ישיבת מליאה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 44, 2023-02-21 00:00

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת

אמיר אוחנה:  היום ל' בשבט התשפ"ג, 21 בפברואר 2023

אמיר אוחנה:  שלום גם לאורחינו ביציע

אמיר אוחנה:       חברי הכנסת, הנושא הראשון על סדר-היום: נאומים בני דקה

אמיר אוחנה:  חברי הכנסת המבקשים להירשם מוזמנים להצביע בעד

אמיר אוחנה:  הצבעה כעת

אמיר אוחנה:  בבקשה

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, אני בשני מקומות – אחד עבור בועז ואחד עבורי

אמיר אוחנה: אז אם כך, חבר הכנסת מיקי לוי יהיה ראשון הדוברים, עד שאקבל לידי את הרשימה

אמיר אוחנה:  בבקשה

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כדרכו בקודש ומתוך שליחות, חברי חבר הכנסת בועז טופורובסקי עומד כאן בכל שבוע ומקריא את שמות ההרוגים בתאונות הדרכים

מיקי לוי:  רצה הגורל וחבר הכנסת טופורובסקי נפצע בעצמו בתאונת דרכים, ולכן אקריא את רשימת הדמים הזו בשמו

מיקי לוי:  דם המתים זועק אלינו מן האספלט, ולצערי הרב, הרשימה ארוכה ארוכה

מיקי לוי:       ביום רביעי 15 בפברואר נהרג גבר בשנות ה-60 לחייו בתאונה חזיתית סמוך לרמת נגב

מיקי לוי:  ביום חמישי 16 בפברואר נהרג רוכב אופנוע בשנות ה-40 לחייו בהתנגשות עם רכב פרטי

מיקי לוי:  ביום שבת 18 בפברואר נהרג רוכב אופנוע בן 40 מטירת הכרמל בתאונה סמוך לאום אל-פחם

מיקי לוי:  רק כמה שעות לאחר מכן נהרג רוכב אופנוע נוסף, בן 40, בתאונת טרקטורון בכביש 869

מיקי לוי:  בהמשך אותו היום נהרג גבר בן 35 בתאונה שבה היו מעורבים שלושה כלי רכב נוספים בכביש 978

מיקי לוי:  השבת המדממת לא נגמרה – רק שעות ספורות לאחר מכן נהרגה צעירה בת 27 בתאונה קטלנית בקיסריה

מיקי לוי:      ביום שני 20 בפברואר משפחת קשאעלה מרהט נספתה כולה בתאונה קשה בצומת אורים שבנגב המערבי: אחמד, בן 44, ראניה אבו מדיגם, בת 25, והילדות נכאילאף ג'עאר והינד, בנות שלוש ושנה וחצי, נהרגו בתאונה, כל כך צעירות

מיקי לוי:  בהמשך אותו היום – תאונה קטלנית נוספת: שתי נשים בנות 30 נהרגו בתאונה בין אוטובוס לרכב פרטי בכביש 446 סמוך למחצבת ניל"י

מיקי לוי:  שלא נדע רשימות כאלה יותר

מיקי לוי:  תודה רבה, אדוני

מיקי לוי:       אם יורשה לי את החלק שלי? תודה רבה לך

מיקי לוי:  שמענו רבות על יוקר המחיה, ואף ראינו סרטונים של ש"ס בתוך סופרמרקט שמראים כמה יקר לחיות פה

מיקי לוי:  באמת יקר לחיות פה

מיקי לוי:  אין חולקים על העניין הזה

מיקי לוי:  אבל הבטחת הבחירות המרכזית שלכם, החשמל, ויותר מכך, חינוך חינם מגיל אפס עד שלוש – חינוך חינם מאפס עד שלוש – אז מה אתם עושים אתמול? 284 שקל תוספת לחודש עבור ילדים מגיל שנה עד גיל חמש

מיקי לוי:  284 שקלים

מיקי לוי:  הגדלתם לעשות, והמילה "אפס" נזכרת פעם נוספת – 480 שקלים עבור ילד מגיל אפס עד שנה

מיקי לוי:  אתם שומעים את זה? היי, איפה אתם? הבטחתם חינוך חינם מגיל אפס עד שלוש

מיקי לוי:  מה קרה? שיקרתם לציבור? לא רק שאין חינוך חינם – אתם גם מוסיפים על זה

מיקי לוי:  לא עוסקים ביוקר המחיה, החשמל עלה ב-8%, השקל נחלש ב-5%, והיד עוד נטויה

מיקי לוי:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת לוי

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת ואליד אלהואשלה, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי

אמיר אוחנה:  בבקשה

וליד אל-הואשלה: מכובדי היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, סיימנו לפני זמן קצר דיון בוועדת נגב-גליל על כל הנושא של האוכלוסייה הבדואית בנגב

וליד אל-הואשלה:  אני רוצה לציין שרק אתמול ושלשום חילקו הרשויות מעל 450 צווים בכפרים רח'מה, עבדה – – – ראס ג'ראבה, אבו תלול, על כביש 31, כביש 25

וליד אל-הואשלה:  אני רוצה להבהיר את הנקודה הזאת: אי-אפשר להפעיל כוח ולבקש להסדיר את הנושא של הבדואים ולהכיר בכפרים הלא-מוכרים בנגב

וליד אל-הואשלה:  האנשים רוצים – גם בתכנון, גם בעשייה וגם בהחלטות הממשלתיות – שהמדינה כן תשתף אותם

וליד אל-הואשלה:  האזרחים הבדואים הם שומרי חוק, והם רוצים שהמדינה כן תכיר בכפרים הבדואיים, ושההכרה תהיה לא תחת דחפורים ותחת D-9 וכל הכוח המיותר הזה

וליד אל-הואשלה:  תודה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת אלהואשלה

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת אחמד טיבי, ואחריו – חבר הכנסת יוסף טייב

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, אני מתעניין מה עמדת כבוד היושב-ראש על חברי כנסת שמדברים בשפה של כבשים במליאה, פועים

אחמד טיבי:  האם אדוני מעודד את התופעה? האם הוא מתנגד לה? האם מותר לנבוח כמו כלבים, למשל, במליאה או רק לפעות כמו כבשים? איזה חיות מותר לחקות בקואליציה הזאת? האם יש חברי קואליציה שהם גם חברי כנסת וגם חברים בגן חיות? מה ההגבלות, אם בכלל יש, והאם יש חברי כנסת שחצו את הקווים בלי שהיושב-ראש שם לב לכך? עמדתך, אדוני, מתבקשת

אחמד טיבי:  אני יודע שאתה חובב בעלי חיים

אחמד טיבי:  אני יודע שגם אתה חובב בעלי חיים

אמיר אוחנה: חבר הכנסת טיבי, אני אנצל את עשר השניות שנשארו לאדוני כדי לומר ששעת הנאומים בני הדקה היא לא המוסד המתאים לשאול שאלות את יושב-ראש הכנסת, אבל אם הוא ירצה להפנות אליי שאלה במועד אחר, בוודאי אשמח לעשות זאת

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת יוסף טייב, ואחריו – חבר הכנסת עופר כסיף

קריאה: אני לא חושב שזאת באמת הייתה שאלה

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום ציינו את היום המיוחד למניעת אובדנות בכמה ועדות בכנסת, מתוכן גם הוועדה שבראשותי, ועדת החינוך, התרבות והספורט

יוסף טייב:  התגלה כי מדי שנה כ-100 בני נוער מתאבדים, ו-4% מהמתאבדים הם עולים

יוסף טייב:  אין ספק – התברר שתמיכה רגשית מורידה מאוד את מספר המקרים

יוסף טייב:  בשנת 2021 קיימת עלייה חדה של 20% בניסיונות התאבדות בקרב בני הנוער

יוסף טייב:  העלייה התבררה כגדולה במיוחד אצל הבנים

יוסף טייב:  הורים, לצערנו, לא יודעים לאן לגשת, וגם כשהם מודעים שלילד שלהם יש בעיה, או שכבר הם עושים את הצעד ופונים – חסרים מטפלים, פסיכולוגים, פסיכיאטרים, במיוחד בשפות זרות

יוסף טייב:  זמן ההמתנה לטיפול יכול להגיע, אדוני היושב-ראש, לכשנה ויותר

יוסף טייב:  בעבר הסתירו מידע על אובדנות, כי היה חשש שהדיבור על אובדנות נותן רעיונות לבני נוער להתאבד, אך התוכנית למניעת אובדנות, "בשביל החיים", הועברה בשנה שעברה ב-500 כיתות, ויש להעביר אותה בכיתות נוספות

יוסף טייב:  לשם כך יש להעלות את התקציב לתוכנית לכ-100 מיליון ש"ח לפחות

יוסף טייב:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה רבה לאדוני

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת עופר כסיף, ואחריו – חבר הכנסת סימון מושיאשוילי

אמיר אוחנה:  סימון או סיימון?     

סימון מושיאשוילי: סי

אמיר אוחנה: סי

עופר כסיף: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו עדים לתופעה מתמשכת וקשה של הרוגים בתאונות עבודה

עופר כסיף:  השנה, מתחילת השנה, כבר נהרגו 12 עובדים

עופר כסיף:  אני רוצה להקריא את שמותיהם, אלה שפורסמו

עופר כסיף:       אתמול, ב-20 בפברואר, עובד בן 50 נפגע בראשו מזרוע משאבת בטון ונהרג; ב-16 בחודש עובד בן 40 נהרג מנפילת חפץ; ב-13 בפברואר מוחמד מחמוד נתשה, בן 56 מחברון, ויאסר חסן זעבוט, בן 35 ממחנה הפליטים נור א-שמס, גם נהרגו בעבודתם; ב-8 בפברואר נהרגו מג'יד חדיד, בן 50, מדאלית אל-כרמל, ועקאב סאבא, בן 48, מעוספיא; ב-6 בפברואר נהרג עובד מתאילנד, בן 28; ב-26 בינואר נהרג מוחמד יאסין אלח'טיב, בן 28, מהעיירה סרטא; ב-21 בינואר נהרג אלכסנדר גרנדינרו, בן 40, עובד זר ממולדובה; ב-16 בינואר נהרגו מוחמד זועבי, בן 40, מהכפר סולם, ויוסף מרעי, בן 24, מהכפר תפוח; ב-1 בינואר נהרג עובד בן 40 מתאילנד

עופר כסיף:       אני רוצה לומר שני דברים: קודם כול, יהי זכרם ברוך

עופר כסיף:  המגפה הזאת לא עוברת

עופר כסיף:  אני הגשתי בכנסת הקודמת הצעת חוק שאמורה להוריד באופן משמעותי את תאונות העבודה

עופר כסיף:  אני מאוד מקווה שכשהיא תגיע לדיון, תהיה לזה תמיכה

עופר כסיף:  ואני גם פונה פה לידידי חבר הכנסת אייכלר, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, בקריאה: אנא אפשר להקים ועדת משנה למאבק בתאונות העבודה

עופר כסיף:  תודה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת עופר כסיף

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת סימון מושיאשוילי

אמיר אוחנה:  אחריו – חבר הכנסת יונתן מישרקי

אמיר אוחנה:  בבקשה

סימון מושיאשוילי: אדוני היושב-ראש, חבריי כולם, לצערי, במוצאי שבת האחרונה נחשפנו לתופעה חמורה של תקיפת צוות שידור – וזה באמת לא משנה מי צוות השידור, לאיזה ערוץ הוא משתייך – על ידי מפגינים במחאה בתל אביב

סימון מושיאשוילי:  לצערי, נשכח מלא מעט אנשים ונשים שנועדנו לחיות כאן יחד

סימון מושיאשוילי:  מדינה אחת לנו, גם אתמול, גם היום, וגם לאחר אישור חוק כזה או אחר

סימון מושיאשוילי:       ההתנהגות במליאה – אנחנו אמורים להוות דוגמה, ובמיוחד ההתבטאויות הלא-מחמיאות לאומריהן, בלשון המעטה, משליכות על התנהגות האזרחים

סימון מושיאשוילי:  אני החלטתי – – –     

אמיר אוחנה: חבר הכנסת לוי, חבר הכנסת לוי, אם אפשר טיפה יותר בשקט

אמיר אוחנה:  הוא בדיוק מדבר על התנהגות במליאה

מיקי לוי: אני מתנצל

סימון מושיאשוילי: מתקבל

אמיר אוחנה: ביקשתי קצת יותר בשקט

אמיר אוחנה:  לא ביקשתי להפסיק לדבר

אמיר אוחנה:  לא צריך להגזים

סימון מושיאשוילי: אני החלטתי לדבר בנאום בן דקה רק בגלל הודעה שקיבלתי מחבר אתמול בערב – שתי שורות, ובזה אני מסיים: נהרות לא שותים את מימיהם בעצמם, העצים לא אוכלים את פירותיהם, השמש לא מאירה לעצמה, והפרחים לא מפיצים את ריחם לעצמם

סימון מושיאשוילי:       לחיות ולעזור לשני זה כלל הבריאה

סימון מושיאשוילי:  נועדנו לעזור אחד לשני, ולא משנה הקושי שבדבר

סימון מושיאשוילי:  אז החיים טובים כשנוח לך, אבל טובים הרבה יותר כשהאחר שמח בזכותך

סימון מושיאשוילי:  בריאות לכולם

אמיר אוחנה: תודה רבה, חבר הכנסת סימון מושיאשוילי

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת יונתן מישרקי, ואחריו – חבר הכנסת אבי מעוז

יונתן מישרקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני שנתיים התקבלה החלטת ממשלה שקבעה את ההסדר הכספי למשפחות עולי תימן, המזרח והבלקן אשר עניין ילדיהן נדון במסגרת אחת משלוש ועדות החקירה שדנו בנושא

יונתן מישרקי:  לאחר הערכה, שכבר ניתנה, היה ניתן להגיש את הבקשות לקבלת הפיצויים עד לתאריך 1 במרץ השנה

יונתן מישרקי:  לאחר פניות רבות שהגיעו ללשכתי מזכאים שנתקלו בקשיים בהליך הגשת הבקשה, התקיים לבקשתי דיון מהיר בעניין זה בוועדת הכספים

יונתן מישרקי:      ביום ראשון השבוע אישרה הממשלה את הארכת המועד להגשת בקשות עבור ההסדר הכספי לפיצויי משפחות עולי תימן בחצי שנה

יונתן מישרקי:  אני מבקש: משפחות שמעוניינות לבדוק את זכאותן לפיצויים יכולות לבדוק את זה או דרך האינטרנט, על ידי חיפוש של "החלטת ממשלה מס' 821", או במספר הטלפון של חברת ענבל, המתפעלת את מערך הגשת הבקשות, ב-074-7122338

יונתן מישרקי:  נכון להיום, קרוב ל-50% מהזכאים לא הגישו את הבקשה

יונתן מישרקי:  50%

יונתן מישרקי:       אני קורא מכאן למשפחות: תבדקו את זכאותכן, ואם היא קיימת, ממשו אותה והגישו את הבקשה

יונתן מישרקי:  זכאים שנתקלים בקשיים בהגשת הבקשה, אני מזמין אותם לפנות אליי או ללשכתי, ואני מבטיח להשתדל לסייע

יונתן מישרקי:  אני מודה ליושב-ראש התנועה הרב אריה דרעי, ליושב-ראש ועדת הכספים הרב גפני ולשר האוצר בצלאל סמוטריץ, שנרתמו לסייע בהעברת ההחלטה

יונתן מישרקי:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת מישרקי

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת אבי מעוז, ואחריו – חבר הכנסת אריאל קלנר

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש

אבי מעוז:  נאום הנדסת תודעה מס' 78, והפעם על בוקר קשה של הנשיא

אבי מעוז:  הנשיא הרצוג אמר הבוקר שזהו בוקר קשה ושהקואליציה צריכה לגלות נדיבות של מנצחים

אבי מעוז:  זוהי הנדסת תודעה, שמנסה למנוע מנבחרי רוב העם לממש את הערכים שבשמם הם נבחרו

אבי מעוז:       למיטב זיכרוני, בי"א בחשוון תשס"ה, לאחר ההצבעה על תוכנית ההתנתקות, חבר הכנסת הרצוג לא דיבר על בוקר קשה; נדמה לי שבז' באדר א' תשס"ה, כאשר חוק יישום תוכנית ההתנתקות עבר בכנסת, שר הבינוי והשיכון הטרי הרצוג לא הציע מתווה למניעת הקרע בעם, ואינני חושב שבי' באב באותה שנה, כאשר החל הגירוש הנורא של המתיישבים הגיבורים, השר הרצוג קרא לקואליציה שבה היה חבר לגלות נדיבות של מנצחים

אבי מעוז:       אני ממליץ לחבריי לקואליציה להמשיך ללא מורא בקידום התיקונים הנדרשים למערכת המשפט בפרט ולמערכות הציבוריות בכלל – בשביל העם, בשביל המדינה היהודית ובשביל הדמוקרטיה

אבי מעוז:  תודה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת אבי מעוז

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת אריאל קלנר, ואחריו – חברת הכנסת לימור סון הר מלך

אריאל קלנר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מעוניין לשתף במחקר מעניין שקראתי, מחקר רפואי

אריאל קלנר:  מדובר במאמר של ד"ר דב גביש, יושב-ראש החברה הישראלית לטרשת עורקים מהמרכז הרפואי שערי צדק

אריאל קלנר:  המאמר מדבר על הסכנות שבעישון סיגריות, התמודדותן של מדינות מערביות עם נזקי העישון והורדת שיעור המעשנים במדינות אלו

אריאל קלנר:       העובדה שסיגריות מזיקות היא עובדה שאין עליה ויכוח ויש עליה קונסנזוס רפואי

אריאל קלנר:  במדינות רבות בעולם מספר המעשנים נמצא במגמת ירידה, ובישראל זה לא קורה

אריאל קלנר:  כל זאת למרות קמפיינים, הפחדה, הגבלת העישון במקומות ציבוריים, איסור פרסום, אריזות אחידות ואזהרות בריאות

אריאל קלנר:  אז מה אפשר לעשות? אפשר ללמוד ממדינות אחרות

אריאל קלנר:  לא צריך להמציא את הגלגל

אריאל קלנר:  בבריטניה, למשל, שיעור המעשנים ירד בכ-13%

אריאל קלנר:  אחד האמצעים להשגת היעד הוא מתן אלטרנטיבה והנגשת חלופות, שעל פי רשויות הבריאות מסייעות לכ-20,000 בשנה להפסיק לעשן סיגריות

אריאל קלנר:  ישנה אפילו תוכנית למרשם רופא, שינגיש חלופות כמוצר טיפולי לקהילות ללא אמצעים

אריאל קלנר:  ד"ר גביש גם מציג ממצאים מעניינים מאוד לגבי ניו זילנד ויפן

אריאל קלנר:       אדוני היושב-ראש, אי-אפשר להתמודד עם תופעת העישון רק באמצעות איסורים, ואני לא חושב שצריך להוסיף איסורים; אני חושב שהגיע הזמן להחליף דיסקט, לחקור ולבחון את הנושא בצורה רצינית, ללמוד ממדינות אחרות ולהתאים את המדיניות הציבורית כנדרש

אריאל קלנר:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת אריאל קלנר

אמיר אוחנה:  תעלה ותבוא חברת הכנסת לימור סון הר מלך, ואחריה – חבר הכנסת ארז מלול

לימור סון הר-מלך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נאום קול המושתקים מס' 11

לימור סון הר-מלך:  השבוע אני רוצה לדבר על מציאות אבסורדית ובלתי ניתנת להשלמה שמתרחשת בגזרת השומרון בתקופה האחרונה

לימור סון הר-מלך:  בחודשים האחרונים מבצעים מחבלים ערבים עשרות פיגועי ירי; אבנים ובקבוקי תבערה בכבישי האזור

לימור סון הר-מלך:  כל תושב שעושה את דרכו לעבודה או לקניות הופך למטרה ניידת – אנשים, נשים וילדים, ללא הבחנה

לימור סון הר-מלך:  רק במהלך השבוע החולף התרחשו למעלה מ-30 פיגועים בכבישי גב ההר שבשומרון, שכללו ירי לעבר כוחות צה"ל, השלכת בלוקים מרכב חולף היישר לשמשת אוטובוס שעבר בכביש ועוד

לימור סון הר-מלך:  לצערי, אירועי הטרור הללו לא זכו לתגובה נחושה מצד מערכות הביטחון או להתייחסות של דובר צה"ל, ולצערי הם נמשכים עד לרגע זה ממש

לימור סון הר-מלך:  לעומתם, לא רחוק משם, ביישוב יצהר, נעצרו השבוע ארבעה תושבים לאחר שמחו בפני כוחות הביטחון על התנהלותם מול תושבים ביישוב

לימור סון הר-מלך:  המעצרים זכו להודעת יח"צ של דובר צה"ל, לפרסומים נרחבים ולחקירה מקצועית של חוקרי המחלקה לפשיעה לאומנית בימ"ר ש"י

לימור סון הר-מלך:       סדר העדיפויות הזה הוא לקוי, מביש ובעיקר מסכן חיים

לימור סון הר-מלך:  לא ייתכן שאזרחים יהודים חפים מפשע ימשיכו לחוות ניסיונות רצח כדבר שבשגרה והדבר יעבור בשתיקה

לימור סון הר-מלך:  לא עוד

לימור סון הר-מלך:  כנבחרי ציבור בממשלת הימין עלינו לדאוג לשלומם ולביטחונם של תושבי מדינת ישראל ולשים לדבר הזה סוף

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה רבה

אמיר אוחנה:       ניפרד מהאורחים שלנו ביציע, שאני רואה שעוזבים אותנו כרגע

אמיר אוחנה:       יעלה ויבוא חבר הכנסת ארז מלול

ארז מלול: מכובדי יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, הנושא שאני רוצה לדבר עליו היום הוא ראש הממשלה ורעיית ראש הממשלה

ארז מלול:  ראש הממשלה הוא סמל השלטון; רעיית ראש הממשלה היא חלק בלתי נפרד מהסמל הזה

ארז מלול:       חבריי באופוזיציה היו במשך שנה שלמה בשלטון – שנה אחת יותר מדי

ארז מלול:  בשנה הזאת הוזנח מעון ראש הממשלה בירושלים

ארז מלול:  לא טרחו לשפץ את המקום

ארז מלול:  נפתלי בנט התפנק לו ברעננה, יאיר לפיד רצה להמשיך לבלות בתל אביב, והתוצאה – מעון ראש הממשלה לא שופץ ואינו הולם את תנאי מגוריו של ראש ממשלה ובני משפחתו

ארז מלול:  ומי זועק חמס? כרגיל, חברי האופוזיציה

ארז מלול:  אין גבול לצביעות

ארז מלול:  הייתם צריכים לדאוג שמעון ראש הממשלה יהיה מוכן וראוי, כיאה למדינה שלנו

ארז מלול:  לא עשיתם את התפקיד שלכם, ועכשיו אתם עושים את מה שאתם תמיד יודעים לעשות: להסית נגד ראש הממשלה נתניהו, להסית נגד שרה נתניהו

