת לאפשר לקואליציה להשלים את מהלך ההשתלטות של הממשלה על תהליך בחירת השופטים

גלעד קריב:  בחדר ועדת החוקה אנחנו עומדים פעם אחר פעם על העובדה שתוכנית ההפיכה המשטרית לא נועדה להחליש רק את מערכת המשפט אלא גם את הכנסת

גלעד קריב:  לא ארחיב בעניין, אך כל מי שמכיר את פרטי הרפורמה יודע שהרפורמה הזאת מעבירה כוח גם מהבית הזה אל הרשות המבצעת ואל הממשלה, כי מבחינת השר לוין, חבר הכנסת רוטמן, ראש הממשלה נתניהו ושותפיהם, יש רק רשות אחת שראוי להעניק לה כוחות, וזאת הממשלה

גלעד קריב:       ומכאן, אדוני היושב-ראש, לעניין המחאה

גלעד קריב:  המחאה הזאת פועלת את פעולתה

גלעד קריב:  אנחנו רואים כיצד דוברי הקואליציה ודוברי הממשלה מאבדים אט-אט את עשתונותיהם נוכח העובדה שאנו חווים בשבועות הללו את המחאה הגדולה ביותר בתולדות מדינת ישראל

גלעד קריב:  הביטויים המוטחים במאות אלפי המוחים – אנרכיסטים, טרוריסטים – כולם עדות לאובדן השליטה של נתניהו ושל שותפיו

גלעד קריב:  אחד מן הדברים שמשגעים את נתניהו, את לוין, את ראשי סיעות הקואליציה, הוא העובדה שהמחאה הזאת מאפשרת לציבור ענק בישראל לתפוס מחדש את הבעלות לא רק על הדמוקרטיה הישראלית, אלא גם על הציונות וגם על היהדות הישראלית

גלעד קריב:       אל מול מצעד הדגלים הקיצוני, שמתעקש בכל יום ירושלים לצעוד בלב הרובע המוסלמי, תוך הטחת שירי נקמה ושנאה בתושבים הפלסטינים, מתייצבים בשבועות האחרונים מאות אלפי אזרחים למצעד הדגלים הגדול ביותר בתולדות המדינה, מצעד שמבהיר שאנחנו נחושים לא רק להגן על הדמוקרטיה הישראלית אלא גם על ערכי מגילת העצמאות ועל הציונות

גלעד קריב:  לא נאפשר למחנה הלאומני להמשיך ולטעון שהוא המחנה הפטריוטי, בשעה שהם מרימים את ידם על ערכיה של מגילת העצמאות ועל ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית

גלעד קריב:       והדוגמה לניסיון הזה לטשטש את הקו בין לאומיות ללאומנות, הדוגמה הטובה ביותר היא התנהלותו המופקרת של שר האוצר בצלאל סמוטריץ'

גלעד קריב:  הוא כנראה חושב שלא רק הציבור הישראלי מטומטם אלא גם הממשל האמריקאי ויהדות ארצות הברית

גלעד קריב:  הוא חושב שאם הוא יצייץ בבוקר שהוא בעד למחוק כפר על יושביו ולאחר מכן יתנצל על כך, מישהו יאמין לו שזאת לא כוונתו

גלעד קריב:  השר סמוטריץ', אנחנו יודעים לקרוא

גלעד קריב:  קראנו את תוכנית ההכרעה שלך; תרגמו אותה גם לאנגלית

גלעד קריב:  אנחנו יודעים מה המשמעות ששר בכיר בממשלת ישראל מדבר על החלת ריבונות על אזרחים בלי להעניק להם זכות בחירה

גלעד קריב:  מה אתה חושב, שאנחנו מטומטמים? שהאמריקאים מטומטמים? שאתה תבוא לפורומים בין-לאומיים כשר אוצר וישכחו מה אתה מנסה לעשות בתפקיד השני שלך כשר נוסף במשרד הביטחון לענייני סיפוח ולענייני פגיעה בזכויות אדם? גם האמריקאים וגם אנחנו יודעים להבדיל בין ציונות לבין גזענות, בין לאומיות בריאה לבין לאומנות

ישראל אייכלר: תודה רבה

גלעד קריב: אנחנו נמשיך לשאת בגאון את דגלי הכחול לבן ולהישבע אמונים – בניגוד לכם – למגילת העצמאות

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש לנו סיבות לפחד ולדאגה

אימאן ח'טיב יאסין:  עוד ועוד אזרחים חפים מפשע, פלסטינים ויהודים, משלמים בחייהם; עוד עצב, אבל, פחד ושנאה – תוצאה של ממשלה שבמקום להרגיע, מבעירה אש, שמדברת רק באיומים, ממשלה שמסיתה נגד האוכלוסייה הפלסטינית הערבית בישראל, שרומסת זכויות, שסותמת פיות, שמאיימת על כולם, חוץ מהמתנחלים האלימים שביצעו פוגרום בחווארה, שרצחו את סאמח אל-אקטש, בזמן שחיילים עמדו לידם

אימאן ח'טיב יאסין:  עליהם היא מגינה

אימאן ח'טיב יאסין:  ממשלה שמקדמת סיפוח בפועל והופכת את סמוטריץ' לראש ממשלת המתנחלים – כן, השר שאומר שהמדינה צריכה למחוק את חווארה, זה שארצות הברית שוקלת למנוע ממנו להיכנס לתחומה

אימאן ח'טיב יאסין:  הוא מי שקיבל סמכויות שמאפשרות לו להרוס כל סיכוי להסכם שלום בעתיד

אימאן ח'טיב יאסין:  ככה זה בממשלת הקיצוניות

אימאן ח'טיב יאסין:  המשוואה היום היא שככל שאתה קיצוני יותר, אתה חזק יותר

אימאן ח'טיב יאסין:      הרגתם יותר מ-60 פלסטינים בחודשיים

אימאן ח'טיב יאסין:  מה אתם חושבים שיקרה, שהכוח שלכם יגרום לפלסטינים לוותר על הרצון למדינה עצמאית? שחמשת הילדים היתומים של סאמח אל-אקטש יגדלו להיות ציונים או שוחרי שלום? אתם משחקים משחק מסוכן, מוסיפים כל הזמן עוד ועוד שמן למדורת השנאה, עד שהשרפה תהיה כל כך גדולה, ואף אחד כבר לא יוכל לכבות אותה

אימאן ח'טיב יאסין:  הקיפאון המדיני, הסיפוח, אלימות המתנחלים, היד הקלה על ההדק, מקדמים את כולנו לפיצוץ

אימאן ח'טיב יאסין:  התרגלנו כבר לאיומים על אינתיפאדה שלישית

אימאן ח'טיב יאסין:  הפעם זה כאן

אימאן ח'טיב יאסין:  לקחתם את התקווה

אימאן ח'טיב יאסין:  אתם מדברים בשפה אחת בלבד: שפה של כוח, של אדישות לחיי אדם – שפה שנכשלה, שרק מייצרת עוד אלימות משני הצדדים

אימאן ח'טיב יאסין:      אני קוראת מכאן לממשלת ישראל: תייצרו תקווה, לא מלחמה

אימאן ח'טיב יאסין:  תפסיקו ללבות את האש, כי הקיפאון המדיני ייגמר באסון

אימאן ח'טיב יאסין:  אם הממשלה הזו לא מסוגלת לעשות את זה, אז נתניהו צריך לבנות קואליציה אחרת, שפויה יותר, אחרת אתם מובילים את האזור כולו לתהום, לכאוס, לאנרכיה, וזה יהיה כואב לכולם

אימאן ח'טיב יאסין:  תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה, 25 דקות

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו לכאורה דנים כאן היום בסעיף טכני, בסעיף – אגב, בנושאים של הרשות המחוקקת, נציג הממשלה פטור מהשתתפות? כי אינני רואה מישהו

קריאה: מלכיאלי נמצא

גדעון סער: אה, בסדר גמור

גדעון סער:       אנחנו לכאורה דנים בסעיף טכני, סעיף שמאריך את לוחות הזמנים לבחירת נציגי הכנסת לוועדות השונות – הוועדה לבחירת שופטים, דיינים, קאדים, קאדים מד'הב – אבל למעשה זהו חלק אינטגרלי מאותו מהלך שמקדמת הקואליציה לשינוי המשטר בישראל, שרכיב משמעותי בו הוא ההשתלטות על הרשות השופטת, ורכיב מרכזי בהשתלטות על הרשות השופטת הוא ההשתלטות על בחירת השופטים

גדעון סער:  לשם כך היא מבקשת לדחות את הוראת התקנון שלפיה היינו אמורים לבחור בעוד עשרה ימים לכל המאוחר נציגים לוועדה לבחירת שופטים, להאריך זאת בעוד כמה חודשים על מנת שיהיה סיפק בידה לחוקק את החוק החדש ובו ההרכב החדש של הוועדה לבחירת שופטים אשר אנחנו יודעים – לפחות זה הנוסח שעבר בקריאה הראשונה – שיש בו רוב מוחלט מובנה לקואליציה

גדעון סער:       חשוב מאוד, כשאנחנו ניגשים לדיון כזה, להבין מה נקודת המוצא

גדעון סער:  בחירת השופטים במדינת ישראל ב-70 השנים האחרונות, מאז 1953, דצמבר 1953, ליתר דיוק, נעשית בוועדה לבחירת שופטים בהרכבה הנוכחי

גדעון סער:  בחמש השנים הראשונות לקיום המדינה היא התבצעה על ידי שר המשפטים באישור הממשלה; אם מדובר היה בשופטי בית המשפט העליון – גם באישור הכנסת, ושופטים של יתר הערכאות – באישור הממשלה לבדה

גדעון סער:  זה אומנם פרק זמן של הרף עין, כי כבר בשנת 1950 שר המשפטים דאז פעל לשנות ולהביא ועדה לבחירת שופטים שהיא בהרכב מאוזן ולא נשלט על ידי הממשלה, והחקיקה הזאת התארכה עד שעברה באוגוסט 1953 בקריאה השלישית

גדעון סער:       אבל אף שהייתה שליטה פוליטית בשנים הראשונות לקיום המדינה על ידי מפלגת השלטון, על ידי מפא"י, אני יכול לומר שלא הייתה שביעות רצון מצד אנשי מפלגת השלטון מבתי המשפט, מבית המשפט העליון בפרט

גדעון סער:  אולי אני אתייחס לכך לאחר מכן

גדעון סער:  זה מתואר בספרו של העיתונאי והסופר ד"ר נתן ברון, זיכרונו לברכה, שנקרא "משפט, יצרים ופוליטיקה – שופטים ומשפטנים בסוף המנדט" – המנדט הבריטי, כמובן – "ובראשית המדינה"

גדעון סער:  דווקא מי שנתן את אמונו בבתי המשפט, ולא בגלל שהשופטים היו דווקא מהזרם הפוליטי שהוא השתייך אליו, היה מי שעמד בראש האופוזיציה, מנחם בגין

גדעון סער:  המהלך של 1953 הוא מהלך – – –     

ישראל אייכלר: תספר גם מה הוא סבל מבן-גוריון ולמה הוא סמך על בית המשפט, כי זה היה העוגן האחרון שלו

גדעון סער: בוודאי, בוודאי, אני ארחיב, וזה טוב תמיד לזכור, כי תמיד, אף אחד לא נמצא לנצח בשלטון, אדוני היושב-ראש, אלא מגיע הזמן שהוא באופוזיציה, וכאשר אתה באופוזיציה אתה מעדיף שבבתי המשפט ישבו שופטים עצמאיים, שופטים בלתי תלויים, שופטים שהשלטון אינו שולט בהם

גדעון סער:  זאת הייתה הסיבה שמנחם בגין אחז באותה תפיסה של רשות שופטת עצמאית, רשות שופטת בלתי תלויה

גדעון סער:       אבל הדבר המעניין ביותר הוא עצם העובדה שמפא"י, שלא הייתה המפלגה הכי ליברלית שאפשר להעלות על הדעת, שהיה לה שלטון ריכוזי מאוד במדינה, בהסתדרות, במערכות באופן כללי, בצורה בלתי רגילה, ולמרות שהיא לא הייתה שבעת רצון, מכיוון שבית המשפט, כבר בשנים הראשונות, בבג"ץ קול העם ובבג"ץ שייב, נתן פסקי דין שחיזקו את חירויות האדם ושגם הפכו החלטות של השלטון לא פעם, למרות זאת, היא הלכה וויתרה מרצון על אותה סמכות לקבוע מי יהיו השופטים

גדעון סער:  כאשר החוק הזה עבר באוגוסט 1953 בכנסת ברוב מקיר לקיר זה היה יום חג, מכיוון שבכנסת דאז – אופוזיציה, קואליציה – כולם הרגישו שיש פה התפתחות של מדינת ישראל לכיוון רשות שופטת עצמאית

גדעון סער:       אני יכול רק לומר בהקשר לדברים שהתייחסתי אליהם קודם, אדוני היושב-ראש, שמנחם בגין, בדיונים שהתקיימו בוועדת החוקה, חוק ומשפט – ואגב, אני לא מסכים עם הדברים האלה שאני אציין אותם כבר – הייתה לו גישה עוד יותר מרחיקת לכת מכפי שהייתה באה לידי ביטוי בחוק השופטים

גדעון סער:  הוא למשל הציע שבראשות הוועדה לבחירת שופטים יעמוד נשיא בית המשפט העליון ולא שר המשפטים, או למשל הציע שבוועדה לבחירת שופטים, במקום שני שרים ושלושה שופטים יהיו ארבעה שופטים ורק שר המשפטים

גדעון סער:  על כל פנים, זה ודאי ביטא תפיסת עולם

גדעון סער:  תפיסת העולם גם הייתה קשורה בטבורה לתפיסה של בית המשפט כמגן על זכויות, לרצון לכונן חוקה, שדוד בן-גוריון התנגד לה

גדעון סער:       למרבה הצער, הכישלון של כל הכנסות עד היום, הכנסת העשרים-וחמש, בכינון החוקה הוא בעצם שמביא אותנו בימים האלה לאותה פינה שבה אין כללי משחק מוסכמים, אין כללי יסוד משטריים מוסכמים, והדברים הם מאוד מסוכנים

גדעון סער:  זאת אומרת, אם לחברה אין כללי המשחק שלה – לא נושאי המדיניות, שהם תמיד במחלוקת, אלא הבסיס, מה הסמכות ומה הכוח של כל רשות וכדומה – כדבר שהוא מוסכם, הדבר הזה הוא מאוד מאוד מסוכן

גדעון סער:  הוא בוודאי מסוכן בחברה הטרוגנית כמו החברה הישראלית, וקל וחומר הוא מסוכן בחברה שמאוימת איומים חיצוניים כמו החברה הישראלית

ישראל אייכלר: אלא אם כן השופטים יהיו חכמים כמו שהיו ב-50 השנים הראשונות, שהם ידעו לאזן בין העובדה שאין חוקה לבין שמירה על זכויות האזרח

גדעון סער: תראה, אז כפי שהתחלתי לומר קודם, גם אז השלטון חשב ששופטים הם לא בסדר

גדעון סער:  צריך לקרוא בספרים

גדעון סער:  זה לא שאז תמכו בהתערבות של בית המשפט

גדעון סער:  אגב, זה גם לא נכון שבית המשפט התחיל לפסול חוקים בתקופת אהרן ברק בשנות התשעים

גדעון סער:  כבר ב-1969, בבג"ץ ברגמן, בית המשפט העליון קבע שחוק הוא לא חוקתי כי – הוא לא אולי השתמש במילים לא חוקתי, אבל הוא – –     

ישראל אייכלר: הוא סתר חוק אחר

ישראל אייכלר:  זה משהו אחר

גדעון סער: – – פגע בעקרון השוויון במימון בחירות, ולכן הוא שלח את הכנסת לחוקק מחדש, ככה שכל הדברים האלה מוגזמים

גדעון סער:  בכל העולם כולו, כמובן, חל גידול במעורבות של בתי המשפט בחיים הדמוקרטיים

גדעון סער:  גם לי עצמי הייתה לא אחת ביקורת, ולא שיניתי את דעתי לגבי מה שנקרא "אקטיביזם שיפוטי"

גדעון סער:  אני חושב שכל אקטיביזם שיפוטי מוגזם הוא לא נכון, אבל יש סכנה יותר גדולה מאקטיביזם שיפוטי, והוא רשות שופטת בלתי עצמאית, וזה דבר שאנחנו רואים – – –     

מיקי לוי: רשות שופטת מה?     

גדעון סער: בלתי עצמאית

גדעון סער:  רשות שופטת שנשלטת על ידי רשות אחרת – הממשלה, לצורך העניין – – –      

ישראל אייכלר: אף אחד לא חושב על זה

ישראל אייכלר:  בסך הכול מה שהם רוצים זה שבית המשפט יפסוק על פי החוק ולא על פי סברה של השופט

ישראל אייכלר:  זה העניין

ישראל אייכלר:  עצמאות השופט אומרת שהשופט יכול להגיד שהוא פוסק לפי החוק, לא לפי הסבירות שלו

ישראל אייכלר:  זה המשבר, וזה נוצר רק אחרי אהרן ברק, זה לא היה לפני זה

גדעון סער: תראה, אדוני היושב-ראש, גם הדיון שאנחנו מקיימים עכשיו הוא קצת מנותק, מהרבה מאוד סיבות, ובין היתר העובדה שבית המשפט של היום הוא לא בית המשפט של אהרן ברק

גדעון סער:  כל מי שעוקב אחרי הפסיקה, אחרי הפסיקות האחרונות ואחרי האסכולות השונות בבית המשפט, מבין שהיום בית המשפט השתנה; אני גם אסביר מייד, תכף

גדעון סער:  אמר את זה גם פרופ' מני מאוטנר

גדעון סער:  פרופ' מני מאוטנר הוא אחד הפרופסורים המוערכים למשפטים, והוא מאוד ביקורתי כלפי האקטיביזם השיפוטי, ואפילו מתייחס לאקטיביזם השיפוטי כאל דבר שהוא מהלך פוליטי

ישראל אייכלר: ברור

גדעון סער: והוא בא ואמר, באותו ריאיון שפורסם ביום שישי בדה-מרקר – הוא כמובן עמד על דעתו כפי שהייתה כל השנים, אבל הוא אמר: מי שמתייחס היום לבית המשפט כפי שהיה בית המשפט לפני 12 שנה – זה עולם אחר לחלוטין

גדעון סער:      עכשיו, אדוני היושב-ראש, בעצם ב-70 השנים הללו חלו תמורות חברתיות, תמורות דמוגרפיות, אבל בסופו של דבר ההרכב נשאר אותו הרכב של תשעה חברי ועדה, שבהם שני שרים, שני חברי כנסת, שלושה שופטים של בית המשפט העליון ושני חברים מלשכת עורכי הדין

גדעון סער:  בראש ובראשונה, אני רוצה לומר, כמי שעמד בראש הוועדה הזאת, כשר המשפטים, ולפני זה כיהן בה, לפני עשור, כשר השני מטעם הממשלה, שההרכב הזה הוא הרכב טוב, הוא הרכב מצוין

ישראל אייכלר: אתה שינית אותו לשבעה – – –     

גדעון סער: אני שיניתי דבר חשוב, שהוא הרוב הנדרש לבחירת שופט בבית המשפט העליון, כדי למנוע מצב שבו מי שיש לו חמישה מתוך התשעה, הוא יכול לקבוע 100%

גדעון סער:  אמרתי שאם אנחנו אומרים שבעה מתוך התשעה, אנחנו נותנים משקל לכל הגורמים בוועדה, אנחנו דוחפים אותם להתפשר ואנחנו מביאים לבית משפט יותר מגוון, מכיוון שאף אחד לא יכול לצאת כשמלוא תאוותו בידו

ישראל אייכלר: זאת אומרת שאתה בעצמך הבנת שזה לא בסדר, כמו שהיה

גדעון סער: בוודאי, בוודאי

מיקי לוי: אבל הוא הביא משהו – – –     

גדעון סער: אבל אגיד לך איך הדברים קרו, מה היה הסיפור: השרה ציפי לבני, שהחליפה בכנסת השש-עשרה – אחרי שהייתה תוכנית ההתנתקות ופוטר טומי לפיד – החליפה את טומי לפיד ב-2005 כשרת המשפטים, היא רצתה למנות את פרופ' רות גביזון ז"ל לבית המשפט העליון, והנשיא אהרן ברק התנגד לכך

גדעון סער:  היה לו הרוב להתנגד לכך

גדעון סער:  אני אמרתי לציפי – וחשבתי הרבה על הבעיה הזאת, והגעתי למסקנה והנחתי אותה אז, בכנסת השש-עשרה, כהצעת חוק: בואו לא נשנה את הרכב הוועדה אלא את הרוב הנדרש, ולא בכל הערכאות – לא בבתי משפט שלום ומחוזי אלא בעליון, כי באמת העליון עוסק בסוגיות ציבוריות שנוגעות לערכים, והשקפת העולם של השופט – לא במובן המפלגתי אבל כן במובן של איזון בין ערכים שונים – היא מאוד מאוד חשובה

גדעון סער:  ולכן אני הנחתי, אדוני היושב-ראש, באותה כנסת, שתי הצעות חוק: האחת לשינוי הרוב הנדרש לבחירת שופט בבית המשפט העליון, השנייה בנושא שימוע של מועמדים לבית המשפט העליון בפני הוועדה לבחירת שופטים, על מנת לייצר את אותה שקיפות וגם את הלגיטימיות בדיון בהשקפת העולם של השופט בהליך המינוי

גדעון סער:      לבצע את שני הדברים הללו לקח שנים, כפי שאפרט

גדעון סער:  זה לא היה מהיום למחר, זה היה בהידברות, אבל כשהגעתי לבצע אותם, הגעתי על בסיס רוב גדול מאוד – בכנסת בפעם הראשונה ובוועדה לבחירת שופטים בפעם השנייה – שתמך במהלכים שבהתחלה לא היה להם רוב

גדעון סער:  ולכן אני אומר, מהניסיון שלי, שאפשר להגיע לרפורמות בהסכמה רחבה

גדעון סער:  הדבר הזה מחייב את הסבלנות ואת הראייה הרחבה הנדרשת, כדי שגם השינויים האלה יישארו לשנים ארוכות לאחר מכן

גדעון סער:  אחרת יכולה לבוא ממשלה אחרת ולבטל את זה כשלה יש רוב פרלמנטרי

גדעון סער:      השרה ציפי לבני, שהייתה לה מורת רוח מהמצב, אמרה: אני לא עושה דברים כאלה

גדעון סער:  אמרתי לה: אם את לא עושה דברים כאלה, אני מודיע לך, גברתי שרת המשפטים, שאת לא תמני שופט אחד לבית המשפט העליון בתקופת כהונתך

גדעון סער:  ואכן, פרופ' גביזון ז"ל לא מונתה, אבל גם לא מונה אף שופט אחר

ישראל אייכלר: אבל גביזון היא סמל לכך שרק בגלל האג'נדה שלה, בגלל הדעות שלה – – –     

גדעון סער: אני חושב שהיה שגוי לא למנות אותה, אבל היום זה לא יכול היה לקרות

ישראל אייכלר: למה?     

גדעון סער: אני אסביר לך למה, אדוני היושב-ראש: כי היום נוצר אותו מאזן פנימי של השבעה מהתשעה

גדעון סער:  כל אחד חייב להתפשר

גדעון סער:  לא יכול נשיא בית המשפט העליון להגיד: אני לא אמנה אף אחד, יבוא איזה שר בעתיד ואני אשכנע אותו בעמדתי, מכיוון שעצם המצב שלרוב הפוליטי ששולט במדינה – יש לו לפחות שלוש אצבעות בוועדה לבחירת שופטים, יש לו גם את הווטו, אי-אפשר לעשות בלעדיו, וזה יוצר את איזון הכוחות

גדעון סער:  לכך התייחס פרופ' מאוטנר במאמר שלו בדה-מרקר והסביר שם שבשל החוק הזה היום, הרכב בית המשפט העליון הוא הטרוגני

גדעון סער:      מי השתכנע בסופו של דבר לבצע את זה? פרופ' דניאל פרידמן, בממשלה של אולמרט

גדעון סער:  אני הייתי חבר באופוזיציה, ובהתחלה הוא רצה לעשות את מה שיריב לוין רוצה לעשות – לשנות את ההרכב

גדעון סער:  איחלתי לו הצלחה

גדעון סער:  אמרתי לו – אנחנו היינו רק 12 מנדטים אז, סיעת הליכוד

גדעון סער:  אמרתי לו: יהיו לך כמה תומכים אצלנו

גדעון סער:  אחרי כמה חודשים הוא בא אליי ואמר לי: מה עם החוק שלך? ואז העברנו את החוק הזה בתקופה יחסית קצרה, אבל בקונסנזוס מאוד מאוד גדול

גדעון סער:  הוא עבר פה בקריאה השלישית ברוב של 55 נגד 11; למעט השמאל הקיצוני, הקואליציה והאופוזיציה, רובן תמכו בחוק הזה

גדעון סער:      המהלך השני, אדוני היושב-ראש, הוא המהלך של שימוע בבחירת השופטים לבית המשפט העליון

גדעון סער:  ואמרתי, השימוע הזה, בעיניי, הרעיון הזה שאתה מעביר בשידור חי, יש לו שתי תכליות: קודם כול, הוא מייצר שקיפות

גדעון סער:  כל הזמן אומרים: בחדרי-חדרים – אז הציבור יכול לראות, יכול ללמוד על המועמדים, על השקפת עולמם המשפטית, על התשובות שלהם על שאלות וכדומה וגם על הרקורד שלהם מתוך ההליך הזה

גדעון סער:  הוא גם הופך את הסוגיה הזאת ללגיטימית ושהיא חלק מהבחירה, זאת אומרת, אי-אפשר להתעלם מכך שהשקפת העולם של השופט היא רלוונטית בבחירה לבית המשפט העליון

גדעון סער:  אבל למרות זאת, אדוני היושב-ראש, מהכנסת השש-עשרה, כשהגשתי את ההצעה הזאת, קרוב ל-20 שנה לא היה לה רוב, והיה מאוד מסובך – גם בתקופת הממשלה הקודמת יאיר לפיד התנגד לכלול אותה בהסכמים הקואליציוניים

גדעון סער:  אני העברתי את זה כהחלטה בוועדה לבחירת שופטים ברוב של שמונה מתוך התשעה

גדעון סער:  רק חברת הכנסת רייטן נמנעה

גדעון סער:  אבל הדבר הגדול שקרה הוא שגם שופטי בית המשפט העליון ובראשם הנשיאה חיות השתכנעו שיש מקום בימינו ללכת להליך עם שימוע

ישראל אייכלר: אז למה אין שימוע?     

גדעון סער: לא, הוא יהיה כבר

גדעון סער:  על פי הדין היום – ויש שני מקומות שמתפנים השנה, ב-2023 – יתקיים עם שימוע פומבי בכל מקרה, גם אם הכנסת הזאת לא תחוקק שום חוק, מכיוון שזו החלטת הוועדה

גדעון סער:  אינני רואה אף שר היום – – –      

ישראל אייכלר: יש סמכות לוועדה להחליט החלטה כזאת?     

גדעון סער: בוודאי

גדעון סער:  הכלל שקבוע בחוק הוא שדיוני הוועדה לבחירת שופטים חסויים אלא אם כן החליטה הוועדה אחרת, ועל הסייג הזה אני ביססתי את ההחלטה בוועדה לבחירת שופטים

גדעון סער:       אבל תראה את הדבר הגדול שקרה, אדוני היושב-ראש: חבר הכנסת רוטמן, שהיה אצלי חבר הוועדה מטעם האופוזיציה, והנשיאה חיות, הרימו את היד בדיוק לאותו תיקון, והוא עבר, אני לא רוצה להגיד פה אחד, אבל קרוב מאוד, כמעט פה אחד

גדעון סער:  אני אומר את זה כי אותם עקרונות חלים גם היום

גדעון סער:  זה לוקח זמן, זה כרוך בהידברות וזה מבשיל בסוף בהסכמה רחבה

גדעון סער:  לפעמים זה עניין של חודשים, לפעמים זה עניין של שנים; זה בטח לא מה שאנחנו רואים שקורה בימים האלה בכנסת

גדעון סער:  אני אומר, קודם כול, ההליך הוא לא נכון מבחינת איך שהוא מתנהל; ב

גדעון סער:  הוא לא נכון לגופו

גדעון סער:  למה לא? קודם כול הוא לא נכון מבחינת איך שהוא מתנהל, כי מסורת של 70 שנה, שבה כל הממשלות, מימי הכנסת השנייה – ואנחנו מדברים על 1953, שהייתה תקופת הכנסת השנייה – ועד לכנסת העשרים-וחמש, שמכהנת היום, כולן בחרו בוועדה באותו הרכב; נכון, מ-2008 עם התיקון שצוין, אבל השיטה הזאת, מניסיון ראיתי שהיא שיטה טובה

גדעון סער:  קודם כול, היא נותנת כוח גדול בידי הדרג הפוליטי

גדעון סער:  לא ניתן לבחור, אדוני היושב-ראש, אף שופט בניגוד לעמדת שר המשפטים, מכיוון שהוא שולט על סדר-היום, מה יעלה להצבעה, מה לא יעלה להצבעה

גדעון סער:  לא ניתן גם, כמו שצוין קודם, לבחור שום שופט לבית המשפט העליון בניגוד לדעת הרוב הקואליציוני באותה עת

גדעון סער:       בסופו של דבר הגורמים השונים שנמצאים בוועדה וגם השופטים, ואני מציין גם את עורכי הדין, הם חשובים

גדעון סער:  הם יכולים לתת לך ממדים: אם לשופט יש מזג שיפוטי או אין לו מזג שיפוטי, איך הוא מתנהג כלפי הצדדים, האם הוא סוחב את הדיונים על פני שנים ארוכות או הוא עובד ביעילות

גדעון סער:  וזה שיש גם – – –      

ישראל אייכלר: מה שקרה בלשכת עורכי הדין בתקופות האחרונות לא מעיד על מה שאתה אומר עכשיו

גדעון סער: אני אומר לך מהניסיון שלי, ובוועדה ישבו שני נציגים מצוינים, הם עשו עבודה מאוד טובה

גדעון סער:  דווקא העובדה שהם באים ממקום אחר, לא מהרשות השופטת, זאת אומרת יש גם את מי שמתדיין בפני בית המשפט אבל גם את השופט – הרבה פעמים זה מעורר מחלוקת, ודרך המחלוקת מתבררת האמת

גדעון סער:  כאשר אתה תציב בוועדה רק גורמים פוליטיים או תשתית אותה רק על גורמים פוליטיים – לא טוב

גדעון סער:  כמובן, הגורמים הפוליטיים צריכים להיות דומיננטיים, לכן אני אמרתי בתחילת הדברים: אינני מסכים עם מנחם בגין, זיכרונו לברכה, שבראש הוועדה צריך לעמוד נשיא בית המשפט העליון

גדעון סער:  אדרבה

ישראל אייכלר: אז הייתה תקופה שונה בזה, הייתה תקופה אחרת לגמרי

גדעון סער: העקרונות, אדוני היושב-ראש – – –      

ישראל אייכלר: כמו שהיום בית המשפט השתנה לגמרי והפך להיות מתעמר ולא מסתכל על החוק ומחליט על ערכים אישיים וסבירות אישית, כך אז בן-גוריון והרוב שלו היו נגד בגין ולא התחשבו בחוק, ולכן הוא חיפש מחסה שם

גדעון סער: אינני רוצה להגיד לך כל מה שהשתנה

גדעון סער:  גם הכנסת השתנתה, גם הממשלה השתנתה

גדעון סער:  אני חושב שעקרונות היסוד אינם משתנים

גדעון סער:  זאת אומרת, הוועדה – באופן בסיסי אני אומר משהו

גדעון סער:  זה לא שאי-אפשר לשקול שום שינוי, אפשר לשקול, אבל באופן בסיסי השיטה הזאת היא שיטה נכונה, ויש בה האיזונים הפנימיים

גדעון סער:  אני יכול לתאר לעצמי כאדם פוליטי מה יקרה ברגע שיהיה רוב קואליציוני בוועדה

גדעון סער:  זה לא יהיה שונה בהרבה מכפי שאנחנו פה בוחרים יושב-ראש ועדה או משהו אחר, זאת אומרת, תהיה הסכמה פוליטית בין כמה גורמים שנמצאים באותה עת בקואליציה, והיא לא בהכרח – ואני הייתי אומר אפילו הפוך: היא בהכרח לא תביא לבחירת השופטים הטובים ביותר לבית המשפט

גדעון סער:  כמובן שהדרג הפוליטי, יש לו תפקיד מאוד חשוב

גדעון סער:  למשל – שאלות שאני שאלתי את עצמי: האם שופט מנהל דיונים ביעילות, כן או לא; האם שופט קשוח עם הפשיעה שהיום משתוללת או הוא נוטה להקל, ואני מדבר על פושעי האלימות והדברים החמורים שאנחנו מכירים

גדעון סער:  אתה מסתכל על הדברים האלה, והם חשובים, כי אתה בכל זאת נשלח על ידי בוחרים שיש גם להם השקפה, אבל המרכיב המאזן הזה הוא חשוב מאוד, והרבה מאוד פעמים גם הלחצים מאזנים אחד את השני

גדעון סער:  לפעמים באים גורמים פוליטיים שרוצים שאתה תעשה החלטה שיש לה איזשהו טעם פוליטי – למנות את פלוני או אלמוני; אין לה טעם ענייני, הוא לא מצטיין, אבל יש רצון פוליטי כזה

גדעון סער:  כשיש מישהו נוסף בוועדה שהוא מאזן, אתה יכול גם לסכור מגמות כאלה

גדעון סער:       אני מסכם ואומר, כי אני ראיתי, אדוני היושב-ראש, שזמני תם: מאוד מסוכן ולא רצוי לעשות תיקונים כאלה

גדעון סער:  אם הזכרתי את חוק השופטים, שהובא מ-1950 והחקיקה הסתיימה באוגוסט 1953, אחרי שלוש שנים, זה מלמד למה אי-אפשר ללכת בכוח ובכמה שבועות לשבור את המסורת המשטרית של מדינת ישראל בסוגיית בחירת השופטים

ישראל אייכלר: תודה רבה, חבר הכנסת גדעון סער

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת שרון ניר

ישראל אייכלר:       על עיקרון אחד אסור לוותר – ששופט ישפוט על פי החוק וכוונת המחוקק

ישראל אייכלר:  זה צריך להיות מוסכם

ישראל אייכלר:  אם זה לא מוסכם, הכאוס יימשך

גדעון סער: אבל אין חוק שבדיעבד לא מעלה שאלות פרשניות

ישראל אייכלר: כן, אבל בתוך החוק, לא סבירות של הסברה או ערכים שהוא הביא מהבית, השופט

גדעון סער: הסבירות זה החלטות מינהליות, זו סוגיה אחרת

גדעון סער:  אבל בסדר

ישראל אייכלר: חברת הכנסת שרון ניר, עשר דקות

שרון ניר: תודה, אדוני

שרון ניר:  אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו עומדים בפני צומת גורלי שעשוי לשנות את פני המדינה

שרון ניר:  הצביון של המדינה, הצביון היהודי, הדמוקרטי, הליברלי, נתון בסכנה

שרון ניר:  שינוי מערכת המשפט שאותו מובילה הממשלה בחודשים האחרונים מעורר את חרדת העם כולו, ולא בכדי

שרון ניר:  היחס המחפיר של הממשלה לזעקות של רבע מיליון מהתושבים בהפגנות מבשר על הבאות

שרון ניר:  העם מפחד, העם מפחד לאבד את הצביון הדמוקרטי של מדינת ישראל, ובצדק

שרון ניר:       סוף השבוע האחרון התחיל בריאיון זחוח של חבר הכנסת שמחה רוטמן בתוכנית עובדה

שרון ניר:  בריאיון הבהיר רוטמן שבבסיס בג"ץ אליס מילר השיקולים שעמדו לנגד עיניהם של השופטים היו כי היא דומה לבת הנחמדה של השכן, אז מגיע לה

שרון ניר:  כן, זה ציטוט אמיתי

שרון ניר:  בג"ץ אליס מילר, הבג"ץ שפתח את שערי קורס טיס, הבג"ץ שפתח את שערי קורס חובלים, הבג"ץ שפתח תפקידי לוחמות רבים בצה"ל, אשר בבסיס השיקולים שלו עמדה עתירה מוצדקת הטוענת לשוויון הזדמנויות ולשיבוץ נשים בצה"ל על פי כישורים ויכולות, הוא הבג"ץ שרוטמן זלזל בו – בג"ץ שבעקבותיו משנת 2000 ואילך משרתות בצה"ל אלפים ואולי אפילו עשרות אלפים של לוחמות, כי הן ברוכות כישרון וכי הן בעלות יכולות העונות על הצרכים המבצעיים של צה"ל

שרון ניר:  אבל רוטמן בשלו, זחוח ומזלזל – מזלזל בנשים, מזלזל בלוחמות אשר חירפו נפשן למען ביטחון ישראל, וכך במשפט אחד, שטחי במיוחד, ביטל רוטמן את הצורך בכתובת שיפוטית לזכויות אדם, לזכויות נשים ולזכויות הפרט בכלל

שרון ניר:  הלוחמות הן גיבורות עזות נפש שמחזקות את הצבא

שרון ניר:  אני רוצה מעל במה זו להצדיע לכל הלוחמות שמשרתות בצה"ל

שרון ניר:  כולנו חבים להן על פעילותן האמיצה ותרומתן למדינת ישראל

שרון ניר:       אגב, למי שפספס, זה אותו רוטמן שאמר לפני כמה חודשים שלוחמות מנמיכות את הסטנדרטים בצה"ל

שרון ניר:  הסגנון של רוטמן הוא חלק מהלך הרוח של חלק מראשי הקואליציה הנוכחית, שלמרבה האירוניה שירתו שירות מצ'וקמק בצה"ל, וגרוע מכך – חלקם לא עשו שירות צבאי בכלל

שרון ניר:  אותם אלו שמובילים היום את שינוי מערכת המשפט גם מובילים אותנו לאי-שוויון בנטל, וחלקם אומרים בלי בושה שלאחר שינוי מערכת המשפט, חצי מהעם ישרת בצבא והחצי השני ילמד תורה

שרון ניר:      במדינת ישראל הביטוי היום-יומי לאחדות ולעוצמה הוא התייצבות הדורות הבאים על המשמר והגיוס לצה"ל

שרון ניר:  הממשלה הרעה הזאת מערערת, לצערי, גם את המודל הזה

שרון ניר:  עוצמת הניתוק וההתעלמות של הממשלה מזעקתם של טובי האזרחים, אלו שמשרתים בצה"ל, אלו שעובדים, אלו שמשלמים מיסים, מעמיקה את הפער ומעוררת את טובי הלוחמים בעבר ובהווה ואת אנשי המילואים למחות ולזעוק בקול גדול

שרון ניר:  הלוחמים ואנשי המילואים זועקים בקול גדול

שרון ניר:      היקף הפניות העצום שהגיע וממשיך לזרום לראש הממשלה, ובתוכו פניות של אלופים, פניות של יוצאי סיירות, פניות של טייסים, פניות של אנשי מילואים, פניות של פטריוטים מלח הארץ, שאליהן מצטרפות גם פניות של רופאים, של הייטקיסטים, של כלכלנים, של נגידי בנק ישראל, של מנכ"לי משרדי ממשלה לשעבר – כל אלה נאבקים על דמותה של הארץ שלנו וזועקים בקול גדול לפני שיהיה מאוחר מדי

שרון ניר:  לצערי, זעקתם נתקלת בבוז, ובמקום שיקשיבו להם, אותם ראשי קואליציה מנותקים מכנים אותם "אנרכיסטים", והיו שהגדילו לעשות וכינו אותם "טרוריסטים"

שרון ניר:    בחרתי להקריא לכם ציטוטים נבחרים מתוך המכתבים ששיגרו עשרות אלפי אזרחים מהקבוצות שתורמות למען מדינת ישראל כל חייהן

שרון ניר:  אפתח במכתב שפורסם שלשום ולי באופן אישי כיווץ את הבטן

שרון ניר:  המכתב נשלח מלוחמים שהיו באנטבה לבנימין נתניהו

שרון ניר:  הם חוששים חשש אמיתי אל מול השינויים שאותם הממשלה בראשותו מבצעת, וזה מה שהם כותבים לראש הממשלה: אתה, ביבי, השווית אותנו למבצעי הפוגרום בחווארה, והילד שלך, שלא החזיק בחיים רובה ביד, מכנה אותנו "טרוריסטים"

שרון ניר:  זכינו להימנות עם קומץ לוחמי הפריצה באנטבה – לא היה לנו רולקסים, היו לנו קלצ'ניקובים – יחד עם מפקדנו קר הרוח והאמיץ יוני נתניהו, זיכרונו לברכה, שהקריב את עצמו במודע ובעיניים פקוחות למען מדינת ישראל

שרון ניר:  אבל אתה, אתה מקריב במודע ובעיניים פקוחות את המדינה והעם למען האינטרסים שלך

שרון ניר:      אני רוצה להמשיך למכתב המילואימניקים, אלו שנושאים בנטל מרבית חייהם, עוזבים את המשפחות ואת העבודה ונקראים לדגל כשצריך: אם ממשלת ישראל תוסיף ותחוקק חוקים שמעקרים את הדמוקרטיה הישראלית מתוכנה והופכים אותה לכלי ריק, היא תפגע לא רק במערכת המשפט, היא תפגע בחברה הישראלית

שרון ניר:  כבר עכשיו נזק רב נגרם

שרון ניר:  אם החוקים המוצעים יאושרו, הדמוקרטיה בישראל, מגילת העצמאות ומסמך רוח צה"ל יהיו כלי ריק

שרון ניר:  לפיכך מתערער הבסיס שעליו עומד הצבא שלנו, שאותו שירתנו נאמנה עד כה

שרון ניר:      אליהם מצטרף מכתב הטייסים, שבו הם אומרים: מדינות שבהן יש כוח רב מדי, גדול ועודף לממשלה וללא איזונים ובלמים מספיקים מצד הרשות המבצעת והמחוקקת אל מול השופטת, אינן מדינות הראויות להיקרא מדינות דמוקרטיות המבטיחות ושומרות על זכויות הפרט והמיעוטים

שרון ניר:      היות שאף אחד מהממשלה לא מצא לנכון להטות אוזן קשבת ואמפתיה למכתבים הללו, מבקשת אני לפנות לאחינו הלוחמים בעבר ובהווה, אלו שכתבו את המכתבים, מלח הארץ – אתם מגש הכסף של הארץ הזאת – ולומר להם: אחיי, זעקתכם מהדהדת, קולכם נשמע בכנסת

שרון ניר:  כמוני כמוכם, אני כואבת כאב גדול

שרון ניר:  אבל כדי לשמור על הנס הגלוי הזה שנקרא מדינת ישראל, אנחנו חייבים לשמור על הצבא ולהותיר אותו מחוץ לשיח הפוליטי

שרון ניר:  לכן, כולנו צריכים לקרוא בקול גדול: לא לסרבנות ובעד צה"ל

שרון ניר:      וברוח זו, התרגשתי לקרוא את מכתב בוגרי יחידת אגוז לרמטכ"ל, ואני מצטטת אותם: "הגענו ליחידה מכל קצוות הארץ ולכל אחד מאיתנו השקפת עולם שונה

שרון ניר:  ביצענו כל משימה שניתנה לנו ונלחמנו יחד כתף אל כתף בכל הגזרות

שרון ניר:  השתתפנו במבצעים ובמלחמות

שרון ניר:  לצערנו, איבדנו גם חברים יקרים ואהובים – – – היום, כמו אז, אנחנו אוהבים את המדינה ושמים בצד את כל המחלוקות הפוליטיות כאשר מדובר במלחמה מול אויב

שרון ניר:  רצינו לומר בקול ברור: נתייצב לכל משימה שייתנו לנו

שרון ניר: " אנחנו אוהבים את צה"ל ואוהבים את המדינה

שרון ניר:  לוחמי יחידת אגוז, אתם הסמן הימני שלי

שרון ניר:  מי ייתן ותהיו הסמן הימני של כל המשרתים בצה"ל, במילואים ובסדיר

שרון ניר:      בצה"ל משרתים כולם – חילונים ודתיים, נשים וגברים, יהודים ולא יהודים, פריפריה ומרכז

שרון ניר:  מקום המדינה ועד היום הצבא היה ויישאר תמיד מקור הגאווה שלנו, של ילדינו ושל נכדינו

ישראל אייכלר: תודה רבה

שרון ניר: עוד 20 שניות, אדוני

ישראל אייכלר: משפט סיום

שרון ניר: ממשלת ישראל, תתעוררו

שרון ניר:  אולי לכבוד חג הפורים, תתחפשו ותנסו להראות כאילו אכפת לכם

שרון ניר:  ונהפוך הוא

שרון ניר:  המוחים הם לא אנרכיסטים, הם לא טרוריסטים

שרון ניר:  לא ייתכן שבשביל האינטרס הפוליטי שלכם תכפישו כל קבוצה שלא מתיישבת עם האג'נדה שלכם

שרון ניר:  הסגנון הנלוז שלכם רק מרחיק את טובי בנינו מכם ומהמדינה

שרון ניר:  תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר: הודעה למזכירת הכנסת

אלינור ימין: תודה

אלינור ימין:  ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת –     לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת: הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון מס' 4) (ביקורת שיפוטית בעניין תוקפו של חוק), מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 37) (מנגנון שבת למשאבת מים), התשפ"ג–2023, של חברי הכנסת יעקב אשר ומשה גפני

אלינור ימין:  תודה

ישראל אייכלר: תודה

ישראל אייכלר: חברת הכנסת נעמה לזימי, בבקשה

נעמה לזימי: כבוד יו"ר הכנסת, כנסת נכבדה, הממשלה הזאת לא פועלת מאהבת מרדכי אלא משנאת המן

נעמה לזימי:  לא תיקון וצדק היא רוצה אלא ריסוק וביטול החירויות והזכויות שלנו

נעמה לזימי:  הממשלה הזו החליטה לחסל לדור שלי את העתיד

נעמה לזימי:  לא רק שהיא לא מגדילה את שכר המינימום, לא רק שהיא לא בונה דיור בר-השגה, לא רק שהיא לא עושה באמת חינוך חינם מגיל לידה או מקצרת את שבוע העבודה או מאפשרת לנו, הצעירים והצעירות, לנשום – היא החליטה שצעירים וצעירות שגדלים פה יחיו במדינה אחרת, מדינה לא דמוקרטית, בלי כל אופק לשקט וביטחון, ענייה ונחשלת

נעמה לזימי:  מדינה שהייתה אבן שואבת להשקעה והתנדבות, מקור לגאווה ולתקומה, הופכת להיות זירת אירוע שיש לברוח ממנו, והממשלה רואה ויודעת וממשיכה להוביל עם שלם אל פי תהום

נעמה לזימי:  מדינה שנבנתה על עקרון שוויון ההזדמנויות, במקום לעמוד עליו ולהפוך אותו לממשי, היא משנה פניה למשטר נאמנות סקטוריאלי

נעמה לזימי:  מדינה ענייה, שנבנתה מכספי תרומות, עם תשתית רווחה אוניברסלית, הפכה למדינה עשירה, ומרוב גובה וניתוק לא רואה את מי שהיא מפילה ורומסת בדרך

נעמה לזימי:  ממשלה שמדברת בשם החלשים ביותר ועוסקת כל היום במנעמי השלטון, בתפקידים, בכבוד, במימון תפנוקים לעצמה, במימון המעונות הפרטיים של ראש הממשלה, מולטי-מיליונר ועתיר נכסים, בעוד אותה ממשלה ביטלה את חוק רן כהן, שהוא חוק זכויות הרכישה של דיירי הדיור הציבורי; בעוד אותה ממשלה מפנה דיירים בעוני ומצבי קצה אל הרחוב, לגור באוהל בפארק, אותה ממשלה שלא משאירה לדור שלי שום סיכוי לקורת גג בטוחה

נעמה לזימי:       המדינה שלנו, שהיא נס גדול מאוד, יוסדה פה עם זכות הצבעה לנשים, ומעגנת היום בחוק פגיעה בנשים ובזכויות שלהן; ממשלה שהחליטה לרמוס זכויות של נשים, של מיעוטים, של להט"בים ושל כל מי שלא עומד בקו השולט; מדינה שבה מערכת המשפט, שאותה יש לתקן, שהוקמה עם תשתית ההבנה של הסכמות רחבות למען כל חלקי המקום והבית הזה, נלקחה כבת ערובה של מבקשי רעתה, של מחריביה; מדינה ששואפת להילחם בשחיתות, אך נציגיה מבקשים להפוך את השחיתות לסמל סטטוס מנצנץ; מדינה דמוקרטית שמשנה פניה לדיקטטורה המבצרת את השררה של השלטון, שחטף את ערכיה ומחסל את יסודותיה

נעמה לזימי:      הממשלה הזו יוצאת נגד המושג "פרוגרס"

נעמה לזימי:  ומה זה פרוגרס? קדמה

נעמה לזימי:  קדמה זה רע? לאן הם רוצים להביא אותנו? להחזיר עבדות ילדים? שנשים לא יוכלו לעבוד? שלא יוכלו להיבחר לכנסת ולהצביע? שלילדות יהיה אסור ללמוד בבית הספר? שלבעל יהיה מותר לאנוס את אשתו? את זה הם תוקפים? חבורה של פרימיטיבים שמרנים הומופובים ושונאי נשים

נעמה לזימי:       אני מייצגת קול של דור שלא מוכן עוד להסתפק בפירורים, ובטח לא מוכן לוותר על הזכויות וההגנות שלו

נעמה לזימי:  אנחנו נלחמות ונלחמים את מלחמת השחרור שלנו, השחרור ממי שרוצים להחזיר אותנו אחורה, להפוך אותנו לחלשים, לדהויים, לכבויים וללא תקוות

נעמה לזימי:  אנחנו הדור שמבקש להחזיר את התקווה, לבנות פה חברת מופת שיודעת שאפשר לחיות פה כולנו יחד, חברה שבה חיים משותפים ברווחה ובכבוד הם ערך עליון

נעמה לזימי:        אז אני דווקא אומרת היום כאן, במקום הזה: אפשר וצריך אחרת

נעמה לזימי:  אפשר וצריך להילחם על דמות המקום הזה

נעמה לזימי:  אבל לא עושים את זה עם חצי דמוקרטיה או דיקטטורה מלאה

נעמה לזימי:  לא עושים את זה עם אצבע בעין ופוליטיקה שכל-כולה היא שנאה בשם מי שמבקשים לבצר את כוחם ואת השררה

נעמה לזימי:  עושים את זה עם אהבת ישראל; עושים את זה עם כל מי שרואים במקום הזה את הבית – הבית שבו צריכים לחיות יחד, בחיים משותפים, עם תקוות, עם חלומות, עם הגשמות, עם מקום שאפשר לשאת אליו עינינו ולהסתכל בגאווה על הבניין הזה שבנינו, על הארץ הזו, שהיא באמת נס גדול

נעמה לזימי:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת מירב כהן, בבקשה

מירב כהן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, הבנתי שרוטמן, לוין, נתניהו והשותפים השונים שלהם מוטרדים מכך שבג"ץ זה גוף של אליטות, שבעצם בג"ץ זה לא גוף שמגן על חלשים

מירב כהן:  לכאורה זו הסיבה העיקרית שבגללה הם החליטו לרוץ עם אותה הפיכה משטרית

מירב כהן:  אז האם זה נכון? זה באמת הטריד אותי

מירב כהן:  אולי הם צודקים ובג"ץ הולך תמיד עם החזקים? אז הלכתי ללמוד את הנושא קצת, להכיר את פסקי הדין של בג"ץ, וגיליתי שהם צדקו

מירב כהן:  תראו את כל הקבוצות הפריבילגיות האלה שבג"ץ העז להגן עליהן בפסקי הדין שלו

מירב כהן:  אתן לכם כמה דוגמאות: תושבי הפריפריה שלא קיבלו שירותי בריאות ראויים – תושבי הפריפריה הם הרי פריבילגים ידועים; תושבי עיירות פיתוח שהופלו בהקצאת קרקעות אל מול המושבים שממוקמים לידם – גם כן פריבילגים; כרמיאל, עכו וטבריה, שלא זכו להטבות מס למרות שיישובים עם קריטריונים דומים כן קיבלו הטבות מס; יישובי עוטף עזה, שלא זכו למיגון ראוי נגד טילים; חייל חרדי שלא זכה לאוכל כשר למהדרין בצבא – גם עליו בג"ץ הגן; בנות חרדיות מזרחיות שרצו להתקבל לסמינר והופלו לרעה רק בגלל המוצא שלהן – איפה ש"ס? על זה קמתם, לא? אז בג"ץ הגן גם עליהן; ילדים יוצאי אתיופיה מפתח תקווה שרצו ללמוד במוסדות חינוך מסוימים ולא קיבלו אותם – גם עליהם בג"ץ הגן; יוצאי אתיופיה ומזרחים שהמשטרה עיכבה ברחוב בלי שביצעו כל עבירה – גם עליהם בג"ץ הגן; תלמידי חינוך מיוחד שלא קיבלו הסעות לבית הספר; בעלי מוגבלויות שלא קיבלו סיוע במימון דירה; מבוגרים שלא התקבלו לעבודה רק בגלל הגיל שלהם – זה נקרא גילנות, והרבה ישראלים סובלים מזה, וגם עליהם בג"ץ הגן

מירב כהן:       הממשלה הזו רוצה לרסק את בג"ץ ממגוון שיקולים: אחד רוצה את זה כי הוא רוצה לבחור את השופטים שיכריעו בעניינים שלו – יש לו כתבי אישום, הוא רוצה שליטה מלאה בעסק; השני רוצה את זה כי הוא רוצה מדינת הלכה, זו האג'נדה שלו; השלישי רוצה את זה כי הוא רוצה לתת כספים רק לסקטור שלו, ומה לעשות? זה לא שוויוני, בג"ץ לא מרשה את זה, אז בואו נדרוס אותו

מירב כהן:  דבר אחד בטוח: אף אחד מהם, אבל אף אחד מהם, לא רוצה את ההפיכה הזו כדי להגן על החלשים, כי התוצאה תהיה ההפך הגמור, והעובדות, כפי ששמעתם, מוכיחות את זה

מירב כהן:  חייבים לעצור את ההפיכה המשטרית הזו עכשיו

מירב כהן:       עכשיו אני רוצה, ברשותכם, לספר לכם סיפור על שופטת

מירב כהן:  נקרא לה השופטת ג'

מירב כהן:  ג' גדלה בעכו להורים יוצאי מרוקו ובנתה את עצמה בעשר אצבעות

מירב כהן:  באמת, היא עבדה קשה

מירב כהן:  היא התקבלה ללימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים

מירב כהן:  היה לא קל להתקבל

מירב כהן:  לאחר שסיימה את התואר הלכה לעבוד כעורכת דין במשך עשור

מירב כהן:  בהמשך, בזכות הכישורים שלה והחריצות שלה, היא מונתה לשופטת בית משפט השלום בירושלים

מירב כהן:  אחר כך, היא עברה בהמשך לבית המשפט השלום בחיפה, והתקדמה עם השנים לבית המשפט המחוזי בירושלים

מירב כהן:  בין הפסיקות שלה בבית המשפט המחוזי יש אישור התובענה הייצוגית של ארגון קולך נגד תחנת הרדיו קול ברמה

מירב כהן:  התחנה הזו בעצם הפלתה נשים והייתה לה מדיניות סדורה שלא לאפשר לנשים להישמע בתוכניות הרדיו

מירב כהן:  אותה שופטת אמיצה הגנה עליהן

מירב כהן:  ג', או יותר נכון כבוד השופטת גילה כנפי שטייניץ, מונתה לתפקיד הזה של להיות שופטת בבית משפט העליון על ידי ממשלת השינוי בשנת 2022

מירב כהן:       יותר מ-15 שנים במצטבר מכהן בנימין נתניהו כראש ממשלה, הגבר האשכנזי הפריבילג, שעומד כבר רבע מאה בראש מפלגה שאף פעם, אבל אף פעם לא בחרה מזרחי שיעמוד בראשה

מירב כהן:  אותה ממשלה גם מעולם לא מינתה אישה מזרחית להיות שופטת בבית המשפט העליון

מירב כהן:  בממשלת השינוי שלנו לקח פחות משנה לעשות את זה, פחות משנה

מירב כהן:  אז כשאמסלם וריקלין וינון מגל מספרים לכם סיפורים על אפליה ועל השד העדתי בניסיון לייצר ספין שיסיט את השיח מההפיכה המשטרית, תזכירו להם בבקשה מי מדבר וממשיך לבחור באשכנזים ומי עושה באמת

מירב כהן:      אני רוצה לספר לכם על אירוע שקרה לי בשבוע שעבר

מירב כהן:  ביום חמישי האחרון קיימנו מפגש עם ארגוני החברה האזרחית שמקדמים את הזכויות של קהילת הלהט"ב

מירב כהן:  סיימתי את המפגש הזה עם תחושת מועקה גדולה מאוד

מירב כהן:  שמענו נתונים מאוד מאוד מטרידים מהשטח

מירב כהן:  שימו לב: בבתי הספר יש ירידה של כ-30% בהזמנת סדנאות לחינוך לסובלנות

מירב כהן:  אלה סדנאות שמסייעות לצוותי ההוראה לטפל ולסייע לילדים שנמצאים בתהליך של יציאה מהארון או שהם חווים תהליכי להט"בופוביה

מירב כהן:  זה קורה בכל המקומות – במגזר החילוני, במגזר הדתי; בכל המקומות

מירב כהן:  יש עלייה דרמטית בפניות על אלימות כלפי הקהילה, עלייה של למעלה מ-50% בתלונות על פגיעה בטרנסים; יש עלייה של פי שמונה בתלונות על אפליה בבתי עסק, וזה עוד לפני שחוק האפליה שהופיע בהסכמים הקואליציוניים חוקק בכלל

מירב כהן:  כפי שאמרה אחת מהנוכחות בדיון – אני לא אשכח את זה – היא אמרה: תקשיבו, זה כבר לא משנה אם אתם מחוקקים את חוק האפליה במתן שירותים או לא, בפועל אנשים כבר רואים בזה איתות והם רואים בעצם זה שזה מופיע בהסכמים קואליציוניים מתן לגיטימציה להפלות אנשים מקהילת הלהט"ב ולומר: אתה לא תקנה בחנות שלי, או: את לא תלוני בבית המלון שלי, ממש כך

מירב כהן:  סקר אקלים שנערך בקרב סטודנטים מקהילת הלהט"ב הראה שלמעלה מ-60% מהסטודנטים לא מעיזים לצאת מהארון באקדמיה כי הם פוחדים שיפגעו בהם, וזה למרות שבביתם הם כבר מחוץ לארון

מירב כהן:      הארגונים סיפרו על אין-סוף תביעות הטרלה שמגישים נגדם

מירב כהן:  סתם גוררים אותם לבתי משפט שוב ושוב ושוב בטענות משוללות כל בסיס רק כדי להתיש אותם ולגזול מזמנם

מירב כהן:  הם סיפרו על השתלטות של ארגון שנקרא "בוחרים במשפחה", שמקדם טיפולי המרה וערכים מאוד שמרניים, שפורס תאי סטודנטים בקמפוסים בכל רחבי הארץ ופשוט מטיל פחד ואימה על הסטודנטים שהם חלק מקהילת הלהט"ב

מירב כהן:  צריך להבין, המשמעות של המגמה המסוכנת הזו היא שיש אנשים רבים במדינת ישראל שנאלצים לחיות בשקר מתוך חשש שיפגעו בהם

מירב כהן:  לא הייתם רוצים שזה יהיה הילד או הילדה שלכם, נכון? מגיע לכל אחד במדינה הזו לחיות בשלום עם עצמו ולהיות נאהב, לאהוב ולהיות נאהב

מירב כהן:  המדינה שלנו פשוט נחטפה על ידי גורמים קיצוניים שרוצים כאן מדינת הלכה, ואנחנו נעשה הכול, אבל הכול, כדי להחזיר אותה לימים יפים יותר

מירב כהן:  אנחנו ניפגש ברחובות ונילחם ביחד על הצלת הדמוקרטיה שלנו

מירב כהן:      אני רוצה, ברשותכם, לעבור לנקודה הבאה

מירב כהן:  בתקשורת מדווחים זה שבועות מספר שמי שהכי חשוב לו שחוק פסקת ההתגברות יעבור כמה שיותר מהר זה לא שמחה רוטמן, חבר הכנסת רוטמן, שפועל מטעם פורום קהלת הקיצוני – ואני באמת ממליצה לכל מי שצופה בנו כרגע לעשות גוגל קטן על פורום קהלת, מי מממן אותם ומה האג'נדה שלהם – זה לא יריב לוין, שבאמת מטרת חייו היא ריסוק מערכת המשפט, אלא דווקא המפלגות החרדיות

מירב כהן:  ואני שואלת: למה דווקא פסקת ההתגברות כל כך חשובה למנהיגים החרדים? הרי מינוי שופטים פוליטיים ללא כל יכולת לפסול חוקי-יסוד זה כבר כביכול משיג את המטרה, לא? הרי זה כבר מפוצץ את בית המשפט העליון, כפי שייחל כאן בעבר חבר הכנסת יצחק פינדרוס – הוא אמר: צריך לפוצץ את בית המשפט – אז הינה, כבר לא יכולים לפסול חוקים, בוחרים את השופטים

מירב כהן:  למה, למה חייבים גם את העניין הזה של פסקת ההתגברות?      אז התשובה היא די ברורה – התשובה היא שהחרדים צריכים את התשלום שלהם פשוט במזומן, לא באשראי

מירב כהן:  כאן ועכשיו

מירב כהן:  הם לא יכולים לחכות עד שלוין ונתניהו ימנו שופטים שהם שפוטים או עסקנים כלשהם

מירב כהן:  הם לא יכולים והם לא רוצים, חלילה, שהשופטים הנוכחיים, שהם עדיין בתפקיד שלהם, יוכלו לפסול חוקים שבבסיסם יש אפליה

מירב כהן:  הם לא יכולים להמתין לזה, הם צריכים עכשיו את השינוי

מירב כהן:  עכשיו, הם יודעים ששופטים שנמצאים כרגע במערכת לא יאפשרו את זה

מירב כהן:  הרי כל שופט עם ערך בסיסי לדמוקרטיה, גם אם הוא שמרן וגם אם הוא ליברל, יפסול למשל השתמטות מוחלטת משירות צבאי

מירב כהן:  זה ברור

מירב כהן:  כל שופט שמייחס חשיבות כלשהי לשוויון, יהיה לו קשה והוא יקשה על החלטה של הכפלת התקציבים למערכת חינוך אדירה, מאוד מאוד גדולה, ללא פיקוח וללא לימודי ליבה

מירב כהן:  כל שופט שפועל על פי עקרון השוויון יעצור את הגדלת הקצבאות רק לאברכים ולתלמידי ישיבות שלא משרתים בצבא ולא עובדים, וזו כבר קבוצה מאוד מאוד גדולה – אנחנו מדברים על 150,000 איש, זה בגודל של צבא ההגנה לישראל, ואם אנחנו נמשיך להזרים לשם תקציבים זה רק ילך ויגדל

מירב כהן:  בזמן שלהם רוצים להגדיל את הקצבאות וסטודנטים לא מקבלים קצבאות – אז את זה מן הסתם בג"ץ לא יאשר, כי זה לא שוויוני

מירב כהן:  כל שופט שיודע את המשמעות של כבוד האדם וחירותו יפסול את הניסיונות האלה לייצר הפרדה בכפייה במרחב הציבורי בין גברים לנשים

מירב כהן:       אז פסקת ההתגברות הזו שעליה אנחנו כחברי כנסת נדרשים להצביע היא למעשה תשלום נוסף של נתניהו לחרדים

מירב כהן:  הוא נותן להם את זה והם בתמורה עוזרים לו עם המשפט שלו

מירב כהן:  ככה הוא יוכל לשלוט בשופטים שיכריעו בעניינו

מירב כהן:  זו השכבה השנייה של ההסכם, בעצם, בנוסף לתוספת המיליארדים שמשלמי המיסים מעבירים לטובת הנצחת העוני והאפליה

מירב כהן:  פסקת ההתגברות שהממשלה הנוכחית מקדמת היא בגדר יריקה בפרצופו של הציבור המשרת ומשלם המיסים בישראל, ואנחנו חייבים לעצור את זה

מירב כהן:  תודה רבה

ישראל אייכלר: חבר הכנסת יאסר חוג'יראת, בבקשה

יאסר חוג'יראת: כבוד יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, אני אתחיל בלאחל לבני דודינו בני יצחק חג פורים שמח

יאסר חוג'יראת:       אנחנו נמצאים – לקראת סוף חודש מרץ, תחילת אפריל, אצלנו המוסלמים אלה ימים מבורכים

יאסר חוג'יראת:  בעצם לקראת סוף מרץ אנחנו אמורים לקבל – המוסלמים אמורים לחגוג את תחילת הצום, חג הרמדאן, שער הרמדאן, היהודים יחגגו פסח, הנוצרים יחגגו פסחא, לכן אני אומר שזה הזמן לחשבון נפש אצל כולם

יאסר חוג'יראת:       המשותף הוא הרבה יותר מהשונה, בין כל אזרחי המדינה

יאסר חוג'יראת:  במקום הסתה, במקום התבטאויות קשות של שרים במשלה, כמו: אין דבר כזה טרור יהודי; את כפר חווארה צריך למחוק – המשפט הזה יצא, ולמרות שהייתה התנצלות, ברגע שמשפט כזה יוצא, קשה לתקן, התבטאות גזענית היוצרת רק שנאה בין פלסטינים ליהודים, בין ערבים ליהודים

יאסר חוג'יראת:  ההתבטאות, לו הייתה הפוכה, לו היה מנהיג ערבי, חבר כנסת ערבי, כל מנהיג מהחברה הערבית מתבטא בדבר כזה, אני בטוח שהיינו רואים תגובה אחרת מרשויות אכיפת חוק

יאסר חוג'יראת:      אנחנו נגד כל התבטאות כזאת מכל צד

יאסר חוג'יראת:  הגיע הזמן להראות את הטוב ביחסים של ערבים ויהודים

יאסר חוג'יראת:  הגיע הזמן להראות איך ערבים ויהודים חיים יחד בצורה טובה מאוד במקומות העבודה, גם במרחב הציבורי

יאסר חוג'יראת:  ביקרתי לא מזמן בבית חולים הצפון, שנקרא גם בית חולים פדה, פוריה – דוגמה ומופת לחיים משותפים

יאסר חוג'יראת:  כמעט מחצית מהעובדים הנמצאים הם מהחברה הערבית, בתוך בית החולים – יש עובדי אחזקה, יש אחים ואחיות, יש רופאים, יש גם מנהלי מחלקות

יאסר חוג'יראת:  זו דוגמה כמעט – בכל מקום עבודה שבו עובדים ערבים ויהודים

יאסר חוג'יראת:  תפקידנו כמנהיגים לחזק את מרקם היחסים בין אזרחי המדינה, ערבים ויהודים ועוד

יאסר חוג'יראת:       האקלים במדינה מלא מטען שלילי; אווירה לא טובה בתוך המדינה בין הפלסטינים לישראלים, בין ערבים ליהודים, בין שמאל לימין

יאסר חוג'יראת:  הגיע הזמן לנטרל את כל המטענים השליליים, להפוך אותם למטענים חיוביים

יאסר חוג'יראת:  באחריותה של הממשלה לשמור על הסטטוס קוו באל-אקצא כדי להבטיח שהרמדאן, חג הצום והפולחן הדתי, יעבור בשקט

יאסר חוג'יראת:  באחריותה של הממשלה להפסיק את מסע ההרס, הרס הבתים והרס היבולים בנגב, והגיע הזמן להידברות גם עם תושבי הנגב לפתרון כולל של כל הבעיות שנמצאות שם

יאסר חוג'יראת:  באחריותה של הממשלה לעצור קצת, להיכנס להידברות ולהגיע להסכמות המקובלות על כלל אזרחי המדינה גם ברפורמה המשפטית – בהפיכה המשפטית או ברפורמה המשפטית

יאסר חוג'יראת:  הגיע הזמן לקדם תהליך שלום, שרק הוא יכול להביא שקט לאזור, שקט לאזרחי המדינה וגם חיים טובים לפלסטינים

יאסר חוג'יראת:  אחריות צריך לבצע

יאסר חוג'יראת:      ברשותך, כבוד היושב-ראש, אעבור לערבית

יאסר חוג'יראת:  (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אנחנו לקראת חודש רמדאן המבורך – ימים מבורכים, חודש של פולחן וצום

יאסר חוג'יראת:  בימים אלו האווירה בין הפלסטינים לישראלים, בין הערבים ליהודים, טעונה

יאסר חוג'יראת:  אנחנו מבקשים מהממשלה לשמור על המצב הקיים באל-אקצא כדי לשמור על שלום המוסלמים בחודש הזה

יאסר חוג'יראת:  כמו כן, הגיע הזמן לעבוד ברצינות על סיום המאבק הפלסטיני–ישראלי, וזה אחריות הממשלה

יאסר חוג'יראת:  השכנת שלום הוגן בין הפלסטינים לישראלים, היא ורק היא יכולה להביא שלום לכל האנשים

יאסר חוג'יראת:  תודה

יאסר חוג'יראת: ) תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן

ישראל אייכלר:      חבר הכנסת אמסלם, שמת לב שאותם אנשים שאומרים שאם המדינה לא תהיה בדיוק כמו שהם רוצים, הם לא ישרתו במילואים ובצבא, ומדברים בכזה מין להט על זה שלא מכירים בלומדי תורה שהם תורמים משהו לעם ישראל, מדברים עליהם הכי גרוע

ישראל אייכלר:  הם באים בטענה: למה אתם לא באים איתנו? אולי בגלל שהם חושבים שהמדינה לא מתנהלת בדיוק כפי שהם רוצים? חשבת על זה? נדבר על זה

ישראל אייכלר:       חברת הכנסת סלימאן, שמונה דקות

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני יודעת שאנחנו דנים בדיון הזה בכל העניין של תיקון תקנון הכנסת שמטרתו העיקרית זה לדחות את המינויים בבתי המשפט עד שיתאפשר לקואליציה להעביר את השינויים בהרכב ועדת מינוי שופטים, ואז לעשות את המינויים שהקואליציה מעוניינת בהם

עאידה תומא סלימאן:  תראו, אנחנו הולכים לדבר כארבע שעות, וחוץ מזה היו שעות על גבי שעות בוועדה, ודנים בזה כאילו זה נושא שאפשר להציל את העולם אחרי שאנחנו מסיימים את הדיונים עליו

עאידה תומא סלימאן:  והרבה פעמים בימים האלה יש רגעים שאני שואלת את עצמי על מה אנחנו מבזבזים את הזמן ולמה הדברים שבאמת הם דיני נפשות לא מקבלים את תשומת הלב ואת הלהט ואת הדיבורים שצריכים לקבל, כמו המציאות שנתקלתי בה בבוקר, כאשר נסעתי עם משלחת סולידריות לבקר בחווארה היום בבוקר

עאידה תומא סלימאן:      להגיע לשם, כבוד היושב-ראש – דבר ראשון, חוץ מזה שאתה רואה הרס ואתה רואה מאות מכוניות שרופות ואתה רואה בתים שרופים: הריח; הריח, ריח השרפה הכה בי כל כך חזק, והחזיר אותי ליוני 2015, כאשר לצערי הרב הלכתי לבקר בדומא וביקרתי בבית של משפחת דוואבשה, איפה שנשרפו האבא והאימא והילדים ממשפחת דוואבשה, גם כן על ידי מתנחלים

עאידה תומא סלימאן:  זה היה אותו ריח

עאידה תומא סלימאן:  בדומא זה היה עוד יותר חזק, כי לצערי הרב זה היה ריח של לא רק של שרפת בית אלא שרפת אנשים, ומזלנו שבחווארה לא היו אנשים שנשרפו

ישראל אייכלר: ראית בחווארה אולי, חברת הכנסת סלימאן, גם את הדם של שני האחים שנרצחו שם?     

