ישיבת מליאה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 32, 2023-01-24 00:00

אמיר אוחנה: היום ב' בשבט התשפ"ג, 24 בינואר 2023

אמיר אוחנה:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת

אמיר אוחנה:  חברי הכנסת, על סדר-היום נאומים בני דקה

אמיר אוחנה:  חברי כנסת המבקשים להירשם מוזמנים להצביע בעד

אמיר אוחנה:  אנא, שבו במקומותיכם, מי שמעוניין להצביע – הצבעה

אמיר אוחנה:       ראשון הדוברים חנוך מלביצקי, בבקשה

חנוך דב מילביצקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לנצל את הבמה הזאת ולפנות אל הציבור בישראל, לפנות לנשיאה חיות, נשיאת בית המשפט העליון, שלצערנו, התבשרנו השבוע שחוץ מלהשתתף במתקפה תקשורתית נגד הממשלה היא גם עסוקה בפגישות עם אשת השמאל ציפי לבני, שעסוקה בהקמת מפלגת שמאל חדשה ונפגשה איתה פעמיים תוך שבוע

חנוך דב מילביצקי:       כמי שעצמאות בית המשפט, עצמאות המערכת השיפוטית, חשובה לו, וכמו שלכל אזרחי ישראל – אני בטוח – הדבר הזה חשוב, אני רוצה לקרוא לנשיאה חיות: הרפי ידך מהפוליטיקה לפחות כל עוד את בכיסא

חנוך דב מילביצקי:  אם את רוצה להתמודד למפלגה פוליטית, תתפטרי עכשיו

חנוך דב מילביצקי:  עם ישראל כרגע בצומת מאוד בעייתי, הלהבות בגובה מאוד גדול

חנוך דב מילביצקי:  תפקידך ותפקיד כל פקידי הציבור ועובדי הציבור באשר הם הוא להנמיך את הלהבות, ולא להגביר אותם בלקיחת צד מסוים בתוך הסכסוך הפוליטי הקיים

חנוך דב מילביצקי:  הרפי ידך מהפוליטיקה – כך תפעלי לטובת המערכת שאת משרתת, לכאורה; אם לא תרפי את ידך מהפוליטיקה, את תהיי אחראית לנזק שייגרם מזה

חנוך דב מילביצקי:  תודה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת מלביצקי

אמיר אוחנה:  אני מזמין את חבר הכנסת ולדימיר בליאק לבוא ולשאת דברים, ואחריו – חבר הכנסת יאסר חוג'יראת

אמיר אוחנה:  דקה לרשותך, אדוני, בבקשה

ולדימיר בליאק: תודה, אדוני היושב-ראש

ולדימיר בליאק:  חבריי חברי הכנסת, היום בשעות הבוקר אלפי עובדי ההייטק הישראלי קיימו שביתת אזהרה נגד כוונת הממשלה לבצע הפיכה משטרית

ולדימיר בליאק:  אני רק רוצה להזכיר שההייטק הישראלי אחראי על 25% ממס ההכנסה, ו-90% מההשקעות בהייטק הישראלי הן השקעות זרות

ולדימיר בליאק:  אז לאור הכוונה שלכם לבצע הפיכה, אני רק רוצה להזכיר שבלי מערכת משפט חזקה ועצמאית אין דמוקרטיה, אין הגנה על הזכויות, אין השקעות זרות, אין הייטק, ובסופו של דבר – אין כלכלת ישראל

ולדימיר בליאק:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת בליאק

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת יאסר חוג'יראת, ואחריו – חבר הכנסת יונתן מישרקי, היכן הוא?      

יאסר חוג'יראת: כבוד יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, אני אדבר על שריפות עותק של ספר הקוראן שבוצעו במהלך השבוע האחרון

יאסר חוג'יראת:  בשבוע שעבר איש ימין קיצוני רודף פרובוקציות החליט לשרוף את ספר הקוראן בשבדיה; היום בשעות הצהריים חלאת אדם נוספת בדנמרק קורע ומשחית ספר קוראן ולבסוף שורפת אותו

יאסר חוג'יראת:  מעשים אלה הם פשעי שנאה, מעשי טרור דתי

יאסר חוג'יראת:  כולנו צריכים לכבד את האמונה ואת התרבות של האחרים – זה מה שכתוב בקוראן אל-כרים

יאסר חוג'יראת:  מדובר במעשים נתעבים, טרוריסטיים שפוגעים ברגשותיהם של כשני מיליארד מוסלמים בעולם

יאסר חוג'יראת:  לאפשר מעשים אנטי אסלאמיים מסוג זה נגד מוסלמים ולהעליב את הערכים הקדושים שלנו במסווה של חופש ביטוי הוא דבר בלתי מקובל לחלוטין

יאסר חוג'יראת:       אני פונים מכאן לממשלות שבדיה ודנמרק לנקוט יד קשה נגד הטרוריסטים ששרפו את הקוראן אל-כרים ופגעו באסלאם ובמוסלמים בעולם

יאסר חוג'יראת:  מקומם של אסלאמופובים אלה בבתי חולים פסיכיאטריים או מאחורי סורג ובריח

יאסר חוג'יראת:  כמו כן עלינו החובה לפעול למניעת מקרים דומים בעתיד

יאסר חוג'יראת:  תודה לכל מי שגינה את שני המקרים האלה

יאסר חוג'יראת:  תודה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת חוג'יראת

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת יונתן מישרקי, ואחריו – חבר הכנסת אלעזר שטרן

יונתן מישרקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, ברצוני לנצל את הדקה שברשותי ולספר לכם על עולם של חסד החוצה מגזרים

יונתן מישרקי:  היום אני אספר לכם ולציבור הישראלי על עמותת רפואה ושמחה בראשות הרב מאיר קווין

יונתן מישרקי:  העמותה מפעילה מעל 10,000 מתנדבים ומתנדבות לשינוע תרופות בארץ ובעולם מבתי מרקחת ומזון בסיסי לחולים ולקשישים, מבחנות עם דגימות של דם של תורמי מח עצם באמצעות קבוצות ווטסאפ ייעודיות

יונתן מישרקי:  המתנדבים באים מכלל גווני החברה הישראלי – דתיים ושאינם דתיים, יהודים ושאינם יהודים

יונתן מישרקי:  העמותה חנכה בשנה האחרונה צי אופנועים בשינוע מזון ותרופות, והוא מופעל 24 שעות ביממה על ידי מתנדבים ברחבי הארץ בדגש על אזורים עם מצוקת חנייה

יונתן מישרקי:       העמותה מקיימת מדי שלושה חודשים את הנופשון היחיד בישראל ואולי גם בעולם לתינוקות בעלי נכויות והוריהם

יונתן מישרקי:  מדובר באוכלוסייה שאינה נהנית מתקציבים רבים

יונתן מישרקי:  העמותה משאילה ציוד רפואי נדיר ויקר ערך

יונתן מישרקי:       אדוני היושב-ראש, זהו צוהר קטן לעולמות של חסד בחברה הישראלית

יונתן מישרקי:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה רבה לחבר הכנסת מישרקי

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת אלעזר שטרן, ואחריו – חבר הכנסת אבי מעוז

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, ברשותך, שתי נקודות

אלעזר שטרן:  כיוון שדיברו פה על נשיאת בית המשפט העליון השופטת חיות, אני רוצה לברך אותה

אלעזר שטרן:  אני חושב שעל היציאה שלה נאמר כמו על אסתר המלכה: "אם לעת כזאת הגעת למלכות" – אין לה ברירה, לא הייתה לה ברירה, אני חושב שהיציאה הזאת של עובדי ההייטק היום לרחובות היא לא המשך לאותה פעולה, אבל היא כן המשך לאותו מצב חמור שכולנו נמצאים בו

אלעזר שטרן:  ובמקום לקחת את זה להסתות ולמקומות כאלה, אני מציע לכולנו להבין באמת מה עומד להיות פה

אלעזר שטרן:  ושוב, הערכתי העמוקה

אלעזר שטרן:       ברשותך, אדוני, כיוון שזה גם יום השואה הבין-לאומי, משפט אחד: יושב פה חבר הכנסת מנסור עבאס

אלעזר שטרן:  יום השואה הבין-לאומי הוא יום שנועד לכולנו

אלעזר שטרן:  נמצאים פה שורדי שואה שאנחנו עדיין יכולים ללמוד מהם

אלעזר שטרן:       תודה, גברתי, חברת הכנסת לשעבר קולט אביטל

אלעזר שטרן:       אני חושב שאנחנו צריכים לנצל כל רגע – 1

אלעזר שטרן:  את הזכות שעוד יש לנו לנהוג בשורדים עצמם בכבוד; 2

אלעזר שטרן:  לשאוב מהם את כל מה שאפשר בהיבט הידע וגם הלקח

אלעזר שטרן:      חברי מנסור עבאס, לפני שהאשימו אותו בהיותו משתף טרור ולא משנה מה, הפעם הראשונה שאני גיליתי את הסיכוי לחיות יחד באמת הייתה כשהוא נשא פה דברים ביום הזה לפני כמה שנים, ואנחנו, חברי הכנסת משמאל ומימין, אמרנו – ואו, יש עם מי לדבר

אלעזר שטרן:  אז עוד פעם – תודה על הדברים שנשאת גם אז

אלעזר שטרן:  תודה, אדוני היושב-ראש

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת שטרן

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת אבי מעוז, ואחריו – חברת הכנסת לימור סון הר מלך

אבי מעוז: תודה

אבי מעוז:  אדוני היושב-ראש, נאום הנדסת תודעה מס' 74, והפעם על שאלה היפותטית: כאשר חסידי הבג"ץ מבקשים להתנגד להגבלת כוחו בפסילת חוקים, הם שואלים, כפי שניסח זאת לפני 30 שנה דן מרידור, מה יהיה אם הכנסת תחליט להרוג את כל הג'ינג'ים? מי יגן עליהם? זוהי כמובן הנדסת תודעה, כי מדובר בשאלה היפותטית שלא קרתה ולא תקרה, שמטרתה ליצור קונוטציה לימים שחורים ולמשטרים אפלים

אבי מעוז:      אני, לעומת זאת, רוצה לשאול שאלה לא היפותטית: מה יקרה אם הכנסת תחליט לגרש את כל הג'ינג'ים מבתיהם? בעצם לא את כל הג'ינג'ים, רק את אלה מגוש קטיף יחד עם משפחותיהם ושכניהם

אבי מעוז:  מי יגן עליהם, בג"ץ? ועוד שאלה לא היפותטית: מה יקרה אם שופטי בג"ץ יחליטו לגרש את כל הג'ינג'ים מעמונה וממגרון יחד עם משפחותיהם ושכניהם? מי יגן עליהם? אני ממליץ לאחיי מהשמאל: תמשיכו למחות בדרך דמוקרטית וחוקית, אבל אנא, בלי דמגוגיה, הסתה, אלימות והמרדה

אבי מעוז:  תודה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת מעוז

אמיר אוחנה:  חברת הכנסת לימור סון הר מלך, ואחריה – חברת הכנסת יסמין פרידמן

לימור סון הר-מלך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נאום כל המושתקים מספר 9: לצערי, פיגועי הטרור ביהודה ושומרון לא נפסקים לרגע

לימור סון הר-מלך:  בשבוע שעבר נסע אברהם שטרייכר בכביש 60 בדרכו לביתו ביישוב הר ברכה

לימור סון הר-מלך:  בסמוך לכפר חווארה יידו לעברו מחבלים ערבים סלע מרכב חולף שפגע ברכב סנטימטרים בודדים מהשמשה הקדמית

לימור סון הר-מלך:  אברהם, שניצל בנס, כתב – או יותר נכון זעק כמה דברים לעברנו, מנהיגי הציבור

לימור סון הר-מלך:       אקריא כאן כמה מדבריו: מחבלים ערביים ניסו עכשיו לרצוח אותי עם אבן תוך כדי הנסיעה

לימור סון הר-מלך:  כמה סנטימטרים ימינה, והאבן הייתה מנפצת את השמשה והראש שלי וכנראה פוגעת גם בטרמפיסטיות שהיו איתי ברכב

לימור סון הר-מלך:  כמובן, את זה לא תשמעו בחדשות כי בדיוק גונבים לנו את הדמוקרטיה או איזה געוואלד אחר, וחיי אזרחים ישראלים פה בשומרון קצת פחות חשובים לתקשורת

לימור סון הר-מלך:  זה יכול להיגמר בהלוויה או בפציעה קשה, חס וחלילה

לימור סון הר-מלך:  זה לא מעשה קונדס, זה ניסיון לרצח

לימור סון הר-מלך:  איפה ההרתעה? איפה האכיפה? למה זה קורה כל יום וזה לא מפריע לאף אחד? למה מחכים, לפגיעות ברכוש? לפצועים, להרוגים? כי לצערנו, כבר היה לנו יותר מדי מכל הדבר הזה

לימור סון הר-מלך:       בנוסף לפיגוע הזה התרחשו במהלך השבוע האחרון 32 פיגועי אבנים, 14 פיגועים של השלכת בקבוקי תבערה, שני פיגועי דקירה ושני פיגועי ירי

לימור סון הר-מלך:  מול זעקתם של תושבי יהודה ושומרון אסור לנו לעמוד מנגד

לימור סון הר-מלך:  המצב הזה חייב להיפסק

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה

סימון דוידסון: לימור, שכחת שאת קואליציה? שכחת שבן גביר הוא השר הממונה? זה כאילו היא תוקפת את עצמה

סימון דוידסון:  זה נקרא גול עצמי

אמיר אוחנה: תודה לגברתי

אמיר אוחנה:  חברת הכנסת יסמין פרידמן

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת סימון דוידסון, מאוד לא רגילים לשמוע כאלה יצרים בנאומים בני דקה

סימון דוידסון: זה מצחיק אותי

אמיר אוחנה: חברת הכנסת יסמין פרידמן, ואחריה – חבר הכנסת אריאל קלנר

אמיר אוחנה:  בבקשה

יסמין פרידמן: כבוד יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, השבוע אני מחליפה את חברי חבר הכנסת בועז טופורובסקי, שנוהג מדי שבוע להקריא במליאה את שמות ההרוגים בתאונות הדרכים בשבוע שחלף כחלק מהמאבק שהוא מוביל בקטל בכבישים

יסמין פרידמן:  בהזדמנות זו אני רוצה לאחל מכאן לבועז החלמה מהירה בשם כולנו, ואנחנו מקווים שתשוב לפעילות החשובה שלך בהקדם

יסמין פרידמן:       ביום שלישי, 17 בינואר, נהרגה הולכת רגל בשנות השבעים לחייה בעת שרכב פגע בה כשחצתה מעבר חצייה סמוך לקניון הנגב בבאר שבע; ביום רביעי, 18 בינואר, נהרג הולך רגל בשנות החמישים לחייו בעת שרכב פגע בו בצומת בבאר שבע; ביום ראשון, 22 בינואר, נהרג גבר בשנות השמונים לחייו כאשר רכב פגע בו בעיר תל אביב; ביום ראשון, 23 בינואר, נהרגה אישה בשנות השלושים לחייה בתאונה בין שלושה כלי רכב סמוך ליוקנעם

יסמין פרידמן:  ארבעה הרוגים, ארבע תאונות דרכים

יסמין פרידמן:  כולי תקווה שבשבוע הבא ובאלו שאחריו לא נשמע על עוד הרוגים שקיפחו את חייהם במלחמה העקובה מדם הזאת