ארז מלול:  פתאום הקופה הציבורית מעניינת אתכם

ארז מלול:  כשהוציאו מיליוני שקלים – עשרות מיליוני שקלים – על הבית של בנט שתקתם, אך כשמדובר בזוג נתניהו אתם פותחים בקריאות של הקוזק הנגזל

ארז מלול:      אני קורא לכם, חבריי באופוזיציה: הפסיקו את מחול השדים נגד משפחת נתניהו

ארז מלול:  אנא, תחסכו מאיתנו את הזעזוע המזויף

ארז מלול:  את פירות ההסתה שלכם נגד הממשלה הנבחרת והעומד בראשה ראינו כולנו השבוע; הם חצו כל קו גבול אנושי

ארז מלול:  הפסד בבחירות אינו מצדיק את גרירת המדינה לאלימות ולהסתה

ארז מלול:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת מלול

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא אחרון הדוברים לפרק זה, חבר הכנסת יצחק קרויזר, בבקשה

יצחק קרויזר: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני השר, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, תלמידי כיתה ה' מבית הספר הממלכתי תל"י יצחק נבון בבית שמש והמחנכת שלהם ענת סוננבליק, שנמצאים איתנו כרגע וצופים בנו בזום, כידוע, כנבחרי ציבור, אנו מקבלים מכתבים רבים לכתובת הדואר האלקטרוני שלנו

יצחק קרויזר:  לרוב אנו מכירים את הפונים, אך לפעמים מדובר גם באזרחים מן השורה

יצחק קרויזר:  מתוך המכתבים הרבים, שאני מקפיד לקרוא אחד-אחד ואף להגיב עליהם באופן אישי, התרגשתי דווקא מהמכתב הזה, שנשלח לכלל חברי הכנסת מכלל הסיעות

יצחק קרויזר:  אני רוצה להקריא ממש כמה קטעים ממנו

יצחק קרויזר:  אני חושב שהוא חשוב, גם אקטואלי ומרגש מאוד

אמיר אוחנה: אבל אנא, בקצרה, כי אנחנו כבר לקראת סוף הזמן

יצחק קרויזר: אני אשתדל ממש ממש לקצר, אבל הוא חשוב נורא: אנו, תלמידי כיתה ה' מבית הספר תל"י על שם יצחק נבון ליזמות בחברה בבית שמש, מבקשים ממך ומכלל חברי הכנסת, בבקשה, לעשות רק חוקים טובים, ובעיקר לדבר בכבוד אחד לשני ולא לצעוק או לדבר בצורה לא יפה

יצחק קרויזר:       כמה תמימות, כמה רוך לב, כמה כנות

יצחק קרויזר:  לאחר תקופה ארוכה בכנסת, במהלך הרפורמה המשפטית, שראינו פה צעקות וגינויים והוצאות חברי כנסת גם מהמליאה וגם מהוועדות, וכלל הציבור רואה אותנו בשידור חי – וזה לא היה מחזה שהיה נעים לציבור לראות, ובטח גם לא לנו – אני אומר: לאחר אלפיים שנות גלות, שהגיעו בעקבות שנאת חינם ומחלוקות, זכינו להיבחר ולשרת בבית המחוקקים של מדינת ישראל, בית שעיני כל העם, הצעירים והמבוגרים, נשואות אליו בתקווה ובציפייה לראות מנהיגות, לראות כיצד חולקים כבוד ומגלים אחריות

יצחק קרויזר:  אנו נמצאים במקום שאבות-אבותינו רק יכלו לחלום ולהתפלל להקמתו

יצחק קרויזר:  אנו זוכים לזכות היסטורית

יצחק קרויזר:  נראה שעלינו דווקא ללמוד מהתמימות היפה הזו של הילדים – רק דקה, אדוני היושב-ראש – ומתוך הכנות שלהם עלינו להבין שכולנו כאן מגיעים עם אידיאל משותף: אנו רוצים בטובת עם ישראל על אף דעותינו השונות

יצחק קרויזר:  יש דרך שבה עלינו להתנהל ולנהל מחלוקות, והיא רק דרך של כבוד, בשיח משותף ומכבד, ובעיקר מתוך תחושת מנהיגות ואחריות שיש יום אחרי האתמול ושכולנו צריכים לחיות כאן יחד, כי באמת אין לנו ארץ אחרת

יצחק קרויזר:       אני באמת רוצה להודות למחנכת המרשימה הזו, ענת, שידעה בימים האלה, במה שנראה מכאן, להפוך את זה למסע מרגש ואופטימי, עם תקווה

יצחק קרויזר:  ובאמת אני אומר בנימה אישית: עם מורים כאלה אני אופטימי; אני רואה שיש תקווה ויש דור עתיד שמתחנך על ידי מחנכים שהם ראויים

יצחק קרויזר:       אני אסיים במשפט קצר – אני רואה שנגמר לי הזמן – ממש משפט קצר מהמכתב שלהם: גם אם אתם לא מסכימים על כל מיני דברים, צריך לדבר ולהקשיב ולהגיד את דעתך בכבוד, לא משנה אם אתה שמאלני או ימני

יצחק קרויזר:  תודה רבה, אדוני היושב-ראש

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת קרויזר

אמיר אוחנה:       אני מרשה לעצמי להוסיף בהקשר זה, לאחר אירועי יום האתמול ואולי גם השבוע שעבר, ולומר תודה לאנשי משמר הכנסת ולסדרנים, שפעלו באופן מקצועי, בנמרצות, בנחישות, כדי לאפשר את ההליך הפרלמנטרי ולמנוע כל הפרעה – והיו ניסיונות רבים להפריע להליך הדמוקרטי – ואני רוצה להודות להם

אמיר אוחנה: [מס' מ/1500; דברי הכנסת, חוב' י"ג, ישיבה 37

אמיר אוחנה: ]     

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, נעבור כעת לפרק הבא

אמיר אוחנה:  הנושא הבא על סדר-היום: התנגדויות להחלת דין רציפות על הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (מס' 13 והוראת שעה) (ביצוע פעולות בבית החולה), התשפ"ב–2022

אמיר אוחנה:  אני מזמין את חבר הכנסת עודד פורר לנמק את ההתנגדות מטעם סיעת ישראל ביתנו

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת פורר, בבקשה

אמיר אוחנה:  בבקשה, אדוני, חמש דקות לרשותך

עודד פורר: תודה, אדוני

עודד פורר:  בראשית דבריי, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, אחת הסיבות שהגשנו את ההתנגדות הזאת ושאני עולה לדבר גם היום – כי לא מקובל שביום שלישי אחר הצוהריים מעלים חוקים שאין עליהם הסכמה – אבל זו עוד אחת מהפרקטיקות הנהוגות, ודווקא חשבתי שלפחות מהדבר הזה נימנע

עודד פורר:  לצערי, בחרתם בכל זאת להעלות את זה היום

עודד פורר:       אני כן רוצה להתייחס דווקא לדברים שקרו אתמול ופחות עסקו בהם, כי אני חייב לומר שהבניין הזה מיטיב להעסיק את כולם בנושא שכאילו אני לא יודע איך התקיימנו כאן בלי הרפורמה המשפטית הזאת עד עכשיו, כאילו עד עכשיו לא הצלחנו לחיות

עודד פורר:  לצערי, אני חושב שאחרי הרפורמה המשפטית יהיה יותר קשה לחיות כאן

עודד פורר:  אבל בואו נסתכל רגע על מה קרה כאן בכלל בחודשיים האחרונים

עודד פורר:  הממשלה שלכם מכהנת כמעט חודשיים

עודד פורר:       אז קודם כול, נחשפנו לנתונים של מה קרה בשנת 2022

עודד פורר:  אז בשנת 2022, בשנה הקודמת, כשאתם ישבתם בצד הזה ואנחנו ישבנו בצד הזה, נתוני הצמיחה של מדינת ישראל שברו את כל השיאים – 6

עודד פורר: 5% צמיחה

עודד פורר:  מדינת ישראל, מבחינת הצמיחה הכלכלית שלה במדינות ה-OECD, הייתה שנייה רק לאירלנד

עודד פורר:       במהלך אותה שנה, מי שהיה אז ראש האופוזיציה, בנימין נתניהו, הבטיח בקמפיין לציבור מה הוא יעשה כשהוא יעלה לשלטון

עודד פורר:  אז ב-19 באוקטובר אומר נתניהו בפורום של התאחדות התעשיינים: איך נילחם באינפלציה הגואה? אנחנו נקפיא את המשכנתאות, נקפיא את מחירי החשמל, נקפיא את מחירי הדלק, נקפיא את מחירי המים

עודד פורר:  משום מה, כנראה, אולי כשעברנו לשנת 2023, פתאום הוא שכח את כל ההבטחות שלו – זו תופעה כבר ידועה בקרב מה שקורה לראש הממשלה – ואנחנו רואים את יוקר המחיה, אדוני היושב-ראש, שובר שיאים: מחירי החשמל, הדלק, ולצערי גם המשכנתאות שאזרחי ישראל משלמים התייקרו דרמטית, בין היתר כי נגיד בנק ישראל נוהג באחריות כדי שהמשק לא יברח לאינפלציה משתוללת ולאובדן שליטה, גם נוכח הרפורמה המשפטית, שיש לה השפעה חמורה על הכלכלה, מה לעשות

עודד פורר:       אתה יודע, אתמול – סליחה, שלשום – התקיים דיון בוועדת הכספים, שנוגע להשלכות הכלכליות של ההפיכה המשטרית שאתם מבצעים

עודד פורר:  הגיעו מיטב הכלכלנים; כולם, אחד אחרי השני, מסבירים את הפגיעה בתהליך ולמה זה קורה

אופיר כץ: אבל הבנתי שקיבלתם החלטה עם הצבעה שזה לא פוגע

עודד פורר: בדיוק, יפה

עודד פורר:  מעלה יושב-ראש הוועדה להצבעה פתאום, בלי כמובן להכין – חוץ מלהכין את הקואליציה – מזרים את חברי הכנסת של הקואליציה ומודיע שזה לא פוגע

אופיר כץ: זו דמוקרטיה

עודד פורר: באמת, אני חייב לומר, זה נותן מה שנקרא אופק לאיך אתם תנהלו את הכלכלה כאן, חבר הכנסת אופיר כץ

עודד פורר:  כך תנהלו את הכלכלה – פשוט תודיעו לדולר

עודד פורר:  חבר הכנסת כץ, אולי יש לך מי שיכול להתקשר לדולר ולהודיע לו שיפסיק לעלות, כי חבר הכנסת גפני קיבל החלטה בוועדת הכספים שאין פגיעה בכלכלה

עודד פורר:  תמצאו את מי שמתקשר אליו ואומר לו: תפסיק לעלות

עודד פורר:       אבל אני אומר לעצמי: איך מצליח – בסך הכול, חבר הכנסת גפני הוא איש מנוסה, אני לא יכול להגיד שהוא לא מכיר את כלכלת ישראל

עודד פורר:  למרות שהוא לא למד ליבה, הוא יושב בוועדת הכספים מספיק זמן בשביל להבין מה ההשלכות הכלכליות של כל צעד וצעד ומה המשמעות כשמגיעים כל כך הרבה כלכלנים בכירים ומסבירים עד כמה הפגיעה בכלכלה הישראלית תהיה קשה

עודד פורר:  אז אני אסביר לך, חבר הכנסת פוגל, איך הבנתי למה התכוון גפני כשהוא קיבל את ההחלטה שלא תהיה פגיעה בכלכלה

עודד פורר:  מבחינת חבר הכנסת גפני, לא מעניין שבסוף יעלו מיסים לציבור משלמי המיסים ולציבור העובד

עודד פורר:  לא מעניין אותו שבסוף הכלכלה תהיה כאן בקריסה, כי מי שיש לו עסק, והעסק ייסגר, באמת יסבול

עודד פורר:  אבל מי שמקבל קצבאות מהמדינה ובכוונתו להעלות את הקצבאות – – –     

ישראל אייכלר: אין עסקים חרדיים

עודד פורר: בכוונתו להעלות את הקצבאות – – –     

ישראל אייכלר: היהודים רק מקבלים קצבאות

עודד פורר: אז ברור לחלוטין – – –     

ישראל אייכלר: רק לגויים יש חנויות

עודד פורר: ברור לחלוטין שכלכלתו לא תיפגע

ישראל אייכלר: ליהודים אין חנויות, אין עסקים, אין כלום

עודד פורר: וכשאתה מרגיל ומתייחס לקצבאות כאל הכלכלה שלך, אז באמת – הקצבאות, בשלב הראשון אגב, יושפעו פחות, אבל אם מישהו חושב שיהיה כאן איך לסייע בתקציבי רווחה ובתקציבי בריאות ובתקציבים לטובת ילדים וחינוך אם לא תהיה כאן כלכלה חזקה, הוא טועה

עודד פורר:  ואת המחיר הזה בסופו של דבר כולם ישלמו

עודד פורר:  תודה, אדוני

אמיר אוחנה: תודה רבה לאדוני

אמיר אוחנה:       חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה

אמיר אוחנה:  מי שמצביע בעד הוא בעד החלטת הממשלה להחיל דין רציפות על הצעות החוק, ומי שמצביע נגד הוא נגד החלטת הממשלה

אמיר אוחנה:  הצבעה

אמיר אוחנה: בעד הודעת הממשלה – 17 

אמיר אוחנה: נמנעים – אין 

אמיר אוחנה: אם כן, בעד – 17 חברי כנסת, נגד – אחד

אמיר אוחנה:  אני קובע שההחלטה להחיל דין רציפות על הצעת החוק לתיקון פקודת הרופאים (מס' 13 והוראת שעה) (ביצוע פעולות בבית החולה), התשפ"ב–2022, התקבלה, והיא תחזור לוועדת הבריאות להכנתה לקריאה השנייה והשלישית

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, אנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: ציון יום מיוחד בנושא מניעת האובדנות

אמיר אוחנה:  אני מזמין את חבר הכנסת אוריאל בוסו, יושב-ראש ועדת הבריאות ומי שמוביל את היום החשוב הזה בכנסת

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת בוסו, בבקשה

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני קודם כול רוצה להודות לך, היושב-ראש, שנתת והקדשת יום לנושא הזה בכנסת

אוריאל בוסו:  אומר בגילוי, עד שלא נחשפתי לנושא לא הבנתי את המשמעות, כמה חשיבות יש ליום הזה, וכשאציג בפניכם את הנתונים, תבין עד כמה באמת המעשה שעשית גדול

אוריאל בוסו:       אני מבקש לשתף אתכם בנתון מסעיר ומטריד, שחייב להדיר שינה מעינינו, והוא לא פותח את מהדורות החדשות וגם לא את כותרות העיתונים: כ-400 אנשים שמים קץ לחייהם מדי שנה במדינת ישראל

אוריאל בוסו:  400 איש, לפי המספרים הרשמיים המדווחים

אוריאל בוסו:  כנראה שהמספר נמצא בחסר של לפחות 30%, בגלל דיווח, רישום וכו'

אוריאל בוסו:  זה מספר שממלא שמונה אוטובוסים או שני מטוסים גדולים

אוריאל בוסו:  מדובר על קשישים, מבוגרים, צעירים, ילדים מתחת לגיל 14, ללא הבדלי מצב סוציו-אקונומי, סביבה, עולים חדשים, אמונה דתית או מגדר

אוריאל בוסו:  נוסף על כך, כ-7,000 איש – 7,000 איש – מגיעים לחדרי מיון לאחר ניסיון אובדני; על פי הפרסומים של מרכז אלה, 6% מתוכם הם בני נוער, ו-7% מתוכם הם מעל גיל 70

אוריאל בוסו:      הנתונים הללו זועקים לשמיים ומאותתים לנו כי קיימת מצוקה נפשית משמעותית שאנחנו לא יודעים לזהות אותה ולסייע בפתרונה

אוריאל בוסו:  בכוחנו כנבחרי ציבור במדינה יהודית שמקדשת את החיים לשנות את התמונה העגומה הזו

אוריאל בוסו:  כן, זה אפשרי

אוריאל בוסו:  זה תפקידנו וזוהי אחריותנו כשליחי ציבור

אוריאל בוסו:  לכן יזמנו היום את היום המיוחד למניעת אובדנות בכנסת, שבמהלכו נערכו דיונים חשובים בנושא אובדנות בוועדת החינוך וזכויות הילד, בוועדת העבודה והרווחה, וכמובן בוועדת הבריאות בראשותי

אוריאל בוסו:  בנוסף, נערך כנס מרכזי בנושא על ידי סגנית שר האוצר חברת הכנסת מיכל וולדיגר, ואני רוצה להודות לשרה עידית סילמן שקבעה את זה כבר בקדנציה הקודמת כיושבת-ראש ועדת הבריאות ויזמה את הנושא

אוריאל בוסו:      ביקשנו ביום הזה לעצור לרגע ולהזיז הנושאים השוטפים שעל סדר-יומנו כדי לשמוע, להקשיב, לחשוב יחד ולשים את תחום האובדנות על סדר-היום הציבורי

אוריאל בוסו:  כפי שאדם החולה במחלה קשה לא בחר במחלתו, ואנו, המעגל שסביבו, עושים ככל שניתן כדי לסייע לו, כך גם האדם האובדני – הוא לא בוחר במצוקה, הוא פשוט לא מסוגל לראות אפשרויות אחרות לחיות לצד הכאב

אוריאל בוסו:  זו התמונה של אותו אדם שהולך לאובדנות

אוריאל בוסו:  הוא לא בוחר להתאבד

אוריאל בוסו:  מערכת קבלת ההחלטות ההגיונית, שאמורה לשמור עליו מפני הרצון להתאבד, משובשת, וצריך לטפל בה בדיוק כמו שמטפלים במחלה שהחלה להתפשט בגוף האדם ללא בקרה

אוריאל בוסו:      אז מה אנו יכולים לעשות? עלינו להמשיך ולקדם את התוכנית הלאומית למניעת אובדנות אשר מוביל משרד הבריאות

אוריאל בוסו:  התוכנית פועלת באמצעות הרשויות המקומיות, במוסדות הבריאות ובבתי הספר, דרך המשרדים הרלוונטיים, להעלאת המודעות לסימני המצוקה, הכשרת מטפלים לטיפול באובדנות ומניעת אובדנות בפעילותה בכל רחבי הארץ

אוריאל בוסו:  צריך להרחיב את התוכנית ולהפעיל אותה בכל הרשויות המקומיות בישראל

אוריאל בוסו:  כיום זה פועל ב-155 רשויות

אוריאל בוסו:  כמו כן, חשוב להמשיך ביתר שאת את התוכנית למניעת אובדנות בצה"ל, שמשקיע הון עתק בנושא – ושתדעו את המספרים – המוכיחה כי ניתן להוריד את מספר מקרי האובדנות: מ-30–40 חיילים מתאבדים בשנה אנו עומדים כיום על 10–15 חיילים שמתאבדים מדי שנה

אוריאל בוסו:  המשמעות היא כי יש מה לעשות ואפשר להציל חיים על ידי השקעה במודעות

אוריאל בוסו:  ומעל הכול, אפשר להפסיק את הבושה וההסתרה

אוריאל בוסו:  אנחנו יכולים להעז ולדבר על זה, לתת לגיטימציה לכאב ולביטויו, ובכך לזהותו בזמן ולסייע

אוריאל בוסו:  אנחנו יכולים לתת לאנשים המצויים במשבר אובדני תקווה שאפשר לטפל בכאב הנפשי מבלי להרוג את עצמם

אוריאל בוסו:  שיח על אובדנות לא נותן רעיונות – אני יודע שזו אחת מהתפיסות

אוריאל בוסו:  האדם במשבר האובדני כבר נמצא במשבר, ומי שלא נמצא במשבר אובדני לא יחשוב פתאום אם כדאי לו לשים קץ לחייו

אוריאל בוסו:  הוא פשוט לא שם

אוריאל בוסו:      אנחנו יכולים להיות יותר סבלניים וסובלניים, יותר מכילים ואמפתיים; לקבל גם את המשפחות השכולות וגם את האנשים המצויים במשבר קשה

אוריאל בוסו:  לא להיבהל, לתת להם יד ולקחת אותם, ולהעניק להם מענה רגשי מקצועי שיעזור להם

אוריאל בוסו:  אם כולנו ננהג כך, אני מאמין שנצליח לבצע שינוי אמיתי בהתמודדות ביחס ובמענה הראוי והנכון לאנשים הנמצאים במשבר אובדני ובני משפחותיהם

אוריאל בוסו:       ביום המיוחד הזה אני מבקש להודות לכל מי שנוגע בעשייה היום-יומית והקשה שתכליתה הצלת חיים וסיוע למשפחות השכולות של מי שמתו כתוצאה מהתאבדות

אוריאל בוסו:  כאן ביציע האורחים גם נמצאים חברי וחברות עמותת "בשביל החיים" ועוד עמותות, משפחות שכולות ואנשי מקצוע שהתנדבו ושמו לעצמם משימה מורכבת – למנוע את ההתאבדות הבאה

אוריאל בוסו:  עפרה, חגי, דבי, יורם, אבשלום, שגית, חנה, נועה ועוד רבים היושבים איתם בחרו לקחת את השכול והכאב הבלתי-נתפס של התאבדות בן או בת, הורים, אחים, ולנתב אותו לעשייה למען האחרים

אוריאל בוסו:  הם מסייעים למשפחות שכולות חדשות המצטרפות למעגל העצוב הזה – ואגב, מצויות בסיכון פי שמונה להתאבדות נוספת בתוך המשפחה; שימו לב לנתון: משפחה שחוותה אובדן כזה נמצאת בסיכון פי שמונה ממשפחה רגילה

אוריאל בוסו:      כמובן אני מבקש להודות ליוזמי היום השותפים עימי ליום זה: לשרה עידית סילמן, שכיהנה כיושבת-ראש ועדת הבריאות בכנסת הקודמת; לסגנית שר האוצר מיכל וולדיגר, שנמצאת כאן ואף פועלת כרגע להגדיל את התקציב המשמעותי בנושא

אוריאל בוסו:  אנחנו מודים לך על כך ולפועלים ללא לאות ובמסירות ומקדמים את הנושא

אוריאל בוסו:  תודה לכל ראשי הוועדות שקיימו דיונים: חבר הכנסת יוסי טייב, יושב-ראש ועדת החינוך; חבר הכנסת אלי דלל; חבר הכנסת הרב ישראל אייכלר, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, ולכל חברי הכנסת שהשתתפו בדיונים השונים, ולמשרדי הממשלה שהיו שותפים היום ביום המיוחד הזה: משרד הבריאות, משרד הרווחה, משרד האוצר, משרד החינוך, משרד הביטחון הלאומי ומשרד הפנים, לארגוני הרווחה והבריאות ולמרכז אלה