עאידה תומא סלימאן: מה?     

ישראל אייכלר: האם גם ראית שם את הדם של האחים שנרצחו שם?     

עאידה תומא סלימאן: לא ראיתי את הדם, ואף אחד לא הראה לי את הדם, אבל אני יודעת דבר אחד – אני ראיתי את אום עיסא, קשישה – – –     

דוד אמסלם: רצית לראות?     

עאידה תומא סלימאן: זאת לא תחרות

דוד אמסלם: שאלתי אם רצית לראות את הדם – – –     

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה לראות דם

עאידה תומא סלימאן:  אני לא רוצה לראות שרפות

דוד אמסלם: שני אחים נרצחו

דוד אמסלם:  לא, אבל תדברי על הכול

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה לראות קשישה בת 75 – –      

דוד אמסלם: גם אני לא רוצה

עאידה תומא סלימאן: – – שהייתה לבד בבית

עאידה תומא סלימאן:  על מה אתה מגן עכשיו?      

דוד אמסלם: את צודקת

דוד אמסלם:  לא

דוד אמסלם:  לא מגן

עאידה תומא סלימאן: כבוד השר, על מה אתה מתווכח איתי, על העובדה שאנשים הלכו ושרפו בתים שהיו בתוכם ילדים? על מי אתה מגן?      

דוד אמסלם: זה דבר שצריך לגנות אותו

עאידה תומא סלימאן: למה מה שאני אומרת צריך לעצבן אותך?     

דוד אמסלם: לא לעצבן, בכלל לא

דוד אמסלם:  אני חושב שמה שהם עשו זה דבר חמור מאוד

דוד אמסלם:  צריך למצוא גם את האנשים האלה ולמצות איתם את הדין

דוד אמסלם:  אני שואל, אם כבר הגעת לחווארה, אם ראית גם ושאלת לגבי שני האחים שנרצחו צעירים

דוד אמסלם:  אני שואל

דוד אמסלם:  זה כואב

עאידה תומא סלימאן: אני נסעתי לחווארה כדי לראות אזרחים ששרפו להם את הבתים

דוד אמסלם: אני שואל

דוד אמסלם:  את אזרחית מדינת ישראל

דוד אמסלם:  או שאת רואה רק דבר אחד

דוד אמסלם:  אנחנו רואים את הכול

דוד אמסלם:  את רואה רק דבר אחד

עאידה תומא סלימאן: תן לי להשלים את זעקתם של אנשים בחווארה

עאידה תומא סלימאן:  אתה אף פעם לא תעלה על הדוכן הזה את צעקתה של אום עיסא, בת 75, ששרפו לה את הבית, והייתה בגפה שמה

עאידה תומא סלימאן:  אתה לא תעלה על הדוכן הזה להשמיע, אז תן לי להשמיע את זעקתה של בת 75 שהייתה 48 שעות בתוך הבית שלה, נעולה בתוך הבית שלה כי שרפו לה את הכניסה, כי עמדו מחוץ לבית

עאידה תומא סלימאן:  אתה יודע מה זעזע אותי גם כן? שהגיעו מתנחלים צעירים, עמדו ועשו סלפי עם הבית שנשרף

עאידה תומא סלימאן:  אני ראיתי את התמונות האלה – עשו סלפי ורקדו מתחת לבית

עאידה תומא סלימאן:  אלה לא בני אדם, אלה לא בני אדם, ואתה צריך גם כן להוקיע אותם

דוד אמסלם: אני מסכים איתך

עאידה תומא סלימאן: אתה לא גינית את זה ולא נתת דקה מזמנך מעל הדוכן לדבר על זה

דוד אמסלם: למה את אומרת שאני לא אומר את זה?     

עאידה תומא סלימאן: אתה ידוע, כבוד השר – –      

דוד אמסלם: למה את אומרת שאני לא מגנה את זה?     

עאידה תומא סלימאן: – – שאתה מדבר שעות על גבי שעות

עאידה תומא סלימאן:  עלית ודיברת על זה? לא

דוד אמסלם: עוד לא נתנו לי זכות דיבור – – – אבל אני שאלתי שאלה אחרת

עאידה תומא סלימאן: מתוך המאות שהשתתפו בפוגרום הזה נעצרו שבעה אנשים ושוחררו

עאידה תומא סלימאן:  מאות – לא הצלחתם? אתה יודע מה מספרת לי אום עיסא? אום עיסא בת 75, ריבונו של עולם, כמו שאומרים

עאידה תומא סלימאן:  היא אומרת לי: כשהתחיל להישרף הבית והעשן התחיל להגיע לתוך הבית, יצאתי למרפסת כדי לשאוף אוויר, לא להיחנק

עאידה תומא סלימאן:  התחילו לזרוק עליי אבנים

עאידה תומא סלימאן:  אני מזמינה אותך להיכנס לטוויטר שלי ולראות את האבנים ולראות את הזכוכית שניפצו לה

עאידה תומא סלימאן:  ומה? הצבא שעמד לידם, אתה יודע מה עשו? ירו רימוני גז ורימוני עשן לתוך הבית, מעל לראשה של בת 75

עאידה תומא סלימאן:  למה? שמישהו יסביר לי

עאידה תומא סלימאן:  פחדו שמישהי בת 75 תתנפל על קבוצות המתנחלים שהיו מתחת לבית שלה ושרפו לה את הבית? מה עשה הצבא? אתם ראיתם את הסרטונים שכשהם שורפים את הכפר הם מחלקים מרק לחיילים והחיילים מודים להם? איפה זה מתקיים? למה זה לא גורם לכם לבוא ולצעוק? דווקא להשתמש בלהבעיר אש ולשרוף אנשים ובתים? דווקא זה? חשבתי שהרגישות אצלכם דווקא מהנושא של שרפות תהיה פי מאה ופי אלף יותר מאצלי

דוד אמסלם: חברת הכנסת עאידה – – –     

ישראל אייכלר: היא מסיימת כבר

ישראל אייכלר:  תן לה לסיים

עאידה תומא סלימאן: זה בושה

עאידה תומא סלימאן:  היום אני חוזרת משם ואני אומרת לכם – –      

דוד אמסלם: אנחנו מסכימים עם כל – – –      

עאידה תומא סלימאן: – – הסכנה עדיין קיימת

עאידה תומא סלימאן:  עוד יומיים תחגגו – –     

דוד אמסלם: רק שאלנו דבר אחד – – –     

עאידה תומא סלימאן: – – ושזה יהיה החג הכי בטוח והכי שמח, פורים שמגיע

עאידה תומא סלימאן:  אבל תזכרו טוב מאוד שבכל שנה המתנחלים בחברון חוגגים בזה שהם מבצעים פעולות אלימות ופוגרומים בחברון

עאידה תומא סלימאן:  תיזהרו, אל תגידו לא ידענו

עאידה תומא סלימאן:  אני חושבת שצריך להתכונן

עאידה תומא סלימאן:  כבר חודש אומרים שצריך להתכונן לרמדאן כאילו רמדאן זה חודש הטרור ורוצים לעשות לזה שיימינג, כאשר זה חודש של צום ושל תפילה

עאידה תומא סלימאן:  אז תראו מה קורה בחגיגות של פורים בחברון ותתכוננו לזה, אפילו תקיימו דיון אחד על צעדת ריקוד הדגלים ומה היא יכולה להתסיס

עאידה תומא סלימאן:  על זה צריך לקיים דיונים

ישראל אייכלר: תודה רבה לחברת הכנסת תומא סלימאן

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת עופר כסיף

דוד אמסלם: אנחנו רק שאלנו אותך שאלה אחת

דוד אמסלם:  אני מסכים עם כל הגינויים, אל תדאגי, אנחנו רואים את זה כמוך

דוד אמסלם:  אנחנו רק שאלנו אם שני הבחורים שנרצחו – הלכת לראות גם איפה הם? אולי גם לנחם את המשפחה שלהם?     

עאידה תומא סלימאן: – – –      

דוד אמסלם: את רואה רק בעין אחת

דוד אמסלם:  בעין השנייה את לא רואה

עאידה תומא סלימאן: – – –     

דוד אמסלם: הלכת לנחם אותם?     

עאידה תומא סלימאן: יש לי עמדה – – –      

דוד אמסלם: אני רק שואל

דוד אמסלם:  את מבינה את הצביעות של הדברים שלך?         

ישראל אייכלר: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות הוועדה המיוחדת לצמצום פערים חברתיים בפריפריה בעקבות דיון בהצעה דחופה לסדר-היום של חברי הכנסת ארז מלול וואליד אלהואשלה בנושא: סגירת סניפי הדואר בפריפריה החברתית והגיאוגרפית

אלינור ימין:  תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

עופר כסיף: כבוד היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח ולברך את מאות אלפי המפגינים ששטפו אמש את רחובות וכיכרות המדינה בתל אביב, בחיפה, בירושלים, בבאר שבע, במרכז, בפריפריה, בצפון ובדרום, כאן ובכל מקום

עופר כסיף:  למרות האלימות המשטרתית, למרות הנחיות ישירות של צר הביזיון הלאומני להפעיל עליהם עוד ועוד אלימות, למרות המכת"זיות והגדרות, למרות האיומים במעצר ובהתקפות שמגיעים מהדייר המוגן בבית ראש הממשלה, המפגינים מוכיחים, שבוע אחרי שבוע, שלא יסכימו לחיות בדיקטטורה

עופר כסיף:       השינוי בתקנון שעליו נקראנו להצביע כאן היום בעצם מבקש לתת משנה כוח להפיכה המשטרית הדיקטטורית שמוליכה הקואליציה כבר מהכנסת הזאת ממש

עופר כסיף:  שימו לב לטירוף אורווליאני שבדברי ההסבר להצעת החוק

עופר כסיף:  כך כתוב בדברי ההסבר להצעת החוק: באופן זה, כל החלטה שוועדת החוקה תקבל, לרבות בעניין התחולה, תהיה ביחס למצב שבו הליך בחירות הנציגים טרם החל, ומשכך לא יהיה בהחלטתה משום שינוי של כללי המשחק, שכן הליך בחירת הנציגים טרם החל

עופר כסיף:  מדובר בטקסט שאפילו ג'ורג' אורוול בכבודו ובעצמו היה מובך מרמת האבסורד שבו

עופר כסיף:      התקנון מחייב את הכנסת לבחור את נציגיה בוועדה לבחירת שופטים בתוך ארבעה חודשים מתחילת כהונתה, אז באה הקואליציה ונותנת לעצמה הארכה בשלושה חודשים נוספים, כדי להבטיח שגם הבחירה הזאת תיעשה כבר בחוקי הדיקטטורה החדשים, ולזה קוראים "לא לשנות את כללי המשחק"

עופר כסיף:  רמה כזאת של ביזוי השפה והמילה הכתובה על מנת להצדיק כל מאווה הזוי ופסול של השלטון היא באמת חריגה מיוחדת

עופר כסיף:       כנגד הדיקטטורה המתהווה לא די עוד בהפגנות מנומסות

עופר כסיף:  חובה עלינו לפעול במסגרת מרי אזרחי נחוש ובלתי אלים כדי לעצור את הדיקטטורה האלימה הקמה עלינו לכלותנו

עופר כסיף:  השבוע האחרון חשף בבהירות רבה את הקשר הגורדי הזה, הבלתי-ניתן להתרה, בין המחאה נגד הדיקטטורה למאבק נגד הכיבוש ואת העובדה שהאחד לא יוכל להצליח בלי הצלחתו של האחר

עופר כסיף:  בזמן שתחת הקריאה לנקמה יהודית פרעו מיליציות הטרור של המתנחלים במשך שעות בחווארה ללא תגובה צבאית או משטרתית

עופר כסיף:  דווקא במפגינים שלווים הנלחמים נגד הפשיזם הדיקטטורי שיסתה הממשלה כוחות משטרה, מכת"זיות, פרשים ועוד

עופר כסיף:  האלימות של הימין הקיצוני בראשות המתנחלים הפכה למעשה ללחם חוקה של ממשלת הדיקטטורה

עופר כסיף:  "איפה הייתם בחווארה?" הייתה הקריאה שהדהדה בכל מחאה השבוע, ובעיקר בהפגנות מול תחנות המשטרה, בסולידריות עם העצורים

עופר כסיף:  אני ביקרתי באחת מהן, במחאה ספונטנית שהתארגנה מול תחנת המשטרה מרחב ירקון, וראיתי שם לא פורעי חוק אלא אנשים מודאגים באמת, אזרחים החרדים לעתידם, ובצדק

עופר כסיף:  בין המפגינים רבים הם הנאמנים לשלטון החוק – לחוק המבטיח זכויות אדם, המבטיח את חירות ההפגנה, המבטיח שוויון אמיתי בין אדם לרעהו, שוויון לכולם – ואלה מבינים ואומרים בקול גדול: אין כזה דבר דמוקרטיה עם כיבוש

עופר כסיף:       ואז, ביום שישי, כשמשלחת של פעילי שלום יהודים ביקשה לבקר בחווארה ולעמוד שכם אל שכם עם הקורבנות הפלסטינים, נשלחו גדודי כובשים למנוע זאת מהם תוך ירי רימוני הלם, אלימות קשה ועוד ועוד מעצרים

עופר כסיף:  כל זאת בזמן שהמתנחבלים ממשיכים לנסוע באין מפריע בכביש הסמוך

עופר כסיף:  כמובן שאיש מקואליציית ההפיכה לא ראה לנכון אפילו לפנות לכפר שנפגע בפוגרום, להתנצל על הבתים שהוצתו על יושביהם, לבקש סליחה על החנויות והרכבים שנשרפו, להכות על חטאי הקנאה והקנאות, ודאי שלא להציע סיוע

עופר כסיף:  ואם לא די בפשע האדישות, הרי שהיו גם שהוסיפו את חטא השנאה וחגגו את התופת, קראו ליותר אש, יותר הרג ויותר הרס, ואף למחיקת הכפר כולו – בדומה לדברים שנעשו במקומות אחרים ובימים אחרים, והמבין יבין

עופר כסיף:      אנחנו בסיעת חד"ש-תע"ל הגענו היום לחווארה ביוזמת ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל

עופר כסיף:  נמשיך להגיע, בסולידריות, לכל מקום שיסבול מנחת זרועה של הממשלה הרעה הזאת

עופר כסיף:       באותו יום שישי, גם בשיח' ג'ראח קיבלנו תזכורת כואבת לכך שיש בארץ הזאת חוק אחד למתנחלים פורעים וחוק אחד לפלסטינים; חוק אחד לפוגרומצ'יקים גזענים וחוק אחר לפעילי סולידריות נגד הכיבוש

עופר כסיף:  בהפגנה השבועית נגד הגירוש בשיח' ג'ראח, כחלק מהעמקת הכיבוש של ירושלים המזרחית בכללותה, הפעילה המשטרה ירי בואש, פלוגות פרשים ואלימות חסרת מעצורים

עופר כסיף:  כך נראית דיקטטורה, שבה אכיפת החוק היא פוליטית, שבה יש מעמד של שווים יותר ושווים פחות, שבה גזע האדונים מפעיל אלימות שלטונית בשביל לשמר את עליונותו

עופר כסיף:  זוהי המציאות בשטחים הכבושים, שאותה מבקשים סמוטריץ', בן גביר ולוין ליישם גם בתוך הקו הירוק; זו המציאות שאותה כנופיית הפורעים בחליפות השרד מעודדים ומאדירים

עופר כסיף:      מעל כולם עומד ומשקיף ראש הממשלה, הנאשם הסדרתי בנימין נתניהו

עופר כסיף:  הוא ממשיך בהסתה ונותן דרור לשופרות להדהד את מסרי הרעל והשקרים

עופר כסיף:  הוא העז להשוות בין הפורעים, הפוגרומצ'יקים, הטרוריסטים ששרפו את חווארה, למפגינים דמוקרטים

עופר כסיף:  כבמאי הוליוודי הוא פעל לייצר שוט, סצנה אחר סצנה של אנרכיה, כביכול, בשביל להצדיק את אלימות המשטרה

עופר כסיף:      אסור לקחת את החוק לידיים, הוא אמר? אך מהו החוק שלקחו פורעי חווארה לידיהם? חוק מוות לערבים, שהוא סוג של חוק טבע במשטר הכיבוש העריץ? לא את החוק הם לקחו לידיהם, אלא את הלפידים והנפט, את הרצחנות ואת פשעי הכיבוש

ישראל אייכלר: תודה רבה

עופר כסיף: מנגד, המפגינים הדמוקרטים לא לוקחים את החוק לידיים, אלא מממשים חירות דמוקרטית בסיסית: חופש המחאה

ישראל אייכלר: תודה

עופר כסיף: אני מסיים

עופר כסיף:       אבל מי שלוקחת את החוק לידיה יותר מכולם והופכת אותו לעיסה רקובה שתתאים לכל רצון או גחמה נלוזה היא הממשלה עצמה, העומד בראשה ועושי דברו

עופר כסיף:  מולם ניאבק ונילחם – לא באלימות אך בנחישות

עופר כסיף:  לא נוותר לכם, ובסופו של דבר גם נביס אתכם

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  למצור שעשו על אשת ראש הממשלה בתל אביב אתה גם קורא דמוקרטיה, נכון?      

עופר כסיף: לא היה שום מצור

ישראל אייכלר: אה, לא

עופר כסיף: זה הכול ספין

עופר כסיף:  תפסיקו

עופר כסיף:  איזה מצור? איזה מצור?      

דוד אמסלם: – – – זה לא אמיתי

ישראל אייכלר: עופר, עופר, תודה רבה

ישראל אייכלר:  לא, לא, עופר, לא שאלתי אותך כדי שתענה לי

עופר כסיף: תודה רבה

דוד אמסלם: אלה לא היו אנשים אמיתיים, אלה היו קרטונים

ישראל אייכלר: חבר הכנסת עידן רול, בבקשה

דוד אמסלם: הם שמו קרטונים שם

עופר כסיף: לא, הקרטון היה בתוך המספרה

דוד אמסלם: לא, זה קרטונים

דוד אמסלם:  עשו כל האלה, ההייטקיסטים, עשו קרטונים, ייצרו במחשב

עידן רול: נשמע לי שאתה קצת רגיש, אמסלם, אולי כי לא היית מתקבל לעבוד בהייטק בחיים, זה נשמע שזה קצת יושב עליך

עידן רול:  אתה לא פה על תקן שר, נכון? אתה עוד לא שר? אתה ממשיך לצרוח בתור חבר כנסת, עוד לא בתור שר

דוד אמסלם: בסדר גמור

דוד אמסלם:  אתה מתרגש שהפסקת – – – במסיבות בעולם – – –     

עידן רול: לא, אני רק מוודא אם אתה שר תורן או שאתה קשקשן תורן

דוד אמסלם: – – – מסיבות בעולם על חשבון מדינת ישראל, זה מה שעשית

עידן רול: אני רק מוודא אם אתה שר תורן או קשקשן תורן

דוד אמסלם: מעולם לא עשית שום דבר מועיל פה בכנסת

עידן רול: אתה יודע שאני קורא לך – מה עשית, אגב, בקריירה שלך עד היום? עשית אשכרה משהו למען המדינה?     

דוד אמסלם: קצת יותר ממך

עידן רול: בוא תגיד

עידן רול:  אי פעם

דוד אמסלם: קצת יותר ממך

דוד אמסלם:  תאמין לי, קצת יותר ממך

עידן רול: מעניין

עידן רול:  לא נתקלתי באף אחד שאומר: אמסלם עשה, אמסלם חוקק, אמסלם סידר

עידן רול:  אתה יודע, אתה שר השנאה – –      

דוד אמסלם: בוודאי

דוד אמסלם:  רק תיכנס, דרך אגב

עידן רול: – – ואתה לא שר עכשיו, אז למה? סתם ח"כ שונא?     

דוד אמסלם: תיכנס לכנסת, תבדוק – – –     

עידן רול: סתם ח"כ שונא זה לא – – –     

דוד אמסלם: תבדוק מה עשינו

ישראל אייכלר: סליחה

ישראל אייכלר:  כשאתה אומר לחבר כנסת שלעולם הוא לא היה מתקבל בהייטק, אין בזה נימה של גזענות?      

עידן רול: קודם כול, לא, ולא נראה לי שאתה מבין מה זה גזענות, אז אולי אני אפתח מילון

ישראל אייכלר: אז אני מודיע שזה גזענות

עידן רול: אז אני מודיע לך שאתה מדבר שטויות

ישראל אייכלר: זו ממש גזענות – –     

דוד אמסלם: – – –     

ישראל אייכלר: – – להגיד לחבר הכנסת אמסלם – – –     

עידן רול: אתה מדבר שטויות

ישראל אייכלר: – – – זה היה דברי הפתיחה שלך

דוד אמסלם: והוא עוד היה סגן שר החוץ

עידן רול: אני אחזור עליה שוב, אדוני היושב-ראש – –      

ישראל אייכלר: תחזור

ישראל אייכלר:  תחזור

עידן רול: – – ואתה לא תתערב לי בדברים

ישראל אייכלר: לא, אני רוצה שתחזור כדי שכל הצופים יראו מה שאתה אמרת על חבר הכנסת אמסלם

דוד אמסלם: הוא – – – בכל המסיבות בעולם

עידן רול: אין בעיה

עידן רול:  קודם כול, אני אגיד לאדוני היושב-ראש – –     

דוד אמסלם: הוא הסתובב בכל המסיבות בעולם, על חשבון משלם המיסים – –     

עידן רול: – – שהוא לא יודע מה זה גזענות

עידן רול:  אולי אני אפתח שנייה מילון

דוד אמסלם: – – והוא סיפר לנו שהוא עובד

דוד אמסלם:  אתה מבין?     

עידן רול: אין לי עליי טלפון, אבל ניכר שאדוני היושב-ראש לא יודע מה זה גזענות, והוא מפזר מילים סתם

דוד אמסלם: התעופף בכל המסיבות בעולם על חשבון מדינת ישראל – –     

עידן רול: אתה, אמסלם, התשובה שלי – כדאי שתקשיב גם – – –     

דוד אמסלם: – – וסיפר לנו שהוא עובד

עידן רול: התשובה שלי הייתה, אחרי שהוא זלזל ואמר: איכס, ההייטקיסטים עשו קרטונים ועשו זה – נשמע שזה יושב לו על משהו

דוד אמסלם: לא אמרתי – – –     

עידן רול: ולא

עידן רול:  יש מלא מזרחים בהייטק, לא אמרתי לאמסלם שהוא לא היה מתקבל להייטק כי הוא מזרחי – אל תכניס לי מילים לפה; הגזענות היא אצלך בראש – אלא אמרתי לו שהוא לא היה מתקבל כי אנשים שמתנהגים ככה, מזלזלים בכל דבר, וכל דבר שהוא טיפה חדשני או משקיעים בו זה נראה להם נלעג, ככה זה גם נראה

עידן רול:  אני, מאיפה שאני מגיע בהייטק, אני לא חושב שהשפה של אמסלם והזלזול שלו בכל דבר היה מתחבר לאנשים כל כך טוב, לא כי הוא מזרחי – יש מלא מזרחים

עידן רול:  אגב, גם חרדים בהייטק; כולם יש בהייטק

דוד אמסלם: אנחנו לא מתחברים – – –     

ישראל אייכלר: אני לא אמרתי את המילה "מזרחי"

עידן רול: אמרת גזענות, אז על מה גזענות?      

ישראל אייכלר: הגזענות על אמסלם, כן

עידן רול: על מה? על מה? אז בוא תסביר לי

עידן רול:  אז על מה הגזענות? על זה שהוא חבר כנסת?     

ישראל אייכלר: אני לא רוצה להרחיב, כי אני יושב פה כסגן יושב-ראש

עידן רול: לא

עידן רול:  בוא תרחיב, אתה התערבת

ישראל אייכלר: אבל את ההערה הזאת הייתי חייב לומר, כי זה לא יכול להיות – –     

דוד אמסלם: מה הפלא – – –     

עידן רול: זו הייתה הערה מיותרת

ישראל אייכלר: – – שחבר כנסת יגיד לחבר כנסת אחר – –   

עידן רול: זו הייתה הערה מיותרת

ישראל אייכלר: – – אתה בחיים לא היית מתקבל להייטק

עידן רול: לא, בוא תסביר לי אם זה לא הגזענות – –     

ישראל אייכלר: הצופה כבר רואה את זה

עידן רול: – – אם אתה לא אומר ביחס לעדה – –     

ישראל אייכלר: כל צופה רואה את זה

דוד אמסלם: שחצן ומתנשא – – –     

עידן רול: – – אם אתה לא אומר ביחס לעדה, אז על מה יכול להיות עוד גזענות, אני מנסה להבין

דוד אמסלם: – – –     

ישראל אייכלר: תסביר לו, אמסלם

עידן רול: אני מסתכל על אמסלם

עידן רול:  על מה?      

ישראל אייכלר: תסביר לו

דוד אמסלם: אני לא רוצה להעמיד את היכולות שלי מול שלך – –     

עידן רול: אגב, אני נשוי לגבר מזרחי, אני לא צריך שתלמד אותי שום דבר

דוד אמסלם: – – אבל דבר אחד ברור: הבוס שלך – 12 שנות לימוד – –     

עידן רול: אני כנראה נמצא קצת יותר באחדות העם ממך

דוד אמסלם: – – רק סיים, ושירת בבמחנה

עידן רול: לענייננו

דבורה ביטון: לא משנה, ועדיין הוא מבריק

דוד אמסלם: זה הבוס שלך

עידן רול: כנסת נכבדה, יותר ופחות – –      

דוד אמסלם: זה שהביא אותך לפה, עשה אותך סגן שר החוץ, וטיילת על חשבון מדינת ישראל בכל מדינות העולם ועשית רק מסיבות – –     

עידן רול: – – הבאתי איתי שתי ערמות של מכתבים

דוד אמסלם: – – וסיפרת לנו שאתה עובד בשירות החוץ

עידן רול: הבאתי איתי שתי ערמות של מכתבים

דוד אמסלם: אתה מבין?      

עידן רול: אחת, אתם יכולים לראות, היא ערמה עבה למדי, ערמה מכובדת; השנייה, ערמה קצת דרדלה, כמה מסמכים בודדים

עידן רול:  בערמה הזאת הגדולה יש את כל המכתבים שבעצם מתנגדים להפיכה המשטרית

עידן רול:  אתם יכולים להבין שבערמה הזאת עם השניים-שלושה דפים זה אלה שהם בעד ההפיכה המשטרית

עידן רול:  יש עוד כנראה שמתנגדים להפיכה המשטרית, אבל אתם יודעים, זה מה שהצלחתי לקושש, פשוט מכתבים מגיעים כל כמה שעות

עידן רול:       בואו נתחיל לעבור

עידן רול:  זה מכתב מלוחמי המילואים של 669: ללא הידברות לא נתייצב לשירות; מכתב בוגרי 8200; מכתב האומנים נגד הרפורמה המשפטית; מכתב האונקולוגים לנתניהו; מכתב לוחמי אנטבה נגד ראש הממשלה נתניהו: מקריב במודע את ישראל למען האינטרסים שלך

עידן רול:  האמת, לא יכולתי לנסח את זה יותר פשוט ויותר מדויק ממה שהם ניסחו

דוד אמסלם: – – – את המכתבים שהוא מקריא

דוד אמסלם:  סגן השר המהולל

עידן רול: 318 בוגרי המכינה של שיקלי – –      

דוד אמסלם: – – – כל המסיבות בעולם – – –     

עידן רול: – – נגד השר: עמיחי שאנחנו מכירים לא היה נותן לזה יד; מכתב בכירי מערכת הבריאות: חזית נוספת, בכירי מערכת הבריאות מצטרפים למחאה נגד הרפורמה המשפטית; מכתב בכירי המשק: הגיע הזמן להידברות ופשרה בנוגע לרפורמה המשפטית; מאות גמלאי המוסד בעצומה לממשלה: אנו נחרדים מתהליך החקיקה המזורז והבלתי-נשלט

עידן רול:  הוא נשלט, על ידי יריב לוין, פשוט לא על ידי ראש הממשלה

עידן רול:  מכתב יוצאי יחידת דובדבן: יוצאי דובדבן פרסמו מכתב הקורא לעצירת חקיקת המהפכה המשפטית ולגבש הסכמה רחבה; על פי הסקרים, גם הרבה מצביעי ליכוד היו רוצים לראות הידברות והסכמה רחבה

משה סעדה: גם אנחנו רוצים לראות הידברות, אבל צריך שני צדדים

עידן רול: האו"ם קוראים לישראל לעצור את ההפיכה המשטרית

משה סעדה: אי-אפשר עם עצמך לנהל שיח

דבורה ביטון: סעדה, אל תפריע

משה סעדה: מה שלומך?      

דבורה ביטון: – – –     

עידן רול: קבוצה של דיקנים וראשי חוגים נגד הרפורמה: השפעות הרסניות

עידן רול:  קבוצה של כ-550 דיקנים, ראשי בתי ספר, ראשי מחלקות וחוגים, פרסמו מכתב הקורא לממשלה לעצור את החקיקה, מוחים על ההתעלמות המופגנת של הממשלה מהמלצות המומחים

עידן רול:  הארגון היהודי הגדול ביותר בארצות הברית: לשינוי הדרמטי יהיו השלכות מרחיקות לכת בצפון אמריקה

עידן רול:  ארגון הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה – מי שמכיר, זה ארגון שנמנע עד היום כמעט מכל אמירה על נושאי פנים של ישראל, באמת, כל מילה שם מדודה – הארגון הזה מזהיר במכתב לראש הממשלה מפני השלכות הרפורמה המשפטית וקורא לאמץ באופן מלא את ההצעה של הנשיא הרצוג

עידן רול:  זוכי פרסי נובל ובכירים בקרן המטבע, 55 כלכלנים מובילים, הצטרפו למחאה נגד המהפכה המשפטית – –     

חנוך דב מילביצקי: יש אחד אומן – – –     

עידן רול: – – וזה כולל 11 זוכי פרס נובל לכלכלה

חנוך דב מילביצקי: תציין את ישראל אומן, הוא נגד המהפכה שלכם

עידן רול: חברי קונגרס לביידן

עידן רול:  אגב, יש כבר חברי קונגרס וסנאטורים גם מהמפלגה הדמוקרטית וגם מהמפלגה הרפובליקנית

חנוך דב מילביצקי: אתם עובדים קשה בחו"ל

עידן רול: אגב, זה הדבר היחיד שאפשר לומר טוב על נתניהו בקדנציה הזאת

חנוך דב מילביצקי: אין מדינה שלא פספסתם עם הפעילות BDS שלכם

חנוך דב מילביצקי:  אין

חנוך דב מילביצקי:  לא מפספסים מדינה אחת

עידן רול: הדבר היחידי שאפשר להגיד טוב על נתניהו בקדנציה הזאת – שאחרי שהוא הרס את היחסים הבי-פרטיזניים עם ארצות הברית, עכשיו גם הדמוקרטים וגם הרפובליקנים מתנגדים להפיכה המשטרית שלו

עידן רול:  אז אפשר לומר שהוא לפחות החזיר את ישראל להיות עוד פעם נושא בי-פרטיזני

עידן רול:       מכתב הטייסים לשר החינוך: מתביישים בך, אתה נותן יד לפגיעה בדמוקרטיה

עידן רול:  כ-350 טייסים בחיל האוויר בעבר ובהווה חתמו על פנייה אישית לשר החינוך יואב קיש שבה כתבו: אנו מתביישים בכך שמי שגדל וצמח בחיל האוויר הישראלי נותן יד ולוקח חלק בהליך הרסני ובפגיעה בדמוקרטיה הישראלית

עידן רול:       אני אמשיך, יש לי עוד הרבה, אני לא יודע אם אני אספיק: מכתב הטייסים לצמרת המשפטית של ישראל; בוגרי יחידה נוספת במודיעין; מילואימניקים ביחידת הסייבר; מאות כלכלנים ישראלים מזהירים את נתניהו – לדעתי זה עוד המכתב הראשון, היו שניים רציניים ומשמעותיים: "קיומו של כוח פוליטי רב בידי הקבוצה השלטת בלא איזונים ובלמים חזקים הוא גורם עיקרי לנחשלות כלכלית"

עידן רול:  על העצומה חתומים בין השאר מנואל טרכטנברג, יוג'ין קנדל, דניאל כהנמן וגם כמה שנתניהו עצמו מינה בעבר לנגידים ולכלכלנים הראשיים; כלכלנים והייטקיסטים במכתב נוסף נגד הרפורמה המשפטית, הפעם עם הצעת פשרה

עידן רול:  הצעת הפשרה כמובן לא התקבלה, כי אין להם שום רצון בהידברות, וגם אם היה לנתניהו רצון, הוא לא מנהל לא את הליכוד ולא את הממשלה הזאת

עידן רול:       "נזק חסר תקדים", כלכלנים ומנכ"לים לשעבר מתריעים ממהלכי הממשלה

עידן רול:  קבוצת הכלכלנים והמנכ"לים לשעבר בשירות הציבורי הצטרפו לעצומה נגד מהלכי הממשלה ושלחו אליה מכתב: "הכלכלה הישראלית זוכה להערכה רבה בעולם בזכות עצמאות הרשות השופטת והשירות הציבורי"

עידן רול:  אישור לאנשי מוסד להפגין; מאות מנהלי בתי ספר: "תוכנית לוין-רוטמן מעמידה את מערכת החינוך במצב חמור וקיצוני"

עידן רול:  מכתב מנהלי הרשתות הקמעונאיות הגדולות: בניגוד לכלכלנים, לנו יש מה להפסיד

עידן רול:  מי שאומר שבסוף הכול בסדר ושנמשיך להתנהל אותו הדבר – אני לא בטוח שהוא צודק

עידן רול:  יוצאי מערך ההגנה האווירית – מכתב נגד הרפורמה המשפטית; יוזמי מכתב אנשי המ"מ מדברים: לא נהיה האידיוט השימושי שמאפשר לפנאטים להרוס את מה שנבנה 75 שנה

עידן רול:  עכשיו, אני מתנגד לסרבנות, אבל חייב לומר שהכאב הוא כאב אותנטי שכדאי להקשיב לו ולתת לו את הכבוד ואת הבמה הראויה, של אנשים שבאמת מפחדים על עתיד המדינה הזאת

עידן רול:       מקרון הזהיר את נתניהו: אם התוכנית המשפטית תתממש, נסיק שישראל התנתקה מהדמוקרטיה

עידן רול:  מאז כבר הגיע שגריר צרפת – אגב, השבוע שעבר היה שבוע מדיני מדהים לממשלה הזאת

עידן רול:  שגריר צרפת נתן את הרמז הכי לא דיפלומטי שאפשר, שבו הוא אמר: אם לא תחדלו, אנחנו לא נישאר חברים

עידן רול:  שרת החוץ של גרמניה גם חרגה מהקודים הדיפלומטיים ואמרה בצורה מאוד ברורה שכולם מודאגים

עידן רול:  אגב, טיפ קטן: כשגרמניה יורדת מהגדר ואומרת מה דעתה, שאר אירופה תבוא, כי היא הכוח המוביל באירופה

עידן רול:  אז אחרי שצרפת וגרמניה התבטאו, לצערי צפו למפולת, לסערה של גינויים וסנקציות אירופיות בהמשך

משה סעדה: אתה מודאג?     

עידן רול: כן, אני מודאג, כי אני יודע מה ההשלכות – – –     

משה סעדה: אני חושב שאתה צריך להיות מודאג מהסרבנות

משה סעדה:  זה מה שצריך להדאיג אותך

עידן רול: אם אתה היית יודע מה היקף הסחר עם האיחוד האירופי ועם ארצות הברית, גם אתה הייתה מודאג

משה סעדה: לא, יותר חשוב זה שאתה מחבק סרבנים

משה סעדה:  זה מה שמדאיג אותי

עידן רול: וכמובן ארצות הברית, שהגענו לשפל של כל הזמנים בהתבטאויות, גם של דובר הבית הלבן וגם של שגריר ארצות הברית – – –     

חנוך דב מילביצקי: אותי מדאיג שאתה מחבק סרבנים, זה מה שאותי מדאיג

חנוך דב מילביצקי:  אותי מדאיג – – –     

ישראל אייכלר: תודה, תודה רבה

חנוך דב מילביצקי: אותי מדאיג שהם פועלים כמו ה-BDS ומוציאים את דיבתה של ישראל בעולם

חנוך דב מילביצקי:  זה מה שאותי מדאיג

עידן רול: מה שהכי מדהים זה שכל האנשים האלה הם כנראה, לפי הממשלה הזאת, שמאלנים עוכרי ישראל

עידן רול:  אז איך ניצחתם בבחירות אם מסתבר שכולם שמאלנים, כל המדינה וגם כל כדור הארץ, ככל הנראה?     

חנוך דב מילביצקי: אותי מדאיג שאתם לא מפספסים רגע ללכלך על ישראל בעולם

חנוך דב מילביצקי:  אתם בושה

חנוך דב מילביצקי:  אתם בושה

חנוך דב מילביצקי:  לא הייתה מפלגה כזאת

חנוך דב מילביצקי:  המפלגות הערביות עוד רגע ימחאו לכם כפיים

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  תודה רבה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת דבי ביטון

משה סעדה: דבי, תגידי דברים טובים על עם ישראל

דבורה ביטון: סעדה, אבל אתה תשמור על שקט

משה סעדה: אני שומר, מבטיח, אבל דבי, תתחילי בדברים טובים

משה סעדה:  לפחות תתחילי

דבורה ביטון: אני אשתדל, לא שיש לי הרבה

משה סעדה: אנחנו לפני פורים, דברי על החג

דבורה ביטון: זה מה שעצוב

דבורה ביטון:  כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה – אדוני היושב-ראש, אתמול השתתפתי בהפגנה התשיעית במספר, שהיא בעצם השלישית שמתקיימת בפריפריה, מתקיימת בצומת ניר עם, שער הנגב, שאליה מתקבצים משדרות, מיישובי אשכול, מהקיבוצים

דבורה ביטון:  אתמול הגיעו כמעט 700 איש, אדוני

דבורה ביטון:  זאת הפגנה שהיא יחסית צעירה

דבורה ביטון:       התחככנו, שמענו את הכאבים ואת הצער ואת הדאגה, ולאחר שסיימתי לנאום, כשאני עטופה בדגל ישראל, ניגשה אליי גברת נכבדה, שוש משה מהיישוב ישע, בגיל השלישי, אדוני – אדוני יושב בוועדות רווחה ומכיר גם את כל הקשיים מסביב

דבורה ביטון:  היא סיפרה שהיא חווה – היא ספרית במקצועה

דבורה ביטון:  היא אחזה לי את היד חזק והיא פשוט בכתה, ואני לרגע נעמדתי מולה, אחזתי לה את היד, והרגיש לי סבתא, סבתא, אצלי מהבית

דבורה ביטון:  והיא בכתה בכי, אדוני, שאני אפילו לא ידעתי איך להרגיע אותה

דבורה ביטון:  ואז אמרתי לה: שוש, במה אני יכולה לעזור? ואז היא אמרה: אנחנו לא ישנים בלילה, אנחנו פוחדים

דבורה ביטון:  במספרה שלי כל הנשים המבוגרות מגיעות ומעלות את הפחד שלהן

ישראל אייכלר: ממה הם מפחדים? מי הפחיד אותם?     

דבורה ביטון: הם מפחדים מהרפורמה, ובצדק הם אומרים שמי שייפגע ראשון זה דווקא הנשים

משה סעדה: ממה? ממה?     

דוד אמסלם: דבי, מי מפחיד אותם?     

דבורה ביטון: הן חלשות, ואם לא יהיה בג"ץ – – –     

משה סעדה: איפה? מי יפגע בהן? דבי, מי יפגע?     

דוד אמסלם: מי מפחיד אותם?     

דבורה ביטון: ואדוני, אתה צריך להחזיק את היד ואתה צריך לומר לה שאנחנו לא נוותר, שאנחנו נהיה – – –     

משה סעדה: אבל ממה, דבי? ממה מפחדים? דבי, ממה? תגידי ממה, באמת

דבורה ביטון: אמסלם החמוד, תן לנו רגע להחליק איזו מילה

משה סעדה: אנחנו נפגע בנשים? דודי יפגע בנשים?     

דבורה ביטון: משה סעדה, מתי היה זמן הדיבור שלך?     

משה סעדה: מי יפגע בנשים? באמת, אל תפחידו סתם

ישראל אייכלר: תודה

דבורה ביטון: אז אני אומרת לך, אתה צריך – – –     

ישראל אייכלר: נשמעה ההערה שלך, תן לה לדבר

דבורה ביטון: אני אומר לך למה

דבורה ביטון:  כי מעל הבימות הציבוריות ובתקשורת הנהדרת – הידברות, הידברות, וואו, איזה יופי

דבורה ביטון:  אבל איזו הידברות? באמת, איזו הידברות? אני רוצה לשאול אתכם, מה אצה לכם הדרך עכשיו, אמסלם?     

משה סעדה: דבי, אנחנו מדברים כל הזמן

דוד אמסלם: איפה שמעת אותנו בתקשורת? מי דיבר? מי הציג את עמדותינו בתקשורת?     

דבורה ביטון: עזוב, אתה אומר: הידברות, הידברות

דבורה ביטון:  שימו לב מי יושב-ראש – – –     

דוד אמסלם: תגידי מי

דוד אמסלם:  מי מביא אותנו לתקשורת?     

דבורה ביטון: רגע

דבורה ביטון:  מי היו"ר של ועדת החוקה? אדון חבר הכנסת רוטמן

דבורה ביטון:  בריאיון שחובה לכל אדם, באמת חובה לכל אדם לקרוא אותו, בעיתון הארץ – –     

משה סעדה: קראנו, קראנו

דבורה ביטון: – – כדי להבין שכל ההידברות הזו זה משחק, זו אשליה

דבורה ביטון:  תקשיבו מה הוא אומר על שופטי בג"ץ: "בורים ועמי ארצות

דבורה ביטון:  שופטים שלא יודעים לקרוא

דבורה ביטון:  לפני שהם לומדים משפטים, שילמדו מילים"; "יש מנגנון אחד שדופק את המיעוטים במדינת ישראל, קוראים לו בג"ץ

דבורה ביטון:  אני מסיר את המנגנון הזה"

משה סעדה: נכון

דבורה ביטון: איפה הצנעה? איפה הטיפה של זה?     

משה סעדה: אבל הם פוגעים בחרדים – – –     

דבורה ביטון: אתה אדם זחוח, איך אתה יכול לקרוא לשופטים שהם לא יודעים לדבר, שהם פוגעים במיעוט?      

משה סעדה: הם פוגעים בחרדים, הם פוגעים במזרחים – – –     

דבורה ביטון: אדון אמסלם – אה, חבר הכנסת סעדה – – –     

משה סעדה: סעדה, אמסלם, זה אותו דבר, זה ביחד

דבורה ביטון: חבר הכנסת סעדה, הם לא פוגעים במיעוט

משה סעדה: אין בבית המשפט העליון שופטים מזרחים, דבי, אין

משה סעדה:  למה אין?     

דבורה ביטון: רגע, אתה רוצה לתת לי לדבר או שאתה רוצה להחליף אותי?     

משה סעדה: לא, אני רוצה שאת

ישראל אייכלר: די, באמת

דבורה ביטון: אז תמתין

דבורה ביטון:  אני אשמח לכל הערה, אתה יודע שאתה חבר יקר

דבורה ביטון:  גם אדון אמסלם – אין בעיה

משה סעדה: סגרנו

דבורה ביטון: אני תושבת העיר שדרות – – –     

ישראל אייכלר: אתם צריכים לזכור שהיא הנואמת ואתם מעירים, אבל לא שאתם תפריעו לה לדבר

דבורה ביטון: מה זה ערניים? אתם סופר-ערניים

דבורה ביטון:  ותאמינו לי שאני אתמול לא ישנתי

משה סעדה: למה?     

דבורה ביטון: כי אני, את המגע הקר הזה של האישה הזו – אני אומרת לך, בלי הצגה – אני חשה עד עכשיו

משה סעדה: מאמין לך

דבורה ביטון: הפחד הזה שהיא שידרה, הוא הוסיף לי לפחד שגם ככה יש לי

דבורה ביטון:       אדוני, אני תושבת העיר שדרות, העוטף

דבורה ביטון:  כולנו יודעים איזה מחיר אתגרי אנחנו משלמים שם

דבורה ביטון:  אנחנו אצילים, אידיאולוגיים

דבורה ביטון:  ולשאלה שנשאל רוטמן, חבר הכנסת רוטמן, בעניין העוטף: אתה טוען שבג"ץ לא בא לעזרתו של האזרח הלא-פופולרי

דבורה ביטון:  מה בנוגע לבג"ץ אדוארדו? אני מזכירה שהבג"ץ הזה בעצם הורה למגן את הכיתות, את בתי הספר, חייב את המדינה למגן את כל הכיתות בשדרות והעוטף

דבורה ביטון:  ואתם, אדון אמסלם היקר, שיש לך משפחה בשדרות, את זה אני יודעת – –     

משה סעדה: גם לי יש – – –     

דבורה ביטון: – – ואדון סעדה, תקשיבו לתשובה

דבורה ביטון:  ואני רוצה לשאול אתכם: אם אתם הייתם הורים או גרים בשדרות, האם זה עובר לכם בגרון? תקשיבו לתשובה שלו: "כן, כי ילדים קטנים שחוטפים טילים על הראש הם דבר לא פופולרי"

דבורה ביטון:  איזה מזל שהם לא צריכים למות מהטיל הזה

דבורה ביטון:  "טוב שלא אמרת 'ארנבונים חמודים עם עיניים כחולות'

דבורה ביטון:  די, חלאס עם השטויות, הרי המיגון עולה כסף"

דבורה ביטון:  אתם מבינים? הכסף יותר חשוב מהחיים שלנו, של הילדים שלנו

דבורה ביטון:  "מישהו שילם אחרי שבג"ץ נתן פסק דין או שהכסף הגיע מהאוויר?" הוא שואל

דבורה ביטון:  "מה עם סדרי העדיפויות? מה בא על חשבון מה? אולי כדי לקיים את פסק הדין הזה הוספנו עוד כמה הומלסים ששוכבים ברחובות? הרי אפשר להמשיך את הפופוליזם הזה עד אין-סוף

דבורה ביטון:  אז בג"ץ יצא גבר, כל הכבוד

דבורה ביטון:  אבל הכסף הזה חסר איפה שהוא"

דבורה ביטון:      ואני אומרת לכם שאני יכולה רק להצטער שחבר הכנסת רוטמן לא גר בשדרות ושלא נפל לו על הראש איזה טיל, כי זו פשוט שערורייה, להגיד שבגלל כסף אין מקום למגן את הכיתות

דבורה ביטון:  תשימו לב לתשובה

דבורה ביטון:  זה האדם שרוצה להוביל רפורמה – הבובה על חוטים שמובילה רפורמה, שחושבת שדמם של ילדי העוטף זה פופוליזם

משה סעדה: עד השלום

דוד אמסלם: זה לא מה שהוא אמר

דבורה ביטון: זה מה שהוא אמר

דבורה ביטון:  אני מקריאה מתוך הריאיון

דבורה ביטון:  בוא תסביר לי – – –     

ישראל אייכלר: באיזה עיתון זה? באיזה עיתון?     

דבורה ביטון: ריאיון בעיתון הארץ, אדוני

ישראל אייכלר: מתי זה היה?     

דבורה ביטון: ב-23 בפברואר

דבורה ביטון:  כתבה, זה ריאיון, זה מצוטט

דבורה ביטון:  אני הוצאתי את הכתבה

משה סעדה: אני מכיר, קראתי אותה

דוד אמסלם: אבל אני אסביר לך למה הוא התכוון, מה הוא אמר

דבורה ביטון: מה תסביר

ישראל אייכלר: לא, לא

ישראל אייכלר:  אני חושב ששמחה רוטמן צריך להסביר, והוא בטח יסביר את זה

דבורה ביטון: מה זה, זה לא פופולרי שטיל נופל על הראש?     

משה סעדה: הוא התכוון שהממשלה תחליט ולא בג"ץ

דבורה ביטון: עזוב את הטיל, שחס וחלילה לא ייפול על הראש, כי זה מוות בטוח

דבורה ביטון:  ראינו שגם כשיושבים במיגון זה כמעט מוות בטוח

דבורה ביטון:  איפה המוות הנפשי של הילדים האלה? לפחות כשהם נמצאים במערכות מוגנות, בכיתות מוגנות – הנכדים שלי, כשהם יודעים שהבית מוגן, שהכיתה שלהם מוגנת, הם שמחים

דבורה ביטון:  הם אומרים: סבתא, לא לפחד, אם יש צבע אדום אז אנחנו מסתתרים – כי הם מרגישים

דבורה ביטון:  ואני כבר לא יודעת כמה זה בטוח, בינינו

דבורה ביטון:  ואתה בא ואומר: הומלסים? האם הומלסים משתווים לחיים? אז בוא תמצא פתרון להומלסים

דבורה ביטון:  אל תשווה אותם

דבורה ביטון:  אל תשווה אותם לרגע לנושא של הקסאמים

דבורה ביטון:      אני רוצה לומר לכם שיש זעם, משום שחבר הכנסת רוטמן יושב פה בממשלה הזו גם בזכות הרבה קולות מהפריפריה

דבורה ביטון:  לו רק היו יודעים שזו עמדתו – אני לא בטוחה

דבורה ביטון:  הוא יושב בוועדות באטימות מוחלטת

דבורה ביטון:  אטימות מוחלטת

דבורה ביטון:  מוציא – מה זה מוציא? זה כמו המורה תרצה, קריאה ראשונה, קריאה שנייה, קריאה שלישית, וואו, איזה כיף, גבר-גבר

דבורה ביטון:      חברים, הידברות עושים בנועם

דבורה ביטון:  היום – בעצם מחר, מחר ערב פורים, אנחנו נצום בבוקר ואנחנו נקרא מחר בערב את מגילת אסתר

דבורה ביטון:  אצלנו הרעשנים כבר מוכנים

דבורה ביטון:  החגיגה של מחר מוכנה

דבורה ביטון:  דבר אחד אני רוצה, לעמוד מעל הבמה הזו, לפנות לקדוש ברוך הוא, כי לי הוא יקשיב יותר, אני אומרת לכם, לי הוא יקשיב יותר, ואינשאללה, שיתהפך, כמו שהתהפך על המן, שיתהפך בדיוק על מה שקורה עם הרפורמה

דבורה ביטון:  אתם הורסים את המדינה

משה סעדה: – – – שתדברו איתנו, שתדברו איתנו

דבורה ביטון: אני מצפה ממך, אמסלם, אני מצפה ממך, סעדה, שמגיע מהפרקליטות – –     

משה סעדה: תדברו איתנו, דבי

משה סעדה:  תדברי

דבורה ביטון: – – אני מצפה מכל הליכודניקים הליברלים – אני חייתי בבית ימני

דבורה ביטון:  התמונה הכי גדולה שהייתה לי בבית זה בגין

משה סעדה: גם אצלי

דבורה ביטון: אבל ברגע שהפסקתם להיות ימין אמיתי, הפכתם להיות ביבי, שחשוב מה הוא יאכל, מה הוא ישתה, איזו מספרה, כמה אנשים – לא בשבילי

משה סעדה: אנחנו ימנים, לאומיים, ליברלים, דתיים

דבורה ביטון: אנחנו נמצאים כרגע בשעת השי"ן, ואני קוראת לכם – סעדה, תקשיב רגע, מספיק – אני קוראת לכם עכשיו: אנחנו לפני ערב פורים, "ליהודים הייתה אורה ושמחה"

דבורה ביטון:  תאספו את עצמכם – –      

משה סעדה: "לך כנוס את כל היהודים"

דבורה ביטון: – – תעצרו את הכול, תעצרו שבוע, תעצרו שבועיים, לא יקרה שום דבר

משה סעדה: השבוע אין דיונים

דבורה ביטון: לא, אתם עושים פוזה: נמשיך ונדבר

משה סעדה: דבי, אין דיונים

משה סעדה:  אין דיונים

משה סעדה:  שלישי, רביעי, חמישי, שישי, אין דיונים

דבורה ביטון: סעדה, עזוב אותך, אל תעמיד

דבורה ביטון:  תגיד: אנחנו עוצרים – שלישי, רביעי, חמישי, שישי

דבורה ביטון:  אל תעשו שרירים

משה סעדה: לא, אין דיונים

משה סעדה:  בואו נדבר

משה סעדה:  בואו נדבר עכשיו

דבורה ביטון: בואו ניפגש

משה סעדה: בואו נדבר עכשיו

משה סעדה:  למה לחכות? עכשיו

משה סעדה:  למה לחכות?     

דבורה ביטון: סעדה, ברגע שאתה תודיע, אני חושבת שייכנסו לחדרים וידברו

משה סעדה: עכשיו

משה סעדה:  מישהו בא לדבר? מי?     

דבורה ביטון: יעלה עשן לבן, אבל בסוף אנחנו נאחד כוחות

דבורה ביטון:  זה לא יעלה

משה סעדה: דבי, בשעות, אם לא היינו בפוזיציה, בשעות היינו פותרים את הכול

משה סעדה:  בשעות

דבורה ביטון: ולסיום, יש לי 34 שניות, אני רוצה לומר לכם, כל המיגוניות בעוטף ובשדרות עם הפוסטר הזה, בבקשה, עם הפוסטר הזה, מה אומר רוטמן – –     

ישראל אייכלר: את יודעת שאסור להציג, כן?     

דבורה ביטון: – – מה אומר רוטמן על זה

ישראל אייכלר: אני יודע, אמרתי לה, אבל היא עושה את זה דווקא

דבורה ביטון: ילדים קטנים שחוטפים טילים על הראש הם דבר לא פופולרי

ישראל אייכלר: תודה רבה

דבורה ביטון: אז אדוני, תודה רבה לך

דבורה ביטון:  שיהיה לכם ערב מקסים

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  ואני מציע ממש בתחנונים, תירגעי, כי זה באמת לא מפחיד

ישראל אייכלר:  מישהו הפחיד אתכם

ישראל אייכלר:       חבר הכנסת יוסף עטאונה – סליחה? איפה הרשימה? הרשימה שלי

ישראל אייכלר:  למה הוא לא מופיע? יוסף עטאונה

רון כץ: מה שהוא יגיד

רון כץ:  לא אכפת לי, רק אמרו לי שאני עכשיו

ישראל אייכלר: לא, לא

ישראל אייכלר:  פשוט מאוד, ברשימה שלי אתה לא מופיע, אז תחליטו

ישראל אייכלר:  אז רון כץ עכשיו? בסדר, סליחה, חבר הכנסת עטאונה, הם אומרים שרון כץ

דוד אמסלם: זה מה שרשום בלוח

ישראל אייכלר: פשוט אצלי לא רשום, אני לא יודע למה

דוד אמסלם: אז תרשום עכשיו

ישראל אייכלר: כמה יש לו? שלוש דקות

רון כץ: תודה רבה

דוד אמסלם: אתה רואה באיזה חירוף נפש יצאתי בשביל לעמוד בחוקים?     

רון כץ: לעמוד בחוקים? אתה רואה? בחוקים, מה שכתוב אנחנו עושים, דודי

דוד אמסלם: מה שכתוב בחוק

דוד אמסלם:  לא עשיתי פרשנות

דוד אמסלם:  מה שכתוב, רון כץ – רון כץ

רון כץ: מה שכתוב אנחנו עושים

רון כץ:      תודה רבה, אדוני היושב-ראש

רון כץ:  כנסת נכבדה, לצערי, כמו ברוב הפעמים שאני עומד פה, שר הטיקטוק הלאומי שלנו לא נמצא גם היום במליאה

רון כץ:  הוא לא נמצא בהרבה מקומות, כי כבר לא כל כך נעים לו להראות את פניו

רון כץ:  זה ברור לי, זה ברור לי למה – כי הרבה יותר קל לצעוק מהצד, הרבה יותר קל להעלות ציוצים, הרבה יותר קל לרשום תגובות; הרבה הרבה יותר קשה לנהל אירוע אמיתי כמו משטרת ישראל

רון כץ:      אני לא יודע אם הוא יודע, אבל יש עוד כמה גופים בתוך המשרד

רון כץ:  יש שם את שב"ס ויש שם עוד כמה גופים קטנים כאלה שצריכים התייחסות, ואני מבין שהוא עדיין לא למד אותם, לא הספיק להגיע אליהם

רון כץ:  ואני רוצה לומר משהו לשר הטיקטוק הלאומי שלנו: בתור אחד שביום רביעי היה צריך לעזוב פה הכול ולהגיע לתל אביב, להיות עם המפגינים האמיצים, הטובים, שאחרי שהוא יצא מהחפ"ק פתאום קיבלו יחס שונה לגמרי – הייתה התנהלות תקינה, נורמלית, בשעה 12:00; בשעה 12:40, כשהשר לביטחון לאומי יצא מהחפ"ק, פתאום המפגינים הפכו להיות פושעים אלימים

רון כץ:      ואני רוצה לספר לכם קצת מיהם אותם פושעים אלימים, כי כשהגעתי לשם פגשתי משתחררת צעירה מפרויקט תלפיות, אחת הנשים המרשימות שפגשתי לאחרונה; טייס שנעצר על זה שהוא צילם בהפגנה, וכשהוא נעצר היה רעש גדול במדינת ישראל, אבל כשהוא שוחרר, אחרי שראו שהוא נעצר באמת על זה שהוא צילם בהפגנה, פתאום הייתה דממה

רון כץ:  פתאום הייתה דממה

רון כץ:  ומי עוד היה שם איתנו? היו לוחמים מכל חילות הצבא, היו האנשים הכי טובים במדינה הזאת: היו כלכלנים, היו רופאים, היו אנשים טובים שכל הפשע שלהם הוא לומר את האמת, הוא לומר: אנחנו לא נחיה במדינה דיקטטורית

רון כץ:  הם אומרים את זה והם לא מתביישים לומר את זה, שבוע אחרי שבוע – –     

משה סעדה: מספיק להפחיד בשקרים

משה סעדה:  מספיק לשקר לציבור

רון כץ: – – והם ימשיכו להגיד את זה שבוע אחרי שבוע

רון כץ:  אנחנו מפה, יחד איתם, עובדים יחד

רון כץ:  זה משהו שאתם בחיים לא תצליחו להבין, ובגלל זה אנחנו ננצח – –      

משה סעדה: את מי? את מי תנצחו? את עצמכם? את מי?     

רון כץ: – – כי עוד לא קיים, עוד לא קיים – –     

משה סעדה: אתם מפחידים את עצמכם

משה סעדה:  אתם יוצרים דמון – – –     

רון כץ: – – עוד לא קיים האדם שינצח כוח אמיתי ומתפרץ כמו עם ישראל

רון כץ:  אין כמו קבוצה נחושה שהחליטה לשנות משהו

רון כץ:  אז אני רוצה לומר מפה לראש הממשלה האמיתי, יריב לוין – היורש החדש של הליכוד – ולראש הממשלה החליפי בנימין נתניהו: זה לא יעזור לכם, הרפורמה הזאת לא תעבור

רון כץ:  אנחנו נפגין, אנחנו נהיה בכל מקום

רון כץ:  לא תוכלו להעביר את התועבה הזו

רון כץ:  אנחנו לא ניתן לכם

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת יוסף עטאונה, בבקשה

משה סעדה: עד פסח נעביר את הרפורמה, אם תרצו או לא תרצו

משה סעדה:  זה מה שיקרה

משה סעדה:  שלא תתבאס רק אחר כך

רון כץ: לא יהיה

משה סעדה: הודעתי לך, רון

רון כץ: לא יהיה

רון כץ:  לא יהיה

משה סעדה: תזכור, יגיע פסח – – –     

רון כץ: לא יהיה

רון כץ:  לא יהיה

משה סעדה: נחכה ונראה

משה סעדה:  יהיה ויהיה ויהיה

רון כץ: כמו שתהיה ראש מח"ש, ככה תעבור הרפורמה

משה סעדה: עזוב, עזוב, רוני, הלכת למקומות הנמוכים, כי לא היה לך בגבוהים

משה סעדה:  עזוב, חבל על הזמן

ישראל אייכלר: חבר הכנסת עטאונה

ישראל אייכלר:       חבר הכנסת כץ אמר שהם לא יחיו תחת דיקטטורה

ישראל אייכלר:  אני לא יודע, אני חי תחת דיקטטורה של בית המשפט כבר כל כך הרבה שנים, ואני לא חושב לעזוב את הארץ

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת עטאונה, בבקשה

יוסף עטאונה: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, במדינת הנגב כנראה שלא מחכים לאישור וסיום הליך אישור המהפכה המשטרית

יוסף עטאונה:  מה שקרה היום בנגב בשעות הבוקר – כוחות גדולים של משטרה, במספרים חסרי תקדים, מאבטחים בולדוזרים וטרקטורים שבאים להשמיד שדות של בדואים בכפרים סעווה ואל-אטרש בנגב

יוסף עטאונה:  מי שראה את המחזה של כוחות המשטרה, במספר שלהם, בכלים הרבים, בפרשים, בטרקטורונים, אופנוענים – מה לא הביאו לשם

משה סעדה: מבנה חוקי או לא חוקי?     

יוסף עטאונה: זה לא בנייה

יוסף עטאונה:  רק תחכה ותשמע את הסיפור עד הסוף ותשפוט את הדברים

משה סעדה: אני מקשיב

ישראל אייכלר: חבר הכנסת סעדה, הוא מדבר על שדות

יוסף עטאונה: הם מביאים את כל הכוחות האלה במספר הזה להשמיד שדות

משה סעדה: מה יש שם?     

יוסף עטאונה: בנגב תקופת האביב היא כל כך קצרה, והם, מפריע להם שבדואים שעיבדו את האדמות שלהם לפני 1948, ממשיכים לעבד אותן עד היום, ומביאים את כל הכוחות האלה היום בכל העוינות כדי להשמיד את השדות

משה סעדה: למי שייך – – –      

יוסף עטאונה: בהסכמים הקואליציוניים שקיימים – –      

משה סעדה: למי שייכת הקרקע?     

יוסף עטאונה: – – הם רוצים לפתח את החקלאות בנגב, אבל רוצים לפתח חקלאות בנגב לפי מדיניות של אפרטהייד

יוסף עטאונה:  פיתוח חקלאי בנגב, איך שהם מסתכלים בממשלה הזאת, הוא כדי להשתלט על הקרקע הערבית הבדואית בנגב

משה סעדה: תענה לי, בבקשה, על שם של מי זה רשום?     

יוסף עטאונה: בבוקר היינו עם האנשים שם

משה סעדה: למי שייכת הקרקע?     

יוסף עטאונה: התנגדנו למחזה, להשמדה של הכוחות האלה

איימן עודה: – – – הפקעות הקרקעות עוד לא שמעת?     

משה סעדה: אם זאת קרקע ששייכת למדינה, אסור לגזול אותה, מה לעשות?     