יסמין פרידמן:  יהי זכרם ברוך

יסמין פרידמן:  תודה

אמיר אוחנה: תודה לגברתי

אמיר אוחנה:  אני מרשה לעצמי להצטרף בשם כל חברי הכנסת לאיחולי החלמה מהירה ורפואה שלמה לחבר הכנסת בועז טופורובסקי

אמיר אוחנה:  חבר הכנסת אריאל קלנר, ואחריו – חבר הכנסת גלעד קריב, אחרון הנרשמים

אמיר אוחנה:  בבקשה

אריאל קלנר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתמול פורסם בערוץ 14 תחקיר של עד כאן יחד עם ערוץ 14 בנוגע לפרויקט שנקרא הטאבו הפלסטיני, בעצם השתלטות ערבית עוינת על שטחים ביהודה ושומרון

אריאל קלנר:  כמובן, מדובר פה על השתלטות יורו-פלסטינית

אריאל קלנר:  הכול פה במכוון גם עם מדינות אירופה, שמשתתפות באופן פעיל באירוע הזה

אריאל קלנר:  זה אמור להדיר שינה מכל מי שהארץ הזאת יקרה לו, מכל מי שהריבונות של מדינת ישראל, של עם ישראל על ארצו, יקרה לו

אריאל קלנר:  זה כמובן חלק מאותה מלחמה בת מעל 100 שנים של האויב לנשלנו מארצנו

אריאל קלנר:  אני מתכוון כמובן להיאבק על כך, ואני מקווה מאוד שכמה שיותר חברים יצטרפו וייקחו חלק כדי לעצור את האירוע האסטרטגי הזה, ואני בטוח שכך יהיה

אריאל קלנר:  תודה

אמיר אוחנה: תודה לחבר הכנסת קלנר

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת גלעד קריב

גלעד קריב: אדוני, טוב לחתום פרק זה של סדר-היום בדברי שבח ועידוד לאלפי הישראלים שיצאו היום לרחובות במהלך יום העבודה במחאה חשובה והכרחית נגד הניסיונות להחליש את העצמאות של מערכת המשפט, לפגוע בהגנה החוקתית על זכויות האדם בישראל וליצור מערכת שבה לרשות המבצעת, לממשלה, יש כוח כמעט בלתי מוגבל הן על חשבון הרשות השופטת והן על חשבון הרשות המחוקקת

גלעד קריב:       אתמול במהלך הלילה אמרתי בצורה נחרצת, ואני חוזר על הדברים: פניה של הממשלה ופניה של הקואליציה אינן להידברות

גלעד קריב:  מה שמתרחש בחדר ועדת חוקה, חוק ומשפט הוא לא תהליך של התדיינות, אלא שימוע לפני פיטורין – הפיטורין של הדמוקרטיה הישראלית

גלעד קריב:  למול הגל העכור והמסוכן הזה יש רק תשובה אחת, תשובה דמוקרטית – מחאה ציבורית אדירה שכמוה לא נראתה בתולדות המדינה

גלעד קריב:  יישר כוחם של המוחים מקהילת אנשי ונשות ההייטק, המורים והמורות, וזו רק ההתחלה

גלעד קריב:  תודה

אמיר אוחנה: חברי הכנסת, נעבור כעת לנושא הבא על סדר-היום: ציון יום הזיכרון הבין-לאומי להנצחת קורבנות השואה ויום המאבק באנטישמיות

אמיר אוחנה:  לפני כשבוע, ב-18 בינואר, אירחתי בלשכתי את דוד לייטנר, הלוא הוא דוגו

אמיר אוחנה:  דוגו היה נער בן 14 וחצי כשיצא ממחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו בקור של 18 מעלות מתחת לאפס, כשכמעט לא היו בגדים לגופו השדוף והרזה מרעב, לצעדה שלימים נודעה בשם "צעדת המוות"

אמיר אוחנה:       הוא זוכר עד היום איך ברגעי אפיסת הכוחות באותן שעות איומות – אפיסת כוחות שפירושה מוות – עלו בזיכרונו אז סיפוריה של אימו על הלחמניות החומות, העגולות, המיוחדות שצומחות בארץ ישראל, "בילקלך" היא קראה להן, ואיך המחשבה עליהן היא שמילאה אותו בכוח וסייעה לו להחזיק מעמד באותם רגעים קשים

אמיר אוחנה:       דוגו שרד את צעדת המוות והגשים את חלומו לעלות לארץ ישראל

אמיר אוחנה:  כאן בירושלים, כשביקר בשוק מחנה יהודה, הוא ראה כדורי פלאפל שחומים, עגולים, מיטגנים בשמן עמוק, והם הזכירו לו את אותן לחמניות מופלאות שעליהן חלם, והוא החליט שבכל שנה ב-18 בינואר, היום שבו יצא לצעדת המוות וחזר ממנה חי, הוא יחגוג את ניצחונו באכילת פלאפל

אמיר אוחנה:  זה יום הזיכרון הפרטי שלו

אמיר אוחנה:       השנה היו לי הכבוד והעונג להזמין את דוגו ללשכת יושב-ראש הכנסת ביום הזה – הוא ביקר כאן לראשונה, בלשכה הזאת – ולקיים יחד איתו את טקס הזיכרון המרגש והמיוחד שלו

אמיר אוחנה:  את מנות הפלאפל שאכלנו ליוו סיפורי זיכרונותיו, עדויות בגוף ראשון מפי אותם שורדים גיבורים שעדיין חיים איתנו כאן היום

אמיר אוחנה:  את יום הזיכרון הפרטי שלו הפך דוגו ליום זיכרון שמצוין על ידי אנשים פרטיים מסביב לעולם, מאיחוד האמירויות ועד ברזיל

אמיר אוחנה:       רבים וטובים בישראל הבינו כי בנוסף על יום הזיכרון הלאומי וימי זיכרון פרטים, כמובן, יש צורך גם ביום זיכרון בין-לאומי, כזה שבו הן אנחנו והן אומות העולם, יחד, נזכור את הזוועה הנוראה ביותר בתולדות האנושות, שואת היהודים, ואומות העולם תשמענה בקול ברור לאזרחיהן: לעולם לא עוד

אמיר אוחנה:      לאחר מאמצים ממושכים ביוזמתו של חברי השר לשעבר סילבן שלום, שפעל יחד עם גורמים נוספים בשירות החוץ, קבע האו"ם פה אחד בנובמבר 2005 כי יום הזיכרון הבין-לאומי לקורבנות השואה יצוין בכל שנה ביום שחרור מחנה ההשמדה אושוויץ, 27 בינואר

אמיר אוחנה:       את היום הזה, יום הזיכרון הבין-לאומי לקורבנות השואה, אנו מציינים גם כיום כיום מאבק מיוחד באנטישמיות; אותה אנטישמיות שגם כעת מרימה את ראשה ונמצאת במגמת עלייה מדאיגה מאוד בעולם כולו

אמיר אוחנה:  גם היום, 78 שנים אחרי שחרור מחנה אושוויץ, המחנה שייתכן שמסמל יותר מכול את השפל שאליו הגיעה האנושות בעקבות אותה שנאה עתיקת יומין, שנאת היהודים, השנאה הזו עדיין קיימת, עדיין מאיימת, עדיין מסוכנת

אמיר אוחנה:      האנטישמיות יכולה להופיע ברחובות, ברשתות החברתיות, בקמפוסים או לעיתים גם במאמרים אקדמיים מלומדים, לכאורה; היא יכולה להסוות את עצמה כמאבק לשחרור או כאנטי-ציונות, כפי שזיהה והתריע לפני שנים רבות גם מרטין לותר קינג, בין היתר; היא באה לידי ביטוי באירועי תקיפה אלימים נגד יהודים, נגד מוסדות יהודיים או באיומי השמדה נגד המדינה היהודית האחת והיחידה

אמיר אוחנה:  גם היום יש מי שמאיימים על קיומנו; גם היום, כשאנחנו חיים בארצנו, במדינתנו הריבונית

אמיר אוחנה:  אך בניגוד לעבר, היום אנו מסוגלים להגן על עצמנו בכוחות עצמנו, וכך נעשה

אמיר אוחנה:  לא נישאר שאננים למול השנאה ואיומים

אמיר אוחנה:      מעל בימה זו, בבית המחוקקים הישראלי, שמושבו בבירת הנצח של עמנו – ירושלים, ידע כל ישראלי וכל אדם באשר הוא שמדינת ישראל וכנסת ישראל ייאבקו באנטישמיות בכל חזית, בכל יום ובכל שעה

אמיר אוחנה:  המאבק הזה הוא מימושה של השבועה שאנו, כולנו, אזרחי ישראל, נשבענו לכל הדוגואים, לכל השורדות והשורדים, שחלקם נמצאים איתנו כאן כעת ביציע המיוחד, וביתר שאת לששת המיליונים מבני עמנו שהושמדו: ילדים, זקנים, נשים וגברים, שכל חטאם הוא שנולדו יהודים

אמיר אוחנה:      השבועה לא ניתנת רק פעם אחת בשנה ביום הזיכרון וגם לא פעמיים; היא ניתנת בכל יום ובכל שעה, בכל אימון צבאי ובכל סיור משטרתי, בכל שיעור ובכל כיתה, בכל בית ספר ובכל מקום שבו לומדים ילדי ישראל

אמיר אוחנה:  היא ניתנת במילים, היא ניתנת במעשים; היא נאמרת בקול גם כשהיא נאמרת בלחש או בדממה מוחלטת; היא מחרישת אוזניים כמו שישה מיליון נדרים – לעולם לא עוד

אמיר אוחנה:      נעבור עתה לדיון

אמיר אוחנה:  ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת בועז ביסמוט, אשר פנה אליי כבר לפני כשלושה שבועות וביקש כי היום החשוב הזה יצוין במליאת הכנסת

אמיר אוחנה:      בבקשה, חבר הכנסת ביסמוט

אמיר אוחנה:  לרשות כל דובר יעמדו עד חמש דקות

בועז ביסמוט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים – אני מסתכל על הקהל – ניצולי שואה יקרים, יקרים לנו מאוד, הסרטן הנאצי שלח גרורות עד אפריקה

בועז ביסמוט:  הדברים ידועים, אך לא תמיד מדוברים מספיק

בועז ביסמוט:  חיילי השטן לחמו גם בצפון היבשת: במרוקו, באלג'יריה ובתוניסיה, שהייתה נתונה לכיבוש נאצי; על אדמתה גם נלחמו אלה מול אלה כוחות הברית מול כוחותיו של היטלר בנובמבר 1942 למאי 1943

בועז ביסמוט:      כשהייתי ילד, לא דובר הרבה במיוחד על הפרק הזה בתולדות הקהילייה בתוניסיה שממנה באה משפחתי

בועז ביסמוט:  דיברנו בבית על אימת הנאציזם ודיברנו על שואת היהודים באופן כללי, כמו שאומרים

בועז ביסמוט:  ובכל זאת אימא סיפרה לי פעם שאביה, סבא שלי, נעצר על ידי הגרמנים בדרך לקניות ושוחרר מאוחר יותר

בועז ביסמוט:  היא הייתה קטנה מכדי לזכור את כל הפרטים וגדולה מכדי לשכוח, אולי גם לא סיפרו לה הכול כילדה

בועז ביסמוט:  זה סיפור קטנטן, שולי בתוך זוועה ענקית, אבל הוא מראה איך לכל אחד מאיתנו בישראל יש זיכרון שואה פרטי; הגרורה השטנית שנגעה בחייו, בחיי הוריו, בחיי הוריהם, בחיי קרובים או חברים, אנשים שפגשו ברוע

בועז ביסמוט:      אבל זה בשום פנים ואופן לא עניין מקומי פנים ישראלי, ולכן חשוב לציין היום את תרומתו של שר החוץ לשעבר סילבן שלום – כפי שעשית, כבוד היושב-ראש – שפעל רבות כדי שיהיה זיכרון השואה חקוק על לוח השנה של הקהילייה הבין-לאומית כולה

בועז ביסמוט:      אני יודע שבקהל יושבת הגברת השגרירה קולט אביטל, ואני גם פונה אליה עכשיו

בועז ביסמוט:  אני חושב שאולי היא מודעת ומכירה את הוויכוח הג'נטלמני – פעם היו גם ויכוחים ג'נטלמניים, אפשר להתווכח בנועם, לא היה צריך תמיד לריב ולהתקוטט – ויכוח שניהלו שניים מענקי עמנו, שמעון פרס ואלי ויזל שאנחנו מתגעגעים אליהם

בועז ביסמוט:  פרס טען כי השואה היא הטרגדיה האנושית הגדולה מכולן מסוגה; ויזל,  שורד שואה, כזכור לנו, טען כי במאה ה-14 התרחשו שואות, סליחה – זוועות, לא פחות גדולות ממנה, אך הם פשוט לא סוקרו, לא הונצחו, לא דוברו

בועז ביסמוט:  כל מי שקצת יודע, המאה ה-14 באמת הייתה עשירה באירועים טרגיים בכל יבשת אפשרית וגם לגבינו היהודים – גירוש היהודים ב-1305 בצרפת על ידי פיליפ הרביעי, מלך צרפת, אבל זה עניין אחר

בועז ביסמוט:  זאת רק נקודה אחת במאה איומה

בועז ביסמוט:       גם זה לקח, והוא רלוונטי לאין שיעור לשואת יהודי אירופה

בועז ביסמוט:  יעידו מורים בבתי ספר ממלכתיים בפרברי פריז החוששים לספר וללמד ולקיים דיון בגלל תגובות אלימות –  מה לעשות, צריך להגיד את זה – של ילדי מהגרים

בועז ביסמוט:  חלק ממדינות ערב עדיין מסרבות בתוקף  ללמד את הפרק הזה בהיסטוריה – אני כל כך מצטער על זה

בועז ביסמוט:  לא כולן, אגב; היו גם כאלה שהצביעו יחד איתנו בהצעה לקיים – אתה יודע, שיום השואה יהיה יום השואה הבין-לאומי, וצריך גם לציין את זה

בועז ביסמוט:  צריך להכיר ולהוקיר את אלה שכן עושות זאת, כמו איחוד האמירויות, כבוד היושב-ראש, ואני מברך על כך

בועז ביסמוט:      אבל צריך גם להודות שמסתובבים גם היום בעולם מכחישי שואה; חלקם גם זוכים למעמד בקהילייה הבין-לאומית

בועז ביסמוט:  אני מזכיר לכם את עבודת הדוקטורט של מנהיג מסוים, שכן

בועז ביסמוט:  יש גם דוברים ופעילים שמשווים יותר מדי בקלות את ישראל למשטר הנאצי, ולמרבה הצער והבושה, יש גם בארץ ואפילו בבית הזה מי שמוזילים את זכר השואה רק כדי לנגח יריבים – לא עושים את זה

בועז ביסמוט:       הסכנה הגדולה של ההכחשה וגם של השוואות מופרזות היא טריוויאליזציה; מה היא השואה? עוד פשע מבין פשעים רבים? עוד אסון? עוד תוצאה של משטר רע?      ברור שלא

בועז ביסמוט:  בראש ובראשונה צריך לזכור ולהזכיר מול כל המכחישים, מול כל מסיטי המבט, מול כל המשווים: השואה היא בראש ובראשונה אירוע שכוון כלפי העם היהודי

בועז ביסמוט:  אין עוד דוגמה בהיסטוריה האנושית לתכנון המקיף עד לפרטי פרטים ולביצוע שיטתי ומקפיא דם כמו השמדת העם היהודי

בועז ביסמוט:  אפילו ברגעי המלחמה האחרונים, כשחיילי הוורמאכט שיוועו לאספקה של מזון ותחמושת, השתמשו הנאצים ברכבות שהיו ברשותם קודם כול להשלמת המשימה העליונה: משלוח יהודי הונגריה למחנות המוות