אוריאל בוסו:  ואחרונים חביבים, כמובן לצוותי הוועדות ולצוות הבריאות ולצוות שלי

אוריאל בוסו:  תודה רבה לכולם

ישראל אייכלר: תודה רבה לחבר הכנסת אוריאל בוסו, שיזם את הדיון הזה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי, בבקשה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, התאבדות היא נושא שלא מדברים עליו בדרך כלל

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  המספרים המדויקים אינם ידועים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  היא אפילו נתפסה כמשהו שמתביישים בו

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הנחת העבודה הייתה שמדובר במספרים נמוכים, כי מחקרים סוציולוגיים מיתולוגיים, למשל של דויד אמיל דורקהיים, הצביעו תמיד על אחוז נמוך של התאבדות בקרב היהודים, אולי בשל התפיסה היהודית של ערבות הדדית ולכידות גבוהה למניעה בפני האובדנות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אבל המציאות השתנתה בישראל, ומדי שנה מאות משפחות חוות אובדנות של אחד מיקיריהן

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בנוסף לאובדן, זוהי טראומה רגשית למשפחה ולחברים, הפוגעת במעגלים רחבים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  התאבדות היא לא רק מוות ואובדן – זהו מסר טעון לכל מעגל קרוב, שלעולם לא יהיה ברור ומובן למי שנשארו בחיים עם הטראומה והעצב

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       לפני עשור יעל גרמן, שרת הבריאות דאז, זיהתה והבינה כי מדובר בתופעה קשה שהולכת מתרחבת, וכי יש להתמודד עימה בכלים טיפוליים ומניעתיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  היא הבינה שלא ניתן עוד להתעלם ממנה ולהתייחס אליה כסוגיה שולית כמו שהתייחסו לכך

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  על מנת להתמודד עם התופעה היא הובילה להקמתה של תוכנית לאומית למניעת אובדנות, וזאת בתמיכתו של שר האוצר דאז יאיר לפיד ובשיתוף פעולה עם שר הרווחה דאז מאיר כהן

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  זאת הייתה תוכנית בין-משרדית שתכליתה הייתה שילוב כוחות בין כל מי שיכול למנוע אובדנות ולהציל חיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  השותפים אז היו משרד ראש הממשלה, משרד הבריאות, משרד הרווחה, משרד החינוך, המשרד לקליטת העלייה ועוד

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       התוכנית הלאומית הובילה לשינוי דרמטי בהתנהלות המדינה: היא פועלת בכ-155 רשויות מקומיות; הוכשרו מאות שומרי סף ואלפי מטפלים במערכת הבריאות בגישת טיפול ממוקד באובדנות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אלפי בני משפחה שכולים מקבלים טיפול; מאות כיתות במערכת החינוך מיישמות את תוכנית "בוחרים בחיים" לשיח ישיר על אובדנות, ועוד

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       אלא שיש עוד הרבה מה לעשות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  התוכנית המקורית הייתה אמורה להתרחב גם בתכניה וגם בתקציביה, אלא שהתקצוב נשאר קבוע ואף קוצץ, בעוד שהיקפי הפעילות הלכו והתעצמו בזכות הפעילות העיקשת והסיזיפית של היחידה למניעת האובדנות במשרד הבריאות יחד עם משרדי הממשלה השונים ובשיתוף פעולה עם עמותת "בשביל החיים" לכל אורך הדרך

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בשנה הקרובה צפויה התוכנית הלאומית להמשיך להרחיב את פעילותה; להיכנס אל עוד ארבע רשויות מקומיות, להמשיך להעמיק את העבודה בעשרות ארגונים ולהכשיר אלפי שומרי סף שתכליתם לזהות משבר אובדני ולפעול מייד

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  גם במערכת החינוך נדרשת הרחבה משמעותית של היקפי הפעילות, אלא שלשם כך נדרש סכום של כ-10 מיליון שקלים נוספים לתוכנית, שמתוקצבת כיום בסכום מקסימלי של 17 מיליון שקל

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  זאת הדרך שתאפשר להגיע לעוד ועוד רשויות מקומיות, לעוד ועוד אנשים במשבר אובדני, ולהציל חיים בזמן

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      סוגיית האובדנות אינה עניין של קואליציה–אופוזיציה, של ימין או שמאל, של דתיים או חילונים; היא נוגעת בליבו של האתוס הישראלי-יהודי – אתוס החיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  לכן אני מקווה ומאמינה כי הנושא הזה יתאחד, והכנסת תוכל לקדם את הנושא כדי להציל חיים של מאות בני אדם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  האובדנות פוגעת פי שלושה בעולים חדשים אשר נקלעים למשבר ואין להם כוחות נפש להתמודד

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  היא פוגעת בחיילים בודדים, בעולים חדשים, וגם בילידי הארץ אשר אינם מתמודדים עם הבדידות ועם מסגרת צבאית קשה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       זוהי משימתנו החברתית הלאומית ממדרגה ראשונה, ואני קוראת מכאן לממלא מקום שר הבריאות ולחברי הממשלה לקראת דיוני התקציב

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אני גם מודה ליו"ר ועדת הבריאות אוריאל בוסו, לסגנית שר האוצר חברת הכנסת מיכל וולדיגר, ואנחנו נשפיע

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בואו נסייע יחד להצלת חיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  עזרו לילדינו, להורינו, לאחינו ולכל מי שבמשבר אובדני, למי שנמצאים במצב רגשי קשה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  גורמי עזרה חייבים כתובות ברורות להסתייע בהן, אשר יאתרו את פוטנציאל האובדנות ויפעלו בהתאם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  החיים הם יקרים מפז

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       הציווי שלנו הוא "בחרתם בחיים", ומשימתנו הלאומית היא לעזור למי שהתייאשו מהם להתגבר על העצב והייאוש ולבחור בחיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת חילי טרופר

חילי טרופר: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, סגנית שר האוצר מיכל וולדיגר – אבשלום מ"בשביל החיים" פה? הוא לימד אותי הרבה – תודה רבה לכל מי ששותף ביום החשוב הזה, וכמה טוב וחשוב שהוא מתקיים, כי יש בכוחו להציל חיים ממש

חילי טרופר:       בנימין קנדל, רק בן 28, שם קץ לחייו לפני כמה חודשים

חילי טרופר:  יורי אביו כתב בכאב: "בנימין שלנו איננו

חילי טרופר:  ביני, בנג'י, כבר לא סובל

חילי טרופר:  מאז שהשתחרר מהשירות, קצת אחרי צוק איתן, בנימין התמודד עם מצב רוח דיכאוני שהופיע ללא התראה, כאשר היה מלא חיים וחישב תוכניות לעתיד – אהבה וזוגיות, חינוך ואקולוגיה

חילי טרופר:  – – – ליווינו אותו באהבה גדולה ובדאגה רבה לכל המקומות שבהם בחר לנסות להביא רגיעה לנפשו"

חילי טרופר:  כמו בנג'י יש עוד רבים; כולם יקרים, כולם מתמודדים באומץ, ואנו כחברה מצווים לעזור להם ככל יכולתנו

חילי טרופר:  כך כתב יורי

חילי טרופר:       במקביל פורסם לאחרונה כי מספר המתאבדים בצה"ל השנה הוא הגבוה זה שנים

חילי טרופר:  במשך שנים חשבתי אני כמו רבים נוספים שכל דיבור על הנושא יכול רק לעודד אנשים לשים קץ לחייהם, ושהכי טוב לשמור על שקט בנושא

חילי טרופר:  טעיתי

חילי טרופר:  המחקרים מראים ששתיקה לא תציל חיים

חילי טרופר:  להפך – צריך לדבר על זה בצורה נכונה, אבל צריך לדבר

חילי טרופר:  צריך להיות ערניים ולהכיר באפשרות של כולנו להיות במקום הנכון ובזמן הנכון על מנת להציל חיי אדם

חילי טרופר:  ומה יותר גדול מזה?      יורי, האב השכול, שיחד עם משפחתו ניסו ככל יכולתם להציל את חיי בנם, כותב כעת מתוך העצב העמוק כדי להגביר ערנות ואולי להציל חיים

חילי טרופר:  גם אסתר וגיל אלכסנדר, ששניים מילדיהם, עמית ויותם, התאבדו, בוחרים לדבר על זה עם כל הכאב והקושי

חילי טרופר:  גם הם מבינים שאולי כך יצילו חיים של אחרים

חילי טרופר:  אסתר כתבה פעם: "למרות הקושי העצום בחרנו לדבר על התאבדות הבנים

חילי טרופר:  זה לא היה פשוט כלל

חילי טרופר:  לי אישית היה מאוד קשה להוציא מהפה את המילה 'התאבד'

חילי טרופר:  במשך מספר שנים הייתי אומרת שהבן שלי ירה בעצמו

חילי טרופר:  לחברה מסביב הדיבור קשה על אחת כמה וכמה

חילי טרופר:  לשמוע על התאבדות, לדבר על כך – זה מרתיע מאוד ומאיים, ויש לי לא מעט הבנה לכך

חילי טרופר:  אבל חשוב מאוד לדבר

חילי טרופר:  לא כדי להנציח, אלא כדי למנוע

חילי טרופר:  הדיכאון הוא אחת המגפות של המאה ה-21, והקצה של הדיכאון הוא ההתאבדות

חילי טרופר:  חייבים לאפשר שיח בנושא על מנת שמי שנמצא במקומות האלה ויש לו מחשבות אובדניות ידע שהוא יכול לשתף, שיש לו עם מי לדבר

חילי טרופר:  התאבדות איננה מחלה מידבקת אם מדברים נכון"

חילי טרופר:  צריך להיות ערניים לשינויים התנהגותיים שקורים לאנשים קרובים וגם לא לפחד לשאול את השאלה: האם יש לך מחשבות אובדניות? למי שלא היו מחשבות בכיוון גם לא יהיו מחשבות כאלה בעקבות השאלה, אבל למי שיש מחשבות כאלה, השאלה אולי תפתח לו פתח לשיתוף ולקבלת סיוע

חילי טרופר:      אסתר וגיל הם אנשים דתיים

חילי טרופר:  בכנות היא גם שיתפה על האתגר להאמין אחרי אסון כפול ונורא שכזה

חילי טרופר:  "האמונה, מה יהא עליה?" כך היא כותבת

חילי טרופר:  "נראה לי שאחרי עמית נאחזתי בדרישות ההלכתיות כמי שנאחזת בקרנות המזבח

חילי טרופר:  היה בזה סוג של הצלה

חילי טרופר:  אחרי יותם כאב האמונה היה עצום: איך, אלוהים, איך לא שמרת על ילד כל כך יפה ותמים, שאהב אותך בכל מאודו; ילד שהיה קשוב לכל מצוקה ותמיד נכון לעזור

חילי טרופר:  ולמה שניים? הרי גם אחד זה יותר מדי

חילי טרופר:  כאב האמונה הזה פעל את פעולתו ממש באופן פיזי, ושיתק אותי מבחינה דתית לתקופה

חילי טרופר:  אז אין תשובה פשוטה לשאלה הזו

חילי טרופר:  מה שברור לי שליותם, כמו לרבים אחרים – – – בשעת משבר, האמונה איננה עוזרת

חילי טרופר:  אלוהים כנראה אינו נמצא שם באותם תהומות אפלים, והם שם לבד, מתגברים או כושלים

חילי טרופר:  – – – אין כאן נוסחת פלא, אבל חשוב לא לפחד מהנושא

חילי טרופר:  – – – זו תופעה שלא נצליח להכחיד, אבל בהחלט אפשר לצמצם ולהוריד את מספרם של המתאבדים

חילי טרופר:  כ-500 איש מתאבדים בישראל בכל שנה – יותר ממספר ההרוגים בתאונות הדרכים

חילי טרופר:  – – – וכשיש מבוכה, דבקים פעמים רבות בנוסחה של 'שב ואל תעשה'"

חילי טרופר:       ובכן, אין לנו פריבילגיה של "שב ואל תעשה"

חילי טרופר:  ובמקרה של דיכאון, עצם הדיבור על הנושא, עצם הערנות לסימנים, עצם הבחירה לא להשאיר לבד מישהו בעצבונו, עצם הבחירה להקדיש לו יום כאן בכנסת ישראל, הם כבר מעשים משמעותיים ואולי יצילו חיים

חילי טרופר:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת אבי מעוז

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, סגנית השר מיכל וולדיגר, קשה להפריז בחשיבות הנושא שאנחנו עוסקים בו היום, הצלת חיים פשוטו כמשמעו

אבי מעוז:  אני רוצה לעסוק בפן אחד של מניעת האובדנות, שבו לצערי לא רק שלא מונעים התאבדויות, אלא על פניו נראה שגורמים להן, בבחינת "הדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות", ואפרט על פי המחקרים העדכניים שהובאו לידיעתי

אבי מעוז:       בתחום של ניתוחי ההמרה לסובלים מדיספוריה מגדרית – כלומר מצוקה רגשית שנובעת מהרגשת סתירה בין גופם לבין תחושתם הפנימית – ישנה דעה רווחת, שלעיתים אפילו אנשי מקצוע נופלים בה, כאילו ישנה דחיפות ובהילות לכוון צעירים אלו למסלול מהיר של התייחסות חברתית על פי תחושתם ולא על פי גופם – ממתן מעכבי התפתחות והורמונים, כולל לקטינים, ועד לניתוחי סירוס וכריתת איברים, ושאם חלילה לא נתערב רפואית ומהר, בני נוער אלה יתאבדו, ועדיפה בת טרנסית על פני בן מת

אבי מעוז:       דיסאינפורמציה זו בנוגע לאובדנות גורמת לאותם צעירים ולהוריהם לפעול בחופזה, ללא היכרות עם הנתונים והעובדות

אבי מעוז:  במסמך רשמי שמופיע באתר משרד הבריאות נטען שניתן להקל ואף להעלים את המצוקות של בעלי הדיספוריה, בין השאר על ידי – ואני מצטט – "צעדים להתאמת המראה לתחושת מגדר", כלומר ניתוחים, הורמונים, הסרת שיער ושינוי לבוש

אבי מעוז:  התאמת מראה? כאילו מדובר בסך הכול באיזושהי עטיפה ולא במציאות פיזיולוגית שנוגעת לכל תא ותא בגוף

אבי מעוז:  כל קשר בין טענות אלו למציאות לא רק שאיננו קיים, אלא הוא למעשה הפוך: לא רק שכל המחקרים שבדקו זאת, ללא יוצא מן הכלל, מראים כי אצל הרוב המוחלט של ילדים עם דיספוריה מגדרית מצוקה זאת תחלוף מעצמה והם יקבלו את גופם כפי שהוא תוך מספר שנים לאחר גיל ההתבגרות, בכפוף לכך שלא תהיה שום התערבות ולא יקבעו בתודעתם את אותן תחושות, אלא שהבלוקרים וההורמונים, הסירוס והכריתה מצילי החיים, לכאורה, נמצאו מחקרית כמקצרים את תוחלת החיים בשל קשת רחבה של בעיות רפואיות חמורות שנלוות להם, וכן יש קשר בינן לבין אובדנות מוגברת, כפי שאפרט

אבי מעוז:       למרות שישנם דיווחים על מחקרים וסקרים שונים שמדווחים על 41% של ניסיונות התאבדות בקרב טרנסג'נדרים, כבר הוכח שהמחקרים הללו היו באיכות ירודה – מה שלא הפריע למשרד הבריאות לצטט אותם במסמך שהזכרתי לעיל

אבי מעוז:  גם מחקר אחר, שטען שחוסמי התפתחות מינית הם הכרחיים למניעת התאבדות, מופרך

אבי מעוז:  המחקר היחיד עד כה שבדק אובדנות בפועל בקרב ילדים ונוער עם דיספוריה מגדרית ושנערך על פי הנתונים של 15,000 ילדים ונוער בעלי דיספוריה שפנו במשך 11 שנים למרפאת מגדר באנגליה – שהייתה עד לאחרונה הגדולה בעולם – העלה כי מתוכם, בלי הבדל אם התחילו טיפול או היו עדיין ברשימת המתנה, התאבדו רק ארבעה

אבי מעוז:  לא ארבעה בשנה חלילה, אלא ארבעה ב-11 שנים במצטבר

אבי מעוז:  כל מקרה כזה הוא כמובן טרגדיה מזעזעת, אבל מדובר בכ-0

אבי מעוז: 03% בלבד

אבי מעוז:       יתר על כן, אומנם בטווח הקצר הטיפולים המכונים "התאמה מגדרית" עשויים להביא לשיפור בכמה מדדים של אובדנות בתקופת האופוריה הראשונית, אולם מחקר האורך היחיד שבוצע הראה שכמה שנים לאחר תהליכי הסירוס והכריתה יש קפיצה באובדנות עד לפי 19 מהאובדנות באוכלוסייה הכללית

אבי מעוז:  כלומר, מוכרים לסובלים ולהוריהם נרטיב כאילו חייבים לסרס כימית ולכרות איברים כבר מגיל צעיר כדי למנוע התאבדות, בזמן שהאובדנות בפועל באותו שלב הינה נדירה, אך מזנקת כמה שנים לאחר אותם ניתוחים

אבי מעוז:       אדוני היושב-ראש, מדובר במציאות הזויה שבה בשם הדאגה לכאורה לאותם הסובלים מאותה מצוקה מסלילים אותם למסלול של חיי סבל ומצוקה, ואין כמעט מי שמעז לנפץ את השקר

אבי מעוז:  הגיע הזמן להציב את המידע האמיתי, מבוסס המחקר, בפני אותם צעירים והוריהם

אבי מעוז:  הגיע הזמן לאסור כל תהליך של מתן חוסמי התפתחות והורמונים וכל הליך כירורגי שכזה בקטינים

אבי מעוז:  הגיע הזמן לשים קץ להתעללות זו, המקצרת תוחלת חיים והמקושרת לאובדנות מוגברת במסווה של נאורות

אבי מעוז:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת לימור סון הר מלך

לימור סון הר-מלך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, "הכאב שלה הפך להיות הכאב שלי, הסבל שלה הפך להיות הסבל שלי, אנחנו השליחים להיות הפה של היקרים שהתאבדו", כך אמר היום בכנס הרב שלום המר, אביה של גילה

לימור סון הר-מלך:  מדברים איתנו באמת – יש מגוון כל כך גדול של סימנים, של קריאות כאלה לעזרה, שלצערנו אנחנו כחברה הרבה פעמים לא שומעים את הזעקות האלה

לימור סון הר-מלך:  אז יש רמזים מילוליים, ויש פעולות מחשידות, ויש שינויים התנהגותיים, גם אם הם חיוביים אבל הם דרסטיים, וגם יש לנו כל מיני סימנים שמחשידים שאנחנו צריכים להיות ערניים אליהם

לימור סון הר-מלך:  אבל אני רוצה להתייחס ביום החשוב הזה – ופה אולי העת להודות לך, סגנית השר מיכל וולדיגר, על היוזמה החשובה והיקרה הזאת ועל הכנס הכל-כך משמעותי הזה, שהוא עצמו ממש מציל חיים

לימור סון הר-מלך:  אז יש לנו מודעות באמת ברמה הזאת שכל אחד פוגש אותה ויכול לשים לב

לימור סון הר-מלך:  אנחנו חיים בתוך חברה שלצערנו הרב, כשאנחנו מקשיבים, החוויה של ילד שגדל בה היא הרבה פעמים שלא רואים, שאף אחד לא שמע, אף אחד לא ראה, אף אחד לא שם לב

לימור סון הר-מלך:       אני רוצה להביא פה מתוך ספר עוד דרך לאבחן ולראות מי הדמויות שיותר מועדות לפורענות, מי הדמויות שאנחנו צריכים לשים אליהן לב יותר, לא ברמה של מה הם אומרים אלא אפילו ברמה הנפשית, מה נטיית הנפש שלהם, מיהם

לימור סון הר-מלך:  אז את הדמויות האלה אני רוצה להביא מתוך הספר שנקרא "ספר הכישרונות", שבעצם מדבר על כישרונות נפשיים, של יאיר כספי, שהוא מרצה באוניברסיטת תל אביב לפסיכולוגיה יהודית

לימור סון הר-מלך:  באמת יש לו הרבה זכויות בעולם הנפש והוא הציל הרבה נפשות

לימור סון הר-מלך:      אז כך הוא אומר: היציאה לחופשי נמצאת לפעמים בכמה מילים שאסור להגיד – רע לי, אני מיואש, אני לבד; זעקה לעזרה שאתה חונק בתוכך, ציפייה למישהו שיראה, שישמע, שיתגייס בלי שתצטרך לבקש

לימור סון הר-מלך:  ארבעה אסור להם להיות במצוקה: הבן החזק, הבת השמחה, הילדה ההורית וזה שאסור לו להיות תלותי כמו אביו או אימו

לימור סון הר-מלך:       החזק, אם יש בו מצוקה, אסור לו לספר, רק שהצליח להתגבר עליה במעשה גבורה; הבת השמחה מצחיקה אותנו גם כשהיא עצובה, היא מאמינה בחשיבה חיובית כתרופה; הילדה ההורית, מטפלת משפחתית, יכולה להיות במצוקה, אך היא חייבת לחכות איתה עד שתגמור לטפל במצוקות של כל בני המשפחה, המתחדשות ללא הפסקה; המתלונן הסדרתי לכאורה מפחד שיידחה אם יהיה לו קשה

לימור סון הר-מלך:       חזק, שמחה, הורית ומתלונן – לכאורה לא מוכנים לקבל את הרשות להיות במצוקה

לימור סון הר-מלך:  צעקה גדולה, אם תצא מפיהם, תבטל "אני" שאיתו הם מסתובבים בעולם, ותכניס אותם – כך הם מדמים – לרשימה מבישה: חלשים, דיכאוניים, אנוכיים ובכיינים

לימור סון הר-מלך:       בעלי התפקידים מבית ההורים נוטים לשמר אותם בבגרותם ולשכפל יחסים דומים בסביבה חדשה: החזק נישא לאישה שאוהבת להישען

לימור סון הר-מלך:  הסכם הזוגיות שלהם כולל פסקה שלפיה לחזק אסור לעולם לגלות חולשה; הבת השמחה נישאת לבחור עצוב, ויש ביניהם חלוקת תפקידים – העצוב נושא בשבילה את עיצבונה, והיא מתחברת לעצמה דרכו, כפויה להמשיך לשמח אותו; המטפלת מנסה להציל את סביבתה, מכילה את מצוקותינו כמו מגבת נייר עבה