איימן עודה: – – –      

יוסף עטאונה: מי שרוצה לפתח את הנגב – – –      

איימן עודה: אתה גזעני

ישראל אייכלר: לא להפריע

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת סעדה, תן לו לנאום

יוסף עטאונה: מי שרוצה לפתח את החקלאות בנגב צריך להתייחס לתושבים הבדואים בנגב כאזרחים שווים

יוסף עטאונה:  מי שמאמין תחת תיאוריה שאכיפה מקדמת הסדרה, הוא טועה

יוסף עטאונה:  שום כוח ושום הגברת אכיפה לא יביאו לפתרון בנגב

יוסף עטאונה:  מי שמאמין שבכוח ובעוד כוח ועוד כוח יפתור את הסוגיה הבדואית בנגב, הוא טועה

יוסף עטאונה:  מי שרוצה פתרון, מי שרוצה לפתח את הנגב גם לערבים וגם ליהודים, צריך להתייחס לבדואים בנגב כאזרחים שווים

יוסף עטאונה:  מה שקורה בנגב בשבועות האחרונים – – –      

משה סעדה: תנהגו כחוק – תקבלו אזרחות שווה

משה סעדה:  לא לבנות לא על פי חוק

יוסף עטאונה: מה שקורה בנגב – בשבועות האחרונים חילקו מאות צווי הריסה

יוסף עטאונה:  הם גם הרסו שבעה בתים – –      

משה סעדה: שבנו לא כחוק

יוסף עטאונה: – – למשפחת אל-ע'ול

יוסף עטאונה:  אין לאנשים האלה שום אפשרות לפנות לאף גוף תכנוני ולבנות עם אישורים

יוסף עטאונה:  מי שאחראי למחדל הזה ולאי-הכרה בכפרים הלא-מוכרים בנגב זה מדינת ישראל ולא הבדואים עצמם

יוסף עטאונה:  הם נמצאו מלפני קום המדינה, יש להם את כל הזכות על הקרקע, יש להם את כל הזכות להתקיים, יש להם את כל הזכות לעבד את הקרקעות שלהם

יוסף עטאונה:  ומה אתם עושים? מביאים את כל הכוחות האלה להרוס להם

יוסף עטאונה:  אתם לא תהרסו אותם

יוסף עטאונה:  אתם יכולים להשמיד את החקלאות, את שדות החיטה והשעורה, אבל את הרוח של הערבים הבדואים בנגב ואת האחיזה שלהם בקרקע אתם לא תהרסו

יוסף עטאונה:  אנחנו בעלי המקום בנגב

יוסף עטאונה:  יש לנו את כל הזכויות על הקרקע בנגב ולכן אנחנו נישאר שם

משה סעדה: עד שלא תנהגו כחוק, לא יעזור לכם

יוסף עטאונה: אנחנו נישאר שם

משה סעדה: לא יעזור לכם

יוסף עטאונה: אתם יכולים להרוס, אתם יכולים להשמיד חקלאות, אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים – אנחנו נישאר בכפרים שלנו עד שיכירו בהם

יוסף עטאונה:  אין פתרון אחר

יוסף עטאונה:  אנחנו כל הזמן אמרנו שמי שרוצה לפתור את הסוגיה בנגב, צריך לשבת עם המנהיגות, צריך לדבר עם האנשים

יוסף עטאונה:  אי-אפשר לדבר עם אנשים בכוחות של משטרה

יוסף עטאונה:  אי-אפשר לדבר עם אנשים עם בולדוזרים

יוסף עטאונה:       לכן אני אומר בצורה הכי ברורה: יש לנו החלטה מאוד עקרונית בנגב

יוסף עטאונה:  אנחנו נילחם על הזכות שלנו, על ההכרה בכפרים, על הזכות שלנו לפתח את היישובים שלנו

יוסף עטאונה:  בוועדת ההיגוי העליונה של הערבים הבדואים בנגב החלטנו שביום חמישי אנחנו נקיים הפגנה מול משרדי הממשלה בבאר שבע בשעה 10:30 כדי להגיד לכל הממשלה, לכל שרי הממשלה, שהמדיניות של הריסת הבתים, של השמדת השדות, המדיניות הבזויה הזאת בנגב צריכה להיפסק, כי אנחנו רוצים להכיר בכפרים, אנחנו רוצים לפתח את היישובים ואנחנו רוצים לחיות בכבוד באדמה שלנו, בקרקע שלנו, בכפרים שלנו

יוסף עטאונה:       אני אמרתי את זה יותר מפעם אחת ובכל הזדמנות: אין לנו התנגדות לפתח את הנגב

יוסף עטאונה:  צריך לפתח את הנגב לכלל אזרחיו – גם לערבים, גם לבדואים וגם לכולם

יוסף עטאונה:  אבל אי-אפשר שמדיניות האפרטהייד תימשך בנגב

יוסף עטאונה:  אי-אפשר להמשיך ולהתייחס לערבים הבדואים בנגב כאויבים

יוסף עטאונה:  מי שראה את כוחות המשטרה היום בבוקר, איך שנכנסו לכפר סעווה, במספר שלהם, הבלתי-נספר – אני אומר לכם, ככה לא מתנהגת אף מדינה בעולם כלפי אזרחים שלה

יוסף עטאונה:  ככה מתנהגת מדינה כלפי האויבים שלה, ובסוגיה של הקרקעות בנגב כנראה שהממשלה רואה בנו אויבים, ולכן היא מתייחסת ככה

יוסף עטאונה:  (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: לאנשים הנכבדים בנגב, בימים האחרונים חולקו מאות צווי הריסה בנגב

יוסף עטאונה:  היום בכפר סעווה ראינו את המספרים הגדולים של השוטרים שגירדו את האדמה שנה לאחר הניסיון הראשון

יוסף עטאונה:  מכאן אני פונה לכל אנשי הנגב: עלינו להיפגש ביום חמישי מול המשרדים הממשלתיים בהפגנה, בהפגנה נגד ההריסה

יוסף עטאונה:  על כולנו להיות בשעה 10:30 מול המשרדים הממשלתיים

יוסף עטאונה:  אנשיי בנגב, עלינו להתאחד בתקופה הזאת, עלינו להתעמת עם הממשלה הפשיסטית ויחד להתנגד למדיניות הלא-הוגנת, ותודה לכם

יוסף עטאונה: )     

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת יוסף עטאונה

אוריאל בוסו:  הדוברת הבאה – חברת הכנסת אפרת רייטן מרום, בבקשה

אוריאל בוסו:  עשר דקות לרשותך

אפרת רייטן: אדוני יו"ר הישיבה, כנסת נכבדה, קודם כול אני רוצה להביע כאן, באמת, בפני מי שנמצא ומי שצופה בבית, את הערכתי העצומה לעשרות האלפים – אולי מאות האלפים, תלוי מי סופר – אנשים ואזרחים טובים מכל קצוות הקשת, גוני הקשת, שהדמוקרטיה חשובה להם

אפרת רייטן:  אפשר להסכים איתם, אפשר לא – אני כמובן בצד שמסכים איתם במאה אחוז – אבל אין ספק שמדובר פה בקהל שכולם יסכימו שהוא מעורב בחיי החברה הישראלית, בדמוקרטיה, בפוליטיקה, באכפתיות ובאהבה למדינת ישראל

אפרת רייטן:  אחרת אין לזה שום הסבר אחר איך עשרות אלפים, מאות אלפים, יוצאים מדי שבת, במוצאי השבת

אפרת רייטן:  זה הולך ומתרחב, המעגלים

אפרת רייטן:  בכל רחבי הארץ יוצאים עם דגלי ישראל, מניפים אותם למעלה בגאון ובאמת אומרים את אשר על ליבם – גם את האהבה למדינה, גם את החשש מפני המהפכה המשפטית והמשטרית; יוצאים למקום שהוא קרוב אליהם לבית, במעגלים חדשים, כמו בצפון הרחוק, כמו בנגב

אפרת רייטן:  אני אישית הייתי בבאר שבע וראיתי אלפי אנשים, באשדוד – אלפי אנשים, בצפון אתם רואים מפעם לפעם, כולל את הדרוזים, כבר מצטרפים למעגלים האלה, כי אכפת להם

אפרת רייטן:       בניגוד למה שאומרים בכל מקום, הקהל שלנו לא מונע משנאה

אפרת רייטן:  בדיוק ההפך הוא הנכון

אפרת רייטן:  אנחנו מונעים מאהבה, מאהבה גדולה מאוד למדינת ישראל, מאהבה גדולה מאוד לאדם באשר הוא אדם, לזכויות אדם ולזכויות אזרח

אפרת רייטן:  אנחנו מונעים מאהבה ולכן יוצאים להילחם, מתוך חשש, מתוך פחד, מתוך אכפתיות אמיתית לגורלה של המדינה ולעתיד של הילדים שלנו ושל בני המשפחות שלנו

אפרת רייטן:  זה הדבר היחיד שמחבר בין כולם – כי ימין ושמאל, דת, גזע, מין, זה לא מה שמשותף שם, כי יש שם הכול

אפרת רייטן:  אני פוגשת ברחבי ישראל באמת את כל סוגי האנשים

אפרת רייטן:  את כל סוגי האנשים

אפרת רייטן:  כולם כולם כולם, הדבר היחידי שמשותף להם זה אהבה למדינת ישראל, החשש לעתיד והדאגה והמאבק על הדמוקרטיה

אפרת רייטן:      אני שמחה לראות את אלפי הדגלים כחול-לבן, דגל ישראל מתנופף בגאווה ובגאון בכל הארץ

אפרת רייטן:  זה באמת "כל הארץ דגלים, דגלים"

אפרת רייטן:  וזה לא סתם קורה עכשיו, זה לא סתם גם קורה, אולי, ביום העצמאות ה-75 של המדינה, כי אנחנו שוב, מחדש, נלחמים על המהות שלנו, על העצמאות שלנו, על הערכים שלנו, מחדשים בחזרה את הערכים של מגילת העצמאות

אפרת רייטן:  אין איש היום, אין אפילו ילד וילדה, שלא מכירים את המונחים האלה, שלא מדברים מחדש ומתעוררים מחדש למציאות חדשה, למציאות שבה האזרחים דנים מחדש בערכים האידיאולוגיים של המדינה

אפרת רייטן:  אני רואה בכל הימים הקשים והמטרידים מאוד שאנחנו עוברים גם הרבה מאוד דברים לזכות – הרבה מאוד ויכוחים; הרבה מחלוקות; הרבה מאוד דיונים אידיאולוגיים על ערכים, על הטוב המשותף, על המפריד, על סכנות, גם פנימיות, גם חיצוניות

אפרת רייטן:      אפשר וצריך גם להסתכל על כל התקופה הזאת כתקופה מכוננת בעבור ההווה וכמובן העתיד של מדינת ישראל

אפרת רייטן:  יש הרבה מאוד חשש

אפרת רייטן:  מי שמתעלם מהחשש הזה, עושה בראש ובראשונה עוול לעצמו, כי לא לראות ולא להקשיב ולאטום את האוזניים לזעקה כל כך כנה, של כל כך הרבה ציבורים במדינת ישראל, זה להישאר באותה נקודה, זה לא להתקדם, זה לא להיות חלק מהעם

אפרת רייטן:       אם בסופו של יום הקואליציה הזו, שנבחרה כדין, ובניגוד להשמצות ולהתבטאויות שלהם בתקשורת, שלכאורה כל המחאות האלה הן מחאות שבעצם לא נותנות לגיטימציה לא לממשלה ולא לבחירות – זו טעות ממדרגה ראשונה לחשוב ככה, ואפילו לומר את זה לציבור

אפרת רייטן:  הציבור שלנו, כל מי שמוחה, לא קם נגד הבחירות

אפרת רייטן:  נהפוך הוא

אפרת רייטן:  הרכנו ראש בפני התוצאה של הבוחר

אפרת רייטן:  זוהי תוצאה דמוקרטית, אין לנו כל ויכוח עם זה

אפרת רייטן:  התשובה היא לא פה

אפרת רייטן:  ידענו להפסיד בבחירות; זאת איננה הפעם הראשונה

אפרת רייטן:  אנחנו מקבלים את דין הבוחר

אפרת רייטן:  השאלה היא בכלל במקום אחר – השאלה היא מה עושה הממשלה עם הסמכות ועם הזכות שהיא קיבלה לידה, או לידיה, מידי הציבור; האם זו זכותה של הממשלה הזו לבצע רפורמה כל כך דרמטית ומקיפה, שמשנה באמת עולמות?      עכשיו, אין פה ויכוח בין הצדדים שמדובר פה ברפורמה או בתוכנית שהיא מהפכנית

אפרת רייטן:  אין ויכוח

אפרת רייטן:  גם אנחנו וגם הממשלה מודים בכך בפה מלא

אפרת רייטן:  כל השאלה היא ההסתכלות: האם – כמו שאנחנו טוענים בצורה מאוד מאוד ברורה, לרבות מומחים, לרבות הרבה מאוד גילויי דעת גם משפטיים, גם כלכליים, גם מהתחום הביטחוני, גם אנשים דמוקרטים שמובילים מדינות ותפיסות בעולם – האם אכן מדובר כאן בהפיכה משטרית, שבעצם תיקח את העקרונות הדמוקרטיים מהמדינה? תחליש אותה עד כדי כך שתפגע במרקם ובצביון מדינת ישראל הדמוקרטית? התשובה היא כן, כן

אפרת רייטן:       צריך להסתכל על המציאות הזו בעיניים

אפרת רייטן:  התשובה היא כן

אפרת רייטן:  כל חוק שמרכיב את הרפורמה הזו בנפרד, ועל אחת כמה וכמה כל הצבר הזה, כל הצבר הגדול והרחב הזה של החקיקה – ממה אנחנו חוששים? מעבר לאירוע ומעבר לתפיסה שבסוף אנחנו, האזרחים – ואדם באשר הוא אדם – עלולים להיפגע, כי כך קורה כאשר נחלשת המערכת השיפוטית והיעדר הביקורת השיפוטית

אפרת רייטן:  מעבר לכך, אנחנו חוששים לחוסנה של מדינת ישראל, הן החוסן הלאומי, הן החוסן החברתי

אפרת רייטן:  כל המרקם הזה שמרכיב ומאחד כאן את המדינה – אנחנו חוששים שהוא עלול להיפגע

אפרת רייטן:  כשאני רואה את הפעולות החריגות מאוד – ואי-אפשר להתעלם מהפעולות החריגות מאוד – של קבוצות ועוד קבוצות שמרכיבות כאן את הציבור הישראלי, לרבות מחאות, לרבות השבתות, שיבושים של היום-יום, צריך לראות את זה בספקטרום הרחב, שכאשר יש תנאים חריגים ובעיות חריגות, כן, זה גם ייענה בפתרונות חריגים

אפרת רייטן:       אף אחד מן המוחים, מהמפגינים, מהשובתים, לא רוצה בלב ובנפש שלו להגיע למקום שבו הוא נמצא היום

אפרת רייטן:  אף אחד מאיתנו לא תכנן ולא רצה

אפרת רייטן:  תאמינו לנו שכולם היו עוצרים במקום לו גם החקיקה הזאת הייתה נעצרת

אפרת רייטן:  אבל במקום לעצור את החקיקה, הממשלה והמשטרה עוצרת אותנו

אפרת רייטן:  זה אבסורד לראות אנשים נעצרים

אפרת רייטן:  קרוב ל-40 איש נעצרו – עכשיו כבר יותר, אחרי אתמול – ולהבדיל, בפרעות אמיתיות, בשרפה של כפר, לא נעצרו אנשים

אפרת רייטן:  לאן אנחנו הולכים? האם זוהי דמותה ונפשה של מדינת ישראל? האם בכך אנחנו גאים? התשובה היא, כמובן שלא

אפרת רייטן:      לכן אני מאוד מאוד מקווה – אני פונה מכאן לאדם היחידי שרק הוא האחראי, הוא ראש הממשלה, הוא המנהל; הוא האיש שצריך לקום ולומר: אני בעד העם, אני בעד המדינה, ולכן אני מורה לעצור את החקיקה

אפרת רייטן:  תודה

אוריאל בוסו: תודה רבה לחברת הכנסת אפרת רייטן מרום

אוריאל בוסו:  הדובר הבא – חבר הכנסת איימן עודה

אוריאל בוסו:  בבקשה

אוריאל בוסו:  לא בכוח, איימן

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אני שוב מעלה את השאלה על חשיבות השתתפות האוכלוסייה הערבית במחאה נגד ההפיכה השיפוטית

איימן עודה:  העמדה שלי ברורה, מובהקת – שכן

איימן עודה:  אנחנו גם התחלנו, וגם צריך עוד יותר וביתר שאת להשתתף בהפגנות

איימן עודה:       אני רוצה להסביר את עמדתי

איימן עודה:  מבחינתנו המצב הוא רע, אבל אנחנו לא רוצים שהוא יהיה עוד יותר רע

איימן עודה:  לגבי הצעת החוק הנוכחית, שמתייחסת להרכב בית המשפט, חשוב לי לומר כך: למרות האפליה בייצוג השופטים הערבים, האם אנחנו רוצים פחות שופטים ערבים או יותר שופטים ערבים? אני חושב שהכיוון הוא ברור: אנחנו רוצים עוד יותר

איימן עודה:  מאין מגיעים השופטים הערבים? האם מההצעה של נציגי הממשלה או מנציגי לשכת עורכי הדין בוועדה למינוי שופטים? התשובה ברורה: מגיעים מהלשכה, לשכת עורכי הדין

איימן עודה:  היחלשות הלשכה לטובת הממשלה תפגע בייצוג השופטים הערבים

איימן עודה:  הינה, זה ברור

איימן עודה:       הדבר השני – האם אנחנו חלק מהמאבק למען דמוקרטיה כוללת או שזה לא מעניין אותנו? אני רוצה להסביר לציבור הרחב ולאוכלוסייה הערבית בפרט את הסיפור שהזכרתי מעל כמה במות, שאני ביקרתי אצל פרופ' זאב שטרנהל, זיכרונו לברכה, אחרי כתיבת מאמר בהארץ בשנת 2018, שהוא כתב בו שמדינת ישראל עוברת לשלבים הראשונים של הנאציזם

איימן עודה:  זה לא אני, זה זאב שטרנהל

איימן עודה:  באותו לילה ביקרתי אצלו בבית ואמרתי לו: כתבת דברים קשים, ואני מודאג ממה שכתבת, בגלל שאני מעריך אותך

איימן עודה:  התחלנו לדבר על כל מיני נושאים, בין היתר על ההצלחה של ערבים במישור הרפואה, ההייטק ותחומים אחרים

איימן עודה:  הבן אדם לא ענה לי

איימן עודה:  הוא לקח אותי לספרייה והוציא ספר בשם היהודים בגרמניה 1930

איימן עודה:  הוא אמר לי שהיהודים היו בברלין ב-1930 0

איימן עודה: 5%, חצי אחוז, אבל הם היו 30% מהרופאים; היהודים היו מנהלי בתי חולים, ראשי בנקים

איימן עודה:  דווקא הצלחה של מיעוט ולא כישלון, דווקא הצלחה של מיעוט באווירה לא דמוקרטית עוד תטיל אסון עליהם

איימן עודה:  לכן המאבק לא צריך להיות רק הצלחות פרטניות בבתי חולים, בהייטק, במקומות אחרים, אלא צריך להיות מאבק על הדמוקרטיה כולה

איימן עודה:  זו צריכה להיות דרכה של האוכלוסייה הערבית

אוריאל בוסו: חבר הכנסת עודה, ברשותך, כל השוואה בסוף לצד הגרמני, זה נותן קונוטציות מאוד פסולות, שחס וחלילה מישהו כאן ישווה לנאציזם או לגרמנים

אוריאל בוסו:  אז תהיה זהיר בדבריך, כי בסוף יש מי שעושה את הלינקג' הזה

איימן עודה: אתה יודע מי הביא דוגמאות של נאציזם? אחד כמו מנחם בגין, מעל הבמה הזאת אמר שהחוקים של מעצר מינהלי הם חוקים של נאצים

איימן עודה:  זה לא אני, זה מנחם בגין

איימן עודה:  יכול להיות שמבחינתך מותר לו אבל בגלל שאני ערבי אז לא מותר לי

אוריאל בוסו: לא לא, לא זה הכיוון

אוריאל בוסו:  כל השוואה שלילית – רק דוגמאות שליליות אפשר להביא משם

אוריאל בוסו:  בכל אופן, בלקח שלומדים – – –      

איימן עודה: אני יודע מה בן-גוריון אמר על בגין, מה אמר עליו, מה אמר על ז'בוטינסקי – ולדימיר ז'בוטינסקי, והמשיך את השם של הצורר הגדול ביותר בהיסטוריה

איימן עודה:  בזה אני לא השתמשתי, אבל אני הבאתי ציטוט מפרופסור מוערך ביותר

איימן עודה:  אני חושב שהוא מס' אחת בעולם בנושא הפשיזם, זאב שטרנהל

איימן עודה:  ואני אומר לך, כבוד היושב-ראש, אני רוצה להגיע למסקנה שהמיעוט לא צריך להסתפק בהצלחות פרטניות בבתי חולים – רופאים, ראשי מחלקות – בהייטק, אלא אנחנו צריכים לשים את המשקל שלנו למען דמוקרטיה במדינת ישראל בכלל

איימן עודה:       אני מבין חלקים גדולים מהציבור שלנו, שהם כל כך כועסים על הגזענות של ישראל הראשונה

איימן עודה:  אני מבין את זה

איימן עודה:  מה זה? זה התחיל בממשל צבאי, עד לאמירות הגזעניות של יאיר לפיד

איימן עודה:  אני מבין את זה

איימן עודה:  אבל בכל זאת, אני רוצה לפנות לציבור שלנו ולהגיד לו שאנחנו צריכים לעשות שני דברים ביחד: הדבר הראשון – אנחנו צריכים להיות חלק מהמחאה נגד ההפיכה השיפוטית; הדבר השני – זאת הזדמנות שלנו

איימן עודה:  מהמשבר צריכה לצאת הזדמנות להרחיב את השותפות היהודית-ערבית על בסיס של שלום ושוויון ודמוקרטיה אמיתית

איימן עודה:  כלומר, לעשות את שני הדברים ביחד; לא להיות חלק אינטגרלי מהמחאה ולהגיד לה: אנחנו איתכם ואין לנו לא עקרונות ולא זהות שלנו; לא לשבת בבית, אלא לעשות את שני הדברים ביחד – גם להשתתף בהפגנות וגם עם העקרונות שלנו

איימן עודה:  למשל, אני שותף למערכה נגד הפגיעה בבית המשפט העליון

איימן עודה:  אני רוצה אותו יותר דמוקרטי, לא פחות דמוקרטי

איימן עודה:  אבל יש שאלות יותר חשובות, למשל, מה עם הכיבוש נגד העם הפלסטיני? מה, זו לא שאלה דמוקרטית חשובה? לכן אנחנו צריכים להיות גם וגם

איימן עודה:  גם וגם

איימן עודה:       אני פונה אליך, יאיר לפיד

איימן עודה:  אנחנו רוצים להיות חלק אינטגרלי מהמחאה נגד ההפיכה השיפוטית

איימן עודה:  חלק אינטגרלי

איימן עודה:  יחד עם זאת, מי שרוצה להגיד לי שאנחנו צריכים להגיע למצב שהאנשים המיוחסים יחזרו לשלטון ויפגעו גם בעם הפלסטיני, גם באזרחים הערבים וגם הצדק החברתי לא מעניין אתכם כי מצבכם הכלכלי טוב – מצבכם הכלכלי טוב, מעמד הביניים מרגיש טוב

איימן עודה:  לכן, מבחינתנו, דמוקרטיה אמיתית זה שלום, זה שוויון, זה צדק חברתי

איימן עודה:  זוהי דמוקרטיה אמיתית

איימן עודה:  לכן אנחנו נהיה חלק מהמחאה הזאת עם ההדגשה על המיוחדות שלנו

איימן עודה:       אני רוצה להגיד לאוכלוסייה שלנו עוד דבר, ואני כן רוצה להביא משוואה מהתקופה הקשה ביותר

איימן עודה:  איך עלה היטלר לשלטון? איך עלה? בבחירות דמוקרטיות

איימן עודה:  מה קרה אז? לצערי הרב, הסוציאל-דמוקרטים לא ידעו להתאחד ולבנות ברית משותפת עם הקומוניסטים

איימן עודה:  זו הייתה טעות היסטורית

איימן עודה:  עכשיו, אני מבין את הקומוניסטים – כעסו על הסוציאל-דמוקרטים בגלל שעשו ברית עם הימין, רצחו את רוזה לוקסמבורג ב-1919 כשהם ירו ללא הבחנה בהפגנה של 1 במאי בשנת 1928 והרגו עשרות מהמפגינים

איימן עודה:  יש אלף סיבות מוצדקות

איימן עודה:  אבל עצם העובדה שלא ידעו לשתף פעולה ביחד, עצם העובדה הזאת – אז היטלר עלה לשלטון

איימן עודה:  לכן אנחנו צריכים ללמוד מההיסטוריה הזאת ולהגיד: אנחנו כל כך כועסים על מה שנקרא מרכז-שמאל, אבל בכל זאת צריך לראות את העיקר עכשיו

איימן עודה:  והעיקר עכשיו – לבנות ברית כמה שיותר רחבה נגד הפשיזציה במדינת ישראל

איימן עודה:  זה הדבר החשוב ביותר ברגע הזה

איימן עודה:       אני פונה לנציגי המרכז-שמאל ואומר להם: כשאתם עוקבים אחרי הסקרים והסקרים אומרים לכם: תתרחקו מהם – אז אתם כמו פחדנים בורחים מאיתנו

איימן עודה:  אני אומר לכם, צריך דרך אחרת

איימן עודה:  אי-אפשר להתעלם מהעובדה הזאת

איימן עודה:  להגיד לכל האזרחים: יש פה שני עמים וצריכים לכבד אותם

איימן עודה:  זו עובדה

איימן עודה:  צריך להגיד לציבור שבלי המשקל של האוכלוסייה הערבית לא ננצח את הימין

איימן עודה:  צריך להגיד את האמת לציבור, והציבור יודע את האמת הזאת

איימן עודה:  האם יש מחיר לחיבור כזה? בוודאי, וזה השלום והשוויון

איימן עודה:  המחיר לשותפות כזאת זה כמו שהיה בממשלת רבין, זה החתירה לשלום ולשוויון

איימן עודה:  אנחנו מושיטים יד לכל מאבק שיביא דמוקרטיה, שלום ושוויון

איימן עודה:  תודה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת יאיר לפיד, ראש האופוזיציה, בבקשה

אוריאל בוסו:  חמש דקות לרשותך, אדוני

יאיר לפיד: תודה

יאיר לפיד:  אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראש הממשלה פתח היום את ישיבת הממשלה וקרא לאופוזיציה לבוא להידברות ולשים על השולחן הצעה משלה

יאיר לפיד:  זו כמובן אחיזת עיניים והונאה גמורה

יאיר לפיד:  אם אתם רוצים הידברות ולשמוע הצעות, מה אנחנו עושים כאן? למה אנחנו במליאה ביום ראשון? עשר שנים אני חבר כנסת – לא זוכר כזה דבר, שהמליאה פתוחה ביום ראשון

יאיר לפיד:  אם אתם רוצים הידברות, למה בוועדת חוקה ישבו כל הבוקר וטסו קדימה עם החקיקה? זו לא חקיקה, זו מחיקה

יאיר לפיד:  אתם מוחקים את הדמוקרטיה הישראלית

יאיר לפיד:       ראש הממשלה רוצה שנשים על השולחן הצעה – בבקשה, הינה ההצעה: תעצרו את החקיקה עכשיו, היום, לפני ההצבעה

יאיר לפיד:  במקום להצביע, נלך לבית הנשיא, נודיע שאנחנו נישאר שם עד שלממשלה תהיה חוקה, עד שלמדינת ישראל תהיה חוקה

יאיר לפיד:  במקום קובץ החוקים הדורסני, האנטי-דמוקרטי, שהנחתם כאן, במקום המשבר הנורא שאתם מביאים על ראשנו – ערכי, כלכלי, ביטחוני, חברתי – נביא יחד מסמך שיחבר את עם ישראל

יאיר לפיד:  פרק א' של החוקה כבר כתוב, קוראים לו מגילת העצמאות

יאיר לפיד:  כנסת ישראל תכריז על המגילה כבסיס לחוקה שלנו, ואנחנו כולנו נחתום על זה שמדינת ישראל תהיה מושתתת על יסודות החירות, הצדק והשלום לאור חזונם של נביאי ישראל

יאיר לפיד:  יש כאן מישהו שהוא נגד? כולנו נחתום על זה שמדינת ישראל תקיים שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה בלי הבדל דת, גזע ומין; תבטיח חופש דת, מצפון, לשון, חינוך ותרבות

יאיר לפיד:  אני שואל שוב: יש כאן מישהו שהוא נגד?      רציתם הצעה – הינה ההצעה

יאיר לפיד:  במקום חוק דרעי 3, במקום חוק הנבצרות, במקום חוק התרומות, במקום חוק החמץ, במקום הוועדה לבחירת שופטים, שהופכת לוועדה לבחירת מקורבים, במקום דריסה של בית המשפט העליון, יהיו לנו ערכים אמיתיים שיאחדו את המדינה הזו ואת העם הזה

יאיר לפיד:  אם אתם לא עוצרים את החקיקה והולכים על זה, אתם לא רוצים הידברות, אתם רוצים לרמות את כל העולם כמו תמיד, להעמיד פנים שאתם קוראים להידברות בזמן שאתם טסים קדימה עם החקיקה

יאיר לפיד:       תסבירו לי דבר אחד: מה כל כך דחוף לכם? מה הבהילות? מה אתם רצים ככה? מה ההיסטריה הזאת? הרי אם זו באמת הייתה רפורמה משפטית כמו שאתם טוענים, הייתם עושים אותה אחרת לגמרי

יאיר לפיד:  הייתם מביאים מראש כלכלנים שיסבירו איך זה ישפיע על הכלכלה

יאיר לפיד:  במקום זה אתם מופתעים מזה שהשקל יורד, מופתעים שהכסף בורח מהארץ, מופתעים מהמשבר שגרמתם לתעשייה

יאיר לפיד:  אתם יודעים למה אתם מופתעים?     

התקשורת שלמה קרעי: כי אנשים כמוך – – –     

יאיר לפיד: כי לא בדקתם

התקשורת שלמה קרעי: כי אנשים כמוך – – –     

יאיר לפיד: אם זו באמת הייתה רפורמה משפטית, הייתם מקדישים את כל החודש האחרון לדיונים על השפעת החקיקה על הביטחון הלאומי – –     

התקשורת שלמה קרעי: – – – BDS – – –     

יאיר לפיד: – – על תביעות בין-לאומיות נגד חיילי צה"ל, על היחסים עם ארצות הברית, על המילואים

יאיר לפיד:  לא טרחתם

יאיר לפיד:  הכול חפוז, הכול מבולגן

יאיר לפיד:  אחר כך אתם בהלם שטייסים לא מוכנים לבוא למילואים, בהלם שיחידות הסייבר מתרוקנות

התקשורת שלמה קרעי: נמשיך כך – – – מדינת ישראל – – –     

יאיר לפיד: אם הייתם טורחים לעשות עבודה מסודרת, לא הייתם כל כך המומים

יאיר לפיד:  אתם רצים קדימה כי מה שמעניין אתכם זה לא רק החקיקה המטורפת הזו אלא כל הדברים שהיא תאפשר לכם מייד אחרי שהיא תעבור: כפייה דתית, להכריח אנשים עובדים לממן אנשים שלא עובדים, לפגוע בנשים, לפגוע בלהט"בים, לספח שטחים ולשדוד את הקופה הציבורית

יאיר לפיד:  אלה המטרות האמיתיות שלכם

התקשורת שלמה קרעי: כמה כספים קואליציוניים נתת בממשלה שלך, לפיד?     

יאיר לפיד: אם זה לא נכון, אם אכפת לכם עדיין מעם ישראל, תעצרו את החקיקה, ומחר נלך לנשיא להתחיל לעבוד על חוקה לישראל שמבוססת על מגילת העצמאות

יאיר לפיד:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת יאיר לפיד

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה

התקשורת שלמה קרעי: לא נעים, לא נורא

התקשורת שלמה קרעי:  תגידי, מיכאלי, תעודדי פגיעה בשוטרים

התקשורת שלמה קרעי:  לא נעים, לא נורא

אוריאל בוסו: בבקשה

מרב מיכאלי: קודם כול, בואו נבין על מה מדובר

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השרים – מקובל, התקנון

מרב מיכאלי: תודה

מרב מיכאלי:  מה, כתוב בתקנון שצריך להגיד: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השרים?     

אוריאל בוסו: ככה פותחים, ככה אומרים, כן, נהוג

מרב מיכאלי: אשכרה? טוב, אבל זה לא יורד מהזמן שלי

מרב מיכאלי:  זה שלך

אוריאל בוסו: אני אתן לך עוד חמש שניות בדיוק על המשפט הזה

מרב מיכאלי: אני מודה לך

אוריאל בוסו: לכבד את הכנסת, לא את היושב-ראש

מרב מיכאלי: לבקשת היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת שבמליאה – אני רואה שאין כרגע אף חברת כנסת במליאה – אדוני היושב-ראש, גברתי המזכירה, וכמובן כל הסדרניות והסדרנים היקרים של הכנסת, שעושים כאן באמת לילות כימים ועובדות ועובדים ללא הרף

יוראי להב-הרצנו: הקצרנים

מרב מיכאלי: נכון

מרב מיכאלי:  אדוני הקצרן, תודה גם לך

מרב מיכאלי:       עכשיו, בואו נבין במה מדובר

מרב מיכאלי:  מדובר בתיקון תקנון הכנסת – זה מה שעכשיו עומד כאן לדיון

מרב מיכאלי:  כל הקואליציה והממשלה מבזבזות עכשיו את זמנה של עם ישראל ואת זמנו של עם ישראל בשביל לשנות את תקנון הכנסת כך שאפשר יהיה לדחות את הבחירות של נציגות ונציגי הכנסת לוועדה למינוי שופטים בשלושה חודשים

מרב מיכאלי:       בעיקרון התקנון קובע שהבחירות האלה צריכות להתקיים עד ארבעה חודשים מהשבעת הכנסת

מרב מיכאלי:  ארבעה חודשים מהצבעת הכנסת זה ממש עוד שבוע, 15 במרץ

מרב מיכאלי:  אז הקואליציה רוצה שתיתנו לה עוד לפחות שלושה חודשים

מרב מיכאלי:  למה? כי הרי חלק ניכר מההפיכה המשטרית שהיא מנסה לעשות זה בשינוי ההרכב של הוועדה למינוי שופטים

מרב מיכאלי:  עכשיו, עד שלא יהיו בחירות של נציגי ונציגות הכנסת לוועדה, לא יהיה אפשר למנות שופטות ושופטים חדשים

מרב מיכאלי:  לא יהיה אפשר לבחור שופטות ושופטים

מרב מיכאלי:  כבר עכשיו חסרים 88 שופטות ושופטים בבתי המשפט שלנו

מרב מיכאלי:  עכשיו, זה לא בבית המשפט העליון, לא בבית המשפט העליון שמדברים עליו כל כך הרבה ומשמיצים ותוקפים כל כך הרבה, לא; בבתי משפט השלום, בבתי משפט למשפחה, בבתי המשפט הפליליים שלנו, בכל בתי המשפט הכלכליים, בכל הסוגיות שכואבות לכן ולכם שם בבית, שאתם רואים שהדיונים שלכם לא נקבעים בזמן ושאתם מחכים עוד ועוד, חודשים ושנים לפסק דין

מרב מיכאלי:  למה? כי לא דחוף להם למנות לכם שופטות ושופטים

מרב מיכאלי:  לא דחוף להם

מרב מיכאלי:  אתם, יש לכם תיקים, יש לכם תביעות, יש לכם חלילה אישומים, יש לכם עינוי דין – זה לא העניין שלהם, לא עניין שלהם, לא בוער להם, לא כואב להם

מרב מיכאלי:  הם מטפלים במה שכואב להם, לשלטון

מרב מיכאלי:       אם יש רגע שבו אפשר לראות מאוד בבהירות עד כמה כל ההפיכה המשטרית הזאת באה לשרת רק את השלטון וממש באמת שלא מעניין אותם מה קורה עם הציבור, זה הרגע הזה שבו הם אומרים לכם: חמודים, אין לכם שופטים – tough, חבל

התקשורת שלמה קרעי: לא נעים, לא נורא

מרב מיכאלי: לא נורא

מרב מיכאלי:  ממש לא נורא

מרב מיכאלי:  אבל אתה יודע, השר קרעי? זה באמת, מילא אם הייתם אומרים להם: לא נורא

מרב מיכאלי:  זה פשוט לא מעניין אתכם

מרב מיכאלי:  זה כל כך כל כך לא מעניין אתכם, מה שעובר הציבור, מה שעוברת כל אזרחית, מה שעובר כל אזרח באינטראקציה שלו או שלה עם בתי המשפט שלנו, משום שאם יש משהו שצריך לעשות במערכת המשפטית שלנו זה להוסיף כוח אדם, תקנים; זה לתת לאנשים יותר נגישות לבתי המשפט, לכל סוגי בתי המשפט; זה לפעול למען הדברים שבאמת אכפת וכואב לכל אזרח ולכל אזרחית, לכל אישה, לכל גבר, לכל ילד

מרב מיכאלי:  את זה לא רק שאתם לא עושים, אתם עושים ההפך

מרב מיכאלי:  ההפיכה המשטרית הזאת באה לקחת זכויות מהציבור ולתת יותר כוח לממשלה, לא לכנסת, לא לבתי המשפט – רק לממשלה, ולממשלה המאוד-מסוימת הזאת, כי חלקים גדולים מהרפורמה, ההפיכה המשטרית הזאת, יוודאו שהממשלה הזאת תמשיך לכהן, היא והקרובים והקומבינות שלה, לנצח-נצחים

מרב מיכאלי:       בחירות? בואו, דברו איתנו ביום אחר

מרב מיכאלי:  אנחנו נצביע נגד שינוי בתקנון, כאילו קטן, אבל עולם ומלואו – עולם ומלואו שהיה צריך לעבוד היום לטובת האזרחיות והאזרחים, אבל אתם עושים אך ורק בשביל האינטרסים האישיים, הפרטיים, השלטוניים שלכם

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת אביגדור ליברמן, בבקשה

אוריאל בוסו:  אם אפשר לקרוא לשר קרעי או לשר וסרלאוף, תורני המליאה

אוריאל בוסו:  שנייה, חבר הכנסת, אין פה שר תורן

אוריאל בוסו:  ברשותך, אם אתה רוצה – – –     

קריאה: הוא בטח יצא לשנייה

אוריאל בוסו: כן, אבל אחד מהם שיישאר כאן, במליאה

אוריאל בוסו:  15 דקות יש לרשותך

ולדימיר בליאק: כל כך הרבה שרים ואין שר אחד?     

יוליה מלינובסקי: – – –     

אוריאל בוסו: לא, לא

אוריאל בוסו:  יש פה שניים ואחד יצא

רון כץ: אפשר למנות עוד אחד

רון כץ:  אם צריך, נמנה עוד מישהו – – – אין את מי למנות, אף אחד מהקואליציה

יוליה מלינובסקי: – – –     

אוריאל בוסו: בבקשה, אדוני

אביגדור ליברמן: אדוני יושב-ראש הישיבה, אדוני השר, כנסת נכבדה, אני רוצה לנצל את הבמה הזאת, לפנות לראש הממשלה בנימין נתניהו ולהגיד לו: אדוני, אתה מוביל את מדינת ישראל לחורבן הבית השלישי

אביגדור ליברמן:  תסתכל מה קורה בביטחון – היית באו"ם וקבעת קו אדום, הבאת סרטוט יפה, 20%

אביגדור ליברמן:  התבשרנו מראש סבא"א שמצאו כבר אורניום מועשר ל-84%

אביגדור ליברמן:  שמענו את תת-מזכיר ההגנה האמריקאי: האיראנים צריכים פחות משבועיים כדי להפיק חומר בקיע לרמה של פצצה אחת

אביגדור ליברמן:  אתה יודע, אדוני היושב-ראש, היום אני לא שר החוץ, לא שר הביטחון, אני לא חבר בקבינט ואני אפילו לא חבר בוועדת החוץ והביטחון, אבל כל מי שקצת בקי בחומר, בעניינים, וקורא חומר גלוי, לא יכול שלא להזדעזע

אביגדור ליברמן:      בדרך לכנסת היום אני שומע שהייתה תקרית בין חיילי צה"ל לבין צל"ב, צבא לבנון, בגבול הצפוני שלנו

אביגדור ליברמן:  אנחנו שומעים את מנהיג החיזבאללה אומר: שום דבר, אנחנו כרגע לא מפחדים, נתניהו הצליח לפורר את כל החברה, הם לא מצליחים להתאחד

אביגדור ליברמן:  מה אתה חושב, שבאיראן חושבים אחרת? הרי גם האיראנים מסתכלים

אביגדור ליברמן:  כשאני שמעתי במיוחד את ההודעה של אותו ראש סוכנות האנרגיה האטומית הבין-לאומית, רפאל גרוסי, אני יצאתי יותר מוטרד

אביגדור ליברמן:  הייתי בבית ושמעתי את ההודעה שלו לאחר ביקור באיראן

אביגדור ליברמן:  מבחינה ביטחונית אנחנו ניצבים מול איום קיומי מוחשי ומיידי, ובמקום לטפל בנושאים הביטחוניים, ראש הממשלה מטפל כרגע ארבע שעות בתקנון הכנסת

אביגדור ליברמן:       ואני אומר לך, אני שומע גם את תושבי הצפון

אביגדור ליברמן:  לא צריך אפילו משקפת, כרגע חיזבאללה מתפרס על הגדר שלנו

אביגדור ליברמן:  זו כבר לא פרפראזה, לא מטפורה, זה לא שום דבר

אביגדור ליברמן:  דיברתי עם החברים שלי גם בשלומי, גם במטולה, והם אומרים: אנחנו רואים את פעילי חיזבאללה ממש על הגדר

אביגדור ליברמן:  אז האיראנים, לפי הסיכום של אותו רפאל גרוסי וגם מה ששמענו מתת-מזכיר ההגנה האמריקאי, ממש כרגע בפריצה, בריצה לפצצת אטום

אביגדור ליברמן:  שלא יהיו פה שום אשליות בכלל, הם במרוץ

אביגדור ליברמן:  אנחנו שמענו מאותו תת-מזכיר ההגנה שהם התקדמו "יפה" בכלים הבליסטיים שלהם

אביגדור ליברמן:  איפה הממשלה?     יתרה מזאת, פוגעים בבעלי הברית שלנו, כמו ירדן

אביגדור ליברמן:  יושבים במפגש ביטחוני, כולל האמריקאים, בעקבה, וכמה שרים מממשלת ישראל מוציאים הודעה: בוא, תן הוראה למשלחת כרגע לעזוב את עקבה

אביגדור ליברמן:  קודם כול, בשביל מה באתם? ואם כבר באתם, מה זה להוציא באמצע המפגש? אנחנו מכירים את הרגישות של הירדנים, זה ממש להעליב אותם וזה לפגוע בשיתוף הפעולה הביטחוני, שיתוף – באמת אנחנו נהנים משיתוף הפעולה הזה הרבה שנים

אביגדור ליברמן:  זה רק בתחום הביטחוני

אביגדור ליברמן:      בתחום המדיני זה כישלון מהדהד

אביגדור ליברמן:  אני לא זוכר תקופה כזאת מאז הקמת המדינה, כנראה, שיש ממשלה שקיימת יותר מחודשיים ועדיין אין הזמנה לא לראש הממשלה ולא לשר החוץ להגיע לוושינגטון, ואין גם באופק

אביגדור ליברמן:  זה שכבר יותר מחודשיים קיימת ממשלה וראש ממשלת ישראל לא הוזמן לבית הלבן, זה כישלון מדיני שכמותו אני לא זוכר, ואני אומר לכם את זה כשר החוץ הרבה שנים

אביגדור ליברמן:      ומה קורה בחוסן הלאומי שלנו? כי אם אתה ניצב מול איום ביטחוני, דבר ראשון צריך לאחד את העם

אביגדור ליברמן:  כשראש הממשלה בהחלט במין זלזול מתעלם מאותם כינויים של שרים בכירים מבני ביתו, שבני ביתו קוראים לאותם מיטב בנינו ובנותינו – טייסים, אנשים מסיירת מטכ"ל, מהיחידות המיוחדות, "מורן", 669 – אנרכיסטים וטרוריסטים, זאת פגיעה בחוסן הלאומי שלנו

אביגדור ליברמן:      לדעתי, מה שקורה בקואליציה – תסתכל מה קורה בקואליציה: סגן השר אבי מעוז כבר התפטר; מאיר פרוש אומר שלא עומדים בהסכמים איתו; גפני – אתה שומע אותו יותר טוב ממני

אביגדור ליברמן:  איזה אמון יש בראש הממשלה? הרי מה פתאום ראש הממשלה מעביר את חוק הנבצרות? מישהו חשב מה פתאום הוא קפץ ומעביר את חוק הנבצרות? אדוני היושב-ראש, זה לא חוק הנבצרות, זה חוק יריב לוין

אביגדור ליברמן:  כי הוא פוחד מיריב לוין

אביגדור ליברמן:  הראשון שירוויח אם יכריזו על נבצרות ראש הממשלה זה יריב לוין, וכנראה יריב לוין ממש לא מתלהב לקדם את חוק הנבצרות, וראש הממשלה אישית, אישית לוחצת, מטפל בחוק הנבצרות

אביגדור ליברמן:  אבל יותר נכון לקרוא לזה חוק יריב לוין

אביגדור ליברמן:      גם כשאני מסתכל כרגע על המשבר החוקתי – פעם ראשונה בהיסטוריה אנחנו מגיעים למשבר חוקתי

אביגדור ליברמן:  ידענו לאורך שנים הרבה משברים – משברים ביטחוניים, כלכליים, חברתיים, מעסק הביש ותקופת הצנע וואדי סאליב ומלחמת יום הכיפורים ומלחמת לבנון והתוכנית לייצוב המשק והסכמי אוסלו, ולצערי גם הגענו לרצח רבין ולרצח גנדי, אך מעולם לא הגענו למבוי סתום, למשבר חוקתי

אביגדור ליברמן:  מה יקרה פה? הרי תעבירו את החוקים האלה בקריאה השלישית, כל החוקים מטורללים, תעבירו אותם בקריאה השלישית, ובג"ץ – כך אני מקווה לפחות, שבית המשפט העליון יפסול את החוקים האלה

אביגדור ליברמן:  אני קורא מכאן גם לנשיא המדינה בשום פנים ואופן לא לחתום על החוקים האלה

אביגדור ליברמן:  אבל כל אותם עובדי מדינה, ראשי מערכות – מה הם יצטרכו לעשות? למי הם צריכים לציית, לחוקים של הכנסת או לפסיקה של בית המשפט העליון?     אני מאוד מקווה, ואני מצפה מנשיא המדינה שיהפוך לאיש מפתח באותו רגע; להתייצב מול עם ישראל ולהגיד דברים ברורים, להעביר מסר, בטח ובטח למוסדות הממלכתיים, המוסדות הרשמיים וראשי המוסדות – למפכ"ל ולרמטכ"ל ולראש השב"כ: אתם חייבים לציית קודם כול לפסיקה של בית המשפט העליון, עם כל מה שמשתמע מכך

אביגדור ליברמן:  והמשבר הזה מגיע על רקע ביטחוני הכי נפיץ, ואני אומר לכם, מכל מה שאני קורא בתקשורת הגלויה, גם בצפון, גם מול איראן, אנחנו במצב הכי נפיץ שרק אפשר לתאר

אביגדור ליברמן:       איך הגענו, אדוני היושב-ראש, שאין טייס שמוכן להטיס את ראש הממשלה לאיטליה, המדינה היחידה שהסכימה לקבל את ראש ממשלת ישראל? האם אי פעם היה מצב כזה שאין טייסים שמוכנים להטיס את ראש הממשלה לחוץ לארץ?     אבל אני מסתכל גם על המצב הכלכלי, ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, כשר האוצר, ואני מסתכל כרגע רק על המספרים: בכל העולם הדולר נחלש; רק אצלנו הוא מתחזק

אביגדור ליברמן:  מה זה אומר שהדולר נחלש? קודם כול, אנשים כרגע מפסידים כסף בקרנות הפנסיה, בקרנות ההשתלמות, וכל מוצרי היבוא מתייקרים, וכל מי שמזמין כרטיס טיסה משלם יותר, וכל מי שמזמין באינטרנט משלם יותר

אביגדור ליברמן:  יתרה מזאת, היום דיברתי עם אחד היזמים הגדולים במדינת ישראל, לפני כמה שעות

אביגדור ליברמן:  הוא מספר לי: לפני שקמה הממשלה הזאת – הוא אומר – היה לי פה תור של משקיעים, קרנות

אביגדור ליברמן:  כולם רצו להשקיע

אביגדור ליברמן:  ביקשו פרוטקציה מי ישקיע אצלי

אביגדור ליברמן:  מאז שהממשלה הזאת קמה, כלב לא דופק בדלת

אביגדור ליברמן:  אין פתאום משקיעים

אביגדור ליברמן:  אני מדבר עם מנהלי בנקים, אומרים: מה רוצים מאיתנו? מה מדביקים לנו שמאל, ימין? אנחנו מסתכלים על הכסף שיוצא יום-יום, אנחנו מקבלים דוח יומי על הכסף שיוצא מכאן, ואני אומר לכם, כסף חדש גם לא מגיע

אביגדור ליברמן:  משקיעים הפסיקו להשקיע, קרנות הפסיקו להגיע

אביגדור ליברמן:       מבחינה כלכלית אנחנו מגיעים בתוך ארבעה-חמישה חודשים – תרשום, היושב-ראש – למשבר כלכלי מן החריפים ביותר

אביגדור ליברמן:  עליית המחירים פה תהיה מטורפת

אביגדור ליברמן:  אני מסתכל מה קרה לעוף, מה קרה לביצים, כלומר, אם אני רק מסתכל על שני המוצרים האלה, אנחנו צפויים להתייקרות של 30% ו-35% בכל המוצרים, בכל הסופרים, בתוך ארבעה-חמישה חודשים

אביגדור ליברמן:  אני מסתכל גם על המדינות האחרות, שבאמת לא רוצות לשתף איתנו פעולה בשום דבר

אביגדור ליברמן:       ולכן אני חוזר ואומר, אנחנו לצערי נמצאים במצב שלא היינו בו אף פעם, גם ברגעים הכי קשים, וראש הממשלה הזה מוביל אותנו אכן לחורבן הבית השלישי

אביגדור ליברמן:  אני מציע לכולם להתעשת ולא לנסות להתחכם

אביגדור ליברמן:  כשאני שומע שראש הממשלה אומר: יום שלישי, רביעי, בואו ניכנס, זה מה שנקרא באמת למרוח את כולנו, זה לזלזל באינטליגנציה של כולנו וזה עוד פעם ניסיון למסמס ולהרדים את המצב

אביגדור ליברמן:       גם אתם, כאילו ממשלת ימין, so called ממשלת ימין

אביגדור ליברמן:  אדוני השר, אתה ממשלת ימין

אביגדור ליברמן:  איך אתה יכול למרוח עוד פעם ולדחות הצבעה על ריבונות על בקעת הירדן ועל המגילות? הרי ראש הממשלה התחייב פומבית כמה פעמים, עשרות פעמים

אביגדור ליברמן:  ביקשתי, אגב, מיפעת לאסוף כמה פעמים בנימין נתניהו אמר במו פיו: אנחנו נחיל ריבונות ישראלית על בקעת הירדן

אביגדור ליברמן:  עשרות פעמים התחייב מול כל עם ישראל

אביגדור ליברמן:  איפה הריבונות על בקעת הירדן? אני מאוד מקווה שלפחות אלה שמחשיבים את עצמם לימין – בשבוע הבא, ביום רביעי, אנחנו נעלה את הצעת החוק הזאת בכנסת – שתצביעו איתנו

אביגדור ליברמן:  תסתכל מה קורה

אביגדור ליברמן:  הרי דיבר ראש הממשלה – אתה זוכר? מס עבאס, 50 מיליארד, 60 מיליארד

אביגדור ליברמן:  אני הסתכלתי על התקציב: בדיוק אותו מתווה, עד המילימטר האחרון, עד השקל האחרון, מופיע גם בתקציב הזה

אביגדור ליברמן:  פתאום אין מס עבאס

אביגדור ליברמן:  איפה יושב-ראש הקואליציה אופיר כץ? אדוני יושב-ראש הקואליציה, אתה זוכר את מס עבאס? תסתכל כרגע בתקציב שלכם, הוא מופיע אחד לאחד, על המילימטר, בלי פסיק, בלי לשנות אפילו פסיק

אופיר כץ: ממש לא אחד לאחד

אביגדור ליברמן: לא רק זה – הוספתם, הוספתם 200 מיליון שקל מהמיסים שגובים בגשר אלנבי, ואני לא הסכמתי שנה וחצי לתת להם שקל

אביגדור ליברמן:  עכשיו נתתם את זה

אופיר כץ: זה גם לא אחד לאחד – – –      

אביגדור ליברמן: תסתכל מה קורה ברצועת עזה

אביגדור ליברמן:  כרגע קראתם לשליח קטארי לבוא ולשלם עוד דמי פרוטקשן לחמאס

אביגדור ליברמן:  אתם מובילים פה לחורבן הבית, אתם מובילים פה לשבירה של כל המערכות

אביגדור ליברמן:  אבל אתה יודע, אנחנו ברוח – בכל זאת, אנחנו לקראת החג, חג שהוא כולו שמחה

אביגדור ליברמן:  כמו במגילת אסתר, אתה יודע, זה התחיל רע ליהודים, אבל בסופו של דבר – ואני לא עושה שום השוואות בין אף אחד לאף אחד – זה נגמר טוב, נגמר בשמחה גדולה

אביגדור ליברמן:  אני מקווה שהממשלה הרעה הזאת תיעלם מהר ככל האפשר

אביגדור ליברמן:  אתם יכולים לדבר עד מחר שיש לכם רוב בכנסת, אבל אין לכם רוב בעם

אביגדור ליברמן:  רוב העם איתנו, ואתם פה חיים על זמן שאול כקואליציה, ואני מקווה שכמה שיותר מהר הזמן הזה יעבור

אביגדור ליברמן:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת אביגדור ליברמן

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה

אוריאל בוסו:  בנימין זאב אלקין, בבקשה

קטי קטרין שטרית: אמרת את זה יפה

קטי קטרין שטרית:  כמעט אמרת בנימין זאב הרצל

קטי קטרין שטרית:  כמעט

אוריאל בוסו: בנימין זאב אלקין, נכון? כך אני זוכר

אוריאל בוסו:  אולי הוא יתקן אותי אם אחרת

זאב אלקין: טעית במקצת

זאב אלקין:  זאב בן בנימין

אוריאל בוסו: זאב בן בנימין

אוריאל בוסו:  טוב

אוריאל בוסו:  25 דקות לרשותך

זאב אלקין: זה זיכרון מבית הכנסת, נראה לי

אוריאל בוסו: בבקשה

אוריאל בוסו:  כן, כשמעלים לתורה

זאב אלקין: אדוני השר, אדוני יושב-ראש הישיבה, חבריי חברי הכנסת, אנחנו התכנסנו כאן, והמליאה למעשה דנה היום במשך כמה שעות בנושא שבעבר אני חושב שאף אחד – כולל אתה, אדוני היושב-ראש – לא היה מעלה על דעתו שהוא בכלל יעלה על סדר-יומה של הכנסת

זאב אלקין:  כי אם יש לנו עוד משהו שמחזיק אותנו כאן בבית הזה באיזשהם כללי משחק זה הספר הזה, תקנון הכנסת, הספר החום שמנחה את כולנו

אופיר כץ: – – – אותו שנה וחצי

זאב אלקין: לא שינינו ולו פסק אחד בתקנון הכנסת, אדוני יושב-ראש הקואליציה

זאב אלקין:  עבדנו על פיו בדיוק כפי שהוא אומר

אוריאל בוסו: חוק הדיינים זה לא היה שינוי תקנון?     

זאב אלקין: זה לא היה שינוי תקנון

אוריאל בוסו: שינוי חוק

זאב אלקין: זה היה שינוי חקיקה

זאב אלקין:  לא דחינו בחירות

זאב אלקין:  אנחנו עשינו אותו בהתאם ללוח הזמנים של הבחירות שקבוע בתקנון

זאב אלקין:  לא ביקשנו לדחות, לא שינינו כללי משחק; הכול היה בהתאם לתקנון הכנסת

זאב אלקין:  ואגב, כשנעשה שינוי משמעותי בתקנון הכנסת, אדוני יושב-ראש הקואליציה – אתה יכול ללכת ולשאול את שר המשפטים, הוא הוביל את זה בזמנו בשבתו כיושב-ראש ועדת הכנסת

זאב אלקין:  הוא התעקש אז להוביל שינויי תקנון בהסכמה בין קואליציה לאופוזיציה, זאת הייתה תפיסתו, ובאמת, הגרסה האחרונה של התקנון הזה במידה רבה יצאה תחת ידיו

זאב אלקין:  זה פחות או יותר מה שיש לנו כאן כרגע, מה שיריב בזמנו כיושב-ראש ועדת הכנסת הוביל והתעקש

זאב אלקין:  אגב, היו כל מיני קולות והיו כל מיני הצעות, והוא לא נכנע להם, ואמר: שינוי תקנון עושים רק בהסכמה

זאב אלקין:  ולכן, מה שעושים כאן כרגע, שינוי תקנון חד-צדדי מאוד מאוד משמעותי ודורסני, הוא אירוע חריג ביותר

זאב אלקין:  ועוד איזה סוג שינוי תקנון עושים כאן? למעשה, מה אתם אומרים?      

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, זה קצת מפריע לדובר

זאב אלקין: התקנון קובע את לוחות הזמנים לבחירה

זאב אלקין:  היה היגיון בארבעת החודשים האלה, הרי הם לא נולדו סתם

זאב אלקין:  זה ארבעה חודשים מאז כינונה של הכנסת

זאב אלקין:  בדרך כלל לוקח סדר גודל של חודשיים, פלוס מינוס, להרכיב ממשלה; לפעמים אומנם, כשיש קואליציות כמו 64 כאלה, הם יודעים לעשות את זה יותר מהר, אבל בדרך כלל זה לוקח כחודשיים

זאב אלקין:  גם ה-64 האלה היו כל כך מסוכסכים ביניהם, שלמרות הגוש האחד רמת האמון הייתה כל כך נמוכה, שגם להם לקח חודשיים להקים ממשלה, למרות ניצחון ברור בבחירות

זאב אלקין:  ואז אומרים: יש סדר גודל של עוד חודש, חודשיים, חודש וחצי לקואליציה ולאופוזיציה ולכנסת להכיר אחד את השני ולהיערך לבחירות

זאב אלקין:  מכאן נבעו ארבעה חודשים

זאב אלקין:  למה מראש מי שכתב את תקנון הכנסת לא הלך לתקופות ארוכות יותר? כי בינתיים ועדות המינויים – אגב, לא רק של השופטים, תכף אני אדבר גם על זה, אלא כל ועדות המינויים של השופטים, של הדיינים, של הקאדים הדרוזים, של הקאדים המוסלמים – כולן או שמושבתות עד שלא נעשתה הבחירה הזאת, או לחלופין מתכנסות ומקבלות החלטות ללא ייצוג הכנסת

זאב אלקין:  בשני המקרים זאת תוצאה מאוד מאוד בעייתית, ומכאן היה התאריך הזה של ארבעה חודשים

זאב אלקין:  לפעמים עשו את זה אפילו טיפה מוקדם יותר, אבל אף פעם לא חצו אותו, כי היה ברור שהמערכת צריכה לעבוד

זאב אלקין:  יש כנסת חדשה, היא צריכה לבחור את הנציגים שלה

זאב אלקין:  הרי לא תמיד אלה שהיו נציגים של הכנסת הקודמת נבחרים לכנסת הזאת, ולכן אוטומטית חברותם בוועדות האלה פוקעת והם לא יכולים להמשיך לכהן

זאב אלקין:  ולכן היה ברור, אף אחד לא העלה על דעתו שבמשך שבעה חודשים אפשר להשבית ועדה, לא של מינוי שופטים ולא של מינוי דיינים ולא של מינויי קאדים מוסלמים ולא של מינויי קאדים דרוזים, כי החיים לא עוצרים מלכת

זאב אלקין:       אז באתם והצעתם כלאחר יד את התיקון הזה, במקום ארבעה חודשים – שבעה חודשים

זאב אלקין:  הרי המקור של התיקון הזה ברור, כי אתם במקביל משנים את כללי המשחק; מובילים שינוי חקיקה דרקוני ודרמטי שגורם לפוליטיזציה מוחלטת של הוועדה למינוי שופטים

זאב אלקין:  אבל מה לעשות? לא הספקתם לעשות אותו בלוחות הזמנים לפני מועד הבחירה, ולכן אתם אומרים: ניקח לנו עוד שלושה חודשים

זאב אלקין:  במקום שזה יהיה ב-15 במרץ, נדחה את זה עד 15 ביוני, ועד אז אנחנו כבר נסדר את העניינים והבחירות יהיו לפי הכללים החדשים

התקשורת שלמה קרעי: זו ממשלה שעושה את מה – – –     

אופיר כץ: אנחנו עושים דיונים רציניים בוועדה

זאב אלקין: דיונים רציניים עוד לא ראיתי, אבל דבר אחד בטוח, חבר הכנסת כץ – זה דומה, לצורך העניין, לממשלה שלקראת בחירות תיזכר שהיא רוצה לשנות חוקי בחירות, כי נוח לה, ואז תבוא ותגיד: לא הספקתי לשנות את חוקי הבחירות בקדנציה של הכנסת, אז בואו נדחה את הבחירות לכנסת

זאב אלקין:  למה לא? קודם נשנה את חוקי הבחירות, אחר כך נקיים את הבחירות לפי המועדים המתאימים לנו

התקשורת שלמה קרעי: בדיוק ההפך

התקשורת שלמה קרעי:  אנחנו עושים את מה שהתחייבנו – – –     

זאב אלקין: מעולם – קודם כול, השר קרעי, לא זכרתי שמישהו ככה, לפחות מהליכוד – ראיתי ממפלגות אחרות; חבר הכנסת רוטמן, קשה לבוא אליו בטענות, הוא באמת אמר דברים בצורה ברורה

זאב אלקין:  אני לא זוכר שעלה נציג הליכוד בזמן מערכת הבחירות ופרס את כל השורה של החוקים ההזויים שאתם מביאים כאן לכנסת בכל שבוע, עוד חוק ועוד חוק

התקשורת שלמה קרעי: בכל כנס – – –     

זאב אלקין: הסתרתם את זה היטב

זאב אלקין:  ראש הממשלה דיבר בשפה כללית: נעשה שינויים מאוזנים ואחראיים ובזה נסתפק

התקשורת שלמה קרעי: גדעון סער, החבר שלך, אמר בזמנו, הזהיר את אזרחי ישראל מפנינו בעניין הזה

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, אני מבין שכאשר שר יושב בשורות חברי הכנסת הוא חושב שהוא חבר כנסת והוא קורא קריאות ביניים

אוריאל בוסו: השר קרעי, לא על חשבון הזמן שלו

זאב אלקין: בדרך כלל זה אינו מקובל, השר קרעי

זאב אלקין:  בדרך כלל השרים לפחות לא קוראים קריאות ביניים

התקשורת שלמה קרעי: תגיד שקשה לך להתמודד עם הטענות

זאב אלקין: לא, אין לי בעיה להתמודד עם הטענות

זאב אלקין:  אני רק מציין – אם התקנון כבר לא תקנון והחוק הוא לא חוק, אז הנוהג הקודם הוא בטח כבר לא נוהג, כבר לא נשאר שום דבר בכנסת

זאב אלקין:  אבל הנוהג בכנסת – –     

התקשורת שלמה קרעי: היו שנה וחצי שלכם, לא נשאר כלום

זאב אלקין: – – כך לימדו אותי, השר קרעי, שבדרך כלל השרים נמנעים מלקרוא קריאות ביניים, ויושבי-ראש הישיבה בדרך כלל גם מקפידים על זה

אוריאל בוסו: הוא הרגיש נוח בשיחת סמול-טוק איתך

התקשורת שלמה קרעי: יש לי חופש פרלמנטרי

אוריאל בוסו: לא, לא, השר, אנחנו נאפשר לו לסיים את הדברים

זאב אלקין: יש לכם חופש לדרוס כל מנהג וכל תקנון הכנסת, נכון, זה מה שאתם עושים

זאב אלקין:  חבל שככה אתם משתמשים בחופש שלכם, כי בבית הזה פעם היו כללים

זאב אלקין:  כנראה שמישהו לא רוצה לכבד אותם

זאב אלקין:      אני חוזר לאירוע הזה

זאב אלקין:  באים לכאן, ובגלל רפורמה מסוכנת מאוד, אומרים: לא הספקנו לעשות את זה במועד הנכון, אז בואו נדחה את הבחירה

זאב אלקין:  הרי זה מעשה, בעיניי, דבר ראשון, חסר תקדים

זאב אלקין:  אני לא מצאתי לזה תקדים בהיסטוריה של הכנסת, שזה מה שעשו עם הבחירות האלה

זאב אלקין:  פה אתם פותחים דף חדש בהיסטוריה של הכנסת

זאב אלקין:       דבר שני, יש פה פגיעה מהותית בנושא עצמו

זאב אלקין:  הרי מה המשמעות של לדחות את זה בשבעה חודשים, לשיטתכם?     