בועז ביסמוט:      מהיכן באה הדבקות השטנית הזו? גם זאת אין להכחיש, שואת יהודי אירופה במלחמת העולם השנייה הייתה שיא התנגדות בת אלפי שנים לקיומנו כעם, וההתנגדות הזאת החריפה כשגורשנו לגלות תלושים בין העמים, תלויים בחסדי האחרים, כבוד היושב-ראש, וחשוב מכך – בלי ארץ שאפשר לברוח אליה בעת צרה

בועז ביסמוט:  לכן מסוכנת ואנטישמית לא פחות מהכחשת שואה היא הטענה האיומה על כך שמדינת ישראל קמה בגלל השואה

בועז ביסמוט:  זו עלילת בזויה, שאומרת שהיהודים סחרו באסון הכי כבד שלהם כדי לקבל משהו בתמורה

בועז ביסמוט:  צריך להיות בור מוחלט וחסר תרבות כדי לטעון כך

בועז ביסמוט:      כל זה רק ממחיש עד כמה המלחמה התודעתית נגד יהודים לא פוסקת; הכחשת שואה, השוואות נואלות, עיוות ההיסטוריה וכמובן דה-לגיטימציה לרעיון המדינה היהודית, המדינה היחידה של העם היהודי, שמעניקה זכויות שוות לכלל אזרחיה ללא הבדל דת גזע ומין

אמיר אוחנה: אדוני, לסיום

בועז ביסמוט: אני מסיים, כבוד היושב-ראש – משום כך, מי שמתנגד לישראל כמדינה יהודית, מי שפועל לדה-לגיטימציה של ישראל בעולם בטענות שווא או בקריאה לחרם עליה, מי שפועל לבטל את יהדותה של המדינה, לוקח חלק באותה מלחמה תודעתית נושנה נגד היהודים, ויום זה, כבוד היושב-ראש, נועד להזכיר עד להיכן היא מסוגלת להגיע

בועז ביסמוט:  האנטישמיות החדשה, כבוד היושב-ראש, מסווה את האנטישמיות הישנה מאחורי האנטי-ציונות ופעילות אנטי-ישראלית, ולכן צריך לומר שוב ושוב: הכחשת שואה ודה-לגיטימציה לישראל מזינות זו את זו, ומטרתן להמשיך בכלים תודעתיים את מה שלא הושלם באסון שאנחנו מזכירים היום

בועז ביסמוט:       אני מסיים, כבוד היושב-ראש – וזה אולי הפרק החשוב ביותר, דווקא הסיום, הסיום האופטימי, מי היה מאמין

בועז ביסמוט:  סיפור השואה צריך להילמד בכל בית ספר בעולם כתמרור אזהרה, אבל יחד איתו צריך לזכור גם את נס ההתגברות על אושוויץ, הקמתה של מדינה יהודית עצמאית במולדתו ההיסטורית שלוש שנים בלבד לאחר השחרור

בועז ביסמוט:  מדינת ישראל לא הוקמה בגלל השואה, אבל זיכרון השואה לא שלם בלי תקומתה

בועז ביסמוט:  תודה רבה

אמיר אוחנה: תודה רבה לחבר הכנסת ביסמוט

אמיר אוחנה:  יעלה ויבוא חבר הכנסת סימון דוידסון, ואחריו – חברת הכנסת אורית פרקש הכהן

אמיר אוחנה:  בבקשה, חמש דקות

סימון דוידסון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הגברת קולט אביטל, יושבת-ראש מרכז הארגונים של ניצולי השואה בישראל, שורדי שואה היקרים, בשנה שעברה ביום הזה עמדתי מעל הבמה הזו וסיפרתי את סיפור משפחתי האישי, שהוא גם סיפורה של הקהילה היהודית המפוארת של ליטא כולה; סיפור של כאב וגבורה בלתי נפרדים

סימון דוידסון:  מעל הבמה הזאת הזכרתי את מות הקדושים שנטבחו באכזריות ואת גבורתם של שורדי השואה שיצאו מהתופת, אבל התופת לא יצאה מהם; אותו הדור שחווה את השואה, שעלה מאירופה הספוגה בדם אל ארץ לא זרועה, הכה בה שורש, ובנה בה משפחה ומדינה

סימון דוידסון:       היום, חבריי, אני מבקש לדבר על בני הדור השני, אלה שלא חוו את התופת, אבל שמעו בביתם את הדי הפיצוץ; אלה שלא היו במעמד הנורא ההוא, אבל היו חייבים לשנן מילדות את עשרת הדיברות של בני הניצולים: אנוכי יהודי; לא תישא את שם אושוויץ לשווא; לא תשאל למה סבתא צועקת בלילות "ראוס" ו"שנל"; זכור את יום השואה וקדושיו; כבד את מי שנרצח ומי ששרד, למען יאריכון ימיך על האדמה אשר ה' אלוקיך נותן לך; לא תדבר בשפה הגרמנית ולא תשמע מנגינתם; לא תצרוך מוצריהם, ולא תדרוך על אדמתם; לא תזרוק מזון לפח; לא תנסה להבין את הגיהנום – ולא תסלח

סימון דוידסון:  אני סימון דוידסון, בנם של אימי פסיה לבית קאטש ולווינסקי ואבי לארנס לבית דוידסון, נשבעתי שלא לשכוח את התורה הזאת

סימון דוידסון:       במשך ילדותי סבתי גזרה על עצמה שתיקה ביחס למאורעות השואה; בימים הייתה מסרבת לספר, ובלילות כל מה שלא סיפרה בקע בצעקות מהעולם האחר

סימון דוידסון:  קציני גסטפו גזלו את שנתה כפי שגזלו את משפחתה, ומחנה הריכוז לא נתן לה מנוח

סימון דוידסון:  ערב אחד, בהיותי בן 26 כבר, אימא שלי קראה לי, כי סבתא סוף-סוף מוכנה לספר

סימון דוידסון:  ואני, שגדלתי על שפת הים תחת השמש הארץ-ישראלית, באתי לשמוע על הימים האחרים ועל מדינה שאין בה ים תיכון, אבל נהרות של דם – יש בה לרוב

סימון דוידסון:  את מה שסיפרה לי סבתא בלילה ההוא, ליל השימורים, אני שומר עימי עד היום במכשיר הקלטה וחרוט בליבי

סימון דוידסון:  על הכול סיפרה סבתא בלילה ההוא, שש שעות של סיפורים

סימון דוידסון:  על קהילת ליטא המפוארת, ירושלים דליטא, שמנתה כ-220,000 יהודים לפני הטבח הנורא שפקד אותה, ולאחריה נותרו רק 8,000 יהודים; 94% בני הקהילה היהודית בליטא נספו, נרצחו והפכו לזיכרון מקודש בדברי ימי עמנו

סימון דוידסון:  בני אותם נרצחים היו כל בני משפחת סבתי, האחים והאחיות, האימא, האבא והסבים

סימון דוידסון:       חלק מהסיפורים האלה גם עלו על הכתב בספר "ילדי גטו קובנה", מאת ד"ר זילברברג, חבר לספסל הלימודים של אימי

סימון דוידסון:  הפרק הראשון בספר מדבר על אימי ועל סיפור הצלתה, וכך סבתא שלי, דבורה, מספרת: "ב-28 באוקטובר 1941 היה היום השחור של גטו קובנה

סימון דוידסון:  נשלחנו בזמן הסלקציה לצד השמאלי, ושרדנו

סימון דוידסון:  אני עדיין יכולה לשמוע את הבכי המר שבקע מבתי הגטו בזמן הפעולה שנקראה "אקציית הילדים"

סימון דוידסון:  הייתי בת מזל שהצלחתי להחביא אותך במטבח של חברתי

סימון דוידסון:  גרנו בחדר אחד עם עוד ארבע משפחות

סימון דוידסון:  הדלת שהובילה למטבח הוסוותה מאחורי ציפוי טפט

סימון דוידסון:  חברתי ציפתה את הקיר בסירים ומחבתות, והגרמנים לא הבחינו בדלת הסודית

סימון דוידסון:  זו הייתה מציאות חייהם עד אותו היום שבו הגיעו הנאצים לחפש

סימון דוידסון:  במעמד הנורא ההוא חרדה אחזה בכל יושבי הבית; ציפור לא צייץ, עוף לא פרח, שור לא געה, הבריות לא דיברו, אלא העולם שותק ומחריש"

סימון דוידסון:  רק אימי, התינוקת שחלתה בשעלת, ביקשה להשתעל, וסבתי דחפה לה מגבת לתוך פיה כדי שלא תרעיש

סימון דוידסון:  ומתוך החרדה הגדולה חיכינו לנס, לאלוהים שיתגלה מתוך החושך וההסתרה

סימון דוידסון:  והוא אכן התגלה בדמות אנלה, גויה ליטאית שסיכנה את חייה כדי שילדה יהודית זרה לה תינצל מציפורניו של הטורף הנאצי

סימון דוידסון:      כדי להבריח את אמי מחוץ לגטו סבא וסבתא שלי שיחדו שומר והכניסו את אימי לשק תפוחי אדמה בדרך אל אישה שהצילה את חייה

סימון דוידסון:  במשך הזמן עברה אימי למשפחות אחרות מהפחד שהגרמנים יגלו אותה

סימון דוידסון:  את סבתי לקחו למחנה הריכוז שטוטהאוף, וסבי נשלח לדכאו

סימון דוידסון:  רק אחרי המלחמה נודע להם שהוא קפץ מהרכבת והצטרף לפרטיזנים, וכך ניצל

סימון דוידסון:  עוד דקה, בבקשה

סימון דוידסון:      שנים לאחר המלחמה עלו לארץ ישראל הוריי, שני רופאים צעירים, יחד עם אחי הגדול ארנסט ואיתי, סימון הקטן בן השנה וחצי, ואיתנו סבתא דבורה וסבא משה, זיכרונם לברכה, ששרדו את השואה

סימון דוידסון:  כאן גדלנו, אחי ואני, כמו עוד ילדים רבים בני הדור השני לשואה ולגבורה

סימון דוידסון:  אנחנו בני הדור השני, שפולין וליטא מאחורי גביהם, ומלפניהם ארץ ישראל; אנחנו בני הדור השני, החיים בתפר שבין ההווה לעבר, המזהים בהוריהם את הפלנטה האחרת וגם מכירים את המציאות הישראלית היום-יומית; אנחנו בני הדור השני, הפוגשים את חסידי אומות העולם גם פנים אל פנים וגם בעצים ובאבנים ביד ושם; אנחנו בני הדור השני, שמציינים את שואת העם היהודי בבית המחוקקים של העם היהודי

סימון דוידסון:  אנו וילדינו, אנחנו הניצחון האמיתי של הורינו, בני הדור הראשון

סימון דוידסון:  דווקא בימים אלו, שבהם הדור הראשון הולך ומתמעט, קמה עלינו חובת ההנצחה, קמה עלינו חובת התיווך לדור הבא

סימון דוידסון:        בעת הזאת זיכרון השואה הופך לצו השעה, להמשיך את מצוות "והגדת לבניך" של השואה והגבורה לדורות הבאים, כנכתב: "למען ידעו דור אחרון בנים ייוָּלדו יקֻמו ויספרו לבניהם"

סימון דוידסון:       ביום הזה בכנסת ישראל אני מצהיר שזו חובה שאני מציב בכל עת לנגד עיניי; זו החובה של כולנו, חברים, של כל אחד שיושב פה, בשרשרת הדורות של עמנו – עם הנצח ישראל

סימון דוידסון:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת סימון דוידסון

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת אורית פרקש הכהן, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך

אורית פרקש הכהן: היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אחד הזיכרונות שצרובים בי מילדותי הוא שכמעט אין ביקור בבית של סבא וסבתא שלי, זיכרונם לברכה, בלי שסבתא שלי הייתה יושבת במטבח ובוכה; אין ביקור שבסופו של הייתי שומעת אותה בוכה

אורית פרקש הכהן:  אני זוכרת את עצמי נכנסת לביתם של סבי וסבתי, טובה גיטל, זיכרונה לברכה, לבית קירשנבאום, ישראל מסנברג, זיכרונו לברכה, וסבתא שלי יושבת במטבח, ואני שומעת אותה מתלוננת ובוכה ביידיש לסבא שלי, ואני שומעת את היגון ואת הכאב שאף פעם לא נעלמו

אורית פרקש הכהן:  שניהם דיברו על האחים שהם איבדו, על ההורים, על האחיינים, משפחות שלמות, מבוגרים וילדים קטנים

אורית פרקש הכהן:  הזיכרון היה צרוב בנפשם, האובדן היה עמוק, והיה להם פצע פתוח כל ימי חייהם

אורית פרקש הכהן:       עד יום מותם סבי וסבי סירבו לדרוך במדינת פולין

אורית פרקש הכהן:  ארץ הדמים, הם קראו לה

אורית פרקש הכהן:  אתם זוכרים שהייתה אופנה כזו לעשות טיולי שורשים, משפחות, להכיר את ההיסטוריה? סבא וסבתא שלי סירבו לכך בתוקף

אורית פרקש הכהן:  אין לנו מה לחזור לשם

אורית פרקש הכהן:  הארץ הזאת מלאה בדמים

אורית פרקש הכהן:  וגם – לא לקנות מוצרים תוצרת גרמניה

אורית פרקש הכהן:       לפני כשלוש שנים, בהיותי כבר חברת כנסת, זכיתי לכך שאימי, שושנה מסנברג לבית פרקש, תדליק נר זיכרון בטקס "לכל איש יש שם" במסגרת אירועי יום הזיכרון הממלכתיים לציון יום השואה והגבורה בכנסת ישראל

אורית פרקש הכהן:  שם היא סיפרה את סיפור חייהם של סבא וסבתא שלי, זיכרונם לברכה, שהיו ציוניים ועלו לארץ בשנות ה-30, עוד לפני קום המדינה, ואת הסיפור הטרגי של משפחתם, שההורים שלהם הגיעו אליהם לביקור בפלשתינה והם שכנעו אותם ואמרו להם: אל תחזרו לפולין, תראו מה קורה שם

אורית פרקש הכהן:  אבל ההורים שלהם סירבו להפקיר את הילדים שלהם, את הנכדים, את האחים והאחיות של הסבא והסבתא, ופשוט חזרו לפולין והושמדו במחנות ההשמדה בטרבלינקה ובאושוויץ

אורית פרקש הכהן:  משפחתי כולה גורשה מפולין אל מחנות ההשמדה, וההורים, האחים והאחיינים – כולם נספו

אורית פרקש הכהן:       בשביל אימא שלי, שושנה, לדבר באותו היום, ביום השואה, בסרטוני הכנסת, ולספר את הסיפור הכל-כך אישי והכל-כך משפחתי, היה רגע שהיא לא תשכח, ורגע מאוד מרגש עבורי – ניתנה לי הזכות לתת לה לספר את הסיפור

אורית פרקש הכהן:  אימי סיפרה בטקס ביום השואה שלפני עשור היא ביקרה עם אחיה, הדודים שלי, דוד שמואל, דוד יחזקאל ושרה – הם נסעו לבית הקברות בעיירה שיינא בפולין

אורית פרקש הכהן:  הסבא והסבתא שלי, זיכרונם לברכה, שניהם היו מאותו הכפר

אורית פרקש הכהן:  הכול היה הרוס; מבית הקברות לא נותר זכר

אורית פרקש הכהן:  האחים החליטו לתלות שם שלט זיכרון על מנת שיזכרו את המקום שבו בוצעו מעשים ארורים ביהדות פולין, ועל השלט הם כתבו: "זיכרון נצח לזכר קורבנות הקהילה היהודית של הכפר שיינא, אשר נספו על ידי הרוצחים הנאצים בימים האפלים של מלחמת העולם השנייה"