לימור סון הר-מלך:  מקשיבה, מקשיבה גם כשהיא מוטרדת ועייפה, לא מבקשת שנקשיב לה

לימור סון הר-מלך:  וזו שאסור לה להיות תובענית כמו אימה נשואה לאיש השקוע בעבודתו

לימור סון הר-מלך:  אסור לה לבקש שיוותר על נסיעה אחת למענה

לימור סון הר-מלך:       מצוקתם של החזק, השמחה, המטפלת וזה שאסור לו להעמיס על הזולת מתגלית רק במצב אחד: כשהם חולים, מתפרקים או שוקעים בדיכאון כבד

לימור סון הר-מלך:  ולפעמים, רק כשהם מתים

לימור סון הר-מלך:  אז יאמרו אנשים: הוא הסתיר חולשה שהיה אסור לאיש לראות; הייתה עצבות גדולה מתחת לצחוק; בעצמה היא לא טיפלה; הוא התנהג כאילו הוא לא צריך אותנו

לימור סון הר-מלך:  חשוב לומר להם: ביטוי מצוקה אינו עושה אתכם חלשים, דיכאוניים, אנוכיים או תלותיים, רק מגלה אישיות מורכבת, חזקה וגם חלשה, שמחה ועצובה, עוזרת ונעזרת, אחראית וזקוקה לזולת לפעמים

לימור סון הר-מלך:  ההכרזה על מצוקה אינה מבטלת את הכישרונות שפיתח אדם כשמצוקה הייתה אסורה עליו

לימור סון הר-מלך:  החזק ימשיך להיות חזק ויוסיף לאישיותו את הרשות להיות חלש לפעמים; השמחה תמשיך לשעשע אותנו, תוכל להיות איתנו גם כשאנו עצובים ותדע לשאת את עיצבונה שלה; המטפלת תוכל, אם תרצה, להמשיך להשתמש בכישורי הטיפול המופלאים שלה, ובתקופות של מצוקה לטפל בעיקר בעצמה; זה שאסור לו להיות מניפולטיבי כמו אימו ירשה לעצמו לדרוש לפעמים

לימור סון הר-מלך:  הם יגלו, להפתעתם, כי יש מי שיכול לשמוע את מצוקתם

לימור סון הר-מלך:  יש מי שלא חייב שתהיה תמיד שמח, חזק או מטפל, ואולי אפילו נעימה לו הזדקקותך

לימור סון הר-מלך:  חלק מן העולם מתגייס לעזרתם בקלות

לימור סון הר-מלך:  העולם אינו הוריך או אחיך, שהיו צריכים אותך בתפקיד מצומצם ולא היו יכולים לשמוע את צעקתך

לימור סון הר-מלך:       חזק, שמחה, מצילה ואיש שאסור לו להתלונן צריכים ללמוד להיות איש ואישה המטפלים בעצמם כל הזמן ויודעים לבקש ולקבל עזרה; שלא יחשבו שצעקה אחת מספיקה ומסתיים בה תיקונם

לימור סון הר-מלך:  יש תיקונים שלאחר שעושים אותם, צריך לחזור ולעשות אותם שוב ושוב בכל פעם שתפקיד שאתה רגיל בו משכיח אותם

לימור סון הר-מלך:       ולנו כחברה החובה לפתוח את הלב ואת העיניים, כי כולנו ערבים זה לזה

לימור סון הר-מלך:  אנחנו יודעים ש"עמו אנוכי בצרה" – ממש להרגיש את הזולת, שיהיה לנו הרגש לזולת, שנרגיש מה האדם השני עובר

לימור סון הר-מלך:  בשביל זה אנחנו צריכים להיות בעמדה שפותחת את הלב ובוחרת להיות פה בעולם שרואה, רואה את הזולת, רואה את הכאב שלו

לימור סון הר-מלך:  בעזרת השם שנתבשר בבשורות טובות

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת יאסר חוג'יראת

יאסר חוג'יראת: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים ביציע, בתחילה אני רוצה להודות לכל מי שעשה, יזם, עבד, השתתף בארגון היום הזה למניעת אובדנות

יאסר חוג'יראת:       אובדנות פוגעת בכל שכבות הגיל והקבוצות החברתיות במדינה ואינה פוסחת גם על החברה הערבית, המהווה כחמישית מכלל אזרחי המדינה

יאסר חוג'יראת:  אין חברה חסינה לאובדנות

יאסר חוג'יראת:  הנתונים הרשמיים של משרד הבריאות אומנם מעידים על כך ששיעור ההתאבדות בחברה הערבית קטן פי שלושה ממקרי האובדנות הקיימים בחברה היהודית, אך נראה כי הם אינם משקפים את עומק המצוקה הנפשית של חלקים מאוכלוסייה זו

יאסר חוג'יראת:  ממחקרים וסקרים שעשו בתחום עולה תמונה מורכבת יותר: שיעור מקרי ההתאבדות בקרב צעירים ערבים עד גיל 24 גבוה יותר בהשוואה לקבוצות הגיל האחרות, ומהווה יותר משליש מסך כל מקרי ההתאבדות בחברה

יאסר חוג'יראת:  נתון זה מדאיג במיוחד מאחר שמדובר בקבוצת הגיל הגדולה ביותר בחברה הערבית, אשר נראה כי טומנת בחובה את רוב גורמי הסיכון להתנהגות אובדנית

יאסר חוג'יראת:      בחודש דצמבר פורסמו נתונים על תוכנית למניעת התאבדויות של בית החולים רמב"ם בחיפה, והנתונים מפתיעים גם את אנשי המקצוע בתחום: מתוך 571 איש שניסו להתאבד בתקופה הזו וטופלו במסגרת התוכנית, חייהם של 570 מטופלים ניצלו

יאסר חוג'יראת:  ד"ר איל פרוכטר, מנהל אגף בריאות הנפש ברמב"ם ומיוזמי התוכנית, הזכיר כי הוא מודאג ממצבה של האוכלוסייה הערבית: יש סטיגמה בחברה הערבית נגד טיפול נפשי, דבר שמונע או מעכב טיפול

יאסר חוג'יראת:  הוא אומר שגם אין מספיק מטפלים ועובדים סוציאליים במגזר הערבי, וזה לא אותו דבר כשהמטפל מדבר את שפת המטופל ומבין את צורת החשיבה שלו

יאסר חוג'יראת:  גם במגזר החרדי יש סטיגמות בנושא, אבל האוכלוסייה החרדית מאוד תומכת באנשים במצוקה, ומספר המתאבדים שם הוא נמוך יותר

יאסר חוג'יראת:       אני אעבור לשפה הערבית, וזה בעצם מסכם מה שאמרתי בעברית

יאסר חוג'יראת:  אתחיל בפסוק מהקוראן: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: בשם האל הרחום והחנון, אל תרצחו את עצמכם, האל חומל עליכם

יאסר חוג'יראת:  רצח הנפש, או מה שנקרא התאבדות – יש לו סיבות שונות, ובהן הפרעה נפשית כמו דיכאון או מאניה-דפרסיה, פיצול, התמכרות לאלכוהול או שימוש בסמים

יאסר חוג'יראת:  על פי רוב גורמי לחץ כמו קשיים כלכליים, מוות של אדם יקר או בעיות בקשרים אישיים, יש להם חלק בזה

יאסר חוג'יראת:  לפי מחקרים שונים רואים שאפשר לטפל ברוב הדברים שגורמים להתאבדות

יאסר חוג'יראת:  לכן נופלת על ההורים אחריות גדולה בהשגחה על הילדים שלהם

יאסר חוג'יראת:  כמו שאומרים, יש סימנים רבים אצל מי ששרוי במצב של דיכאון

יאסר חוג'יראת:  על ההורים להכיר את הסימנים האלה, וכאשר מבחינים בסימנים האלה אפשר לפנות לטיפול פסיכולוגי

יאסר חוג'יראת:  זו לא בושה לפנות לטיפול פסיכולוגי, ועלינו לשנות את החשיבה שמי שהולך לטיפול פסיכולוגי – הדבר הזה הוא בושה

יאסר חוג'יראת:  אז אנחנו קוראים לכל מי שסובל מבעיה לפנות לטיפול פסיכולוגי

יאסר חוג'יראת: )     לבסוף אני אומר, התוכנית הלאומית למניעת אובדנות היא תוכנית טובה

יאסר חוג'יראת:  צריך להרחיב אותה לכל היישובים, לפי תיעדוף, כמובן, לפי הנתונים: יישובים שיש בהם אחוז גבוה יותר של אובדנות – לתעדף אותם, לתת להם עדיפות לתוכנית

יאסר חוג'יראת:  תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת עופר כסיף

עופר כסיף: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, מדי שנה בישראל שולחים יד בנפשם כ-500 אנשים, ומעל ל-6,000 מגיעים לבתי החולים בשל ניסיונות התאבדות

עופר כסיף:  כמחצית מניסיונות ההתאבדות היו של צעירים עד גיל 25, ביניהם ילדים

עופר כסיף:  התאבדות היא סיבת המוות השנייה של בנים בני 15–24, והשלישית של בנות בגילים אלו

עופר כסיף:  אובדנות נתפסת בשוגג כעניין אישי, אפילו אינטימי; תוצאה של התמודדות האדם עם עצמו ומשבריו או תולדה של מצוקה נפשית בלבד

עופר כסיף:  אבל אובדנות אינה עניין של האדם מול עצמו גרידא, אלא היא בעיקרה עניין חברתי, הן מבחינת המצוקות החברתיות העלולות לעודד אובדנות והן מבחינת הפתרונות למצוקות הללו, וממילא לנטייה האובדנית

עופר כסיף:  לכן, מניעת האובדנות היא משימה פוליטית, בעיה שעימה צריך להתמודד באמצעות התוויית מדיניות נכונה של מוסדות המדינה בכל תחומי החיים

עופר כסיף:       הסוציולוג אמיל דורקהיים, מהאבות המייסדים של מדעי החברה, חקר את תופעת האובדנות בחברה המודרנית

עופר כסיף:  דורקהיים טבע את המונח אנומיה – אנומיה בפשטות מתייחסת לתחושת הזרות והניכור של הפרט מהחברה הסובבת אותו

עופר כסיף:  דורקהיים דיבר על אי-ודאות הנובעת משינויים מהירים בנורמות החוקיות והחברתיות, במצב הכלכלי כחלק מהתחרות הקפיטליסטית הגוברת, מהשינויים התכופים במעמד החברתי ובמאבק הבלתי-פוסק עבור מקום מוגן ויציב לפרט

עופר כסיף:  בקצרה, כשקיומו הפיזי והרוחני של האדם תלוי על כרעי תרנגולת, כשהלחץ הכלכלי הופך קיומי ובלתי פוסק, כאשר האי-וודאות מושלת בכיפה – מגפת האובדנות צומחת

עופר כסיף:      הקבוצה הפגיעה ביותר למגפת האובדנות היא אוכלוסיית הקשישים – שיעור אובדנות של מעל 21 ל-100,000 איש

עופר כסיף:  חברי גם הזכיר את שיעור האובדנות בציבור הערבי

עופר כסיף:  גם בקרב צעירים ובני האובדנות מכה: כמחצית מניסיונות ההתאבדות הם של צעירים עד גיל 25, ביניהם ילדים, וכבר הזכרתי שזו סיבת המוות השנייה אצל בנים ושלישית אצל בנות בין גיל 15 ל-24

עופר כסיף:      אנחנו פוגשים את האובדנות בשיעורים גבוהים גם בקרב יוצאי ברית המועצות, בשיעור הגבוה פי 1

עופר כסיף: 3 מחלקם באוכלוסייה, ובשיעורים גבוהים אף יותר בקרב יוצאי אתיופיה – פי 2

עופר כסיף: 5 משיעורם באוכלוסייה

עופר כסיף:  המשותף לקבוצות הללו הוא חוויית חיים של הדרה, של גזענות וחוסר הכלה בחברה הישראלית, אפליה והדרה מצד מוסדות השלטון, בוז ואלימות

עופר כסיף:  אנחנו פוגשים אובדנות מוגברת גם בקהילת הלהט"ב, ובמיוחד אצל אנשים על הקשת הטרנסג'נדרית, שהנתונים מצביעים על 41% ניסיונות התאבדות בקרבם

עופר כסיף:  כמעט חצי

עופר כסיף:       מנתונים שפורסמו בחודש שעבר עולה שמספר הפסיכולוגים הציבוריים זעום, וישנם אזורים גיאוגרפיים שלמים, בעיקר בפריפריה החברתית-כלכלית, ללא כל מענה

עופר כסיף:  אדם שזקוק לטיפול והתייחסות בהתאם לצרכיו ייאלץ לעיתים קרובות לפנות לטיפול פרטי, שעלותו מאות שקלים לפגישה – הרחק מהישג ידם של רבים

עופר כסיף:  האם הקרסה זו של הפסיכולוגיה הציבורית והפיכת טיפול נפשי למותרות אינה מגבירה את האובדנות? אני חושב שהתשובה ברורה

עופר כסיף:      אז כן, אובדנות היא עניין פוליטי

עופר כסיף:  התאבדות היא בעיה חברתית שיש לה פתרונות חברתיים

עופר כסיף:  בשיטה הקפיטליסטית, ההופכת את האדם למבודד ואת זולתו למתחרה במקום לשותף, ציבורים שלמים סובלים מניכור חברתי, ובשל כך גם שיעורי ההתאבדות גבוהים

עופר כסיף:  בליץ ההפרטות הביא אותנו לפערי ענק באיכות השירות הרפואי בכלל ובתחום בריאות הנפש בפרט

עופר כסיף:  עליית מחירי הדיור שלחה סקטורים עצומים באוכלוסייה למאבק הישרדותי בלתי פוסק על תשלום עבור קורת גג

עופר כסיף:  ועם הפערים ומאבקי ההישרדות באה אותה אנומיה שהזכרתי, ואיתה אלפי ניסיונות התאבדות, מגפה של אובדנות

עופר כסיף:      אין ספק שהחלטה של אדם לשלוח יד בנפשו היא החלטה אישית, אך בה בעת עלינו לזכור שכל החלטה אישית שלנו תלויה ומושפעת מנסיבות החיים שלנו, מהחברה שבה אנו חיים, מהעתיד שאנו מסוגלים לדמיין לעצמנו

עופר כסיף:  זוהי אחריות החברה – ואני מסיים, אדוני – ואחריות המדינה לעשות הכול כדי להבטיח הווה ראוי ועתיד שראוי לצפות לו, כלומר תקווה, עבור כל אדם ואדם בחברה באשר הוא

עופר כסיף:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת מיכל מרים וולדיגר, סגנית שר האוצר, בבקשה

מיכל מרים וולדיגר: כבוד יושב-הראש, כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, לצערי, אני מתמודדת נפש עם דיכאון קליני ועוד ועוד אבחנות

מיכל מרים וולדיגר:  מעולם, מעולם לא פגעתי בשום אדם, לא פיזית ואני חושבת שגם לא מילולית

מיכל מרים וולדיגר:  פגעתי רק בעצמי

מיכל מרים וולדיגר:  הכאב שלי מכאיב לאהובים שלי

מיכל מרים וולדיגר:  אני יודעת, אבל קשה לי להפסיק

מיכל מרים וולדיגר:  אני צריכה פגישה עם פסיכיאטר, מנסה דרך קופת החולים, אבל זה לוקח נצח

מיכל מרים וולדיגר:  אני מתקשרת ומבקשת תור, אבל מתייחסים אלי כמו אל משוגעת, לא מקשיבים לי

מיכל מרים וולדיגר:  אני כבר לא יכולה יותר, אני על הקצה

מיכל מרים וולדיגר:      אני מפחדת לצאת מהבית – –         

ישראל אייכלר: את מצטטת מישהו

מיכל מרים וולדיגר: – – אני מרגישה שיש לי אות קין על המצח

ישראל אייכלר: תגידי את זה

מיכל מרים וולדיגר: מה שאני הולכת לעשות עכשיו זה לא התאבדות, אני מקווה שבמותי אצליח לשנות משהו

מיכל מרים וולדיגר:      יש אנשים נהדרים אבל יש גם כאלה שלא רואים אותנו

מיכל מרים וולדיגר:  במקום להרגיש מסומנים, משוגעים וחסרי תועלת, אם אציל אפילו אדם אחד או אעלה את המודעות למה שאני וחבריי מרגישים ומתמודדים איתו – המוות שלי יהיה שווה

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו מרגישים בושה גדולה, אשמה

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו נטל על החברה

מיכל מרים וולדיגר:  אני מקווה שלא מתי לחינם, וגם אם כן, כבר לא יכולתי לסבול יותר

מיכל מרים וולדיגר:  זה סבל בל יתואר

מיכל מרים וולדיגר:  כל שנייה, כל דקה – כמו דקירה קשה

מיכל מרים וולדיגר:  זה לבכות ימים שלמים ולדעת שלא אהיה כמו כולם, שאי-אפשר לאהוב אותי, בחורה עצובה שכמוני

מיכל מרים וולדיגר:  אני מבקשת סליחה מהמשפחה שלי, משפחה מושלמת

מיכל מרים וולדיגר:  הכאב שלי קשה מנשוא, אבל עכשיו לפחות לא יהיה כואב יותר

מיכל מרים וולדיגר:       המכתב הזה לא נכתב בדמעות

מיכל מרים וולדיגר:  זה מה שיש לי – רק כאב על המשפחה שלי, המשפחה האהובה שלי

מיכל מרים וולדיגר:  המכתב הזה נכתב מתוך תקווה לאלה שעוד מחזיקים חזק, שצריכים שמישהו יראה אותם, שמישהו יזהה את הכאב שלהם

מיכל מרים וולדיגר:  כל מה שרציתי בחיי היה רק עוד חיבוק מאבא ואימא

מיכל מרים וולדיגר:  אפסו כוחותיי

מיכל מרים וולדיגר:  היו שלום, אני חייתי ביניכם כמו צמח בר

מיכל מרים וולדיגר:      את המילים האלה כתבה רעות

מיכל מרים וולדיגר:  רעות גרה בנחלאות וחלמה על חתונה

מיכל מרים וולדיגר:  היא שמה קץ לחייה בקיץ האחרון, בכ"ב באלול תשפ"ב

מיכל מרים וולדיגר:  הוריה של רעות, אבי ורותי גיספן, נמצאים כאן איתנו, יושבים ביציע

מיכל מרים וולדיגר:  תודה לכם על הפתיחות, על השיתוף ועל המשימה שלקחתם על עצמכם כאילו לא מספיק קשה לכם

מיכל מרים וולדיגר:  כמה ימים לאחר מותה של רעות, אבי, אבא שלה, כתב לי את המילים הבאות: מיכל שלום, בזמנו פניתי אלייך ונעזרתי בך לשחרורה של רעות מאשפוז כפוי

מיכל מרים וולדיגר:  לצערנו הרב, רעות ז"ל לא שרדה את הדיכאון העמוק שהיה מנת חלקה בשנים האחרונות

מיכל מרים וולדיגר:  בכתובים שהיא השאירה, היא מלינה על הטיפול בחולים, חולי נפש

מיכל מרים וולדיגר:  כתובים אלה הם מעין בקשתה, צוואתה, רצונה להעלות למודעות נושא כאוב זה, ולא בכדי, ולו בשביל להציל נפש אחת

מיכל מרים וולדיגר:  אבי, אביה, התעקש וביקש שוב ושוב, ושב וביקש שאקריא את המכתב, שאזעק את זעקתה של רעות

מיכל מרים וולדיגר:  כמו רעות, לצערי, על פי הרישומים של משרד הבריאות, מתאבדים בישראל כל שנה כ-400 אנשים

מיכל מרים וולדיגר:  זהו מספר בחסר

מיכל מרים וולדיגר:  המספרים האמיתיים גדולים הרבה יותר

מיכל מרים וולדיגר:      היום, בכנס שיזמתי, פגשתי משפחות רבות שהפצע שלהן לא מגליד

מיכל מרים וולדיגר:  הם סיפרו, וסיפרו בגילוי לב, ולכולם היה מסר אחד: אפשר לשנות, אפשר להציל

מיכל מרים וולדיגר:  אתם יודעים, לחדרי המיון בישראל מגיעים כל שנה מעל 6,500 בני אדם עם פציעות שונות עקב ניסיון התאבדות ופגיעות עצמיות

מיכל מרים וולדיגר:  כמו שאמרו פה לפניי, 72% מהמתאבדים הם גברים, ובשנה האחרונה נרשמה עלייה של 43% במספר התלמידים המטופלים בסיכון גבוה להתאבדות

מיכל מרים וולדיגר:  ואני אגיד עוד משהו, שאולי הוא נשמע פחות חשוב, אבל גם הוא חשוב: מבחינה כלכלית, העלות השנתית של מקרי האובדנות והטיפול בהם למשק עומדת על 2

מיכל מרים וולדיגר: 5 מיליארד ש"ח בשנה

מיכל מרים וולדיגר:  מה אפשר לעשות עם הכסף הזה לו רק ניקח אותו צעד אחד קדימה: מניעה

מיכל מרים וולדיגר:        במכתבה של רעות היא מבקשת שיראו אותה

מיכל מרים וולדיגר:  היא מבקשת זאת מהרופאים, מהמטפלים, מהמעגל הקרוב שהיא כל כך אוהבת, ומהסביבה כולה

מיכל מרים וולדיגר:  אובדן שכזה מותיר אחריו משפחות וחברים הרוסים, שלא יחזרו להיות כפי שהיו

מיכל מרים וולדיגר:  לאבד אדם קרוב כל כך זאת הטרגדיה הגדולה ביותר שאפשר להעלות על הדעת, ולא פחות חשוב – איבדנו אדם יקר, אדם שיכול היה להיות משמעותי ולהיות חלק בלתי נפרד מהחברה, חלק מהרקמה האנושית, חלק מאיתנו

מיכל מרים וולדיגר:      יש לנו בכנסת, וכמובן בממשלה, תפקיד חשוב: לדאוג לחיזוק התוכנית הלאומית למניעת אובדנות; לדאוג להטמעת אסטרטגיות למניעת אובדנות בבתי הספר, ברשויות המקומיות, במשטרה, בתנועות הנוער, אצל העולים, אצל הקשישים ובכל מקום אפשרי

ישראל אייכלר: תודה רבה

מיכל מרים וולדיגר: אני ממש מסיימת

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו צריכים להכשיר מורים, שוטרים, פסיכולוגים חינוכיים; לדאוג למרכזי משפחות; לדאוג לאיתור, לאבחון, להערכת מסוכנות, לטיפול קצר מועד וארוך מועד

מיכל מרים וולדיגר:  לדאוג, פשוט לדאוג

מיכל מרים וולדיגר:  לדבר על זה, לחנך, להכשיר, לטפל

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו פה כדי להיטיב, כדי לדאוג לחברה טובה יותר

מיכל מרים וולדיגר:       בבית הזה יש נושאים שבמחלוקת, והרבה, אבל הנושא הזה, כך בטוחתני, חשוב לכולם