אופיר כץ: שלושה

זאב אלקין: שבעה חודשים מיום כינון הכנסת

זאב אלקין:  שלושה חודשים מאוחר יותר – –      

אופיר כץ: – – –     

זאב אלקין: – – מהמועד שקבוע בתקנון, שבעה חודשים מיום כינונה של הכנסת

זאב אלקין:  המשמעות של זה – או שהוועדות האלה לא מתכנסות או שהכנסת לא שחקן שם

זאב אלקין:  לפי התסריט השני, אתם פוגעים בכבודה ובמעמדה של הכנסת, שאתם דווקא כל כך הרבה מדברים על חשיבותה ומרכזיותה בכל הדיון סביב הרפורמה; לפי התסריט הראשון, אתם פוגעים במערכת, שלא יכולה למנות שופטים כי אי-אפשר לכנס את הוועדות

זאב אלקין:      אגב, הדבר הכי מוזר שאתם עושים – וחבר הכנסת כץ, לא הבנתי לחלוטין: הרי אתם לא מתעסקים, לפחות נכון לעכשיו, במינוי לא של הדיינים ולא של הקאדים הדרוזים ולא של הקאדים המוסלמים

זאב אלקין:  אגב, לכאורה, אם התיקון לוועדה למינוי דיינים היה כל כך נורא, חבר הכנסת בוסו, ציפיתי שהוא יבוטל כל כך מהר, כמו המס על החד-פעמי, אבל משום מה לא הלכתם לכיוון הזה, אלא החלטתם דווקא לשמר אותו

זאב אלקין:  אז כנראה שהוא היה לא כל כך נורא, אם לא רצתם מייד לבטל אותו כמו שעשיתם עם הדברים האחרים; כך לפחות מסתבר

זאב אלקין:  באה ממשלה חדשה ודיברה כל כך חזק נגד התיקון, ופתאום מאמצת אותו לחיקה ולא מזדרזת לתקן

זאב אלקין:  כנראה הוא לא היה כל כך נורא

אוריאל בוסו: הוא נורא, אבל אני מאמין שיש להם מכלול של חוקים דווקא בנושא שירותי הדת

אוריאל בוסו:  חלק מבטלים בתקנון וחלק כמכלול ישנו ויחזירו לקדמותם

זאב אלקין: אז אחר כך עוד פעם תדחו את הבחירות? עכשיו לשופטים, בגלל הדיינים? עכשיו דוחים בחירה של נציגים לדיינים בגלל השופטים

אוריאל בוסו: אני לא יודע מה לוח הזמנים לגבי מינוי דיינים

זאב אלקין: לוח הזמנים הוא אותו לוח זמנים

זאב אלקין:  אני אספר לאדוני שתקנון הכנסת מאוד מאוד ברור

זאב אלקין:  סעיף 62(א) בתקנון אומר כך: "בתוך ארבעה חודשים מתחילת כהונתה, וכן בתוך שישים ימים מיום שהתפנה מקומו של נציג במהלך כהונתה של הכנסת, תבחר הכנסת את נציגיה לכל ועדה מוועדות המינויים והבחירה המנויות להלן" – הוועדה לבחירת דיינים, אגב, היא מגיעה דווקא הראשונה – "הוועדה לבחירת קאדים, ועדת המינויים שלפי סעיף 11 לחוק בתי הדין הדתיים הדרוזיים והוועדה לבחירת שופטים לפי סעיף 4 לחוק-יסוד: השפיטה ולפי סעיף 6 לחוק בתי המשפט"

זאב אלקין:      כל ארבע הוועדות האלה במקור היו צריכות להיבחר בתוך ארבעה חודשים, אז אני מעריך, אגב, בסוגריים, כדי לסיים את הדיון על הדרוזים, שאם עד עכשיו לא הציגה הממשלה הצעה לתיקון הזה בחקיקה, ואם אתם כנים, בעוד שבעה חודשים לבצע כבר בחירות לכל ארבע הוועדות, כפי שמוצע כאן בתיקון התקנון, זה כבר יהיה לפי חוק שחוקקה הממשלה הקודמת

זאב אלקין:  כנראה שבאיחור מסוים, אופנתי, הגעתם למסקנה שתיקון חקיקה שהובלנו היה נכון ואימצתם אותו לחיקכם; אני לפחות לא שמעתי שמישהו מתכוון לשנותו

זאב אלקין:  אני שם את זה בצד, אבל לכל הרוחות, במה חטאו הדיינים, הקאדים המוסלמים והקאדים הדרוזים? לא משנים פסיק בשיטת המינוי שלהם במהלך הרפורמה

זאב אלקין:  למה אותם אתם דוחים? איפה ההיגיון?      אדוני היושב-ראש, אני דווקא זכרתי, כחבר בוועדה למינוי דיינים בקדנציה הקודמת, שהרבנים הראשיים כל הזמן דיברו איתנו על כך שיש מחסור חמור בבתי דין; גם בבית הדין הגבוה וגם בבית הדין הגדול יש מחסור, שיש שם כמה מינויים שצריך לעשות, וגם בבתי הדין הרגילים

זאב אלקין:  פתאום לאף אחד לא אצה הדרך

זאב אלקין:  הייתה הממשלה שלנו, והרבנים הראשיים לא אהבו את ההרכב של הוועדה למינוי דיינים וניסו לעכב בכל דרך אפשרית את הבחירה

זאב אלקין:  הבנתי

זאב אלקין:  מי שסבל מזה היה הציבור, כי לא התמנו דיינים, והם מרחו, בשביתה איטלקית, את כל ההליך ולא הצליחו לסיים אף מינוי

זאב אלקין:  הבנתי

זאב אלקין:  אבל באותן ישיבות אני שמעתי במו אוזניי, אדוני היושב-ראש, את הרבנים הראשיים מדברים על כך שיש מחסור חמור בדיינים

זאב אלקין:  אפילו כינסו אותנו לוועדה למינוי דיינים בזום כדי למנות ממלאי מקום זמניים, כי פשוט לא היו אנשים שישבו בהרכבים

זאב אלקין:      הגיעה ממשלה אחרת, שהיא לכאורה לרוחם – רבנים ראשיים כידוע לא מתערבים בפוליטיקה, אבל יש ממשלות שיותר לרוחם ויש ממשלות שפחות, ככה שמתי לב

זאב אלקין:  אז הגיעה ממשלה שלפי כל הדעות היא לכאורה לרוחם

זאב אלקין:  אז מה קרה עם המחסור החמור? למה נותנים פה יד לדחייה של כל התהליך הזה בחודשים שלמים כשמערכת משוועת – לפחות כך למדתי מהרבנים הראשיים – למינוי דיינים? במה הם חטאו? להם אתם לא משנים שום דבר

זאב אלקין:  רציתם לעשות משחק עם הוועדה למינוי שופטים? הייתם מתקנים לפחות אותו

זאב אלקין:  במה חטאו הקאדים המוסלמים? מה בכלל ערבבו אותם בתוך כל הסיפור הזה? במה חטאו הדרוזים?     אגב, בשלוש הוועדות האלה דווקא לא נבחרו מי שהיו חברי כנסת בכנסת הקודמת

זאב אלקין:  במוסלמים אחד נבחר, מנסור עבאס, שדווקא אותו אתם לא בדיוק כל כך מחבבים ורוצים לראות כמי שמבצע את הבחירה

זאב אלקין:  בדיינים כולם התחלפו, אין נציג כנסת אחד; בשופטים דווקא נשארו, אבל בדיינים התחלפו

זאב אלקין:  בקאדים המוסלמים שניים מתוך שלושה התחלפו, בדרוזים התחלפו

זאב אלקין:  אז למה? למה? מה ההיגיון?     אחת מההשגות שלנו לתיקון התקנון – עוד לא מאוחר לשנות, אדוני היושב-ראש, אנחנו הולכים להצביע עוד מעט – אומרת: אתם רוצים לאנוס את כל המערכת של השופטים, תאנסו אותה רק בשביל השופטים

זאב אלקין:  מה חטאו הדיינים? למה עוד חודשים שלמים לא יהיו דיינים בבתי דין ואנשים שמחכים למינוי לבית הדין הגדול יצטרכו עוד לחכות? אתם לא סומכים על עצמכם? הממשלה לא מספיק טובה והקואליציה לא מספיק חזקה לבחור הרכב לוועדה למינוי דיינים כדי שיהיו נציגים טובים לשיטתכם? אולי, לשיטתנו, היינו רוצים דיינים יותר ליברליים, אבל זה כבר ויכוח אחר

זאב אלקין:  אבל לא למנות אף אחד? והכול בשביל השופטים

זאב אלקין:  אני לא מבין מה ההיגיון בדבר, ואני גם לא מבין איך יכול להיות שהמפלגות הדתיות דווקא, בקואליציה, נותנות לזה יד ולא מגינות על המערכת, כשאין פה שמץ של היגיון

זאב אלקין:       אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, קרה פה גם אירוע נורא מוזר

זאב אלקין:  אני למדתי בכנסת שבדרך כלל – ככה לימדו אותנו פה, ואני פה כבר לא מעט שנים – שבתקנון ובחוק, עד שלא אושר השינוי, הוא לא בתוקף

זאב אלקין:  יש פה הרבה שינויי חקיקה שמתרחשים בכנסת, ועד שלא אישרו אותם בקריאה האחרונה ועד שהם לא נכנסו לספר החוקים ולא פורסמו ברשומות, הם לא מחייבים

זאב אלקין:  כך בדרך כלל הכנסת עובדת; אגב, לא רק בפרלמנט הישראלי – בכל הפרלמנטים, חבריי חברי הכנסת

זאב אלקין:  עד שבאנו לאירוע שלפנינו

זאב אלקין:  כי זה נכון שמריצים פה תיקון תקנון שכנראה עוד מעט יאושר, אבל מה לעשות שעד שאישרנו – כל כך הרבה מדברים על הריבונות והכנסת כריבון שהוא שצריך להכריע, ובכל הוויכוחים האלה סביב הרפורמה המשפטית מהללים את כבודה של הכנסת, אז אם מהללים את כבודה של הכנסת, לכאורה צריך להניח שחברי הכנסת לא מצביעים כמו רובוטים שמה שאומרים להם זה מה שמצביעים, אז עד שלא התבצעה ההצבעה, אי-אפשר לדעת את תוצאתה; עד שלא אישרנו את התקנון, התקנון הנוכחי בתוקף

זאב אלקין:  והפלא ופלא, אדוני היושב-ראש, שלפי התקנון שהוא בתוקף, המועד האחרון לבחירות, כפי שכבר ציטטתי, היה צריך להיות ארבעה חודשים מתחילת כהונתה של הכנסת, קרי ב-15 במרץ, עוד מעט

זאב אלקין:  ואומר סעיף אחר בתקנון הזה, סעיף 62(ב)(1): "מזכיר הכנסת יודיע לכל חברי הכנסת על מועד הבחירה לוועדת מינויים שקבע יושב-ראש הכנסת, לא יאוחר משבועיים לפני אותו מועד"

זאב אלקין:  זאת אומרת, אם אני יודע לעשות את הספירה, שבועיים לפני 15 במרץ היה 1 במרץ

זאב אלקין:  לפי תקנון הכנסת היה צריך מזכיר הכנסת – הוא לא יכול להחליט על דעתו, הוא רק מודיע מה שהחליט יושב-ראש הכנסת – היה צריך יושב-ראש הכנסת להחליט על מועד הבחירה, התקנון מורה לו לעשות זאת; מזכיר הכנסת היה צריך ליידע אותנו על הבחירה

זאב אלקין:  לא קרה, הפלא ופלא

זאב אלקין:  אין, לא קיים

זאב אלקין:       אני חיכיתי, חיכיתי בסבלנות עד שהגענו באמת לקראת סיומו של היום הזה, 1 במרץ

זאב אלקין:  ראיתי שהמכתב שציפיתי לו לא מגיע

זאב אלקין:  פניתי למזכיר הכנסת באופן רשמי ושאלתי: הרי יש סעיף בתקנון, האם יעלה על הדעת שהכנסת לא תכבד אותו? קיבלתי תשובה מרתקת – שיושב-ראש הכנסת סבור שהיות שיש תיקון תקנון בצנרת, והיות שהוא יאושר בעתיד, הוא בטוח בכך, אז הוא לא מקיים את התקנון הנוכחי אלא פועל כבר לפי התקנון העתידי, כפי שהוא יהיה בעקבות התיקון

זאב אלקין:  זה פטנט מעניין

זאב אלקין:  אולי נפעל ככה לגבי כל החוקים שיש כאן

זאב אלקין:  ולמה בכלל צריך לאשר אותם? אולי ברגע שיש לנו חוק בצנרת, אנחנו נתנהג על פיו ונודיע קבל עם ועדה שברגע שמשהו נכנס לכנסת, הוא כבר יאושר אוטומטית, וככה החברה שלנו תתנהל? הרי זו הזיה

זאב אלקין:  זה לא קיים בשום פרלמנט אחר בעולם

זאב אלקין:  אבל בתהליך הזה, כשמעקמים פה את כל מה שלא מעוקם ולא משאירים דבר אחד ישר, בתהליך הזה גם התקנון הקיים הוא כבר לא תקנון, הוא המלצה בלבד

זאב אלקין:  כי עכשיו כל אחד ייזום פה תיקון, וגם אם התיקון הזה טרם אושר, נחיה על פי התיקון הזה

זאב אלקין:  וכשככה למעשה מתנהל יושב-ראש הכנסת, אנה אנו באים? מה אחר כך לצפות מיושבי-ראש ועדות וחברי הכנסת שהם יכבדו את תקנון הכנסת אם יושב-ראש הכנסת לא מכבד את תקנון הכנסת ואומר: כן, זה התקנון, אבל הוא לא מחייב אותי, כי מה שמחייב אותי זה התיקון שאנחנו רוצים להעביר ועוד טרם העברנו? פטנט כזה

זאב אלקין:       הינה, יושב כאן יושב-ראש הכנסת – – –     

מיקי לוי: היום נורא חשוב לכנס אותנו, ביום ראשון

מיקי לוי:  זה כל כך דחוף, מהותי

מיקי לוי:  אין בלתו, אלא יום ראשון – – –     

זאב אלקין: הרי ברור לך, אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר חבר הכנסת מיקי לוי, למה כל כך דחוף

מיקי לוי: ברור

זאב אלקין: כי פתאום הבינו שעשו פשלה

זאב אלקין:  הרי הממשלה הזו היא ממשלת פשלות

זאב אלקין:  בדברים הרציניים היא מפשלת

זאב אלקין:  אז פתאום מישהו גילה שהוא פועל בניגוד לתקנון כי הוא לא קרא אותו עד הסוף – הוא קרא את סעיף (א), הוא לא קרא את סעיף (ב), שצריכים שבועיים קודם להודיע

זאב אלקין:  לכן מכנסים את כולנו ביום ראשון דחוף דחוף דחוף, כי בכל זאת – יש מספיק חוצפה להגיד שאנחנו לא נקיים את התקנון, גם אם הוא עדיין לא שינה, אבל בכל זאת, אתה יודע, עם כל החוצפה בזה, אומרים: הבנו, עכשיו נתקן, ולכן מכנסים אותנו, מאוד מאוד פשוט

זאב אלקין:  זה בערך, כמו שאמרתי, אם מישהו היה מפעיל חוק שטרם אושר בכנסת, וכשהיו מפנים את תשומת ליבו, הוא היה אומר: אה, רגע, אתם צודקים, זה עוד לא אושר, אז יאללה, בואו נתכנס דחוף ביום לא רגיל ונאשר את החוק, כי באמת יש פה פשלה

זאב אלקין:  אני פועל לפי חוק שהוא עוד לא בתוקף

משה טור פז: אפשר לכתוב את התקנון, מי יהיה השופט וגם מה תהיה התוצאה בסוף

זאב אלקין: זהו, הרי זה מה שקורה כאן

זאב אלקין:  אני לא זוכר כאן כזה אירוע

זאב אלקין:  אני אומנם כמות מצומצמת של שנים בבית הזה, מאז 2006, אבל לא זוכר כזה אירוע, בטח לא בזמני, ואני גם לא זוכר אותו בדברי ימי הכנסת ושככה נוהגים

זאב אלקין:  גם מתקנים תקנון בנושא שאף פעם לא נגעו בו, ולמעשה פוגעים בזכותה של הכנסת לקבל ייצוג בוועדות הרלוונטיות, אבל לא רק זה

זאב אלקין:  אם כבר עושים את זה, אז עושים את זה בצורה כל כך רשלנית, שבסוף לא מסיימים את המלאכה בזמן, ואז מכניסים את הכנסת לסיטואציה שהיא כבר כמה ימים פועלת בהפרה

זאב אלקין:  ומי פועל בהפרה? יושב-ראש הכנסת, שהוא זה שצריך לתת דוגמה לחברי הכנסת בקיום התקנון, עם טיעון, שאני חייב להגיד עוד פעם, אין יותר מסוכן ממנו: יש משהו בצנרת הכנסת, ולכן עוד מעט זה ישונה

זאב אלקין:  אתם יודעים כמה חוקים יש בצנרת הכנסת

זאב אלקין:  בכלל, כל המאבק על הרפורמה המשפטית אולי מיותר

זאב אלקין:  יבואו מחר ויגידו: זה כבר בתוקף, כי זה בצנרת הכנסת

זאב אלקין:  בטח שיאושר הכול, מילה במילה

זאב אלקין:  אולי אנחנו בכלל מבזבזים פה את זמננו בוועדות ובמליאה, כי מספיק שמכניסים משהו לצנרת והוא כבר מחייב את כולנו

זאב אלקין:  ככה חושב יושב-ראש הכנסת

יוראי להב-הרצנו: אתה טוען שהמשחק מכור?      

זאב אלקין: לא אני טוען, יושב-ראש הכנסת טוען שהמשחק מכור

זאב אלקין:  זו ההפתעה הגדולה

זאב אלקין:  הרי אנשים שצועקים פה יום-יום שעות על כבודה של הכנסת כריבון לשלוט בהכול, הם שוכחים לספר שבדרך כלל הכנסת, איך שהם מבינים אותה, צריכה להגיד אמן על כל דבר הממשלה

זאב אלקין:  אז בפועל הממשלה שולטת

זאב אלקין:  אבל אלה שמדברים גבוהה-גבוהה על כבודה של הכנסת ומרכזיותה, ושהיא זו שצריכה לקבוע הכול – אלה פתאום מספרים לי שהם כבר יודעים מה תהיה תוצאת ההצבעה הערב, כי הכול מכור

זאב אלקין:  נכון, נכון, הכול מכור

זאב אלקין:  ולכן הגענו לימים אבסורדיים שבהם יו"ר הכנסת אומר קבל עם ועדה: אני לא פועל לפי תקנון בתוקף, אני פועל לפי כל מיני דברים שיש פה בצנרת

זאב אלקין:  הגענו לימים אבסורדיים שבהם מי שרוצה לקיים בחירות ולשנות את כללי המשחק של הבחירות אומר: יאללה, מזיזים את תאריך הבחירות, כי אני עוד לא שיניתי

זאב אלקין:  דברים שלא עלו על הדעת

מיקי לוי: אם אני הייתי עושה את זה, קיש היה כבר מסתער לכיוון הבמה

זאב אלקין: אני אספר לכם חוויה, ונראה לי שזה יהיה די לסיום דבריי

זאב אלקין:  פעם אני וחבר הכנסת יריב לוין הובלנו תיקון חקיקה בהרכב הוועדה לבחירת שופטים

זאב אלקין:  היו ימים שבהם חבר הכנסת לוין היה מוכן להסתפק בתיקון אחד פעוט יחד איתי: לסדר את נציגות לשכת עורכי הדין בוועדה לבחירת שופטים

זאב אלקין:  היו כל מיני הסדרים בתוך הסוגיה הזו של הנציגות של הלשכה, ואמרנו: בואו נעשה ייצוג שייצג את כל התופעות בקרב עורכי הדין, והובלנו חוק בצורה כזאת שנציג אחד של לשכת עורכי הדין יהיה תמיד מהקואליציה, נציג אחד יהיה מהאופוזיציה

זאב אלקין:  אגב, עד היום אני חושב שזה תיקון ראוי ונכון

זאב אלקין:  הגענו עד סמוך לקריאה שנייה ושלישית, ואחר כך משיקולים מסוימים בסוף לא הביאו את החוק הזה להצבעה בקריאה שנייה ושלישית

זאב אלקין:  אגב, מי שעצר אותו – נחשו מי? בנימין נתניהו

זאב אלקין:  כי אז הוא עוד התגאה בזה שאפילו שינוי קטן בהרכב לוועדה לבחירת שופטים אי-אפשר לעשות, ודיבר על זה בכל ריאיון שלו אחר כך כהישג אדיר והתרומה שלו לעניין הזה

זאב אלקין:      אז כשהובלנו יחד עם חבר הכנסת לוין את התיקון – שהיום נשמע זעיר ופעוט בהשוואה לכל מה שמביאים לנו כאן – כשהובלנו את התיקון הזה עלתה שאלה – הרי הוועדה פעלה, ואמרו שאם זה יהיה עכשיו, זה יכול לשנות את מועד הבחירה שהיה צריך להיות בלשכת עורכי הדין, וחשבנו אם לעשות את זה רטרואקטיבי, והתייעצנו – הינה, השר לוין פה – ואמרו לנו: לא יעלה על הדעת לעשות את זה רטרואקטיבי, כי כבר יש מועד לבחירות, אי-אפשר לדחות

אוריאל בוסו: משפט לסיום

זאב אלקין: קיבלנו את הדין, ולכן היה ברור לנו שאו שאנחנו מספיקים לחוקק את השינוי עד מועד הבחירה – השר לוין בוודאי זוכר את האירוע הזה – או שהשינוי יהיה כבר לפעם הבאה

המשפטים יריב לוין: עד מועד הבחירה

זאב אלקין: עד מועד הבחירה, בוודאי, או שהשינוי יהיה אחר כך

זאב אלקין:  היה ברור לנו שאנחנו לא נכניס עכשיו – –     

אוריאל בוסו: נא לסיים

זאב אלקין: – – לחוק את השינוי של מועד הבחירה כי לא הספקנו

זאב אלקין:  זה מה שקורה היום

זאב אלקין:  הדברים שאז לא עלו על דעתנו, אפילו אנשים מטורפים כמוני וכמו השר לוין – –     

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אלקין

זאב אלקין: – – היום הם ברורים מאליהם

זאב אלקין:  ברורים מאליהם

זאב אלקין:  אם לא מספיקים – דוחים

זאב אלקין:  לכן, אדוני היושב-ראש, בשיטה הזאת כפי שאנחנו פועלים כאן כרגע, אנחנו פותחים פה תקדים מסוכן

זאב אלקין:  זה נשמע מוזר – –     

אוריאל בוסו: תודה רבה

זאב אלקין: – – נשמע לא אמיתי, אבל תבוא אלינו ממשלה לקראת הבחירות ותגיד: לא הספקתי לשנות את שיטת הבחירות כמו שבא לי – יאללה, נדחה את הבחירות בשנה-שנתיים, כי אני צריכה עוד זמן לסדר לעצמי גם את הבחירות לכנסת

זאב אלקין:  אם ככה עושים בבחירות לוועדות השונות, למה לא לעשות כך לעם שלם בבחירות לכנסת?      

אוריאל בוסו: תודה

זאב אלקין: ולכן אני קורא לחברי הכנסת לקבל את ההשגות שלנו ולא להיות שותפים לפגיעה חסרת התקדים בתקנון הכנסת ובנוהג הכנסת

זאב אלקין:  תודה רבה, אדוני

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת זאב אלקין

אוריאל בוסו:  אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת אופיר כץ לסכם את הדיון, בבקשה

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש

):  חבריי השרים, שרות, חברי הכנסת, חג שמח לכולם

):  אנחנו בחג פורים, אבל מי שמסתכל באולפנים בימים האחרונים, בשבועות האחרונים – יש הרגשה שנוספו חגים חדשים לחגי ישראל

):  אותם אולפנים שמתדלקים בלי הפסקה את המחאה – יש גם עניין שפתאום כל אחד רואה בן אדם אחד משהו כמו 10,000 או 5,000, מגיעים למספרים שבינם לבין – לא שומעים? אומרים שלא שומעים טוב, בוסו

אוריאל בוסו: שומעים, אבל בכל זאת, הדיבורים קצת – – –      

): אז במסגרת התדלוקים שאתם מקבלים מהאולפנים, מכל הפרשנים, מהכתבים, ההתלהבות שבה משדרים את המחאות, ההתלהבות שבה הם מראיינים כל משקיע שאומר שהוא מוציא את הכספים שלו, יש הרגשה שיש חגים חדשים

):  הם הכריזו על יום השיבוש הלאומי

):  עכשיו, באו כמה אנשים, אמרו שהם הולכים לשבש את המדינה, ופתאום אנחנו רואים פושים בתקשורת: "יום השיבוש הלאומי"

):  אחרי כמה ימים, אחרי שיש לנו את יום השיבוש הלאומי, מגיע "יום ההתנגדות הלאומי"

):  הפושים של כל ערוצי החדשות והאולפנים כבר מגדירים את זה כיום השיבוש ויום ההתנגדות הלאומי

):  זה משהו חדש, אולי נוסיף את זה לחגי ישראל, ואולי גם הימים בין יום השיבוש הלאומי ליום ההתנגדות הלאומי – אולי נגדיר את זה כאסרו חג

):  נכניס לחגי ישראל, הימים יהיו אסרו חג, ויש לנו חגים חדשים

רון כץ: אתה לא מבין שכל נאום כזה מביא עוד 100,000 מפגינים?      

): יום השיבוש הלאומי ויום ההתנגדות הלאומי, שני חגים חדשים שהמציא לנו השמאל באמצעות אותם אולפנים שמשרתים ומתדלקים את ההפגנות

אוריאל בוסו: אני פחדתי שאחרי יום השיבוש ויום ההתנגדות יבוא יום הנכבה, אולי, חס וחלילה

): חס וחלילה

אוריאל בוסו: חס וחלילה, אני כבר לא יודע לאן – – –     

): ויש, מעבר לחגים שהוסיפו לנו, גם את ההסתה – –     

אוריאל בוסו: משתמשים במונחים

): – – שפתאום היא כבר לא הסתה

):  זה לא בדיוק הסתה

):  מתי זה כן הסתה? תלוי מי המסית כביכול

):  עכשיו, יש לנו פה – –      

אוריאל בוסו: חס וחלילה

): – – קבוצה אחת שבאה ממחנה מסוים

):       מה, זאב? אמרנו בלי שמיות

זאב אלקין: בטח שכן

): כן? טוב

):  אז תגיד לי

):  חבל

רון כץ: אופיר, זהו, אתה יכול לרדת

): חשבתי שבלי, אבל בסדר, לא נתווכח

רון כץ: אה, זה לא – – – שמית

): כן, אין בעיה

):  עכשיו יש את ההסתות

):  בדיונים בוועדה, המשנה ליועצת המשפטית לממשלה אמר שאני תוקף יותר מדי את היועצת המשפטית לממשלה, ואני הקראתי כמה אנשים שהם בעצם מסיתים כמו שהם נושמים – –     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, חברי הכנסת, קצת יותר שקט במליאה, חברי הכנסת

): – – כמו אהוד ברק, ראשי ממשלה לשעבר, רמטכ"לים לשעבר, אלופים, ראשי שב"כ

):  אנשים שבאמת יש להם משמעות ציבורית לא מפסיקים להסית, קוראים לסירוב פקודה, מרי אזרחי, דם ברחובות

):  זה לא ייגמר רק באלימות

):  השוואה של נתניהו כבר על בסיס יום-יומי להיטלר; פרשן קבוע בערוץ 12 שמשווה את נתניהו ואשתו לצ'אושסקו, עם ההקשר של איך שהם סיימו

):  היום בוועדה כבר היה משהו חדש – השוו את נתניהו לאחשוורוש ואת דרעי להמן הרשע

):  כל פעם הם ממציאים דברים חדשים למה להשוות את נתניהו ואת דרעי ואת כל מי שמהימין

):  ומה עם היועצת המשפטית? איפה היא כשיש את כל ההסתות האלה ברחובות? רק כשפוגל אמר משהו, תוך חצי שעה היא כבר הציעה לחקור אותו

):  כל ההסתות המטורפות האלה מהשמאל, של אולמרט, ברק, חלוץ, כל אלה, גולן, כל אלה – היא שותקת, ישנה צוהריים

רון כץ: תגנה את מה שהוא אמר

רון כץ:  תגנה את מה שהוא אמר

): אמרתי שאני לא מסכים עם מה שהוא אמר

רון כץ: יופי

רון כץ:  טוב לגנות אותו

רון כץ:  טוב לגנות אותו

): ועדיין לא ייתכן שרק אותו היא תורה לחקור, וכל השורה של הבכירים האלה, שמסיתים כמו שהם נושמים – –     

רון כץ: שמעת את שר הביטחון היום?      

): – – אמרתי, לסירוב פקודה, מרי אזרחי, דם ברחובות – –      

רון כץ: שמעת את שר הביטחון?     

): – – אלימות – להכול הם מסיתים, ובהם היא לא נוגעת

רון כץ: שר הביטחון שלך, שמעת אותו? שמעת את שר הביטחון?     

): למה היא לא נוגעת בהם?      

רון כץ: שמעת את שר הביטחון שלך?     

): למה, כי הם נגד הרפורמה אז אסור לגעת בהם?      

רון כץ: אופיר, שמעתי את שר הביטחון שלך?     

): לא הייתה יועצת משפטית כזאת

רון כץ: היחיד האחראי בממשלה הזאת

): והמשנה שלה שואל אותי בוועדה למה אני נטפל אליה

):  איך אני לא איטפל אליה אם היא חד-צדדית? כל ההסתות האלה, זה לא מזיז לה

):  רק אחד מהימין – תראו מה היא עשתה

):  מה, לקרוא לדם ברחובות זו לא הסתה? לקרוא לחיילים לסרב פקודה?     

רון כץ: אופיר, תעצרו את זה כבר, תעצרו את הטירוף

רון כץ:  מספיק

יצחק קרויזר: אופיר, אבל יאיר לפיד אמר שמותר להם, אלה

): מה?     

יצחק קרויזר: יש כאלה שמותר להם

יצחק קרויזר:  הכול מותר להם

): זה מה שקורה

):  היא נותנת

):  מה שהיא עושה – בזה שהיא לא מתייחסת ונותנת לזה הכשר – –     

יצחק קרויזר: – – – אנשים אחרים, זה זמן אחר, זה – – – אחרת

): – – בזה שהיא לא אומרת כלום ולא יוצאת נגד זה ולא קוראת לחקירה נגד אותם אנשים, המסיתים האלה – –       

רון כץ: אתה יודע מה, אופיר? אני אעשה איתך דיל: תחקור את זה שקרא להם טרוריסטים – – –     

): – – היא פשוט נותנת להם לגיטימציה, נותנת לגיטימציה, נותנת לגיטימציה – –     

רון כץ: איך הוא אמר?Domestic Terrorism , מי זה היה?     

): – – נותנת לגיטימציה להסתה פרועה

רון כץ: מי זה היה עם ה-Domestic Terrorism? מי זה היה? מישהו שלכם

): פעם, אני זוכר – – –     

רון כץ: מי זה היה? קוראים לו יאיר

): אני זוכר שהשוטרים, אני זוכר שגם השוטרים היו חשובים

):  אני זוכר שהשוטרים במדינת ישראל היו חשובים והיינו שומרים עליהם

אלמוג כהן: מי שיעצור חקיקה – – –     

): היום כשתוקפים שוטרים זה כבר לא משהו משמעותי, לא נורא

):  איך אמרה פה יושבת-ראש מפלגה? לא נעים – לא נורא

):  זה השוטרים של כולנו, גב' מיכאלי

):  הם שומרים גם עלייך

אלמוג כהן: – – –      

): כשהם שומרים על הסדר הם שומרים על הסדר כדי שגם את תוכלי לחיות בסדר

רון כץ: אבל רגע – – –     

): בגלל שזה נגד המפגינים אז לא מפריע שינשכו שוטרים – –     

רון כץ: אופיר, לא צריך לחקור אותו, מה אתה אומר?     

): – – שירביצו לשוטרים? 11 שוטרים פצועים שמטפלים בהם זה בסדר? לא אכפת לכם מהשוטרים יותר? למה, למה הצביעות הזאת?      

דבורה ביטון: אופיר, אתה מגזים – – –      

): לשוטרים לא משנה באיזו הפרת סדר הם שולטים באותו רגע

):  הם שוטרים של כולנו, אם זו הפגנה מהימין או אם זו הפגנה מהשמאל

רון כץ: איך מטפלים בטרוריסטים?     

): הם שוטרים של כולנו

רון כץ: למה אף אחד לא רוצה לחקור אותו? אין תשובה

רון כץ:  חכה, נו, תמשיך, היית ברצף

): אני ממשיך

רון כץ: למרות שזה כבר שמית, אחי, הכול טוב

): הרסו לי

):       אתה שואל למה אנחנו לא – תשמע

):  טוב, רון, נמשיך בפעם אחרת, סימנו לי, אז תודה

):  אם אמרו לי לרדת זה אומר שאין בעיות, אז אני מקווה ששכנעתי אתכם ותצביעו בעד שינוי התקנון

):  תודה

אוריאל בוסו: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת על סיכום הדיון

אוריאל בוסו:       אם כן, רבותיי חברי הכנסת, אנחנו נעבור כעת להצבעות

אוריאל בוסו:  אתן את סדר הדברים כך: לתקנון הכנסת הוגשו שתי הסתייגויות, של קבוצת סיעת יש עתיד – חברי הכנסת יאיר לפיד, אורנה ברביבאי, מאיר כהן, קארין אלהרר, מירב כהן, אלעזר שטרן, מיקי לוי, מירב בן ארי, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, מיכל שיר סגמן, עידן רול, יוראי להב הרצנו, ולדימיר בליאק, רון כץ, מטי צרפתי הרכבי, טטיאנה מזרסקי, יסמין פרידמן, דבי ביטון, משה טור פז, סימון דוידסון, נאור שירי ושלי טל מירון; קבוצת סיעת המחנה הממלכתי – חברי הכנסת בנימין גנץ, גדעון סער, גדי איזנקוט, פנינה תמנו, יפעת שאשא ביטון, חילי טרופר, זאב אלקין, מיכאל מרדכי ביטון, מתן כהנא, אורית פרקש הכהן, שרן מרים השכל ואלון שוסטר; קבוצת סיעת ישראל ביתנו – חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, שרון ניר, יוליה מלינובסקי וחמד עמאר; קבוצת סיעת רע"מ – חברי הכנסת מנסור עבאס, ווליד טאהא, ואליד אלהואשלה, אימאן ח'טיב יאסין ויאסר חוג'יראת; קבוצת סיעת חד"ש-תע"ל – חברי הכנסת אחמד טיבי, איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף ויוסף עטאונה; קבוצת סיעת העבודה – חברי הכנסת מרב מיכאלי, נעמה לזימי, גלעד קריב ואפרת רייטן מרום

אוריאל בוסו:  מוצעות שתי הסתייגויות

אוריאל בוסו:       אנחנו נצביע על שתי ההסתייגויות, ולאחר מכן נצביע על שינוי התקנון בסעיף 1

אוריאל בוסו:  לבקשת האופוזיציה, הוגשה בקשה להצבעה שמית בשלוש ההצבעות

אוריאל בוסו:  מזכיר הכנסת, אנחנו מצביעים כעת על ההסתייגות הראשונה – על ההשגות לשינוי התקנון

אוריאל בוסו:  מי שבעד זה בעד ההשגה, נגד שינוי התקנון, ומי שנגד הוא בעד שינוי התקנון ונגד ההשגה

אוריאל בוסו:  מזכיר הכנסת יקרא בשמות

קריאה: 	אפשר לחזור?     

אוריאל בוסו: אני חוזר על הדברים

אוריאל בוסו:  כרגע אנחנו מצביעים על שתי ההשגות לשינוי תקנון הכנסת

אוריאל בוסו:  מי שבעד זה הוא בעד ההשגות שהוגשו על ידי סיעות האופוזיציה, שזה קבוצת סיעת יש עתיד, קבוצת סיעת המחנה הממלכתי, קבוצת סיעת ישראל ביתנו, קבוצת סיעת חדש-תע"ל וסיעת רע"מ, ומי שנגד הוא נגד ההסתייגויות ובעד השארת שינוי התקנון

אוריאל בוסו:  מזכיר הכנסת יקרא בשמות חברי הכנסת, בבקשה

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     משה אבוטבול		–   נגד יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח אמיר אוחנה		–   אינו נוכח ינון אזולאי		–   נגד גדי איזנקוט		–   אינו נוכח ישראל אייכלר		–   נגד דן אילוז			–   נגד ואליד אלהואשלה		–   בעד קארין אלהרר		–   אינה נוכחת זאב אלקין		–   אינו נוכח דוד אמסלם		–   נגד משה ארבל		–   אינו נוכח יעקב אשר		–   נגד אוריאל בוסו		–   נגד דבי ביטון		–   אינה נוכחת מיכאל מרדכי ביטון	–   אינו נוכח דוד ביטן			–   אינו נוכח בועז ביסמוט		–   נגד ולדימיר בליאק		–   אינו נוכח מירב בן ארי		–   אינה נוכחת רם בן ברק		–   בעד איתמר בן גביר		–   נגד אברהם בצלאל		–   נגד אורנה ברביבאי		–   אינה נוכחת אליהו ברוכי		–   נגד ניר ברקת		–   נגד טלי גוטליב		–   אינה נוכחת מאי גולן			–   נגד יואב גלנט		–   נגד גילה גמליאל		–   נגד בנימין גנץ		–   אינו נוכח משה גפני		–   נגד סימון דוידסון		–   אינו נוכח אבי דיכטר		–   אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן	–   נגד אלי דלל			–   נגד דני דנון			–   אינו נוכח שלום דנינו		–   אינו נוכח אריה מכלוף דרעי	–   אינו נוכח עמית הלוי		–   נגד שרן מרים השכל		–   אינה נוכחת ניסים ואטורי		–   אינו נוכח מיכל מרים וולדיגר	–   נגד יצחק שמעון וסרלאוף	–   נגד יאסר חוג'יראת		–   בעד אימאן ח'טיב יאסין	–   בעד ווליד טאהא		–   אינו נוכח בועז טופורובסקי		–   אינו נוכח משה טור פז		–   בעד אחמד טיבי		–   אינו נוכח יוסף טייב		–   נגד אוהד טל			–   נגד יעקב טסלר		–   נגד חילי טרופר		–   אינו נוכח אלמוג כהן		–   נגד מאיר כהן		–   אינו נוכח מירב כהן		–   אינה נוכחת מתן כהנא		–   אינו נוכח עופר כסיף		–   בעד אופיר כץ		–   נגד ישראל כץ		–   נגד רון כץ			–   בעד יוראי להב הרצנו		–   בעד מיקי לוי			–   בעד יריב לוין			–   נגד נעמה לזימי		–   בעד אביגדור ליברמן		–   אינו נוכח יאיר לפיד		–   בעד סימון מושיאשוילי		–   נגד טטיאנה מזרסקי		–   אינה נוכחת מרב מיכאלי		–   בעד שלי טל מירון		–   אינה נוכחת יונתן מישרקי		–   נגד חנוך דב מלביצקי		–   נגד ארז מלול		–   נגד יוליה מלינובסקי		–   אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי		–   נגד צגה מלקו		–   נגד אבי מעוז		–   אינו נוכח שרון ניר			–   אינה נוכחת בנימין נתניהו		–   אינו נוכח יואב סגלוביץ'		–   אינו נוכח יבגני סובה		–   אינו נוכח צבי ידידיה סוכות		–   נגד משה סולומון		–   נגד לימור סון הר מלך	–   נגד אופיר סופר		–   נגד אורית מלכה סטרוק	–   נגד משה סעדה		–   נגד גדעון סער		–   אינו נוכח מנסור עבאס		–   בעד איימן עודה		–   בעד יוסף עטאונה		–   בעד חוה אתי עטייה		–   נגד חמד עמאר		–   בעד צביקה פוגל		–   נגד עודד פורר		–   אינו נוכח יצחק פינדרוס		–   נגד יסמין פרידמן		–   אינה נוכחת אורית פרקש הכהן	–   אינה נוכחת מטי צרפתי הרכבי	–   אינה נוכחת יואב קיש		–   אינו נוכח אריאל קלנר		–   נגד יצחק קרויזר		–   נגד גלעד קריב		–   בעד שלמה קרעי		–   נגד אליהו רביבו		–   נגד משה רוט		–   נגד שמחה רוטמן		–   נגד עידן רול			–   בעד אפרת רייטן מרום	–   בעד יפעת שאשא ביטון	–   אינה נוכחת אלון שוסטר		–   אינו נוכח קטי קטרין שטרית	–   נגד אלעזר שטרן		–   אינו נוכח מיכל שיר סגמן		–   אינה נוכחת נאור שירי		–   בעד     אושר שקלים		–   נגד עאידה תומא סלימאן	–   בעד פנינה תמנו		–   בעד     

אוריאל בוסו: המזכיר יקרא שוב בשמות חברי הכנסת שלא נכחו בסיבוב הראשון של קריאת השמות

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח אמיר אוחנה		–   אינו נוכח גדי איזנקוט		–   בעד קארין אלהרר		–   אינה נוכחת זאב אלקין		–   בעד משה ארבל		–   אינו נוכח דבי ביטון		–   בעד מיכאל מרדכי ביטון	–   בעד דוד ביטן			–   אינו נוכח ולדימיר בליאק		–   בעד מירב בן ארי		–   אינה נוכחת אורנה ברביבאי		–   בעד טלי גוטליב		–   אינה נוכחת בנימין גנץ		–   בעד סימון דוידסון		–   בעד אבי דיכטר		–   אינו נוכח דני דנון			–   אינו נוכח שלום דנינו		–   אינו נוכח אריה מכלוף דרעי	–   אינו נוכח שרן מרים השכל		–   אינה נוכחת ניסים ואטורי		–   אינו נוכח ווליד טאהא		–   אינו נוכח בועז טופורובסקי		–   אינו נוכח אחמד טיבי		–   בעד חילי טרופר		–   בעד מאיר כהן		–   אינו נוכח מירב כהן		–   בעד מתן כהנא		–   אינו נוכח אביגדור ליברמן		–   בעד טטיאנה מזרסקי		–   בעד שלי טל מירון		–   בעד יוליה מלינובסקי		–   בעד אבי מעוז		–   אינו נוכח שרון ניר			–   בעד בנימין נתניהו		–   אינו נוכח יואב סגלוביץ'		–   אינו נוכח יבגני סובה		–   בעד גדעון סער		–   בעד עודד פורר		–   אינו נוכח יסמין פרידמן		–   בעד אורית פרקש הכהן	–   אינה נוכחת מטי צרפתי הרכבי	–   בעד יואב קיש		–   אינו נוכח יפעת שאשא ביטון	–   בעד אלון שוסטר		–   בעד אלעזר שטרן		–   בעד מיכל שיר סגמן		–   בעד     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, האם יש מישהו באולם שמעוניין להצביע וטרם הצביע? אם כך, תמה ההצבעה

אוריאל בוסו:  נא לספור

אוריאל בוסו:  אם כן, רבותיי חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: 46 בעד, 51 נגד

אוריאל בוסו:  אני קובע שההשגה על שינוי תקנון הכנסת נדחתה

אוריאל בוסו:      אם כך, נעבור להשגה הבאה, אף היא בהצבעה שמית, לבקשת חברי האופוזיציה

אוריאל בוסו:  מזכיר הכנסת יקרא בשמות, בבקשה

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     משה אבוטבול		–   נגד יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח אמיר אוחנה		–   אינו נוכח ינון אזולאי		–   נגד גדי איזנקוט		–   אינו נוכח ישראל אייכלר		–   נגד     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, קצת – חברי הכנסת, חברי הכנסת משני הצדדים, לאפשר – חברי הכנסת משני הצדדים, לאפשר למזכיר לקרוא בשמות, גם בשביל להקל עליו, לא בשביל משהו אחר

אוריאל בוסו:  בבקשה

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     דן אילוז			–   נגד ואליד אלהואשלה		–   בעד קארין אלהרר		–   אינה נוכחת זאב אלקין		–   אינו נוכח דוד אמסלם		–   נגד משה ארבל		–   אינו נוכח יעקב אשר		–   נגד אוריאל בוסו		–   נגד דבי ביטון		–   בעד מיכאל מרדכי ביטון	–   בעד דוד ביטן			–   אינו נוכח בועז ביסמוט		–   נגד ולדימיר בליאק		–   אינו נוכח מירב בן ארי		–   בעד רם בן ברק		–   בעד איתמר בן גביר		–   נגד אברהם בצלאל		–   נגד אורנה ברביבאי		–   בעד אליהו ברוכי		–   נגד ניר ברקת		–   נגד טלי גוטליב		–   אינה נוכחת מאי גולן			–   נגד יואב גלנט		–   נגד גילה גמליאל		–   נגד בנימין גנץ		–   אינו נוכח משה גפני		–   נגד סימון דוידסון		–   אינו  נוכח אבי דיכטר		–   אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן	–   נגד אלי דלל			–   נגד דני דנון			–   אינו  נוכח שלום דנינו		–   אינו נוכח אריה מכלוף דרעי	–   אינו נוכח עמית הלוי		–   נגד שרן מרים השכל		–   אינה נוכחת ניסים ואטורי		–   אינו נוכח מיכל מרים וולדיגר	–   נגד יצחק שמעון וסרלאוף	–   נגד יאסר חוג'יראת		–   בעד אימאן ח'טיב יאסין	–   בעד ווליד טאהא		–   אינו נוכח בועז טופורובסקי		–   אינו נוכח משה טור פז		–   בעד אחמד טיבי		–   בעד יוסף טייב		–   נגד אוהד טל			–   אינו  נוכח    יעקב טסלר		–   נגד חילי טרופר		–   אינו  נוכח אלמוג כהן		–   נגד מאיר כהן		– אינו  נוכח    מירב כהן		–   בעד מתן כהנא		–   אינו  נוכח עופר כסיף		–   בעד אופיר כץ		–   נגד ישראל כץ		–   נגד רון כץ			–   בעד יוראי להב הרצנו		–   בעד מיקי לוי			–   בעד יריב לוין			–   נגד נעמה לזימי		–   בעד אביגדור ליברמן		–   אינו  נוכח יאיר לפיד		–   בעד סימון מושיאשוילי		–   נגד טטיאנה מזרסקי		–  בעד    מרב מיכאלי		–   בעד שלי טל מירון		–   בעד יונתן מישרקי		–   נגד חנוך דב מלביצקי		–   נגד ארז מלול		–   נגד יוליה מלינובסקי		–   אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי		–   נגד צגה מלקו		–   נגד אבי מעוז		–   אינו  נוכח שרון ניר			–   אינה נוכחת בנימין נתניהו		–   אינו נוכח יואב סגלוביץ'		–   אינו  נוכח יבגני סובה		–   אינו  נוכח צבי ידידיה סוכות		–   נגד משה סולומון		–   נגד לימור סון הר מלך	–   נגד אופיר סופר		–   נגד אורית מלכה סטרוק	–   נגד עידית סילמן		–   נגד משה סעדה		–   נגד גדעון סער		–  בעד  מנסור עבאס		–  בעד    איימן עודה		–  בעד יוסף עטאונה		–   בעד חוה אתי עטייה		–   נגד חמד עמאר		–   בעד צביקה פוגל		–   נגד עודד פורר		–   אינו  נוכח יצחק פינדרוס		–   נגד יסמין פרידמן		–   בעד אורית פרקש הכהן	–   אינה נוכחת מטי צרפתי הרכבי	–   בעד יואב קיש		–   אינו  נוכח אריאל קלנר		–   נגד יצחק קרויזר		–   נגד גלעד קריב		–   בעד שלמה קרעי		–   נגד    אליהו רביבו		–   נגד משה רוט		–   נגד שמחה רוטמן		–   נגד עידן רול			–   בעד אפרת רייטן מרום	–   בעד יפעת שאשא ביטון	–   בעד אלון שוסטר		–   אינו  נוכח קטי קטרין שטרית	–   נגד אלעזר שטרן		–   בעד מיכל שיר סגמן		–   בעד נאור שירי		–   בעד אושר שקלים		–   נגד עאידה תומא סלימאן	–   בעד פנינה תמנו		–   אינה נוכחת     

אוריאל בוסו: המזכיר יקרא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא נכחו בקריאה הראשונה

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח אמיר אוחנה		–   אינו נוכח גדי איזנקוט		–   בעד קארין אלהרר		–   אינה נוכחת זאב אלקין		–   בעד משה ארבל		–   אינו נוכח דוד ביטן			–   אינו נוכח ולדימיר בליאק		–   בעד טלי גוטליב		–   אינה נוכחת בנימין גנץ		–  בעד  סימון דוידסון		–  בעד  אבי דיכטר		–   אינו  נוכח דני דנון			–  אינו  נוכח  שלום דנינו		–   אינו  נוכח אריה מכלוף דרעי	–   אינו נוכח שרן מרים השכל		–   בעד ניסים ואטורי		–   אינו  נוכח ווליד טאהא		–   אינו נוכח בועז טופורובסקי		–   אינו נוכח אוהד טל			–   נגד חילי טרופר		–   בעד מאיר כהן		–   אינו  נוכח מתן כהנא		–   אינו  נוכח אביגדור ליברמן		–   בעד יוליה מלינובסקי		–   בעד אבי מעוז		–   אינו  נוכח שרון ניר			–   בעד בנימין נתניהו		–   אינו  נוכח    יואב סגלוביץ'		–   אינו  נוכח יבגני סובה		–   בעד עודד פורר		–   אינו  נוכח אורית פרקש הכהן	–   אינה נוכחת יואב קיש		–   אינו  נוכח אלון שוסטר		–   בעד פנינה תמנו		–   אינה נוכחת     

אוריאל בוסו: האם יש מישהו באולם שמעוניין להצביע ולא הצביע? אם כך, תמה ההצבעה

אוריאל בוסו:  אם כן, רבותיי חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: 47 בעד, 51 נגד

אוריאל בוסו:  אני קובע שאף ההשגה השנייה נדחתה

אוריאל בוסו:  וכעת נעבור – – –     

זאב אלקין: אנחנו מושכים את הבקשה לשמית, אדוני היושב-ראש

קריאה: אני ביקשתי

אוריאל בוסו: כעת אנחנו מצביעים על שינוי התקנון עצמו

אוריאל בוסו:  האופוזיציה משכה את הבקשה להצבעה שמית

אוריאל בוסו:  הממשלה – – –     

קריאות: – – –     

אוריאל בוסו: הממשלה הגישה בקשה להצבעה שמית

קריאות: – – –     

אוריאל בוסו: לא

אוריאל בוסו:  הצבעה שמית, לבקשת הממשלה

קריאה: נעשה אלקטרונית

אוריאל בוסו: אני חוזר ואומר: מי שמצביע בעד כעת, הוא בעד שינוי התקנון; מי שמצביע נגד הוא נגד שינוי התקנון

אוריאל בוסו:  מזכיר הכנסת יקרא בשמות חברי הכנסת

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     משה אבוטבול		–   בעד יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח  אמיר אוחנה		–   אינו נוכח ינון אזולאי		–   בעד גדי איזנקוט		–   נגד ישראל אייכלר		–   בעד דן אילוז			–   בעד ואליד אלהואשלה		–   נגד קארין אלהרר		–   אינה נוכחת זאב אלקין		–   נגד דוד אמסלם		–   בעד משה ארבל		–   אינו נוכח יעקב אשר		–   בעד אוריאל בוסו		–   בעד דבי ביטון		–   נגד מיכאל מרדכי ביטון	–   נגד דוד ביטן			–   אינו נוכח בועז ביסמוט		–   בעד ולדימיר בליאק		–   נגד מירב בן ארי		–   נגד רם בן ברק		–   נגד איתמר בן גביר		–   בעד אברהם בצלאל		–   בעד אורנה ברביבאי		–   נגד אליהו ברוכי		–   בעד ניר ברקת		–   בעד טלי גוטליב		–   אינה נוכחת מאי גולן			–   בעד יואב גלנט		–   בעד גילה גמליאל		–   בעד בנימין גנץ		–   נגד משה גפני		–   בעד סימון דוידסון		–   נגד אבי דיכטר		–   אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן	–   בעד אלי דלל			–   בעד דני דנון			–   אינו נוכח שלום דנינו		–   אינו נוכח אריה מכלוף דרעי	–   אינו נוכח עמית הלוי		–   בעד שרן מרים השכל		–   נגד ניסים ואטורי		–   אינו נוכח מיכל מרים וולדיגר	–   בעד יצחק שמעון וסרלאוף	–   בעד יאסר חוג'יראת		–   נגד אימאן ח'טיב יאסין	–   נגד ווליד טאהא		–   אינו נוכח בועז טופורובסקי		–   אינו נוכח משה טור פז		–   נגד אחמד טיבי		–   אינו נוכח יוסף טייב		–   בעד אוהד טל			–   בעד יעקב טסלר		–   בעד חילי טרופר		–   נגד אלמוג כהן		–   בעד מאיר כהן		–   אינו נוכח מירב כהן		–   נגד מתן כהנא		–   אינו נוכח עופר כסיף		–   אינו נוכח אופיר כץ		–   בעד ישראל כץ		–   בעד רון כץ			–   נגד יוראי להב הרצנו		–   נגד מיקי לוי			–   נגד יריב לוין			–   בעד נעמה לזימי		–   נגד אביגדור ליברמן		–   נגד יאיר לפיד		–   נגד סימון מושיאשוילי		–   בעד טטיאנה מזרסקי		–   נגד מרב מיכאלי		–   נגד שלי טל מירון		–   נגד יונתן מישרקי		–   בעד חנוך דב מלביצקי		–   בעד ארז מלול		–   בעד יוליה מלינובסקי		–   נגד מיכאל מלכיאלי		–   בעד צגה מלקו		–   בעד אבי מעוז		–   אינו נוכח שרון ניר			–   נגד בנימין נתניהו		–   אינו נוכח יואב סגלוביץ'		–   אינו נוכח יבגני סובה		–   נגד צבי ידידיה סוכות		–   בעד משה סולומון		–   בעד לימור סון הר מלך	–   בעד אופיר סופר		–   בעד אורית מלכה סטרוק	–   בעד משה סעדה		–   בעד גדעון סער		–   נגד מנסור עבאס		–   נגד איימן עודה		–   נגד יוסף עטאונה		–   נגד חוה אתי עטייה		–   בעד חמד עמאר		–   נגד צביקה פוגל		–   בעד עודד פורר		–   אינו נוכח יצחק פינדרוס		–   בעד יסמין פרידמן		–   נגד אורית פרקש הכהן	–   אינה נוכחת מטי צרפתי הרכבי	–   נגד יואב קיש		–   אינו נוכח אריאל קלנר		–   בעד יצחק קרויזר		–   בעד גלעד קריב		–   נגד שלמה קרעי		–   בעד אליהו רביבו		–   בעד משה רוט		–   בעד שמחה רוטמן		–   בעד עידן רול			–   נגד אפרת רייטן מרום	–   נגד יפעת שאשא ביטון	–   נגד אלון שוסטר		–   נגד קטי קטרין שטרית	–   בעד אלעזר שטרן		–   נגד מיכל שיר סגמן		–   נגד נאור שירי		–   נגד אושר שקלים		–   בעד עאידה תומא סלימאן	–   נגד פנינה תמנו		–   אינה נוכחת     

אוריאל בוסו: מזכיר הכנסת יקרא בשמות של חברי הכנסת פעם נוספת, של מי שלא נכח בפעם הראשונה בקריאת השמות

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח אמיר אוחנה		–   אינו נוכח קארין אלהרר		–   אינה נוכחת משה ארבל		–   אינו נוכח דוד ביטן			–   אינו נוכח טלי גוטליב		–   אינה נוכחת אבי דיכטר		–   אינו נוכח דני דנון			–   אינו נוכח שלום דנינו		–   אינו נוכח אריה מכלוף דרעי	–   אינו נוכח ניסים ואטורי		–   אינו נוכח ווליד טאהא		–   אינו נוכח בועז טופורובסקי		–   אינו נוכח אחמד טיבי		–   אינו נוכח מאיר כהן		–   אינו נוכח מתן כהנא		–   אינו נוכח עופר כסיף		–   נגד אבי מעוז		–   אינו נוכח בנימין נתניהו		–   אינו נוכח יואב סגלוביץ'		–   אינו נוכח עודד פורר		–   אינו נוכח אורית פרקש הכהן	–   אינה נוכחת יואב קיש		–   אינו נוכח פנינה תמנו		–   נגד        

אוריאל בוסו: האם יש מישהו באולם שנוכח ומעוניין להצביע ולא נקרא בשמו? אם כך, תמה ההצבעה

אוריאל בוסו:  אם כן, רבותיי חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: 51 בעד, 47 נגד, אין נמנעים

אוריאל בוסו:  אני קובע שההצעה לתיקון תקנון הכנסת לפי חוק-יסוד: הכנסת (הוראת שעה) (סעיף 62), התקבלה, ולוח הזמנים יפעל לפי שינוי התקנון

אוריאל בוסו: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/948)

אוריאל בוסו: ] 

אוריאל בוסו: רבותיי חברי הכנסת, נעבור לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק זכויות החולה (תיקון מס' 13) (הסדרים לעניין מזון בבית חולים בחג הפסח), התשפ"ג–2023, לקריאה הראשונה

אוריאל בוסו:  אני מזמין את חבר הכנסת הרב משה גפני להציג את הצעת החוק

אוריאל בוסו:  בבקשה

אלעזר שטרן: גפני, יש לך הזדמנות לרדת מזה

אלעזר שטרן:  גפני, אם אתה רוצה פחות חמץ, תרד מזה

אוריאל בוסו: עשר דקות לרשותך, אדוני

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – – –     

אלעזר שטרן: גפני, אתה רוצה להגיד שאתה מוותר על החוק?     

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אתה גם יושב-ראש ועדת הבריאות, שהכינה את החוק הזה לקריאה ראשונה, ועשית את זה, אני חייב לציין, באופן מסודר, מקצועי ונכון

משה גפני:       אני מבקש להקדים ולומר לחברי הכנסת – – –     

מרב מיכאלי: לא שומעים את חבר הכנסת גפני – – – מנסה להשתיק אותך? מה קורה?     

משה גפני: אני רוצה לומר לחברי הכנסת, זה חוק מיותר

ולדימיר בליאק: תודה רבה

גלעד קריב: על זה אנחנו מסכימים

מרב מיכאלי: חבר הכנסת גפני, אז תוותר על החוק הזה – – –     

משה גפני: אני לא הבנתי, אני יכול לדבר פה בכנסת או שיש איזה – – –      

אוריאל בוסו: רגע, את בעד להקשיב לו או לא?     

מרב מיכאלי: שידעו עד כמה מופרך – – –     

אוריאל בוסו: עד כמה מופרך

אוריאל בוסו:  כיבדנו גם כשאת אמרת דברים מופרכים, אז נקשיב לו

משה גפני: החוק הזה הוא מיותר, ואני אומר את זה – –      

אליהו (אלי) רביבו: הרב גפני, אני מודאג, היא פונה אליך בלשון זכר

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, תקשיבו לדברים

משה גפני: – – בשם חברי הכנסת שהגישו את הצעת החוק – יוסף טייב, אוריאל בוסו, ינון אזולאי, ישראל אייכלר, יעקב אשר ויצחק פינדרוס

משה גפני:  דא עקא, שאחרי למעלה מ-70 שנה שהתנהלו כאן בארץ, במדינה, בתי חולים בחג הפסח בשקט ובשלווה, אין פרץ ואין יוצא ואין צווחה, ומנהל בית החולים ידע מה לעשות בבית החולים כשמגיע חג הפסח וצריך לשמור שלא יהיה חמץ כדי שהחולים יוכלו להתאשפז כשהם נאלצים להתאשפז ושיוכלו לאכול מתי שהם צריכים לאכול – קפץ עלינו רוגזו של בג"ץ

משה גפני:  בא בית המשפט ואמר: בשום פנים ואופן אין סמכות למנהל בית החולים להתערב בעניין הזה

משה גפני:  מנהל בית החולים יכול להחליט שביום מסוים בית החולים יהיה סגור למבקרים, או בשעות מסוימות, או כל מיני נושאים שהם בסמכותו של מנהל בית החולים

משה גפני:  אף אחד לא אמר בבית המשפט שאין סמכות למנהל בית החולים לקבוע את זה

משה גפני:  מה שהוא היה יכול לקבוע במשך למעלה מ-70 שנה – –     

אוריאל בוסו: חבר הכנסת רוטמן, חבר הכנסת עבאס, זה קצת מפריע

אוריאל בוסו:  אתם יכולים או לשבת – – –     

משה גפני: – – זה אם בבית החולים יקפידו שלא להכניס חמץ, אם בבית החולים יהיו מקומות שבהם יהיה אפשר לאכול חמץ – הרי זה לא חל על מי שאינם יהודים, החוק הזה

משה גפני:  אמרנו את זה בוועדה, אני אומר את זה גם כאן

משה גפני:  למה הכניסו את המדינה לסחרחורת הזאת? לאיזה צורך התערב בית המשפט בעניין? לאיזה צורך?     

אוריאל בוסו: רשימת הדוברים נעולה

משה גפני: הכול היה שקט, הכול היה בסדר, לא היה מתח בין הציבורים השונים

משה גפני:  למה היה צריך להתערב בעניין הזה?     

מיקי לוי: עוד לא התחיל הדיון, אתה לא יכול לסגור

אוריאל בוסו: התחיל הדיון, חבר הכנסת לוי

אוריאל בוסו:  תודה

משה גפני: ומכיוון שהוא אמר שאם רוצים להתערב בעניין הזה ולתת סמכות למנהל בית החולים – – –     

מיקי לוי: לא התחיל הדיון

מיקי לוי:  יתחיל הדיון כשהראשון יעלה

אוריאל בוסו: חבר הכנסת לוי, כבר דיברנו על זה

אוריאל בוסו:  ברגע שהוא עלה להציג את החוק התחיל דיון בחוק

אוריאל בוסו:  ברגע זה אני יכול לנעול את רשימת הדוברים

מיקי לוי: זה לא נכון

מיקי לוי:  הוא רק מציג את החוק, לא התחיל הדיון

מיקי לוי:  יש הבדל

מיקי לוי:  אל תנצלו את זה, תכבדו את הכנסת

אוריאל בוסו: זה תחילת הדיון

מיקי לוי: זה לא נכון, אני לא נהגתי כך

אוריאל בוסו: אוקיי

מיקי לוי: ולכן הרשימה לא סגורה

משה גפני: ואז אמר בג"ץ: אם אתם רוצים להשאיר את המצב כמו שהוא היה, את אותו סטטוס קוו, אם אתם רוצים, אתם צריכים לעשות חוק בחקיקה ראשית

משה גפני:       ואנחנו דנים היום על הרפורמה המשפטית ומדברים על הדברים שבית המשפט לקח סמכויות לא לו והכניס את החברה למריבות מיותרות

משה גפני:  יש לי הרבה מאוד דוגמאות, אבל הינה אחת הדוגמאות

משה גפני:  למה היה צריך את זה? למה אנחנו צריכים לעמוד פה עכשיו ולהתווכח, קואליציה ואופוזיציה? מה אנחנו הולכים לשנות? אנחנו הולכים לכפות על מה שהוא אורח חיים? אנחנו באים לעשות דברים דווקא? אנחנו באים להגיד פה איזה דבר שלא מעניין אותנו

משה גפני:  למה התערב בג"ץ בעניין הזה? לאיזה צורך? שיכרון הכוח של השופטים, שיכרון הכוח של בג"ץ שהכול הוא יכול לעשות

משה גפני:      אגב, הכול שהוא יכול לעשות, ההתערבות החצופה הזאת היא התערבות רק בנושאים נגד הדת

משה גפני:  בדברים אחרים הם מהלכים כאילו על קוצים

משה גפני:  פה הם אומרים באופן מלא והם מקווים שיהיו כמה אנטי-דתיים שימחאו להם כפיים

משה גפני:      ואז באנו ודיברנו בינינו שאם אכן צריך לעשות חוק, נעשה חוק, את החוק הרך ביותר האפשרי: אין סמכות לאף אחד מלבד מנהל בית החולים, והסמכות, שהוא יכול להעביר אותה למישהו שהוא ממנה, הוא יכול לעשות את זה בכל בית החולים; בחלקו

משה גפני:  הוא יכול למשל – בבית החולים בנצרת מנהל בית החולים לא יקבע את זה, זה ברור

משה גפני:  החוק לא חל על מי שאיננו יהודי

משה גפני:  למה, ריבונו של עולם, הבאתם את ההחלטה הזאת? מה הולך להשתנות בסטטוס קוו?     וככה סדרה ארוכה של חוקים שמשבשים את סדרי הדיון בינינו, את הוויכוחים שאנחנו צריכים להתווכח

משה גפני:  על מה? על מה הוויכוח פה – אם למנהל בית החולים, שיכול לסגור את בית החולים, יכול לסגור את חלקו, יכול לסגור בימים מסוימים, יכול לסגור בשעות, הייתה לו סמכות בקורונה לעשות כפי שהוא מוצא לנכון, אז אנחנו אומרים בחוק הזה שיש לו גם סמכות להחליט לגבי החמץ בפסח, כשבאים חולים בעל כורחם, שצריכים להיות בבית החולים, והם לא רוצים, בגלל איסור דתם, שיהיה חמץ במטבח, כדי שהם יוכלו לאכול, בגלל הבריאות שלהם, לא רק בגלל שכל אדם צריך לאכול

משה גפני:      אני הייתי בטוח, ואני אומר לכם את האמת, שאנחנו נגיש הצעת חוק כזאת – הוא יעבור בכמה דקות ויסתיים

משה גפני:  הייתי בטוח

משה גפני:  הרי אין פה שום דבר של כפייה, אין פה שום דבר של שוני בסטטוס קוו

משה גפני:  פתאום הגיעה האופוזיציה, הגיע לוועדה, וכנראה – גם פה אני רואה שהם מתארגנים בעניין הזה

משה גפני:  על מה אתם הולכים להתווכח איתנו? שמה, שלמנהל בית החולים אין סמכות? שאין חמץ בפסח? שמי שהוא שומר מצוות – אגב, כל הסקרים אומרים שיהודים בפסח, שלושה רבעים מהעם היהודי בארץ ישראל מקפידים על זה

משה גפני:  אז שלא יוכלו לבוא לבית החולים? שאם יבואו, שיהיה להם את החשש שהם צריכים לאכול חמץ? על מה הליברלים באופוזיציה מדברים? מה הליברלים באופוזיציה אומרים לאותו חולה שנזקק לשירותי בית החולים והוא צריך להתאשפז בפסח, לצערו הרב – שהוא גם יסבול מחמץ בפסח? מה עונים לו? אין ליברליות, אין התחשבות בשני, אין התחשבות במי ששומר מצוות, שמקפיד על כשרות בפסח

משה גפני:  אין כל הדברים האלה

אלעזר שטרן: מי אמר לך את זה?     

משה גפני: יש רק המלחמה נגד כל מה שנציע, על כל נושא

משה גפני:  והמציאות הזאת היא מציאות שאנחנו חייבים לחיות איתה, להתמודד איתה, לא להרפות, לא להתייאש מהדיבורים האלה

משה גפני:  מה אמרנו פה? האם זה לא שילוב בין הציבורים השונים במדינת ישראל, שאנחנו יכולים לחיות יחד? מה אתם רוצים שנעשה, שאתם תהיו עם אחד ואנחנו עם אחר?     

אלעזר שטרן: זה אתם עושים

אלעזר שטרן:  זה אתם עושים

משה גפני: מה אתם רוצים שיהיה – שלא נבקש להשתלב יחד, שכל אחד יוכל לחיות על פי אמונתו? אתם לא רוצים את זה?     אני מבקש, אדוני היושב-ראש, אתה גם יושב-ראש הוועדה, תלוי באופוזיציה

משה גפני:  אני חושב שאנחנו צריכים לשקול מחדש את עמדתנו בחוק הזה – האם אנחנו נשארים רכים כמו שעשינו בקריאה הראשונה, לא לעשות מעבר לזה, בגלל שאנחנו בכל אופן רוצים להשתלב ביחד – –     

אלעזר שטרן: אתה חושב שכולם טיפשים

משה גפני: – – או שחבל על המאמץ, נעשה את המקסימום שאפשר להעביר בחוק

משה גפני:  לא יצא מהם שום דבר

משה גפני:  הם לא מתכוונים מקצועית לנושא החוקי בעניין הזה, הם לא מתכוונים לשום דבר

משה גפני:  הם מתכוונים לנגח, הם מתכוונים לפגוע

משה גפני:  לא אכפת להם מהחולים שומרי המצוות, לא אכפת להם מבתי החולים ומהמנהלים, שהם הסמכות להחליט בדברים האלה

משה גפני:      ועל כן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש את תמיכת הכנסת בהצעת החוק הזאת, חוק זכויות החולה – –     

ולדימיר בליאק: מה זה קשור לזכויות החולה?     

משה גפני: – – שזו דוגמה לבית משפט שלא מבין כלום ולא מתחשב בכלום

אלעזר שטרן: די, די, די

אלעזר שטרן:  גפני, די

אלעזר שטרן:  די

אלעזר שטרן:  גפני, די

משה גפני: וזו דוגמה של מציאות שאנחנו מבקשים להשתלב יחד, דתיים ושאינם דתיים, ויש כאלה שלא נותנים לנו את זה

משה גפני:  לכן אני מבקש את התמיכה של הכנסת בהצעת החוק

משה גפני:  תודה רבה, אדוני היושב-ראש

ולדימיר בליאק: זכרתי רק שזה חוק מיותר

גלעד קריב: כן, זה אכן חוק מיותר

גלעד קריב:  על זה אנחנו מסכימים

קריאה: מה עושים בחוץ לארץ?     

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת הרב משה גפני, יוזם הצעת החוק

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת יוסף טייב – אינו נוכח, להציג את החוק; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אף הוא אינו נוכח

אוריאל בוסו:  אם כן, נעבור לרשימת הדוברים

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה

אלעזר שטרן: גפני, לאן הלכת? גפני, זה נכון שאמרת שאתה רוצה להשתלב ולא נותנים לך?     

משה גפני: אני אמרתי שהחוק מיותר

אלעזר שטרן: את זה אני יודע

אלעזר שטרן:  עם זה אני מסכים

משה גפני: לא, אבל אני רציתי גם להגיד שאתה מיותר

אלעזר שטרן: לא, אבל אמרת שאתה רוצה להשתלב ולא נותנים לך?     