אורית פרקש הכהן:  לצד השלט הם תלו דגל ישראל על אדמת פולין

אורית פרקש הכהן:       אני אישית סגרתי מעגל מאוד מרגש כשלפני שלוש שנים נסעתי מטעם כנסת ישראל להיות חברה במצעד החיים בפולין

אורית פרקש הכהן:  במסגרת הזו נסעתי הפעם כחברת כנסת בפעם הראשונה גם לכפר שיינא, שבו גדלו סבי, סבתי ומשפחתי המורחבת

אורית פרקש הכהן:  אני זוכרת את הדיון שהיה במשפחה: האם אני אסע, האם זה היה מפריע לסבא וסבתא שלי, והחלטנו שלהגיע לשם כנציגת כנסת ישראל ומתוך נציגות של מדינת ישראל, שהיא הבית של העם היהודי, הוא הניצחון שלהם; להגיע לשם ולדעת שעם ישראל חי בארץ ישראל, במדינת ישראל, במדינה שהיא הבית של העם היהודי

אורית פרקש הכהן:       לזכרם של אלו שלא זכיתי להכיר, לזכרם של שישה מיליוני יהודים שנספו בשואה, ובשבילנו, כדי שנזכור ולא נשכח, אני רוצה להקדיש את הדברים האלה לסבתי וסבי, זיכרונם לברכה, טובה גיטל מסנברג לבית קירשנבוים, ישראל מסנברג, להורי סבתי שנספו, רבי מאיר ושיינדל ליבע קירשנבוים, אח של סבתי שמעון קירשנבוים, משפחתו וילדיהם, אחותה שיפרה קירשנבוים, משפחתה וילדיהם, הורי סבי ישראל ז"ל: שמואל וחיה מסנברג, זיכרונם לברכה, אחיותיו אסתר ורבקה, זיכרונן לברכה, ומשפחתן וילדיהם

אורית פרקש הכהן:  כל שמותיהם, שלהם ושל עוד רבים מהמשפחה, חקוקים על לוח הזיכרון באושוויץ

אורית פרקש הכהן:  הגאווה שלי היא שיש היום במדינת ישראל ילדים ונכדים ונינים של סבא וסבתא שלי והמשפחה הזאת, שנושאים את שמם ומשמשים לנו מקור לגאווה

אורית פרקש הכהן:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  תודה רבה, חברת הכנסת אורית פרקש הכהן

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה

יבגני סובה:  גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, יום השואה הבין-לאומי חשוב עבורי במיוחד

יבגני סובה:  כנכד לניצולת שואה, זינאידה פינלט, שתיבדל לחיים ארוכים, אני התחייבתי לא פעם מהדוכן הזה לקדם את זיכרון השואה ולהעביר ולהנחיל לדורות הבאים את מה שאנחנו יודעים

יבגני סובה:  כמו כן, כנכד לקצין יהודי בצבא האדום התחייבתי לא פעם גם לספר בכל הזדמנות את סיפור הגבורה

יבגני סובה:       למעלה ממיליון וחצי חיילים יהודים נלחמו בצבאות הברית בקואליציה נגד הצורר הנאצי

יבגני סובה:  מלבד שישה מיליון יהודים שנרצחו, ישנם 300,000 חיילים יהודים שהקריבו את חייהם במלחמה נגד הנאצים

יבגני סובה:  ישראל הוקמה שלוש שנים לאחר השואה

יבגני סובה:  שנים רבות לא היה נהוג לדבר כאן על השואה בפתיחות

יבגני סובה:  התפנית ששינתה את המציאות הייתה משפטו של הרוצח הנאצי אדולף אייכמן

יבגני סובה:  לכידתו והעמדתו לדין כאן בירושלים הביאו לכך שניצולי שואה רבים פשוט הפסיקו לשתוק ולהתבייש

יבגני סובה:  עד היום מדינת ישראל יכולה להיות גאה במבצע הזה; הצדק נעשה

יבגני סובה:  החברה הישראלית התחילה לדבר על זוועות השואה

יבגני סובה:  ב-1990, עם תחילתה של העלייה הגדולה מברית המועצות, ישראלים נחשפו לעוד אלפי סיפורי שואה – הפעם של השואה בברית המועצות

יבגני סובה:  כולם ידעו מה זה באבי יאר, אבל לא כולם ידעו להגיד שבגטו מינסק, בירת בלארוס, נרצחו למעלה מ-100,000 יהודים

יבגני סובה:  עיירות קטנות באוקראינה, שהיו מלאות ביהודים לפני המלחמה, פשוט נמחקו מהמפה

יבגני סובה:  היהדות הבלטית, שחברי סימון דוידסון דיבר עליה, אסטוניה, ליטא, לטביה, כמעט חדלה מלהתקיים אחרי המלחמה

יבגני סובה:  הנאצים הגיעו אפילו להרי קווקז וגם שם נטבחו קהילות יהודיות שלמות

יבגני סובה:  בתקופת ברית המועצות לא היה נהוג להבדיל בין האזרחים הסובייטים שנרצחו במלחמה; אנחנו כן יודעים כמה יהודים נהרגו במזרח אירופה

יבגני סובה:       רבותיי, בארץ חיים כיום 160,000 ניצולי שואה

יבגני סובה:  תפקידנו לדאוג להם בכל ההיבטים

יבגני סובה:  בשנה שעברה, בממשלה הקודמת, בהובלתו של שר האוצר אביגדור ליברמן, הגדלנו ב-60% את המענק השנתי ל-100,000 ניצולי שואה שלא מקבלים קצבה חודשית

יבגני סובה:  זו סוגיה בפני עצמה, וצריך לדון בה

יבגני סובה:  מסכום של 4,000 שקל זה גדל לרמה של 6,500 שקל, וגם זה לא מספיק; הגדלנו את המענק להשלמת הכנסה ב-23%, תוספת של כמעט 600 שקל בחודש, והרבה אנשים שמקבלים את השלמת ההכנסה הם גם ניצולי שואה; כמו כן, גם הגדלנו את המענק לשכר דירה

יבגני סובה:  בתכנון תקציב 2023 רצינו להגדיל את זה לסכום של 8,000 שקל

יבגני סובה:       בהזדמנות זו וביום כזה חשוב אני קורא לממשלה כן ליישם את התוכניות האלה וכן לתת לאנשים האלה תוספת כספית משמעותית, כי הם זקוקים לתוספת הזאת

יבגני סובה:  סיוע לאוכלוסייה זו הוא חובתנו, כמו שחובתנו גם לשמר את זיכרון השואה וזיכרון הגבורה

יבגני סובה:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת אברהם בצלאל, בבקשה

אברהם בצלאל: כבוד היושבת-ראש, השרים, סגן השר, חבריי חברי הכנסת, הגברת קולט אביטל, אורחים נכבדים ניצולי השואה, כנסת נכבדה, היום אנחנו מציינים את יום הזיכרון הבין-לאומי להנצחת קורבנות השואה ויום המאבק באנטישמיות

אברהם בצלאל:  בדיוק היום לפני שנה במסגרת תפקידי כסגן ראש עיריית ירושלים הייתי ביחד עם ראש עיריית ירושלים והעירייה כולה במחנה המוות אושוויץ

אברהם בצלאל:      מי שלא היה שם לא יבין

אברהם בצלאל:  אתה רואה איך עבדה תעשיית הרצח של למעלה משישה מיליון יהודים – מקסימום של רוע

אברהם בצלאל:  אי-אפשר לעכל, אי אפשר לתפוס איך מדינה נאורה, לכאורה, מעוללת זוועות שכאלו

אברהם בצלאל:  עמדנו שם בקור הנורא עם ספר תורה בידנו, ודמיינו את האימהות, הילדים והקשישים; הרחנו את עשן המשרפות, שמענו את זעקת הנעקדים; פגשנו ניצולי וניצולות שואה מכל העולם

אברהם בצלאל:      האדמו"ר הקדוש מצאנז, שאיבד בשואה את כל משפחתו, סיפר שחבר שאל אותו באושוויץ, איפה הקדוש ברוך הוא? ענה לו הרבי הקדוש: אני רואה אותו כאן

אברהם בצלאל:  זה בדיוק מה שכתוב בתורה בפרשת התוכחה

אברהם בצלאל:       כבוד היושבת-ראש, ממש היום לפני שעתיים קיימה הנציבות האירופית בשטרסבורג כינוס מיוחד לציון יום השואה הבין-לאומי

אברהם בצלאל:  זה היה ליד הגלעד לזכר קדושי השואה

אברהם בצלאל:  נשאו דברים המזכיר הכללי של מועצת אירופה ושרת החוץ של גרמניה; הייתה נציגות נכבדה של העם היהודי: רבה של שטרסבורג, הרב אברהם וייל, ורבה של פרנקפורט, יושב-ראש רבני גרמניה, וסגן נשיא ועידת רבני אירופה, הרב אביחי אפל

אברהם בצלאל:       גברתי היושבת-ראש, אבקש להביא כמה משפטים שאמר הרב אפל היום: "ידענו את הנוראה שבשנאות – האנטישמיות; חווינו את הנוראה שבהשמדות – שואת יהודי אירופה; עברנו את הנורא שבגירושים – גירוש יהודי ספרד

אברהם בצלאל:  הקיזו את דמנו בגלל הנוראות שבעלילות הפרימיטיביות – עלילות הדם על היהודי שאופה מצות לפסח בדם ילדים; יצאנו אל הנוראה שבגלויות – גלות אשור ובבל; חווינו את הגדול שבפיזורים – בארבע כנפות תבל; ותמיד עם ספר תורה בידנו שרדנו בכוח האמונה שבנו"

אברהם בצלאל:       על תופעת האנטישמיות אמר: "לאנטישמיות מעולם לא הייתה סיבה אמיתית להתפרץ, היה צריך רק תירוץ

אברהם בצלאל:  האנטישמיות הלכה עם היהודים כמו צל, בלי שום סיבה

אברהם בצלאל:  איפה שהיו יהודים, הייתה שנאה, הייתה אנטישמיות

אברהם בצלאל:  עלינו להבטיח: לא עוד – לא עוד גזענות ולא עוד אנטישמיות"

אברהם בצלאל:       וכך סיים הרב אפל את נאומו: "אני, הרב אביחי אפל מפרנקפורט, בן גאה לעם היהודי שטעם את מלוא הקדרות האנושית של ההיסטוריה, קורא לכם מכאן: 'הבה ונהיה שותפים, כדי שלא יגבו מאיתנו מחיר נוסף, וכדי ששום עם אחר לא ישלם בעתיד מחיר כזה

אברהם בצלאל:  ביחד נמשיך ביישום לקחי יום השואה, עד שיגור זאב עם כבש ונמר עם גדי ירבוץ, כחזון אחרית הימים

אברהם בצלאל:  ועושה שלום במרומיו, הוא יעשה שלום עלינו, על כולנו'"

אברהם בצלאל:  עד כאן

אברהם בצלאל:       חבריי חברי הכנסת, אני מבקש מכאן לשבח את ועידת רבני אירופה ואת הרב פנחס גולדשמידט, שמארגנים בכל שנה את יום הניצחון על גרמניה הנאצית בתאריך העברי כ"ו באייר ברחבת הכותל המערבי בתפילה והודיה לבורא עולם

אברהם בצלאל:  הרעיון הוא של יושב-ראש יהודי קווקז בעולם, מר גרמן זכרייב

אברהם בצלאל:  ראוי לשבח מי שהעביר בכנסת את החוק הזה, ידידי, השר הרב יואב בן צור

אברהם בצלאל:      כשמדברים על יום השואה והמאבק באנטישמיות, חייבים להבין ששני הדברים קשורים אחד בשני; השואה לא מתחילה משום מקום, השואה מתחילה כתוצאה משנאת יהודים, רק כי הם יהודים

אברהם בצלאל:  וכמו שאמר הרב אפל בכינוס המיוחד לציון יום השואה הבין-לאומי בשטרסבורג, עלינו להבטיח שלא עוד

אברהם בצלאל:       לא נקבל גזענות משום סוג

אברהם בצלאל:  לצערנו, לאחרונה אנו חווים אנטישמיות עזה נגד העם היהודי, וכנבחרי ציבור עלינו לומר: לא עוד

אברהם בצלאל:  השינוי מתחיל מקרבנו

אברהם בצלאל:  כבוד היושבת-ראש, יום השואה הבין-לאומי והמאבק בגזענות ואנטישמיות איננו רק אירוע של לוח שנה, הוא שעון מעורר לכולנו לחשבון נפש, לתמרור אזהרה הקורא לאחדות, ולתמרור דרך שמזכיר לנו שוב ושוב שרק בכוח האחדות נזכה לגאולת עם ישראל

אברהם בצלאל:  מי ייתן ויתקיים בנו חזון אחרית הימים של הנביא זכריה: "כה אמר ה' צבאות, עוד ישבו זקנים וזקנות ברחובות ירושלים ואיש משענתו בידו מרוב ימים, ורחובות העיר יִמָּלְאו ילדים וילדות משחקים ברחֹבֹתיה"

אברהם בצלאל:  אמן

אברהם בצלאל:  תודה

יפעת שאשא ביטון: אמן

יפעת שאשא ביטון:  תודה רבה, חבר הכנסת בצלאל

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת אוהד טל, בבקשה

אוהד טל: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, שורדי השואה היקרים והאהובים, חבריי חברי הכנסת, לרגל ציון יום הזיכרון הבין-לאומי להנצחת קורבנות השואה והמאבק באנטישמיות, אני מבקש לשתף אתכם בסיפורו של ניצול אחד, איש יקר ואהוב עליי במיוחד באופן אישי בשם בנימין ורצברגר, שאולי רבים מכם מכירים כ"בנימין איש הכותל"

אוהד טל:  אני זכיתי להכיר ולפגוש את בנימין לפני כמעט 20 שנה, כשעבדתי במנהרות הכותל

אוהד טל:  הוא התחיל לעבוד בכותל כעובד ניקיון בגיל 70

אוהד טל:  בכל יום ובכל מזג אוויר, היה מתייצב בשעה 06:00 ברחבה, מנקה את הרצפה, מלטף בחיבה את אבני הכותל

אוהד טל:      בשנים הראשונות לא היה ברור מדוע אדם בגיל כזה מתעקש לעבוד בעבודה קשה ולא הכי נעימה בעולם; בהמשך הוא באמת סיפר לנו את הסיפור שלו

אוהד טל:  הוא סיפר שלאחר שהוא איבד את כל משפחתו בשואה, הוא התגלגל למחנה הריכוז מאוטהאוזן

אוהד טל:  שם, במחנה, ככה בנימין מספר, היה קצין נאצי אחד אכזר במיוחד שבכל בוקר, בזמן שהיו מנקים את המחנה, הוא היה עוצר, אוסף אותם למסדר והיה בועט בהם, והיה מקלל אותם, והיה אומר להם: אתם יהודים מלוכלכים, "פרוכטה יידן", ככה בנימין היה אומר

אוהד טל:  אתם חולמים על ירושלים שלכם? את ירושלים שלכם אתם תראו רק ממקום אחד, והוא היה מצביע על הארובה של המשרפות

אוהד טל:  משם תצאו, משם תראו את ירושלים שלכם, הוא אמר להם וצחק

אוהד טל:       ובנימין סיפר לנו שכשהוא שמע את הקצין הזה, הוא הבטיח לעצמו שבעזרת השם, אם הוא ישרוד את השואה, הוא יעבוד בניקיון, אבל לא שם, אלא במקום הכי קרוב לירושלים שהוא רק יכול