מיכל מרים וולדיגר:  אני פונה אל חברי הכנסת ולעם ישראל כולו: שימו לב אל הנשמה

מיכל מרים וולדיגר:  אל תשכחו אותה – לא אצלכם ולא אצל הסביבה

מיכל מרים וולדיגר:  שימו לב אל הנשמה

מיכל מרים וולדיגר:  שיהיה לכולנו חודש טוב, וכן, גם שמח

מיכל מרים וולדיגר:  תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  השרה עידית סילמן נמצאת? לא

ישראל אייכלר:  השר יואב בן צור, בבקשה

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית, ברצוני לברך על כך שהיום הוקדש בכנסת לנושא מניעת אובדנות

יואב בן צור:  אני מודה לסגנית שר האוצר מיכל וולדיגר, ליושב-ראש ועדת הבריאות, ליושב-ראש ועדת חינוך, ליושב-ראש הוועדה לזכויות הילד, ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה ולעמותות המשפחות השכולות, אשר קידמו את הדיונים החשובים בוועדות

יואב בן צור:  ברור שמאחורי כל המספרים ומאחורי כל התחזיות עומדות משפחות שחרב עליהן עולמן, ואין ספק שהן המתמודדות האמיתיות בנקודה הזאת

יואב בן צור:  אנחנו מצווים לעשות ככל יכולתנו, לעשות את המרב והמיטב כדי למנוע שוב את הדברים האלה

יואב בן צור:  ומי כמוכן, המשפחות השכולות, יודע מהו מחיר האובדנות הזאת

יואב בן צור:      מניעת האובדנות היא מבחינתנו חובה מוסרית ומשימה לאומית משותפת

יואב בן צור:  מדי שנה – ואני רוצה קצת לתקן – מתאבדים בישראל כ-500 איש, וכ-7,000 איש בשנה מבצעים ניסיון התאבדות

יואב בן צור:  אלה מספרים שהחברה שלנו לא יכולה להשלים איתם

יואב בן צור:  התאבדות היא אינה גזרת גורל

יואב בן צור:  אפשר וצריך למנוע התאבדויות

יואב בן צור:  כל מקרה ומקרה מותיר אחריו מעגלי פגיעה רחבים וקשים, אבל, צער, אשמה ומצוקה לשנים רבות

יואב בן צור:  יש לנו כחברה חובה מוסרית לראות אדם בסביבתנו אשר נמצא במצוקה ולסייע לו לקבל עזרה מתאימה

יואב בן צור:  אסור לנו להשאיר אף אחד מאחור

יואב בן צור:  חשוב להבין שהתאבדות יכולה לקרות לכולנו, בכל חלקי החברה, בכל טווח הגילים ובחברות השונות

יואב בן צור:      ישנה חשיבות רבה לעבודה משותפת של כל הגורמים – כל משרד ממשלתי, כל ארגון

יואב בן צור:  כל שותף לא יוכל להצליח לבדו במשימה ללא השותף האחר

יואב בן צור:  זה לא עניין לבריאות הנפש בלבד; זה לא עניין לאנשי המקצוע בלבד – רק אם כולם יירתמו נצליח במשימה

יואב בן צור:      בימים אלה אנו מתמודדים, כמדינה וכחברה, עם ההשלכות הרבות של משבר הקורונה שפקד אותנו

יואב בן צור:  אנו חייבים לתת התייחסות מעמיקה להשלכות הנפשיות, שמתבטאות בעלייה במצוקה נפשית, בדיכאון, בחרדה ובסיכון אובדני באוכלוסייה

יואב בן צור:  נושא בריאות הנפש צריך לעמוד בראש סדר העדיפות הלאומית

יואב בן צור:  ישנו ביקוש גובר לשירותי בריאות הנפש, ויש צורך אמיתי ודחוף לעבות את הסיוע הניתן במסגרת שירותים אלה

יואב בן צור:  מעני בריאות הנפש שלנו צריכים לתת שירות מקצועי, נגיש, מהיר, כדי שלא נגיע למצב שהגענו מאוחר מדי ואיבדנו חיים

יואב בן צור:      כיום, בתחום מניעת האובדנות בישראל ישנה תוכנית לאומית למניעת אובדנות, שהתקבלה בהחלטת ממשלה בדצמבר 2013

יואב בן צור:  התוכנית היא בהובלת היחידה למניעת אובדנות במשרד הבריאות, ובשיתוף עם משרד החינוך, משרד העבודה, משרד הרווחה והביטחון החברתי, משרד העלייה והקליטה, המשרד לשוויון חברתי, המשרד לביטחון לאומי ומשרד הפנים

יואב בן צור:  מטרת התוכנית היא ליישם כמה אסטרטגיות למניעת אובדנות על מנת לצמצם את היקף התופעה בישראל

יואב בן צור:  העבודה נעשית ברמת המטות של משרדי הממשלה והמחוזות ברשויות, תוך התמקדות באוכלוסיות בסיכון אובדני מוגבר, מתמודדי נפש בני הגיל השלישי, עולים, ילדים, נוער ועוד

יואב בן צור:  בנוסף שותפים בתוכנית גם המוסד לביטוח לאומי, המשטרה, שירות בתי הסוהר, בתי חולים, קופות חולים, עמותות המטפלות במשפחות, מוסדות אקדמיים ועוד

יואב בן צור:       בשנים האחרונות התוכנית עשתה קפיצת דרך משמעותית, וכיום היא פועלת בכ-155 רשויות מקומיות, והמטרה היא שעד שנת 2025 היא תפעל בכל רשות ורשות במדינת ישראל

יואב בן צור:  במסגרת התוכנית הוכשרו עשרות אלפי שומרי סף לזיהוי אנשים הנמצאים בסיכון לאובדנות; ישנו מענה של קווים חמים העונים טלפונית ובאופן מקוון לאנשים במצוקות נפשיות; מתקיימים מאות פורומים מקצועיים שונים של כלל הגורמים המעורבים בטיפול ובמענים, הן ברמת הרשויות המקומיות והן ברמת המחוזות, כדי לפעול לקידום הנושא; נעשים מהלכים אסטרטגיים להפחתת הנגישות לאמצעים מסוכנים לאובדנות, כמו תרופות, ולמקומות המועדים להתאבדות, לאחר מיפוי כלל-ארצי של מקומות שבהם אנשים התאבדו, כדי לנסות למנוע מקרים נוספים; נבנים רצפי טיפול של כלל הגורמים המעורבים בטיפול, ומבוצעות הכשרות של מטפלים במערכות השונות – מערכת הבריאות, הרווחה והחינוך

יואב בן צור:      לסיכום, אחד החסמים של רבים מלגעת בנושא האובדנות הוא שמייחסים לנושא רגיש זה הרבה מאוד מיתוסים ועמדות שגויות

יואב בן צור:  עמדות אלה משפיעות על אופן ההתייחסות, וחשוב שאנחנו לא ניפול בהן

יואב בן צור:  אחד מהמיתוסים השגויים שרבים מאמינים בו הוא כי מי שרוצה להתאבד בסוף יתאבד, ואין לנו באמת דרך למנוע את המעשה

יואב בן צור:  זוהי טעות

יואב בן צור:  מחקרים מראים – וגם הניסיון – כי אדם שרוצה להתאבד אינו רוצה למות, אלא הוא פשוט לא רוצה להמשיך לחיות באופן שבו הוא חי כעת

יואב בן צור:  הוא מתקשה לשאת את הסבל הנפשי הקשה מנשוא שאיתו הוא מתמודד – סבל שיכול להיות נפשי או פיזי

יואב בן צור:  התפקיד שלנו הוא להיות שם עבורו, לאתר אותו בזמן המשבר, לשכנע אותו לקבל טיפול ולהפנות אותו לטיפול כדי שיוכל לסייע לו במצוקתו הרבה

יואב בן צור:  זוהי חובתנו המוסרית, החברתית והאישית

יואב בן צור:    חשוב להבין כי למרות הפעילות שנעשתה, וגם זו הקיימת כיום, עדיין יש בפני כולנו פעילות רבה להמשך הטמעה ופיתוח של התוכנית ברמה הארצית, כדי לעשות כל מה שרק אפשר כדי למנוע התאבדות, ולו של אדם נוסף אחד בישראל

יואב בן צור:  אני מקווה שבאמת, בסופו של התהליך, נצליח להוריד דרמטית את מספרם של המתאבדים, וכולם יבינו שהחיים יכולים להיות הרבה יותר טובים, אבל בחיים ולא באובדנות

יואב בן צור:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה לשר יואב בן צור, ממלא מקום שר הבריאות

ישראל אייכלר: אנחנו עוברים לנושא הבא: ציון יום האתגרים בפני חולי הסרטן ומשפחותיהם

ישראל אייכלר:  הדוברת הראשונה, שיזמה את הדיון, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, האמת שקשה לדבר אחרי יום כזה וגם אחרי הנאום שלך, מיכל

אימאן ח'טיב יאסין:  נבצר ממני להגיע ליום, כי הייתי גם בדיונים של יום הסרטן

אימאן ח'טיב יאסין:  חבל ששמים את הימים בימים כאלה שגם אין הרבה חברי כנסת במליאה

אימאן ח'טיב יאסין:  לדעתי, המטרה העיקרית של ימים כאלה היא להעלות את המודעות ולשים את אותם נושאים על סדר-יומה של הכנסת ושל הממשלה, כדי באמת להביא לשינוי המיוחל

ישראל אייכלר: יכול להיות שיש לזה מעלה, שנושאים כאלה רגישים, נוגעים ללב, יהיו לא ביום שרואים בכנסת כל מיני מחזות ובלגנים, אלא – – –      

אימאן ח'טיב יאסין: אז אולי זה ילמד את כולנו להיות בני אדם, רגועים

ישראל אייכלר: אז יפה יותר שנותנים את הכבוד הראוי למעמד

ישראל אייכלר:  יכול להיות

אימאן ח'טיב יאסין: יכול להיות

אימאן ח'טיב יאסין:  אני גם יכולה להבין, אחרי לילה ארוך אתמול, עד לבוקר – קשה שכולם יהיו כאן

אימאן ח'טיב יאסין:       לגבי היום של התמודדות חולי הסרטן ובני משפחותיהם – מאז שנכנסתי לכנסת אני מנסה, זו השנה השלישית, לציין את היום הזה ממקום של היכרות וחוויה עמוקה עם האתגרים העומדים בפני החולים ובפני בני המשפחות שלהם

אימאן ח'טיב יאסין:  לצערי הרב, כמה שלכאורה יש מנגנון ומערכת שעובדת – אם זה במשרד הבריאות, אם זה במשרד החינוך ואם זה במשרד הרווחה – עדיין אנחנו פוגשים קשיים, ולפעמים הם יותר קשים מנשוא מאשר המחלה עצמה

אימאן ח'טיב יאסין:       במדינת ישראל עד שנת 2020 היו קרוב ל-100,000 חולי סרטן

אימאן ח'טיב יאסין:  בכל שנה מתווספים 30,000 חולים חדשים

אימאן ח'טיב יאסין:  כל שנה נפטרים בממוצע קרוב ל-11,000 אנשים מסרטן

אימאן ח'טיב יאסין:  סרטן הוא הגורם הראשון בתמותה במדינת ישראל מבחינת מספרים, וסרטן השד וסרטן המעי הגס הם המובילים

אימאן ח'טיב יאסין:  טוב שיש תוכניות לאומיות, מה שנקרא, לגילוי מוקדם של אותן שתי מחלות, אבל עדיין צריך להשקיע גם בגילוי מוקדם של שתי המחלות וגם של מחלות מהסוגים האחרים, השונים

אימאן ח'טיב יאסין:       בדיונים שעלו היום בוועדה לזכויות הילד, בוועדת הרווחה, בוועדת הבריאות, בוועדה לפניות הציבור – וזה הזמן באמת להודות ליושבי-ראש הוועדות וגם לצוותי הוועדות, וגם לצוות הלשכה שלי ולמתנדבים בלשכה שתרמו וטרחו כדי שהיום הזה יצא לפועל, וגם לכל העמותות שהגיעו, במיוחד העמותה של "גדולים מהחיים" והעמותה למלחמה בסרטן, ולילדים הנפלאים שהגיעו כדי להשמיע את קולם ואת זעקתם, ובעיקר את כאבם

אימאן ח'טיב יאסין:  הרבה צרכים עלו, ואני כן מאמינה שיש הרבה מה לתקן, ואפשר לתקן, וזה לא עולה הרבה כסף, כי אם אנחנו נסתכל על העלות של הטיפולים ושל מה שקורה מסביב לאותו חולה בתוך המשפחה – העלות היא יותר גבוהה, פי כמה וכמה מהדברים שאנחנו יכולים לעשות

אימאן ח'טיב יאסין:  כשאני אומרת "אנחנו" אני מתכוונת לרשויות, למדינה, לממשלה, שאמורה להשקיע ולשים את המשאבים הדרושים

אימאן ח'טיב יאסין:  אי-אפשר להתעלם מזה שכשיש ילד חולה במשפחה כל המשפחה קרועה סביב אותו ילד: העבודה כבר לא עבודה, המשפחה כבר לא משפחה, ולצערי הרב גם הרבה פעמים לאנשים אין את האפשרות ללוות את הילדים שלהם כמו שצריך

אימאן ח'טיב יאסין:  ואז הם צריכים לבחור בין ללוות את הילדים לבין להמשיך בעבודה, והרבה פעמים הם משלמים מחירים כבדים במקומות העבודה

אימאן ח'טיב יאסין:  ועוד יותר לגבי אנשים עצמאים, שאין להם גם את המכסה בתוך החוק שמאפשרת להם ללוות את הילדים שלהם ולא להפקיר את העסק העצמאי שלהם

אימאן ח'טיב יאסין:       עוד נושא כאוב שברצוני לשים ביום הזה – ואני מקווה שתהיה אוזן קשבת בתוך האולם, גם מי שנמצא וגם מי שלא נמצא – הסוגיה של כריתת איברים לחולי סרטן, ולחולים בכלל, אבל אנחנו ביום של התמודדות של חולי סרטן

אימאן ח'טיב יאסין:  לא יעלה על הדעת שאחוזי נכות שנותנים למישהו שכרתו לו איבר מסוים או למישהי שכרתו לה איבר מסוים מהגוף שלה – נותנים אחוזי נכויות בהתאם לגיל

אימאן ח'טיב יאסין:  אני לא מצליחה למצוא היגיון אחד למה זה ככה

אימאן ח'טיב יאסין:  האם אישה בת 45 שכורתים לה שדיים לא מרגישה, לא סובלת, לא רואה את החסר הזה יום-יום? וכך גם לגבי ילדים וגברים

אימאן ח'טיב יאסין:  אז לא יכול להיות שהמצב הזה יישאר ככה

אימאן ח'טיב יאסין:  צריך לפתוח את הסוגיה הזאת ולטפל בה כמו שצריך ולתת אפשרות לאותם אנשים באמת לקבל את מה שמגיע להם

אימאן ח'טיב יאסין:  והפתרון – נכון, כסף זה לא המטרה, אבל עם כסף אפשר לקנות טיפולים רגשיים; עם כסף אפשר לקנות שירותים, שאנשים שכבר חלו בסרטן ובהגדרה הם מבריאים וכבר לא חולים לא יכולים לקבל אותם

אימאן ח'טיב יאסין:  אני אומרת לכם מניסיון אישי, פעם אחת אתה חולה בסרטן – זה משהו שמלווה אותך לאורך כל החיים

ישראל אייכלר: תודה רבה

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא רוצה להמשיך בשאר הדברים, אבל אני רוצה להביא משפט אחד של אחד הילדים שהגיע היום לוועדה – עומר, ילד אמיץ, שאמר בכאב רב: זה שיש לי שיער על הראש בחזרה, זה לא אומר שאני בריא

אימאן ח'טיב יאסין:  וזה אומר דרשני, ואני חושבת שזאת נקודת המוצא שצריכה להפעיל את כולם

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי

ישראל אייכלר:  אני רוצה – נותנים חמש דקות, אז נא להקפיד על הזמן כדי שנוכל להתקדם במשך היום

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה, אדוני היושב-ראש

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  כנסת נכבדה, יום מרגש, גם נושאים מאוד נוגעים ללב

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       את הנאום של היום אני רוצה להקדיש לשתי החברות שלי שנפטרו מסרטן: ילנה לבובסקי, זיכרונה לברכה, שנפטרה ב-2009, בגיל 33, מסרטן השד, ואורלית דגני, זיכרונה לברכה, שנפטרה בשנת 2018, בגיל 42, מסרטן ריאה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  יהי זכרן ברוך

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אני רוצה להקדיש את הנאום שלי גם לכל מי שהחלים מסרטן או בדרך לריפוי

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       היום נפגשתי עם נציגות עמותת חלאסרטן – שירה, מיכל ושחר

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בפגישה איתן הבנתי שיש קבוצת גיל שיש לה צרכים מיוחדים, הן בריאותיים והן פסיכו-סוציאליים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  שחר, שירה ומיכל יושבות ביציע כדי להשתתף ביום החשוב הזה לציון מחלת הסרטן, ההתמודדות עם האתגרים של חולי סרטן, ואני מודה להן על העבודה החשובה שהן עושות למען עשרות אלפי חולים וחולות, מחלימים ומחלימות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      עד לפני כעשר שנים האבחנה הזאת הייתה מובילה לתחושה של פסימיות, פחדים והנורא מכול

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  בזכות הרפואה המודרנית, במיוחד הרפואה בישראל, קרנות מחקר בבתי חולים, מפעלי ביוטכנולוגיה, חברות התרופות, ההתמודדות עם הסרטן הפכה לאפשרית ואפילו אופטימית, במקרים שפעם היו ללא תקווה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הטיפול כיום מותאם אישית, וזוהי פריצת דרך במחשבה ובדרך הטיפול, בהתמודדות וההחלמה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      כשניהלתי מרכזים רפואיים בשירותי בריאות בקהילה יצא לי ללוות עשרות חולי סרטן ואת משפחותיהם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הם היו זקוקים לתמיכה ברגעים הכי קריטיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הם היו צריכים לחוש את החום האנושי במקביל לטיפול התרופתי

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אני יודעת שבמרפאות ובמרכזים האונקולוגיים הידיעה הזו עומדת לנגד עיניו של הצוות המטפל

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  המצב הרגשי חשוב לא פחות מהטיפול התרופתי

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  כל הצוות שלי, כשעבדתי בקופת חולים, ידע שאנחנו חייבים לפעול מהר מאוד, ללא שום דחייה – לתאם תורים, לקשר את המטופלים עם בתי חולים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הכי חשוב הוא לאבחן את המחלה ולהתחיל את הטיפול בזמן

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  לבצע בדיקות מייד, ולא להמתין שבועות וחודשים, כפי שמציעים במוקדי זימון תורים בבתי חולים ובמכוני אבחון למיניהם

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      חשוב גם לדעת שחשוב לבצע בדיקות סקר תקופתיות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אנחנו מכירים בדיקות במערך הרפואה המונעת, כמו בדיקות סקר ממוגרפיה לנשים, קולונוסקופיה לנשים וגברים, בדיקת עור ועוד

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אנחנו צריכים לזכור שגילוי מוקדם מציל חיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הניצחון של המחלה הוא הרבה יותר מהחלמה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אחרי ההחלמה החולים והמטופלים כאילו נולדים מחדש

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  לפעמים נדמה שהסיפור נגמר עם ההחלמה הפיזיולוגית, אבל לא

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  חשובה ההתייחסות לא רק לחולים, אלא גם למחלימים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      אני רוצה לספר לכם על קהילה, חלאסרטן, שמונה מעל 30,000 צעירים, חולים ומחלימים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הם פועלים זה לצד זה, וזה לטובתו של זה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הם מפעילים תוכניות ייחודיות לצעירים בתחומי חיים שונים שעד היום לא קיבלו מענה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  צעירים וצעירות סוחבים איתם את השלכות הטיפול בסרטן עד סוף חייהם – זה בא לידי ביטוי בפגיעה במיניות, בפוריות וביכולות פיזיות – כל אלה משפיעים על היכרויות, על זוגיות, על הקמת משפחה, בחירת קריירה, על דימוי עצמי

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  קהילת הצעירים המדהימה הזו, חלאסרטן, מכירה ממקור ראשון את הבעיות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  הקהילה פועלת גם למען המרפאות בקהילה

טטיאנה (טניה) מזרסקי:       הטיפולים לא נגמרים בבית החולים כשהמטופל הבריא ונשלח לביתו לשארית חייו – יש צורך בהמשך טיפול ייחודי גם אחרי

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  על כן, נודע לי שלאחרונה החל פיילוט של מרפאת מחלימים בקופת החולים מכבי

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  המרפאות מאפשרות את ניהול ההחלמה באמצעות מעקב רפואי בליווי אחות מתאמת צעירים, לצד המעטפת הנפשית והסוציאלית

טטיאנה (טניה) מזרסקי:      אני מסכמת

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אני רוצה לאחל החלמה מהירה לכל מי שחלו או נמצאים בתהליך טיפולי

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  ברוך רופא חולים וחולות

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אני מאחלת לכך שהרפואה בישראל תמשיך להתפתח

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אני מברכת ומחזקת את הרופאים, עובדי הסיעוד, הדימותנים הקליניים, בעבודתם מצילת החיים

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  אני מאחלת הרבה כוח ואהבה לכל המשפחות שעוברות את הדרך המורכבת להחלמה מהמחלה האונקולוגית

טטיאנה (טניה) מזרסקי:  מאחלת רפואה שלמה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה

ישראל אייכלר:  חמש דקות

מתן כהנא: אני מקריא את מה שכתבה אימא של רעיה, שיושבת שם למעלה, שפגשת אותם בוועדה אצלך

מתן כהנא:  בכל פעם שאני מדבר בלשון עצמי, זה לא אני – זו אימא של רעיה, שכתבה את הדברים

מתן כהנא:  אדוני היושב-בראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, כמו שאמרתי, יושבת פה רעיה, מחלימה, ברוך השם, מהמחלה

מתן כהנא:  היא גרה ברמת הגולן

מתן כהנא:  אימא שלה כתבה את הדברים, ואני אקריא אותם כלשונם

מתן כהנא:      גבירותי ורבותיי, מכובדיי כולכם, שתהיו לנו בריאים ושמחים

מתן כהנא:  יום מעונן בחודש פברואר 2022 היה יום רגיל – עם בוץ בשבילים וריח של אדמה רטובה

מתן כהנא:  רעיה שלנו, תלמידת כיתה ט', חזרה מהאולפנית והתלוננה שכואבת לה הרגל

מתן כהנא:  כאב ברגל, לא משהו דרמטי

מתן כהנא:  אז לא ידענו כי בעוד חודש מאותו היום נשב מול ד"ר רמו מבית החולים ספרא תל השומר והוא יגיד לנו: רעיה, זה סרטן

מתן כהנא:  המילים הבאות של ד"ר רמו נבלעו בבליל של הברות, צלילים וקולות, שנעלמו בתוך תהודת החדר לכדי צליל ארוך ומעומעם