משה גפני: – – –      

אלעזר שטרן: שמעתי שככה אמרת

אלעזר שטרן:  לא הבנתי

משה גפני: אמרתי שאני רוצה להשתלב

משה גפני:  זה חוק שמשלב

אלעזר שטרן: לא הבנתי

נאור שירי: אתה מיותר

משה גפני: גם אני מיותר

נאור שירי: נכון

משה גפני: גם אני מיותר

משה גפני:  אנחנו שנינו, כשאנחנו מיותרים, אנחנו יכולים לדבר ביחד

נאור שירי: לחלק הראשון אני מסכים

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ברשותכם, אני לא אדבר על חוק החמץ

רם בן ברק:  דיברו עליו מספיק, ואמר גם חבר הכנסת הרב גפני: חוק מיותר, ואכן הוא צודק, אכן חוק מיותר

רם בן ברק:  אבל באמת ימים קשים ולא פשוטים

רם בן ברק:  אני שומע את הקולות, אני חווה את הכאב של האנשים מכל קצוות העם, והיום אפשר להגיד בצורה בטוחה – מכל המפלגות, אנשים שמסתכלים ולא מאמינים למראה עיניהם

רם בן ברק:       מדינת ישראל, שהיא נס, שקמה מהטרגדיה הגדולה והשואה של העם היהודי, ובזכות הניצולים ושאר העליות המבורכות הצליחה ב-75 שנה להיות מדינה עצמאית, חופשית, ליברלית, דמוקרטית, יהודית, בלב המזרח התיכון, בלב מזרח תיכון קשוח, מול איומים בלתי פוסקים של טרור ומלחמות, שמרה על צביונה הדמוקרטי, שמרה על אחדות העם, שמרה על הסולידריות, שמרה על היהדות, עד הרגע שהליכוד, הציונות הדתית, החרדים ועוצמה יהודית הקימו ממשלה

רם בן ברק:  וראו זה פלא, מאותו רגע אין אחדות, אין לכידות ואין סולידריות

רם בן ברק:      הממשלה בהנחייתו של יריב לוין, שלוחו שמחה רוטמן, בעידודו וברוחו הגבית של ראש הממשלה נתניהו, ריסקתם אותנו

רם בן ברק:  מדינת ישראל לא תוכל לעמוד אל מול אויביה כשהיא מפולגת ומשוסעת

רם בן ברק:  מדינת ישראל לא תוכל לממן את צבאה ואת מערכת הבריאות שלה ואת מערכת החינוך שלה כאשר הכלכלה שלה מתרסקת

רם בן ברק:  אני פנה מפה בראש ובראשונה לראש הממשלה, אני פונה לחברי הליכוד שמרכיבים את הממשלה הזאת: תהיו אחראיים, תתפסו פיקוד, תשתלטו על האירוע ותעצרו את הטירוף

רם בן ברק:       אני רוצה לפנות מכאן לחברי הכנסת הוותיקים והצעירים שבקואליציה: לא הכול כשר ולא הכול מותר בשביל להיות חבר כנסת

רם בן ברק:  יש דברים חשובים מזה

רם בן ברק:  יש רגעים בחיים שצריך לעשות את הדבר הנכון

רם בן ברק:  לא לפחד ממרכז הליכוד, לא לפחד ממנהיג המפלגה, לא לפחד מציוצים הרסניים וחסרי משמעות אל מול האמת

רם בן ברק:  יש רגעים בחיים שאדם צריך לקחת את גורלו ואת גורל מדינתו בידיו ולעשות את המעשה הנכון

רם בן ברק:  ההיסטוריה תיטיב איתו, ואם לא יעשה כך, ההיסטוריה תשפוט אותו

רם בן ברק:  צאו ועשו מעשה

רם בן ברק:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת ואליד אלהואשלה –אינו נוכח

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת אלעזר שטרן, בבקשה

אלעזר שטרן: איפה חבר הכנסת גפני? שמעתי זעקה של קוזק נגזל שרוצה להשתלב ואנחנו לא נותנים לו? אני אגיד איך משתלבים

אלעזר שטרן:  משתלבים קודם כול כשבאים מתחת לאלונקה של השירות בצה"ל – ככה משתלבים הכי טוב בחברה הישראלית

אלעזר שטרן:  משתלבים טוב אם באים מתחת לאלונקה של שוק העבודה

אלעזר שטרן:  משתלבים טוב, ידידי חבר הכנסת גפני, אם לא גוזרים על הילדים בחינוך העצמאי אפס לימודי ליבה

אלעזר שטרן:  ככה משתלבים בחברה הישראלית, לא כשמשתלחים בבית המשפט העליון, לא כשמוציאים או שמים אצבע בעין לרוב המשרת, לרוב התורם למצב הכלכלה, לרוב הדואג לזה שגם נוכל לחיות כאן וגם נוכל לממן קצבאות בכלל, אבל גם לבחורי הישיבות

אלעזר שטרן:  ככה משתלבים

אלעזר שטרן:       לא משתלבים כאשר בתוך הפוגרום המשפטי הזה מעבירים גם חוק חמץ, שעמד פה חבר הכנסת גפני ואמר עליו שזה חוק מיותר

אלעזר שטרן:  הרי אנחנו יודעים – חבר הכנסת בוסו, גם אתה חתום על החוק הזה – –      

אוריאל בוסו: בגאווה עצומה

אלעזר שטרן: – – שבפסח הקרוב יהיה יותר חמץ בבתי החולים

אוריאל בוסו: בגלל אנשים כמוך

אלעזר שטרן: יהיה יותר חמץ בבתי החולים בגלל אנשים כמוך, שתאוות הכוח מעבירה אותם על דעתם

אלעזר שטרן:  אתם לא יכולים להחליף לא את הרופאים, לא את המגינים, לא את אלה שדחפתם אותם לצאת לרחובות

אלעזר שטרן:  קראתם להם אנרכיסטים והשוויתם אותם למציתים בחווארה

אלעזר שטרן:  הם אלה שנושאים את המדינה הזאת על הכתפיים שלהם

אלעזר שטרן:  אני נגד סרבנות, אבל אני נושא אותם על כפיים, את אלה שאכפת להם, את אלה שיוצאים לרחובות, את אלה שבזכותם אנחנו יושבים כאן

אלעזר שטרן:  דרך אגב, אדוני היושב בראש, כרגע גם אתה בזכותם יושב כאן, תדע את זה

אלעזר שטרן:       התפילות – אנחנו נמשיך להתפלל, אבל הקדוש ברוך הוא לא רוצה שנסמוך רק על התפילות שלו

אלעזר שטרן:  הוא רוצה שנעבוד, הוא רוצה שנגן, הוא רוצה שנילחם, וכשצריך, נילחם גם על האופי של המדינה הזאת

אוריאל בוסו: נא לסיים

אוריאל בוסו:  נא לסיים

אלעזר שטרן: אני פונה מכאן גם אליך

אלעזר שטרן:  תגיד, אתה חושב שבזמן הזה שהמדינה סוערת, זה הזמן לחוק חמץ כזה – –      

אוריאל בוסו: נא לסיים

אלעזר שטרן: – – כשאתם יודעים שהוא יביא יותר חמץ?      

אוריאל בוסו: תודה רבה

אלעזר שטרן: לצערי, אני אומר את זה, כמי שלא רוצה לראות חמץ בבתי החולים אבל יודע שעם חוקים כאלה, לצערי הרב אנחנו נראה יותר חמץ

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת מירב בן ארי

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש

מירב בן ארי:  אדוני השר – – –     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, מי שלא נוכח ואקרא בשמו לא יוכל לעלות

אוריאל בוסו:  אי-אפשר כל פעם שזה חוזר וזה לפנים משורת הדין

אוריאל בוסו:  נמשכים פה שמות ואחר כך נותנים הצבעות שמיות

אוריאל בוסו:  או שעובדים בשיתוף פעולה – קראתי בשמך, קראתי בשמה של יוליה, לא הייתם

אוריאל בוסו:  נראה בסוף מתי זה יסתדר

אוריאל בוסו:  כרגע אי-אפשר לצרף

אוריאל בוסו:       בבקשה, שלוש דקות

מירב בן ארי: רגע, תעצור לי את הזמן עד שאני אוכל להתחיל לדבר

אוריאל בוסו: ואליד, כרגע קראתי ואין

אוריאל בוסו:  בסוף נראה

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב בראש

מירב בן ארי:  אדוני השר, אני פשוט נקלעתי בשבוע-שבועיים האחרונים למפגן עצום של צביעות, אז ביקשתי לדבר עליו

מירב בן ארי:  אתה מעוצמה יהודית, לא מהציונות הדתית, נכון? סליחה שאני לפעמים מתבלבלת

מירב בן ארי:  תראה, אני הייתי יו"ר ועדת ביטחון פנים לפני שהפכה ללאומי ובסוף ללאומני

מירב בן ארי:  במהלך הדיונים שלי בוועדה ידעתי תמיד לאזן – לאזן, כולל לעשות דיון על מיכאל בן ארי כשהיה על הציוצים שלו בטוויטר, כולל דיון על אלימות של שוטרים וכולל על המכת"זית

מירב בן ארי:       אני רואה שעכשיו השר לביטחון לאומי התהפך כמו סטייק, אז בואו אני אספר לכם מה היה אצל איתמר בן גביר, שעשה קריירה מוועדת הביטחון שלי ובסוף גם נבחר לשר

מירב בן ארי:  מה הוא עשה? כשהגיעה המכת"זית באו כל החרדים, אגב, ונלחמו – בצדק, אגב, כי המכת"זית הזאת, בוסו, מסריחה

מירב בן ארי:  כשהיא נכנסת ללוחמה בשטח בנוי, מה שנקרא, הכול מסריח

מירב בן ארי:  בא בן גביר – אני לא אשכח את הסצנה הזאת – ואמר: שלושה ימים הריח של הבואש לא ירד לי מהבגדים; נלחם על מנת להפסיק עם הבואש

מירב בן ארי:  אני עזרתי, כי לא הייתי בפוזיציה

מירב בן ארי:  אמרתי: מה זה הבואש הזה? זה סירחון

מירב בן ארי:  אתם רוצים לפזר? שימו מים, מה הסיפור? הרי הם התפזרו

מירב בן ארי:       עכשיו מגיעה המשטרה ומשתמשת בבואש

מירב בן ארי:  על מי? על אנשים מפרדס חנה-כרכור שיצאו להפגין על המדינה שלהם עם דגל ישראל

אוריאל בוסו: אבל אתמול פורסם שהמכת"זיות פיזרו מים

מירב בן ארי: קודם כול, תודה לאל

מירב בן ארי:  אבל היה בואש, היה בואש

מירב בן ארי:  סליחה, הרי הייתה החלטה

מירב בן ארי:  מה זאת החוצפה הזאת להביא בואש למפגינים מפרדס חנה-כרכור? מאיפה החוצפה הזאת?      

אוריאל בוסו: אני אתן לך תשובה

אוריאל בוסו:  המכת"זית הזאת צריכה בכלל להיעלם

אוריאל בוסו:  כל עוד היא נמצאת, צריך להיות שוויון לכולם

מירב בן ארי: אין דבר כזה

אוריאל בוסו: בואש לכולם או מכת"זית לכולם

מירב בן ארי: אם החלטת שאין בואש, אז אין בואש, גם לא למפגינים מפרדס חנה-כרכור

מירב בן ארי:  אל תהיה צבוע, זה מה שאני אומרת

מירב בן ארי:  אגב, הראשונים שנלחמו על הבואש זה החרדים, ואני עזרתי להם

מירב בן ארי:  לא קראתי להם אנרכיסטים, לא קראתי להם טרוריסטים, קראתי להם מפגינים

מירב בן ארי:  אתה יודע מה? אני מתנגדת לכל הפגנה שלהם

יצחק שמעון וסרלאוף: את משווה בין מה שעשיתם לחרדים לבין הפריבילגיות שאתם מקבלים בהפגנות שלכם?     

מירב בן ארי: אתה חייב לפתוח את הקולטים, תקשיב לי טוב

מירב בן ארי:  אני, מירב בן ארי מיש עתיד, עשיתי דיונים על הפגנות החרדים

אוריאל בוסו: חותם על הדברים

יצחק שמעון וסרלאוף: גם אני חותם

מירב בן ארי: הינה, הוא חותם על הדברים

יצחק שמעון וסרלאוף: מה קשור לצביעות?     

מירב בן ארי: לא, אתה יודע מה הבעיה שלכם? שאתם לא מסוגלים לראות את כולם

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  נא לסיים

מירב בן ארי: לא, אבל הוא דיבר לי כל הזמן, אז תן לי רק עוד דקה

אוריאל בוסו: ניהלת איתו דו-שיח

מירב בן ארי: אבל הוא מדבר

מירב בן ארי:  אני לא עשיתי דו-שיח, הוא מדבר

אוריאל בוסו: עוד 20 שניות

מירב בן ארי: כי יש לי עוד משהו קטן

אוריאל בוסו: לכבוד פורים, עוד 20 שניות

מירב בן ארי: לא, אני חייבת גם להגיד משהו, כי אתה הסכמת איתי

מירב בן ארי:  אתה יודע שאי-אפשר כל הזמן לקחת צד

מירב בן ארי:  אתה שר של כל אזרחי ישראל

מירב בן ארי:  לא יכול להיות שאתה הופך אותם לטרוריסטים ולאנרכיסטים בעוד שכשהיית אצלי בוועדה נלחמת על המפגינים של אהוביה סנדק, נלחמת על חסימת כבישים של המפגינים של אהוביה סנדק

מירב בן ארי:  עכשיו הם יורדים לכביש

מירב בן ארי:       שנייה, המתמחה של ולדי שהייתה גם אצלי, היועצת שהייתה בהתמחות אצלי, גילי – רק שתדע, תדע את זה אתה, כששחררנו אותה מהמעצר שלה, אתה יודע מה היה המשפט הראשון שאמרתי לה כשהתקשרתי אליה? התקשרתי אליה ואמרתי לה: גילי – על מה עצרו אותה? על זה שהיא ירדה מהמדרכה לכביש

מירב בן ארי:  על זה – אנרכיסטית

מירב בן ארי:  אמרתי לה: גילי – עוד לפני ששאלתי אותה מה שלומה, תקשיב רגע

אוריאל בוסו: לסיים, חברת הכנסת מירב בן ארי

מירב בן ארי: טוב שאמרת לי, כי אגיד את זה לך

מירב בן ארי:  אמרתי לה: גילי, יש שוטרים טובים במשטרת ישראל

מירב בן ארי:  זה מה שאמרתי לה, ולדי

מירב בן ארי:  אמרתי לה: יש שוטרים מצוינים

מירב בן ארי:  לא כולם ככה

מירב בן ארי:  למה? כי אני לא מפוזיציה; כי המשטרה חשובה לי

מירב בן ארי:  אני לא רוצה לרסק אותה, ובחיים – לא אני, לא מיקי, ולא סגלוביץ'

מירב בן ארי:  היינו מביאים לפה קציני משטרה לחדר של יש עתיד

מירב בן ארי:  אין לכם בושה

מירב בן ארי:  אין בושה

יצחק שמעון וסרלאוף: אני לא רוצה להגיב – – –     

קריאות: – – –     

אוריאל בוסו: תודה רבה לחברת הכנסת מירב בן ארי

מירב בן ארי: תדע, ותדע לך שיש לי עוד דברים, אבל עכשיו אני סיימתי

אוריאל בוסו: יש לכם עוד דיון אחר כך

מירב בן ארי: יש לי עוד דברים, כי על איך שהוא התהפך כמו סטייק אני כבר יכולה לכתוב מגילה כמו מגילת אסתר

מירב בן ארי:  תודה

אוריאל בוסו: יש לך עוד דיונים היום, מחר

אוריאל בוסו:  תודה רבה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת שרן מרים השכל, בבקשה

שרן השכל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, איזה מזל שליהדות יש את הרב גפני

שרן השכל:  איך היא הייתה שורדת אלפי שנים, דורי-דורות, בלי חוק החמץ של הרב גפני? הרי אנחנו לא יודעים להיות יהודים בלי שהרב גפני יבוא ויכפה עלינו את חוק החמץ

שרן השכל:  הרי אתם מבינים כמה זה אבסורד

שרן השכל:  הרי בניו יורק, באירופה, מרכזים, שכונות עמוסות חרדים ששומרים את מצוות הפסח, ועדיין לא כופים עליהם בבתי החולים לא להכניס חמץ

שרן השכל:  אבל במדינת ישראל, מדינת היהודים, שלנו חשוב לשמור על פסח, רוצים לכפות עלינו איך אנחנו צריכים בחוק להכריח יהודים בעצם לשמור על פסח

שרן השכל:  אתם צריכים להבין, בכל מקום שאתם תנסו לכפות את היהדות, אתם תשניאו אותה

אוריאל בוסו: אם את אומרת "לכפות", לא קראת את החוק

שרן השכל: בכל מקום שאתם תרצו לכפות את היהדות אתם תמצאו אנשים מן הצד השני שבסוף ידרסו את התורה, כי אתם מנסים לכפות את זה עליהם

שרן השכל:  תקשיבו, אתם חייבים להפסיק להשניא את היהדות על היהודים

שרן השכל:  תעצרו כל עוד אתם יכולים, לפני שזה הופך להיות קרע אדיר

שרן השכל:  אנחנו רואים כבר את רמת החיכוך האדירה בין החילונים לבין החרדים – שנאה שהולכת ומתגברת בדיוק בגלל חקיקות כאלה, שאתם נכנסים לתוך המרחב הפרטי של אזרחי ישראל

שרן השכל:  כשאתם מנסים לכפות את אורח החיים שלכם על אחרים – שם נוצרת השנאה

שרן השכל:       ודווקא בתקופה כזאת, תקופה כל כך קשה, אנחנו צריכים ללמוד לחיות ביחד

שרן השכל:  מה, החלטתם לשבור את החוזה הזה שלנו? לשבור את המרקם הישראלי הכל-כך עדין בין אלה שרוצים לקיים מצוות, אלו ששומרים על המסורת – ואתה יודע מה? אולי לא כמוך, אדוני היושב-ראש, אבל במתינות הספרדית שאותי לימדו בבית, לא הבריונית והאלימה, כשאני נוסעת לפריז ואני רוצה ללכת עם סבתא שלי לבית הכנסת בבוקר, אז אני לוקחת רכבת בשבת כדי להגיע אליה הביתה וכדי לקחת אותה לבית הכנסת, כי החוויה המשותפת הזאת, היהודית, כל כך יותר חשובה, כל כך יותר ממלאת מאשר לבוא ולהכריח אותי

שרן השכל:       אתם צריכים להבין, אני קוראת עכשיו ברשתות החברתיות שקמה לה איזה מחאה חדשה שאתם יצרתם

שרן השכל:  היא נקראת "מחאת המקרונים", ככה, "מחאת המקרונים" בפסח

שרן השכל:  אנשים הצהירו שאם החוק הזה יעבור, הם ילכו עם מקרוני ועם חמץ בכיסים ובכוונה ילכו ויפזרו בבתי חולים חמץ

שרן השכל:  תגידו לי – תבינו לאן אתם גוררים אותנו

שרן השכל:  אף אחד מעולם לא היה חולם לעשות דבר כזה אם לא הייתם נכנסים בכפייה לתוך המרחב האישי שלנו

אוריאל בוסו: נא לסיים

אוריאל בוסו:  תודה רבה

שרן השכל: אתם צריכים להבין שזה כואב לאזרחים

שרן השכל:  אנחנו חיים פה באיזשהו הסכם לא כתוב שאתם מאפשרים לנו ואנחנו מאפשרים לכם

שרן השכל:  אף אחד לא כופה פה אחד על השני

שרן השכל:  תמשיכו במתינות העדינה הזו שאנחנו כל כך אוהבים, ועל ידי כך נכבד את היהדות, לרצות אותה, לקיים אותה – –      

יצחק פינדרוס: כמה את צודקת

אוריאל בוסו: תודה רבה לחברת הכנסת שרן השכל

אוריאל בוסו:  נא לסיים

שרן השכל: – – במקום להשניא את היהדות על יהודים

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, את כל כך צודקת

יצחק פינדרוס:  היה כל כך טוב, כל כך נורמלי

יצחק פינדרוס:  למה הם היו צריכים להתערב? אחרי זה שואלים אותנו למה הפיכה משפטית

יצחק פינדרוס:  למה הם היו צריכים לקלקל אותם, חבורת – הכנופיה הזאת? למה? למה הם היו צריכים לעשות את זה? בשביל שאת תעמדי פה ותגידי דברים נכונים

יצחק פינדרוס:  למה? למי זה היה חסר? למי זה היה חסר חוץ מלחבורה הזאת?      אבל לא בשביל זה עליתי לדבר

יצחק פינדרוס:  הרב גפני הציג את זה קודם

שרן השכל: אבל אף אחד לא יבוא ויכניס – – – חמץ, אתה לא מבין – – –      

יצחק פינדרוס: השבוע חל יום השנה הראשון לפטירתו של מרן שר התורה הגאון הרב חיים קניבסקי, זכר צדיק וקדוש לברכה

יצחק פינדרוס:  וכשאני שומע היום – וזה בענייני דיומא – את הפחד שמפחידים אותנו מה יקרה לכלכלת ישראל, מה יקרה לביטחון ישראל, מה יקרה למדינת ישראל, אני יודע ואתם יודעים את האמת: "עם לבדד ישכון"

יצחק פינדרוס:  הסייעתא דשמיא שיש לנו פה בארץ ישראל זה על אותה תורה כולה שישב מרן שר התורה במשך עשרות שנים, שנה אחרי שנה, לחשוב רק על הש"ס של השנה האחרונה, המשניות של השנה האחרונה, השולחן ערוך של השנה האחרונה, ההלכות של השנה האחרונה, הספרים של השנה האחרונה

יצחק פינדרוס:  כמה היה חסר בעולם שממנו באה הסייעתא דשמיא

יצחק פינדרוס:       ישראל מתברכים

יצחק פינדרוס:  לא יעזור, אנחנו עם אחר, אנחנו לא דומים לאף עם

יצחק פינדרוס:  כשבעולם עולה – פה יורד; כשבעולם יורד – פה עולה

יצחק פינדרוס:  אין לזה קשר למה שקורה בעולם

יצחק פינדרוס:  אנחנו חיים כאן בנס בזכות אותה תורה ובזכות אותו עמל התורה

יצחק פינדרוס:  כמה חסרה לנו השנה התורה הזאת

יצחק פינדרוס:  שנזכה בזכות הפעולות, הקצת פעולות שאנחנו עושים, להרבות תורה, שזה יעמוד לנו

יצחק פינדרוס:  זה מה שיעמיד את הביטחון, זה מה שיעמיד את הכלכלה

יצחק פינדרוס:  כמו שכתוב בתורה שניתנה על ידי משה רבינו, "אם בחֻקֹּתַי תלכו – – – ונתתי שלום בארץ", ואז תהיה ברכה על כולנו

שרן השכל: – – –     

יצחק פינדרוס: הניסים שלנו, הגלויים והנסתרים, כמו שהיה, הם בזכות אותה מסירות נפש ואותה תורה

יצחק פינדרוס:  בעזרת השם, בדבר הזה נצליח שבפסח הקרוב לא נצטרך את הטובות שבג"ץ הטיל עלינו לעשות חוק חמץ, אלא נזכה כולנו לאכול מן הזבחים ומן הפסחים

יצחק פינדרוס:  תודה רבה

שרן השכל: – – –     

יצחק פינדרוס: – – – זה יפתור שלא להגיע לשטות הזאת של החוק הזה

יצחק פינדרוס:  מי שאשם זה אסתר חיות

יצחק פינדרוס:  תפנו אליה

יצחק פינדרוס:  תפסיקו להגן עליה

יצחק פינדרוס:  תפסיקו להגן עליה

יצחק פינדרוס:  היא אשמה בשטות הזאת

רון כץ: למה עשיתם אותו?     

שרן השכל: – – –     

יצחק פינדרוס: היא אשמה בשטות הזאת – – – אחרי אלפיים שנה, צריך חוק לאפשר לו לא להכניס חמץ – – – בושה לכם

יצחק פינדרוס:  בושה – – – שלכם

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון, בבקשה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, כבוד היושב-ראש

יפעת שאשא ביטון:  חבריי חברי הכנסת, אני חושבת שמה שראינו כרגע רק מוכיח כמה לא צריך את החוק הזה, כמה אנחנו לא צריכים חקיקה בשביל להיות יהודים ובשביל לקיים את מצוות היהודים

יפעת שאשא ביטון:  עשינו את זה במשך כל כך הרבה שנים במדינת ישראל בלי שיפריעו לנו

יפעת שאשא ביטון:       אבל היום אנחנו לא נמצאים כאן כי יש כאן מישהו שחושב שרוצים לפגוע בעם היהודי או בהלכותיו

יפעת שאשא ביטון:  היום הממשלה עושה את זה בגלל שהיא באה לדרוס כל חלקה טובה

יפעת שאשא ביטון:  הסיפור הזה של החמץ הוא לא out of nowhere, הוא חלק ממכלול שלם של ממשלה שבאה לפעול נגד האזרחים שלה, ככה, פשוט

יפעת שאשא ביטון:  נגד האזרחים שלה

יפעת שאשא ביטון:  ואגב, היא תשיג בדיוק הפוך ממה שהיא רוצה

יפעת שאשא ביטון:  ואנחנו רואים את זה היום כמעט בכל חזית אפשרית – אם זה דרך ההפיכה המשטרית, אם זה דרך ההשתלטות של שני אנשים על כל מה שקורה לא רק במדינה אלא גם כאן, בכנסת בממשלה, יום-יום, שעה-שעה

יפעת שאשא ביטון:  קוראים להם נתניהו ודרעי

יפעת שאשא ביטון:       שימו לב מה קורה כאן בחודשיים האחרונים

יפעת שאשא ביטון:  אין צרות במדינת ישראל

יפעת שאשא ביטון:  אין את העניין של הגרעין – איראן לא נמצאת ב-84% העשרה של אורניום; אין את יוקר המחיה; אין טרור; אין פשיעה; אין נשים שנרצחות

יפעת שאשא ביטון:  אין צרות במדינת ישראל

יפעת שאשא ביטון:  כנסת ישראל משועבדת לממשלה, שעסוקה בחוק דרעי – שאגב, לקח היום את הפורים שמח ומבדח כמה צעדים קדימה והלך עם זה עד הסוף כשהוא אמר: חוק דרעי הוא לא על דעתי

יפעת שאשא ביטון:  הוא לא על דעתו, אבל כנסת ישראל חוקקה אותו פעם אחת, ובג"ץ פסל אותו, מן הסתם – כי אתם יודעים, בסוף צריך שתישאר איזושהי אמת מידה במדינת ישראל – אז עכשיו עושים הכול, בכוח

יפעת שאשא ביטון:  איך הוא אמר? אם לא מהדלת אז דרך החלון

יפעת שאשא ביטון:  בכוח, כדי שהוא יהיה שר

יפעת שאשא ביטון:  כולם משועבדים לדבר הזה

יפעת שאשא ביטון:       אחר כך נתניהו, שצריך לומר ביושר, אמר שיטפל ביוקר המחיה, והוא מטפל ביוקר המחיה – של עצמו ושל המשפחה שלו

יפעת שאשא ביטון:  התחלנו במעונות, המשכנו עם הביגוד, עכשיו יש את הסיפור של האבטחה החדשה שמסדרים להם בגלל איזושהי פארסה שאני לא איכנס אליה כאן, כי אני לא אספיק ב-20 שניות, והיום יש את חוק התרומות, ואנחנו פה כולנו, חברים, צר לי לאכזב אתכם, עובדים בשביל שני אנשים במדינת ישראל

רם בן ברק: שלושה, גם שרה

יפעת שאשא ביטון: ואנחנו שואלים את עצמנו, איפה חברי הליכוד השפויים? איפה הם?      

אוריאל בוסו: נא לסיים

יפעת שאשא ביטון: הרי אני יודעת שיש כאלה בליכוד, אבל הם מתנהלים כמו נתינים, עובדים את העריץ

יפעת שאשא ביטון:  ואני רק מייחלת לרגע שבו הבית הזה יחזור לעבוד בשביל אזרחי ישראל ולא בשביל נתניהו ושותפיו

יפעת שאשא ביטון:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת אברהם בצלאל – אינו נוכח; חבר הכנסת צבי ידידיה סוכות – אינו נוכח

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת יאיר לפיד, בבקשה

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להגיד שאנחנו לא צריכים לשאול את עצמנו או לתהות מה יקרה אם החוק הזה יעבור; אנחנו יודעים, כי זה כבר קרה קודם, כשעבר חוק החמץ המקורי, ב-1986

יאיר לפיד:  כשאני הייתי ילד, איש מעולם אפילו לא חשב לאכול חמץ בפרהסיה בחג הפסח

יאיר לפיד:  גם חילונים גמורים, שלא שמרו כשרות או לא שמרו על חמץ בפסח, הקפיאו או הסתתרו או ישבו בבית – מתוך כבוד לאחר, מתוך כבוד למסורת, מתוך הבנה שאתה לא רוצה לפגוע בשכניך שהם שומרי מסורת

יאיר לפיד:       ואז, ב-1986, עבר חוק החמץ

יאיר לפיד:  אחרי שנה, אנשים כבר עשו מנגלים בים

יאיר לפיד:  אחרי שנתיים, בכל פארק אכלו חמץ

יאיר לפיד:  אחרי שלוש שנים, מסעדות נשארו פתוחות

יאיר לפיד:  כי אנשים לא אוהבים שמנסים לכפות עליהם את הדת

יאיר לפיד:       מצד שני, אנחנו גם יודעים מה קורה כשאנשים מבקשים אחד מהשני לנהוג בכבוד

יאיר לפיד:  אנחנו יודעים את זה, מפני שאני מעולם לא הזזתי את האוטו שלי ביום הכיפורים, למרות שאין חוק יום הכיפורים

יאיר לפיד:  למה? מפני שאני מכבד את שכניי

יאיר לפיד:  יש לי שכנים דתיים, ואני רוצה שהם ירגישו טוב במדינת היהודים, ואני אוהב את העובדה שליום הכיפורים יש צביון יהודי, ואף אחד לא ניסה לכפות את זה עליי, כמו שאף אחד לא ניסה לכפות עליי לעשות ברית מילה לילדיי, וכמובן שלשני הבנים שלי עשו ברית מילה

יאיר לפיד:       כשאתה כופה, האפקט המיידי הוא הפוך

יאיר לפיד:  אם אתם תעבירו את החוק הזה, תהיה לו רק השפעה אחת – יהיה הרבה יותר חמץ בבית החולים

משה סעדה: מי שהכשיר את החוק זה בג"ץ

משה סעדה:  לא קראת את בג"ץ – – –      

רון כץ: לא תמיד חייב להגיב

מיקי לוי: פעם אחת תשתוק

אוריאל בוסו: חבר הכנסת סעדה, חבר הכנסת סעדה, גם לי יש הרבה מה לענות, אבל כרגע זה זמן הדיבור של חבר הכנסת לפיד

משה סעדה: בג"ץ ניסה לשנות את הסטטוס קוו וניסה להראות את דעתו בצורה לא דמוקרטית, ולכן נאלצנו – – –      

מיקי לוי: פעם אחת תשתוק, חסר נימוס

אוריאל בוסו: חבר הכנסת סעדה, אתה לא יכול לנהל את הדיון, כי אני העברתי את זה לקריאה ראשונה בוועדה אצלי, ויש לי המון מה להגיד

משה סעדה: תכבדו את התרבות הישראלית, תכבדו את התרבות, לא את הדת

יאיר לפיד: חבר הכנסת סעדה, אתה מרשה לי לענות? אני מכבד גם אותך

יאיר לפיד:  אתה מרשה לי לענות לך?      

משה סעדה: בשמחה

יאיר לפיד: אני לא חושב שאתה צודק, אבל בוא נניח שאתה צודק

יאיר לפיד:  זה מצדיק חילול חג? זה מצדיק שאנחנו נעביר פה חוק שיגרום לזה שבסוף הרבה יותר אנשים יבואו עם חמץ לבית חולים, כי הם יגידו: לי אף אחד לא יכול לעשות? אני מבין שבכל דבר במדינה הזאת עכשיו, מבחינתכם, אשם בית המשפט

משה סעדה: לא, ממש לא

יאיר לפיד: אז כל מה שנאמתי פה וכל מה שדיברתי פה הוא על מבחן התוצאה

יאיר לפיד:  במבחן התוצאה, כמו בכל חוק שעבר פה בכנסת שעסק בכפייה דתית, האפקט יהיה הפוך – האפקט יהיה שיהיה חמץ בבתי חולים

משה סעדה: אתה יודע, יאיר, מי הגיש את העתירה – – –      

יאיר לפיד: חבר הכנסת סעדה, נהגתי בך בכבוד למרות שאתה קורא קריאת ביניים

יאיר לפיד:  אני רק מבקש שתנהג בי באותה מידה

יאיר לפיד:  מה שיקרה זה שבגלל החקיקה הזאת יהיה פה חילול השם הרבה יותר גדול

יאיר לפיד:  עכשיו, ישאל כל חבר כנסת שהוא חובש כיפה, שהוא מאמין, שהוא מסורתי, שהוא דתי ושהוא יהודי, ישאל את עצמו לפני שהוא לוחץ היום עם האצבע על ההצבעה או מצביע בהצבעה שמית, האם במצפון נקי הוא מוכן להצביע על חוק שאין שום ספק לאף אחד, שהוא הולך לגרום לחילול חג הפסח במדינת ישראל? תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  יש לי הרבה מה לענות

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי, בבקשה

משה סעדה: הוא מחזיר את הסטטוס קוו

משה סעדה:  יאיר, הוא מחזיר את הסטטוס קוו

משה סעדה:  תראו את העובדות, אל תפחידו סתם

משה סעדה:  באמת, אלה דברים חשובים, זו התרבות שלנו ושלך

משה סעדה:  אל תתנכרו לתרבות שלנו

משה סעדה:  יהודים בשואה הקפידו לא לאכול חמץ, בשואה, את המעט לחם שהיה להם

משה סעדה:  שיכבדו את התרבות, יכבדו את המסורת

משה סעדה:  לא חייבים לשחוט כל פרה קדושה

משה סעדה:  תשאירו משהו אחד

מיקי לוי: תתבייש

משה סעדה: בשם השנאה העצמית אתם מוכנים לוותר על הכול

משה סעדה:  ראש המפלגה שלך אפילו לא קרא את ההחלטה של בג"ץ

משה סעדה:  תקראו את ההחלטה

אוריאל בוסו: אני הייתי בוחר את המילים, בין שלך לשלנו

דוד אמסלם: מיקי לוי, רק אל תדבר עם הידיים

משה סעדה: תקראו את ההחלטה, תשקיעו

אוריאל בוסו: בסיכום של הדיון אני אסביר את מהות החוק

משה סעדה: הם לא יודעים, תעזור להם

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, "שבעת ימים מצות תאכלו"

נאור שירי: אתה תראה מה יקרה עם החוק הזה

נאור שירי:  אנחנו נעזור לך להבין

משה סעדה: כמו עם הרפורמה, תוך שבועיים זה יעבור

אוריאל בוסו: חבר הכנסת סעדה, אני לא יכול להמשיך ולאפשר לה לדבר כשיש קריאות ביניים

נאור שירי: הוא מרגיש צורך, בגלל שטלי גוטליב לא נמצאת פה, למלא את החלל

אוריאל בוסו: חבר הכנסת שירי, אתה מפריע לחברתך מהמפלגה

משה סעדה: מישהו חייב למלא את החלל של התרבות היהודית במקום הזה, וזה אני, ובגאווה גדולה

משה סעדה:  אלפיים שנה שמרו על החמץ, ואתם בכפייה רוצים לבטל אותו, אז אני פה ואני גאה לשמור על הסטטוס קוו

אוריאל בוסו: חבר הכנסת סעדה, מחר יש צום

אוריאל בוסו:  בחוץ יש כיבוד

אוריאל בוסו:  בחוץ יש כיבוד

נאור שירי: – – – שתלמדו אותנו יהדות ומסורת

משה סעדה: – – – זה חשוב להם יותר מאשר לי

אוריאל בוסו: בסוף זה יעבור

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה חשוב לכולנו

משה סעדה: אני מסכים איתך, לכן שומרים על הסטטוס קוו

אוריאל בוסו: חבר הכנסת סעדה

נאור שירי: עוד פעם אתה אומר מה חשוב לנו

דוד אמסלם: אתה טועה

דוד אמסלם:  אנחנו לא אומרים מה חשוב לך, אנחנו אומרים מה חשוב לנו

דוד אמסלם:  מה שחשוב לך זה לרצות את לפיד, אחרת לא תהיה פה

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, אני עוצר את הנאום ואנחנו כרגע, במקום – – –      

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בספר שמות פרק י"ב פסוק ט"ו – – –     

דוד אמסלם: זה התפקיד שלכם, לרצות את לפיד

אוריאל בוסו: חברי הכנסת סעדה ואמסלם, במקום שלוש דקות – – –      

דוד אמסלם: דרך אגב, מי שלא ריצה אותו, הוא לא פה היום

דוד אמסלם:  מי שלא ריצה אותו לא נמצא בכנסת היום

נאור שירי: אתה מרצה את כולם פה

אוריאל בוסו: דודי, נראה לי שגם אתה רשום לדבר

דוד אמסלם: אני רק מספר לכם את ההיסטוריה, שלא תטעו

דוד אמסלם:  אם אתה חס ושלום לא תרצה אותו, אתה לא תהיה פה

דוד אמסלם:  אני אספר לך מה קרה בהיסטוריה לכל אלה שלא ריצו אותו

נאור שירי: יש פה מורה ליהדות, עכשיו יש פה מורה להיסטוריה

משה סעדה: מה קרה, תלמדו יהדות, זו לא בושה

דוד אמסלם: אתה עוד בחור צעיר, יש לך מה ללמוד

משה סעדה: תשלימו פערים, מה רע בזה? זו לא בושה – – –     

נאור שירי: יש לי פה מה ללמוד

דוד אמסלם: יש לך עוד מה ללמוד, קצת

דוד אמסלם:  אני יודע שאתה חכם גדול, אבל קצת

נאור שירי: אתם מלמדים אותנו רק מה לא לעשות

נאור שירי:  פה אני לומד רק דברים רעים – מה לא לעשות, איך לא לעשות

דוד אמסלם: אשריכם

דוד אמסלם:  תלמד אף פעם אל תפגע בלפיד, זה הכי חשוב

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אמסלם, שלוש דקות נאום שלה נהפכו כבר לשבע דקות, נכון לעכשיו

יוראי להב-הרצנו: אמסלם, למה אתה עדיין לא שר?      

דוד אמסלם: רק לא לדבר עם הידיים

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אמסלם, אני רוצה להמשיך לתת לה לדבר

אוריאל בוסו:  בבקשה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: "שבעת ימים מצות תאכלו", כך נקבע בספר שמות, פרק י"ב, ט"ו

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  איסור אכילת חמץ במהלך הפסח אינו מבוסס על הפסוק המקראי בלבד

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  במדינת ישראל, מדינה יהודית ודמוקרטית, זה מעוגן גם בחוק שנחקק עוד בשנת 1986 על ידי הכנסת האחת-עשרה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  החוק נקרא: חוק חג המצות (איסור חמץ), וחתומים עליו ראש הממשלה ונשיא המדינה דאז, שמעון פרס, זיכרונו לברכה, וחיים הרצוג, זיכרונו לברכה, ושר הפנים דאז יצחק פרץ

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       חוק זה נחקק במטרה למנוע הצגת לחם, לחמניות ופיתות בפומבי, כדי למנוע פגיעה ברגשות הציבור – כך צוין בדברי ההסבר להצעתו, ובהם הוסבר גם הרקע לחקיקתו – שקיימת מגמה מסוימת, ואני רוצה לצטט: "גל מכירת החמץ בחנויות, בקיוסקים ובמזנונים בפסח ומוצרי החמץ מוצגים לראווה בפרהסיה, דבר הפוגע ברגשות רוב הציבור הדתי, המסורתי והלאומי"

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      אז למה צריך לחוקק חוק נוסף, איסור הכנסת חמץ לבתי חולים בתקופת הפסח? בעיניי, החוק משתמש בנושא החמץ כדי לבצע עוד צעד פוליטי

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  ראינו כבר שהוא מסוגל להפיל ממשלה, וכעת הוא מקדם מדיניות של הרחבת סמכויות של הרבנות הראשית, ואף כפייה דתית

משה סעדה: זה לא נכון

משה סעדה:  עוד פעם לא נכון

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זכותם של יהודים ולא יהודים – –     

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אמסלם

אוריאל בוסו:  אה, חבר הכנסת סעדה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: – – שאינם חפצים לשמור חמץ לאכול את המזון הרגיל שלהם – –     

משה סעדה: – – –     

אוריאל בוסו: מה שהיא רוצה היא תגיד בזמן הזה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  – – בטח במיטה של חולים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  החוק מאפשר פלישה לפרטיותם של בני אדם, ועוד ברגעים הקשים והרגישים שלהם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      אנחנו לא רוצים למצוא את עצמנו במציאות שנוסף לחיפוש נשק בפתח בתי חולים, המאבטחים יבדקו את התוויות על המזון שמביאים המבקרים לבני משפחתם המאושפזים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  האם בהמשך ידרשו גם תעודת כשרות למיני המזון הנכנס? חלילה, זה יכול להיות מוצר חלב מחלב נוכרי, מוצרי מזון שלא משחיטה כשרה או כשרה בד"ץ

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אזרחים רבים רואים בכך הפרת זכויות אדם

אוריאל בוסו: את נותנת פה רעיונות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: המהלך הזה יוצר כפייה, אנטגוניזם ושנאת הדת

אוריאל בוסו: אחלה רעיונות

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בתי החולים לא צריכים להפוך לשלוחה של הרבנות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  את המסורת היהודית מקיימים באהבה, באמונה אישית – –      

אוריאל בוסו: תודה רבה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: – – ולא בכפייה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה

משה סעדה: את יודעת את – – –     

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יודעת

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  יודעת היטב

אוריאל בוסו: חברת הכנסת מטי צרפתי הרכבי, בבקשה

משה סעדה: – – – שגם אוכלים חמץ וגם אוכלים – – –         

אוריאל בוסו: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הישיבה – – –     

טטיאנה (טניה) מזרסקי: – – – נשים וגברים בכנסת

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  למה אתה יושב באותה שורה עם הנשים?     

משה סעדה: לא, נו, רחוק מהאמת

משה סעדה:  לא נכון

משה סעדה:  מספיק להפריד

משה סעדה:  מספיק, נו

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  למה אנחנו יושבים באותו רכב עם נשים? למה?     

משה סעדה: ככה? אנחנו רוצים הפרדה של נשים וגברים? ככה אנחנו רוצים?     

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו לא רוצים בכלל פילוג

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אתם מפלגים

משה סעדה: אנחנו יותר ליברלים מכם

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אתם מפלגים את העם

משה סעדה: אנחנו יותר ליברלים מכם

נאור שירי: תגיד לי, מה? מאחוריך כולם צוחקים

נאור שירי:  אתה יודע מה זה ליברלי בכלל?     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, הודעה למזכיר הכנסת

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת החלטות ועדת האתיקה בדבר קובלנות נגד חברי הכנסת יוראי להב הרצנו, ולדימיר בליאק ושלי טל מירון בשל התנהגותם בישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט, ובדבר קובלנות נגד חבר הכנסת אלמוג כהן בשל התנהגותו בישיבת מליאת הכנסת ביום 21 בפברואר 2023

דן מרזוק:  תודה

אוריאל בוסו: לחסוך מהמזכיר לקרוא את המסקנות, זה יותר ארוך

משה סעדה: מה המסקנות? מה האורך שלהן?     

אוריאל בוסו: זה נמצא במייל של כל אחד ואחד מחברי הכנסת

קריאה: ב-ynet, ב-ynet

אוריאל בוסו: אה, נכון, בחדשות

אוריאל בוסו: (קריאה ראשונה)     

אוריאל בוסו: חברת הכנסת מטי צרפתי הרכבי, בבקשה

מטי צרפתי הרכבי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, ביום שלישי שעבר נכחתי בשני דיוני ועדות ראויים לציון

מטי צרפתי הרכבי:  האחד היה דיון בוועדה לביקורת המדינה ביחס המדינה למשפחות שבויים ונעדרים, נושא כאוב ומשמעותי

מטי צרפתי הרכבי:  באותו דיון, לצערי, אף חבר קואליציה לא ראה לנכון להשתתף בדיון

מטי צרפתי הרכבי:  השני היה דיון של ועדת הבריאות

מטי צרפתי הרכבי:  הדיון הזה היה פופולרי הרבה יותר והייתה בו נוכחות ערה ומרשימה של חברי קואליציה

מטי צרפתי הרכבי:  ועדת הבריאות – אולי היה זה דיון על פערי הבריאות בין המרכז לפריפריה? אולי דיון על המחסור במכשירי MRI? אולי היה דיון על המחסור החמור בתרופות?     

אוריאל בוסו: גם, אגב

מטי צרפתי הרכבי: אולי על משבר המתמחים? אולי היה דיון על הזקנה במסדרון? אולי היה דיון על האלימות כלפי הצוותים הרפואיים? אז זהו, שלא

מטי צרפתי הרכבי:  הדיון הקריטי – – –     

אוריאל בוסו: למה? קודם כול, לא נכון להגיד לא

אוריאל בוסו:  היה דיון, כל הדברים שנקבת היו דיונים, אבל על פרקים אחרים

מטי צרפתי הרכבי: ביום הזה שהייתי לא

אוריאל בוסו: אוה, אז לא השתתפת בדיונים הללו

אוריאל בוסו:  לא להגיד שלא היו

מטי צרפתי הרכבי: אז מה היה הדיון הקריטי? הדיון הקריטי שאליו נהרו חברי הקואליציה בהמוניהם עסק בנושא אחד בוער: חוק החמץ

מטי צרפתי הרכבי:  כי חמץ זה עניין של חיים ומוות, כנראה הרבה יותר מעניינים בריאותיים שהם באמת עניינים של חיים ומוות

מטי צרפתי הרכבי:      הכול התחיל בעתירה לבג"ץ שדיברתם עליה, שהוגשה בעקבות מדיניות האיסור להכניס לבתי חולים חמץ או מזון באריזה שאין עליה חותמת כשרות לפסח, איסור שנאכף באמצעות חיפושים פולשניים בתיקי מבקרים שערכו מאבטחי בית החולים

מטי צרפתי הרכבי:  בית המשפט קבע שמדובר בפגיעה בחירות היסודית הנתונה למטופלים ולמבקרים לנהוג לפי רצונותיהם ומנהגיהם, וכי הזכות לאוטונומיה, לחופש הבחירה, נגזרת מכבוד האדם וחירותו ואין לפגוע בעצמאותנו ובהגדרתנו העצמית

מטי צרפתי הרכבי:  מאז אותו בג"ץ אין בדיקה של תיקי מבקרים, והפלא ופלא – מסדרונות בתי החולים לא התמלאו בפירורי בורקסים

מטי צרפתי הרכבי:  הציבור מכבד את הסטטוס קוו, ממש כמו שהוא מכבד את הנוהג, שלא מעוגן בחוק, שלא לנסוע ברכב ביום כיפור

מטי צרפתי הרכבי:      עתה מבקשות מפלגות הקואליציה להפעיל על מנהלי בתי החולים לחץ כדי שיאסרו על הציבור להכניס חמץ לבתי החולים

מטי צרפתי הרכבי:  אני באמת לא מבינה למה נדרש החוק

מטי צרפתי הרכבי:  מדוע, דווקא בעת הזאת, להרחיב יותר את הקרע בעם ולהרחיק את הציבור החילוני מהיהדות? הרי בתי החולים הם כשרים, ובוודאי אינם מגישים חמץ במהלך חג הפסח, והציבור ברובו מכבד, כאמור, את הסטטוס קוו

מטי צרפתי הרכבי:  כשסעדתי את הוריי החולים בבתי החולים במהלך חג הפסח כיבדתי את הלכות המקום, למרות שאני מנהלת אורח חיים חילוני ולא שומרת כשרות בבית, אבל כך עושים גם רוב האנשים

מטי צרפתי הרכבי:  אבל עכשיו לא מחכים שנכבד, אלא כופים עלינו

מטי צרפתי הרכבי:  איך בדיוק יכפו? לא ברור

מטי צרפתי הרכבי:      מה עוד לא ברור? מה בדיוק יוגדר חמץ? כריך או בורקס בוודאי – –      

אוריאל בוסו: נא לסיים

מטי צרפתי הרכבי: שנייה, אדוני

מטי צרפתי הרכבי:  – – אבל מה עם חפיסת שוקולד שרכשתי לפני החג? פירות יבשים ללא חותמת כשר לפסח?     

אוריאל בוסו: שיהיה לבריאות

מטי צרפתי הרכבי: ובמי יחשדו שהמזון שהם מכניסים חמץ? בכלל הציבור או אולי בבעלי חזות חילונית? אומרים שבידי מנהלי בתי החולים תישאר ההחלטה – –     

אוריאל בוסו: תודה רבה

מטי צרפתי הרכבי: דקה, אדוני

מטי צרפתי הרכבי:  – – אם לאכוף את האיסור או לא

מטי צרפתי הרכבי:  באיזו מציאות מנהל בית חולים יעז להיות זה שאינו אוסר הכנסת חמץ? במציאות שבה שר הבריאות חרדי ושר הפנים חרדי, אולי זה אותו אחד או מישהו שמחליף אותו

מטי צרפתי הרכבי:  ואיזה מנהל יעז – זה שאינו אוסר הכנסת חמץ ויסתכן באובדן קהל היולדות החרדיות – –     

אוריאל בוסו: נא לסיים

מטי צרפתי הרכבי: – – שתאיימנה בהחרמת מחלקת היולדות שלו? כולנו יודעים שמחלקת יולדות היא מכרה זהב

אוריאל בוסו: תודה רבה

מטי צרפתי הרכבי: תודה רבה, אדוני

אוריאל בוסו: חבר הכנסת גלעד קריב, בבקשה

אוריאל בוסו:  לעמוד בזמנים, שלא איאלץ להפסיק אתכם

אוריאל בוסו:  תשתדלו

אוריאל בוסו:  אתה בסדר

אוריאל בוסו:  תשתדלו

אוריאל בוסו:  סתרת את עצמך, חברת הכנסת הרכבי, בכמה דברים, אבל לא משנה

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, עוד פעם חבר הכנסת גפני טועה, ובגדול

גלעד קריב:  החוק הזה ממש לא מיותר

גלעד קריב:  באופן אבסורדי, יש אפילו יתרון שאתם מקדמים אותו במקביל למהפכת ההרס שלכם במערכת המשפט

גלעד קריב:  החוק המזיק הזה הוא התזכורת החשובה לציבור הישראלי, החילוני והמסורתי שהמהפכה המשפטית לא עומדת בפני עצמה, אלא היא אמצעי להתנעת גל חקיקה דתית שלא ראינו כמותו מאז שנות השמונים

גלעד קריב:  בניגוד למהפכה המשטרית, שפרטיה הוסתרו מהציבור, פרטיו של גל החקיקה הדתית דווקא כן מופיעים בהסכמים הקואליציוניים: חוק החמץ, חוק הכותל, חוק השבות, חוקי הגיור, הכשרת ההפרדה המגדרית, צמצום איסור אפליה, הכפפת הרב הצבאי לרבנות הראשית, הרחבת סמכויות בתי הדין הרבניים, פגיעה ביכולת של הרשויות המקומיות להפעיל קווי אוטובוסים בשבת ועוד ועוד ועוד – כפייה דתית שפוגעת בדמוקרטיה, אבל לא פחות מזה גם ביהדות

גלעד קריב:       אז הרב גפני טעה כהרגלו, אבל הוא גם שיקר במצח נחושה

גלעד קריב:  לא בג"ץ התערב ושינה את הסטטוס קוו, הרבנות היא ששינתה את המצב

גלעד קריב:  ההשתלטות החרדית והחרד"לית על הממסד הרבני הביאה בעשורים האחרונים להקצנה דרמטית

גלעד קריב:  עשרות שנים לא עלה על דעתם של משגיחי הכשרות לחטט בתיקים של המבקרים בבתי החולים

גלעד קריב:  עשרות שנים נמצאו כל הפתרונות המעשיים שאפשרו קיום משותף של חילונים, דתיים וישראלים לא יהודים בבתי החולים

גלעד קריב:  אבל ההקצנה והקנאות שלכם, תומכי הממסד הרבני, קלקלו את השורה

גלעד קריב:  במקום להתחרות על מי יוכל לקרב את הציבור בדרכי נועם למסורת ישראל, מתחרים הפלגים השונים בממסד הרבני מי מסוגל להמציא חומרות חדשות שאבותינו ואימותינו לא שיערו ולא הכירו, תחרות של הקיצוניים שעולה לכולנו מחיר כבד

גלעד קריב:       זו הסיבה של העתירה שהוגשה לבג"ץ, זו הסיבה מדוע הרבנות הראשית דחתה את הצעות הפשרה וזו הסיבה מדוע אתם מדברים גבוהה-גבוהה על מסורת ישראל, אבל בפועל, כל יום מרחיקים רבים ומעמיקים את הניכור מאותה המסורת

אוריאל בוסו: תודה רבה

גלעד קריב: בדיוק – ואני מסיים, אדוני – בדיוק כפי שהמחאה האדירה ברחובות אינה מכוונת רק להגנה על הדמוקרטיה אלא גם להגנה על הציונות ועל מגילת העצמאות, כך גם ההתנגדות העזה שלנו לחוק הזה וליתר חוקי הכפייה הדתית שתביאו לכאן בשבועות הקרובים, לא נועדה להגן רק על חופש הדת והמצפון – –     

אוריאל בוסו: תודה רבה

גלעד קריב: – – אלא גם על היהדות, כי יהדות, אדוני היושב-ראש ואחד מיוזמי החוק, עושים באהבה או לא עושים בכלל

גלעד קריב:  השנה עבדים – לשנה הבאה כבר נהיה בני חורין

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת דבי ביטון

אוריאל בוסו:  אם היית כן עם עצמך היית מודה ואומר שהנוסח של החוק לחלוטין שונה ממה שחשבתם

גלעד קריב: אז מה? אבל החוק הזה יקדם שם שמיים?     

אוריאל בוסו: אני אענה על הכול אחר כך

גלעד קריב: אתה יודע, במסכת – אני חושב יומא, כתוב שקידוש שם שמיים זה שיהא שם שמיים מתאהב על ידך

גלעד קריב:  ההפך זה חילול שם שמיים

דבורה ביטון: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד היושב-ראש, אני רוצה לדבר על חוק החמץ

יוראי להב-הרצנו: דבי, לא שומעים אותך

אוריאל בוסו: היא עייפה

אוריאל בוסו:  מה, בכוח?     

דבורה ביטון: לא, לא עייפה

דבורה ביטון:  אני רוצה לומר לאדוני, גם אמרתי את זה בוועדה: למה אנחנו צריכים חוקים שקשורים ביהדות? אני מרגישה כמו שהייתם מביאים עכשיו חוק לברית מילה

דבורה ביטון:  לא ברור לנו? הרי אנשים ששומרים – שומרים

דבורה ביטון:      אני אגיד לאדוני, אני הייתי אחות בבית חולים

דבורה ביטון:  כשהביאו את המגשים ליהודים אז הביאו את זה בכלים חד-פעמיים, וגם כשישב השכן במיטה ליד, המאושפז לידו, לא ראינו פגיעה אחד בשני

דבורה ביטון:  היו קודים, היה כבוד

דבורה ביטון:  זה כמו שעכשיו יהיה רמדאן ואנשים מאושפזים, ואנחנו מביאים לחולים שלנו, ובצדק, את האוכל שלהם

דבורה ביטון:  ואז אתה מסתכל על המאושפז שליד, שהוא ברמדאן, הוא בצום – איך היית מרגיש? נכון שאתה יהודי ואלה בתי החולים שלך וכו'

דבורה ביטון:  מצד שני, הבאתם כאן חוק שהוא קצת הזוי

דבורה ביטון:  כי בגדול, אתם אומרים למנהלי בתי החולים: קבלו החלטה, קבלו החלטה ותחליטו אם כן לבדוק או לא לבדוק

דבורה ביטון:      מה שמטריד אותי, אדוני, זה שכשאני מסתכלת ברשתות החברתיות, לצערי אני רואה מין מרד סמוי כזה

דבורה ביטון:  ראיתי פוסט של נערה שכותבת: אני שומרת, אני גדלתי בבית – אבל בפסח הזה אני אבוא עם סנדוויצ'ים לבית חולים

דבורה ביטון:  ואני מסתכלת על זה ואני אומרת: וואו, מה אנחנו עושים? אנחנו מרחיקים

דבורה ביטון:  הרי מי שגדל ושומר ויהדות זה יהדות, יעשה את זה, הוא לא צריך חוקים

דבורה ביטון:      ולכן אני חושבת, אדוני, שכל החקיקה הזאת – ואמר את זה גם חבר הכנסת גפני בהגינותו, שזה חוק מיותר

דבורה ביטון:  אז אם החוק הזה כל כך מיותר, למה אנחנו צריכים להביא אותו לשולחן? למה אנחנו צריכים להגיד: בג"ץ אמר, בג"ץ לא אמר

דבורה ביטון:  יש לנו התבונות שלנו, האנשים שלנו, היהדות שלנו, ואף אחד לא יכפה אחד על השני, ואנחנו לא נחטט בתיקים בשביל לחפש חמץ, כי אנחנו לא כאלה, אדוני, ואדוני יודע שזה לא מכובד וזו פגיעה בכבוד האדם ובחירות שלו ובתנועה שלו

דבורה ביטון:  למה אנחנו צריכים את החוקים האלה? צריך להיזהר מאוד בחוקים, אדוני, כשמדובר ביהדות, כי באופן כללי, כל חוק שאתה תביא, אתה בעצם – הצד שמנגד, שפחות אכפת לו, יתחיל להלהיט, ואחריו נגררים גם אלה שגדלו על זה

דבורה ביטון:       לכן, אדוני, אני חושבת שלא יהיה מקום – אני, כאדם, כאישה שגדלה בבית מסורתי, שכבר אחרי פורים נכנסת למרתון של החינוך שקיבלנו, היסודי, וחס וחלילה שלא יהיה איזה פירור – – –     

אוריאל בוסו: את באיחור, חברת הכנסת ביטון

דבורה ביטון: לא, אחרי פורים אצלנו

דבורה ביטון:  אחרי העוגיות, כשגומרים לאפות

דבורה ביטון:  ואני אומרת לעצמי: מי צריך לחנך אותנו כן, לא, ואם היינו מחליטים שלא, אז מישהו יכול לכפות?     אני חושבת, אדוני, שאין לזה מקום, ולכן אני אצביע נגד החוק

דבורה ביטון:  תודה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת אלון שוסטר, בבקשה

אלון שוסטר: שלום ליושב-ראש, שלום לחבריי וחברותיי

אלון שוסטר:  היושב-ראש, יש ציבור גדול בארץ שעייף מגזרות שהוא מגדיר כגזרות שמד בתחום הציבורי, מה שאנחנו קוראים "רבולוציה כנגד הדמוקרטיה"

אלון שוסטר:  זה גזרות שמד במונחים אחרים – כך אנחנו תופסים את העניין, זו האמת שלנו

אלון שוסטר:  אנחנו מוצפים חדשות לבקרים בהצלפות וירטואליות שבאות מהבית הזה וממשרד ראש הממשלה, והציבור הגדול, המשרת, הנאמן, אוהב העם והארץ, עייף

אלון שוסטר:  בהקשר של החוק שבו אנחנו עוסקים הציבור עייף, אדוני היושב-ראש, מפריבילגים שמגדירים מי הוא יהודי ומהי היהדות

אלון שוסטר:       אני רוצה לקבוע שהמדינה הזו הוקמה שלב אחר שלב, במשך כמעט – כמה? 80 שנה, והציבור היהודי שהגיע לכאן היה ציבור נאמן, וההיסטוריה היהודית של כולנו פיעמה בו ודחפה אותו

אלון שוסטר:  יותר מכך, העתיד של העם היהודי, שלא לדבר על ההווה הקשה שלו, היה בראש סדר העדיפויות שלו

אלון שוסטר:  והינה קמה מדינה, ואנחנו, במקום לייצר חברה סובלנית, שמבחינתי צריכה לומר: יהדות עושים באהבה או לא עושים בכלל, אדוני היושב-ראש – הרעיון הזה של לכפות, האפשרות של לאסור את ההכנסה הזו של החמץ, היא ביטוי לסוג של שתלטנות על המרחב הציבורי, ואני מאוד מצר על כך

אלון שוסטר:  מיותר לחלוטין

אלון שוסטר:      הייתי מנסח את החוק, וזה מה שהצעתי בשלבי החקיקה, לאפשר כמובן למנהלים לדבר על ליבם של המבקרים, לבקש במפגיע, לדרוש, אבל לאסור – יש כאן מעבר שהוא לא מהגזרות הקשות ביותר שהבית הזה עוסק בהן, אבל אנחנו ממש לא זקוקים בעת הזו לגזרה הזו

אלון שוסטר:      אם כן – כן לבקשה, כן לשיח המכבד

אלון שוסטר:  לא לכפייה

אלון שוסטר:  תודה

אוריאל בוסו: תודה

אוריאל בוסו:  זה בדיוק ניסוח החוק, אגב

אוריאל בוסו: החוק כולל איסור, הוא כולל איסור

אוריאל בוסו: לא, לא נכון

אוריאל בוסו:  סמכות של מנהל בית החולים ליידע ולהציב שילוט

אוריאל בוסו:  לא משנה, אנחנו נסביר אחר כך

שרון ניר: אז למה החוק? אז למה החוק, היושב-ראש?     

אוריאל בוסו: אבל לפעמים לא צריך לבלבל בעובדות

אוריאל בוסו:      חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה

אלעזר שטרן: לא נכון, זו לא הקביעה – – –     

אלון שוסטר: יש להם אפשרות לאסור

אלעזר שטרן: ברור

אלעזר שטרן:  ברור שיש להם – – –     

עופר כסיף: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אם יש דבר אחד שהוא משותף לכל יושבי הארץ זה איכות הסביבה, האינטרס באיכות הסביבה

עופר כסיף:  משבר האקלים לא מפריד בין דם לדם, זיהום האוויר לא מבחין בין ריאה לריאה והרס משאבי הטבע פוגע בכולם

עופר כסיף:  אין ספק שהשכבות המוחלשות והפריפריה החברתית-גיאוגרפית סובלות במיוחד מפגעי משבר האקלים וההרס הסביבתי, והם הראשונים שטובתם צריכה להיות מול עינינו, אך גם למבוססים ולאמידים לא יהיה מפלט מנזקי הסביבה

עופר כסיף:       למרבה הצער, גם את נושא איכות הסביבה הופכת הממשלה לכר פורה לשיסוי ופילוג, בעת שמתחת לשולחן עוברות החלטות הרות אסון

עופר כסיף:  במסגרת חוק ההסדרים אישרה הממשלה את הרחקת היועצים הסביבתיים ממוסדות התכנון והחלפתם ביועצים חיצוניים מהשוק הפרטי

עופר כסיף:  נערי האוצר הצליחו להחדיר סוס טרויאני לתוך חקיקת התקציב, תוך שימוש פסול בחוק ההסדרים, חוק נלוז, שמזמן היה צריך לעבור מן העולם – מהלך דורסני של הפרטה קיצונית ומתן יד חופשית לכרישי הנדל"ן, ולשוק הלא-חופשי בכלל, לחדור עם אינטרסים כספיים על חשבון הציבור; רווח למעטים במקום רווחה לרבים

עופר כסיף:       במשרד להגנת הסביבה אומרים שהפרטת הייעוץ הסביבתי תפגע גם במינהל תקין, ובעיקר – תזיק להגנה האפקטיבית על איכות הסביבה של כולנו

עופר כסיף:  אך השרה, במעשה שאין להגדירו אלא כחרקירי, הצביעה בעד ההחלטה ונגד משרדה שלה

עופר כסיף:  בושה

עופר כסיף:  אך הבושה לא מפסיקה במסדרונות הממשלה

עופר כסיף:  בעקבות ההחלטה הגשתי שאילתה דחופה, בתקווה לקבל הסבר מהשרה על הנזק הסביבתי שייגרם לכל אחד מאיתנו בעקבות הכניעה למשרד האוצר, וכיצד משרדה מתכוון למונעו

עופר כסיף:  חשבתי שדווקא בכנסת הזאת, שכביכול מרוממת את ריבונותה המוחלטת, יירתמו לפיקוח פרלמנטרי אפקטיבי על מוסדות השלטון, אך יושב-ראש הכנסת דחה את השאילתה

עופר כסיף:       אם כך, ברצוני לשאול את השרה להגנת הסביבה עידית סילמן מעל הבמה הזאת: 1

עופר כסיף:  כיצד המשרד מעריך את הנזק הסביבתי בהרחקת היועצים? 2

עופר כסיף:  איך המשרד נערך למונעו?      