אוהד טל:  ובאמת, ברוך השם, הוא שרד את השואה והגיע לארץ, והקים פה משפחה לתפארת

אוהד טל:  בגיל 70 הוא הגשים את החלום, את ההבטחה שהוא הבטיח לעצמו: לעבוד בניקיון בכותל המערבי

אוהד טל:  הסיפור הזה, חבריי, הוא לא רק הסיפור של בנימין, זה בדיוק הסיפור של העם היהודי כולו, שבמשך 2,000 שנה חולם וכוסף ומתגעגע ומתפלל לחזור לכאן, אל המקום הזה

אוהד טל:  ואנחנו באמת, ברוך השם, זכינו לחיות בדור שבו החלומות הגדולים הללו התגשמו

אוהד טל:  לפעמים נראה לי שלצד הזכות הגדולה מגיע גם האתגר, כי כל כך הרבה יותר קל לכסוף לירושלים כשהיא רחוקה, כשהיא איננה מושגת; הרבה הרבה יותר קשה לחיות בדור שזאת מציאות החיים שלו, ועדיין להכיר טובה באופן מלא

אוהד טל:       אני זוכר שבנימין היה מצטט את הפסוק מתהילים: "וּראה בטוּב ירושלִָם כל ימי חייך"

אוהד טל:  הוא היה אומר: זאת לא ברכה, שנזכה לחיות ולראות בטוב ירושלים – זה ציווי; וראה בטוב ירושלים – צריך לראות, להבין איפה אתה נמצא ואיפה אתה חי

אוהד טל:  אני חושב שזאת החובה שלנו היום לחזק את התודעה הזאת גם בקרבנו וגם בקרב הדור הצעיר, שבאמת חי פה במציאות שבה הכול כל כך מובן מאליו

אוהד טל:       חבריי, לקראת סיום אומר שלצערנו הרב, גם היום האנטישמיות מרימה את ראשה המכוער

אוהד טל:  אנחנו יודעים מהנתונים של הליגה נגד השמצה ובכלל מהנתונים שאנחנו מכירים עולה שבעשור האחרון בארצות הברית, לדוגמה, חלה עלייה של למעלה מ-100% בתקריות האנטישמיות, במיוחד בקמפוסים

אוהד טל:  שימו לב: 55% מהצעירים היהודים הלומדים היום בקמפוסים, מעידים שהם מרגישים צורך להסתיר את הזהות היהודית שלהם

אוהד טל:  אם תוסיפו לזה שרק 15% בלבד מהילדים היהודים בעולם זוכים בכלל לקבל חינוך יהודי, אנחנו רואים שהאתגר המרכזי שמונח היום לפתחנו הוא הזהות וההמשכיות של הדור הצעיר

אוהד טל:     חבריי, הדרך הטובה ביותר לכבד ולהנציח את זיכרון קורבנות השואה ולהילחם גם באנטישמיות המודרנית היא לחזק את הזהות היהודית בקרב הדור הצעיר בארץ ובתפוצות ולהיות גאים בזהותנו ובמורשתנו

אוהד טל:  לפני קצת יותר משנה, יום לאחר יום ההולדת ה-95 של בנימין, הוא החזיר את נשמתו לבוראה

אוהד טל:  יהי זכרו ברוך, שנזכה ללכת לאורו ולראות בטוב ירושלים כל ימי חיינו, תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת טל

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת אלמוג כהן, בבקשה

אלמוג כהן: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, ואתם – קהל קדוש, אני רוצה לפתוח במילות השיר "לכל איש יש שם": "לכל איש יש שם / שנתן לו אלוהים / ונתנו לו אביו ואימו // לכל איש יש שם / שנתנו לו קומתו ואופן חיוכו / ונתן לו האריג // לכל איש יש שם / שנתנו לו ההרים / ונתנו לו כתליו // לכל איש יש שם / שנתנו לו המזלות/  ונתנו לו שכניו // לכל איש יש שם / שנתנו לו חטאיו ונתנה לו כמיהתו // לכל איש יש שם / שנתנו לו שונאיו / ונתנה לו אהבתו // לכל איש יש שם / שנתנו לו חגיו / ונתנה לו מלאכתו // לכל איש יש שם / שנתנו לו תקופות השנה / ונתן לו עיוורונו // לכל איש יש שם / שנתן לו אלוקים / ונתנו לו אביו ואימו // לכל איש יש שם / שנתן לו הים / ונתן לו מותו"

אלמוג כהן:       ביום הזה אני רוצה שנדבר ביחד על המשפט הכל-כך עוצמתי הזה, שאנחנו חוזרים עליו פעם אחר פעם, אבל לעיתים אנחנו לא מבינים את משמעותו

אלמוג כהן:  אנחנו נוהגים לומר: "לעולם לא עוד"; מה זה בעצם לעולם לא עוד? האם זו התייחסות להווה? האם זו התייחסות לעבר? או שמא זו בכלל ההתייחסות לעתיד – מה העתיד לבוא עלינו כעם? אני מסתכל עליכם כאן באמת בהשתאות, מפני שאני רואה פה בעיקר גבורה, גבורה יהודית, שעל אף כל התלאות ועל אף כל הרציחות ועל אף הרצון לרמוס ולכתוש את זכרכם, את זכרנו כעם – לא אמרתם נואש

אלמוג כהן:  "לעולם לא עוד", חברים, הוא משפט שבעיניי מספר בעיקר על תקווה

אלמוג כהן:  ישאלו התוהים: איך תקווה במשפט כזה? זה משפט שמתמצת את כל הרוע שעברנו כדי להגיע כאן לארץ אבותינו

אלמוג כהן:  ואני בא ואומר בצורה מאוד ברורה: עלינו כעם, כריבון, כחברה, כמדינה, לומר "לעולם לא עוד", אבל להתכוון לכך; לומר "לעולם לא עוד" ולפעול כדי שהדבר הזה לא יקרה

אלמוג כהן:  בעיניי, "לעולם לא עוד" זה להסתכל על טעויות העבר, ללמוד מההווה ולהפיק לקחים לעתיד

אלמוג כהן:      כאן בבית הזה מתחילה ראשית צמיחת גאולתו של העם היהודי; כאן דורות רבים מסתכלים עלינו בעיניים בורקות ורואים בנו תקווה לכך ש"לעולם לא עוד", לחנך את ילדינו דווקא בתקופה הזאת – כן, היו מחלוקות, יהיו מחלוקות, ואם לא נחלוק, אנחנו כנראה גם לא יהודים

אלמוג כהן:  יחד עם זאת דווקא כיום חשוב לומר: לעולם לא עוד

אלמוג כהן:  לא תהיה מלחמת אחים

אלמוג כהן:  גם כשעקרו את אחיי בגוש קטיף מעולם לא חשבתי ולא העליתי על דל שפתיי לומר "מלחמת אחים"

אלמוג כהן:  אחים אנחנו, שכבנו יחד בשוחות, נלחמנו בסמטאות

אלמוג כהן:  לא משנה מהי המחלוקת – שום דבר לא יצליח להפריד בינינו

אלמוג כהן:  גברתי היושבת-ראש, אני קורא דווקא היום לאחדות בעם ישראל, מפני שבסוף כולנו אחים

אלמוג כהן:  "לעולם לא עוד" הוא בעיקר ציווי לנו ולדורות הבאים שלא להניח לרעיון הציוני, שלא לנוח על זרי הדפנה, להביט בלבן שבעיני האויבים שלנו ולומר להם: לעולם לא עוד

אלמוג כהן:       אני רוצה להתייחס בסיום דבריי, ברשותך, גברתי היושבת-ראש – לפני שבועיים עופר כסיף קרא לי נאצי כאן, לי ולשר יצחק וסרלאוף

אלמוג כהן:  הוא קרא לנו נאצים

אלמוג כהן:  השיח הזה הוא שיח בלתי מתקבל על הדעת, ודווקא היום אני בא ואומר: לעולם לא עוד

אלמוג כהן:  אנחנו לא נאפשר שימוש וזילות במושגי השואה הקדושה שהביאה אותנו לארץ אבותינו; לעולם לא נאפשר את השימוש בפוליטיקה זולה וקטנה לאמירה כל כך קשה שמסמלת את כל הקושי

אלמוג כהן:  מורי ורבותיי, גבירתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, לעולם לא עוד – בואו נתכוון לזה, תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת כהן, חבר הכנסת גלעד קריב, בבקשה

גלעד קריב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חברת הכנסת לשעבר והשגרירה קולט אביטל, יקירינו, שורדי השואה האהובים והנכבדים, יום הזיכרון הבין-לאומי לשואה הוא המועד השלישי בלוח השנה שלנו המוקדש לזכר הגדול והנורא באסונותיו של העם היהודי ולזכרם הקדוש של קורבנותיו

גלעד קריב:  הראשון הוא כמובן יום הזיכרון הממלכתי לשואה ולגבורה המצוין בכ"ז בניסן – יום הכרעת מרד גטו ורשה; השני הוא צום עשרה בטבת שנקבע על ידי הרבנות הראשית כיום הקדיש הכללי; והשלישי הוא כאמור יום הזיכרון הבין-לאומי שנקבע בשנת 2005 על ידי עצרת האומות המאוחדות ביוזמה של משרד החוץ ושר החוץ דאז – סילבן שלום

גלעד קריב:  לכל אחד משלושת המועדים דגש ערכי, חינוכי ותרבותי מיוחד, ולכל אחד מהם תרומה ייחודית להנחלת זיכרון השואה בישראל וברחבי העולם ולהטמעת הלקחים העולים מאסון נורא זה, שזיקק את יכולתו של האדם להפוך למפלצת ואת כוחם של בני האדם להפוך את עולמנו לגיהינום

גלעד קריב:       יום הזיכרון הבין-לאומי לשואה מבטא את הכרת הקהילה הבין-לאומית בייחודיות הנוראה של שואת העם היהודי ואת היותה תוצר ישיר של שנאת היהדות והעם היהודי במשך מאות ואלפי שנים

גלעד קריב:  באותה הנשימה יום חשוב זה מהווה ביטוי עמוק להכרה הבין-לאומית בצורך להילחם בגזענות, בשנאת הזר, באפליה ובמשטרים הטוטליטריים והרצחניים הסוללים באמצעותן את דרכם לשלטון המוחלט והאלים

גלעד קריב:       כפל לקחים זה נוגע גם לתרומתה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית לזיכרון השואה ולהנחלת לקחיה

גלעד קריב:  על מדינת ישראל להוביל את המאבק באנטישמיות הגואה במקומות שונים ברחבי העולם, ולעמוד איתנה לצידן של הקהילות היהודיות המתמודדות עם איום זה; עליה לעורר את מדינות העולם ולהעיר אותן מאדישותן

גלעד קריב:  באותה העת – על מדינת ישראל להימצא תמיד במעגל העמים והמדינות המקדשים את זכויות האדם ואת החירות האנושית ואשר מחויבים למאבק בדעות הקדומות, באפליה, בלאומנות ובגזענות

גלעד קריב:  רק השילוב בין הלקח הפרטיקולרי של השואה ללקח האוניברסלי והכלל אנושי שלה יבטיח את הצוואה המופקדת בידינו: לעולם לא עוד

גלעד קריב:       לכל אחד משלושת ימי הזיכרון לשואה פסקול משלו – מקראות, שירים ומנגינות

גלעד קריב:  בעבורי אחת המקראות הראויות ביותר ליום הזיכרון הבין-לאומי לשואה היא מילותיו המוכרות והמהדהדות של הנס נימלר, איש דת פרוטסטנטי, מתנגד המשטר הנאצי, שניצל בעור שיניו ממחנות הריכוז דכאו וזקסנהאוזן: "תחילה הם באו ולקחו את הקומוניסטים – ולא השמעתי את קולי, מפני שלא הייתי קומוניסט; ואז הם באו ולקחו את הסוציאליסטים – ולא השמעתי את קולי, מפני שלא הייתי סוציאליסט; ואז הם באו ולקחו את חברי האיגוד המקצועי – ולא השמעתי את קולי, מפני שלא הייתי חבר האיגוד המקצועי; ואז הם באו ולקחו את היהודים – ולא השמעתי את קולי, מפני שלא הייתי יהודי;  ואז הם באו ולקחו אותי – וכבר לא נותר אדם לדבר בעדי"

גלעד קריב:      ביום הזיכרון הבין-לאומי לשואה חובה על כולנו, בני העם היהודי כולו ואזרחי ישראל, להבטיח שתמיד יהיו מי שישמיעו קול עוצמתי ומכריע מול שונאי עמנו ומבקשי רעתו; ביום הזיכרון הבין-לאומי לשואה חובה על כולנו, בני העם היהודי כולו ואזרחי ישראל, גם להבטיח שנדע להשכיל ולהשמיע קול נגד כל מופע של חילול צלם האלוהים שבו נבראו כל בני האדם

גלעד קריב:      ברוח המדרש בבראשית רבא, ברוח תורתם של רבי עקיבא ובן עזאי, אנחנו אומרים היום ששני כללים גדולים ירשנו ממסורת ישראל: "ואהבת לרעך כמוך" ו"זה ספר תולדות האדם"

גלעד קריב:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך, חבר הכנסת גלעד קריב

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת מנסור עבאס, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

מנסור עבאס: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, קהל נכבד, ניצולי השואה, זאת הפעם השנייה שאני עומד כאן ומציין את יום השואה, גם יום השואה הלאומי וגם יום השואה הבין-לאומי, ואני כמובן מודע למשמעויות השונות של שני הימים האלו

מנסור עבאס:  יום הזיכרון לשואה ולגבורה, המכונה בקיצור גם יום השואה, מצוין בישראל מדי שנה ב-כ"ז בניסן ומוקדש להתייחדות עם זכר השואה שהמיטו הנאצים ועוזריהם על העם היהודי ועם זכר מעשי הגבורה והמרד באותה תקופה

מנסור עבאס:  הגבורה התבטאה בהתנגדות היהודית לכוחות הרשע כמכלול פעולות שביצעו יהודים במהלך השואה נגד הנאצים, משתפי הפעולה עימם ועושי דבריהם במטרה לעכב או למנוע את השמדתם או במטרה לשמור על צלם אנוש בגטאות, במחנות ובריכוזי העבודה ובמחנות ההשמדה

מנסור עבאס:      ההתנגדות הזו לבשה צורות שונות ומגוונות, החל מהתנגדות אישית ועד להתנגדות קבוצתית

מנסור עבאס:  ההתנגדות הייתה לעיתים הגנתית ולעיתים התקפית, ששיאה היה ביציאת לוחמי הגטאות בכוח הנשק במרידות בגטאות נגד הנאצים ועוזריהם

מנסור עבאס:  היום השני הוא כמובן יום הזיכרון הבין-לאומי שאנחנו מציינים היום, 27 בינואר, שנקבע ב-2005

מנסור עבאס:  אני מתפלא על כך שהאומות המאוחדות במשך שישים שנה לא השכילו ולא הפנימו את המשמעות של השואה, ולקח להם שישים שנה עד שבסופו של דבר החליטו לאמץ ולציין את היום הזה

מנסור עבאס:  כמובן, אני שמחתי לקרוא שכל מדינות העולם אישרו את היום הזה ללא הצבעה

מנסור עבאס:      ההחלטה מאזכרת כי בשואה נרצח שליש מהעם היהודי

מנסור עבאס:  אני חייב לציין, גברתי, אני חוזר על הדברים, שהם מובנים מאליהם לקהל היהודי, ומכיוון שאני חושב שהרבה אזרחים ערבים או דוברי ערבית ירצו לשמוע את הדברים האלו, אני מציין אותם כאן