מתן כהנא:  אותו יום ארור לקח את חיינו ואינם כשהיו

מתן כהנא:       משפחת גלר הצטרפה לסטטיסטיקה

מתן כהנא:  רעיה היא אחת מ-500 הילדים שאובחנו עם סרטן בשנת 2022

מתן כהנא:  רעיה היא אחת מהילדות והילדים שחלו בסרטן מסוג אוסטאוסרקומה – ברגל שמאל, אם כבר שאלתם

מתן כהנא:  זוכרים היטב את היום ההוא

מתן כהנא:  ברגע אחד של אנשים נורמליים, עם מציאות רגילה למדי, ילדה אחת מתוך שבעת ילדינו הפכה ביום אחד למומחית מספר אחת בכאב, כימותרפיה, שימור פוריות, וללא שבחרה בכך – ללוחמת חיים

מתן כהנא:  ואנחנו איתה, משפחת גלר מרמת הגולן

מתן כהנא:  הפכנו את ביתנו לחדר מבצעים

מתן כהנא:      העובדה שאין מחלקה אונקולוגית לילדים בבתי החולים בסמיכות למקום מגורינו גרמה למורכבות במכפלות שאין באמת יכולת להבין עד שאתה שם באירוע

מתן כהנא:  נסיעות של שעות על גבי שעות מרמת הגולן לבית החולים לילדים ספרא שבתל השומר, עם ילדה אחרי כימו

מתן כהנא:  בחילות מהגיהינום

מתן כהנא:  ילדה שלנו, אהובה שלנו, גיבורה שלנו, כמה ניתוחים, כמה אתגרים

מתן כהנא:  ואנחנו, רק ללמוד ממך, מתעצומות הנפש שלך

מתן כהנא:  כוחות חיים שמתפרצים מתוך כאב

מתן כהנא:      המסע הזה מחייב

מתן כהנא:  פרט לכוחות נפש עילאיים על הגבול של הבלתי-אפשרי, שוזר איתו אתגרים טכניים בלתי נתפסים שנשמעים כמו נלקחו מספרות מדע בדיוני – והם רבים, רבים מאוד: עזיבה של מקום עבודה באחת; מעבר כלכלת משפחה שלמה להשתכרות של בקושי משכורת אחת, בשילוב היעדרות במשך שבועות וחודשים מהבית, הם קצה הקרחון

מתן כהנא:  ערעור התא המשפחתי ואחיזה בכל דרך בביחד שלנו, שהוא קדוש

מתן כהנא:  קודש-קודשים של ממש

מתן כהנא:  זה מאבק יום-יומי כל יום מחדש

מתן כהנא:  אוספים את עצמנו מהרצפה, מרימים ראש ועוברים שעות של בוקר, את הצוהריים ואת הערב

מתן כהנא:  לפעמים לא מצליחים לקום, ואז מבקשים עזרה

מתן כהנא:  לפעמים היא שם, ולפעמים לא – העזרה

מתן כהנא:      לפעמים יושבים עם הורים אחרים שמתמודדים כמונו, ושלא מחזיקים את הכול, ומנסים לעזור

מתן כהנא:  לפעמים מצליחים ולפעמים לא

מתן כהנא:  וצריך לקבל את זה – את השבר, את הקושי

מתן כהנא:  וזה לפעמים מייאש ולפעמים מרומם רוח

מתן כהנא:  כל אתגר שעוברים בהצלחה הוא חג

מתן כהנא:       בכל שנה מציינים בכנסת את יום הסרטן הבין-לאומי

מתן כהנא:  היום הזה מוקדש למודעות לאתגרים שעוברים המתמודדים עם מחלת הסרטן ומשפחותיהם

מתן כהנא:  תמיד כשיש יום מיוחד שמוקדש למשהו, ברור לכם כי הוא איננו מיועד לאלה שחווים אותו בכל ימות השנה, אלא הוא מוקדש לאלו שלא מכירים ולא יודעים

מתן כהנא:  או כמו שאומרים אצלנו: שלא תדעו לעולם

מתן כהנא:  בטח אתם שואלים: סרטן, הבנו, אבל מה קשור משפחותיהם? מכיוון שלא שאלתם, אנחנו נשמח לענות: כל משפחה בעולם כולו – בישראל, ביפן, בארצות הברית, בצרפת – שיש בה ילד או מבוגר חולה בסרטן, מיידית הופכת למשפחה לוחמת, לוחמת חיים, עם מחלקה לוגיסטית, עם אתגרים רגשיים, עם הרבה הרבה חבילות טישו, רק ליתר ביטחון

מתן כהנא:      המשפחה, האחים, הילדים, האחרים, ההורים, כולם נכנסים למערבולת בלב ים סוער של טלטלות, אי-ודאות וקושי בביצוע המטלות הפשוטות ביותר של החיים

מתן כהנא:  ניהול המערכה הזו שואב כל טיפה של כוח ומשאיר מעט מאוד לתפקוד של חיים רגילים כמו של כל אחד ואחד מכם

מתן כהנא:       אנחנו לא גיבורים – אנחנו לוחמי חיים

מתן כהנא:  אנחנו חלק ממשפחה שלא בחרנו להצטרף אליה – משפחת הסרטן

מתן כהנא:  המשפחה עם יחסי הציבור העלובים ביותר שיש

מתן כהנא:  משפחה לא בוחרים, אבל בוחרים איך להתמודד

מתן כהנא:      ואתם, אנשים יפים סביבנו, מנסים להבין מה עובר עלינו, ולנו קשה להסביר, כי לא תבינו

מתן כהנא:  אל תרחמו, אל תיתנו לנו את המבט המרחם הזה

מתן כהנא:  הצטרפו אלינו למלחמה על החיים

מתן כהנא:  משפחות כמו משפחת גלר יש רבות-רבות סביבנו, רבות מדי, והן צריכות אתכם ואתכן, החברים, השכנים, המשפחות ביישוב, בדירה ממול, בקצה הרחוב, החברים לכיתה, החברים לתנועת הנוער

מתן כהנא:  אל תיעלמו

מתן כהנא:  ואתם, חברים יקרים שיושבים כאן במליאת כנסת ישראל, שהגעתם היום לכבד אותנו ואת רעיה שלנו, משרתי ציבור, נכבדיי, רעיה צופה בכם כאן ממש

מתן כהנא:  היא הגיעה מרחוק, מרמת הגולן הרחוקה והיפה, כדי לבקש מכם להיות רגישים יותר, קשובים יותר לצרכים שלנו, של המטופלים, של המשפחות

מתן כהנא:  בואו ללמוד על המסע שלנו, שתבינו מה זה להילחם על החיים

מתן כהנא:  מכאן אנחנו פונים אליכם – תראו איך ניתן לעזור, איך ניתן לסייע

מתן כהנא:  בשביל להיות לוחמת חיים צריך צבא גדול

מתן כהנא:  תהיו לנו בריאים וחזקים

מתן כהנא:  אל תשכחו אותנו

מתן כהנא:  בואו לבקר בגולן

מתן כהנא:  יפה שם מאוד

מתן כהנא:  רעיה, משפחת גלר וכל משפחות לוחמות החיים בישראל

מתן כהנא:  תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת משה שמעון רוט

משה שמעון רוט: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אורחים חשובים, ביום הזה אנחנו מציינים את האתגרים של חולי הסרטן ומשפחותיהם

משה שמעון רוט:  ראשית, המחלה הארורה הזו היא מחלה משפחתית

משה שמעון רוט:  כשיש חולה במשפחה, כל המשפחה הופכת להיות חלק מהמחלה

משה שמעון רוט:  לצערי, לאבא שלי היה הרבה שנים סרטן

משה שמעון רוט:  הוא סבל הרבה מאוד ונפטר בטרם עת

משה שמעון רוט:  יש לי נכד שהיה לו סרטן, וברוך השם, השערות שלו כבר מתחילות לצמוח

משה שמעון רוט:  אנחנו שמחים

משה שמעון רוט:  סופרים את הימים, מודדים את השיער, ועוד מילימטר של שיער הוא שמחה גדולה, למרות שיש לו כבר בראש, אחרי כל כך הרבה ניתוחים, צינורות שלא אמורים להיות לילד בן עשר

משה שמעון רוט:  כלתי עברה סרטן, ויש לי חבר שעבר את הסרטן

משה שמעון רוט:  אנחנו כל הזמן מקווים ומתפללים שזה יהיה משהו ששייך לעבר

משה שמעון רוט:  לכולם, ללא יוצא מהכלל, עדיין יש פגיעות נפשיות קשות מהסרטן

משה שמעון רוט:  משפחותיהם סבלו, והן רגישות לנושא הזה, בכל כך הרבה מובנים, שבכמה דקות שיש לי קשה אפילו לתאר

משה שמעון רוט:  יום ולילה, שבת וחול, ללא הפסקה

משה שמעון רוט:  הסבל לא יתואר

משה שמעון רוט:  זה כמו שחבר שלי אמר לי שאחרי 60 פעמים של הקאות הוא הפסיק לספור

משה שמעון רוט:  60 פעמים של הקאות בשבת אחת

משה שמעון רוט:  הבית הופך להיות – אפשר לקרוא לזה בית חולים מאולתר, ואפשר לקרוא לזה בית עם קושי שצריך להתמודד איתו

משה שמעון רוט:  בית עם התמודדות

משה שמעון רוט:  כל האנשים האלה הם גיבורים גדולים

משה שמעון רוט:  ואנחנו באמת מעריכים, אבל אנחנו גם צריכים לעמוד לצידם

משה שמעון רוט:       ברוך השם, יש ארגוני חסד

משה שמעון רוט:  הציבור היהודי תומך

משה שמעון רוט:  אני מכיר כאלה בתוך הציבור החרדי שתומכים הן במשפחה והן בחולה עצמו, בכולם

משה שמעון רוט:  וזה באמת יבורך, והלוואי שירבו עוד ועוד כמוהם

משה שמעון רוט:  אבל נוסף לארגונים האלה, צריך להיות – ויושב פה חבר הכנסת בן צור, שהוא ממלא מקום השר, ואני פונה דרכו גם לממשלת ישראל: אנחנו צריכים לדעת שגם הממשלה צריכה לתת יותר את הדעת ויותר להשקיע ברעיון הזה ובנקודה הזו של תמיכה במשפחות, ולעמוד לצידם של כל ארגוני החסד האלה

משה שמעון רוט:  הציבור גם צריך לתמוך

משה שמעון רוט:  חברים צריכים לדעת מזה ולהכיר

משה שמעון רוט:  כמו שאמרתי, הסרטן הוא מחלה משפחתית, וכל המשפחה צריכה תמיכה

משה שמעון רוט:  התפקיד שלנו הוא לתמוך בהם

משה שמעון רוט:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה

ישראל אייכלר:  חמש דקות

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כבוד גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, האמת שכשומעים את סיפורי החיים שיש פה, מתוך הכנסת, מתוך המליאה, זה מרגש אותנו

ינון אזולאי:  זה המאחד בינינו

ינון אזולאי:  לצערנו, דווקא בצרה הזו כולנו מאוחדים

ינון אזולאי:  צריך להיות מאוחדים בכל יום

ינון אזולאי:  ואמרת, חברת הכנסת אימאן, שחבל שביום כזה לא נמצאים יותר חברי כנסת

ינון אזולאי:  אני מסכים איתך

ינון אזולאי:  זה יום חשוב

ינון אזולאי:  ציינו את האובדנות, ועכשיו את החולים במחלה הארורה הזו

ינון אזולאי:  ואשמים אנחנו, כולנו, כל אחד מאיתנו, כי גם אנחנו לא נמצאים בכל הימים המיוחדים

ינון אזולאי:  זה בסדר שאנחנו נמצאים פה היום ומדברים, אבל יש ימים שאנחנו לא נמצאים פה

ינון אזולאי:  אולי אנחנו באמת צריכים לגלות איזושהי אחריות ולראות מה עושים אחת ולתמיד כדי לייקר באמת את הימים האלה

ינון אזולאי:  כי אם אנחנו מסתכלים על היום הזה – אתה סיפרת, הרב רוט, על האבא, על הכלה, על הנכד – זה כואב, כואב לראות ילד פתאום בלי שיער

ינון אזולאי:  אין לנו איך לעזור לילד, כי הוא לא תמיד יודע גם לבטא

ינון אזולאי:  רק בשבוע שעבר היו פה מעמותת חיינו

ינון אזולאי:  הם עשו סיור בכנסת; ילדים החולים במחלה מכל העולם באו לפה, באו לירושלים בפעם הראשונה עם המשפחות שלהם

ינון אזולאי:  איזה אתגרים הם עוברים

ינון אזולאי:  כולנו מכירים את עמותת רחשי לב, של הרב גשייד, שמטפלת בילדים האלה ובמשפחות כאלה

ינון אזולאי:  גם עזר מציון

ינון אזולאי:  אנחנו רואים כל יום איך העמותות האלה מטפלות

ינון אזולאי:  כשאנחנו מגיעים, הכאב כל פעם דוקר אותנו מחדש שוב ושוב, ואנחנו שואלים את עצמנו במה אנחנו יכולים להקל

ינון אזולאי:       גם אני בן לאבא שנפטר מהמחלה

ינון אזולאי:  אבא נפטר מהמחלה

ינון אזולאי:  הוא היה פה, ואנשים מכירים אותו מפה

ינון אזולאי:  22 שנה הוא היה במקום הזה

ינון אזולאי:  הוא היה שליח ציבור נאמן

ינון אזולאי:  וכשאני אומר שאבא נפטר, אני לא אומר את זה חלילה כדי לייאש את המשפחות – אני אומר את זה כדי לחזק את המשפחות

ינון אזולאי:  אתם יודעים למה אני אומר "לחזק את המשפחות"? כי אנחנו שומעים רק על כאלה שנפטרו

ינון אזולאי:  אבל האם אתם יודעים שהוא זכה לעוד 12 שנים של חיים טובים ומאושרים עם ילדים, עם נכדים? עוד 12 שנה ניתנו לו במתנה

ינון אזולאי:  תסתכלו על זה, משפחות יקרות

ינון אזולאי:  עם כל ההתמודדות

ינון אזולאי:  הרי אנחנו יודעים איך זה הולך: בהתחלה מנסים להעלים את הכאב ואומרים: תשמע, זה עוד כאב

ינון אזולאי:  ניקח אקמול, אופטלגין

ינון אזולאי:  ואז פתאום יכול להיות שיוצאת איזה גולה – טוב, לא נורא

ינון אזולאי:  מנסים עוד קצת

ינון אזולאי:  עד שפתאום: טוב, בוא נעשה בדיקה

ינון אזולאי:  ובבדיקה הרופא אומר: טוב, יכול להיות

ינון אזולאי:  אני רוצה לעשות עוד בדיקה, ומתחילים כבר להיכנס לאיזשהו תהליך, ואנחנו לא יודעים למה

ינון אזולאי:  ואז באה הבשורה הקשה מכול וטופחת על פני המשפחה – בום, קיבל את המחלה

ינון אזולאי:  זה נעשה כמו איזה וירוס

ינון אזולאי:  לא יודעים איך להתמודד, לא יודעים מה לעשות

ינון אזולאי:  ואז כל אחד שואל: האם לספר, לא לספר

ינון אזולאי:  נמצא במקום הזה

ינון אזולאי:      אני רק אומר לכן, משפחות שחוות את זה עכשיו, אין במה להתבייש

ינון אזולאי:  אף אחד לא בוחר את המחלה הזאת

ינון אזולאי:  זה הקדוש ברוך הוא נתן את הניסיון הזה לכל אחד, ותפקידה של המשפחה הוא לחבק, לאהוב, כי לא תמיד החולה יכול לעשות זאת

ינון אזולאי:  לא תמיד החולה יכול לחזק, למרות שברוב המקרים ובהרבה מן המקרים הוא זה שמחזק את המשפחה

ינון אזולאי:      אני זוכר את מור אבי, שהיה חוזר מטיפולים קשים, טיפולים קשים מאוד – הוא זה שהיה מחזק אותנו

ינון אזולאי:  הוא היה אומר לנו – הייתי אומר לו: אבא, מה אפשר להקל מעליך? הוא אמר לי: ינון, בואו נודה ביחד לקדוש ברוך הוא שזכיתי לעוד יום, לעוד שנה, לעבור עוד טיפול – לא כל אחד זוכה

ינון אזולאי:  יש כאלה שהטיפולים כבר לא עוזרים להם, כבר לא מסייעים להם

ינון אזולאי:      הוא זכה לכך שהטיפולים יעזרו, שהטיפולים יסייעו

ינון אזולאי:  כמה אנשים לא זוכים? כמה אנשים נפטרים בגלל שאין להם כסף לממן, כי התרופה לא בסל התרופות? לכמה אנשים זה נמצא במקום שהם כבר לא יכולים? כמה משפחות התפרקו כי הן לא ידעו להתמודד עם זה?     אני זוכר שאבא היה תמיד הולך לבקר חולים, תוך כדי המחלה וגם לאחר מכן

ינון אזולאי:  היה הולך עם משהו כזה בכיס, קבוע

ינון אזולאי:  כשאני יושב היום בחדר שלו, איפה שהוא היה כמעט 22 שנה – הוא היה הולך ומחלק לאנשים את הדבר הזה

ינון אזולאי:  שם למינציה, גזר את זה לעצמו והיה מחלק

ינון אזולאי:  ומה כתוב פה? "שמחת הלב, סיבת רפואת האדם מחוליו"

ינון אזולאי:  רבנו יונה במשלי אומר: זו התרופה – השמחה

ינון אזולאי:      יש לי ילד – אני לקראת סיום – יש לי בן; הבנים שלי לומדים פה בירושלים

ינון אזולאי:  פעם מיכל וולדיגר, סגנית השר, באה ואמרה לי: ינון, אני חייבת לספר לך משהו

ינון אזולאי:  היא אומרת לי: יש לך בן שלומד פה בירושלים

ינון אזולאי:  אמרתי לה: כן

ינון אזולאי:  אומרת לי: הייתי בביקור בהדסה, ובאו חבר'ה צעירים וניגנו בגיטרה ושרו, וככה שימחו את החולים שם

ינון אזולאי:  ומהון להון התברר לה שהבן שלי היה בין המשמחים

מיכל מרים וולדיגר: המוביל

ינון אזולאי:  המוביל

ינון אזולאי:  זה עושה נחת

ינון אזולאי:  אתם יודעים מאיפה הוא לקח את זה? כשאבא היה בבית חולים, היו עוברים ארגונים ובחורים שמשמחים, והיו מכניסים שמחת חיים, מכניסים תקווה לאנשים

ינון אזולאי:  ואני אומר לכן, משפחות, זו התקווה

ינון אזולאי:      אני אסיים בפסוק, במה שסיימנו בפרשת השבוע, פרשת משפטים

ינון אזולאי:  שישי התחיל בעניין: "הנה אנכי שלח מלאך לפניך לשמרך בדרך ולהביאך למקום אשר הכנתי", ובסוף סיימנו: "ועבדתם את ה' אלהיכם וברך את לחמך ואת מימיך והסרתי מחלה מקרבך"

ינון אזולאי:      משפחות יקרות, תהיו חזקות

ינון אזולאי:  יש תקווה

ינון אזולאי:  תהיו שמחים

ינון אזולאי:  "כל מאן דעביד רחמנא, לטב עביד" – כל מה שה' עושה, לטובה הוא עושה

ינון אזולאי:  אנו כשליחי ציבור צריכים לדאוג להקל, ולו במעט, עליכם

ינון אזולאי:  בשורות טובות

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת צבי ידידיה סוכות, חמש דקות

צבי ידידיה סוכות: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים ביציע, מכובדיי כולם, תודה קודם כול לכל מי שיזם והשתתף ביום הכל-כך חשוב הזה

צבי ידידיה סוכות:  היום בצוהריים – אני רוצה לשתף אתכם – שוחחתי, לרגל היום החשוב הזה, עם חבר קרוב שאיבד את בנו לפני כמה שנים בגלל המחלה הנוראה הזו

צבי ידידיה סוכות:  דיברתי איתו כדי להכין את הנאום הזה, בין היתר, והוא פשוט לא היה מסוגל לדבר

צבי ידידיה סוכות:  התחושה היא שהחיים שלו הפכו לחיים אחרים לחלוטין

צבי ידידיה סוכות:  התחושה היא שכביכול ישנה תהום אדירה, חשוכה ואיומה, שבני האדם כולם בכל העולם הולכים לצידה בלי לשים לב אליה בכלל

צבי ידידיה סוכות:  תהום שיכולה ברגע אחד לאסוף אליה את ההולכים לצידה, חלילה

צבי ידידיה סוכות:  ברגע אחד הופכים אנשים מלאי חיים ותוכניות, חלומות, אהבות, אכזבות וציפיות לחלק מההגדרה האיומה כל כך "חולי סרטן" – או "לוחמים בסרטן", כפי שיותר נכון וראוי לכנות אותם

צבי ידידיה סוכות:  הם וגם משפחתם הקרובה, כמו שדיברו כאן קודם

צבי ידידיה סוכות:      מי שעבר בתהום הזו, או שמישהו שקרוב אליו עבר בתהום הזו, שסבל את ייסורי התופת או שחלילה איבד את חייו, איננו אותו אדם כבר

צבי ידידיה סוכות:  הוא כמעט שאיננו יכול עוד לצעוד במשעול החיים בלי לזכור את התהום שנמצאת לצידו

צבי ידידיה סוכות:  החיוך איננו אותו החיוך, העבודה איננה אותה עבודה, פרופורציות החיים משתנות והזיכרון לא מרפה לעולם

צבי ידידיה סוכות:      אז נכון, עשרות אלפי חוקרים בעולם מגויסים למלחמה באויב מספר אחת של האנושות כולה, אבל למרבה הצער, עד היום הטוב טרם ניצח את הרע, ואנחנו צריכים להתמודד עם מה שיש

צבי ידידיה סוכות:  ומה שיש הוא שחברה חפצת חיים אנחנו, ואין לנו את הפריבילגיה להתעלם מהתהום שנמצאת לצידנו כשהחיים שלנו סבבה

צבי ידידיה סוכות:  התהום הזו יכולה לאסוף, חלילה, כל אחד, בכל גיל, ולהותיר בני משפחה מצולקים

צבי ידידיה סוכות:      אם יש נושא שאין עליו מחלוקת בבית הזה בין יהודים לערבים, קואליציה–אופוזיציה, אני חושב שהוא דחיפות המלחמה בסרטן

צבי ידידיה סוכות:  שמענו מקודם את הסיפורים – באמת מכל הכיוונים כאן, בבית הזה – סיפורים קורעי לב, לפחות לי, כאדם צעיר

צבי ידידיה סוכות:  החובה להכיר היום בכאבם של הלוחמים בסרטן, בכאב המשפחות הנורא מכול, להכיר בחוויה האיומה ובתופעות הלוואי שבאות אחריה בכל תחומי החיים של החולים ובני משפחתם הקרובה – אני חושב שזו המחויבות שלנו