אוריאל בוסו: תודה רבה

עופר כסיף: אני יודע שאני ורבים אחרים מחכים לתשובתה, ואני מקווה שנקבל אותה

עופר כסיף:  תודה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  מישהו כאן אמר משהו נורמלי ולא דברי ההבלים שדיברו פה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת ולדימיר בליאק

אוריאל בוסו:  למרות החלטת ועדת האתיקה, כנראה שאתה יכול לנאום במליאה

סימון דוידסון: תדע לך שהמחמאה הזאת מוקלטת

אוריאל בוסו: הוא דיבר על הגנת הסביבה, על דברים של איכות הסביבה, פחות שטויות על חמץ

ולדימיר בליאק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

ולדימיר בליאק:  חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, קודם כול, אני מכבד את ההחלטה של ועדת האתיקה, כמובן, ומסכים עם חבר הכנסת גפני שמדובר בחוק מיותר, ולכן אני רוצה לחלוק אתכם את החוויות שלי מיום רביעי האחרון

ולדימיר בליאק:       ביום רביעי אחרי הצוהריים כל חברי סיעת יש עתיד עזבו את מליאת הכנסת והגיעו לתל אביב כדי להיות לצד המפגינים למען הדמוקרטיה ושלטון החוק

ולדימיר בליאק:  בשלב מסוים, בדרך, אני יצאתי מהרכב וצעדתי לכיוון תחנת הרכבת סבידור

ולדימיר בליאק:  פגשתי בדרך, אני חושב, אלפי מפגינים מכל הגילים, מכל העדות, מכל שכבות האוכלוסייה, אלפי אזרחים שיצאו להפגין כי הם חרדים לעתיד הבית שלהם, מדינת ישראל יהודית ודמוקרטית

ולדימיר בליאק:       על חלקם היה ניכר הלם מהאירועים האלימים בקפלן

ולדימיר בליאק:  חלקם, כולל עיתונאים, אגב, כאבו את המכות שקיבלו

ולדימיר בליאק:  ראיתי תל אביב שונה – תל אביב סוערת, תל אביב כואבת

ולדימיר בליאק:  ואז נזכרתי כי דקות לפני שעזבנו את המליאה ראיתי את שר הטיקטוק והפיתות בן גביר נכנס לכאן, מרוצה וזחוח, וראיתי חברי כנסת ושרים מהליכוד מקבלים אותו בחיבוקים נלהבים

ולדימיר בליאק:  בשעה הזאת בתל אביב רימוני הלם כבר עפו, באופן לגמרי רנדומלי, לכיוון הקהל, וכבר נשפך הדם הראשון של המפגינים

ולדימיר בליאק:  זה קרה כמובן בעקבות הלחץ של פעיל כך האלים, שחדר לחפ"ק המשטרה כדי לחמם את האווירה

ולדימיר בליאק:  היו פה אנשים שהיו מאוד מרוצים מהאירועים

ולדימיר בליאק:  אתם וראש הממשלה – שרק לפני חודשיים נשבע להיות ראש הממשלה של כולם – הראיתם את פרצופכם המסית; אותו ראש הממשלה שבערב, באותו יום, השווה את המפגינים הפטריוטים לפורעי החוק בשטחים ששרפו כפר ערבי

ולדימיר בליאק:       אני רציתי לומר לחברי הקואליציה שהם צריכים להתבייש על האירועים האלה, אבל הבושה מתה בחלק הקואליציוני של הבית הזה ומקום קבורתה לא נודע

ולדימיר בליאק:  אבל אנחנו כאן בשם האנשים האלה שהתלהבתם כאשר הרביצו להם ברחובות

ולדימיר בליאק:  אנחנו כאן בשם הרוב הישראלי השפוי, הסביר, המוסרי, שיודע היטב כי האמת שונה מהשקר ויש הבדל גדול בין לבן לשחור

ולדימיר בליאק:  הרוב הישראלי הזה לא ייתן לכם לבצע את ההפיכה המשטרית הבלתי-חוקית

ולדימיר בליאק:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת עידן רול, בבקשה, ולאחר מכן – חבר הכנסת דוד אמסלם

עידן רול: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

עידן רול:  כנסת נכבדה, בגלל שכולנו פה המון שעות בקדנציה הזאת, רציתי לעשות את חלקי כדי לעדכן את כולם

עידן רול:  אני הולך לעשות מבזק של סדר עולמי, למי שלא יוצא לראות

עידן רול:  אני אעשה לכם קצת סדר בכל ההריסות שעשו בזירה המדינית בחודשיים בקושי שיש פה ממשלה

עידן רול:  אז סדר עולמי – מתחילים

עידן רול:       זה התחיל מרצף גינויים של ארצות הברית

עידן רול:  מי שבקי בדיפלומטיה ובאמריקאיות יודע שכל מה שקורה פה בשבועות האחרונים הוא חסר תקדים

עידן רול:  מעולם לא התבטא נשיא אמריקאי בצורה כזאת על ישראל

עידן רול:  מעולם לא גינה דובר הבית הלבן בצורה כל כך חריפה

עידן רול:  מעולם לא דיבר שגריר ארצות הברית – תום ניידס או כל אחד שקדם לו; לבטח לא תום ניידס, אחד השגרירים היותר-אוהדי ישראל שהיו לנו מטעם ארצות הברית – בצורה כזאת על הממשלה ועל שרים בממשלה

עידן רול:  בשבוע האחרון הממשלה המסוכנת – בואו, זו הממשלה הכי כושלת בתולדות מדינת ישראל – היא הצליחה להסתכסך עם גרמניה, צרפת וארצות הברית

עידן רול:  כל שלושת הגינויים הם גינויים שאני לא זוכר – מה זה לא זוכר? הסאבטקסט, דיפלומטיה – – –      

מיקי לוי: מפרציות

עידן רול: מפרציות זה שבוע שעבר

עידן רול:  אבל שתבינו שזו יריית הפתיחה

עידן רול:  ברגע שצרפת סימנה ואמרה אנחנו יורדים מהגדר עכשיו – אני יודע שבאיחוד האירופי מחכים על הגדר, מנסים לראות לאן הולכת ההפיכה הזו

עידן רול:  עכשיו אתם רואים שלאט-לאט כולם באים ואומרים מה המחיר של הדבר הזה

עידן רול:  ברגע שגרמניה, המעצמה הכי גדולה באירופה, ואחריה צרפת, הביעו את דעתן בצורה כל כך חריפה, מאוד מאוד ברור לאן הולך כל העניין הזה

עידן רול:       צריך להבין, לכל אותם גיבורים שעושים פה אבו עלי כל הזמן בקואליציה, כי הם לא מבינים כלום: דיפלומטיה זה עולם של סאבטקסט

עידן רול:  דיפלומטיה זה להגיד מעט, להתכוון להרבה

עידן רול:  לאחרונה כל הדיפלומטים זונחים את הדיפלומטיה, ופשוט אומרים מה הם חושבים על ישראל ועל הממשלה החדשה שלה, וזה צריך להיות סימן מאוד מדאיג

עידן רול:       לפני שנה ומשהו היינו במקום מדהים גם עם ארצות הברית וגם עם האיחוד האירופי

עידן רול:  הנשיא ביידן הגיע לישראל וחתם על אמנת ירושלים, והאיחוד האירופי חידש איתנו, לראשונה מזה שנים, את מועצת האסוציאציה, שבעצם שמה אותנו במקום מדהים מבחינת סחר ושיתופי פעולה עם האיחוד האירופי

עידן רול:  קצת יותר משנה אחרי ופחות מחודשיים של ממשלה, אנחנו מוצאים את עצמנו מגונים מקצה לקצה באיחוד האירופי, מקבלים גינויים חריפים אפילו יותר מהרגיל באו"ם, וארצות הברית מסמנת לנו קו אדום; מה זה קו אדום? בוהק

עידן רול:  צריך להבין, לכל אותם גיבורים בקואליציה שבאמת לא מבינים – –      

אוריאל בוסו: נא לסיים

עידן רול: – – לא מבינים על מה הם מדברים – – –      

דוד אמסלם: אנחנו לא מבינים ולא עשינו כלום?     

עידן רול: לא, אתה אמרת שלא עשית כלום

עידן רול:  חלקכם עשיתם

עידן רול:  אתה ספציפית – – – כולכם לא מבינים

דוד אמסלם: אני לא דגמנתי, אני לא דוגמן, אני עבדתי קשה בחיים שלי

עידן רול: אני עבדתי קשה מאוד בחיים שלי

עידן רול:  כנראה עשיתי קצת יותר

דוד אמסלם: אז לכן תיכנס קצת לגוגל, אני לא דגמנתי

דוד אמסלם:  אני לא דוגמן

עידן רול: בכל מקרה – –      

אוריאל בוסו: נא לסיים, חבר הכנסת רול

אוריאל בוסו:  משפט לסיכום

עידן רול: – – צריך להבין, אומנם ארצות הברית לא תחתוך פתאום את היחסים איתנו, אבל יש סל כלים מאוד נרחב שבאמצעותו היא מסייעת לישראל, וסל הכלים הזה הולך ומצטמצם, ולצערי עוד עלול להצטמצם בצורה מכאיבה, אם הממשלה הזו לא תתעורר

עידן רול:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה

דוד אמסלם:   אתה מרשה לי? אני לא יודע, היום בארץ אם אתם מרשים או לא מרשים, לא משנה כמה – – –      

עידן רול: כמה רגשי נחיתות, דודי, כמה רגשי נחיתות

סימון דוידסון: אוה, אמסלם עולה

סימון דוידסון:  קודם כול, מה השעה? מה השעה, אמסלם?      

דוד אמסלם: סימון, עכשיו 22:18

דוד אמסלם:  לא הבנת, יש לי שעון, כבר הטמעתי אותו בפנים

דוד אמסלם:  הרולקס בפנים

ולדימיר בליאק: הרולקס עובד

דוד אמסלם: כן, עובד, אל תדאג

סימון דוידסון: מתקתק

דוד אמסלם: אל תדאג

דוד אמסלם:  הרצנו, אל תדאג, אמר הדג

יוראי להב-הרצנו: דואג

יוראי להב-הרצנו:  אתה השר – – –      

דוד אמסלם: הרי אתה ניכסת לך את כל הלהט"בים במדינת ישראל, אמרתי את זה

יוראי להב-הרצנו: אני מייצג אותם – – – אדוני

דוד אמסלם: כאילו אין אצלנו להט"בים, אין לנו כלום

יוראי להב-הרצנו: יש, אבל – – –      

דוד אמסלם: אין לנו ילדים, אין לנו נכדים

דוד אמסלם:  כל הלהט"בים בשמאל

דוד אמסלם:  אנחנו לא נדאג להם, אתה תדאג להם

יוראי להב-הרצנו: למה אתה מצביע נגדם? למה אתה מצביע נגדם?      

דוד אמסלם: אתה מבין את החוצפה שלך?     

יוראי להב-הרצנו: למה אתה מצביע נגדם?     

דוד אמסלם: אתה מבין את החוצפה שלך?     

יוראי להב-הרצנו: למה אתה מצביע נגדם?     

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מעולם – – –     

יוראי להב-הרצנו: למה אתה מצביע נגדם?     

דוד אמסלם: אני מתחייב, דרך אגב, שלעולם אנחנו לא נפגע בזכויות שאני מאמין בהן – של הלהט"בים, כמו של כל בן אדם

יוראי להב-הרצנו: – – –     

יוראי להב-הרצנו: הזכות להפוך להיות אבא זו לא זכות שאתה מאמין בה?     

דוד אמסלם: אנחנו נתווכח עליה אחרי זה, על מה המושג של פונדקאות

יוראי להב-הרצנו: אימוץ

יוראי להב-הרצנו:  אימוץ

דוד אמסלם: איך אתם יודעים להנדס מילים – –     

יוראי להב-הרצנו: אמסלם, הצבעת נגד אימוץ

דוד אמסלם: – – להנדס את התודעה

יוראי להב-הרצנו: הצבעתם נגד אימוץ

דוד אמסלם: בואו נמשיך

דוד אמסלם:  לא זה הנושא

קריאות: – – –     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת

יוראי להב-הרצנו: הצבעת נגד אימוץ?     

אוריאל בוסו: אתם מפריעים לי

קריאות: – – –     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש – – –     

קריאות: – – –     

דוד אמסלם: דרך אגב, למה לא הבאת את החוק כשהייתם?     

קריאות: – – –     

דוד אמסלם: עד לפני חודשיים היית בממשלה

דוד אמסלם:  למה אתה לא העלית?     

אופיר כץ: עכשיו? עכשיו נזכרתם? שנה וחצי הייתם בשלטון, לא הבאתם את זה

אופיר כץ:  למה עכשיו?     

דוד אמסלם: הרצנו, למה לא העלית את החוק?     

קריאות: – – –     

דוד אמסלם: הרצנו, למה לא העלית את החוק לממשלה כשהיית בה חבר?      

יוראי להב-הרצנו: עבדנו, לא הספקנו

דוד אמסלם: שנתיים לא הספקתם?     

יוראי להב-הרצנו: למה הצבעת נגד? למה הצבעת נגד?     

דוד אמסלם: בגלל שאתה צבוע, הרצנו

דוד אמסלם:  הבוס שלך החליט שהוא צריך את מנסור עבאס

יוראי להב-הרצנו: אתה צבוע

אוריאל בוסו: חברי הכנסת

אוריאל בוסו:  חברי הכנסת

דוד אמסלם: חברי הכנסת, אתם מפריעים לי – – –     

יוראי להב-הרצנו: למה אתה מצביע נגדם?     

קריאות: – – –     

דוד אמסלם: עוד לא התחלתי, אדוני היושב-ראש

אוריאל בוסו: עצרתי לך את – – –     

משה סעדה: שלא ירקוד לך על השולחן

משה סעדה:  תשמור על השולחן שלו

קריאה: תעזור לו

קריאה:  תשמור עליו

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש – – –     

יוראי להב-הרצנו: אני בעד הקהילה הגאה, שאתה מצביע נגדה

דוד אמסלם: אל תפריע

דוד אמסלם:  אל תפריע

דוד אמסלם:  אני רוצה להתקדם, ברשותך

דוד אמסלם:       רבותיי, אני רואה בהפגנות שאתם צועקים "דמוקרטיה"

דוד אמסלם:  רציתי להגיד לכם שאתם טועים במילה

דוד אמסלם:  מדוע?     

סימון דוידסון: מדוע?     

דוד אמסלם: דמוקרטיה זו מילה יוונית שמורכבת משתי מילים: דמוס וקרטוס

דוד אמסלם:  דמוס זה עם; קרטוס זה השלטון

נאור שירי: נכון זה מוויקיפדיה?     

דוד אמסלם: אז אתם נגד שהעם ישלוט

דוד אמסלם:  הרי העם שולט באמצעות הכנסת

יוראי להב-הרצנו: העם זה רוב או כל העם?     

דוד אמסלם: לכן, תקראו – דיקטטורה שיפוטית, זה מה שאתם צריכים לצעוק בהפגנות – –     

יוראי להב-הרצנו: העם זה הרוב או שהעם זה כל העם?     

דוד אמסלם: – – אנחנו בעד דיקטטורה שיפוטית, לא בעד שלטון העם

דוד אמסלם:  דיקטטורה שיפוטית

יוראי להב-הרצנו: מי זה העם?     

דוד אמסלם: אתה

דוד אמסלם:  זה נכון שאנחנו לא חלק מהעם, בגלל שאצלכם אנחנו לא לגיטימיים

סימון דוידסון: אנחנו ביום שבת נצעק: אמסלם

קריאות: – – –     

דוד אמסלם: אבל אני רוצה להתקדם, ברשותך

אוריאל בוסו: חברי הכנסת

אוריאל בוסו:  חברי הכנסת

דוד אמסלם: ברשותך, אני רוצה להתקדם

ולדימיר בליאק: – – – אדוני

דוד אמסלם: תראו, רבותיי, בחודש וחצי האחרונים אני רואה בטלוויזיה דברים איומים ונוראים, ואני לא מאמין

דוד אמסלם:  אני רואה שהמדינה נחסמת בין פעמיים לשלוש בשבוע

דוד אמסלם:  למה? כי בא להם להפגין; לעצור את המדינה

דוד אמסלם:  איך אמר לפיד? יש מישהו שאולי מת בדרך, יש איזה חתן שפספס את החתונה שלו, יש סבא שלא הגיע לברית, אבל אותם זה לא מעניין

דוד אמסלם:  הם מכים שוטרים, אז מה? איך אמרה מרב מיכאלי? לא נורא

דוד אמסלם:  לנשוך שוטרים? שטויות

סימון דוידסון: אמסלם, אתה כבר 30 שניות עובד עלינו

סימון דוידסון:  זה לא נכון

דוד אמסלם: רק שנייה

דוד אמסלם:  אתם אפילו – רק שנייה – – –     

קריאות: – – – מה השעה?     

דוד אמסלם: הם מפריעים לי, אדוני היושב-ראש

יוראי להב-הרצנו: מה השעה, אמסלם?     

סימון דוידסון: מה השעה? מה השעה?     

קריאות: – – –     

דוד אמסלם: 22:22

אוריאל בוסו: כשמפריעים אני עוצר

סימון דוידסון: איפה השעון?     

דוד אמסלם: אני השתלתי אותו בפנים, שלא תיקחו לי אותו

אוריאל בוסו: עצרתי כרגע, כי אתם מפריעים

אוריאל בוסו:  גם אצלכם אותו דבר

דוד אמסלם: אני רואה תקיפת שוטרים

דוד אמסלם:  אני רואה מחסומי לחץ

דוד אמסלם:  מחסומי לחץ, כשהיינו מביאים אותם פה לעירייה – – –     

סימון דוידסון: תבוא לנתניה, תראה איזה סדר מופתי

אוריאל בוסו: חבר הכנסת דוידסון, אני צריך לעצור את השעון, כמו שאני עושה לכולם

דוד אמסלם: מחסומי לחץ נזרקים על שוטרים

נאור שירי: אף אחד לא יעצור את השעון של דודי אמסלם

ולדימיר בליאק: אנחנו רוצים – – –     

דוד אמסלם: כל זה לא עבירות פליליות, מה פתאום, מר לוי

דוד אמסלם:  אלה אנשים נאורים, קוראים שירה

דוד אמסלם:  לכם אנחנו קוראים אנרכיסטים? לסגור את כביש 1 – להם קוראים אנרכיסטים?     

מירב כהן: לא

מירב כהן:  לאנשים ששורפים בתים קוראים אנרכיסטים

דוד אמסלם: אני שומע את עורך דין גונן בן יצחק

דוד אמסלם:  סגרתם

דוד אמסלם:  באה אשת ראש הממשלה להסתפר

סימון דוידסון: אף אחד לא הפריע לה

דוד אמסלם: מה הוא אומר? 5,000 איש בחוץ

קריאות: – – –     

דוד אמסלם: לא

דוד אמסלם:  זה היו קרטונים

דוד אמסלם:  אמרתי, ההייטקיסטים עשו קרטונים ושמו

קריאות: – – –     

סימון דוידסון: כמה זמן לוקח לעשות גוונים

דוד אמסלם: שנייה

דוד אמסלם:  מה אומר עו"ד גונן בן יצחק? זה אחד המסיתים הגדולים

קריאה: – – –     

דוד אמסלם: אתה לא תאמין, הרב גפני: מה היה לה לחפש בתל אביב? מה עשיתי למוחרת? הלכתי למשרד הפנים, אמרתי: חבר'ה, אני מבקש דרכון לתל אביב

דוד אמסלם:  זה שלהם

דוד אמסלם:  אנחנו, אסור לנו להיכנס לתל אביב בלי אישור של השמאלנים

קריאות: – – –     

דוד אמסלם: תבינו לאן הגענו

דוד אמסלם:  מה יש לה לחפש בתל אביב, לאשת ראש הממשלה? אתם מבינים?     

מיקי לוי: שמאלנים בוגדים – אתם

דוד אמסלם: תראו, רבותיי, אני רוצה להקריא לכם משהו קטן

אוריאל בוסו: משפט לסיום

סימון דוידסון: לעשות גוונים לוקח שלוש שעות, זה בדיוק הזמן שהיא הייתה שם

דוד אמסלם: לפחות איך אמר? שלא נמות טיפשים

דוד אמסלם:  איך אמר האדמו"ר הגדול, הדגול שלכם, אהרן ברק? "חופש ההפגנה אינו חופש לעצור את המדינה"

דוד אמסלם:  לכן הוא ישב במעצרים ועצר ילדים במעצר עד תום ההליכים

דוד אמסלם:  לא כמו היום, שופט בבית משפט השלום – רואה מפגין, באו אליו היום להארכת מעצר, הוא אומר: הבחור הזה, למה? יש לו תואר שני, הוא עם משקפיים, לא נראה לי שהוא מסוכן

ולדימיר בליאק: ורולקסים ומרצדסים

דוד אמסלם: לא הבנתי

דוד אמסלם:  יש לו רולקס ומרצדס, דרך אגב

ולדימיר בליאק: והוא גם אשכנזי

סימון דוידסון: והוא גם אשכנזי

דוד אמסלם: רולקס, מרצדס ואוכל קוויאר

סימון דוידסון: ואשכנזי

דוד אמסלם: אתה מבין? זה שופט

דוד אמסלם:  לא משנה שאחד עם משקפיים נשך שוטר

דוד אמסלם:  מה חשובות העובדות? הוא לא יכול בדמיון שלו

דוד אמסלם:  איך נעצור אותו? הרי הוא בא, מגן עלינו

דוד אמסלם:  אנחנו בקבוצה שלו

דוד אמסלם:  אתה מבין מה אמר מזוז? מזוז אמר, אני מקריא לכם – –     

אוריאל בוסו: תסיים

דוד אמסלם: – – הוא איים: עד 20 שנות מאסר לחוסמי כבישים

דוד אמסלם:  הוא, דרך אגב, הנחה את המשטרה לעצור את כולם, אבל מי יעצור, בהרב? הגב' בהרב? כן? ממנה מצפים לעשות משהו? אז פרקליט המדינה עובד בשירותכם; היועצת המשפטית עובדת בשירותכם

נאור שירי: אתם מיניתם אותו

נאור שירי:  איזה בכיינים אתם

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אמסלם

דוד אמסלם: אתם מבינים לאיזה כאוס הגענו?     

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אמסלם

דוד אמסלם: עוד שני משפטים, ברשותך

אוריאל בוסו: משפטים לסיום

דוד אמסלם: והגדילו הטייסים

סימון דוידסון: גם נגד הטייסים יש לך? גם הטייסים לא בסדר?     

דוד אמסלם: שנייה

דוד אמסלם:  אני רוצה לומר משהו חשוב עכשיו, סימון

אוריאל בוסו: משפט לסיכום

משה סעדה: – – –     

דוד אמסלם: אני קורא: 40 טייסי מילואים – לא להתייצב לאימונים

שלי טל מירון: אין שעון חלופי?     

אוריאל בוסו: אפילו לא הארכתי לו בעוד דקה

דוד אמסלם: עד עכשיו חשבתי שהצבא מחוץ לעניין

דוד אמסלם:  למה? כשאויבי ישראל רוצים לחסל אותנו, הם לא מבחינים בינינו, אבל 37 טייסים החליטו לא לבוא להתאמן

דוד אמסלם:  כאן נחצו קו אדום ובורדו ביחד

אוריאל בוסו: נא לסיים, דודי

דוד אמסלם: צריך להבין, אצלנו בימין – –     

אוריאל בוסו: תודה

אוריאל בוסו:  תודה רבה

דוד אמסלם: – – גם כשהיה גירוש, אף אחד לא החליט לסרב

אוריאל בוסו: תודה רבה

קריאות: – – –     

דוד אמסלם: אף אחד – – –     

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת דודי אמסלם

דוד אמסלם: דרך אגב, אני 20 שנה עשיתי מילואים, ומעולם לא חשבתי לא ללכת למילואים

אוריאל בוסו: תודה לחבר הכנסת אמסלם

אוריאל בוסו:  תודה רבה

קריאות: – – –     

דוד אמסלם: לא משנה מה קורה

אוריאל בוסו: דודי

קריאות: – – –     

דוד אמסלם: אני רואה שאתם לא מתביישים

דוד אמסלם:  כשאני אומר – –     

אוריאל בוסו: תודה רבה

דוד אמסלם: – – שאנחנו בבעיה מול האליטות, זאת הבעיה

קריאות: – – –     

רון כץ: יש בעיה בהסברה – – –     

דוד אמסלם: זה לא חוק כזה, חוק אחר

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אמסלם

דוד אמסלם: השאלה היא, אמרתי, מי מנהל את המדינה – האם האליטות – – –     

סימון דוידסון: זאת הבעיה – אף אחד

דוד אמסלם: איך אמר שליין? מה, בלי האליטות אפשר לנהל?     

סימון דוידסון: אף אחד לא מנהל

סימון דוידסון:  אף אחד

דוד אמסלם: מי יטוס במטוסים, דודי אמסלם? אתה מבין? לא מתביישים

דוד אמסלם:  גזענים

רון כץ: למה לא מינו אותך לשר?     

יוראי להב-הרצנו: למה אתה לא שר?     

דוד אמסלם: אנחנו נלמד אתכם מהי דמוקרטיה

יוראי להב-הרצנו: למה אתה לא שר?     

אוריאל בוסו: תודה רבה

דוד אמסלם: דרך אגב, בקצב הזה, אתם תוציאו הצעת חוק שאנחנו גם לא יכולים להצביע

דוד אמסלם:  אני לא צוחק

דוד אמסלם:  זה הכיוון שתלכו אליו

קריאות: – – –     

נאור שירי: למה לא מינו אותך לשר? אתה מדבר עלינו? דבר על עצמך

דוד אמסלם: לכן אני אומר לכם, אנחנו נוביל רפורמה – –     

אוריאל בוסו: תודה

דוד אמסלם: – – כדי שמדינת ישראל תהיה מדינה דמוקרטית – –      

נאור שירי: למה אתה לא שר?     

דוד אמסלם: – – לא דיקטטורה שיפוטית

קריאות: – – –     

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה

מאי גולן: תנוח דעתך

מאי גולן:  נשב פה הרבה זמן, אל תדאג, נאור

קריאות: – – –     

סימון דוידסון: מאי, כמה זמן לוקח לעשות גוונים, בתור אישה? כמה זמן לוקח לעשות גוונים?     

שלי טל מירון: שלוש שעות – – –     

מאי גולן: – – – העניין הוא שהיא לא שואלת אתכם

מאי גולן:  היא לא צריכה לשאול – – –     

קריאות: – – –     

מאי גולן: אני במספרה עכשיו, אני לא צריכה אישור – – –     

קריאות: – – –     

אוריאל בוסו: השרה גולן

אוריאל בוסו:  חברי הכנסת

אוריאל בוסו:  חברי הכנסת

משה סעדה: יאללה, תירגע, עוד שלושה שבועות הרפורמה עוברת

משה סעדה:  אתם תפגינו – אנחנו נחוקק

קריאות: – – –     

משה סעדה: מאי, שיפגינו

משה סעדה:  אנחנו נחוקק

משה סעדה:  שיפגינו

משה סעדה:  תפגינו כל היום וכל הלילה

משה סעדה:  אנחנו נחוקק ונחוקק ונחוקק

נאור שירי: אל תתבכיינו שמפגינים נגדכם

נאור שירי:  תלכו לספר, יפגינו נגדכם; תלכו לברצלונה, יפגינו נגדכם

נאור שירי:  בכל מקום שתלכו נפגין נגדכם

קריאות: – – –     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, אמרו לי שבחוץ יש כזה כיבוד טוב

אוריאל בוסו:  מה אתם עושים פה?     

קריאות: – – –     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת

רון כץ: – – – תספורת – – –     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, אמרו שבחוץ יש כיבוד כל כך טוב

אוריאל בוסו:  יש כיבוד כל כך טוב בחוץ

מאי גולן: – – – תל אביב – – –     

קריאות: – – –     

יוראי להב-הרצנו: השרה גולן, את מפריעה לי

אוריאל בוסו: השרה גולן, כרגע קיבלנו עוד חמש דקות לדיון

אוריאל בוסו:  רק עכשיו

מאי גולן: אבל – – – שלו

אוריאל בוסו: אל תנהלי איתם דיון

אוריאל בוסו:  תודה רבה

רון כץ: – – – יש דלת אחורית מאחורי המספרה

רון כץ:  אפשר – – – גם לשם

רון כץ:  לא צריך את כל הטררם

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, תודה רבה

אוריאל בוסו:  בבקשה

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, השרה גולן, חבריי חברי הכנסת, לאחרונה אנחנו חוזים בתופעה מרתקת: חלק מחברי הכנסת כאן מצליחים לשהות ולחיות ביקום מקביל של ממש

יוראי להב-הרצנו:  באותו יקום שקר הוא אמת, מלחמה היא שלום, גזענות היא סובלנות

יוראי להב-הרצנו:  ביקום המדומה, הקואליציה הזו מאשימה אותנו שאנחנו פעילי BDS, אבל במציאות מי שמפיקה חומרים לתנועת ה-BDS העולמית היא שרת התעמולה גלית דיסטל אטבריאן, שתנועת ה-BDS לקחה סרטון שלה, וללא עריכה שידרה אותו לכל העולם במסגרת הקמפיין של שונאי ישראל

יוראי להב-הרצנו:      ביקום המדומה חברי הממשלה מכנים את המפגינים אנרכיסטים

יוראי להב-הרצנו:  אותם פטריוטים, נושאי דגל ישראל, משרתי מילואים, הייטקיסטים, רופאות, עובדים סוציאליים, הם האנרכיסטים והחוליגנים; שורפי הבתים בחאוורה – להם צריך לתת גב

יוראי להב-הרצנו:  הם פועלים מכאב

יוראי להב-הרצנו:  ביקום המדומה הם מכנים אותנו טרוריסטים, בעוד שחבר הכנסת היחיד שהורשע בתמיכה בטרור יושב בממשלתם – ליצן הטיקטוק, שר הפיתות הלאומי איתמר בן גביר

יוראי להב-הרצנו:  האיש שנגדו הוגשו 53 כתבי אישום, שהורשע בהסתה, בהתפרעות, בהפרעה לשוטר, האיש שדרש לשחרר את יגאל עמיר מהכלא, אחראי לביטחון האישי של כולנו

יוראי להב-הרצנו:       ביקום המדומה מסבירים לנו שריכוז כל סמכויות המדינה בידי הממשלה וביטול העצמאות של בתי המשפט זה בעצם חיזוק הדמוקרטיה

יוראי להב-הרצנו:  שם, ביקום המדומה, סמוטריץ' – מי שהנהיג את מצעד הבהמות מול מצעד הגאווה בירושלים והצהיר על עצמו כהומופוב גאה – הוא יהיה אחראי לזכויות הקהילה הגאה

יוראי להב-הרצנו:  באותו יקום מדומה, יושב-ראש ועדת החוקה שמחה רוטמן מסביר שזכויות המיעוטים דווקא יתחזקו כאשר נקבל החלטות אך ורק לפי רצון הרוב

יוראי להב-הרצנו:      כשמקלפים את השקרים ומפוצצים את בועת המציאות המדומה, אי-אפשר שלא לראות את האמת מול העיניים: זו איננה רפורמה אלא הפיכה משטרית שתחסל את הדמוקרטיה הישראלית ותפקיר את אזרחי ישראל חשופים לגמרי בפני ממשלה שתוכל לעשות כל העולה על רוחה, בלי איזונים ובלי בלמים

גלית דיסטל אטבריאן: יוראי, הצטרפת ל-BDS? זה מתאים – – –     

קריאות: – – –     

יוראי להב-הרצנו: מה שברור לי הוא שנפלתם על הדור הלא-נכון

יוראי להב-הרצנו:  מאות אלפי ישראלים וישראליות שנחושים להילחם על העתיד שלהם ושל ילדיהם לא יפסיקו

יוראי להב-הרצנו:  לא נפסיק לצאת לרחובות ולמחות נגד ההפיכה המשטרית ובעד ישראל יהודית ודמוקרטית

יוראי להב-הרצנו:  לעולם לא נוותר

גלית דיסטל אטבריאן: אתה מוצא את עצמך מזדהה עם ה-BDS – – –     

יוראי להב-הרצנו: ולגבי שאלתך, שרת התעמולה, היחידה שמפיקה סרטונים ל-BDS זו את

גלית דיסטל אטבריאן: אתה BDS או לפיד BDS?      

יוראי להב-הרצנו: תנועת ה-BDS לקחה את הסרטון שלך, ליקטה אותו, בלי לערוך בכלל, ושידרה אותו לכל העולם

אוריאל בוסו: תודה רבה

גלית דיסטל אטבריאן: נכון, נכון

גלית דיסטל אטבריאן:  ואתה מוצא את עצמך איתם? עם ה-BDS?      

יוראי להב-הרצנו: את מוצאת אותם איתך

יוראי להב-הרצנו:  את מפיקה חומרים לתנועה, הם לוקחים אותם ומפיצים אותם, אז מי שמצטרף ל-BDS, גברתי, זה את

גלית דיסטל אטבריאן: אין לך חשיבה לוגית? אפס חשיבה לוגית? מרוב שאתה קופץ על שולחנות לא נשאר שכל? כמה אתה טיפש, אבל כמה אתה טיפש

יוראי להב-הרצנו: את פוגעת בתדמית ישראל בעולם

יוראי להב-הרצנו:  את פיגוע הסברתי, ומוטב שתסגרי את משרדך בהקדם האפשרי, כי כל שנייה שאת שם, זה נזק איום ונורא לישראל

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה

גלית דיסטל אטבריאן: אתה לוקח יד ביד את ה-BDS? זה מופרע

גלית דיסטל אטבריאן:  זה מופרע

גלית דיסטל אטבריאן:  ה-BDS תוקף את ישראל, אני מגינה על ישראל ואתה מוצא את עצמך מזדהה עם ה-BDS?      

יוראי להב-הרצנו: אני מזדהה? את הפקת סרטון, ה-BDS לקחו אותו והפיצו אותו

יוראי להב-הרצנו:  ה-BDS לקחו אותו והפיצו אותו

גלית דיסטל אטבריאן: אני גאה בסרטון הזה, זה סרטון מעולה

גלית דיסטל אטבריאן:  אתה רק מוצא את עצמך מזדהה עם ה-BDS

גלית דיסטל אטבריאן:  זה כמו שחיילי צה"ל ירו – – –     

יוראי להב-הרצנו: אמת זה שקר, מלחמה זה שלום, סרטון הסברה זה סרטון BDS

גלית דיסטל אטבריאן: לא

גלית דיסטל אטבריאן:  – – – זה – – – אתה כל כך טיפש

גלית דיסטל אטבריאן:  אתה באמת מאוד לא חכם

גלית דיסטל אטבריאן:  מאוד לא חכם

קריאות: הו, הו, לא יפה

קריאות:  מי את שתגידי לו שהוא טיפש? מי את?      

גלית דיסטל אטבריאן: זה כמו שה-BDS ייקחו סרטון של חיילי צה"ל ואז תגיד: אני עם ה-BDS ונגד חיילי צה"ל

גלית דיסטל אטבריאן:  אז כבר לא מגינים על המדינה יותר

גלית דיסטל אטבריאן:  לא מגינים על המדינה

גלית דיסטל אטבריאן:  אסור – – –     

נאור שירי: לא הייתי אומר לו טיפש – – – לשנות את השם שלה באנגלית – – –     

ולדימיר בליאק: תעשי לנו טובה, תפסיקי – – –     

נאור שירי: השרה – – – את השרה – – – זה התרגום שלך באנגלית

נאור שירי:  לא – – –     

גלית דיסטל אטבריאן: איך קוראים לך? מי אתה?     

אוריאל בוסו: השרה דיסטל

אוריאל בוסו:  אילו אנרגיות יש לכם פה היום

אוריאל בוסו:  תודה רבה, חברי הכנסת

אוריאל בוסו:  חברי הכנסת, נא לאפשר לנואמת להשלים את דבריה

אוריאל בוסו:  בבקשה, שלוש דקות לרשותך

יוראי להב-הרצנו: – – –     

רון כץ: – – – להגן על המדינה

מיקי לוי: לא צריך שה-BDS יעבוד, יש לו הכול מן המוכן

קריאה: בדיוק

קריאה:  בדרך כלל הם – – –     

מאי גולן: הכול בגלל הסרטון של גלית דיסטל?      

מרב מיכאלי: חבריי חברי הכנסת, חברותיי חברות הכנסת, אדוני היושב-ראש

מרב מיכאלי:  לאן גברתי? הבן שלי מאושפז פה

מרב מיכאלי:  תיק, בבקשה

מרב מיכאלי:  אין לי נשק, אני ממהרת נורא

מרב מיכאלי:  בשביל נשק יש לנו מגנומטר, אני צריך לבדוק משהו אחר

מרב מיכאלי:  מה יש פה בשקית? אוכל לבן שלי

מרב מיכאלי:  בהכשר בד"ץ? אני יודעת? זה כשר, תסתכל

מרב מיכאלי:  מה זה? אפונה? לא, לא

מרב מיכאלי:  זה קטניות, זה לא כשר

מרב מיכאלי:  אדוני, אנחנו ספרדים

מרב מיכאלי:  אה, אני מצטער, הרב של בית החולים אשכנזי

מרב מיכאלי:  את צריכה לזרוק את זה

מרב מיכאלי:  אני חייבת? בסדר, אני אזרוק

מרב מיכאלי:  אני יכולה להיכנס? אני מצטער

מרב מיכאלי:  עכשיו בדיוק 16:00, אז הכניסה כבר לא מעורבת, אלא לגברים בלבד

מרב מיכאלי:  רק גברים יכולים להיכנס? 16:00–22:00 רק גברים

מרב מיכאלי:  אבל את יכולה להיכנס מהכניסה האחורית

מרב מיכאלי:  אל תדאגי, ייתנו לך שם כיסוי ראש

מרב מיכאלי:  למה אני צריכה כיסוי ראש? מה זאת אומרת? אמרת שיש לך בן

מרב מיכאלי:  את אישה נשואה, לא? וגם ייתנו לך משהו לכסות איתו את המרפקים

מרב מיכאלי:  אדוני, הבן שלי מאושפז לפני ניתוח

מרב מיכאלי:  נו, את לא רוצה שהוא יבריא? את יודעת שלבוש צנוע ירפא אותו

מרב מיכאלי:  קדימה, כניסה אחורית, בהנחה שאת לא בנידה

מרב מיכאלי:  סליחה, זה לא העסק שלך

מרב מיכאלי:  אני רק ממלא אחרי ההוראות

מרב מיכאלי:  אם את בנידה, את צריכה להביא אישור מבית הדין הרבני להיכנס

מרב מיכאלי:  פיקוח נפש, אדוני המאבטח, הבן שלי לפני ניתוח

מרב מיכאלי:  בדיוק, אני דואג לפיקוח הנפש העדינה של רב בית החולים

מרב מיכאלי:  מה, אם בטעות, כשתעלי במדרגות תיגעי במעקה והרב ייגע במעקה אחרייך? מאה אחוז

מרב מיכאלי:  אני אעלה במעלית

מרב מיכאלי:  אז יהיה ייחוד במעלית – חס ושלום, חס ושלום

מרב מיכאלי:  רחמנא ליצלן

מרב מיכאלי:  את תעלי במדרגות בלי לגעת במעקה ובלי האפונה, עם כיסוי ראש ומרפקים, אבל רק אחרי שתביאי אישור מיוחד

מרב מיכאלי:  אדוני, אבל הבן שלי

מרב מיכאלי:  אבל אלה ההוראות, גברתי

מרב מיכאלי:  עכשיו את חייבת ללכת, כי אני רואה שגברים רוצים להיכנס

מרב מיכאלי:  בכל זאת, את יודעת, גברים

משה סעדה: מה זה? שלטון אנטישמי – – – כמה אפשר לייצר שנאה? כמה אפשר להפריד? אין גבולות לאנטישמיות?     

מרב מיכאלי: נשמע לכם אבסורד? מופרך? מוגזם? לשם לוקחת אותנו הממשלה הזו, חברות וחברים

משה סעדה: ממש

מרב מיכאלי: אם לא ננצח בימים אלה, אנחנו נקום למדינת ישראל אחרת לגמרי

מרב מיכאלי:  אסור לנו להגיע לשם

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת אלקין, בבקשה

משה סעדה: מדינת ישראל כזאת לא קיימת, אבל בשם ההפחדה מותר לעשות הכול – מותר לשקר, מותר להפחיד, מותר להוציא את דיבת הארץ רעה, מותר לסרב, מותר לקבל לגיטימציה לזרוק אבנים, אבל הכול בסדר

קריאות: שקרן

קריאות:  שקרן

משה סעדה: בסך הכול אתם רוצים שלטון

משה סעדה:  מרב – – – למפלגה שלך

משה סעדה:  משמונה מנדטים לארבעה, ואתם בדרך לאפס

משה סעדה:  תחשבו – – – לא לעורר שנאה, לא – – –     

נאור שירי: שקרן, שקרן, שקרן, שקרן

נאור שירי:  אתה שקרן

ולדימיר בליאק: שקרן ומתנשא

משה סעדה: מארבעה לאפס, ואתם בעקבותיה

נאור שירי: מה אתה עושה לי ככה? מה בעקבותיה? שקרן, שקרן, שקרן

קריאה: איזה שקרן

קריאה: סליחה, זה לא הומוגני – – –     

נאור שירי: מה אתה מחייך ומשקר? לפני שנייה עשית לנו הרצאה על מוסר, היסטוריה

נאור שירי:  אתה שקרן

נאור שירי:   צריך לחקור אותך במח"ש

נאור שירי:  שקרן

משה סעדה: בליאק, אתה רוצה לקפוץ על שולחן?      

סימון דוידסון: אין כבר מח"ש

סימון דוידסון:  אין

ולדימיר בליאק: סגר את מח"ש

ולדימיר בליאק:  שקרן

נאור שירי: – – –     

סימון דוידסון: אלקין, אתה מוכן להסביר למר קג"ב שגם בברית המועצות לשעבר לא היה מח"ש והיו חוקרים את השוטרים על ידי השלטון? זה החוק שהוא מעביר עכשיו

סימון דוידסון:  תסביר לו את זה, הוא לא מבין את זה

משה סעדה: זה בסדר

משה סעדה:  לא קראתם אותו

משה סעדה:  אני יודע, זו טרחה – זה גדול, זה קשה

משה סעדה:  זה עמוד אחד, זה קשה עליכם

משה סעדה:  אני יודע

אוריאל בוסו: חבר הכנסת סעדה, אתה מפריע לי לנהל את הדיון

אוריאל בוסו:  תסתכל, אתה מושך עוד עשר דקות כל פעם

אוריאל בוסו:  זה לא לעניין

אוריאל בוסו:  אתה מעכב את כולם, רוצים בסוף להתקדם

משה סעדה: מעכב למה? מעכב למי?     

אוריאל בוסו: יש עוד חוק אחד היום, ומחר יש תענית אסתר

משה סעדה: אני יודע

אוריאל בוסו: אנשים רוצים להספיק ואתה מושך את הדיון

אוריאל בוסו:  אתה עושה פיליבסטר לקואליציה

שלי טל מירון: – – – היא תעזור לו

ולדימיר בליאק: גם שקרן וגם שחצן

אוריאל בוסו: בבקשה

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

זאב אלקין:  גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אדוני יוזם החוק ויושב-ראש ועדת הכספים, קודם כול, אדוני היושב-ראש, זה התוצאה של מה שקורה

זאב אלקין:  זה הנורבגי

זאב אלקין:  כשיש נורבגי בכזה היקף, אז גם להיכנס תוך צעקות בדיון כזה במליאה, זה כבר רווח בפריימריז עתידיים, ולכן חבר הכנסת משה סעדה עושה נכון כשהוא מקפיד להיות כאן ולהתערב בדיון, כי בסוף התחרות שלו עכשיו היא מול 30, 40 איש

זאב אלקין:  זה לא דבר קל, אל תזלזלו בזה

משה סעדה: אלקין, אלקין – – –     

זאב אלקין: זה עבודה קשה, ולכן הוא כאן

משה סעדה: – – – זה העניין

זאב אלקין: שלא לדבר על כך שבסוף הרי גם מינו מספר מסוים של שרים ושרות שאין להם בדיוק מה לעשות, אז ההזדמנות היחידה שלהם לבלוט בפריימריז זה להיות שרה להסברה ולקריאות ביניים במליאה, אחרת אין להם מה לעשות

משה סעדה: אלקין, אלקין – – – אליכם

זאב אלקין: אל תתפלאו על מה שקרה פה – – –     

משה סעדה: – – – תענה לי אתה שאתה צוחק עלינו

אוריאל בוסו: חבר הכנסת סעדה

משה סעדה: יש לך מים?     

אוריאל בוסו: נכון, אומנם הוא מדבר אליך ישירות, אבל – –     

זאב אלקין: אל תתפלאו על מה שקרה פה

אוריאל בוסו: – – תנסה להתאפק, תנסה להתאפק

זאב אלקין: אני רציתי לדבר דווקא לאחר ההערה, בעקבות הדברים שהיו כאן

זאב אלקין:  אגב, אדוני היושב-ראש, נדמה לי שזו כבר פעם שנייה שאתה יושב היום בדיון שבו שרים ושרות קוראים קריאות ביניים

זאב אלקין:  זה כנראה הופך למסורת

זאב אלקין:  אני מציע לנשיאות, אדוני, כסגן יושב-ראש וכחבר הנשיאות, לקיים על זה איזשהו דיון ואולי לרענן את זיכרונם של שרים ושרות

אופיר כץ: הם פנו אליה באופן אישי, זאב

זאב אלקין: לפי הנוהג – זה לא משנה

זאב אלקין:  שרים, חבר הכנסת כץ – – –     

אופיר כץ: זאב, גם כשאני נאמתי והייתי פונה אליך באופן אישי היית עונה

זאב אלקין: לא

זאב אלקין:  חברי כנסת עונים

זאב אלקין:  שרים, אם הם רוצים לדבר, הם יכולים לעלות לדוכן בכל רגע נתון, מותר להם

אוריאל בוסו: ראינו שרים שדיברו גם בקדנציה הקודמת

סימון דוידסון: רגע, ואם זה שר שאין לו מדפסת?      

זאב אלקין: מותר להם

מירב בן ארי: ואם זו שרה שאין לה תיק?     

זאב אלקין: גם שר שאין לו מדפסת, אף כוח עליון לא יקרא קריאות ביניים, חבר הכנסת דוידסון

זאב אלקין:       בכל זאת, אנחנו התכנסנו כאן בשביל חוק החמץ, כי ככה, בשקט בשקט, מעבירים כאן, במקביל לחוקים הזויים שקשורים ברפורמה המשפטית, חוק שלכאורה, כפי שהתבשרנו כולנו הערב – ודווקא יוזם החוק אולי ידע לספר לנו משהו שאנחנו לא יודעים – – –     

קריאות: – – –     

זאב אלקין: אני לא מסוגל לדבר כך

זאב אלקין:  אני לא שומע את עצמי

אוריאל בוסו: השרה, רגע, מי פה תורן?      

זאב אלקין: אני מציע לאדוני לפזר אותנו ולכנס אותנו ב-09:00

אוריאל בוסו: מי שר תורן? אין שר תורן

זאב אלקין: יש מעט שרים בממשלה

זאב אלקין:  יש מחסור בשרים תורנים

אוריאל בוסו: אז תקראו לשר אחר

קריאה:   – – –     

אוריאל בוסו: אבל בינתיים את מנהלת איתם דו-שיח

נאור שירי: אין תיקים, אין מדפסות, אין כלום

נאור שירי:  עכשיו גם מים אין

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, זה לא מכובד

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת דוידסון, זה לא מכובד

זאב אלקין: השרה מאי גולן מעולם לא התלוננה שאין לה מדפסת

זאב אלקין:  זאת שרה אחרת

זאב אלקין:  מאי גולן לא צריכה מדפסת, אז אנא, אל תאשימו אותה בבעיות של שרה אחרת

מאי גולן: יש לי מדפסת

זאב אלקין: הינה, יש לה מדפסת

זאב אלקין:  את יכולה להשאיל לשרת ההסברה את המדפסת, וההסברה הישראלית תסתדר סוף-סוף

זאב אלקין:  תשאילו מדפסות

זאב אלקין:  פעם אמרו: תהיו כחלונים; היום ראש הממשלה יגיד לכם: תשאילו מדפסות אחת לשנייה, וההסברה הישראלית תסתדר

מיכל שיר סגמן: – – –     

זאב אלקין: בכל זאת, בחזרה לחוק החמץ, אדוני היושב-ראש

אוריאל בוסו: ב-20 שניות

זאב אלקין: התקיים דיון, אושר חוק בקריאה הראשונה ויעלו אותו עוד מעט להצבעה, ומתברר שאף אחד לא קיבל עד היום חוות דעת מקצועית מאנשי המקצוע של משרד הבריאות לגבי החוק הזה

זאב אלקין:  התבשרנו יותר מזה – שאם נכון הפרסום הערב בחדשות 12, רוב בכירי משרד הבריאות נגד החוק וחושבים שהוא לא נכון

מירב בן ארי: מה זה מעניין אותם?      

זאב אלקין: אבל מחוקקים פה חוק בוועדת הבריאות שעוסק בנושא של בתי חולים, ועדיין אין שום חוות דעת כתובה, מקצועית, של משרד הבריאות, כשכל הטיעון לקחת לוועדת הבריאות – –     

אוריאל בוסו: תודה

זאב אלקין: – – הרי היה בגלל שזה עוסק בנושא בריאותי

זאב אלקין:  אז אנא מכם, אדוני יוזם החוק, אדוני יושב-ראש הקואליציה

משה גפני: כמה אפשר להיות במתח מהנסיעה שלך בשבת עם בנט לפוטין

משה גפני:  מה נגמר עם זה?     

מירב בן ארי: איזה בנט, זה יולי

זאב אלקין: חבר הכנסת גפני, אם מעניינת אותך הנסיעה הזאת, אני בשמחה אשתף אותך במה שאפשר לשתף

זאב אלקין:  אבל אם זה הטיעון, אז כנראה שאתה יודע היטב מה יהיה כתוב באותה חוות דעת של משרד הבריאות – –     

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת אלקין

זאב אלקין: – – ולמה ממלא מקומו של שר הבריאות האמיתי עושה הכול כדי שחוות הדעת הזאת לא תצא ושהכנסת תאשר חוק, בלי לשמוע מה חושב המשרד שהוא מפעיל את בתי החולים

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת זאב אלקין

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת מירב כהן, בבקשה

משה גפני: – – – חשבתי – – – מרב מיכאלי

אוריאל בוסו: אגב, חבר הכנסת אלקין, השרה מירב כהן, קראנו לך שרה

משה גפני: על זה נאמר – – – יורדים עד לתהום

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אלקין, אני רוצה לעדכן אותך שאנשי משרד הבריאות היו בכל דיוני הוועדה והם הביעו את דעתם המקצועית

אוריאל בוסו:  הכול בתיאום איתם

משה גפני: מה זה משנה העובדות?     

אוריאל בוסו: לא משנות העובדות

משה סעדה: שום דבר לא מעניין אותם, שום דבר

משה סעדה:  רק להפחיד, רק לייצר פחד, ועוד בערב חג הפורים

מירב כהן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לנצל את הבמה המכובדת הזו כדי להודות למפגינים והמפגינות המדהימים, שעברו עליהם ימים קשים ביותר עם אלימות

מירב כהן:  קראו להם אנרכיסטים, קראו להם בוגדים – –     

משה סעדה: מה עם השוטרים?      

מירב כהן: – – מה לא קראו להם? אבל הם אנשים שבאו עם המשפחות שלהם – –     

משה סעדה: זרקו עליהם אבנים

מירב כהן: – – עם דגלי ישראל, ויתרו על ימי עבודה – –      

מיכל שיר סגמן: – – –      

מירב כהן: – – ויתרו על פרנסה, כדי להיאבק על המדינה שכל כך יקרה להם, כדי להיאבק על הדמוקרטיה הישראלית, ועשו את זה למופת, ללא אלימות, ללא הקצנה – –      

משה סעדה: ללא חסימת כבישים

מירב כהן: – – עם הרבה מאוד אהבה למדינת ישראל

מירב כהן:  פעם, לא לפני הרבה זמן, היה פה חבר אופוזיציה אחד שאמר: בדמוקרטיה חוסמים כבישים

מירב כהן:  זה לא נעים אבל לא נורא

משה סעדה: זה עבירה

משה סעדה:  זה עבירה על החוק

מירב כהן: רצה הגורל ואותו חבר אופוזיציה הפך להיות השר שאחראי למשטרה, ופתאום – מה שרואים משם לא רואים מכאן

משה סעדה: – – – להיות שומרי חוק, מותר להיות שומרי חוק

מיכל שיר סגמן: – – –      

מירב כהן: התהפך לגמרי

מירב כהן:  התהפך לגמרי

בועז ביסמוט: – – – שדיבר – – –     

מירב כהן: צר לי שהשר לביטחון לאומי – או יותר נכון השר לכישלון לאומי – איתמר בן גביר, גיבור על אישה בת 70, שלוקחים אותה עם אזיקים לתוך ניידת

בועז ביסמוט: חברת הכנסת – – –     

מירב כהן: צר לי שהוא גיבור על אנשים תמימים

אוריאל בוסו: חבר הכנסת, בלי קריאות ביניים

מירב כהן: על מי זרקו רימון הלם? על מי?     

אוריאל בוסו: בלי קריאות ביניים

מירב כהן: זרקו רימון הלם לתוך קהל, פגעו באישה בת 41 עם שלושה ילדים שעמדה במקום שאפילו המשטרה התירה לה

משה סעדה: את יודעת מה עשו לחרדים כשהם חסמו כבישים?      

מירב כהן: אתם לא מתביישים?      

משה סעדה: את יודעת מה עשו לחרדים בירושלים? זה עניין אותך פעם?   

מירב כהן: עליהם אתם גיבורים? למה אתם לא הולכים לנערי הגבעות שיש להם עבר פלילי – –      

משה סעדה: זה עניין אותך אי-פעם? היכו באלות

משה סעדה:  זה לא עניין אותך

מירב כהן: – – מכאן ועד להודעה חדשה

משה סעדה: פתאום רימון הלם – – – תל אביב, סוף העולם

מירב כהן: עליהם אתם לא גיבורים

מירב כהן:  אתם גיבורים על אנשים נורמטיביים – –     

משה סעדה: אתם חסרי יושרה

משה סעדה:  אין לכם יושרה, טיפת יושרה

מירב כהן: – – ציונים, שבאו להיאבק על המדינה שלהם

משה סעדה: אין לכם יושרה

בועז ביסמוט: שבו, שבו

משה סעדה: תקפו חרדים באלות – לא עניין אף אחד

מירב כהן: אתם פשוט עושים איפה ואיפה

מירב כהן:  הפכתם את משטרת ישראל – –      

משה סעדה: פתאום תל אביב – דין אחר

מירב כהן: – – לגוף פוליטי

מירב כהן:  לגוף פוליטי

בועז ביסמוט: לא

בועז ביסמוט:  הפכנו אתכם לאופוזיציה

מירב כהן: כשאנשים באים עם דגלי ישראל – כן, אז ירדו לאיילון

מירב כהן:  תוך שתי דקות השר לכישלון לאומי מגיע לחפ"ק ומצביע על המסכים

מירב כהן:  ואללה, 14 נרצחים כבר בפיגועים והוא לא הלך לחפ"ק

מיכל שיר סגמן: – – –     

מירב כהן: יש או-טו-טו רמדאן, ברמדאן הוא לא מתעסק, אבל הוא הולך לחפ"ק כדי שייכנסו במפגינים האלה בכל הכוח

מירב כהן:  לעומת זאת, כששורפים בתים של אנשים, שהם רנדומלית בחרו את הבית שלהם – הם בתוך הבית ושורפים להם את הבית, שורפים להם את המכונית – –     

בועז ביסמוט: בושה

בועז ביסמוט:  מתי אמרת את זה על חרדים?      

מירב כהן: – – הוא יושב בשקט

משה סעדה: מירב, אנחנו גינינו את זה

משה סעדה:  תהיו הגונים

מירב כהן: אחרי 24 שעות הוא מוציא תגובה רפה

מירב כהן:  אתם לא מתביישים להפוך את משטרת ישראל לגוף פוליטי? אין לכם שום גבול? אז אני מתנצלת בפני המפגינים והמפגינות, ושידעו שבעבורנו הם מעוררי השראה, הם הגיבורים שלנו, ובזכותם אנחנו ננצח

משה סעדה: ומה עם השוטרים? מה עם השוטרים? השוטרים שלנו, שזורקים עליהם אבנים, מה איתם?      

אוריאל בוסו: תודה רבה לחברת הכנסת מירב כהן

מירב כהן: בזכותם ננצח ונציל את מדינת ישראל מחבורה של קיצוניים – –     

משה סעדה: השוטרים

משה סעדה:  השוטרים

משה סעדה:  תגידי מילה על השוטרים

מירב כהן: – – שחטפו אותה

אוריאל בוסו: תודה רבה

מירב כהן: מצביעי הליכוד לא פיללו לכם, תאמינו לי

אוריאל בוסו: תודה רבה, חברת הכנסת – – –     

מירב כהן: הבטחתם להם מלחמה ביוקר המחיה, הבטחתם להם ביטחון אישי, הבטחתם להם להיאבק בטרור

מירב כהן:  מה קיבלנו? משפט נתניהו, מהומות נתניהו, הוצאות משפטיות לנתניהו

מירב כהן:  כלום, שום דבר מההבטחות שלכם לא מתממש

אוריאל בוסו: תודה רבה לחברת הכנסת מירב כהן

מירב כהן: העברתם תקציב מדינה שאתם צריכים להתבייש שהעברתם אותו – בלי שום בשורה, בלי שום עזרה לחלשים, בלי שום עזרה לפריפריה

מירב כהן:  הכול סיסמאות ריקות מתוכן

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת שלי טל מירון, בבקשה

יבגני סובה: הכיסא 180 מעלות במטוס; לא 170, 180 מעלות

יבגני סובה:  אם זה פחות מ-175 זה לא עובד

יבגני סובה:  כמו בעגלת תינוק, זה חייב להיות 180, זה התקן

בועז ביסמוט: – – – זחוחים כאלה

נאור שירי: אתה מדבר על זחיחות, נו, באמת

נאור שירי:  אדוני היושב-ראש, הצעה, שי לחג לפורים – מראה לכל חברי הכנסת

בועז ביסמוט: אגב, אני – – –     

מאי גולן: ומה יראו במראה שלך, נאור?     

נאור שירי: ואללה, תאמיני לי, אני מסתכל כל יום ומתבאס

אוריאל בוסו: חברי הכנסת

שלי טל מירון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שמחה מאוד שאני עולה אחרי מירב כהן, כי דווקא מה שיש לי להגיד נוגע מאוד אליה כשרה לשעבר, מצוינת, שעשתה עבודה נפלאה במשרד שלה

שלי טל מירון:  אז עשיתי איזה סיכום קצר של מה שעשתה ממשלת השינוי בשישים הימים הראשונים שלה אל מול הממשלה העכשווית

שלי טל מירון:       נתחיל בממשלת בנט-לפיד, בבקשה: שיקום יחסי השלום עם ירדן; השתתפות ראשונה בכינוס הרשמי של האיחוד האירופי; מינוי 35 שגרירים לאחר תקיעה של כמה שנים; מדיניות חדשה מול רצועת עזה – תגובה לחמאס על כל בלון תבערה; הפסקת כניסת מזוודות הדולרים לחמאס; שיקום וחיזוק הקשר עם הממשל האמריקאי; סגירת הפרצה בנתב"ג לאחר יותר משנה; הסכם החלפת החיסונים עם דרום קוריאה ומניעת זריקת 700,000 מנות חיסון לפח; הקמת ועדת חקירה ממלכתית לאסון במירון; חוק מיסוי משאבי טבע, שנועד לשים סוף לתרגילים של חברות הגז והמחצבים שהתחמקו מלשלם את חלקן לציבור; זיכוי מס למתגוררים ביישובי עוטף עזה, שחיים תחת איום תמידי; תקציב מדינה שבמסגרתו תוספת שנתית של 300 מיליון ש"ח לשורדי השואה, בזכות מירב כהן; תקציבים לקהילה הלהט"בית; תקציבי שיא למאבק באלימות; תוכנית של יותר מ-2 מיליארד שקלים לתוכניות של התייעלות אנרגטית; השקעה בתשתיות ירוקות; הוספת תקנים לעובדי רווחה; תוספת שכר לעובדות הסוציאליות וגם הרפורמה בכשרות, שהחלה

שלי טל מירון:      בואו נעבור להישגים של הממשלה הנוכחית בשישים הימים האחרונים: חוק דרעי, שמאפשר לאשמים מורשעים לכהן כשרים למרות פסיקת בג"ץ; פסקת התגברות של 61, שתאפשר לממשלה לחוקק כל חקיקה שהיא רוצה, רק בלי ביקורת של בית המשפט; ביטול עילת הסבירות; הפיכת הוועדה לבחירת שופטים לפוליטית; חוק שי ניצן, שנועד לפטר את חברי הדירקטוריון הקיים של הספרייה הלאומית, ושיעניק לממשלה רוב שם

בועז ביסמוט: – – –     

שלי טל מירון: חוק שיאפשר לנתניהו לקבל תרומות

קריאות: – – –     

שלי טל מירון: בתי דין רבניים ישפטו בעניינים אזרחיים על פי דין תורה במקום בית המשפט

קריאות: – – –     

שלי טל מירון: איסור הכנסת חמץ לבתי חולים בפסח; הפרדה בין נשים לגברים במרחב הציבורי; תיקון חוק כך שיותר להפלות נשים, להט"בים ואזרחים לא יהודים על רקע דתי; ערעור היחסים עם ארצות הברית; ואיך לא – הכפלת תקציב הביגוד

קריאות: – – –     

שלי טל מירון: רגע, חכו לפאנץ', אתם לא מקשיבים לפאנץ'

שלי טל מירון:  הדבר הכי טוב שעשתה הממשלה הנוכחית עד כה זה לחנוך את שגרירות רפובליקת צ'אד ברמת גן

שלי טל מירון:  בהחלט הישג מרשים מאוד

שלי טל מירון:  יחי ההבדל הקטן

שלי טל מירון:       אז יש לכם המנדט לשנות את המציאות לטובה בשביל אזרחי ישראל, ומה אתם עושים? קורעים את העם, דורכים על מוסדות החוק, מבטלים את היסודות והערכים של המדינה

שלי טל מירון:  ממשלה בלי הישגים – –      

קריאות: – – –     

שלי טל מירון: – – ממשלה בלי לגיטימציה ציבורית, שכל מטרתה לערער על הדמוקרטיה הישראלית ולדאוג לנאשם בפלילים ולחבריו

שלי טל מירון:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה לחברת הכנסת שלי טל מירון

קריאות: – – –     

יפעת שאשא ביטון: ברשותכם, אנחנו רוצים להמשיך עם סדר הדוברים

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת דן אילוז – אינו נוכח

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת שרון ניר, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  שלוש דקות לרשותך, בבקשה

שרון ניר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת הנכבדים, אני תוהה לגבי סדר העדיפויות הלוקה בחסר של הממשלה הנוכחית

שרון ניר:  כשאיראן על סף פצצה גרעינית על פי דיווחי סבא"א, וכאשר הבטחות הבחירות היו טיפול בסוגיות הביטחון, הביטחון האישי, המשילות ויוקר המחיה, סדר העדיפויות שמונח לפנינו היום מעיד על כך שיש כנראה דברים חשובים יותר

שרון ניר:  היום עולה להצבעה הצעת חוק הנוגעת לזכויות החולה שלמרבה האירוניה, התבשרנו בתקשורת כי נציגי משרד הבריאות לא העבירו כלל חוות דעת מקצועית על אודותיו, אולם משום שמה שחשוב כרגע לממשלה זה להעביר חוק שכנראה לא נוגע בדיוק לזכויות החולה, אלא פוגע במישרין בחירויות הפרט, וכופה על כלל העוברים והשבים בבתי החולים אי-הכנסת חמץ

שרון ניר:  אני שואלת אותך, חבר הכנסת גפני, המציע: מה הטעם? למה לכפות? מדינת ישראל מתקיימת בהרמוניה ובסטטוס קוו

משה סעדה: לא קראת?     

שרון ניר: מדינת ישראל מתקיימת בהרמוניה ובסטטוס קוו שנים ארוכות – –     

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת בלי קריאות ביניים

משה סעדה: קראת את ההחלטה של בג"ץ?     

שרון ניר: – – מתוך הבנה – גברתי, אני אחכה

משה סעדה: – – –     

שרון ניר: אני רוצה לשאול, אני שואלת שאלה את האזרחים שיושבים בבית עכשיו

משה סעדה: – – –     

שרון ניר: גברתי, את תוסיפי לי זמן

יפעת שאשא ביטון: בהחלט

משה סעדה: רשאי

משה סעדה:  בג"ץ ביטל

שרון ניר: אז למה חוק? אם הוא כל כך רשאי, אז למה להפוך את האזרחים לעבריינים?     

משה סעדה: – – –     

שרון ניר: חברים, חבר הכנסת גפני, המציע, מדינת ישראל מתקיימת בהרמוניה ובסטטוס קוו עד היום – – למה לכפות?     

משה סעדה: אם בג"ץ לא יתערב?     

קריאות: – – –     

שרון ניר: – – מתוך הבנה שכבוד הדדי בין החלקים השונים בחברה יגרום לכך שממילא אזרחים נמנעים, נמנעים מהכנסת חמץ – –     

משה סעדה: יודעת שבג"ץ – – –     

שרון ניר: – – מטעמים של כבוד הדדי, חבר הכנסת גפני

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת סעדה

שרון ניר: ולא מטעמים של כפייה דתית

יפעת שאשא ביטון: נראה לי שהיא מסתדרת

שרון ניר: לכן, כשאני רואה את הצעת החוק שלך, חבר הכנסת גפני, שפוגעת בסטטוס קוו, ומבקשת לקבוע שכל אדם שנכנס לבית החולים ונושא חמץ בפסח יהפוך מייד להפוך עבריין לפי החוק

משה גפני: איזה עבריין?     

שרון ניר: זאת הצעת חוק שתיצור בפועל – –      

יפעת שאשא ביטון: חברים

שרון ניר:  – – את ההפך הגמור

שרון ניר:       מעבר לכך, חבר הכנסת גפני, שמדובר בכפייה דתית, יש פה חוק שירחיק במודע אזרחים מהיהדות, מכיוון שזה בדיוק ההפך מיהדות מקרבת ומאחדת, אדוני

שרון ניר:  מה שאתה קובע, כדרכך בקודש, זה ליצור קיטוב בין חלקי העם

שרון ניר:  זה מה שתעשה עם הצעת החוק הזו, וחלילה תשניא את היהדות, שלי היא מאוד יקרה לכולנו

שרון ניר:  יתרה מזו, החוק יהפוך אזרחים מן השורה לפורעי חוק ולקרימינלים

משה סעדה: ממש לא

שרון ניר: זה מה שאתם רוצים? זה מה שאתם רוצים?     

משה סעדה: לא

שרון ניר: אז אל תעבירו אותה

שרון ניר:  תחשבו מסלול מחדש

שרון ניר:  תחשבו מסלול מחדש

שרון ניר:  זה מה שקובעת הצעת החוק

שרון ניר:  אני עברתי עליה

משה סעדה: בתי החולים ניסו להגיע לפשרה

שרון ניר: תתארו לכם מצב שסבתא שמגיעה לבקר את הנכד צריכה עכשיו לעבור בדיקת חפצים ייחודית לעניין החמץ

שרון ניר:  תחשבו על בעל שאשתו בחדר לידה – –     

לימור סון הר-מלך: – – –     

שרון ניר: – – לימור, והוא מעוכב בכניסה בגלל שבטעות השתרבב לו חמץ

קריאות: – – –      

שרון ניר: אני פונה לנציגי החרדים ושואלת: האם מישהו חס וחלילה כפה עליכם חילוניות? האם נראה לכם סביר שמישהו יפתח, חס וחלילה, חנויות בבני ברק או במאה שערים בשבת?     

יפעת שאשא ביטון: נא לסכם

שרון ניר: עקרון חיה ותן לחיות הוא עיקרון בסיסי שבו המפלגה שלי, מפלגת ישראל ביתנו, דוגלת

שרון ניר:  מדינת ישראל ובתי החולים הסתדרו מצוין עד היום הזה ללא החוק שלך, חבר הכנסת גפני

משה גפני: – – –     

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

שרון ניר: זהו חוק מיותר, ועדיין לא מאוחר למשוך אותו

משה גפני: – – –     

שרון ניר: תמשוך אותו

שרון ניר:  תמשוך אותו

שרון ניר:  זה חוק שמפלג את העם

שרון ניר:  תמשוך אותו

שרון ניר:  רק זה חסר לנו

מאי גולן: גם המפלגה שלך מפלגת את העם

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

קריאות: – – –     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת סימון דוידסון

יפעת שאשא ביטון:  חברים, יותר מדי התרעמות פה

יפעת שאשא ביטון:  אגב, אחר כך תוכלו לעלות ולהשיב

יפעת שאשא ביטון:  אם אין חיפוש ואם זה שומר על הסטטוס קוו ואין שינוי ממה שהיה, אז למה החוק? אבל אני אשאיר לכם להסביר את זה בסוף

יבגני סובה: אתם אומרים שלא כתוב, אבל כתוב בחוק, תקראו את החוק

יבגני סובה:  מה זה הדבר הזה?     

לימור סון הר-מלך: לא נכון – – –     

קריאות: – – –     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת סימון דוידסון

קריאות: – – –     

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת אורנה ברביבאי

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת אורנה ברביבאי

יפעת שאשא ביטון:  חברים, יותר מדי רעש כאן

יבגני סובה: תקראו את מה שיש בחוק

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יבגני סובה

יפעת שאשא ביטון:  תודה

יבגני סובה: לא, מה, אבל הם אומרים שחור על גבי לבן – – – שיפרסמו נהלים של הכנסה, נו, מה – – – מנהל בית החולים יקבע מי – – –     

יפעת שאשא ביטון: תודה

יפעת שאשא ביטון:  אני מבינה אותך, אבל – חברת הכנסת אורנה ברביבאי, בבקשה

יבגני סובה: הם כבר סיכמו נהלים של הכנסה, נו, מה – – –     

קריאה: יש שר?     

יפעת שאשא ביטון: יש פה שרה

קריאה: איפה היא?      