מנסור עבאס:      בסעיף האופרטיבי הראשון של ההחלטה קובעת העצרת הכללית את 27 בינואר כיום הזיכרון הבין-לאומי לזכר קורבנות השואה

מנסור עבאס:  עוד בחלקה האופרטיבי של ההחלטה קוראת העצרת הכללית למדינות לפתח תוכניות לימוד בתחום זיכרון השואה, דוחה כל ניסיון להכחשת השואה, מעודדת מדינות לשמר את אתרי מחנות הריכוז וההשמדה, מגנה תופעות של שנאת זרים ואלימות על רקע מוצא אתני או אמונה דתית, ולבסוף מבקשת ממזכ"ל האו"ם לפתח את תוכנית האו"ם והשואה, ולדווח לעצרת הכללית על הפעולות השנתיות של התוכנית

מנסור עבאס:      ברשותך, גברתי, אני רוצה לחזור לכמה נקודות בנאום שנשאתי לפני שלוש שנים

מנסור עבאס:  ציינתי שם שכערבי פלסטיני וכמוסלמי דתי שהתחנך על מורשתו של שייח' עבדאללה נימר דרוויש, עליו השלום, מייסד התנועה האסלאמית בישראל, יש בי אמפטיה לכאבם וסבלם לאורך השנים של ניצולי השואה ומשפחותיהם של הנספים

מנסור עבאס:      אני עומד כאן ומביע סולידריות לעם היהודי כאן ובעולם, העם שנבחר על ידי הנאצים כמטרה להשמדה המונית ורצח עם, ואומר כאן: לעולם לא

מנסור עבאס:  לעולם לא בשני הקשרים: בהקשר הספציפי לעם היהודי וגם בהקשר האוניברסלי לכל האנושות

מנסור עבאס:  שני ההקשרים נכונים

מנסור עבאס:       אני מרכין ראש בפני גבורתם של נשים וגברים שיצאו במרד גטו ורשה נגד גזרת המוות ותחושת הייאוש כדי לשמור על צלם אנוש; אני גם מרכין ראש בפני גיבורים מעמים שונים: חסידי אומות העולם, נוצרים, מוסלמים ואחרים ובמיוחד ערבים ומוסלמים במסגד הגדול של פריז ובמדינת אלבניה המוסלמית, שחיבקו ונתנו יד ומחסה ליהודים במהלך המלחמה

מנסור עבאס:      הכחשת השואה היא שריד של האידאולוגיה הנאצית; היא כישלון מוסרי ובגידה בערכי האמת והצדק; היא עבירה על עקרון יסוד באסלאם – עידוד האמת והצדק

מנסור עבאס:  המופתי הגדול של בוסניה לשעבר, מוסטפא צ'ריק קבע: "הסכנה בהכחשת רצח עם אינה רק הכחשת האמת לגבי רצח העם הפיזי; היא גם מתן צידוק לרצח עם אפשרי בעתיד, משום שכל מי שמתכחש לרוע האמיתי של רצח העם, מוכן לבצע את הרוע הזה שוב"

מנסור עבאס:      עוצמתה של השואה מכריחה אותנו כבני אנוש להשאיר לרגע את המחלוקות הלאומיות והדתיות וכמובן את הדעות הפוליטיות, ולהתייחד עם הקורבנות ולהרגיש את כאבם

מנסור עבאס:       פוליטיקאי או איש דת או כל אדם שלא מצליח להתנער מהגזענות ושנאת האחר ולא מפסיק לחרחר ריב ומלחמות, שלא ייגע בשואה ולא יחלל את קדושתה

מנסור עבאס:      כמוסלמי מאמין וכבן לעם הערבי הפלסטיני, שסבל וממשיך לסבול כאב וממשיך לכאוב במשך עשרות שנים, אני מתפלל שכל יושבי הארץ, יהודים וערבים, ידעו ויפנימו את הלקח ההומני האנושי – להכיר בסבלו של העם האחר וזכויותיו לחיות בחירות ולחיות בכבוד - -      

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

מנסור עבאס: - - ונזכה להגשים את חזון השלום, הביטחון, השותפות והסובלנות בין שני העמים, שתי המדינות

מנסור עבאס:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת מנסור עבאס

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה

אחמד טיבי: כבוד היושבת-ראש, יש בכנסת 120 חברי כנסת ובנוסף עוד כמה חברים נורבגים; במליאה נמצאים פחות מ-20 חברי כנסת, וחמישה מהם ערבים – מביך

אחמד טיבי:      גברתי היושבת-ראש, שוב כמדי שנה מתכנסת הכנסת על כל חלקיה – לא כולם – למרות המחלוקות הרבות, לציון יום הזיכרון הבין-לאומי לשואה במועד שחרורו של מחנה ההשמדה אושוויץ, שחילק את העולם המערבי, האירופי, ל"לפני" ו"אחרי"

אחמד טיבי:  העולם האירופי טבח ביהודים, בסובייטים ובזרים במעשה, בפשע הנורא ביותר בהיסטוריה המודרנית, והייתה מדינה אחת באירופה, מדינה מוסלמית, שנתנה מחסה ליהודים, והיא אלבניה

אחמד טיבי:  הנאציזם התרחש שם, במערב – לא במזרח; אושוויץ הפך לסמל הטראומה היהודית של המאה ה-20, מהקשות שבהיסטוריה האנושית, סמל לנאציזם ולתעשיית המוות שנוצרה שם, במערב

אחמד טיבי:  תעשיית מוות זו צמחה על קרקע האנטישמיות ושנאת האחר, עבדה כמו מכונה משומנת היטב והתבססה על הטיעון של צדקת האומה ועליונותה מעל כל ערך אזרחי או אנושי; תעשיית מוות שרמסה את הערך החשוב והנשגב שבערכים האנושיים – הזכות לחיים של עמים שלמים

אחמד טיבי:      בשירו "כשהרשע בא כמו גשם נופל" כתב ברכט: כשהרשע בא כמו גשם נופל, איש אינו קורא עוד: עצור! / כשהפשעים נערמים, הם נעשים בלתי נראים

אחמד טיבי:  / כשהסבל נעשה ללא נשוא, אין שומעים / עוד את הצעדות

אחמד טיבי:  / גם הצעקות נופלות כגשם קיץ

אחמד טיבי:      אי-הכרה בעוולה היא עוול נוסף; הכחשת השואה ופשעים היא עוול נוסף

אחמד טיבי:  האפשרות לזכור ולספר אירועים מחרידים ככל שיהיו, היא תנאי מוקדם לריפוי חברי ואישי כאחד

אחמד טיבי:  גברתי היושבת-ראש, הציווי "לא עוד" הוא בעל משמעות כפולה, כמו שאמרתי לפני שנים רבות – אחת מיידית ונפוצה, והיא האמירה: לא עוד להשמדת יהודים, לא עוד לרצח עם שיטתי, גזעני ואכזרי כל כך, לא לעוד קורבנות; ההיבט האחר והפחות מדובר הוא שלא ניפול קורבן להסכמה להיות מבצעי עוול ורצח של אחרים, ציווי מתבקש בעולם פוסט אושוויץ, בחברה המכירה בשוויון ערך חיי אדם

אחמד טיבי:  כל אדם באשר הוא אדם ללא הבדל ומבלי לומר "אני מעדיף רוצחים יהודים, רק כי הם יהודים", ומבלי לסרב להכיר בקיומו של רוע ואכזריות בקרבם של מי בעבר היו הקורבן

אחמד טיבי:      לצד הזיכרון והדיבור על המלחמה, השואה, מעשי הזוועות, הקורבנות והמקרבנים חשוב גם להזכיר וללמוד על המרד וההתנגדות שהיו בממסד ובשיטה בימים ההם

אחמד טיבי:  מי התנגדו? איך? מה אפשר להם להתנגד, ומה עשו כדי לשבש ולו במעט את מכונת ההשמדה שעבדה בקצב מסחרר ללא הפסקה? אחת הקבוצות, רבותיי חברי הכנסת, המוכרות בהתנגדותן למשטר הנאצי הייתה "הוורד הלבן", קבוצה של חמישה סטודנטים מאוניברסיטת מינכן ומרצה; חמשתם נשפטו על פי חוק בבית משפט נאצי מיוחד על פגיעה במאמץ המלחמתי, ונידונו למוות

אחמד טיבי:  האחים שול, הנס וסופי הוצאו להורג עוד באותו יום

אחמד טיבי:  מאז הפכה הקבוצה לסמל לאומץ לב והומניות בגרמניה

אחמד טיבי:      בעלון הראשון מתוך שישה שנכתבו, הודפסו והופצו על ידם תוך הפרה של חוקים והסתכנות בחייהם, נכתב: "אם כל אחד אחר יחכה שמישהו אחר יתחיל, שליחי המלחמה של נמסיס, אלת הנקמה, ילכו ויתקרבו, עד שאחרון הקורבנות יוקרב בלי תכלית על מזבח הנקמה של השד המשחית שאינו יודע שובעה

אחמד טיבי:  לפיכך, חייב כל אדם בשעה אחרונה זו להתגונן כמיטב יכולתו נגד שוט האנושות, נגד הפשיזם, ונגד כל צורה אחרת של המדינה המוחלטת

אחמד טיבי:  בכל מקום שאתם נמצאים בו", הם כתבו, "אמצו דרכי התנגדות פסיבית, רזיסטנס

אחמד טיבי:  חסמו את תפקוד מכונת המלחמה חסרת האלוהים הזאת, לפני שיהיה מאוחר מדי"

אחמד טיבי:      לפני למעלה מעשור, גברתי היושבת-ראש, רבותיי חברי הכנסת, עמדתי כאן, במקום הזה ממש, מלא אמפתיה לקורבנות, לשורדים ולמשפחותיהם, שחלקם נמצאים כאן בכנסת, וביקשתי לפנות אל האנשים הטובים בטבעם: כוח רב משחית מאוד

אחמד טיבי:  כוחנות, לאומנות משיחית, פשיזם וגזענות הם הדרכים למשוך אנשים על בסיס המוני כדי לתמוך במדיניות שלמעשה מיועדת למחוץ אותם, למחוץ את כולנו

אחמד טיבי:  היום אני שב ומחדש את הפנייה האקטואלית מתמיד: הכוח ורדיפת הכוח הם הכוח המשחית בפסיכולוגיה והפוליטיקה של האדם, כדברי האמירה: "כוח משחית, כוח מוחלט משחית בהחלט"

אחמד טיבי:      כבוד היושבת-ראש, דמוקרטיה חייבת לנצח את הכוח

יפעת שאשא ביטון: משפט סיכום, חבר הכנסת טיבי

אחמד טיבי: אני מסיים

אחמד טיבי:  מקובל ביום השואה - - -      

יפעת שאשא ביטון: כן, אני - - -     

אחמד טיבי: גם אם מישהו גולש דקה או שתיים

יפעת שאשא ביטון: או חמש

אחמד טיבי: דמוקרטיה חייבת לנצח את הכוח, את הרשע, את אופוריות השלטון המוחלט; דמוקרטיה היא בעלת משמעות אחת ויחידה – שוויון לכולם, לכלל האזרחים

אחמד טיבי:  גם שרפת קוראן היא מעשה אנטישמי – ביום הזה של המאבק הבין-לאומי באנטישמיות שרפת קוראן בשבדיה וגם בהולנד היא מעשה אנטישמי, גזעני ומכוער שלא שמעתי התנגדות לו בישראל מפי אף גורם, כפי שהייתה השבוע שם, במערב

אחמד טיבי:  פגיעה קשה ברגשות דת ואמונה היא לא חופש ביטוי, היא גזענות מכוערת ואנטישמית לשמה

אחמד טיבי:      דמוקרטיה לא יכולה להיות דמוקרטיה יהודית או דמוקרטיה ציונית – זהו אוקסימורון; דמוקרטיה חייבת להיות דמוקרטיה לכלל האזרחים, אחרת היא תהיה אתנוקרטיה

אחמד טיבי:  גם הפגנות המיועדות לגונן על הדמוקרטיה חייבות לקחת בחשבון את כלל האזרחים וכלל הנפגעים;     צדק חייב להיות צדק לכולם

אחמד טיבי:  עד היום הצדק הישראלי היה צדק יהודי-יהודי, שמדלג מעל כל מי שאינו יהודי, לרבות האזרחים הערבים

אחמד טיבי:  הדברים האלה מיועדים ומכוונים לבית המשפט העליון, שלא נתן סעד לערבים הפלסטינים בנושאי הליבה ובנושאים הקרדינליים הגדולים

אחמד טיבי:      	למרות זאת נציגי המיעוט חייבים לעמוד תמיד מול כל D9 שמטרתו ריסוק מערכת המשפט

אחמד טיבי:  ואנחנו, כנציגי המיעוט, עמדנו ונעמוד תמיד נגד הניסיונות לפגוע בבית המשפט העליון ולהפוך אותו לחייל המבצע פקודות של הפוליטיקאים’ גם כשהוא נמנע מלתת סעד לנו, סעד בנושאי המהות, ולמרות שהוא אישר את חוק הלאום ואת חוק ועדות הקבלה ועוד ועוד

אחמד טיבי:  כי בסוף הדרך, ואני מסיים, בית המשפט העליון יכול להיות המפלט האחרון של המוחלשים ושל המיעוט

אחמד טיבי:  בבית המשפט העליון לא צריך להיות רק שופט ערבי אחד ורק שופט יהודי-מזרחי אחד

אחמד טיבי:      לסיום, עלינו לשוב ולהזכיר, כי השואה הייתה חוקית’ על פי חוק

אחמד טיבי:  כמו פשעים חמורים אחרים נגד האנושות, השואה הייתה חוקית אבל אנטי-מוסרית וגזענית

אחמד טיבי:  נפשעת

אחמד טיבי:  כי חוק הוא עניין של כוח ולא של מוסר, הגם שיש מי שמבלבלים ביניהם

אחמד טיבי:      ושוב, אם להשתמש במילותיו של ברכט: כשהרשע בא כמו גשם, עלינו לזעוק ולא להשאיר מקום לשתיקה

אחמד טיבי:  בערבית אמר האימאם עלי אבן אבי טאלב (אומר בערבית ומתרגם) אל תיראו ללכת בדרך האמת בגלל מיעוט האנשים ההולכים בה

אחמד טיבי:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת אחמד טיבי

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה

אופיר כץ: היהודים התנגדו בכוח ובאלימות ובניגוד לחוק למי שרצו לחסל אותם

אופיר כץ:  הם לא עשו פיגועים כנגד האזרחים הגרמנים לפני כן

אוריאל בוסו: השוואה מסוכנת

יפעת שאשא ביטון: חמש דקות לרשותך, בבקשה

אבי מעוז: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להקדיש את נאומי לזכרם של סבי, סבתי, ארבעה מילדיהם ועוד קרובי משפחתם שנספו בשואה

אבי מעוז:  אני רוצה לקרוא מקבץ מדבריו של חבר הכנסת הרב חנן פורת, זכר צדיק לברכה, שנשא כאן על הדוכן לפני 31 שנה במלאת 50 שנה לוועידת ואנזה הארורה, שהתקיימה בדיוק היום, ב' בשבט, לפני 81 שנה

אבי מעוז:      "'הרע העולמי המסודר', כפי שמכנה אותו הרב קוק זצ"ל - - - הרע העולמי המסודר, המתוכנן כל כך, היושב בוועידה שנוטלים בה רשות דיבור ומלצרים מעונבים מגישים כוסות יין, באווירה כמו פסטורלית, ישיבת עבודה רשמית של איזה קונצרן שצריך לעסוק בכמה עניינים פרוצדורליים-נוהליים"