צבי ידידיה סוכות:      כמו שאמרו כאן קודם, קרוב ל-11,000 אנשים מתים בכל שנה מהמחלה האיומה במדינת ישראל

צבי ידידיה סוכות:  זהו גורם המוות מספר אחת במדינה שלנו

צבי ידידיה סוכות:  זהו מספר נורא שאסור לנו לקבל בשום אופן בשוויון נפש או לסובב את הראש הצידה

צבי ידידיה סוכות:  עלינו כמחוקקים לשלב ידיים בתמיכה ביוזמות המרחיקות את המחלה מאזרחי ישראל, לחבק את החולים ובני משפחתם הקרובה, שהחיים שלהם ישתנו להרבה מאוד שנים, ולהכיר בנפגעי המחלה

צבי ידידיה סוכות:      חולים יקרים ובני משפחותיהם, בשם כל יושבי הבית הזה, קודם כול, אנחנו איתכם, אנחנו אוהבים אתכם

צבי ידידיה סוכות:  וכמו שאמר ינון אזולאי, מקווים שהשם ירפא את כולם

צבי ידידיה סוכות:  ובעזרת השם, אנחנו גם ננצח את הסרטן

צבי ידידיה סוכות:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת צביקה פוגל, עד חמש דקות

צביקה פוגל: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אורחים יקרים, במציאות המורכבת של מדינת ישראל, מחלת הסרטן עדיין ממשיכה להיות גורם המוות המוביל

צביקה פוגל:  מדובר במאבק גלובלי, מתמשך וחסר פשרות

צביקה פוגל:  נכון להיום, אדוני היושב-ראש – אני לא יודע אם אתה יודע – קיימים למעלה מ-200 סוגי סרטן, אשר עלולים להיגרם ממגוון סיבות, אבל לכל אחד מהם יש שם, התנהגות וטיפול ייחודיים

צביקה פוגל:      תהליך אבחון מחלת הסרטן מלווה ברוב המקרים בתנודות רגשיות ומחשבות הנעות בין תקווה לבין פחד וייאוש

צביקה פוגל:  כאשר מתבררת האבחנה, תגובתו של כל אדם היא ייחודית

צביקה פוגל:  התגובה לאבחנה מושפעת מתכונות אישיות, מהניסיון וממפגש קודם עם מחלות הסרטן במשפחה או בסביבה הקרובה

צביקה פוגל:  כל אדם מגיב בצורה שונה ובעוצמה שונה, אבל לכולם, לכולם, דרוש זמן כדי להסתגל למציאות של מחלה

צביקה פוגל:  תאמינו לי, אני מכיר את זה באופן אישי

צביקה פוגל:  אני נושא עימי את הלם הידיעה עד היום

צביקה פוגל:      חשוב לזכור כי גם בני המשפחה עוברים תהליך רגשי דומה, ורבים מהם זקוקים, בדומה לחולה, להדרכה ולתמיכה

צביקה פוגל:  אני עוד זוכר את מבטה של אשתי כשקיבלתי את ההודעה

צביקה פוגל:  היא ישבה לידי באוטו

צביקה פוגל:  היא קיבלה את ההודעה

צביקה פוגל:      הניסיון רב-השנים שלי ושל משפחתי – מחקרים הראו כי רוב החולים מתמודדים היטב עם המחלה בעזרת כוחותיהם שלהם ובסיועה של סביבה תומכת

צביקה פוגל:  אני יכול להעיד גם כי קיימים כמה חששות המשותפים לחלק גדול מהחולים, ועליהם יש מקום לדון עם בני המשפחה, חברים וקרובים

צביקה פוגל:  חובתנו כחברה בכלל, וכחברי כנסת בפרט, היא לאפשר את הזמן הזה לחולים ואת התמיכה בבני המשפחה

צביקה פוגל:       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עם אבחון מחלת הסרטן מגיעה גם ההבנה שהחיים עלולים להשתנות, וחלק מהדברים כבר לא יהיו כמו שהם היו לפני כן

צביקה פוגל:  כשם שהגוף זקוק לזמן כדי להחלים לאחר הניתוח או לאחר התערבות רפואית אחרת, כך גם ההסתגלות הנפשית מצריכה זמן וסבלנות

צביקה פוגל:  לעיתים התהליכים הרגשיים האלה דורשים זמן ממושך, אפילו יותר מהזמן הדרוש להחלמת הגוף, ויש לאפשר לחולה את הזמן הנחוץ לו כדי שיוכל לעבד את משמעות השינויים שבאו בעקבות האבחנה

צביקה פוגל:       אני יודע כי חלק מהחולים מדמים זאת לתחושה של איבוד שליטה על מסלול החיים, והם אינם בטוחים שיוכלו להשיבם בחזרה למסלולם, או שאין הם בטוחים בכלל לאן תוביל אותם הדרך

צביקה פוגל:  חלקם חשים שהעובדה שחלו בסרטן משפיעה על כל תחומי חייהם ואף משנה אותם עצמם

צביקה פוגל:  אני מצאתי את עצמי מתייחס לכך כאל אילוץ, שנכון, ניתן לחיות איתו או לצידו

צביקה פוגל:       אדוני היושב-ראש, לעיתים מחלת הסרטן מלווה בחוסר ודאות לגבי העתיד

צביקה פוגל:  קשה לשמור על אופטימיות כאשר העתיד הופך להיות פחות בטוח

צביקה פוגל:  אני מצאתי כי המפתח להתמודדות עם חוסר ודאות הוא תקווה ושמירה על איכות החיים הקיימת

צביקה פוגל:  חלק מהחולים, ואני ביניהם, שואבים חוזק מהתמיכה והאהבה שעוטפות אותם

צביקה פוגל:  חלקם פונים ליצירה, לאומנות, ללימודים, או לניסיון להשלים משאלות או חלומות ישנים, כמו להיות חבר כנסת

צביקה פוגל:       אצלי המחלה הובילה אותי לחולל בחיי שינוי חיובי ושינוי בסדר העדיפויות

צביקה פוגל:  גם כאן, כנסת נכבדה, חלה עלינו החובה לסייע, לתמוך ולתת ממש לאופטימיות

צביקה פוגל:  אף על פי שכיום ניתן לרפא חלק מהחולים בסרטן ולהאריך את חייהם של חולים אחרים, מחשבות על מוות עדיין מעסיקות חלק מהחולים

צביקה פוגל:  עם גילויה של המחלה, שמתי לב שחלק מבני משפחתי חוששים להעלות את הנושא הזה, כדי שלא לגרום כאב, או לפעמים מתוך מחשבה שמה שלא נאמר לא מכאיב

צביקה פוגל:  עם זאת, יש לזכור כי לעיתים ההחלטה לא לשוחח על רגשות עלולה להגביר דווקא את תחושת הבדידות

צביקה פוגל:  אנחנו – אצלי במשפחה, דווקא מתוך ניסיון קודם – בחרנו לא להתעלם, לדבר על זה ולהיות שותפים

צביקה פוגל:       אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החברה המערבית מעלה על נס ערכים של עצמאות ולקיחת אחריות של הפרט על חייו, אך הם עלולים להביא לכך שמצבי תלות עלולים להיחוות כקשים במיוחד

צביקה פוגל:  עם זאת, חשוב לזכור כי מצבים אלו של קושי ומצוקה מביאים לידי ביטוי תכונות חיוביות של אחריות כלפי הזולת, קשרים משפחתיים, אהבה וידידות

צביקה פוגל:       היום, דווקא ממקומי כחבר כנסת, אני יודע כי הרשויות השונות חייבות לתת את דעתן לדרכי ההתמודדות של החולה, ולעיתים קרובות למשפחה, שצריכה להמשיך להיות מקור הכוח הנפשי

צביקה פוגל:  בחוד החנית של המאבק העיקש הזה עומדים חוקרים, רופאים ואנשי מקצוע, שעובדים במרץ רב על קידום המחקר, על פיתוח תרופות ויצירת פתרונות חדשים להתמודדות עם מלכת המחלות

צביקה פוגל:       זה לא סוד שעתידנו תלוי במחקר הרפואי, אך בשביל להמשיך לקדם את חקר הסרטן נדרשים משאבים עצומים, שעשויים להציל את חייהם של אלפים רבים בארצנו

צביקה פוגל:  למרות שהדרך עוד ארוכה לפתרון כולל, ומחלות ממאירות רבות נותרו ללא מענה, אנו זוכים לראות בשנים האחרונות את המאמצים נושאים פרי ומורגשים בשטח, עם הישגים מרשימים

צביקה פוגל:  אם לשפוט לפי מחקרים מהשנים האחרונות, ניתן לומר כי האור בקצה המנהרה הולך ומתגבר

צביקה פוגל:  יש בכוחנו להוסיף כוח ולצאת מהמנהרה לאור השמש

צביקה פוגל:  אנחנו רק צריכים לרצות

צביקה פוגל:  שנהיה בריאים וחזקים, תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת אבי מעוז – איננו

ישראל אייכלר:  השר יואב בן צור, ממלא מקום שר הבריאות, בבקשה

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, מדי שנה מאובחנים בישראל כ-27,000 מקרים חדשים של סרטן

יואב בן צור:  האתגרים העומדים בפני החולה ומשפחתו הם עצומים ורב-ממדיים

יואב בן צור:  מעבר להתמודדות עם המחלה עצמה והטיפולים, על החולה והמשפחה להתמודד עם אתגר ביורוקרטי מורכב, אתגר כלכלי, וכמובן אתגר נפשי, משפחתי וחברתי

יואב בן צור:  הפגיעה היא כמובן בכל מעגלי החיים, והיא נמשכת אף שנים לאחר שהחולה מחלים ממחלתו, עם החששות שמא זה יחזור, שמא זה יתפרץ שוב

יואב בן צור:       משרד הבריאות, ביחד עם משרדי ממשלה נוספים ועם קופות החולים, עושה מאמצים רבים להקל על שלבים שונים במסע הארוך והמורכב של החולה והמשפחה

יואב בן צור:  בעולם מאובחנים מדי שנה כ-19 מיליון מקרי סרטן חדשים

יואב בן צור:  סוגי הסרטן השכיחים ביותר הם סרטן השד, סרטן הריאה, סרטן המעי הגס והחלחולת, סרטן הערמונית, סרטני עור שאינם מלנומה וסרטן הקיבה; בעולם נפטרים מדי שנה כ-10 מיליון אנשים כתוצאה מסרטן

יואב בן צור:  סוגי הסרטן השכיחים ביותר כגורמי תמותה הם סרטן הריאה, סרטן המעי הגס והחלחולת, סרטן הכבד, סרטן הקיבה וסרטן השד; בישראל נפטרים מדי שנה כ-12,000 אנשים בגלל סרטן

יואב בן צור:  מאז 1999, סרטן הוא סיבת המוות הראשונה בשכיחותה בישראל – כ-25% מכלל התמותה

יואב בן צור:  עם זאת, מגמת התמותה מסרטן יורדת בעקביות בכל קבוצות האוכלוסייה מאז 1996

יואב בן צור:  מגמה זו קשורה מצד אחד לירידה בסיכון למחלה עם השנים, ומצד שני גם לשיפור בגילוי המוקדם, בטכנולוגיות הטיפול המתקדמות ביותר והישרדות החולים

יואב בן צור:       ישנם גורמי סיכון רבים למחלת הסרטן: גיל החולה בראש ובראשונה, אולם גם גורמים התנהגותיים – עישון, צריכת אלכוהול, תזונה, השמנה ועוד, וכן גורמים תעסוקתיים, סביבתיים – זיהום אוויר, גורמים משפחתיים וגנטיים

יואב בן צור:  גורמי סיכון התנהגותיים לסרטן הניתנים לשינוי – כמו עישון, צריכת אלכוהול, השמנה, תזונה באיכות נמוכה – תורמים לכשליש מכלל התחלואה והתמותה מסרטן

יואב בן צור:  משרד הבריאות בישראל מוביל זה כמה שנים תוכנית התערבות לאומית לקידום הרגלי בריאות מטיבים – אפשריבריא – ומנטר את מצב בריאות האוכלוסייה בהקשר של תזונה והרגלי חיים באמצעות סקרי בריאות וסקרי בריאות ותזונה

יואב בן צור:  חלק ממחלות הסרטן השכיחות ניתנות לגילוי מוקדם באמצעות טכנולוגיות ספציפיות שהוכחו כיעילות; מה שמאפשר התערבות מוקדמת, שינוי מהלך המחלה והפחתת התמותה ממנה

יואב בן צור:       בישראל מופעלות שתי תוכניות לאומיות לגילוי מוקדם: של סרטן השד, באמצעות ממוגרפיה, ושל סרטן המעי הגס והחלחולת, באמצעות בדיקת דם סמוי בצואה

יואב בן צור:  בשני סוגי סרטן אלה נצפתה בשנים האחרונות ירידה מובהקת בתמותה

יואב בן צור:       במסגרת עדכון סל שירותי הבריאות לשנת 2023 נכנסו לסל 65 תרופות וטכנולוגיות שונות לטיפול במחלות ממאירות בסך כולל של 314 מיליון שקלים, מתוך 350 מיליון ש"ח שהוקצו לטובת הוספת תרופות וטכנולוגיות חדשות לסל: 42

יואב בן צור: 7 מיליון ש"ח הוקצו לטובת תרופות וטכנולוגיות לטיפול נלווה ותומך, כגון הרחבת הזכאות לסקר סרטן צוואר הרחם, תרופות לטיפול במחלת שתל נגד מאכסן במושתלי מח עצם, ובדיקות גנטיות להתאמת הטיפול בממאירויות המטולוגיות של מערכת הדם וסולידיות של איברים; 97

יואב בן צור: 5 מיליון ש"ח הוקצו לטובת תרופות וטכנולוגיות טיפול בממאירויות סולידיות של איברים, כגון תרופות חדשניות לטיפול בגידולי עור, ריאה, שד, כליה ודרכי שתן; 174 מיליון שקלים הוקצו לטובת תרופות לטיפול בממאירויות המטולוגיות, כגון מיאלומה נפוצה, לוקמיה חריפה, לוקמיה כרונית, לימפומות שונות ועוד

יואב בן צור:       לסיום, מעבר לכל הסטטיסטיקות, ניצב בסוף האדם הבודד

יואב בן צור:  הוא ומשפחתו מול מחלת הסרטן

יואב בן צור:  וההתמודדות קשה מאוד

יואב בן צור:  על המדינה לוודא שהטיפול שמקבל אותו חולה הוא אכן הטוב ביותר

יואב בן צור:  משרד הבריאות פעל השנה בשני מישורים: הראשון, תרופות לחולים

יואב בן צור:  ריפוי הוא הערך המוסרי הראשון במעלה, ואנו נלחמים כדי שכל חולה יקבל כל טיפול מרפא

יואב בן צור:  הבשורה הגדולה בתחום האונקולוגיה היא ההכנסה לסל של כמעט כל טכנולוגיה או תרופה שהיא בעלת יכולת לרפא סרטן, בתוספת תקציב בהיקף של מאות מיליוני שקלים

יואב בן צור:  ואזרחי ישראל מקבלים את סל התרופות הטוב בעולם

יואב בן צור:      המישור השני שבו פועל המשרד הוא השמירה על איכות הטיפול האונקולוגי בישראל

יואב בן צור:  המטרה היא לוודא שכל חולה מקבל את הטיפול המתאים לו

יואב בן צור:  הצעד החשוב ביותר של המשרד השנה הוא ההכרזה על חובת קיום דיון רב-צוותי בכל מקרה מורכב של סרטן, ולא טיפול על ידי רופא בודד

יואב בן צור:  זוהי עוד דרך להציל חיים במגוון הפעולות הנרחב של משרד הבריאות למען חולי הסרטן בישראל

יואב בן צור:  יחד עם הרופאים וצוותי הרפואה המסורים, העושים הכול כדי להעניק את הטיפול הטוב ביותר לחולים, הן באיכות הטיפול הרפואי והן ביחס ובחמלה לחולים

יואב בן צור:      אנחנו רוצים לקוות שאף אחד לא יגיע למצבים הללו, ומי שמגיע, לא עלינו, שיקבל את הטיפול המיטבי והחשוב ביותר

יואב בן צור:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה לשר יואב בן צור, ממלא מקום שר הבריאות

ישראל אייכלר: אנחנו עוברים לסעיף הבא – שאילתות רגילות לשר האוצר

ישראל אייכלר:  תעלה סגנית שר האוצר חברת הכנסת וולדיגר להשיב על שאילתות שנוגעות למשרד האוצר

ישראל אייכלר:  השואל הראשון הוא חבר הכנסת יוסף עטאונה – תוכל לגשת? הוא לא פה

ישראל אייכלר:  אז את יכולה לשלוח את התשובה ישירות אליו

ישראל אייכלר:  לא צריך להקריא את זה

ישראל אייכלר:       השאלה השנייה היא של חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין

ישראל אייכלר:  את יכולה לגשת שם למיקרופון ולהציג את השאילתה

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד סגנית השר, היושב-ראש, השאילתה מתייחסת להורדה בהטבות המס ליישובים הערביים למרות אי-שינוי בדירוג הסוציו-אקונומי

אימאן ח'טיב יאסין:  בעקבות פרסום רשימת יישובים מוטבים שזכאים להנחה במס עבור שנת 2023, עולה כי שיעור ההטבות ביישובים הערביים ירד באופן משמעותי

אימאן ח'טיב יאסין:      ברצוני לשאול:      1

אימאן ח'טיב יאסין:  מהן הסיבות שבגינן הוחלט על הורדת שיעור ההטבה ביישובים אלה?      2

אימאן ח'טיב יאסין:  מה התוכנית של המשרד לפצות על הפער שנוצר כדי לעזור לאותם אזרחים מוחלשים?     חשוב לי – רק משפט אחד, ברשותך: אני הגשתי גם דיון בוועדת הכספים, וגם כבוד השר הגיע לישיבה, והייתה החלטה להמשיך את ההטבות במשך השנה הזאת עם ההורדה

אימאן ח'טיב יאסין:  אז אנא התייחסותך לתוכנית העתידית של המשרד

אימאן ח'טיב יאסין:  תודה

מיכל מרים וולדיגר: תודה על השאלה

מיכל מרים וולדיגר:  בעקבות עדכון רשימת היישובים לשנת 2023, הופחתו הטבות מס ב-25 יישובים, ומתוכם חמישה יישובים ערביים ודרוזיים

מיכל מרים וולדיגר:  בחמשת היישובים האלה, השינוי בהטבת המס נבע מעדכון האשכול הכלכלי-חברתי

מיכל מרים וולדיגר:  יובהר כי בפקודת מס הכנסה נקבעו קריטריונים אחידים לקביעת זכאות תושבי היישוב להטבות המס

מיכל מרים וולדיגר:  במהלך שנת 2020 תוקנה פקודת מס הכנסה, ונקבעה הוראת שעה שנותנת הטבות נוספות ליישובים באשכול 4 או לאשכול נמוך יותר בדרג החברתי-כלכלי, ולאשכול 4 או לאשכול נמוך יותר במדרג הפריפריאלי

מיכל מרים וולדיגר:       הוראת השעה פגה בסוף שנת 2022, והוארכה אוטומטית עד אמצע פברואר 2023 בגלל הבחירות

מיכל מרים וולדיגר:  ישנם יישובים מהמגזר הערבי שקיבלו תוספת בהוראת השעה, וכשהוראת השעה פוקעת, התוספת מתבטלת

מיכל מרים וולדיגר:  הוראת השעה קובעת בעצם שמי שהיה במשך כל שנת המס תושב ביישוב מוטב, שהוא יישוב עירוני המשויך לאשכול 4 או לאשכול נמוך יותר מדרג חברתי-כלכלי, ולאשכול 4 או לאשכול נמוך יותר מדרג פריפריאלי, ייווסף לזיהוי ממה שהוא זכאי לפי פסקאות 1 ו-3, לפי העניין, שיעור של 5% מהכנסתו החייבת מיגיעה אישית

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא אקרא את כל נוסח הוראת השעה שהייתה

מיכל מרים וולדיגר:       בכל מקרה, לשאלתך העתידית, נציין כי פורסם להוראות הציבור נוסח להארכת הוראת השעה, ולכן אני מקווה שאכן הוראת השעה תמשיך כשם שהייתה, ונוכל בהחלט לתת את הטבות המס כפי שהיו

ישראל אייכלר: שאלה נוספת לחברת הכנסת יאסין, בבקשה

ישראל אייכלר:  השנייה – השאילתה השנייה

אימאן ח'טיב יאסין: שביתת הסגל הבכיר באוניברסיטאות

אימאן ח'טיב יאסין:  הסגל הבכיר מאיים להשבית את האוניברסיטאות, לא לפרסם ציונים או לענות למיילים, לא לקיים מועדי ב', ותישקל אפשרות שלא לפתוח את הלימודים בסמסטר ב' – פגיעה לא מידתית, והנפגע העיקרי הינו ציבור הסטודנטים

אימאן ח'טיב יאסין:       רצוני לשאול:      1

אימאן ח'טיב יאסין:  מה מעכב חתימת הסכמי שכר משנת 2019?      2

אימאן ח'טיב יאסין:  איזה פעולות מתכוון המשרד לנקוט על מנת למנוע שביתה זו?      גם בשאילתה הזאת, לצערי הרב, המענה הגיע באיחור

אימאן ח'טיב יאסין:  אני יודעת שהבעיה נפתרה

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא הגיע באיחור – הוא הגיע בזמן

אימאן ח'טיב יאסין: לא, כאילו אחרי – – –     

מיכל מרים וולדיגר: כן

אימאן ח'טיב יאסין: ברצוני לשאול: מה באמת – השאלה העיקרית שלי – מה באמת עושה המשרד כדי למנוע שביתות עתידיות כאלה? כי הסטודנטים משלמים מחירים כבדים במיוחד

אימאן ח'טיב יאסין:  כאלה שצריכים לעשות חזרה למבחנים, או כאלה שצריכים לסיים את הלימודים שלהם בכלל

אימאן ח'טיב יאסין:  תודה

מיכל מרים וולדיגר: אכן ברור

מיכל מרים וולדיגר:  ובכל זאת אני אקרא

מיכל מרים וולדיגר:  הסכם שכר לסגל הבכיר באוניברסיטאות נחתם לאחרונה בדצמבר 2016

מיכל מרים וולדיגר:  מכוחו, חברי הסגל קיבלו העלאות שכר בפעימות שונות, והפעימה האחרונה חלה בספטמבר 2021

מיכל מרים וולדיגר:  מגפת הקורונה וחילופי הממשלות הביאו לדחיית החתימה על הסכמי שכר תקופתיים עם כלל הסקטורים במגזר הציבורי, לרבות עובדי המדינה, עובדי השלטון המקומי, רופאים ומורים

מיכל מרים וולדיגר:       מדיניות הממשלה בהסכמי השכר הרוחביים נקבעת על ידי שר האוצר

מיכל מרים וולדיגר:  משרד האוצר נערך בימים אלו, במסגרת הכנת תקציב המדינה הקרוב, לקביעת מדיניות השכר במגזר הציבורי, על שלל הקבוצות והעיסוקים, לרבות הסגל הבכיר באוניברסיטאות

מיכל מרים וולדיגר:      יש להבהיר כי הסכמי השכר הקודמים לא בוטלו, וכי חברי הסגל האקדמי ממשיכים לקבל את שכרם ולהתקדם לפי הקידום בדרגות האקדמיות והוותק ולקבל את כל מענקי המחקר ויתר המענקים בהתאם לזכאותם

מיכל מרים וולדיגר:  לאורך השנה האחרונה התקיימו מספר רב של ישיבות משא ומתן עם המועצה המתאמת של ארגוני הסגל הבכיר, יחד עם נציגי הנהלות במוסדות של הוות"ת

מיכל מרים וולדיגר:  צר לנו שהסגל הבכיר בחר לנטוש את שולחן הדיונים ולפגוע בסטודנטים, וזאת טרם מיצוי השיח

מיכל מרים וולדיגר:  עם ההכרזה על השביתה, הממונה על השכר, יחד עם הוות"ת וועד ראשי האוניברסיטאות, שילבו יחד ידיים במטרה למנוע את השביתה ואת הפגיעה בציבור הסטודנטים

מיכל מרים וולדיגר:  במהלך הפעילויות עורבו גורמים שונים והוצעו הצעות לארגוני הסגל, ולשמחתנו, באמת, השביתה הסתיימה לאחר שבוע

מיכל מרים וולדיגר:  הממונה על השכר הנחה את המוסדות על תשלום שכר ראוי ואי-תשלום שכר במקרים של עיצומים ושביתות

מיכל מרים וולדיגר:  אם תוכרז שביתה נוספת, יישקלו אופציות נוספות, כמו הוצאת צווי מניעה וסירוב לקבלה לעבודה חלקית

מיכל מרים וולדיגר:       אז כן, אני מקווה שלא תהיינה שביתות

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו עושים את המרב כדי שייחתמו הסכמים כראוי

מיכל מרים וולדיגר:  ואנחנו בהחלט – ליבנו עם הסטודנטים

מיכל מרים וולדיגר:  אני מקווה שהסגל הבכיר יבין שיש כאן בהחלט סטודנטים שצריך להתייחס אליהם, וכך יהיה

ישראל אייכלר: יש לך שאלה נוספת?     