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, פה, מאי גולן

קריאות: – – –     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יבגני סובה, אני מאוד מבקשת

יבגני סובה: לא, אבל תראי, גברתי, יש כללים של הבנת הנקרא שכולנו מבינים אותם

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא בשיעור עכשיו

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה, שלוש דקות לרשותך

יפעת שאשא ביטון:  שנייה

קריאות: – – –     

אורנה ברביבאי: אבל אני לא מצליחה לדבר

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת גפני, אנחנו רוצים לאפשר לחברת הכנסת ברביבאי לדבר

יפעת שאשא ביטון:  תוכלו אחר כך לעלות ולהתייחס

יפעת שאשא ביטון:  שלוש דקות לרשותך, בבקשה

אורנה ברביבאי: תודה, כבוד היושבת-ראש

אורנה ברביבאי:  חברים, אני החלטתי לעלות לדבר הערב אחרי שקראתי את הציוץ הנבזי של שרת התעמולה, שהחליטה לצאת נגד הטייסים שמשרתים בצה"ל

אורנה ברביבאי:  אני חייבת להקריא אותו, כי הוא כל כך מרושע, כל כך נבזי, כדי שאני אוכל גם להגיב על מה שהיא כתבה

שרון ניר: שיא השיאים

מיקי לוי: וואי, לקחת לי את הנאום

אורנה ברביבאי: היא כותבת, גברת שרת התעמולה מטעם עצמה

יפעת שאשא ביטון: סליחה רגע

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת נאור שירי, חברים, אתם רוצים לדבר? בחוץ

אורנה ברביבאי: חבר'ה, חבר'ה, מה? תיתנו לי לדבר

יפעת שאשא ביטון: אוקיי? תכבדו

אורנה ברביבאי: שרה התעמולה הנבזית הזאת כותבת באופן הבא: "טייסים על תנאי הם לא פטריוטים

אורנה ברביבאי:  לא מלח הארץ

אורנה ברביבאי:  לא ציונים

אורנה ברביבאי:  לא מטובי בחורינו

אורנה ברביבאי:  לא אנשים נפלאים

אורנה ברביבאי:  לא עמישראל

אורנה ברביבאי:  טייסים שמתנים את ביטחון האזרחים בתוצאות הבחירות הם נפולת – – –"     

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת ברביבאי, תעצרי, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  אני אוסיף לך זמן

יפעת שאשא ביטון:  אי-אפשר לנהל כך דיון, באמת, וחבל גם שאתם לא שומעים את הדברים החשובים

אורנה ברביבאי: אני אקריא מהתחלה

אורנה ברביבאי:  נתחיל מהתחלה

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, אני מוסיפה לך זמן

אורנה ברביבאי: תודה רבה

אורנה ברביבאי:  גברת שרת התעמולה, כן, שרה מטעם עצמה, שהעזה לכתוב בכזאת נבזות את הטקסט המרושע הזה: "טייסים על תנאי הם לא פטריוטים

אורנה ברביבאי:  לא מלח הארץ

אורנה ברביבאי:  לא ציונים, לא מטובי בחורינו

אורנה ברביבאי:  לא אנשים נפלאים, לא עמישראל

אורנה ברביבאי:  טייסים שמתנים את ביטחון האזרחים בתוצאות הבחירות הם נפולת של נמושות

אורנה ברביבאי:  לא מעניין אותי מה הם עשו למען המדינה, גם סייעות לגננות עושות לא מעט למען המדינה

אורנה ברביבאי:  בזה להם אחד אחד"

אורנה ברביבאי:       ואני שואלת את החוצפנית הזאת, שמשרתת בממשלה, שנמצאת בממשלה, שמחציתם כמעט לא ביצעו שירות צבאי: איך את מעיזה לכתוב את הדברים הנוראיים האלה? הרי אין מושג, לי אין מושג מה הדעות הפוליטיות של אף משרת בצבא

אורנה ברביבאי:  הייתי עשרות שנים בצבא

אורנה ברביבאי:  מעולם לא ידעתי איזה פתק שם מישהו בקלפי; זה לא היה חלק מהמיון שלו, מהזהות שלו, משום דבר אחר

אורנה ברביבאי:  את מי שירתו הטייסים האלה, החיילים האלה, המשרתים האלה, בכל ממשלות הימין? זה פעם עניין אותם? לקרוא להם נפולת של נמושות? על מה, על הכאב הגדול שהם מבטאים?      אני כמובן קוראת נגד סרבנות מכל סוג שהוא

אורנה ברביבאי:  אנחנו מאותגרים מאוד בכל היבט ביטחוני, ואנחנו חייבים כולנו לשרת, כל אחד בתורו

אורנה ברביבאי:  אבל אפשר שלא להבין את הכאב הזה שהם מייצגים? ומי, שרת התעמולה מטעם עצמה? לא ברור לנו שאם הם אומרים את הדברים האלה, מישהו צריך לעצור רגע את הטירוף שאחז בו ולשאול לאן הוא מדרדר את המדינה הזאת? לאן הוא מדרדר את ביטחון המדינה? לאן הוא מדרדר את האנשים שהמחויבות המלאה והמוחלטת שלהם לסכן את החיים כדי של אחד מאיתנו יוכל לחיות פה? לאן המדינה הזאת רוצה ללכת? לאן הממשלה מובילה את כולנו?      אני אומרת לכם, על הדברים האלה לא יעברו לסדר-היום

אורנה ברביבאי:  העובדה ששרת תעמולה בממשלת ישראל מוכנה לגנות ככה לובשי מדים – אגב, שרובם, לדעתי, מתנדבים, ואף אחד לא יכול להכריח אותם לעשות שירות מילואים

אורנה ברביבאי:  כשראש הממשלה פה מדבר על איראן ועל האיומים ועל הזרוע הארוכה של צה"ל, מי יעשה את זה? מי אתם חושבים שישרת את המדינה? מי יהיה מוכן לעשות משהו מעבר, כשהחוזה בין אזרח למדינה במדינה דמוקרטית מופר בצורה כל כך בוטה?      

מטי צרפתי הרכבי: תלמידי ישיבות

אורנה ברביבאי: כשחיילים הולכים לבצע משימות וידעו שלא יהיה מי שיגן עליהם, כי אין מערכת משפט

אורנה ברביבאי:  כשמישהו יצטרך לייצג אותם, לא תהיה מערכת משפט עצמאית שתהיה מקובלת בעולם כמערכת משפט לגיטימית

אורנה ברביבאי:       תחזרי בך, גברת שרת תעמולה, מהדברים הנוראיים שאמרת

אורנה ברביבאי:  גם אני מכבדת את הסייעות בגן, תאמיני לי, ואם הממשלה שלכם תהיה מספיק רצינית, היא גם תקדם אותן כמו שצריך

אורנה ברביבאי:  זעקנו רבות למענן

אורנה ברביבאי:  אבל להשפיל את המשרתים בצבא, לקרוא להם בצורה כל כך בוטה ומגעילה, כי נגמרו לך המילים להסביר את הכישלון הצורב של ממשלה – שנמצאת פה כולה חודשיים ומפרקת מערכת-מערכת, את המשטרה, את הצבא, את גופי הביטחון בכלל, בצורה כל כך דוחה – באמת ובתמים, קחי את המילים האלה בחזרה ותתנצלי מעומק ליבך

אורנה ברביבאי:  אחרת באמת כולנו נשאל את עצמנו מה אנחנו עושים פה, ואיך אנחנו יכולים להצדיק את הקיום שלנו, כשאנחנו לא מעריכים את כוחות הביטחון

אורנה ברביבאי:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת אורנה ברביבאי

יפעת שאשא ביטון:       כן, ככה זה כשאולי את לא נמצאת במקום שאת מבינה את המשמעות של הטייסים ששומרים לך על הבית

יפעת שאשא ביטון:  כנראה שכשאת עסוקה בלשרת את העריץ, אז את מאבדת את הצפון

יפעת שאשא ביטון:  ויכול להיות באמת שהיינו מאבדים את הצפון אם לא הטייסים ולא הלוחמים שהיו שומרים עלינו יום-יום, לילה-לילה

יפעת שאשא ביטון:       חבר הכנסת רון כץ

סימון דוידסון: רגע, אין שרה

סימון דוידסון:  אין שרה

יפעת שאשא ביטון: היא שם, היא יושבת שם, חברים

רון כץ: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש

רון כץ:  כנסת נכבדה, התכוונתי לדבר על מה שמעסיק את מדינת ישראל בתקופה האחרונה, הרפורמה הזו, שאתם קוראים לה ההפיכה המשפטית, הנוראית הזו

רון כץ:  אבל אי-אפשר שלא לעצור רגע ולראות מה קורה פה ומה קורה במדינה, וגם את זה אתם לא רואים

רון כץ:  אי-אפשר להחליף פה משפט בלי שאנשים יריבו גם פה; אי-אפשר לעבור פה שתי שניות בלי שאנשים יתווכחו

רון כץ:  אבל זה לא מעניין אתכם

רון כץ:  טייסים אומרים לכם: אנחנו לא מוכנים להטיס את ראש הממשלה ורעייתו למסע בזבוזים

רון כץ:  מה אתם עושים? נפתח את זה לחברות זרות

רון כץ:  מה לעשות, אי-אפשר לפתוח את זה לחברות זרות

אופיר כץ: לא חברות זרות

רון כץ: אתה יודע למה אי-אפשר לפתוח את זה לחברות זרות?      

אופיר כץ: חברות ישראליות

רון כץ: אתה יודע למה אי-אפשר לפתוח את זה לחברות זרות? אתה יודע למה אי-אפשר לפתוח את זה לחברות זרות? גם לחברות ישראליות שהן לא אל על אי-אפשר לפתוח את זה

רון כץ:  אתה יודע למה, אופיר? אני אגיד לך למה – כי לחברות האלה אין בואינג 777

אופיר כץ: לא, זה לא בגלל זה

רון כץ: אתה יודע למה מתעקשים עליו? אני אגיד לכם למה מתעקשים עליו

רון כץ:  אתה יודע, היום בדקתי

רון כץ:  אמרתי: אולי זה איזה צורך צבאי, לא יודע כבר מה זה

רון כץ:  אבל יש לנו פה רמטכ"לים, אלופים, ושאלתי אם יש איזה הגנה מיוחדת

רון כץ:  הרמטכ"ל לשעבר, יש איזה הגנה מיוחדת בין שני המטוסים? לא

רון כץ:  אין הגנה מיוחדת

רון כץ:  מפיו של רב-אלוף לשעבר אני לוקח את זה כעובדה מוגמרת

רון כץ:  אז הלכתי ובדקתי עוד

רון כץ:  אתה יודע מה בדקתי, אופיר? אתה לא תאמין

רון כץ:  אתה יודע מה ההבדל בין המטוסים?     

נאור שירי: זווית הכיסא

רון כץ: אוה

רון כץ:  ההבדל בין המטוסים זה שבבואינג 777 אפשר להביא את הזווית של הכיסא למצב של מיטה, ובמטוס השני צריך, חלילה, לישון בעמידה

רון כץ:  אתה לא מאמין

רון כץ:  אתה לא מאמין

רון כץ:  אתה לא מאמין

אופיר כץ: – – –     

רון כץ: אני אמרתי לעצמי: אני הולך לקחת את כל החברים פה, כי אני רוצה שהם יבינו – –     

אופיר כץ: תשאל את – – – אם ראש הממשלה יכול – – –     

רון כץ: – – למה מדינת ישראל צריכה לשלם – שימו לב למספר – פי שלושה, פי שלושה מעלות שכירת מטוס רגיל

רון כץ:  פי שלושה, בשביל שחלילה לא נקום עם כאבי גב

רון כץ:  חס ושלום שבמדינת ישראל לא ניקח את השליט במטוס – הופך להיות מיטה

רון כץ:  איך אנחנו נעבור ככה נסיעה מדינית? איך נעבור ככה?      אני רוצה לומר לכם משהו, מאות אלפי השקלים האלה היו יכולים לממן – הרב גפני, נגיד עכשיו בפסח – משפחות נזקקות

רון כץ:  לא עדיף להעביר להם את הכסף? תנו להם את הכסף, אני בעד

רון כץ:  קחו את הכסף של ההבדל בין המטוסים ותחלקו למשפחות נזקקות

רון כץ:  קחו את הכסף הזה, תנו לבתי חולים

רון כץ:  קחו את הכסף הזה, תנו למערכת החינוך

רון כץ:  קחו את הכסף של מדינת ישראל, של משלמי המיסים, של כל האנשים הטובים שיושבים פה, ותעשו איתו משהו אחר שהוא לא לממן את הזוג המלכותי הזה

רון כץ:  חלאס, נמאס לנו מזה

אופיר כץ: – – – הממשלה הקודמת – – –      

רון כץ: חלאס

רון כץ:  מספיק

רון כץ:  מספיק

רון כץ:  קחו את הכסף ותנו אותו לדברים טובים

אופיר כץ: – – –      

רון כץ: תעבירו פה חוק אחד בבית הזה לטובת תושבי מדינת ישראל

רון כץ:  לא נמאס לכם לשרת את העריץ?      

אופיר כץ: – – –     

רון כץ: לא נמאס לכם? תעבדו על יריב לוין כבר, הוא הבא בתור

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת רון כץ

אופיר כץ: – – – בשנה וחצי האחרונות – – –      

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח

קריאות: – – –      

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת שקט באולם, חברים

יפעת שאשא ביטון:       חברת הכנסת קארין אלהרר – אינה נוכחת; חבר הכנסת יאסר חוג'יראת – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת יסמין פרידמן, שלוש דקות לרשותך, בבקשה

יסמין פרידמן: תודה, גברתי היושבת-ראש

יסמין פרידמן:  חבריי חברי הכנסת, בתקופה האחרונה אנחנו שומעים המון את המילה אנרכיסטים

יסמין פרידמן:  ראש הממשלה, שרים, חברי כנסת, משתמשים בה על בסיס שעתי כדי לתאר את המפגינים נגד ההפיכה המשפטית

יסמין פרידמן:  אני אשמח לנצל את הכמה דקות שלי על הדוכן כדי לספר לכם מי הם אותם אנרכיסטים מסוכנים

יסמין פרידמן:  בואו תשמעו קצת דוגמאות

אופיר כץ: – – – אלה שזרקו על השוטרים – – –      

יסמין פרידמן: תקשיב

יסמין פרידמן:  אופיר, תקשיב, אני לא מתפרצת עליך

אופיר כץ: – – –      

יסמין פרידמן: תקשיב

יסמין פרידמן:  ראשונה, קוראים לה יעל זילברמן

יסמין פרידמן:  היא תושבת באר שבע, מורה ומנהלת בית ספר לשעבר, אשת חינוך בכל רמ"ח אבריה, מתנדבת מבוקר עד לילה למען אחרים; שולמית ביטון, תושבת באר שבע גם היא, סייעת בגן ילדים, אימא לילד גאה וגם סבתא שגאה בנכדיה; יוגב דרשן, תושב פתח תקווה, מנהל מרכזים קהילתיים בשכונות מצוקה; דודו סלמה, תושב נתניה, איש הייטק, פעיל חברתי למען משפחות מעוטות יכולת

יסמין פרידמן:       עוד אחת שאולי תרצו להכיר, קוראים לה שוש הרר

יסמין פרידמן:  היא תושבת נתניה, היא אשת נדל"ן, היא אימא וסבתא, מתנדבת כל פעם שיש לה מעט זמן פנוי, ואין לה הרבה; נאור בן הרוש הוא אשדודי בן 17, תלמיד בחינוך המיוחד, מוביל את קהילת הנוער בתנועת "תושווים", פעיל בתנועת הנוער כנפיים של קרמבו – מה שנקרא מסוכן מאוד, האנרכיסט הספציפי הזה; נורית טופז, תושבת אשדוד, אימא לנערה על הרצף האוטיסטי, מנהלת תחום חינוך בעמותת צער בעלי חיים רמת גן, מייסדת תנועת "תושווים"; יוסי צרפתי הוא פעיל חברתי משלומי, צעיר שסיפר לי כמה הוא חרד לעתידו במדינה

יסמין פרידמן:      אלה הדוגמאות, אלה האנשים, ולא, הם לא נבחרו בפינצטה

יסמין פרידמן:  כמו יעל ויוסי ויוגב ושולמית יש מאות אלפים, אנשים אוהבי הארץ, ציונים

יסמין פרידמן:  ישנם חילונים, ישנם שומרי מסורת – המון בבאר שבע – ישנם דתיים, נשים וגברים, צעירים ומבוגרים, אשכנזים ומזרחים, ימנים ושמאלנים

יסמין פרידמן:  כולם יחד פשוט מודאגים מגורל המדינה ומעתיד הילדים שלהם

יסמין פרידמן:       אתם פשוט לא מסוגלים להכיל את זה, לקבל את המציאות כמו שהיא

יסמין פרידמן:  אז הכי קל לקרוא להם אנרכיסטים, והכי קל לקרוא להם פורעי חוק

יסמין פרידמן:  אבל המציאות מפחידה אתכם, והמציאות היא שהמפגינים האלה הם מלח הארץ

יסמין פרידמן:  ומול מלח הארץ פשוט אין לכם איך להתמודד

יסמין פרידמן:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת דני דנון – אינו נוכח; חבר הכנסת דוידסון – אינו נוכח; חבר הכנסת יוסף עטאונה – אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק קרויזר – אינו נוכח

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  שלוש דקות לרשותך, בבקשה

יבגני סובה: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש

יבגני סובה:  חבריי חברי הכנסת, הרב גפני, חבר הכנסת גפני, אמרת שהחוק הזה – ולא רק אתה, גם חברים שלך אמרו – שהחוק הזה דקלרטיבי; שנאלצתם לעשות את החוק הזה – – –     

משה גפני: לא אמרתי שהוא דקלרטיבי

יבגני סובה: אז בוסו אמר את זה

משה גפני: – – –      

יבגני סובה: אז אוריאל אמר את זה – דקלרטיבי, אל תתרגשו, החוק הזה בא כתוצאה מבג"ץ

יבגני סובה:       אני חייב להגיד לך שאני באמת חשבתי שקודם תעבירו את השינוי הגדול של ביטול עילת הסבירות, כדי שאחר כך תוכלו להעביר את החוק הזה, כי החוק הזה פשוט לא סביר

יבגני סובה:  אני קורא את החוק הזה, באמת, את מה שנתת לי, ואני לא מבין איזה כאב ראש אתם מוסיפים למנהל בית החולים

יבגני סובה:  גם ככה יש לו בעיות על הראש, גם ככה יש לו דברים – – –      

משה גפני: זה מה שהיה עד היום

יבגני סובה: לא, זה החוק שאתם עושים

משה גפני: אבל זה מה שהיה

משה גפני:  בג"ץ פסל את זה

יבגני סובה: אז אני אומר לך, אתה רק מוסיף כאב ראש, כי מנהל בית החולים עכשיו – – –     

משה גפני: אנחנו חוזרים לסטטוס קוו

יבגני סובה: אני קורא את לשון החוק, אני לא יודע מה היה

יבגני סובה:  אני קורא את לשון החוק – – –     

משה גפני: זה הסטטוס קוו

יבגני סובה: אני קורא את לשון החוק, ואני מסתכל על מנהל בית החולים, שצריך עכשיו א

יבגני סובה:  להסתכל על המצב אצלו בבית החולים; ב

יבגני סובה:  לחשוש משר הבריאות

יבגני סובה:  אולי שר הבריאות יקצץ לו עכשיו בתקציבים?     

משה גפני: – – –     

יבגני סובה: מה זאת אומרת למה? אנחנו יודעים שככה זה עובד

יבגני סובה:  אולי עכשיו הוא יחשוש פעמיים אם הוא צריך לשים מישהו טוב – הרי זו לשון החוק, נכון? סעיף ג' מסמיך את הבן אדם – שנייה, אני אקריא לך את הדבר הזה

משה גפני: וכששר הבריאות היה ניצן הורוביץ?     

יבגני סובה: הוא מסמיך בן אדם שיקבע את הנהלים שיבדקו

יבגני סובה:       עכשיו אני שואל אותך, באמת, אתה בן אדם רציני

יבגני סובה:  הרב גפני, אתה 30 שנה בכנסת, העברת פה תקציבי מדינה

יבגני סובה:  אתה יודע מה הייתי מוסיף לחוק הזה?     

משה גפני: מה?     

יבגני סובה: הייתי מוסיף תקציבים למכשירי MRI בכניסה לבית החולים

יבגני סובה:  אם מישהו אכל חמץ, איך תבדוק בתוך הקיבה חמץ? בן אדם אכל חמץ לפני שהוא נכנס, אז לפחות שלא יחכה בתור שלושה חודשים ל-MRI, יבדקו לו בכניסה לבית החולים

יבגני סובה:  איך אני? למה לא הוספתם את זה? שיעשו לו אולטרסאונד של הקיבה ויגידו: רגע רגע, רגע אתה מחכה שישה חודשים לאולטרסאונד – –     

משה גפני: – – –      

יבגני סובה: – – מערכת הבריאות לא דואגת לזה, בוא נבדוק לך בשבוע של פסח

יבגני סובה:  תבוא לכניסה לבית החולים, תקבל בדיקת MRI, תקבל בדיקת אולטרסאונד, ונגלה אם יש בתוך הקיבה שלך חמץ, ועל הדרך אולי גם נעשה לך בדיקה שגרתית

יבגני סובה:  למה לא הוספתם את זה לחוק הזה? זה היה מושלם אם הייתם מוסיפים את הדבר הזה

משה גפני: – – – הוא היה בסעודה של אחשוורוש, לא ידענו

יבגני סובה: אה, אוקיי

יבגני סובה:       עכשיו אני אגיד לך בשיא הרצינות, באמת, כאדם חילוני שמכבד מסורת

יבגני סובה:  אני לא אוכל חמץ בפסח, אתה יודע? אני מקפיד

משה גפני: – – –      

יבגני סובה: רגע, שנייה, אני רוצה להגיד לך מה חברים שלי סיפרו לי, מה החברים שלי, מה הם אומרים

יבגני סובה:  הם אומרים שזה רק גורם להם להתרחק מהדת

משה גפני: בסדר

יבגני סובה: אתה אומר בסדר

יבגני סובה:  אני אומר לך שבסופו של דבר יש את המרקם העדין של החברה – – –     

משה גפני: אנחנו חוזרים לסטטוס קוו

יבגני סובה: אז זהו, שלא

יבגני סובה:  אנשים לא מבינים שזה חזרה לסטטוס קוו

משה גפני: זה כתוב בחוק

יבגני סובה: אנשים מסתכלים על החוק הזה ואומרים: בוא'נה, רק חזרו לשלטון וכבר חושבים עליי

יבגני סובה:  זה מה שאומרים אנשים שאינם בסביבתך

יבגני סובה:  בסביבתך מוחאים לך כפיים ואומרים: יופי, תמשיך, הרב גפני, תמשיך

יבגני סובה:  אני אומר לך, אנשים שאתה לא רואה אותם יום-יום – –     

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יבגני סובה: אני כבר מסיים

יבגני סובה:  – – אנשים שרוצים להתייחס בכבוד לדת

יבגני סובה:  ואני אומר לך – כמו שאמרתי מעל הדוכן הזה לפני שנתיים על חוק המרכולים, שלא קירב בן אדם אחד לדת ולא הפך בן אחד לצדיק – החוק הזה רק ירחיק אנשים מהדת, וצר לי, באמת צר לי, זה לא צריך להיות

יבגני סובה:       על MRI תחשוב, זה רעיון טוב, נכון?     

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת יבגני סובה

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת; חבר הכנסת נאור שירי – אינו נוכח

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין

יפעת שאשא ביטון:       אגב, מה עושים חרדים בחו"ל? הרי הם מטיילים הרבה

יפעת שאשא ביטון:  פסח וזה, רואים חמץ פה, רואים שם

יפעת שאשא ביטון:  אוכלים כשר, אבל מה עושים בחו"ל?     

משה גפני: הכול היה בסדר, עד הבג"ץ

משה גפני:  מה קרה?     

יפעת שאשא ביטון: הפכתם את בג"ץ – מצאתם לכם את האשם התורן בכול

משה גפני: – – – לא שומעים את זה

משה גפני:  למה בג"ץ התערב?     

יפעת שאשא ביטון: שלוש דקות לרשותך

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, האמת, מי שמסתכל על הכותרת של החוק וקורא את זכויות החולה, הדבר הראשון שעולה לבן אדם נורמלי לראש הוא שהוא יקבל את השירות הכי טוב – יגיע למיון ויקבלו אותו כמו שצריך, שהוא לא יהיה זרוק שם שש שעות, לא יזרקו אותו בחוץ כי המיון מפוצץ, והוא לא יחכה בתור כדי לעשות MRI או איזו בדיקה אחרת, שישה או שבעה חודשים

אימאן ח'טיב יאסין:  ילד קטן שצריך ללכת ליחידה להתפתחות הילד לא יחכה שבעה חודשים עד לאבחון, ואחר כך עוד שישה חודשים כדי לקבל פגישה ראשונה

אימאן ח'טיב יאסין:  אלו זכויות החולה, זה ההיגיון הנורמלי לזכויות החולה

אימאן ח'טיב יאסין:       להגיד את האמת? אני כזאת שלא יכולה להאמין עד איזו רמה אנחנו עוד יכולים לרדת

אימאן ח'טיב יאסין:  על מה אנחנו מתווכחים פה? אילו חוקים אנחנו מביאים לאזרחים, להגיד להם מה לאכול ומה לא לאכול?      גפני – כבוד הרב, סליחה

אימאן ח'טיב יאסין:  (אומרת בערבית: אני מעראבה, ועכשיו עונת העכוב

אימאן ח'טיב יאסין:  אם אני איכנס לבית החולים, איך אני אוכל עכוב במצה?)     

משה גפני: מה היא אומרת?     

אימאן ח'טיב יאסין: אני אומרת לך שאני מהיישוב עראבה, שהוא מפורסם מאוד בעַכּוּבּ

אימאן ח'טיב יאסין:  איך אני אוכל עכוב עם מצה?      

משה גפני: החוק לא חל על ערבים

אימאן ח'טיב יאסין: זה טעים רק עם חובז טאבון, מה לעשות

משה גפני: החוק לא חל על ערבים

אימאן ח'טיב יאסין: תודה

אימאן ח'טיב יאסין:  תודה, כבוד הרב

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אני אומר לך, הדיון הזה מתאים לערב פורים

יפעת שאשא ביטון: אתה רואה, אנחנו מתאימים את עצמנו

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת נעמה לזימי; חבר הכנסת משה טור פז; חבר הכנסת אריאל קלנר; חבר הכנסת גדי איזנקוט; חבר הכנסת מיקי לוי; חבר הכנסת ביטון

יבגני סובה: הינה, אוריאל אמר שזה בגלל – – –     

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת פנינה תמנו שטה; חבר הכנסת חילי טרופר; חבר הכנסת גדעון סער; חבר הכנסת מיקי לוי; חבר הכנסת אוריאל בוסו

אוריאל בוסו: לא

אוריאל בוסו:  מאי גולן השרה – – – אני אסכם

יפעת שאשא ביטון: אתה מופיע כאן

יפעת שאשא ביטון:  אז אוקיי

יפעת שאשא ביטון:  השרה מאי גולן, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  היא מסכמת?     

אוריאל בוסו: לא

אוריאל בוסו:  אני מסכם כמציע – – –     

יפעת שאשא ביטון: אז יש לה הגבלת זמן

מאי גולן: לא, אין לי, כי אין שר מסכם

קריאה: אין לה – – –     

יפעת שאשא ביטון: והוא מוגבל? מישהו מהם גם?      

אורנה ברביבאי: אז מי מסכם? בוסו, אתה?     

אוריאל בוסו: אני מסכם בסוף בלי הגבלה

יפעת שאשא ביטון: בבקשה

קריאה: לא, היא תדבר 40 דקות

מאי גולן: מי 40 דקות? אל תדליקו אותי

התקשורת שלמה קרעי: מאי, תגידי להם: שואלים ודורשים בהלכות הפסח קודם הפסח 30 יום

התקשורת שלמה קרעי:  זה – – –     

מאי גולן: 30 יום

מאי גולן:  שמעתם? אופיר, הם ביקשו שאני אדבר 40 דקות

מאי גולן:  את זה הם ביקשו

אופיר כץ: לא

אופיר כץ:  מירב 14 דקות

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – – –     

קריאה: גברתי היושבת-ראש

מאי גולן: אף אחד מכם לא כיבד אותי כשאני הייתי כאן – – –     

קריאה: – – –     

מאי גולן: לא, בסדר

מאי גולן:  אז אני יודעת

מאי גולן:  גברתי היושבת-ראש

יפעת שאשא ביטון: – – – גבר-גבר

מאי גולן: גברתי היושבת-ראש – מתנצלת

אימאן ח'טיב יאסין: את בכנסת נכבדה, כבוד השרה

מאי גולן: מה?      

אימאן ח'טיב יאסין: את בכנסת נכבדה

מאי גולן: אמרתי

מאי גולן:  כנסת נכבדה מאוד אפילו

התקשורת שלמה קרעי: – – –     

מאי גולן: אופיר, שהם לא יורידו לי זמן, אני עוד לא התחלתי

אופיר כץ: אין לך

מאי גולן: בסדר, אבל אתה יודע

מאי גולן:  אני מסתכלת עליך, אתה הזמן שלי

אופיר כץ: טוב

אופיר כץ:  אני מסתכל על מירב

מאי גולן: חברים, בשנת 1989 הניח שר המשפטים דאז דן מרידור על שולחן הכנסת הצעת חוק-יסוד ממשלתית העונה לשם זכויות היסוד של האדם, שבה בין היתר ביקש להגדיר הליך מפורש של ביקורת שיפוטית, בהרכב של שבעה שופטים בבית המשפט העליון

מאי גולן:  ההצעה של מרידור, חברים, הייתה מפורשת

מאי גולן:  הוא הציג אותה בכנסת העשרים באופן מפורט

מאי גולן:  מרידור הסביר, מעל הפודיום הזה ממש, כי הצעת חוק-יסוד: זכויות היסוד של האדם, יחד עם חוק-יסוד: החקיקה, כמעט משלימה את החוקה הדרושה לישראל

מאי גולן:  עוד הוא הוסיף: אני חושב שהנושא הזה ראוי לדיון ציבורי מקיף מאוד

מאי גולן:  אם זה יתקבל, הוסיף מרידור ואמר, תהיה זו בהחלט מהפכה במשטר הקונסטיטוציוני של ישראל, לא רק בתחום של זכויות האדם, אלא גם באיזון בין הרשויות השונות

מאי גולן:  וראו זה פלא, מרידור נכשל בהעברת החוק

מאי גולן:       שלוש שנים לאחר מכן, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט אוריאל לין הבין יחד עם מרידור ואמנון רובינשטיין ששקיפות ודיון ציבורי זה לחלשים, אלא אם כן – כמובן אלא אם כן – ניתן להגבילו מקרליבך עד צהלה ומאבן גבירול בואכה הימה

מאי גולן:  אז מה עושים? אתם כבר יכולים להבין ולנחש מנאומיי הקודמים

מאי גולן:  מה יודע השמאל לעשות הכי טוב בעולם? מה הוא יודע, הרב גפני? לעשות נוכלות

מאי גולן:  נוכלות במיטבה

מאי גולן:      בתחילת 1991, הרב גפני, כותב אוריאל לין בספרו – המפורסם, אגב – "לידתה של מהפכה": "הגעתי עם רובינשטיין להסכם החשאי שהוא יזם: הוא יפצל את הצעת החוק של מרידור לארבע הצעות חוק קצרות נפרדות, ויגישן כהצעות חוק פרטיות מטעמו"

מאי גולן:  למה מטעמו, האופוזיציונר? כי אחד הקשיים שעמדו בפניהם היה ההסכם הקואליציוני, שדרש שחקיקה תיעשה בתיאום קואליציוני

מאי גולן:  אבל אנשי המהפכה הגדולה ייתנו לאבן קטנה בנעל לעצור אותם? ברור שלא

מאי גולן:  "איתרתי – או אלתרתי – פרצה בחומה", כך אמר

מאי גולן:  רובינשטיין, כחבר אופוזיציה הוא אומר, לא היה כבול להסכם קואליציוני

מאי גולן:  הוא אומר על רובינשטיין

מאי גולן:  כך הסביר לין הנכלולי

מאי גולן:  אני אחזור על זה: "איתרתי – או אלתרתי – פרצה בחומה"

מאי גולן:  רובינשטיין כחבר אופוזיציה לא היה כבול להסכם האופוזיציוני

מאי גולן:  תראה את הנכלוליות שלהם

מאי גולן:  זה לין כותב בספרו

מאי גולן:      מקריאת הפרוטוקולים, ברוב הדיונים היו חסרים רוב החברים, ואלה שכבר היו, היו מהאופוזיציה

מאי גולן:  למשל בדיון הראשון, שלין – אותו לין הנכלולי – מגדיר כדיון המכונן, השתתפו אגב רק ארבעה חברי כנסת: לין, רובינשטיין, וירשובסקי ויצחק לוי

מאי גולן:  הדיון לפני הקריאה הראשונה, ב-28 באוקטובר, לדברי לין היה קצרצר

מאי גולן:  כאן בכנסת משיב אדון לין, בתשובה לשאלה של חבר הכנסת מיכאל איתן: אנחנו לא מעבירים את המשקל לבית המשפט

מאי גולן:  אנחנו לא מעבירים את המשקל לבית המשפט העליון, אנחנו לא עושים כפי שהוצע בחוק-יסוד: החקיקה או בחוק-יסוד: זכויות האדם, שהוגשו בזמנו על ידי מרידור

מאי גולן:  אין מוקם בית המשפט לחוקה שמקבל כוח מיוחד לבטל חוקים – זה על פי הדברים שהוא אמר

מאי גולן:  האדון לין, אגב, כמובן שיקר

מאי גולן:  שיקר

מיקי לוי: דיברת איתו?     

מאי גולן: שיקר

מאי גולן:  אני אגיד לך, אני גם אתן לך ראיות

מיקי לוי: אני דיברתי איתו

מאי גולן: אני אתן לך גם ראיות

מאי גולן:  אני תכף אגיד לך למה אני לא צריכה לדבר איתו

מאי גולן:  תכף אני אגיד לך

מאי גולן:  הוא יודע שהשאלה העומדת על הפרק היא הביקורת השיפוטית

מאי גולן:      ומה מצהיר בדיונים בכנסת שותפו לנוכלות דן מרידור? ההצעה איננה מהפכנית

מאי גולן:  ההצעה אינה מהפכנית גם במובן זה שהיא משמרת את הסטטוס קוו, חבר הכנסת מיקי לוי, לגבי כל הדין הקיים

מאי גולן:  זה הוא אומר, לא אני

מאי גולן:      ובאשר להצבעה, מכיוון שהונו את חברי הכנסת והחקיקה עברה מתחת לאפם, הצביעו מטעם הקואליציה 12 ח"כים ומטעם האופוזיציה 20 ח"כים, ובסך הכול 32

מאי גולן:  האדון לין אמר בפירוש: "סיכויינו לגייס 61 אצבעות וסיכוייה של הצעת החוק להיעשות לחוק – היו זעומים"

מאי גולן:  זה לין אמר

מיקי לוי: רק אם החוק היה מוגש כמכלול אחד, ולכן הוא פוצל לארבעה

מאי גולן: אני אענה לך גם על זה

מיקי לוי: מפלגת העבודה – – –     

מאי גולן: דרך אגב – – –     

מיקי לוי: מפלגת העבודה הייתה בכנס באותו יום

מאי גולן: חבר הכנסת מיקי לוי, דרך אגב, רוב המצביעים – – –     

מיקי לוי: אם מפלגת העבודה הייתה, היה רוב שהיה עובר את ה-50

מאי גולן: רוב המצביעים היו מהאופוזיציה, מהשמאל, מהשמאל הקיצוני והח"כים הערבים

מיקי לוי: אבל זה – – –     

מאי גולן: לא יאומן כי יסופר

מיקי לוי: אבל השרה, זו טענה לא נכונה, כי – – –     

מאי גולן: אז תכף אתה תראה למה היא נכונה, חבר הכנסת מיקי לוי

מיקי לוי: אוריאל לין היה – – –     

מאי גולן: אני מביאה את זה מהכתוב, זאת לא המצאה שלי

מיקי לוי: רגע – – –     

נאור שירי: השאלה מי כתב

מאי גולן: לין בעצמו

מיקי לוי: אוריאל לין היה מהליכוד, יושב-ראש ועדת חוקה, והיה יכול לעצור את זה, אז איזו נכלוליות הייתה פה?     

קריאות: – – –     

מאי גולן: אגב, לבנט – – –     

משה גפני: – – – שיקר אותי

משה גפני:  הוא ישב פה לידי והוא שיקר

משה גפני:  על שני חוקי-היסוד האלה הוא אמר משהו אחר לחלוטין ממה שהוא אמר במליאה

משה גפני:  אני הצבעתי נגד

מאי גולן: הם מודים

מאי גולן:  הם מודים שהם הונו את חברי הכנסת

רון כץ: מתי מצביעים?      

מאי גולן: אגב, לבנט – מה, קשה לשמוע אמת, חבר הכנסת כץ?      

רון כץ: להפך

רון כץ:  אני איתך

מאי גולן: אז לא להפריע לי

משה גפני: הכול היה – – –      

מאי גולן: הכול היה נוכלות, הרב גפני

מאי גולן:  תקשיב, זה עוד מסתעף, הרב גפני

מאי גולן:  אגב, לבנט היה הרבה מה ללמוד ממרידור ואוריאל לין, הליכודניקים לשעבר, גם לגדעון סער, אבל בואו נגיד מה היה לכוהן הגדול אהרן ברק לומר ב-1995

קריאה: מאי, איך – – –     

מירב בן ארי: – – –     

מאי גולן: המהפכה החוקתית עברה בשקט, כמעט בהיחבא

מירב בן ארי: מה קורה?      

מאי גולן: ואני עוד לא מדברת, הרב גפני, על חיים רמון – – –     

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת בן ארי, את מפריעה להם עם הפיליבסטר

מירב בן ארי: הקואליציה עושה פיליבסטר?     

מאי גולן: ואני עוד לא מדברת, הרב גפני, על חיים רמון, יו"ר סיעת העבודה, שהודה – – –     

רון כץ: הוא שומר עליכם

מאי גולן:  הם מפריעים לי

מאי גולן:  אני לא הפרעתי

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת רון כץ, תנו לה, בבקשה

מירב בן ארי: אתה מפריע לפיליבסטר של השרה, כי אין להם חברי כנסת – – –     

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת בן ארי

מאי גולן: מירב קוקוריקו בן ארי, את מפריעה לי

מאי גולן:  הקרקורים שלך מאוד מפריעים

יפעת שאשא ביטון: השרה גולן, השרה גולן, אני מבקשת ממך

מירב בן ארי: את תדברי אליי יפה – – –     

מאי גולן: את מפריעה לי – – –     

יפעת שאשא ביטון: השרה גולן, אני מבקשת ממך

מירב בן ארי: את לא תגידי לי שאני מקרקרת

מאי גולן: את מקרקרת

מאי גולן:  יום ולילה את מקרקרת, קרקרנית

מירב בן ארי: את לא תגידי לי את זה

מירב בן ארי:  את לא תוציאי מילה מעכשיו

מירב בן ארי:  אני אפריע לך בכל מילה שתגידי

מאי גולן: תפריעי, יש לי זמן

מירב בן ארי: חצופה, מי את בכלל שתגידי מקרקרת?     

מאי גולן: קוקוריקו, מה עם הצ'קלקה? מה עשית עם הצ'קלקה? מה עם הצ'קלקה?     

מירב בן ארי: מה עשית בחיים שלך? כלום לא עשית, אפס עשית

יפעת שאשא ביטון: השרה מאי גולן, מה זה הסגנון הזה?     

מאי גולן: הסגנון – אני מדברת על אותה אחת שאמרה לי רק לפני חודש: הסגנון שלך הוא הנחות ביותר, הירוד ביותר

מאי גולן:  קוקוריקו, זה מה שאת

מאי גולן:  תרנגולת קרקרנית, זה בדיוק מה שאת

מירב בן ארי: חצופה

מירב בן ארי:  מי את חושבת שאת? מי את שתדברי אליי ככה? לא מספיק מה שאני אומרת – – –     

מאי גולן: הפה המטונף שלך הוא הפה המזוהם ביותר – – –     

מירב בן ארי: מי את בכלל? מי את?      

מאי גולן: מי את?     

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת בן ארי, אני קוראת אותך לסדר בפעם הראשונה

מירב בן ארי: מי את? מה עשית בחיים שלך?     

יפעת שאשא ביטון: והשרה מאי גולן, אני לא אאפשר את השיח הזה

מאי גולן: הרבה יותר ממך

יפעת שאשא ביטון: השרה מאי גולן, אני איאלץ להוריד אותך

מאי גולן: אני לא הלכתי לחתום בלשכה כשיצאתי מהכנסת

דבורה ביטון: חצופה

יפעת שאשא ביטון: סדרנים, אני מבקשת להוריד את השרה גולן

מאי גולן: מה זאת אומרת?     

יפעת שאשא ביטון: אני לא מוכנה לשיח הזה, לא כשאני פה

מירב בן ארי: את לא תגידי לי מקרקרת

יפעת שאשא ביטון: וחברת הכנסת בן ארי, אני קוראת אותך לסדר בפעם השנייה

מאי גולן: אני לא יורדת, את לא יכולה להוריד אותי

יפעת שאשא ביטון: את לא תדברי ככה, לא כשאני כאן

מאי גולן: כשהיא אמרה לי את הדברים, לא ראיתי שהערת לה

יפעת שאשא ביטון: אני לא שמעתי שהיא – – –     

מאי גולן: רק היום היא קראה לי עיוורת

יפעת שאשא ביטון: הייתי פה?     

מאי גולן: היא קראה לי עיוורת

מאי גולן:  אף אחד לא הוציא אותה

יפעת שאשא ביטון: הייתי פה?     

מאי גולן: את יודעת איך היא מדברת אליי?     

יפעת שאשא ביטון: השרה גולן, הייתי פה?     

מאי גולן: את לא היית פה, אבל אף אחד לא אמר לה

מאי גולן:  היא לא נותנת – – –     

יפעת שאשא ביטון: אני מאוד מבקשת להירגע

מאי גולן: את לא יודעת איך היא מדברת ואיך היא מזהמת את הפה ואיך היא תוקפת

מירב בן ארי: מה זה הדבר הזה? מה זה החוצפה הזאת?     

יפעת שאשא ביטון: סדרנים

מאי גולן: היא לא מפסיקה

מירב בן ארי: מה שאת אמרת לי, מה זה החוצפה הזאת?      

יפעת שאשא ביטון: אז שהיא תירגע

מאי גולן: אני לא ארד

מאי גולן:  זה לא בסדר

יפעת שאשא ביטון: לא, אבל תירגעי

מירב בן ארי: אל תדברי אליי ככה

מירב בן ארי:  חצופה, מספיק עם הספונג'ה מכל הזבל – – –     

מאי גולן: אני לא יורדת

יפעת שאשא ביטון: תישארי פה, את לא – – –     

מאי גולן: את לא נותנת לי לדבר

יפעת שאשא ביטון: את לא תדברי ככה כשאני – – –     

מאי גולן: את אמרת לי – – –     

יפעת שאשא ביטון: זה לא רלוונטי

מאי גולן: אני יכולה להמשיך?     

יפעת שאשא ביטון: כן, בצורה מכבדת

סימון דוידסון: פשוט בושה וחרפה

דבורה ביטון: למה את מוותרת לה?     

מאי גולן: ומה מצהיר בדיונים בכנסת שותפו לנוכלות דן מרידור? אני דיברתי אל הרב גפני, וכך אני אמשיך: ההצעה איננה מהפכנית, ההצעה אינה מהפכנית גם במובן זה שהיא משמרת את הסטטוס קוו לגבי כל הדין הקיים

מאי גולן:  ובאשר להצבעה, מכיוון שהונו, כמו שאמרת, את חברי הכנסת, והחקיקה עברה מתחת לאפם, הצביעו מטעם הקואליציה 12 ח"כים ומטעם האופוזיציה 20 ח"כים – בסך הכול 32

מאי גולן:  האדון אמר לי בפירוש: סיכויינו לגייס 61 אצבעות וסיכוייה של הצעת החוק להיעשות לחוק היו זעומים

יפעת שאשא ביטון: חברים, אני מבקשת שקט במליאה

יפעת שאשא ביטון:  את יכולה להמשיך

גלעד קריב: השרה גולן, ומה היה ב-1994?      

מאי גולן: בדיוק לזה אני מגיעה, השר קריב

גלעד קריב: אני לא שר

מאי גולן: ואז אמרתי, ומה היה לכהן הגדול אהרן ברק לומר ב-1995? המהפכה החוקתית עברה בשקט, כמעט בהיחבא, ואני עוד לא מדברת על חיים רמון, יו"ר סיעת העבודה, שהודה: "לא חשבנו שתהא פרשנות כפי שבית המשפט פירש ושעל פי החוק הוא רשאי לפרש

מאי גולן:  אני קורא למהפכה החוקתית הזאת 'מהפכה חוקתית באקראי', כי המחוקק לא התכוון לה"

גלעד קריב: מי אמר את זה?     

מאי גולן: כל זה, חבר הכנסת קריב – – –     

יפעת שאשא ביטון: ששש

מאי גולן: אני לא רוצה לצעוק

יפעת שאשא ביטון: חברים, רועש כאן מדי

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה

מאי גולן: כל זה הוא לא קצה-קצהו של מעשה ההונאה הדמוקרטי הכי גדול שהיה בעולם הדמוקרטי

מאי גולן:  אתם מדברים איתנו על השוואה מקבילה, אתם מדברים איתנו על הפיכה ומהפכה

מאי גולן:  תראו לי מדינה אחת בעולם ששלושה נוכלים פוליטיים ביצעו בה הפיכה משטרית שקטה בשיתוף מלא עם נשיא בית המשפט העליון

מאי גולן:  תראו לי מדינה אחת כזאת

מאי גולן:  איך אמר דן מרידור לפני שבוע: האהבלים לא הבינו

מאי גולן:  אתם מבינים? זה מה שדן מרידור אמר עלינו רק לפני שבוע

מאי גולן:       שלוש שנים לאחר מכן בישר אהרן ברק כי התפקיד השיפוטי לבש לבוש חדש – לשופטים ובעיקר לשופטי בית המשפט העליון הוענק מכשיר רב-עוצמה אשר בכוחו לשנות את פני החברה הישראלית

מאי גולן:  זה שמצהיר על עצמו שאין הוא בקיא בארון הספרים היהודי, הוא שמשנה את פני המדינה היהודית מקצה לקצה

מאי גולן:  מי בדיוק נתן לך את הסמכות ואת הזכות לשנות את פני החברה הישראלית? לא את מערכת המשפט – את החברה, את הצביון היהודי

נאור שירי: חוק הרעש לא חל היום? אפשר להתייחס לחוק הרעש פה? פשוט שומעים אותך יותר טוב כשאת מדברת, נשבע לך

מאי גולן: את הדברים הבאים, אגב – – –     

סימון דוידסון: אוה, תודה רבה

מאי גולן: אני לא שומעת את עצמי

נאור שירי: שומעים אותך, נשבע לך

יפעת שאשא ביטון: אפשר להביא מים, בבקשה?     

נאור שירי: רוצה שאני אביא לך מים?     

מאי גולן: ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכול נהיה בדברו

נאור שירי: אמן

סימון דוידסון: אמן, הרבנית

מאי גולן: הרבנית, בשבילך

מאי גולן:       את הדברים הבאים לא אומרים מאי גולן או שר המשפטים יריב לוין

מאי גולן:  את הדברים הבאים כל אזרח ישר והגון – – –     

יפעת שאשא ביטון: חברים, יש יותר מדי רעש

מאי גולן: את הדברים הבאים כל אזרח ישר והגון, דמוקרט חפץ חיים במדינת ישראל, חייב לשמוע, ולא יכול שלא להצטמרר

מאי גולן:  אלה דבריו של כבוד נשיא בית המשפט העליון לשעבר השופט משה לנדוי, זיכרונו לברכה, מענקי המשפט שהיו לישראל

מאי גולן:  תקשיבו טוב, ואני מציעה למפגינים להקשיב טוב במיוחד

מאי גולן:       הדברים המפורשים של ברק, רובינשטיין, לין ומרידור, שנאמרו מייד לאחר שעברו חוקי-היסוד אל מול השתיקה הרועמת שלהם לפני כן, לא מותירים מקום לספק שחוקי-היסוד עברו תוך הסתרה והטעיית הכנסת

מאי גולן:  חברי הכנסת לא נרמזו אפילו על מהפכה קונסטיטוציונית של ממש או על מכשיר רב-עוצמה לשינוי פני החברה הישראלית, אלא להפך – הרגיעו אותם, הרדימו אותם, תירצו להם והתחכמו איתם

מאי גולן:  מדובר בשחיתות אנטי-ליברלית ואנטי-דמוקרטית של קומץ חברי כנסת הרואים את עצמם כבני אור ושומרי צדק, שבשיתוף פעולה עם קומץ שופטים תאבי כוח חטפו את חוקת ישראל ושמו את הדמוקרטיה הישראלית ללעג ולקלס

מאי גולן:  כן, זה מפחיד, זה מייאש וזה מתסכל

מאי גולן:  ממש לא היינו רוצים להאמין

מאי גולן:       איפה שמענו נשיא בית משפט עליון שמתבטא כך? איפה? את זה לא תשמעו בשום ערוץ תעמולה ולא בעיתוני הפראבדה שלכם; לזה לא תיחשפו בשום הפגנה של הפקקטה-דמוקרטים

מאי גולן:  אתם מעיזים – – –     

מירב בן ארי: איזה פראבדה? איזה תעמולה? כל מה שאת עושה הוא תעמולה

מאי גולן: אני לא מתייחסת אלייך

מאי גולן:  אני לא עונה לה

מירב בן ארי: – – – ממשלה עלובה

מאי גולן: אתם מעיזים לדבר איתנו על חקיקה דוהרת? אתם תלמדו אותנו דמוקרטיה מהי? אין מהלך אחד שעשה השמאל בישראל – – –     

רון כץ: – – –     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת רון כץ, חבל, באמת

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה

מאי גולן: אין מהלך אחד שעשה השמאל בישראל ללא רמייה ונוכלות

מאי גולן:  אחד לא קיים

מאי גולן:  הרי מה היה כאן לפני אהרן ברק? הייתה פה דיקטטורה? אתם מדברים איתנו על פוליטיקאים שממנים שופטים? מי בדיוק ממנה ראש מוסד? רמטכ"ל? מפכ"ל?     

רון כץ: אתם

מאי גולן: נכון, נכון, פוליטיקאים

סימון דוידסון: שרה נתניהו

יפעת שאשא ביטון: השרה גולן, לא צריך לצעוק

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת כץ, חברים – – –     

מאי גולן: אני לא שומעת את עצמי

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, שנייה

רון כץ: כי את צועקת עלינו

יפעת שאשא ביטון: אתם עושים יותר מדי רעש, וחבל, באמת

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה, מאי

מאי גולן: מי מינה את היועמ"ש מנדלבליט, שהגיש כתבי אישום? מי מינה את שי ניצן ואלשיך?     

סימון דוידסון: שרה, שרה

מאי גולן: כמה שקר, רמייה ופחד אתם זורעים כאן

מאי גולן:  באיזה מדינה דמוקרטית ראינו מכתבי קציני צבא במיל'? מה זה כאן, אפריקה? רק חסר לנו לראות את בוגי וברק מובילים מצעדי תסתס"חים עם הטנקים שהם גנבו בנתיבי איילון

מאי גולן:  הם יקראו לאזרחים איום פנימי וטפילים? למי אתם קוראים כך, לחיילים שלכם? מי מהווה איום? המילואימניקים והחיילים, שברובם הצביעו לנו? הם איום על מדינת ישראל? מי אתם בכלל? עד לאן הביביפוביה תוליך אתכם?     אני רואה את השנאה של מנהיגי המחאה בוגי, יאיר גולן, ברק וחולדאי המתוסכלים – ועל מה? על זה שהציבור השליך אתכם לפח אשפה פוליטי והכתיר מנהיג שכולכם יחד לא מגיעים לקצה הציפורן שלו?     

יפעת שאשא ביטון: אוי, בואי – – –     

מאי גולן: כן, כן, אני גאה בו

יפעת שאשא ביטון: השרה גולן – – –     

מאי גולן: לא הבנתי, את רוצה לצנזר את מה שאני אומרת? מה קורה לך?     

יפעת שאשא ביטון: לא, רק לשנות את השיח

יפעת שאשא ביטון:  את שרה

מאי גולן: אבל זכותי לומר את מה שאני רוצה

יפעת שאשא ביטון: בכבוד, בכבוד

מאי גולן: אני לא ראיתי דבר כזה

יפעת שאשא ביטון: הינה, את רואה

מאי גולן: אין דבר כזה, זה לא קיים

יפעת שאשא ביטון: בכבוד

מאי גולן: אין דבר כזה, את לא יכולה לצנזר אף שר

ולדימיר בליאק: מה זה אין דבר כזה? תקנון הכנסת – – –     

מאי גולן: עד לאן תדרדרו אותנו?     

יבגני סובה: – – –     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת סובה

מאי גולן: עד לאיזו תחתית של חבית תביאו אותנו? אתם שוחטים כל פרה קדושה, מהסטנדרט של ראש ממשלה עם שישה מנדטים ועד לממשלה שתלויה במועצת השורא

קריאות: – – –     

מאי גולן: עכשיו אתם מנסים לבנות ניצני – את אומרת אחרי זה למה אני צועקת

יפעת שאשא ביטון: לא, את צועקת בכל מקרה

יפעת שאשא ביטון:  זה לא משנה

יפעת שאשא ביטון:  בגלל זה אני לא מעירה להם

מאי גולן: לא, לא נכון

מאי גולן:  ממש לא נכון

מאי גולן:  תקשיבי, עוד לא היה יושב-ראש מפוזיציה ככה

יפעת שאשא ביטון: השרה גולן

מאי גולן: לא היה

מאי גולן:  דודי אמסלם נאם, אנשים נאמו

מאי גולן:  זה עוד לא קרה

יפעת שאשא ביטון: מה לעשות? הרגישות שלי היא רגישות יתר

מאי גולן: זה עוד לא קרה

מאי גולן:  את מוסיפה תקנים חדשים

מאי גולן:      עכשיו אתם מנסים לבנות ניצני פילוג בצבא

מאי גולן:  אני לא מבינה מה אתם רוצים, שמחר יגיעו לוחמי ימין ויגידו: עד שאין עונש מוות למחבלים אנחנו לא מתגייסים? או עד שאין חוק גירוש למשפחות מחבלים אנחנו שובתים? אין לכם קווים אדומים?     אני רואה, אגב, את הוגה הדעות, האילן הגבוה והאינטלקטואל אייל ברקוביץ', עומד דומייה, נעבעך – אני תכף מסיימת – עומד עם דגל וממלמל: הדמוקרטיה מתה, ואופירה'לה מחזיקה לו את היד

מאי גולן:  לא פלא שהרייטינג שלהם בצניחה

מאי גולן:  כל שבוע ליברמן, ברק ואולמרט עושים רוטציה באולפן שלהם

מאי גולן:  אני גם שומעת את המפכ"ל, וקראתי כל מילה בחקירות נתניהו, אומר: אני מניח שבג"ץ יבטל את החוקים, ואני מאמין שמערכות הביטחון יישמעו למערכות החוק

מאי גולן:  שומעת ולא מאמינה שהפיראט הזה היה מפכ"ל בישראל

מאי גולן:  וכמובן ברק חם-צוואר שאומר: אנחנו אומרים שכאשר יש משטר שהוא איננו לגיטימי בעליל, כמו בצבא, לפקודה לא חוקית בעליל חובה לא לציית

מאי גולן:  ומי קובע, אדון ברק, מי קובע שהממשל לא לגיטימי? מי? מי שקיבל 2

מאי גולן: 5 מיליון דולר מקרן וקסנר, מפדופיל שאנס ילדות ועד היום לא יודעים על מה ה-2

מאי גולן: 5 מיליון דולר התקבלו? זה לא לגיטימי, אדון לא לגיטימי

ולדימיר בליאק: מה זה?     

קריאות: מה זה?     

מאי גולן: למה, כי אני מצטטת? כי אני מצטטת אמת?     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת רון כץ

ולדימיר בליאק: לא, אי-אפשר לשמוע את זה

ולדימיר בליאק:  זה הזיה

ולדימיר בליאק:  הזיה

רון כץ: אבל זה לא הגיוני להגיד דברים כאלה – – – הזויים – – –      

ולדימיר בליאק: הזיה של שרה בממשלה

אלעזר שטרן: אופיר, תן לה

אלעזר שטרן:  תן לה

מאי גולן: באופוזיציה לא רוצים לבוא לדבר איתנו, ממש כמו ילד בגן שלקחו לו את הטרקטור

מאי גולן:  מה המרחק בין תוכנית מתן כהנא, גדעון סער, אלקין ולפיד מהחוקים שלנו? כלום, חוץ מדבר אחד – פחד

מאי גולן:  זו הסיבה שמעולם לא העזתם להציע שום שינוי

קריאות: – – –     

מאי גולן: שניים מהם עם קופת שרצים ושניים אחרים כבר לא רלוונטיים

מאי גולן:  דבר אחד טוב יצא מההפגנות הללו: הם הבינו שהם חייבים להתחפש – הם ישר קנו, כל מובילי האנרכיה, דגלי ישראל

מאי גולן:  המחנה הלאומי, מקום המדינה, צועד, ממצעד הדגלים ועד התיישבות, עם דגלי כחול-לבן

מאי גולן:  השמאל מגוון, שרת ההסברה, הוא מגוון – דגלים שחורים, אדומים ופלסטין

מאי גולן:  הפעם הם הבינו שחייבים להתחפש

מאי גולן:  אשרינו שלפחות זכינו בזה

מאי גולן:      אני תכף מסיימת

מאי גולן:  לפני שבוע, ברגע אנושי, ניגש ראש הממשלה לחבר הכנסת טופורובסקי במליאה

מאי גולן:  כמובן שכל הח"כים מהאופוזיציה מייד התקבצו מסביבו, כדי לנשום קצת אוויר פסגות

מאי גולן:  ממש רואים את ההתרגשות בעיניהם

מאי גולן:  כולם היו בעננים; בכל זאת, הם רגילים להיות ליד לפיד

מאי גולן:  מה עשו להם בתקשורת? לינוי בר-גפן ישר תקפה בצעקות, עוד רגע קללות; לפיד עשה רשימת חיסול

מאי גולן:  ועל מה? על מה, הרב גפני? אתם מבינים מה זו צביעות, מה זו שנאת חינם?     אגב, גפני, הנשיא הציע מתווה

מאי גולן:  מה עושים אנשים הגונים וישרים? מניעים את הרכב, 08:00 ישובים אצל הנשיא וקובעים: איך וין דו, נכון? או בשפת הקואליציה הקודמת, אנא הון, אנחנו כאן

מאי גולן:  אמרתי גם ביידיש

מאי גולן:  אנחנו ראשונים, באנו לדבר, באנו להציע

מאי גולן:  אבל מה עושים סוכני הכאוס, שחשבו שהם מצאו סיכוי של אחוז אחד לבחירות נוספות? הולכים לגנוב טנקים, בליץ ראיונות, קופצים על שולחנות, מעיפים כיסאות, גיבושים ל-BDS, תדרוכים לערוצי התעמולה, מציבים תנאים ומאיימים

מאי גולן:      תקשיבו טוב, אופוזיציה מתוסכלת: העם הזה הוא עם חכם ונבון

מאי גולן:  הוא יודע מה הוא עושה

מאי גולן:  הוא יודע מה הוא מחליט

מיכל שיר סגמן: חכי, עוד לא ראית כלום

מיכל שיר סגמן:  עוד לא ראית כלום

מיכל שיר סגמן:  רק התחלנו

מיכל שיר סגמן:  עוד לא ראית כלום

מיכל שיר סגמן:  עוד לא ראית

מיכל שיר סגמן:  עוד רק התחלנו

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת שיר סגמן

מאי גולן: הוא יודע באיזו ממשלה לתת אמון

מאי גולן:  אתם הייתם משוכנעים שאתם תרכיבו ממשלה

מאי גולן:  התרגלתם לשלוט

מאי גולן:  התרגלתם לשלוט

יפעת שאשא ביטון: היא מסתדרת

מיכל שיר סגמן: – – – זאת רק ההתחלה

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת שיר סגמן, תודה

מאי גולן: לא העליתם על הדעת שהעם יערוך שינוי, ולכן אתם עדיין המומים

מאי גולן:  תתרגלו, תתרגלו

אלמוג כהן: – – –     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת כהן, אתה מפריע לחברתך מהקואליציה

מאי גולן: אני אומרת, לא העליתם על הדעת שהעם יערוך שינוי, ולכן אתם עדיין המומים, אז תתרגלו

מאי גולן:       מכאן אני מבקשת, במילים אחרונות של סיכום, לפנות לציבור בוחרינו הקדושים: אתם שומעים את כל הלשעברים, הרמטכ"לים, מפכ"לים, טייסים וכל המתייפייפים לוחצים עלינו, מאיימים עלינו בכל החזיתות

מאי גולן:  אני מודיעה לכם, ציבור קדוש, קבל עם ועדה: אנחנו חומת המגן שלכם

מאי גולן:  אנחנו שליחים נאמנים שלכם

מאי גולן:  הקול שלכם והמנדט שהענקתם לנו הוא קדוש

מאי גולן:  לא נירתע, לא נפחד

מאי גולן:  קול הטייס שווה לקול הטייח בקלפי

מאי גולן:  אנחנו נמלא את רצונכם ושליחותכם על מלא, בעזרת השם

מאי גולן:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לשרה

יפעת שאשא ביטון:  אני מבקשת בלי כפיים

יפעת שאשא ביטון:       רק אומר שהמתייפייפים האלה, בזכותם כולנו ישנים כאן בשקט בלילה

יפעת שאשא ביטון:  גם הטייחים

יפעת שאשא ביטון:  זה לא פוזיציה

יפעת שאשא ביטון:  אני, שגדלתי במקום שבו הטייסים האלה – בזכותם אנחנו ישנו בלילה

יפעת שאשא ביטון:  הם שמרו על הביטחון שלנו ושלכם, אז אני מאוד מבקשת, קצת צניעות לא תזיק כאן

קריאות: – – –     

יפעת שאשא ביטון: כולל המצביעים הקדושים שלכם

יפעת שאשא ביטון:  כולם ישנים טוב בלילה בזכותם

קריאות: – – –     

חנוך דב מילביצקי: את תומכת בסרבנות? לא שמעתי

יפעת שאשא ביטון: לא, חלילה, זה לא קשור

יפעת שאשא ביטון:  אבל לבוא ולומר – – –     

קריאות: – – –     

יפעת שאשא ביטון: חברים, אל תכניסו מילים לפה

יפעת שאשא ביטון:  אין פה שום עניין של לדגול בסרבנות, אבל לא יהיה פה אחד בבית הזה שיגנה את האנשים שבזכותם כל אחד מיושבי הבית הזה ישן בשקט, וכך גם כל אזרח במדינת ישראל

קריאות: – – –     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת בוסו, בבקשה

ועדת הבריאות): גברתי היושבת-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת – – –     

רון כץ: אתה יכול להתחיל בלהגיד תודה לגדי, שבזכותו אנחנו פה בינתיים

ועדת הבריאות): ישבתי בכיסא היושב-ראש ושמעתי נאומים בקשב רב, מכל הסגנונות, ואני מוכרח לומר שאני קודם כול מקווה, בראש ובראשונה, שהדברים שיצאו מפיהם של חברי הכנסת למה אנחנו מחוקקים ייפלו על אוזניים קשובות, בעיקר של השופטים שהכריחו אותנו להגיע עד הלום

ועדת הבריאות):      אז כפי שאמרתי לך, חבר הכנסת אלעזר, אין כפייה בחוק

ועדת הבריאות):  חבר הכנסת לפיד, אין חיפוש בתיקים

אלעזר שטרן: לא נכון

ועדת הבריאות): אין החמרה של רבנות, אין סמכות של רב בית החולים

ועדת הבריאות):  יש דבר אחד בחוק הזה, וזה שמירה על הסטטוס קוו – מה שהיה בכל עשרות השנים האחרונות בבית החולים

ועדת הבריאות):      חבר הכנסת גפני, שהציע את החוק, וחברי כנסת נוספים – יוסי טייב, ינון אזולאי, משה ארבל ועוד חברי כנסת ואנוכי – אני לוקח את החלטת בג"ץ שמונחת כאן לפניי, והשופט הנדל אומר – – –     

אלעזר שטרן: תקרא את הכול

אלעזר שטרן:  את הכול תקרא

אלעזר שטרן:  את הכול

ועדת הבריאות): אני אקרא את הכול

ועדת הבריאות):  אני אקרא

ועדת הבריאות):  אתה יודע מה? אני קודם כול רוצה להתחיל לקרוא את החוק עצמו

ועדת הבריאות):  אני אקרא את החוק עצמו

ועדת הבריאות):  "מנהל בית החולים רשאי להחליט"

ועדת הבריאות):  הדבר היחיד שהחוק הזה עושה – נותן סמכות למנהל בית החולים

ועדת הבריאות):  אותו מנהל בית חולים, שאתה סומך עליו לפתוח חדר MRI, להביא מנתח לב מארצות הברית, לפתוח עוד מיטות במחלקת שיקום, תסמוך עליו בדיוק בהוראות שיינתנו בבית החולים בימי חג הפסח

ועדת הבריאות):  זו מטרת החוק

ועדת הבריאות):      ואני מוכרח לומר לך, דיברתי עם אחד ממנהלי הקופות, שמחזיק גם בתי חולים, והוא אמר לי – דיברו חברי הכנסת הערבים על עצם מהות החוק

ועדת הבריאות):  הרי אנחנו יודעים שגם חג הרמדאן נופל בימי הפסח, ואי-אפשר להגיד: בשעות הללו אתם תאכלו ובשעות הללו לא תאכלו, כי יש שעה שכולם צריכים לאכול

ועדת הבריאות):  ולכן הוא קבע מאהלים שלמים בשטח בית החולים, שיותר לכל העובדים והאחים, האחיות, ואם ירצו המאושפזים, לאכול בשעה מסוימת, גם אם זה אוכל לא כשר, ובית החולים בעצמו יספק להם את האוכל

ועדת הבריאות):  אבל אם לא היה את החוק הזה, אין סמכות למנהל בית החולים לקבוע מתחמים מסוימים

ועדת הבריאות):  זו בדיוק מטרת החוק, ותפסיקו להפחיד את האנשים

ועדת הבריאות):  אין מגנומטרים לאוכל, אין בדיקה ואין הוראות ולא יוציאו בכוח שום דבר

ועדת הבריאות):  להתסיס אנשים ולהגיד: זאת מחאת המקרונים – זה פשוט לפלג את העם בדיוק באמירות שלכם

ועדת הבריאות):  ישבנו, וגם המחלקה המשפטית ישבו ואמרו: הנוסח שלך בדיוק מתאים להשאיר את ההוראות הברורות

ועדת הבריאות):      מנהל בית החולים יכול להחליט אם הוא קובע מתחמים מסוימים לעובדים שאינם יהודים, ואיך – הוא יחליט

ועדת הבריאות):  אותו מנהל בית חולים שמחליט שהביקור מסתיים בשעה 21:00 ואחר כך הוא נותן הוראות למאבטחים להורות לאנשים לצאת בשעה 21:00 – הוא לא לוקח אותם בכוח

ועדת הבריאות):  אין לו סמכות

ועדת הבריאות):  במקרה הגרוע הוא צריך להביא שוטר כדי להוציא מישהו מהחדר, אבל יש לו כללים, יש לו סמכויות

ועדת הבריאות):  זאת מטרת החוק

ועדת הבריאות):       אגב, רב בית החולים לא כפוף לרבנות, הוא כפוף למנהל בית החולים

ועדת הבריאות):  הוא גם עובד של בית החולים, לא עובד של הרבנות

ועדת הבריאות):  הרבנות הראשית היא הרגולטור שנותן כללים להונאה בכשרות, כמו בכל מקום

ועדת הבריאות):  אף אחד לא מכריח מסעדה לקחת כשרות, אבל מסעדה שלוקחת כשרות – יש כללים מהן כשרויות

ועדת הבריאות):  זאת הסמכות בחוק

ועדת הבריאות):  מנהל בית החולים רשאי להחליט על הסדרים מיוחדים הנדרשים לשם שמירת כשרות בפסח עבור מטופלים המאושפזים, בין היתר לאחר ששקל חלופות, בדק וראה איך הוא צריך לשמור

ועדת הבריאות):  אבל הנקודה היא, כפי שאמרתי – אדם שמגיע לבית חולים בחג הפסח לא מגיע מבחירה

ועדת הבריאות):  אתה יכול להחליט אם אתה הולך לקניון או לא הולך לקניון ושם תחליט אם לשמור

ועדת הבריאות):  כשאתה מגיע לבית החולים אתה לא בוחר, אתה חייב להיות בבית החולים

ועדת הבריאות):      במהלך ימי חג הפסח, שעד היום זה נשמר – הינה, אומר השופט הנדל כשהוא עונה לעותרים: "מקור סמכות אפשרי נוסף שהציעו המציעים, לצד סעיף 33 לפקודת בריאות העם, הוא סעיף 9 לחוק זכויות החולה – – – לפי הסעיף, 'מטופל המאושפז במוסד רפואי רשאי לקבל מבקרים בזמנים ועל פי הסדרים שקבע מנהל המוסד הרפואי'

ועדת הבריאות):  אומנם סעיף זה עוסק, לפי לשונו, בהסדרת ביקורים ולא בהסדרת תחום מזון, אך האפשרות לקבוע 'הסדרים' ביחס למבקרים מותירה פתח לשוני", ולכן אי-אפשר לקבוע את ההסדרים באותו סעיף

ועדת הבריאות):       גם השופט פוגלמן בעצמו, שהעביר את זה להוראה, הוא אמר: "עשרה חודשים" – אני אקרא את לשונו – שבזמן הזה תחוקקו חוק ותקבעו הסדרים, וזה מה שאנחנו עושים – קובעים זמן בזמן שבית המשפט נתן לנו

ועדת הבריאות):  הוא נתן עשרה חודשים

ועדת הבריאות):  אז נכון, היו בחירות, והייתה ממשלה אחרת, וקובעים חוק בשביל לתת את הסמכות למנהל בית החולים להחליט

ועדת הבריאות):       חבר'ה, אומרים פה הרבה משפטים

ועדת הבריאות):  אתם מדברים בלי סוף על פילוג העם

ועדת הבריאות):  ברפורמות – אתם קוראים לזה הפיכה, אבל בסוף הלשונות שלכם גוררים את העם באמת למשהו שהוא לא נמצא שם

ועדת הבריאות):  אני קיבלתי טלפון לאחר שהעברתי את החוק בוועדה בקריאה ראשונה מכמה מנהלי בתי חולים, ואם אני אגיד את השמות שלהם, אז אחר כך תדאגו שיעשו להם טרור

ועדת הבריאות):  אמרו לי: תודה רבה שנתת לנו את הסמכות

ועדת הבריאות):  נתת לי להחליט מה אני אעשה

ועדת הבריאות):  לא ביקשתי שבית החולים האיטלקי או בית החולים הנצרתי יסגרו שם את המתחם ולא יוכלו להכניס לחם

קריאה: – – –      

אוריאל בוסו: משרד הבריאות היה בוועדה, אני לא מבין מאיפה הבאת את זה

אוריאל בוסו:  צוות משרד הבריאות אמר את דעתו, הוא כתוב בחוות דעת

אוריאל בוסו:  אתה רוצה שתהיה דעה כתובה – בוודאי שבקריאה שנייה ושלישית יבואו כל צוות בתי החולים

אוריאל בוסו:  כל צוות משרד הבריאות היה בוועדה, ומשרד המשפטים

אוריאל בוסו:  הוא גם ביקש לשנות משהו בסוף

אוריאל בוסו:  "קבע מנהל בית החולים הוראות איסור או הגבלה על הכנסת מזון, רשאי הוא להסמיך עובד" – למה? "ליידע את הבאים בשערי בית החולים"

אוריאל בוסו:  לפי הפסיקה גם ליידע אי-אפשר, ואתם יודעים שזה כך

אוריאל בוסו:  אז להוסיף מילים – – –      

אלעזר שטרן: זה לא נכון

אלעזר שטרן:  אני הייתי בדיון

אוריאל בוסו: כן נכון

אוריאל בוסו:  הינה, אני אקריא לך את מה שהשופט פוגלמן אומר

אוריאל בוסו:  אין לך סמכות להורות ואין לך סמכות ליידע

אלעזר שטרן: קודם כול, ליידע יש לך סמכות

אוריאל בוסו: חבריי חברי הכנסת, אתם שואלים שאלה: למה אתם מחוקקים חוקים דתיים? אתם גורמים לנגד

אוריאל בוסו:  אני שואל אתכם שאלה: בשבוע שעבר העברתי כאן חוק נגד הונאה של קשישים

אוריאל בוסו:  תשאלו אותי: למה אתה מחוקק חוק? תדבר אולי עם הרמאים, תעשה משהו

אוריאל בוסו:  כל דבר תגידו: למה מחוקקים חוק

אוריאל בוסו:  אנחנו 30 שנה מתגוננים כנגד החלטות פרוגרסיביות שבסך הכול בסוף משנות סדרי עולם

אוריאל בוסו:  זאת בדיוק המטרה

אוריאל בוסו:  אם בית המשפט לא היה מתערב והיה משאיר את זה בדיוק כמו שאתם רוצים, לא היינו נמצאים כאן

אוריאל בוסו:       לכן, חברי הכנסת, תתמכו בהצעה הזאת, שתעבור היום בקריאה ראשונה

אוריאל בוסו:  אני קורא לכולם לבוא ולשמוע את הדברים לפני קריאה שנייה ושלישית, ותבינו שזה לא כצעקתה

אוריאל בוסו:  תודה רבה וחג פורים שמח

אלעזר שטרן: מאוד שמח

אלעזר שטרן:  מאוד

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לחבר הכנסת אוריאל בוסו

יפעת שאשא ביטון:       נעבור להצבעה

יפעת שאשא ביטון:  ההצבעה תהיה שמית

מירב בן ארי: מי ביקש שמית?     