אבי מעוז:      "התוכנית דיברה, רבותיי, לא על שישה מיליונים אלא 11 מיליון יהודי אירופה, לרבות יהודי אירלנד; שילוח היהודים למזרח, הפרדה בין גברים לנשים, איך בכלל ינצלו אותם בעבודות כפייה ויסחטו מהם את מיטב אונם

אבי מעוז:  ואחר כך 'הטיפול ההולם'", כלשונם

אבי מעוז:  "ברור היה למשתתפים שהמטרה היא לרצוח את יהודי אירופה עד האחרון שבהם, מאירלנד עד הרי אורל, מהקוטב עד הים התיכון

אבי מעוז:  אלה הדברים שמצוינים בגוף החלטות ועידת ואנזה"

אבי מעוז:      "יש שאלה: מה יעשו ביהודים שנשואים לארים – האם לגרש? האם להרוג? ומה עם אלה שהם יהודים רק לשליש ולרביע?" יש אחד שמציע שאותם רק יעקרו, יסרסו, אין צורך להרוג אותם

אבי מעוז:  "אבל הדבר לא מתקבל על דעתו של היידריך

אבי מעוז:  אחד מציע - - - באופן הומני לתת אפשרות של בחירה בין עיקור לבין הריגה, בחירה חופשית, נאותה, נאורה"

אבי מעוז:  רק מאוחר יותר, כשהאווירה נעשתה נינוחה קצת יותר, מתאר זאת אייכמן, יימח שמו: "בשיתוף פעולה עמדו ודנו יחד וקראו לילד בשמו, בלי להשתמש בלשון סגי נהור - - - דנו בשיטות המתה, בחיסול והשמדה"

אבי מעוז:       וכך כתב עזריאל קרליבך ב"ספר החורבן": "כולנו יודעים ומרגישים בכל נימי נפשנו, הרוגים אלה לא במיתתם קדושים נהיו אלא בחייהם קדושים היו

אבי מעוז:  עיירות אלה שנחרבו עמדו על רמה מוסרית, ששום עם הנתון בתנאים דומים לא היה מגיע אליה ולא הגיע

אבי מעוז:  אם על מאזני הצדק יונחו, יעלה משקלו של בית מדרש עזוב ועלוב אחד על כל הטירות והארמונות המפוארים שבעולם; אם לפי ייחוס המוסר יימדדו, יגדל יחסו של קטון הרבנים בעיירה הגליצאית הנידחת על יחס המוסר של שושלות כל האצילים האדירים; ואם תמימות הנפש וטוהר המחשבה יהיו המשקלות, יעלה שואב מים אחרון בברדיצ'ב על כל גיבורי העמים המהודרים; ואם מידת כנות העמל לתיקונו של עולם תהיה אמת המידה, מה ערכם של כל הקלובים הפוליטיים האדירים שלהם לעומת ערכה של חברת 'עין יעקב' פשוטה בבריסק דליטא

אבי מעוז:  ולמה אנחנו, היודעים זאת, לא נאמר זאת בקול רם? הם לא הרגו אותם מפני שהיו חלשים מהם, אלא מפני שהיו טובים מהם; הם לא הרסו את הגטאות מפני שהפיצו חיידקי טיפוס ומגפות, אלא מפני שגם בצפיפותם הפיצו קרני אור וחיידקי קדושה, שהטמאים לא יכלו לעמוד בפניהם - - - הם שיברו את רהיטי הבית, מפני שאפילו בביתו של האחרון בישראל עמד שולחן, שיהודי כשר בסעודתו הצנועה העלה אותו לדרגת מזבח

אבי מעוז:  הם ניפצו את המיטות, מפני שגם מקרשי עץ אלה עלה אליהם ריח חיי המשפחה הישראליים הזכים – הם התעללו ביונקים אילמים, מפני שכבר ממבטו של ילד יהודי בן יומו מבריקה תביעת הצדק ומסנוורת עיני הרשעים

אבי מעוז:  הם התפרצו לעליות הקיר, משום ששם ישבו תינוקות של בית רבן ועסקו בתורה בקול חנוק, מפני שכל עוד קול זה נשמע בעולם, אין השטן יכול לישון במנוחה

אבי מעוז:  הם חיללו את כתבי הקודש, מפני שמהאותיות הללו בוקע הקטרוג, הלגלוג והבוז לכל ישותם, 'כי עליך הֹרגנו כל היום'"

אבי מעוז:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת אבי מעוז

יפעת שאשא ביטון:  אני מזמינה את סגן השר במשרד ראש הממשלה חבר הכנסת אורי מקלב, להשיב ולסכם, בבקשה

אורי מקלב: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש

אורי מקלב:  הגברת קולט אביטל, חברת הכנסת לשעבר והשגרירה, מנהלת הרשות לזכויות ניצולי שואה, הגברת רונית רוזן, חבריי חברי הכנסת, שמענו בקשב רב את הדוברים השונים בדיון הזה, כל אחד בדרכו, בקרבתו, בהרגשתו ובהיכרותו, וזה פתח לנו צוהר קטן לשואה הנוראה שהתרחשה לעם היהודי

אורי מקלב:  מעולם, מעולם לא התרחש חיסול ממוקד, מחושב, ממוספר בקור רוח אכזרי, עם תוכנית בנויה לפרטי פרטים, עם שיטות מדעיות חדשניות לקיצור זמן ביצוע התוכנית, בציניות מחושבת, מחליאה, של התייעלות בהשמדת אומה

אורי מקלב:  תחילה בירי חי, שלא הספיק להם – זה בזבוז תחמושת; משאיות אטומות, שלתוכן הוחדר מפלט הגז, לא התאים להם – זה לוקח זמן רב, והדלק הוא מצרך יקר; עד למציאת הפתרון "הנשגב" – לדחוס אנשים, נשים וילדים לתוך מקלחות הגז – כך זה חסכוני ומהיר יותר

אורי מקלב:       כמה אכזריות

אורי מקלב:  כמה אכזריות יש בשואה הזו

אורי מקלב:  ושלא נטעה לחשוב, אין נחמה לשואה, אין סליחה לשואה, אין סליחה לרצח עם, ואין השוואה לשואה, לרצח עם ולרצח של ילדים, תינוקות שנרצחו בעודם בידי אימותיהם, ובעוד עיניהם התמימות מביטות בתמימות לתוך עיני המרצח, והם לא יודעים מה עלול להיות להם בעוד כמה שניות

אורי מקלב:  << אחרי_כן >>  ולכן אנחנו לא רוצים להשוות, ואנחנו יודעים שבדברים האלה אנחנו נותנים את הזיכרון האמיתי כשאנחנו מזכירים זאת

אורי מקלב:  ואין מי שנקרא אדם, אין מי שנקרא אדם שיכול להכיל את השואה, את הרוע הזה

אורי מקלב:       גברתי היושבת בראש, חברי הכנסת, מכובדי השר, הכנסת היום ציינה בצורה מכובדת את היום הזה, על אף הלילה הארוך ועל אף הלילה הארוך העתידי

אורי מקלב:  אבל כל זה לא מנע מאיתנו לדון בצורה עניינית ותומכת, כדי לציין את הצורך והמחויבות שלנו לניצולי השואה

אורי מקלב:  כממונה על הרשות לניצולי שואה שנמצאת במשרד ראש הממשלה, התוודעתי ונחשפתי לעבודתה המסורה של הרשות לניצולי שואה, בראשותה של המנכ"לית וההנהלה, חברי ההנהלה, ועם עשרות העובדים בצוות

אורי מקלב:  אצלם יום שואה זה לא יום שואה אחד בשנה, אלא זה יום-יום, שעה-שעה, שהם מלווים בפעילות ובתמיכה, ובעזרה ובחשיבה כדי לתת לניצולי השואה ושורדי השואה את התמיכה ואת הצרכים שמגיעים להם ושהם צריכים אותם

אורי מקלב: ואולי, ברשותך, גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כמה נתונים קצרים על הפעילות של הרשות, ומה המדינה ומה אנחנו עושים

אורי מקלב:  קודם כול ככה, היום חיים בישראל קצת יותר מ-150,000 ניצולי שואה ונפגעי ההתנכלות האנטישמית בתקופת השואה

אורי מקלב:  גילם הממוצע של החיים בישראל, של ניצולי השואה, שרידי השואה ונפגעי ההתנכלות, הוא 87

אורי מקלב: 5 שנים

אורי מקלב:  50,000 מתוך 150,000 הם כאלה שהם ניצולי מחנות, גטאות ועבודת כפייה

אורי מקלב:  כ-50,000 הם כאלה שהיו במעגל השני, שנרדפו וברחו מהשואה

אורי מקלב:  ועוד 50,000 נרדפים של אנטישמיות שהיו בתקופת השואה במרוקו, באלג'יר ובעיראק

אורי מקלב: מעבר לכך, אני רוצה להתייחס לעוד נתון אחד: 32,000 מניצולי השואה עברו את גיל ה-90, ולמעלה מ-1,100 עברו את גיל 100

אורי מקלב:  הם אנשים – אנחנו רואים בזה זכויות, אנשים ששרדו את השואה וחיים, מאריכים ימים

אורי מקלב:  באמת הם אנשים שמחייבים אותנו, הם אנשים שנמצאים במדרגה מבחינתי גבוהה

אורי מקלב:  זה לא רק חוב, זאת זכות וחובה לתת להם את כל מה שאנחנו עושים בשבילם

אורי מקלב:  ואנחנו נקווה שנמשיך לעשות, ואנחנו ערים לכך, ורוצים לעשות כמה שיותר

אורי מקלב: אבל אנחנו חווים בתקופות האלה גם אנטישמיות לא מועטה

אורי מקלב:  אנחנו חווים היום, לפי מחקר שהממ"מ מציין במסמך שהוא הוציא לכבוד היום הזה, או לקראת היום הזה, קרוב ל-600 תקריות אנטישמיות באירופה

אורי מקלב:  600 תקריות אנטישמיות

אורי מקלב:  והנתון הזה עולה ועולה, לצערנו

אורי מקלב:  ויותר מכך, עוד נתון שבאמת הוא חדשני בתיעוד שלו או בספירה שלו – תועדו יותר מ-3

אורי מקלב: 5 מיליון פוסטים אנטישמיים, שנכתבו על ידי כמעט חצי מיליון איש בעולם

אורי מקלב:  מוציאים 3

אורי מקלב: 5 מיליון פוסטים אנטישמיים

אורי מקלב:  אותי זה הפתיע שהמדינה שהכי הרבה תועדה בשיח האנטישמי היא ארצות הברית, בפער גדול מאוד מצרפת, גרמניה ובריטניה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לסגן השר מקלב

יפעת שאשא ביטון:  אני רוצה להודות גם לך, גם לחברי הכנסת שלקחו חלק בדיון, ולניצולים שהשתתפו ובני משפחותיהם

יפעת שאשא ביטון:  אני מאחלת לכם אריכות ימים ובריאות טובה

יפעת שאשא ביטון: [מס' מ/1589; דברי הכנסת, חוב' ט', ישיבה 25; נספחות

יפעת שאשא ביטון: ] 

יפעת שאשא ביטון: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשפ"ג–2023, בקריאה השנייה והשלישית

יפעת שאשא ביטון:  אני מזמינה את חבר הכנסת ינון אזולאי להציג את הצעת החוק, בבקשה

ינון אזולאי: גברתי היושבת בראש, ידידי כבוד השר, השר מיכאל מלכיאלי, שיהיה בהצלחה גם בתפקיד החדש

מיכאל מלכיאלי: שיהיה קצר - - -     

ינון אזולאי: שיהיה קצר, וחזרה מהירה ובטוחה, בעזרת השם

ינון אזולאי:  חבריי חברי הכנסת, רק במילה להתייחס ליום הזה, שזה היום הבין-לאומי

ינון אזולאי:  אנחנו שומעים פה את מעשי הגבורה של אותם שורדי שואה, שהיום היו גם בוועדת הכספים ודיברו, כולנו חייבים להם את החיים שלנו, כי בזכותם אנחנו פה

ינון אזולאי:  והתפקיד שלנו לעשות הכול על מנת למזער ולמעט כמה שיותר את הסבל שהם עוברים גם פה, אם זה בביורוקרטיה, ואם זה בחיים שלהם, ביוקר המחיה, בכל דבר ובכל השנים

ינון אזולאי:  והתפקיד שלנו כשליחי ציבור לדאוג להם בראש ובראשונה

ינון אזולאי:  וכל בוקר שאנחנו קמים להגיד תודה רבה, ולהגיד להם שבזכותם אנחנו קיימים פה, בזכות הגבורה שהם עברו והייסורים הקשים שהם עברו

ינון אזולאי:  ונתפלל שמקרי זוועות כאלה לא יחזרו בכלל בעולם, וכמובן לא לעמנו, בעזרת השם

ינון אזולאי:       גברתי היושבת בראש, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשפ"ג–2023, שיזמה הממשלה

ינון אזולאי:      מטרתה של הצעת החוק להאריך את תוקפו של החוק להארכת תוקפן של תקנות שעת-חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשכ"ז–1967, בחמש שנים נוספות, עד ליום י"ח בשבט התשפ"ח, 15 בפברואר 2028

ינון אזולאי:  התקנות נחקקו לראשונה בשנת 1967 כתקנות שעת חירום, ולאחר מכן עוגנו בחוק, שתוקפו מוארך מאז מעת לעת, לאחרונה בשנת 2017

ינון אזולאי:       התקנות נועדו לתת, מחד גיסא, סמכויות שיפוט שוות לבתי המשפט בישראל לגבי עבירות שבוצעו על ידי ישראלים בשטחי האזור, ומאידך גיסא להחיל על הישראלים שגרים במקומות אלה דינים ישראליים ספציפיים, כגון חוק שירות ביטחון, פקודת מס הכנסה, חוק הביטוח הלאומי ועוד

ינון אזולאי:  עם השנים הוראות התקנות הורחבו כדי להסדיר סוגיות נוספות הנוגעות ליחסי הגומלין המשפטיים עם האזור ועם הרשות הפלסטינית, ובאמצעותן מבוצע סנכרון בין הדין הישראלי ובין הפעילות  של מדינת ישראל בשטחי האזור, שבהם ככלל לא חל הדין הישראלי

ינון אזולאי:  כך, באמצעות התקנות יכולה ישראל לפעול כיום בתחומים מסוימים על בסיס החוק והמשפט הישראלי גם בשטחי האזור

ינון אזולאי:    כיוון שכך, ומאחר שתוקפן של התקנות יפוג ב-15 בפברואר אם לא יוארך תוקפן, אישרה הוועדה את הצעת החוק, ואנחנו מבקשים כעת לאשר אותה גם במליאה, כדי שלא ייווצר חלל משפטי

ינון אזולאי:  להצעת החוק הוגשו הסתייגויות

ינון אזולאי:  אבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות, ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת ינון אזולאי

יפעת שאשא ביטון:      אנחנו נעבור להנמקת ההסתייגויות

יפעת שאשא ביטון:  להצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשפ"ג–2023, הוגשו הסתייגויות של קבוצת יש עתיד – חברי הכנסת יאיר לפיד, אורנה ברביבאי, מאיר כהן, קארין אלהרר, מירב כהן, יואל רזבוזוב, אלעזר שטרן, מיקי לוי, מירב בן ארי, רם בן ברק, יואב סגלוביץ', בועז טופורובסקי, מיכל שיר סגמן, עידן רול, יוראי להב הרצנו, ולדימיר בליאק, רון כץ, מטי צרפתי הרכבי, טטיאנה מזרסקי, יסמין פרידמן, דבורה ביטון, משה יהודה טור פז, סימון דוידסון, ונאור שירי; כמו כן, של קבוצת ישראל ביתנו – חברי הכנסת אביגדור ליברמן, עודד פורר, יבגני סובה, שרון ניר, יוליה מלינובסקי וחמד עמאר; של קבוצת רע"מ – חברי הכנסת מנסור עבאס, ווליד טאהא, ואליד אל הואשלה, אימאן ח'טיב יאסין, יאסר חוג'יראת; של קבוצת העבודה – חברי הכנסת מירב מיכאלי, נעמה לזימי, גלעד קריב, אפרת רייטן מרום

יפעת שאשא ביטון:       אנחנו נעבור לראשון הדוברים, חבר הכנסת מנסור עבאס

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה

מנסור עבאס: גברתי היושבת-ראש, וברכות על המעמד, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר על הנושא של החוק בהקשר הכללי בהחלט

מנסור עבאס:  אנחנו היינו בקואליציה והיינו צריכים להתמודד עם החוק הזה כחלק מהמחויבות הקואליציונית של הממשלה הקודמת

מנסור עבאס:  נתקלנו בהמון נושאים שהיינו צריכים להתמודד איתם ואתגרו אותנו

מנסור עבאס:  בהחלט, יש משמעות להיותך חבר קואליציה, כשאתה רוצה להיות שותף ולממש את האזרחות שלך דרך השותפות הזאת ולהשפיע

מנסור עבאס:  לא תמיד הייתה לנו וגם לאחרים, למפלגות אחרות וחברי כנסת אחרים – להצביע בעד או נגד לפי הטהרנות שיש בכל אחד מאיתנו

מנסור עבאס:       אבל בהקשר הכללי בהחלט, אנחנו מצד אחד, כאזרחי מדינת ישראל ערבים, פלסטינים, כבני אנוש, בהחלט רוצים שמדינת ישראל תסיים את הפרק הזה ותפתח דף חדש עם העם הפלסטיני

מנסור עבאס:  ושתקום מדינת פלסטין – ותכיר במדינת ישראל, ושתהיה הכרה הדדית בשני העמים שיחיו

ינון אזולאי: אתה רוצה הכול בבת אחת?     