אימאן ח'טיב יאסין: תודה

ישראל אייכלר: אנחנו נעבור לחבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון

ישראל אייכלר:  יש לו שאילתה לשר האוצר

מיכאל ביטון: שלום, היושב-ראש

מיכאל ביטון:  שלום, סגנית השר במשרד האוצר, שזאת הזדמנות לברך אותך על התפקיד, ואני שמח שאת משיבה לי

מיכאל ביטון:  אני מקווה ששר האוצר לא יעשה לעצמו הרגל קבע להיעדר ממשכן הכנסת ולהשיב בעצמו, כי אני יודע שהוא אמר שהוא יקפיד להתייחס ברצינות לכנסת ולדברים – – –     

מיכל מרים וולדיגר: היי, אתה חושב שזה שהוא שם אותי פה זה לא ברצינות? זה די מעליב

מיכאל ביטון: מאוד רציני

מיכל מרים וולדיגר: זה די מעליב

מיכל מרים וולדיגר:  לא, לא

מיכל מרים וולדיגר:  אני בחרתי להיעלב

מיכל מרים וולדיגר:  רשמתי את זה לפניי

מיכאל ביטון: לא, חס ושלום

מיכאל ביטון:  סגנית השר, אמרתי – פתחתי בשבח

ישראל אייכלר: הנוהל הוא ששרים שולחים את הסגנים שלהם

מיכאל ביטון: אמרתי – מדי פעם שהשר עצמו יבוא

ישראל אייכלר: בסדר גמור

מיכל מרים וולדיגר: מיכאל, אני מחפשת את השבח

מיכל מרים וולדיגר:  לא מצאתי

מיכל מרים וולדיגר:  אני אחפש

מיכאל ביטון: אנחנו נלך להקלטה ונשמע את זה יחד

מיכאל ביטון:      ב-11 בינואר 2023 הושקה קבל עם ועדה התוכנית הכלכלית ליוקר המחיה, במסיבת עיתונאים משותפת של ראש הממשלה והשר

מיכאל ביטון:  זה היה מפתיע, כי אין תקציב למדינה

מיכאל ביטון:  איך הם יכולים להוזיל בלי שיש להם כלים? אבל נגיד

מיכאל ביטון:  לא קיבלנו תשובה למה עשו את זה אז

ישראל אייכלר: זו התשובה, אבל בשאילתה זה לא מופיע, אז תיצמד לשאילתה

מיכאל ביטון: זה פירוש רש"י

מיכאל ביטון:  יש תוספות עוד מעט

מיכאל ביטון:  שאלה נוספת – זה יכול להיות רבנו תם

מיכאל ביטון:  חכה, תן לנו

מיכאל ביטון:  הוצג מתווה הפעולה – מה שטוב אצלך, היושב-ראש, זה שאתה ממש עוקב אחרי הטקסט

מיכאל ביטון:  רוב יושבי-הראש לא היו קולטים

ישראל אייכלר: מה, אנחנו בלי טקסט?     

מיכאל ביטון: אשריך

מיכאל ביטון:  הוצג מתווה הפעולה להוזלת ההוצאה לבית, שהופכת קשה עד בלתי אפשרית

מיכאל ביטון:  כלכליסט פרסם שהחיסכון יהיה 36 שקלים בחודש

מיכאל ביטון:       אני רוצה לשאול:     1

מיכאל ביטון:  האם כך הדבר? אם לא – בכמה זה יוזל?     2

מיכאל ביטון:  האם יקיימו את ההתחייבויות הכלכליות של ראש הממשלה להוזלת המע"מ, החשמל, המים, הקפאת המשכנתאות וכן הלאה?     

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי, חברי הנכבד, לתשובה: לפני כמה שבועות הציגו ראש הממשלה ושר האוצר צעדים ראשוניים להתמודדות עם ההתייקרויות

מיכל מרים וולדיגר:  כפי ששר האוצר הודיע אז, ממש בימים אלה מגובשת תוכנית רחבה להפחתת יוקר המחיה, שאותה נביא, בעזרת השם, עד אישור התקציב בכנסת

מיכל מרים וולדיגר:  בכוונתנו להביא תוכנית משמעותית ורחבה שתכלול צעדים ממוקדים לסיוע למשקי בית, להתמודדות עם ההתייקרויות, והן צעדי עומק להגברת התחרות והפחתת הריכוזיות במשק

מיכל מרים וולדיגר:  כך, במסגרת התוכנית הכלכלית, נקדם שורה של צעדים, ובהם הפחתת ריכוזיות בשוק מוצרי המזון והטואלטיקה, הפחתת רגולציה בתחום החקלאות, הגברת התחרות בשוק הבנקאות, הביטוח והרכב, הקלה ברגולציה לעסקים זעירים ועוד

מיכל מרים וולדיגר:  צעדים אלה יתווספו לצעדים שהציגו ראש הממשלה ושר האוצר לפני כמה שבועות להפחתת ההתייקרויות במחירי החשמל והמים, הקפאת העלייה בתעריף הדלק ותעריף הארנונה וסיוע לאוכלוסיות חלשות

מיכל מרים וולדיגר:      לגבי הקפאת ההתייקרויות במחיר הדלק, אז בסך הכול ההתייקרות הוזלה ב-43 אגורות, בהתאם להחלטת שר האוצר

מיכל מרים וולדיגר:  ההפחתה בהתייקרויות מחירי החשמל היא מענה מיידי

מיכל מרים וולדיגר:  הופחת מס הבלו על פחם – מה שיאפשר לרשות החשמל להפחית את התעריף למשקי בית בכ-1

מיכל מרים וולדיגר: 5% החל מחשבונית חודש פברואר, שאנחנו ממש מתקרבים אליה

מיכל מרים וולדיגר:      לצד זה, כפי שהבטיחו שר האוצר וראש הממשלה, אנו ממשיכים לקדם צעדים להפחתה נוספת בתעריף, שיקבלו ביטוי בתעריף החשמל בחודשים הקרובים

מיכל מרים וולדיגר:  הפחתת ההתייקרויות במחירי המים – הודות להפחתת תעריף החשמל, וכן הודות לוויתור על דיבידנד מחברת מקורות, רשות המים תוכל להוזיל את תעריף המים לצרכן הביתי בכ-2

מיכל מרים וולדיגר: 7% החל מחשבוניות חודש מרץ

מיכל מרים וולדיגר:       הקפאת התייקרויות בתעריפי ארנונה – העלייה בתעריפי ארנונה למגורים בגובה של 1

מיכל מרים וולדיגר: 37%, שנכנסה לתוקף בחודש ינואר 2023, תוקפא

מיכל מרים וולדיגר:  מתווה ההקפאה נמצא בעבודה מקצועית יחד עם משרד הפנים

מיכל מרים וולדיגר:  אני מקווה שבהחלט נפתור את זה בהקדם האפשרי

מיכל מרים וולדיגר:      סיוע לאוכלוסיות חלשות בהתמודדות עם יוקר המחיה – מענק החימום יוקדם באופן חלקי, כך שהזכאים למענק יקבלו אותו ממש בשבועות הקרובים, במקום בחודש אוקטובר – תשלום בסך 200 שקל, על מנת לסייע להם להתמודד עם יוקר המחיה

מיכל מרים וולדיגר:  אני רוצה להזכיר שמענק החימום עומד על סך 608 שקלים חדשים, ובדרך כלל משולם בחודש אוקטובר על ידי המוסד לביטוח לאומי לכ-300,000 קשישים הזכאים להשלמת הכנסה או לקשישים הזכאים לקצבת נכות

מיכל מרים וולדיגר:  אני מאוד מקווה שהמקדמה הזאת תהפוך אף למענק – אנחנו עובדים על זה בדיוני התקציב הקרובים

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין, סגנית השר – המענק הזה אושר בוועדת העבודה והרווחה בהבטחה ברורה, התחייבות ברורה, שזה לא יהיה מקדמה אלא יהיה מענק

מיכל מרים וולדיגר: אמרתי

ישראל אייכלר: אמרת "אני מקווה"

מיכל מרים וולדיגר: דיוני תקציבי – אנחנו אכן עובדים על זה

ישראל אייכלר: אבל זאת החלטת הוועדה

ישראל אייכלר:  זה כבר מחייב

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי, אז הינה, בבקשה, עוד תשובה מפי כבוד היושב בראש

מיכל מרים וולדיגר:      כמו כן, בתחילת השנה נכנסו לתוקף מנגנוני פיצוי אוטומטיים שמגדילים את ההכנסה הפנויה של משקי הבית בקצבאות הביטוח לאומי ובמדרגות מס הכנסה

מיכל מרים וולדיגר:  קצבאות הביטוח הלאומי עלו בהתאם לעדכוני המדדים בהיקף של מאות עד אלפי שקלים לשנה; ההפרשות לדמי ביטוח לאומי ומס בריאות הופחתו – מה שיביא לחיסכון של עשרות שקלים לחודש לעובדים רבים

מיכל מרים וולדיגר:  ועדכון מדרגת מס הכנסה ועלייה בשווי נקודת זיכוי הביאו להגדלת ההכנסה הפנויה של משקי הבית בעשרות עד מאות שקלים בחודש

מיכל מרים וולדיגר:       ביחס להקפאת המשכנתאות, מתקיים ממש כרגע שיח מקצועי יחד עם הפיקוח על הבנקים

מיכל מרים וולדיגר:  אני מקווה שיימצא הפתרון הנכון

מיכל מרים וולדיגר:  תודה

ישראל אייכלר: שאלה נוספת

מיכאל ביטון: תודה

מיכאל ביטון:  גם בדברים שאמרת וגם בצעדים שפורסמו ליוקר המחיה יש כמה אי-ודאויות: 1

מיכאל ביטון:  המענקים לעבודה, התוספתיים, שנתנו עד סוף השנה הזאת – הגדלנו מענקי עבודה למקבלי שכר נמוך – לדעתי פג תוקפם, ולא התייחסתם לדבר הזה

מיכאל ביטון:  מה עם אותם מענקים למקבלי שכר נמוך?     דבר שני, דנה ירקצי, אני חושב, פרסמה אתמול שאתם הולכים לחתום על הצו שמייקר את המעונות לפעמים ב-300 שקלים, ובמקרים של שנה ראשונה – מעל 400 שקלים

מיכאל ביטון:  האם נכון הדבר?      והדבר השלישי – – –     

מיכל מרים וולדיגר: זה לא רק שאלה אחת?     

מיכאל ביטון: זה צעדים ביוקר המחיה – זה שאלה אחת

מיכל מרים וולדיגר: לא, אני אענה לך על כולם

מיכל מרים וולדיגר:  זה בסדר

ישראל אייכלר: עם מיכאל ביטון לא מתווכחים

מיכל מרים וולדיגר: מצדיעים

מיכאל ביטון: ביוקר המחיה, בחוק ההסדרים אמרתם – גם את אמרת את זה – שאתם נלחמים במונופולים של המזון, ויש לכם הצעת חוק שבעצם המשמעות שלה היא לטפל ביבואנים בלעדיים, לפרק להם את הבעלויות אם הם חורגים במוצר מסוים שהם שולטים בו

מיכאל ביטון:  אבל לא ניכר שזה הולך לקרות אצל יצרנים בלעדיים של מזון בישראל, כאשר רשות התחרות הצביעה על רמת ריכוזיות וחוסר תחרות אצל יצרני המזון, שהם עוד יותר גבוהים מהיבואנים של המזון

ישראל אייכלר: האומנם? סימן שאלה

מיכאל ביטון: האומנם? ומה עושים?     

מיכל מרים וולדיגר: רגע, יש כאן הערה של כבוד השרה

מיכל מרים וולדיגר:  ועוד איזה שרה

מיכאל ביטון: מהערה של שרה אי-אפשר להתעלם

מיכאל ביטון:  אבל שלא תחשבי שהיא לא עשתה חיים קשים לשרים שהיא שאלה אותם שאילתות

מיכל מרים וולדיגר: הכול בסדר, וזו בהחלט זכותך המלאה

מיכל מרים וולדיגר:  יישר כוח על כך

מיכל מרים וולדיגר:  כן, אורית

אורית סטרוק: מה שאני רוצה להגיד זה ככה: כדאי לך, גברתי סגנית השר, לקחת קורס מזורז מסגן השר לשעבר מיכאל ביטון

מיכאל ביטון: לא הייתי סגן

מיכאל ביטון:  הייתי שר

מיכאל ביטון:  כמו שאגיד "סגנית השר להתיישבות"

אורית סטרוק: בסדר גמור

אורית סטרוק:  כשהוא היה שר, השר בני גנץ לא נאלץ אפילו פעם אחת לענות על שאילתה

אורית סטרוק:  זה דבר ראשון

ישראל אייכלר: זה לא נוגע לענייננו

אורית סטרוק: דבר שני, כל שאילתה שהוא נתן תשובה עליה – זו הייתה רק פלטפורמה בשבילו לנאום שלם שהוא רצה לתת על הנושא

ישראל אייכלר: כך עושים כולם

מיכל מרים וולדיגר: אז תודה, כבוד השרה, ומה ששנוא עליך לא אעשה לחברך, ולכן אני לא אעשה לך אותו דבר

מיכל מרים וולדיגר:  רק אגיד לך: אני מקווה שאני זוכרת את כל השאלה הארוכה ששאלת

מיכאל ביטון: שלושה דברים

מיכל מרים וולדיגר: אני אשיב כך: לגבי המעונות – כי בזה אני שותפה – אכן, ההפך

מיכל מרים וולדיגר:  דאגנו שבאמת הצו של – לאור ועדת המחירים שקבעה שאכן המעונות מקבלים פחות כסף ממה שהם צריכים לקבל, אכן נחתום על צו שיעלה את המחיר

מיכל מרים וולדיגר:  האם זה יושת בסוף על האזרחים? אני מאוד מקווה שנצליח שלא

מיכאל ביטון: אבל למה לא בתקציב? למה לייקר?     

ישראל אייכלר: תשובה שנייה

מיכל מרים וולדיגר: מיכאל ביטון, אני לא הפרעתי לך

מיכל מרים וולדיגר:  תשובה שנייה

מיכל מרים וולדיגר:  לגבי הנושא – תזכיר לי מה היה הראשון? אני אגיד לך

ישראל אייכלר: הראשון היה מעונות

מיכאל ביטון: מענקי עבודה מוגדלים למקבלי שכר נמוך

מיכל מרים וולדיגר: אז מענקי עבודה – אינני יכולה כרגע לתת לך תשובה על הסף

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא מכירה את האירוע

מיכל מרים וולדיגר:  אני אבדוק אותו

מיכל מרים וולדיגר:      לגבי השאלה השלישית שלך – – –     

מיכאל ביטון: חוק ההסדרים

מיכל מרים וולדיגר: כן, חוק ההסדרים

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו נעשה הכול כדי לשבור את המונופולים

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו בדרך לשם

מיכל מרים וולדיגר:  עוד לא הגענו ליצרנים

מיכל מרים וולדיגר:  גם הדבר הזה ייבדק

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו בהחלט נדאג להפחית את יוקר המחיה, ויהיה יותר קל לחיות פה

מיכל מרים וולדיגר:  זהו

מיכל מרים וולדיגר:  זה מה שיש לי לומר

מיכאל ביטון: תודה רבה

מיכאל ביטון:  בהצלחה בתפקיד

מיכל מרים וולדיגר: אני לא אתן נאומים לא רלוונטיים

מיכאל ביטון: תודה רבה

ישראל אייכלר: השאילתה האחרונה הערב היא של חבר הכנסת יאסר חוג'יראת, ששאל את שר האוצר

ישראל אייכלר:  נא לגשת למיקרופון להציג את השאילתה

יאסר חוג'יראת: כבוד היושב-ראש, כבוד סגנית שר האוצר, השאילתה: על פי דוח גיוון הייצוג בשירות המדינה שפורסם במאי 2022, שיעור הערבים המועסקים ברשות המיסים בישראל, במכס ומע"מ ובמשרד האוצר עומד על כ-5

יאסר חוג'יראת: 5%

יאסר חוג'יראת:  שיעור זה מהווה כמחצית מהיעד הממשלתי, שהוא 10%, שנקבע ב-2007

יאסר חוג'יראת:       ברצוני לשאול:     1

יאסר חוג'יראת:  האם יש תוכנית לשילוב יותר אנשים מהחברה הערבית במשרד?      2

יאסר חוג'יראת:  האם ידוע למשרדך על אי-עמידה ביעד הממשלתי לייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית במשרד? תודה

מיכל מרים וולדיגר: בשנים האחרונות חלה ברשות המיסים עלייה במספר העובדים מהאוכלוסייה הלא-יהודית, וזאת במטרה ליישם את החלטת הממשלה לקדם גיוון וייצוג של עובדים מכלל המגזרים בחברה הישראלית

מיכל מרים וולדיגר:  במסגרת זו הרשות פועלת בשיתוף עם נציבות שירות המדינה בסימון משרות חדשות לאוכלוסייה הלא-יהודית לטובת הנושא

מיכל מרים וולדיגר:       בנוסף לכך, רשות המיסים התוותה מדיניות ותוכנית עבודה מסודרת, אשר מטרתה עמידה ביעדי הממשלה שנקבעו לייצוג הולם

מיכל מרים וולדיגר:  כמו כן, רשות המיסים מגייסת עובדים ערבים לתפקידים מקצועיים ורואה בהם חלק מהעתודה הניהולית

מיכל מרים וולדיגר:  כחלק מפעולות אלה של הרשות מועסקות במשרה מלאה ברשות שתי עובדות האחראיות לגיוון ההון האנושי

מיכל מרים וולדיגר:  הממונים מבצעים פעולות אקטיביות להעלאת כמות העובדים והמועמדים הלא-יהודים במכרזים, להעצמת עובדים קיימים ופיתוח מנהיגות מגוונת

מיכל מרים וולדיגר:  מאמציה של רשות המיסים בתחום נושאים פרי: שיעור העובדים ברשות המיסים בישראל מהאוכלוסייה הלא-יהודית עלה, ונכון להיום הוא עומד על 8

מיכל מרים וולדיגר: 8%

מיכל מרים וולדיגר:       זאת ועוד, ברשות קיימים פערי איוש בתפקידי ליבה לאור עזיבה מסיבית של עובדים, ובהם עובדים מהאוכלוסייה הלא-יהודית

מיכל מרים וולדיגר:  אשר על כן, רשות המיסים פועלת בימים אלה לגיוס עובדים באמצעות מכרזים פומביים לתפקידי ליבה, כגון מפקחים, מבקרי חשבונות ועוד

מיכל מרים וולדיגר:  איוש משרות אלה מתבצע באמצעות מכרזים, בהתאם להוראות התקשי"ר והחלטת ועדת בוחנים על מועמד ראוי למילוי המשרה, תוך שימת דגש על העדפה מתקנת

מיכל מרים וולדיגר:  יצוין כי שיעור הגשת מועמדויות למכרזים מהאוכלוסייה הלא-יהודית הוא נמוך ביחס לשיעור האוכלוסייה היהודית

מיכל מרים וולדיגר:  כאמור, אנו פועלים גם במישור זה

ישראל אייכלר: שאלה נוספת, חבר הכנסת חוג'יראת

יאסר חוג'יראת: האם יש גם רצון לשלב אותם בתפקידים ניהוליים במשרד?     

מיכל מרים וולדיגר: אז כמו שאמרנו, אנחנו בהחלט משקיעים בעובדים מקצועיים כדי לייעד אותם לעתודה לניהול

מיכל מרים וולדיגר:  בהחלט כן

יאסר חוג'יראת: תודה

ישראל אייכלר: שאלה נוספת, אם אפשר: האם יש לך נתונים על מספר החרדים שעובדים ברשות?      

מיכל מרים וולדיגר: אני יכולה בהחלט להמציא

מיכל מרים וולדיגר:  אין לי כרגע

ישראל אייכלר: אני מאוד אשמח לקבל

מיכל מרים וולדיגר: מאה אחוז

מיכל מרים וולדיגר:  תודה רבה

ישראל אייכלר: תודה רבה לסגנית שר האוצר

ישראל אייכלר:       תם סדר-היום

ישראל אייכלר:  הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי א' באדר התשפ"ג, 22 בפברואר 2023, בשעה 11:00

ישראל אייכלר:  ישיבה זו נעולה