יפעת שאשא ביטון: כנראה הקואליציה

יפעת שאשא ביטון:       גברתי המזכירה, אנא קראי בשם חברי הכנסת

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת)     משה אבוטבול		–   בעד יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח אמיר אוחנה		–   אינו נוכח ינון אזולאי		–   בעד גדי איזנקוט		–   נגד ישראל אייכלר		–   בעד  דן אילוז			–   בעד ואליד אלהואשלה		–   נגד קארין אלהרר		–   אינה נוכחת זאב אלקין		–   נגד דוד אמסלם		–   אינו נוכח משה ארבל		–   אינו נוכח יעקב אשר		–   בעד אוריאל בוסו		–   בעד דבי ביטון		–   נגד מיכאל מרדכי ביטון	–   נגד דוד ביטן			–   אינו נוכח בועז ביסמוט		–   בעד ולדימיר בליאק		–   נגד מירב בן ארי		–   נגד רם בן ברק		–   נגד איתמר בן גביר		–   בעד אברהם בצלאל		–   בעד אורנה ברביבאי		–   נגד אליהו ברוכי		–   בעד ניר ברקת		–   בעד טלי גוטליב		–   אינה נוכחת מאי גולן			–   בעד יואב גלנט		–   בעד גילה גמליאל		–   בעד בנימין גנץ		–   נגד משה גפני		–   בעד סימון דוידסון		–   נגד אבי דיכטר		–   אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן	–   בעד אלי דלל			–   בעד דני דנון			–   אינו נוכח שלום דנינו		–   אינו נוכח אריה מכלוף דרעי	–   אינו נוכח עמית הלוי		–   בעד שרן מרים השכל		–   נגד ניסים ואטורי		–   אינו נוכח מיכל מרים וולדיגר	–   בעד יצחק שמעון וסרלאוף	–   בעד יאסר חוג'יראת		–   נגד אימאן ח'טיב יאסין	–   נגד ווליד טאהא		–   אינו נוכח בועז טופורובסקי		–   אינו נוכח משה טור פז		–   נגד אחמד טיבי		–   לא משתתף יוסף טייב		–   בעד אוהד טל			–   בעד יעקב טסלר		–   בעד חילי טרופר		–   נגד אלמוג כהן		–   בעד מאיר כהן		–   אינו נוכח מירב כהן		–   נגד מתן כהנא		–   אינו נוכח עופר כסיף		–   נגד אופיר כץ		–   בעד ישראל כץ		–   בעד רון כץ			–   נגד יוראי להב הרצנו		–   נגד מיקי לוי			–   נגד יריב לוין			–   בעד נעמה לזימי		–   נגד אביגדור ליברמן		–   נגד יאיר לפיד		–   נגד סימון מושיאשוילי		–   בעד טטיאנה מזרסקי		–   נגד מרב מיכאלי		–   נגד שלי טל מירון		–   נגד יונתן מישרקי		–   בעד חנוך דב מלביצקי		–   בעד ארז מלול		–   בעד יוליה מלינובסקי		–   נגד מיכאל מלכיאלי		–   בעד צגה מלקו		–   בעד אבי מעוז		–   אינו נוכח שרון ניר			–   נגד בנימין נתניהו		–   בעד     יבגני סובה		–   נגד צבי ידידיה סוכות		–   בעד משה סולומון		–   בעד לימור סון הר מלך	–   בעד אופיר סופר		–   בעד אורית מלכה סטרוק	–   בעד משה סעדה		–   בעד גדעון סער		–   נגד מנסור עבאס		–   נגד איימן עודה		–   נגד יוסף עטאונה		–   אינו נוכח חוה אתי עטייה		–   בעד חמד עמאר		–   נגד צביקה פוגל		–   בעד עודד פורר		–   אינו נוכח יצחק פינדרוס		–   בעד יסמין פרידמן		–   נגד אורית פרקש הכהן	–   אינה נוכחת מטי צרפתי הרכבי	–   נגד יואב קיש		–   אינו נוכח אריאל קלנר		–   בעד יצחק קרויזר		–   בעד גלעד קריב		–   נגד שלמה קרעי		–   בעד אליהו רביבו		–   בעד משה רוט		–   בעד שמחה רוטמן		–   בעד עידן רול			–   נגד אפרת רייטן מרום	–   נגד יפעת שאשא ביטון	–   נגד אלון שוסטר		–   נגד קטי קטרין שטרית	–   בעד אלעזר שטרן		–   נגד מיכל שיר סגמן		–   נגד נאור שירי		–   נגד אושר שקלים		–   בעד עאידה תומא סלימאן	–   נגד פנינה תמנו		–   נגד     

יפעת שאשא ביטון: שמות חברי הכנסת שלא הצביעו בסיבוב ראשון

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת)     יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח אמיר אוחנה		–   אינו נוכח קארין אלהרר		–   אינה נוכחת דוד אמסלם		–   אינו נוכח משה ארבל		–   אינו נוכח דוד ביטן			–   אינו נוכח טלי גוטליב		–   אינה נוכחת אבי דיכטר		–   אינו נוכח דני דנון			–   אינו נוכח שלום דנינו		–   אינו נוכח אריה מכלוף דרעי	–   אינו נוכח ניסים ואטורי		–   אינו נוכח ווליד טאהא		–   אינו נוכח מאיר כהן		–   אינו נוכח אבי מעוז		–   אינו נוכח יואב סגלוביץ'		–   אינו נוכח יוסף עטאונה		–   אינו נוכח עודד פורר		–   אינו נוכח אורית פרקש הכהן	–   אינה נוכחת יואב קיש		–   אינו נוכח     

יפעת שאשא ביטון: יש במליאה חברי כנסת שלא הצביעו ורוצים להצביע?      

קריאה:   – – –     

יפעת שאשא ביטון: אתה נכחת, אתה לא יכול

יפעת שאשא ביטון:  לא, אי-אפשר

יפעת שאשא ביטון:  אי-אפשר על פי התקנון

יפעת שאשא ביטון:       אין חברי כנסת שלא הצביעו ונמצאים במליאה

יפעת שאשא ביטון:  אוקיי

יפעת שאשא ביטון:  תמה ההצבעה, אפשר לסכם את התוצאות

יפעת שאשא ביטון:  להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 51, נגד – 46

יפעת שאשא ביטון:  אני קובעת שהצעת חוק זכויות החולה (תיקון מס' 13) (הסדרים לעניין מזון בבית חולים בחג הפסח), התשפ"ג–2023, התקבלה בקריאה הראשונה ותחזור לוועדת הבריאות להכנתה לקריאה שנייה ושלישית

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – בקשת הממשלה להאריך בצו את תוקפו של חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ג–2022

יפעת שאשא ביטון:  אני מזמינה ינון אזולאי להציג את הצו

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה

יפעת שאשא ביטון:        סליחה

יפעת שאשא ביטון:  אני מאפשרת הודעה אישית, לפני הצגת הצו

יפעת שאשא ביטון:  השרה דיסטל, בבקשה, חמש דקות לרשותך

גלית דיסטל אטבריאן: טוב, אחרי שהאופוזיציה הצליחה לנרמל מרד מיסים, ואחרי שהאופוזיציה הצליחה לנרמל מרד כלכלי וחרם כלכלי נגד ישראל, ואחרי שהיא הצליחה לייצר מרי אזרחי וקריאה לשפיכות דמים ברחובות, ואחרי שהיא הצליחה לייצר קריאה לשוטרים לא להקשיב לממשלה, לצבא לא להקשיב לממשלה, למוסד לא להקשיב לממשלה, לשב"כ לא להקשיב לממשלה – אחרי כל הנרמולים האלה, כשבכל יום נחצה פה עוד קו אדום ועוד קו אדום ועוד קו אדום בדרך להשמדת הפרויקט הציוני, לא פחות, אחרי כל אלה – ורק בגלל שהאנשים הנכונים הפסידו בבחירות – אחרי כל אלה הגיע היום למליאה רגע שיא שאני עדיין לא מאמינה ששמעתי אותו

גלית דיסטל אטבריאן:       אחרי הרצח של שני האחים יגל והלל הוצאתי סרטון, כי למשרד ההסברה הגיעו הדיווחים של סוכנויות הידיעות בעולם ושל ערוצי התקשורת המובילים בעולם, וכשאתה בתוך ההסברה, אתה רואה מה זה נקרא באמת לעשות עוול למדינה

גלית דיסטל אטבריאן:  בשום מקום כמעט לא נכתב התיאור המדויק של מה שהיה שם; בשום מקום לא הודגשו התהליכים שקדמו לדברים האיומים שקרו בחווארה, והם היו איומים לחלוטין

גלית דיסטל אטבריאן:  הדיווח היה כל כך חד-צדדי, כל כך מוטה, כל כך אנטי-ישראלי, שהוצאתי סרטון באנגלית לעולם שמסביר מה קדם לפרעות בחווארה, שמסביר איך נראית אימא שקוברת שני בנים, באנגלית, לקהל הבין-לאומי, כדי לנסות ולו במעט לתת קצת אמת אחרי הזוועה שעברנו פה

גלית דיסטל אטבריאן:       ה-BDS קלטו את הסרטון שלי והחליטו לשתף אותו בתוך מסגרת השקרים שלהם נגד מדינת ישראל

גלית דיסטל אטבריאן:  הם פשוט שיתפו ואמרו שאני משקרת ושאני גזענית וכו' וכו'

גלית דיסטל אטבריאן:  עומד פה ח"כ מיש עתיד, ממש לפני דקות ספורות, יוראי להב הרצנו, ומאשים אותי בזה שאני מעליבה את ה-BDS, שאני מטרידה את ה-BDS, ואיך יכול להיות שה-BDS משתף סרטון שלי, שאני תורמת ל-BDS

גלית דיסטל אטבריאן:  זה ממש כאילו חבר כנסת ממפלגה ציונית יעמוד ויגיד כאן שחיילים שמגינים על הפעולות שלהם, וה-BDS משתף את זה ומשקר שהם חיילי אפרטהייד או חיילים שמבצעים פשעי מלחמה – יקום ח"כ ציוני ויגיד: החיילים שלנו מטרידים את ה-BDS

גלית דיסטל אטבריאן:  זאת אומרת, שימו לב, אחרי שיש לנו BDS פנימי על ידי לפיDS, אז מהמפלגה של לפיDS, קם ח"כ וכועס עליי כי ה-BDS שיתפו סרטון שלי כדי להפריך אותו

גלית דיסטל אטבריאן:       עד לאן יגיע הטירוף? אני באמת לא מבינה

גלית דיסטל אטבריאן:  עד לאן יגיע הטירוף? אנחנו נמצאים פה במרוץ מטורף, חוצים קו אדום אחרי קו אדום

גלית דיסטל אטבריאן:  אני באמת לא יודעת אם הח"כ המדובר אמר את מה שהוא אמר מתוך מחסור קשה ביכולת הקשה לוגית, ביכולת הבנת טקסט, ביכולת אינטלקטואלית מינימלית, או שפשוט באמת מדובר ברשעות חוצת גבולות, אבל חבר'ה מהאופוזיציה, אתם משמידים פה את הפרויקט הציוני

גלית דיסטל אטבריאן:  אתם לא שמים לב לזה

גלית דיסטל אטבריאן:  הבנו, אתם לא אוהבים את הממשלה הזאת

גלית דיסטל אטבריאן:  אתם באמת לוקחים פה את נשק יום הדין, יום אחרי יום זה מסלים

גלית דיסטל אטבריאן:  חלאס, חלאס, יש לנו פה מדינה לנהל

גלית דיסטל אטבריאן:  די

גלית דיסטל אטבריאן:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: [נספחות

יפעת שאשא ביטון: ]     

יפעת שאשא ביטון: אני קוראת לחבר הכנסת ינון אזולאי להציג את הנושא הבא על סדר-היום – הארכת הצו של חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת השעה), התשפ"ג–2022

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה, עשר דקות לרשותך

ינון אזולאי: תודה, גברתי היושבת בראש, תודה

ינון אזולאי:  גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפני הכנסת את המלצת הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת הפנים והגנת הסביבה לעניין צו האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) (הארכת תוקף החוק), התשפ"ג–2023

ינון אזולאי:  חוק האזרחות והכניסה לישראל נחקק לראשונה במהלך האינתיפאדה השנייה, ועיקרו הגבלה על מתן אזרחות, תושבות והיתרי שהייה בישראל לתושבי איו"ש ועזה וכן כמה מדינות עוינות במקרים של איחוד משפחות עם אזרחים ישראלים

ינון אזולאי:  התכלית בבסיסו של החוק היא ביטחונית, על רקע מעורבותם בפיגועי טרור של פלסטינים שהם במקור תושבי איו"ש ועזה ונושאים, בעקבות איחוד משפחות, תעודות זהות ישראליות

ינון אזולאי:  תעודות זהות אלה אפשרו להם תנועה חופשית בין שטחי איו"ש ועזה לישראל ובתוך ישראל עצמה

ינון אזולאי:  העיקרון שבבסיסו של החוק קובע כי שר הפנים לא יעניק אזרחות או רישיון ישיבה בישראל לתושבי איו"ש ועזה וכן לתושבים או אזרחים של איראן, לבנון, סוריה ועיראק

ינון אזולאי:  כמו כן קובע החוק כי המפקד הצבאי באיו"ש או אדם שהוסמך על יד שר הפנים לעניין עזה, לא יהיו רשאים להעניק לתושבי אזורים אלה היתרים לשהייה בישראל

ינון אזולאי:       איסור זה אינו גורף, שכן בחוק קבועים חריגים וסייגים המאפשרים, במסגרת שיקול הדעת המסור לשר הפנים, להעניק אזרחות, רישיון ישיבה או היתר שהייה בישראל במקרים אלה: היתרי שהייה בישראל לבני זוג כאשר הגבר מעל גיל 35 או כאשר האישה מעל גיל 25; רישיונות ישיבה לבני זוג בני 50 ומעלה השוהים בישראל בהיתר כדין עשר שנים לפחות; רישיון ישיבה בישראל לילד עד גיל 14; היתר שהייה בישראל לילד מעל גיל 14 לשם מניעת הפרדתו מהורהו; רישיון ישיבה בישראל במקרים הומניטריים מיוחדים; היתרי שהייה בישראל למטרת טיפול רפואי, למטרת עבודה או למטרה זמנית, עד שישה חודשים; ולבסוף, היתרים מיוחדים במקרים של הזדהות עם מדינת ישראל, עשייה למען המדינה, או במקרים שלמדינה יש בכך עניין מיוחד

ינון אזולאי:      מאז נחקק החוק הוגשו נגדו כמה עתירות

ינון אזולאי:  בית המשפט העליון עסק פעמיים בשאלת חוקתיותו של החוק

ינון אזולאי:  בשני המקרים פסק בית המשפט העליון, ברוב של שישה שופטים לעומת חמישה, כי אף שהחוק פוגע בזכות לחיי משפחה ולשוויון של תושבי ואזרחי ישראל המבקשים להינשא לתושבי איו"ש ועזה, הרי שנוכח תכליתו הביטחונית של החוק, פגיעה זו היא מידתית

ינון אזולאי:  אזכיר גם כי אף שהחוק מגביל את הזכות לחיי משפחה בישראל, הוא אינו מונע אותה לחלוטין, והיא יכולה להתממש במקום מושבו של בן הזוג שאינו מישראל

ינון אזולאי:  החוק אינו מונע מבני זוג, ישראלי ופלסטינית או להפך, להקים משפחה בשטחי יהודה ושומרון, החוק רק מגביל את האפשרות שיעשו זאת בשטח מדינת ישראל, כאמור, נוכח השיקולים הביטחוניים

ינון אזולאי:       בשנת 2021 פקע תוקפו של החוק, ובשנת 2022 הוא נחקק מחדש, במתכונת דומה ובכמה שינויים

ינון אזולאי:  מנגנון הארכת הוראת השעה הקבוע בחוק מאפשר לממשלה להאריך את תוקפו של החוק באמצעות צו לתקופה שלא תעלה על שנה, באישור הכנסת, ולפי המלצת ועדה שתקבע ועדת הכנסת

ינון אזולאי:  ועדת הכנסת קבעה כי ועדה זו תהיה הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת הפנים והגנת הסביבה

ינון אזולאי:       בדיון שנערך בוועדה המשותפת נשמעה עמדת גורמי הביטחון, ולפיה אוכלוסיית מבקשי איחוד משפחות מהווה אוכלוסיית סיכון, בשל היכולת המוכחת להסתייע בה לביצוע פיגועי טרור

ינון אזולאי:  במהלך השנים האחרונות התרחשו בישראל עשרות אירועי טרור שבהם היו מעורבים אזרחים ותושבים שקיבלו מעמד בישראל כתוצאה מאיחוד משפחות או ילדיהם של אזרחים ותושבים כאלה

ינון אזולאי:  הוועדה המשותפת השתכנעה מנימוקיהם של גורמי הביטחון בדבר הסיכון הביטחוני הגלום והמוכח באיחודי המשפחות בישראל

ינון אזולאי:  הקשרים השוטפים שמתקיימים בין פלסטינים שמקבלים מעמד בישראל לבין משפחותיהם ביהודה ושומרון, לצד האפשרות שיש להם לנוע בחופשיות בשטח ישראל, מהווים תשתית שעלולה לשמש ואף שימשה לא פעם לפעילות טרור נגד ישראל ונגד אזרחים ישראלים

ינון אזולאי:       על כן החליטה הוועדה המשותפת להמליץ לכנסת לאשר את החלטת הממשלה ולהאריך את תוקפו של חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ג–2023, לתקופה של שנה נוספת, עד ליום די באדר בי התשפ"ד, 14 במרץ 2024

ינון אזולאי:  לכן אני קורא לחבריי, בשם יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון של הכנסת חבר הכנסת יולי אדלשטיין, לקבל את המלצת הוועדה המשותפת ולאשר את הצו

ינון אזולאי:      אנחנו נמצאים פחות מ-24 שעות לפני כניסתו של היום הגדול, יום הפורים, יום שמח, יום שהוא שמחה לעם ישראל, שנאמר בו "ונהפוך הוא אשר ישלטו היהודים המה בשנאיהם"

ינון אזולאי:  ואני אומר לכם, עם ישראל, זה יום שבו כולנו מאוחדים בשמחה שהתגברנו על אויבינו; יום של שמחה לעם ישראל, יום שהזמן שלנו והמזל שלנו נמצא למעלה

ינון אזולאי:  אני אומר, הגיע הזמן שאנחנו, כעם ישראל, כעם היהודי, ננצל את היום הזה לאחדות בינינו, וגם אם יש ביקורת וגם אם יש אולי ריב בין אחד לשני, אפשר לעשות זאת בצורה מכובדת ובצורה טובה, תוך כדי שמיעת האחד את השני

ינון אזולאי:  לצערי, בימים אלו אנחנו רואים שיש הרבה קיטוב בעם, הרבה שנאה בעם, והגיע הזמן שכל אחד יאמר – גם אם יש לו מחלוקת עם השני, אפשר לעשות זאת בצורה מכובדת ולא בצורה של אלימות, של התרסה

ינון אזולאי:  יש אפשרויות

ינון אזולאי:  אנחנו מכירים מחאות, אנחנו מכירים ויודעים מה זה מחאות

ינון אזולאי:  אנחנו, כציבור חרדי, לא פעם פגעו בנו

ינון אזולאי:  תזכרו את הפגנת המיליון, שאנחנו יצאנו לרחובות ומחינו וקראנו רק קריאת שמע, קריאת שמע וזהו

ינון אזולאי:  אמרנו פרק תהילים ונגמר העניין

ינון אזולאי:  עשינו מחאה

ינון אזולאי:  נכון, לא קיבלנו כותרות, לא קיבלנו ימים של שידורים, כי עשינו קידוש השם בעצם המחאה שלנו

ינון אזולאי:  אני לא אומר, אני לא בא לאותם אלה שמוחים, לסתום להם את הפיות, אבל אני רק רוצה להגיד לכולם, אם רוצים הפגנות, אנחנו יודעים לעשות את זה, אבל אנחנו עושים את זה בצורה מכובדת

ינון אזולאי:  כשהוצאנו מיליון איש לרחובות, ידענו להוציא אותם בשקט והחזרנו אותם בשקט, במשמעת

ינון אזולאי:  אולי בגלל זה גם לא סיקרו אותנו, כי הכול היה בצורה טובה ומכובדת

ינון אזולאי:  אבל אנחנו לא מפחדים מאנשים ברחובות, אנחנו יודעים לצאת לרחובות, יודעים לעשות את זה, יודעים לזעוק את הזעקה שלנו, אבל הזעקה שלנו צריכה להיות מהלב, מתוך נימוס, מתוך הכרה בשני

ינון אזולאי:      אני אומר לכם, יום אחד, עוד יום אנחנו בפורים

ינון אזולאי:  זה זמן של אחדות, זמן של נהפוך הוא, אבל הכי חשוב, זה זמן של שמחה, שמחה עד אין גבול

ינון אזולאי:  הגיע הזמן שנהיה שמחים, לפחות נרגיע את הרוחות, ואם אנחנו לא מסוגלים כל הימים, לפחות ביומיים האלה של פורים

ינון אזולאי:  הכנסת סגורה, אולי כל אחד יהיה במשתה עם משפחתו, תהיה שמחה

ינון אזולאי:       ולנהגים שבינינו, תשתו, גם תשתכרו במידת המותר, אבל לא לנהוג

ינון אזולאי:  לפני שאתם נוהגים, את המפתחות שימו אצל החבר, אצל האישה או אצל הבעל – אם האישה רוצה לשתות, כל אחד והדרך שלו, של מי ששותה בבית

ינון אזולאי:  העיקר לנסוע ולנהוג שפויים, כדי שנגיע חזרה לבתינו, יחד עם ילדינו, או אל ילדינו, או אל הורינו, כל אחד מהמקום שהוא נמצא

ינון אזולאי:       ונגיד לכולם פורים שמח, לעובדי הכנסת כמובן, לערוץ הכנסת, למזכירות הכנסת, ללשכה המשפטית, לרשמי הכנסת, שעושים עבודה והם עושים אותה בשקט, אף פעם לא שומעים אותם, אז תודה רבה, ולסדרנים, לאנשי המזנון, לכולם, תודה רבה לכולם

ינון אזולאי:  יוצאים לחופשה מחר ליומיים, אולי נחזור עם השמחה שתלווה אותנו כל השנה

ינון אזולאי:  שיהיה לכולנו פורים שמח וחזרה שקטה, בעזרת השם

ינון אזולאי:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת ינון אזולאי

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו נעבור לדיון האישי

יפעת שאשא ביטון:  ראשון הדוברים, חבר הכנסת רם בן ברק – אינו נוכח; חבר הכנסת אבי מעוז – אינו נוכח

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  שלוש דקות לרשותך

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש

יפעת שאשא ביטון: רגע, רגע, רגע, רגע, נאפס לך את הזמן

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה

יוליה מלינובסקי: תודה רבה

יוליה מלינובסקי:  הדובר הקודם אמר שאנחנו בפורים, חג שמח

יוליה מלינובסקי:  בפורים אנשים שמים את המסכות, אבל אני רוצה עכשיו ברשותכם טיפה להוריד את המסכות

יוליה מלינובסקי:  כולם מדברים על הרפורמה המשפטית, ואני מדברת על המחטף השלטוני

יוליה מלינובסקי:  היום התנהל שיח גם בתקשורת וגם בכנסת פה על הקצינים וחיילי צה"ל שמביעים חשש ממה שמתרחש

יוליה מלינובסקי:  ואני רוצה להגיד לכם שהחשש הזה הוא אמיתי

יוליה מלינובסקי:  אני מבינה שיש פה מפלגות בכנסת שלא אכפת להן מהחשש הזה, כי רוב בניהן פשוט לא משרתים בצה"ל, אז לא אכפת להם מהסכנות שיכולות להיות לקצינים ולחיילי צה"ל

יוליה מלינובסקי:  יש מפלגות בכנסת שדווקא מאוד ישמחו אם יהיו צרות כאלה ואחרות לקציני צה"ל בחו"ל, אבל רוב המפלגות פה, ואני עדיין מאמינה בזה, הן ציוניות

יוליה מלינובסקי:  הקצינים והחיילים שהשתתפו בכל מיני משימות של צה"ל, אם המחטף השלטוני הזה יעבור הם יהיו בסכנה ממשית בחו"ל, בפני צווי המעצר

יוליה מלינובסקי:       היה בכנסת לפני שבוע דיון חסוי על ההשלכות של המחטף השלטוני שכרגע קורה פה על מעמדם של קצינים וחיילי צה"ל בחו"ל

יוליה מלינובסקי:  התמונה היא מאוד מדאיגה, כי בעצם רק מערכת משפט אמיתית, עצמאית, מקצועית שלנו נותנת מטריית הגנה לקצינינו ולחיילינו בחו"ל, בנסיעות לחו"ל

יוליה מלינובסקי:  איכשהו הייתי מופתעת שממשלת ישראל לא קיימה אפילו דיון אחד על הנושא, לא שמעה את המומחים האלה – לא משרד הביטחון, לא שר הביטחון, לא האוצר, לא מל"ל, לא ראש הממשלה

יוליה מלינובסקי:  אני רוצה להגיד בצורה מאוד מאוד מאוד ברורה שאם המחטף השלטוני שכרגע קורה לנו פה נגד עינינו יעבור ויקרה, חיילים וקציני צה"ל יהיו בסכנה ממשית ומיידית מפני צווי מעצר בחו"ל

יוליה מלינובסקי:  אילו חבר הכנסת בנימין נתניהו, ראש הממשלה שלנו, כאשר הוא היה חייל צעיר ונמרץ והשתתף בכל מיני משימות בסיירת מטכ"ל היה יודע שממשלת ישראל לא תיתן לו מטריית הגנה בפני כל מיני אירועים לא רצויים בחו"ל, הוא לא יוכל ללמוד בחו"ל, לא יוכל לנסוע לשם, הוא יהיה תחת סכנה של מעצר, מה הוא היה אומר על אותה ממשלה? אילו – מה הוא היה עושה? הוא היה מתגייס למילואים? הוא היה אומר: המדינה הזאת לא שלי

יוליה מלינובסקי:  תודה רבה, גברתי

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חברת הכנסת מלינובסקי

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת ואליד אלהואשלה

יפעת שאשא ביטון:       אל תדאגי, הם כבר אמרו שאין להם כאבי בטן

יפעת שאשא ביטון:       חבר הכנסת ואליד אלהואשלה, בבקשה

יוליה מלינובסקי: גברתי היושבת-ראש, דיון חסוי שנאמרו בו דברים רציניים מאוד, שחבר הכנסת שמחה רוטמן בחר לא להקשיב להם, לעשות כאילו הוא לא שומע

יפעת שאשא ביטון: שלוש דקות לרשותך, בבקשה

וליד אל-הואשלה: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, מרחץ דמים, זה מה שמתרחש בחברה הערבית

וליד אל-הואשלה:  אין הגדרה אחרת

וליד אל-הואשלה:  מרחץ דמים של ממש על בסיס יומי

וליד אל-הואשלה:  אנחנו ב-28 נרצחים בחברה הערבית השנה

וליד אל-הואשלה:      המעשים הבלתי-נתפסים האלה קורים כאן ועכשיו, כולנו צופים ושומעים, והדבר לצערי נהפך לחלק אינטגרלי מהחיים שלנו – עצוב, מזעזע ובלתי נתפס, במדינה שמתיימרת להיות נאורה, מדינת חוק

וליד אל-הואשלה:  אנחנו חיים ונושמים את הפשעים האלה יום-יום, שעה-שעה

וליד אל-הואשלה:  מה הגבול? אין גבול

וליד אל-הואשלה:  מה עושים השרים בנדון? שותקים בעיקר וקצת סיסמאות

וליד אל-הואשלה:  עד מתי?     הפחד והאימה נהפכו לשגרה בחברה הערבית

וליד אל-הואשלה:  החיים בצל האלימות והפשע הם בלתי נסבלים

וליד אל-הואשלה:  וכולנו אשמים, הרשויות והממשלות במשך כל השנים

וליד אל-הואשלה:  חינוך ונורמות חברתיות התרסקו לתוך מערבולת של אלימות, פשיעה וחוסר שליטה מוחלט

וליד אל-הואשלה:  פעם נהגנו להגיד: יש קווים שאסור לחצות

וליד אל-הואשלה:  כל הקווים נחצו, כל הגבולות נפרצו

וליד אל-הואשלה:       מעורבות רשויות האכיפה והחוק חייבת להיות ברמת ובעוצמת האירוע והתופעה

וליד אל-הואשלה:  הרשויות מקיימות חמ"ל להפגנות בתל אביב, אבל לטיפול במעשי הרצח בחברה הערבית לא ראיתי שום חמ"ל, רק סיסמאות שמופרחות לאוויר

וליד אל-הואשלה:  זו בכלל ממשלת הסיסמאות והדיבורים, ממשלת הכאילו

וליד אל-הואשלה:  פלסטרים לא יעזרו

וליד אל-הואשלה:  דרוש ניתוח עומק אשר יעקור את התופעה מהיסוד באופן מוחלט

וליד אל-הואשלה:  דרושה תוכנית מקיפה, יסודית ומעשית, הן באכיפה והן בחינוך

וליד אל-הואשלה:  במקביל יש לתת אופק ומפלט לצעירים בחברה הערבית – אופק חינוכי-תעסוקתי ומפלט לשעות הפנאי וטיפוח כישרונות

וליד אל-הואשלה:  כל זה דורש תשתיות ראויות וכוח אדם מיומן, לכידות חברתית ומעורבות עמוקה של הרשויות באופן שגם ייתן מענה לתופעה ויספק תחושה של ביטחון אישי לאזרחים

וליד אל-הואשלה:      (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: מה אפשר לומר עוד על האלימות והפשע בחברה הערבית שלנו? כל המילים נאמרו וכל יום אנחנו מדברים על העניין הזה, אולם לא כל מה שצריך לעשות אכן נעשה

וליד אל-הואשלה:  לכן אנחנו רואים שעקומת הנרצחים והפצועים עדיין בעלייה, והיא חדה הרבה יותר משהייתה

וליד אל-הואשלה:  אני מבקש מהממשלה הזאת להפעיל את התוכנית שהתחלנו בה במשותפת

וליד אל-הואשלה:  אם לא, זה יהיה יותר מסימן שהדם של האזרחים הערבים לא בראש סדר העדיפויות של הממשלה הזו

וליד אל-הואשלה: ) אני מסיים

וליד אל-הואשלה:  (אומר בערבית: במה שונה הפשע בחברה הערבית מהפשע בחברה היהודית? ההבדל הוא שבחברה היהודית למשטרה יש אפשרויות לפענח את הפשעים ולמסור את הפושעים לשופט, בעוד ברוב הפשעים בחברה שלנו הפושעים נשארים אלמונים

וליד אל-הואשלה:  זה לא ייתכן

וליד אל-הואשלה:  דמם של הערבים אינו זול

וליד אל-הואשלה: ) תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת ואליד אלהואשלה

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת אלעזר שטרן – אינו נוכח; חברת הכנסת מירב בן ארי – אינה נוכחת; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת חילי טרופר – אינו נוכח; חבר הכנסת צבי ידידיה סוכות – אינו נוכח; חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת; חברת הכנסת מטי צרפתי הרכבי – אינה נוכחת; חבר הכנסת גלעד קריב – אינו נוכח; חברת הכנסת דבי ביטון – אינה נוכחת; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת עופר כסיף

עופר כסיף: נוכח גם נוכח

יפעת שאשא ביטון: בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  שלוש דקות לרשותך, בבקשה

עופר כסיף: גברתי היושבת בראש, חברי הכנסת, לפנינו עומד עוד חוק שכל מטרתו היא שימור העליונות הדמוגרפית היהודית בתוך הקו הירוק

עופר כסיף:  על פי נתונים שהוצגו לכנסת בנושא בשנת 2020, בין השנים 2018 ו-2020 עמד מספר הפלסטינים שקיבלו מעמד בעקבות איחוד משפחות וקושרו באופן כלשהו לטרור לכאורה על אפס, אפס עגול

עופר כסיף:  האם הנתונים האלה גרמו למחוקק להפסיק את ההתעללות באלפי משפחות בקריעה של בני זוג והסללה של משפחות לעוני ולקשיים כלכליים כבדים? גם אם נניח לרגע שקיימים סיכונים, הרי שהארכת הצו בכלל, ובפעם הנוספת בפרט, איננה מידתית בעליל

עופר כסיף:  אף חברה לא יכולה לקיים את עצמה על בסיס של אפס סיכונים

עופר כסיף:  כמעט כל מעשה שאנחנו עושים בחיי היום-יום כרוך בסיכונים, וכך גם כל מעשה במרחב הציבורי

עופר כסיף:  שאיפה לאפס סיכונים משתקת את החברה ומקריבה זכויות וצרכים חברתיים ואישיים אחרים הנפגעים פעם אחר פעם

עופר כסיף:  כלומר, הארכת הצו שוב איננה מידתית וממילא איננה סבירה

עופר כסיף:      במקרה שלפנינו מדובר על נטל לא הוגן ופגיעה קשה בזכויותיו של הציבור הערבי הפלסטיני בישראל, אולם במקרים אחרים יכולה להיפגע זכותו של ציבור אחר באופן בלתי מידתי וסביר

עופר כסיף:  הזכות להקמת משפחה מעוגנת באמנה הבין-לאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות, בסעיף 23, שבו מצוין כי לכל אדם יש הזכות להתחתן כבגירים ובהסכמה

עופר כסיף:      הוראת השעה הגזענית, הארכאית והמתעללת, מטרתה ליצור פילוג של העם הפלסטיני באדמתו, ניכור ובראש ובראשונה עליונות דמוגרפית

עופר כסיף:  הרי גם בחוק הבסיסי, לגבי אזרחים שמבקשים להינשא לתושבים זרים בכלל, ישנה בחינה של כנות הנישואים, והאם יש סכנה לחברה בנישואים אלה על רקע פלילי או אחר ועם בירור הבקשות ניתן להגיע לסיכון שכמעט ולא קיים

עופר כסיף:  יצירת החקיקה הייחודית המכוונת כנגד ציבור מאוד ספציפי, קרי, הפלסטינים, היא גזענות

יפעת שאשא ביטון: אנא לסכם

עופר כסיף: מעבר לרשעות הגזענית ולאי-מידתיות שבחוק ובהארכתו, הרי גם ביטחון לא יצמח ממנו

עופר כסיף:  התאנות ודיכוי לעולם לא יניבו ביטחון אלא להפך, אלה רק יגדילו את הזעם והניכור

עופר כסיף:  רוצים ביטחון? סיימו את הכיבוש והאפליה וצאו לדרך אחרת, דרך השלום הצודק והשוויון

עופר כסיף:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת עופר כסיף

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת ולדימיר בליאק – אינו נוכח; חבר הכנסת עידן רול – אינו נוכח; חבר הכנסת דוד אמסלם – אינו נוכח; חבר הכנסת יוראי להב הרצנו – אינו נוכח; חברת הכנסת מרב מיכאלי – אינה נוכחת; חבר הכנסת זאב אלקין – אינו נוכח; חברת הכנסת מירב כהן – אינה נוכחת; חברת הכנסת שלי טל מירון – אינה נוכחת; חבר הכנסת דן אילוז – אינו נוכח; חברת הכנסת שרון ניר – אינה נוכחת; חבר הכנסת סימון דוידסון – אינו נוכח; חבר הכנסת רון כץ – אינו נוכח

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  שלוש דקות לרשותך, בבקשה

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, הנציגה היחידה של האופוזיציה הציונית במליאה, אתם זוכרים מה היה בחוק האזרחות בקדנציה הקודמת?     

איימן עודה: אני יודע שרק אנחנו הפעלנו אותו – – – אותו קלקול – – –     

אחמד טיבי: בדיוק לזה אני חותר

אחמד טיבי:  אני גאה שהסיעה שלי הייתה הסיעה היחידה היום שהצביעה אז נגד החוק, והיא תצביע גם עכשיו נגד החוק, בשל עמדה עקרונית ואנושית, אידיאולוגית

אחמד טיבי:  מה החוק הזה אומר? אין בו שום עילה ביטחונית, לא ביטחון ולא בטיח

אחמד טיבי:  יש בו דמוגרפיה – זכות שיבה, דמוגרפיה – ולכן העילה היא גזענית

אחמד טיבי:  אפילו חלק משופטי העליון אמרו כך – – –     

התקשורת שלמה קרעי: הציונים גזענים

עופר כסיף: זה נכון

עאידה תומא סלימאן: סוף-סוף אתה מבין?     

אחמד טיבי: (אומר בערבית ומתרגם:) אני אגיד לך מה אמרתי בערבית: אין פסיקה כאשר הציוני פוסק שהציונות היא גזענית

אחמד טיבי:  אוקיי

אחמד טיבי:       עכשיו, אני רואה שהכנסת, המליאה ריקה לחלוטין, חוץ משתי סיעות, שמייצגות את הציבור הערבי

אחמד טיבי:  האופוזיציה בקדנציה הקודמת חברה מסיבותיה שלה לאופוזיציה האידיאולוגית בנושא הזה, שזה אנחנו

אחמד טיבי:  למה? כי היא התנהגה כמו אופוזיציה

אחמד טיבי:  אבל תראה – (אומר בערבית ומתרגם:) אף אחד

אחמד טיבי:  רק את

אחמד טיבי:       איפה האופוזיציה? לא התנהגתם כאופוזיציה לוחמנית מתחילת הקדנציה עד עכשיו

אחמד טיבי:  לא נתתם פייט

אחמד טיבי:  תראו, שלחו שלושה ח"כים חדשים והסתפקו בהם

אחמד טיבי:  יבואו עוד כמה, חיזוק

אחמד טיבי:  אין פייט, אין קרב

התקשורת שלמה קרעי: לפיד עייף

אחמד טיבי: אנחנו לא עייפים

אחמד טיבי:  בנושא הזה לא נתעייף, כי מדובר בעשרות אלפי משפחות של ערבים פלסטינים שהחוק הזה קורע אותם – קורע אותם אנושית, פיזית, משפחתית

אחמד טיבי:  לעיתים משפחה בלי ילדים – – –     

עמית הלוי: לפני החוק הזה קרעו את מסעדת מקסים לגזרים

עמית הלוי:  אתה יודע כמה נרצחו שם לפני החוק הזה, ד"ר טיבי, כמה נרצחו שמה?      

אחמד טיבי: אם על פי זה אחד או שניים – – –     

קריאות: – – –     

קריאה: מה הקשר?     

אחמד טיבי: אני אענה לך מה הקשר – – –     

עמית הלוי: – – – שקיבלה את תעודת הזהות שלה בגלל החוק הזה

עאידה תומא סלימאן: בחוק הזה – – –     

אחמד טיבי: אני לא מצליח להשיב

יפעת שאשא ביטון: אני מבקשת לאפשר לו לסיים את דבריו

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה, חבר הכנסת טיבי

אחמד טיבי: אם לפי מקרה אחד או עשרה אתה מטיל עונש קולקטיבי, אז כל נער של תג מחיר שיש לו כיפה סרוגה, צריך לתייג אותו כפושע, מחבל, טרוריסט

אחמד טיבי:  הוא פוטנציאל למחבל טרוריסט, אבל עדיין לא הוכח לפי המעשים שלהם

אחמד טיבי:  אבל יש דתיים שהם לא טרוריסטים

אחמד טיבי:       על הדרך שלך לעשות עונשים קולקטיביים – –     

יפעת שאשא ביטון: נא לסיים

אחמד טיבי: – – אתה אף פעם לא מתייחס לעונש קולקטיבי על יהודים, למשל, שעושים מעשים נוראיים עד גבול, למשל, מעשים טרוריסטיים, אוקיי? למשל, בכנסת הזאת יש רק חבר כנסת אחד שהוא מחבל

אחמד טיבי:  אתה חבר בקואליציה שלו ולכן צריך לקרוא לכל הקואליציה מחבלים, על פי מה שאתה אומר

יפעת שאשא ביטון: אנא לסכם

אחמד טיבי: אנחנו לא עושים את זה ולכן, משפט אחרון – אני שב ואומר שאני גאה שאנחנו שוב נצביע נגד החוק הגזעני ביותר

אחמד טיבי:  בושה לספר החוקים

אחמד טיבי:  (אומר בערבית: בושה לחוקי ישראל, כי אלו החוקים הכי גזעניים ומפלים

אחמד טיבי: )     

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת טיבי

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת קארין אלהרר – אינה נוכחת; חבר הכנסת יאסר חוג'יראת – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת; חברת הכנסת יסמין פרידמן – אינה נוכחת; חבר הכנסת דני דנון – אינו נוכח

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת יוסף עטאונה, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  שלוש דקות לרשותך, בבקשה

יוסף עטאונה: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אכן, עוד חוק גזעני בספר החוקים של המדינה שמתגאה שהיא הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון

יוסף עטאונה:  אם מסתכלים על החוק הזה אכן רואים שהוא בא במטרה אחת – להנציח את העליונות היהודית במדינה

יוסף עטאונה:  והפרנויה של הדמוגרפיה לא מסתיימת רק בפחד מהאוכלוסייה הפלסטינית בגדה המערבית ובעזה

יוסף עטאונה:  הפרנויה של הדמוגרפיה נמצאת בלב-ליבה של הממשלה הנוכחית

יוסף עטאונה:  ואם אנחנו נסתכל על ההסכמים הקואליציוניים שהיו בין השותפים בקואליציה הזו, המאזן הדמוגרפי עלה יותר מפעם אחת בכמה סעיפים, גם בגליל וגם בנגב

יוסף עטאונה:  ולכן החוק הגזעני הוא עוד חוק שבא להפלות בין אזרח לאזרח

יוסף עטאונה:  הזכות להתחתן ולהינשא היא זכות יסוד לפי האמנות הבין-לאומיות, ומדינה שמתיימרת להיות דמוקרטית וחרתה על דגלה להיות דמוקרטית באה להתערב לאנשים בדבר הכי בסיסי שיכול להיות

עמית הלוי: אף אחד לא מנע מהם להתחתן

יוסף עטאונה: אי-אפשר במדינה דמוקרטית להחליט עבור אזרח שלה עם מי להתחתן

עמית הלוי: שיתחתנו

עמית הלוי:  מי מנע מהם להתחתן?     

ארז מלול: שיתחתן עם מי שהוא רוצה

יוסף עטאונה: התכלית של החוק הזה היא מטרה אחת – למנוע איחוד משפחות פלסטיניות

עמית הלוי: יכולים להתחתן

יוסף עטאונה: גם החוק הזה וכל חוק אחר – –      

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת עמית הלוי

יוסף עטאונה: – – שבא להרחיק האזרחים הפלסטינים בתוך מדינת ישראל מהאזרחים הפלסטינים בגדה המערבית ובעזה, לא יעמוד

יוסף עטאונה:  ההמשכיות והשייכות של העם הזה היא אחת

יוסף עטאונה:  ולכן, לסיום אני אומר, תחת החירות האישית, תחת הנאורות שלכם, אתם מבקשים שכל אחד יעשה מה שהוא רוצה

יפעת שאשא ביטון: אנא לסכם

יוסף עטאונה: אתם מתייחסים שאתם העליונות, אתם יכולים להחליט לעצמכם מה אתם רוצים ולמנוע מאחרים זכות בסיסית יסודית, להתחתן עם מי שרוצים

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יוסף עטאונה: ולכן החוק הזה הוא עוד חוק גזעני בספר החוקים של מדינת ישראל

יוסף עטאונה:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת יוסף עטאונה

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת חמד עמאר – אינו נוכח; חברת הכנסת שרן מרים השכל – אינה נוכחת; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת; חבר הכנסת נאור שירי – אינו נוכח

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  שלוש דקות לרשותך, בבקשה

איימן עודה: כבוד היושבת-ראש, זוהי מדינת ישראל היהודית

איימן עודה:  רואים את זה בכל מקום, גם בהתערבות בחיי האזרחים – עם מי יתחתן הבן אדם

איימן עודה:  יהודי שהוא לא אזרח, חי בארצות הברית, מתחתן עם מי שהוא רוצה, הוא יכול לקבל אזרחות, אבל אזרח שהוא בן המולדת הזו, שאין לו מולדת אחרת מלבדה, מחליט להתחתן, אם הוא מתחתן עם פלסטינית מהעם שלו, לפי מדינת ישראל זה אסור

איימן עודה:  כל פעם שהמדינה הזו מתגזענת עוד אני מרגיש שזה כמו משל בשפה הערבית: (אומר בערבית ומתרגם:) תן בלע מגל – אין לו מה לעשות איתו

איימן עודה:  זה אותו דבר לגבי כיבוש העם הפלסטיני

איימן עודה:       המדינה הזו לא יהודית ודמוקרטית, זו מדינה יהודית ודמוגרפית, גם בחוק הזה, גם בכל נושא אחר

איימן עודה:  למשל, כבוד היושבת-ראש, מה את מרגישה כשהמדינה שלך מאז 48' עד עכשיו בנתה 940 יישובים חדשים, כולם ליהודים, ואפס לאזרחים הערבים? מה את מרגישה? יש הבדל בין אפליה לבין אפרטהייד

איימן עודה:  אפליה זה כשמדינה בנתה 940 יישובים חדשים, מגיע לנו 180 יישובים חדשים בהיותנו 20%, אז בונה 100 ולא 180

איימן עודה:  זו אפליה

איימן עודה:  בונה 90, 80, זו אפליה

איימן עודה:  אבל אפס זו לא אפליה, זה מעבר לכך

איימן עודה:  זו מדיניות שאומרת שהמדינה היא של עם אחד וקמה על חשבון עם אחר, נקודה

איימן עודה:  הכי ברור שיש

איימן עודה:       אני מתבונן בהתנהלות של חברי הימין ואני מרגיש את חטא היוהרה

איימן עודה:  חטא היוהרה

איימן עודה:  כל זה יהפוך נגדכם

איימן עודה:  כל זה יהפוך נגדכם

איימן עודה:  בסופו של דבר יש פה עם איתן, יש לו מודעות לאומית, והוא נאבק למען הערכים הנעלים ביותר, שזה שלום ושוויון

איימן עודה:  זה שלום ושוויון

איימן עודה:  אין ערך יותר נעלה מהערך הזה

איימן עודה:  בסופו של דבר דרכנו תנצח ודרכם של הגזענים היא דרך נפסדת

איימן עודה:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת איימן עודה

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  שלוש דקות לרשותך, בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושבת בראש, כנסת נכבדה, עוד פעם מגיעה לכנסת הוראת השעה בחוק האזרחות שמונעת ממשפחות את היכולת לחיות במולדתן בכבוד; סליחה, אפילו לחיות ביחד כזוג

אימאן ח'טיב יאסין:  להוראה הזאת צריך לקרוא בשמה האמיתי – הוראת הפרדת המשפחות הפלסטיניות, הוראה שהיא בושה וחרפה לכל משטר דמוקרטי

אימאן ח'טיב יאסין:  אמרנו דמוקרטיה? כבר מזמן אין במקום הזה

אימאן ח'טיב יאסין:  אל לכם לשכוח שמדינת ישראל מתגאה שהיא המדינה הדמוקרטית היחידה במזרח התיכון

אימאן ח'טיב יאסין:  אבל מה שאתם רוצים לאשר כאן היום – – –      

איימן עודה: – – – תגידי, בבקשה, יש מדינה אחת במזרח התיכון שכובשת עם אחר חוץ ממדינת ישראל?     

אימאן ח'טיב יאסין: אין בעולם, לא רק במזרח התיכון

איימן עודה: לכן היא – – – האחרונה ביותר

אימאן ח'טיב יאסין: אבל מה שאתם רוצים לאשר כאן היום – –      

עמית הלוי: יש מדינה – – –      

אימאן ח'טיב יאסין: – – זה ההפך המוחלט מדמוקרטיה

אימאן ח'טיב יאסין:  זאת הגזענות לשמה

אימאן ח'טיב יאסין:  בקדנציה הקודמת ניסינו לעשות כאן שינויים – –     

יפעת שאשא ביטון: חברי הכנסת

אימאן ח'טיב יאסין: – – לייצר פשרה – לא כי אנחנו רואים משהו טוב – –      

התקשורת שלמה קרעי: – – –      

אימאן ח'טיב יאסין: – – בחוק הגזעני הזה

אימאן ח'טיב יאסין:  נהפוך הוא, אנחנו מתעבים אותו

אימאן ח'טיב יאסין:  אבל ליבנו עם האנשים שחיים כאן עשרות שנים ללא זכויות, ללא יכולת לעבוד, לקבל ביטוח רפואי, לנסוע ביחד כמשפחה, לחתום על ניתוח של הילד, אפילו במקרה חירום, לקבל רישיון נהיגה

אימאן ח'טיב יאסין:  תגידו, יש משהו יותר פשוט מזה? שתבינו, המשפחות האלה הן ללא עתיד

אימאן ח'טיב יאסין:  כל פעם צריכים לחדש את התושבות הארעית שלהם, כל הזמן חוששים מהרגע שיגידו להם ללכת, להפריד אותם מבני זוגם, מהילדים שלהם

אימאן ח'טיב יאסין:  אגב, הם לא מסכנים אף אחד, הם חיים כאן בינינו זה שנים ולא סיכנו חיים של אף אחד

אימאן ח'טיב יאסין:  אבל האמת, לכם בשלטון לא אכפת

אימאן ח'טיב יאסין:  בהתחלה אמרתם צורכי ביטחון, היום אתם לפחות לא מסתירים את זה

אימאן ח'טיב יאסין:  זה לא ביטחון, זאת גזענות

אימאן ח'טיב יאסין:  זה עוד עוולה מעוולות הכיבוש

אימאן ח'טיב יאסין:      יש בצד שלנו מי שחושבים או הכול או כלום – –     

יפעת שאשא ביטון: נא לסכם

אימאן ח'טיב יאסין: – – מי שגם בקדנציה הקודמת התנגדו לכל סיכוי לפשרה

אימאן ח'טיב יאסין:  זה אולי עושה נעים למצפון, אבל לא עוזר לאף אחד

אימאן ח'טיב יאסין:  זו הסיבה שפעלנו כדי לקדם פשרות, כדי לתת מענה למקרים הומניטריים, אבל לצערי, לזה לא היו מספיק שותפים

יפעת שאשא ביטון: אנא לסכם

אימאן ח'טיב יאסין: ברשותך, כמה משפטים

יפעת שאשא ביטון: כמה משפטים, כי אנחנו כבר אחרי הזמן

אימאן ח'טיב יאסין: בסוף, המפלגות היהודיות מפחדות שיחשדו בהן שהן אוהבות ערבים

אימאן ח'טיב יאסין:  חטא גדול, בל ייסלח

אימאן ח'טיב יאסין:  מפחדות ובורחות, ויש כאלה שמתגאות במעשה המתועב הזה

אימאן ח'טיב יאסין:  תפסיקו להפחיד, תפסיקו להשניא, תפסיקו לענות ולגרום סבל לאותן משפחות

אימאן ח'טיב יאסין:  תאפשרו להן זכויות בסיסיות, תאפשרו להן חיים בכבוד

אימאן ח'טיב יאסין:      לפני שנה וחצי כל מי שהיום בקואליציה התנגדו להצעה הזאת

אימאן ח'טיב יאסין:  אני קוראת לכם לעצור ולחשוב, אולי באמת יש מה לתקן, אולי צדקתם כשהתנגדתם

אימאן ח'טיב יאסין:  אני מבקשת מכם לרגע אחד, שימו את האנושיות לפני הגזענות, שימו את החמלה לפני השנאה

אימאן ח'טיב יאסין:  אבל איך? אנחנו לא נשלה את עצמנו

אימאן ח'טיב יאסין:  כאשר הראשון רוצה לשרוף, השני רוצה למחוק והשלישי עכשיו רוצה להשמיד, לאן עוד אפשר לרדת? יש גבול לתחתית, תגידו?     

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת נעמה לזימי – אינה נוכחת; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת משה טור פז – אינו נוכח; חבר הכנסת אריאל קלנר – אינו נוכח

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  אחריו, אחרונת הדוברים – חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן

יפעת שאשא ביטון:  שלוש דקות לרשותך, בבקשה

מנסור עבאס: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, בואו נודה שבית המשפט העליון לא רואה שהחוק הזה ראוי להיות בספר החוקים של מדינת ישראל, ולכן כפה על הכנסת והממשלה להביא אותו בתור הוראת שעה

מנסור עבאס:  אני בטוח, גברתי, שאחרי הרפורמה המשפטית הממשלה והכנסת יוכלו לשריין את החוק הזה לא כהוראת שעה אלא כחוק קבוע, ואפילו להפוך אותו לחוק-יסוד

מנסור עבאס:      לגבי הטיעון הביטחוני, אני חושב שאם הנתונים על אודות מעורבות מסוימת של בני משפחות שהן מעורבות נכונים, ההסבר ההגיוני להקשר הזה הוא העוול שאותם ילדים מרגישים, והתנהלות הרשויות מולם כאשר מונעים מהם את הזכויות הבסיסיות גם להם, גם להורים שלהם, בהקשרים רבים

מנסור עבאס:      בשנה שעברה הייתה לנו הזדמנות נדירה – מ-2003 עד היום, 20 שנה – זו השנה היחידה שקיימנו דיון ציבורי מסביב להשלכות של החוק הזה; לא רק המחלוקת המהותית על החוק, אלא ההשלכות האמיתיות של החוק הזה

מנסור עבאס:  חודש שלם דנו בחוק הזה

מנסור עבאס:  בסופו של דבר קיבלנו החלטה שאנחנו הולכים על פתרון בשני שלבים: שלב שבו נוכל לתת מענה למשפחות שנמצאות היום בתוך גבלות מדינת ישראל, כמעט 10,000 משפחות, והמדינה לא תגרש אותן, לא תוציא אותן ותשלח אותן לגדה המערבית ולרצועת עזה

מנסור עבאס:  הן יישארו

מנסור עבאס:  מרכז החיים שלהן מתנהל בטייבה, מתנהל בחורה, מתנהל בנצרת, מתנהל בכל יישוב ויישוב ערבי

מנסור עבאס:  ובכל זאת, ולמרות שחלק מהמשפחות האלה הן גם לפני – יש כמעט 500 משפחות לפני 2003, לפני שהחוק הזה התקבל כהוראת שעה בכנסת, ובכל זאת עדיין לא מוצאים מענה; לא אלה שהקימו את המשפחה שלהם לפני 20 שנה, לפני החוק, ולא אלה שלפני עשר שנים וכו'

יפעת שאשא ביטון: אנא לסכם

מנסור עבאס: ולכן יש כאן אטימות

מנסור עבאס:  היה לנו סיכוי בקדנציה שעברה לתת מענה, אומנם מענה חלקי, לאותן משפחות, אבל לצערנו היום אנחנו בשעה 01:00, באמצע הלילה – –     

יפעת שאשא ביטון: אנא לסיים

מנסור עבאס: – – והכנסת מאשרת את החוק הזה בלי דיון ציבורי, בלי לבדוק את ההשלכות השונות של החוק הזה

מנסור עבאס:       לכן, כואב מאוד שאנחנו צריכים שוב, בכל שנה, להתמודד עם החוק הזה

מנסור עבאס:  כבר מחבריי תיארו את התיאור המדויק לחוק הזה

מנסור עבאס:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה לך

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  שלוש דקות לרשותך, בבקשה

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, כבוד היושבת-ראש

עאידה תומא סלימאן:  אני לפעמים שואלת את עצמי עד כמה אפשר שבני אדם, ועוד פוליטיקאים, ייצרו לעצמם אשליה, יחיו בתוכה, יאמינו בה, ואחר כך, כשתתנפץ האשליה הזאת, יאשימו את אלה שלא רצו להאמין באשליה ושהיו עם עיניים פקוחות וראו מה קורה בעניין הזה

עאידה תומא סלימאן:      בנושאים עקרוניים מהותיים אין פשרות, כי פשרות הן מדרון חלקלק, שבסופו של דבר יש כניעה לקו הגזעני שמנסה להכתיב לנו את צורת החיים שלנו – עם מי צריכים להתחתן, איפה צריכים לחיות, איך אנחנו צריכים לחשוב ומהי הזהות שלנו

עאידה תומא סלימאן:  זאת שיטת הסלמי, ומי שלא רואה אותה, שיחיה בעצמו באשליה הזאת ויבכה על ארמונות החול שירדו ברגע

עאידה תומא סלימאן:      הרי מה קרה בקדנציה הקודמת? הייתה שרת פנים שאמרה: אני לא אעביר דבר כזה ולא אתן יד, אפילו לפשרה-אשליה, שכל המשפחות שהחוק הזה הזיק להן עמדו נגדה, נגד מה שנקרא אז פשרה

עאידה תומא סלימאן:  ואנחנו היינו כאן

עאידה תומא סלימאן:  זו לא הייתה הפעם הראשונה שהתקיים דיון

עאידה תומא סלימאן:  כל פעם שהחוק הזה, ההוראה הזאת הובאה לכנסת, היה דיון ציבורי, כי היו אלפי אנשים בחוץ שחיכו ודיברו על הכאב שלהם, אז בואו לא נשלה את עצמנו

עאידה תומא סלימאן:  מה שקרה, הימין התאחד בנושא הזה, והמרכז – ואני לא קוראת לו שמאל – השתפן כהרגלו, כמו היום

עאידה תומא סלימאן:       כל מי שיוצאים להפגין למען הדמוקרטיה עלק, יוצאים היום מהמליאה, כי הם יודעים שאם הם יושבים פה הם רוצים להצביע עם החוק

עאידה תומא סלימאן:  הם הצביעו עם ההוראה, הם עוד יצביעו איתה, וימשיכו להצביע ולהתבכיין על הדמוקרטיה

עאידה תומא סלימאן:  הדמוקרטיה בלתי אפשרית כאשר אתם מחוקקים חוקים גזעניים

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר אפילו לא נדבר על זכות אלה שנמצאים תחת כיבוש, אנחנו מדברים על זכות האזרחים

אלמוג כהן: – – –     

עאידה תומא סלימאן: האזרחים

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת כהן

אלמוג כהן: – – –     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת כהן, אני אוציא אותך

אלמוג כהן: את תומכת בה

אלמוג כהן:  אין קריאה ראשונה?     

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך לפני הקריאה הראשונה

אלמוג כהן: מה נשאר לכם? תתמכו גם בגוב האריות

עאידה תומא סלימאן: האזרחים שיש להם את הזכות לבחור, האזרחים שולחים את הנציגים שלהם פה כדי להגן על הזכויות שלהם ולא להתפשר בנושאים עקרוניים, בנושאים קיומיים

עאידה תומא סלימאן:  בנושאים של זהות לא מתפשרים, כי אז זו כניעה

עאידה תומא סלימאן:  זו כניעה, ושלא ימכרו לכם אשליות

קריאה: אל – – – בשבילנו, גברת

עאידה תומא סלימאן: תקראו מה אמר – – –     

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  נא לסכם

חנוך דב מילביצקי: – – – תומך בטרור כל יום וכל לילה

חנוך דב מילביצקי:  לגרש – – –     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת חנוך

חנוך דב מילביצקי: לא – – – לכם

חנוך דב מילביצקי:  לא – – –     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת חנוך

עאידה תומא סלימאן: – – – בינתיים יש תומכי טרור יחידים בבניין הזה ועשיתם מהם שרים

עאידה תומא סלימאן:  תומך טרור אחראי למיגור הטרור

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן

אלמוג כהן: איפה גוב האריות?     

חנוך דב מילביצקי: – – – לא יהיו

עאידה תומא סלימאן: ובינתיים אנחנו פה ונישאר פה

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, תודה רבה לך

אלמוג כהן: איפה גוב האריות?     

חנוך דב מילביצקי: לא יהיה תומכי טרור

חנוך דב מילביצקי:  לא יהיה, לא יהיה

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת חנוך מלביצקי, קריאה ראשונה

עאידה תומא סלימאן: כבר ראיתי כמוכם עפים מהבניין ונשארנו

אלמוג כהן: זה לא גוב האריות, זה גוב השקיות

אלמוג כהן:  כולם כבר בשקים

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אלמוג כהן, אני קוראת אותך בקריאה ראשונה

אלמוג כהן: פעם ראשונה?     

יפעת שאשא ביטון: כן

אלמוג כהן: – – –     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת ינון אזולאי מסכם? מישהו מכם מסכם? לא

יפעת שאשא ביטון:       אז אנחנו עוברים להצבעה

יפעת שאשא ביטון:  ההצבעה תהיה אלקטרונית

יפעת שאשא ביטון:  אנא שבו במקומותיכם

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו מצביעים על בקשת הממשלה להאריך בצו את תוקפו של חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ב–2022

יפעת שאשא ביטון:  אנא הצביעו

יפעת שאשא ביטון: בעד בקשת הממשלה – 20 

יפעת שאשא ביטון: נמנעים – אין 

יפעת שאשא ביטון: בעד – 20, נגד – תשעה, נמנעים – אין

יפעת שאשא ביטון:  אני קובעת שבקשת הממשלה התקבלה

קריאה: הקואליציה בעד, וגם נציגת האופוזיציה

יפעת שאשא ביטון: נכון

יפעת שאשא ביטון:  כי אנחנו ענייניים ולטובת המדינה

קריאה: אני הגנתי

קריאה:  מה את רוצה?     

יפעת שאשא ביטון: חברות וחברי הכנסת, תם סדר-היום

יפעת שאשא ביטון:  הישיבה הבאה תתקיים היום, יום שני י"ג באדר התשפ"ג, 6 במרץ 2023, בשעה 09:00

יפעת שאשא ביטון:  ישיבה זו נעולה