מנסור עבאס: ינון, תן לי לדבר שתי דקות, וזהו

מנסור עבאס:  שני העמים יחיו ביחד בשלום, בביטחון, בשותפות ובסובלנות – זה בעצם החזון שלנו

מנסור עבאס:  תמיד כאשר שואלים אותי: לאן אתה רוצה להגיע? אני אומר להם, שקודם כול מה שמאפיין אותנו זה שקבענו חזון לאן אנחנו רוצים להגיע

מנסור עבאס:  בעוד שנה, עשר שנים, בעוד 100 שנים, אנחנו רוצים לחיות ביחד כאן, בארץ הקודש, יהודים, ערבים, ביחד בשלום, בביטחון, בשותפות ובסובלנות

מנסור עבאס:  איך אפשר לממש את החזון הזה? צריכים הסדרים מדיניים וכו'

מנסור עבאס:  אין ספק שהגישה של רע"מ, שדוגלת בשותפות אזרחית, ערכית, בניסיון לקדם שיח של סובלנות, שיח מכיל, שיח שמנסה להתכתב, להבין, להפנים, להכיר את האחר, אין ספק שאנחנו בזה תורמים לקירוב לבבות, לקרוב בין שני העמים

מנסור עבאס:  ובעצם, אנחנו טוענים, ואני חושב שזה מוצדק לטעון טענה כזאת, שאם אנחנו נצליח כאן, בתוך מדינת ישראל, כאזרחים יהודים וערבים לממש את החזון הזה, ולהיות שותפים, ולקדם נושאים ואינטרסים משותפים וערכים משותפים, אין ספק שזה יהווה מודל לכלל האזור, אבל במיוחד לשני העמים שחיים כאן בתוך ארץ הקודש – שהוא ביטוי דתי מבחינתנו, ומשותף גם ליהודים, גם למוסלמים, גם לנוצרים באופן כללי

מנסור עבאס:       ולכן, ההתייחסות שלנו לחוק היא התייחסות אחרת כאשר אנחנו לא כבולים במשמעת הקואליציונית, ואז אנחנו יכולים גם לבטא את העמדה מבחינת ההצבעה

מנסור עבאס:  אבל בהחלט, השאיפה של כולנו בסופו של דבר – שהכיבוש הסתיים, ושמדינת פלסטין, שכבר יש לה הכרה בין-לאומית והכרה דה-פקטו מישראל, תוכל לחיות ליד מדינת ישראל בשותפות, ובהבנה או בסובלנות בין שתי המדינות ושני העמים

מנסור עבאס:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה חבר הכנסת מנסור עבאס

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת ווליד טאהא

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה – הוא לא נמצא

יפעת שאשא ביטון:  אז ואליד אל הואשלה

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה

וליד אל-הואשלה: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, הדברים ברורים

וליד אל-הואשלה:  גורמים בימין מהקואליציה מנסים בכל דרך להמציא פירושים מעוותים עד מסולפים לדברים שאמרתי השבוע בבקעת באר שבע, ולהציגם כאיומים

וליד אל-הואשלה:  ומה אמרתי? ציטוט: "זו העת להתייחס לתושבים הבדואים כאזרחים שווי זכויות, ולפעול לפתרון מצוקותיהם במקום להעמיק אותם

וליד אל-הואשלה:  זו העת להקשיב, להכיר, להסתכל מהעבר השני, ולחפש פתרונות בהסכמה במקום פעולות חד-צדדיות, שדוחפות עוד יותר אל עבר ההדרה וההדחקה"

וליד אל-הואשלה:  סוף ציטוט

וליד אל-הואשלה:       מציירים תמונה בבוץ, כדי לקושש אהדה על גבם של האזרחים שנמצאים במצוקה והזנחה שנים רבות

וליד אל-הואשלה:  אכן אמרתי, ואמשיך להגיד תמיד, שכל הניסיונות לפעול נגד הבדואים בנגב ונגד התושבים אזרחי הנגב זה ניסיון פופוליסטי זול, מתגרה ונגרר אחרי גורמים אשר רוצים להשחיר כל חלקה טובה

וליד אל-הואשלה:  כל זה כחלק ממתקפה כוללת על הבדואים בנגב

וליד אל-הואשלה:  מתקפה מתוזמנת היטב, שמטרתה להראות מציאות שלא קיימת

וליד אל-הואשלה:  גם באמצעים של הדגשת והעצמת מקרים בודדים ועשבים שוטים

וליד אל-הואשלה: פניתי לראש הממשלה: תפעל להפסיק את כל ניסיונות ההתגרות, ובראשן הנטיעות הצפויות באדמות יישובי הבדואים בנגב במטרה למנוע התססה והתגרות מיותרות

וליד אל-הואשלה:  בואו נקיים דיון הגון, מעמיק מתוך כוונות טובות כדי להניע פתרונות עומק אשר יביאו לסיומן של כל המצוקות והעוולות כלפי הבדואים בנגב – מצב שנמשך עשרות שנים

וליד אל-הואשלה:  הגיע הזמן – רק בהסכמות, תוך התחשבות באופי חייהם של הבדואים, ניתן להגיע לסיום ראוי ואמיתי לכל מצוקות הבדואים, דבר שיביא שקט אמיתי וחיים משותפים

וליד אל-הואשלה:  צעדים חד-צדדיים ומעשים פופוליסטיים יעשו בדיוק ההפך

וליד אל-הואשלה:  המטרה של כולנו היא חיים משותפים בכבוד וכאזרחים שווים

וליד אל-הואשלה:  פעם אחת ולתמיד תנסו לראות גם את הצד של הבדואים

וליד אל-הואשלה:  תביטו מהעבר השני ותלמדו את הסוגיות ואת המצוקות לעומק, ויחד ניצור מצב של אזרחים שווים שרוצים לחיות בשלום

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, חברות וחברים, בהתחלה אני רוצה להתייחס למה שקורה בימים האחרונים באוניברסיטאות

אימאן ח'טיב יאסין:  לפני כמה ימים הסטודנטים קיבלו הודעה על תחילתו של סכסוך בין הסגל הבכיר באוניברסיטה לבין האוצר

אימאן ח'טיב יאסין:  ככה היה התוכן של ההודעה: "אנו עדים לסכסוך עבודה בין הסגל הבכיר בכלל האוניברסיטאות לבין מספר גורמים נוספים

אימאן ח'טיב יאסין:  המשבר נוצר בעקבות סכסוך בדבר הסכמי שכר שלא נחתמו מאז שנת 2019 ופערים משמעותיים נוספים שאופפים את שני הצדדים, בין היתר חוסר היכולת לשבת ולנהל משא ומתן משמעותי בשל מדיניות שכר באוצר שטרם התגבשה

אימאן ח'טיב יאסין:  החל מסוף השבוע יחלו עיצומים בשל אי-הסכמות אלו"

אימאן ח'טיב יאסין:  התוכן של העיצומים יהיה כדלקמן: "נכון לשעה זו לא יפורסמו ציוני מועדי א', לא יינתן מענה לסטודנטים במיילים ולא תהיינה שעות קבלה, מצגות הקורסים לא יעלו או לחלופין יותקנו ולא יקוימו מועדי ב'"

אימאן ח'טיב יאסין:       אני כאן פונה ושואלת, האם לא מספיק מה שעבר על הסטודנטים בשלוש השנים האחרונות? האם הקורונה לא הספיקה להכות בהם חזק חזק? ובכל זאת, כל הכבוד לסטודנטים – לילדים ולילדות שלנו – שהחזיקו וממשיכים וממשיכות בלימודים שלהם למרות המכה הכלכלית, למרות חוסר התשתיות, למרות כל האתגרים

אימאן ח'טיב יאסין:  ועכשיו מפילים עליהם עוד מכה

אימאן ח'טיב יאסין:  מה יעשה סטודנט שעבר את כל מה שעבר בשלוש השנים האחרונות כדי לסיים תואר ולהתחיל בדרכו בחיים שלו, לבנות את החיים שלו ולהתחיל לראות אופק? אני לא יכולה לתאר לעצמי שבעיה כזאת, כמה שהיא גדולה, היא בעצם כל כך קטנה, אפשר לפתור אותה בישיבה אחת או שתיים, וכל העניין זה כסף – לא משהו אחר

אימאן ח'טיב יאסין:  בערבית אומרים: (אומרת בערבית)

אימאן ח'טיב יאסין:  הכסף זה לא הבעיה; הבעיה זה התפיסה של האנשים שיושבים שם ומחליטים

אימאן ח'טיב יאסין:  ואי-אפשר לתת שזה יימשך ככה

אימאן ח'טיב יאסין:  אני מבקשת מעל במה זאת שתהיה התייחסות לסוגיה הזאת ויהיה פתרון לפני שהסטודנטים נכנסים למבחנים

אימאן ח'טיב יאסין:       לעניין הצעת החוק של הארכת התוקף של הוראת השעה, אני חושבת שמיותר לדבר על הנזקים ועל המשמעויות וההשלכות של עצם קיום ההוראות האלה

אימאן ח'טיב יאסין:  אני מייחלת ומקווה שתהיה פעולה אמיתית; שיום אחד, שיהיה כל כך קרוב, לא נצטרך ולא יצטרך אף אחד את ההוראות האלה, ושיהיו כאן שתי מדינות שגרות וחיות אחת ליד השנייה בשלום ועם ריבונות שלמה והפסקת הכיבוש

אימאן ח'טיב יאסין:  לא יכול להיות המצב הזה, שהוא כל כך נוראי, שהוא מושת על חיי אדם

אימאן ח'טיב יאסין:  לא יכול להיות שאנחנו לא רואים את גודל המציאות והנטל שקיים ומשתקף בחייהם של אנשים בעצם המשכיות הוראות כאלה

אימאן ח'טיב יאסין:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת יאסר חוג'יראת, חמש דקות לרשותך, בבקשה

יאסר חוג'יראת: כבוד היושבת-ראש, ברכות

יאסר חוג'יראת:  זה מעמד זמני או קבוע?      

יפעת שאשא ביטון: יהיה קבוע

יאסר חוג'יראת: יהיה קבוע

יאסר חוג'יראת:  אז ברכות על התפקיד

יאסר חוג'יראת:  חבריי חברי הכנסת, אני אחלק את הנאום שלי לשלושה חלקים: בחלק הראשון אתייחס לחוק של הארכת תקנות יו"ש, תקנות החירום

יאסר חוג'יראת:  כמובן, אנחנו נצביע נגד החוק הזה ונגד הארכת התקנות

יאסר חוג'יראת:  אני בעצם שואל – כאשר שני אנשים: האחד ישראלי והשני פלסטיני ביצעו אותה עבירה באזור שבשליטת הצבא, למשל, שטח C, יחולו עליהם שתי מערכות משפט שונות: הישראלי יישפט בבית משפט ישראלי לפי החוק הישראלי, ואילו הפלסטיני יישפט בבית משפט צבאי לפי החוק הירדני וצווי מפקד הפיקוד

יאסר חוג'יראת:  אני שואל, איך קוראים לזה?      שמעתי פעם שבדרום אפריקה, כשהיה הבדל בין שחורים ללבנים, קראו לזה אפרטהייד

יאסר חוג'יראת:  האם זה לא אפרטהייד? האם לא הגיע הזמן לכונן שלום עם השכנים שלנו הפלסטינים? להקים מדינה פלסטינית במקום להאריך את התקנות בכל פעם? האם לא הגיע הזמן – במושב הקודם הייתה אחדות כמעט מלאה מקיר לקיר בתוך הבית הזה, גם ערבים נאמו לזכר יום השואה, כולנו עמדנו כאן מאוחדים לזכר יום השואה

יאסר חוג'יראת:  האם לא הגיע הזמן שכל האנשים, חברי הכנסת בבית הזה, יחשבו בצורה חיובית איך לסיים את הכיבוש? הגיע הזמן לסיים את הכיבוש; הגיע הזמן לתת תקווה לאחים שלנו הפלסטינים; הגיע הזמן לשלום - - -     

חנוך דב מילביצקי: איך אתה עושה השוואה בין כיבוש לשואה?     

יאסר חוג'יראת: הגיע הזמן לשלום

יאסר חוג'יראת:  הגיע הזמן להקים שתי מדינות לשני עמים

חנוך דב מילביצקי: איך אתה משווה בין כיבוש לשואה? תתבייש לך, דווקא ביום הזה

יאסר חוג'יראת: אני, ברשותך, אעבור לנושא השני

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת דב, בוא

יאסר חוג'יראת: אתמול הייתה שביתה - - -     

חנוך דב מילביצקי: איך את נותנת לו להשוות בין הכיבוש לשואה? את זה אחמד טיבי לא עשה, אתה עושה את זה?     

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת חנוך

אופיר כץ: הוא עשה

חנוך דב מילביצקי: לא, הוא לא עשה

חנוך דב מילביצקי:  הוא מספיק חכם לא לעשות את זה ישיר

אופיר כץ: הוא עשה את זה מתוחכם יותר

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, אדוני

יאסר חוג'יראת: אתמול הייתה שביתה לרופאים בכל בתי החולים וקופות החולים בגלל עליית מעשי האלימות נגדם

יאסר חוג'יראת:  מכאן אני מחזק את כל הצוות הרפואי - -      

חנוך דב מילביצקי: זו בושה

חנוך דב מילביצקי:  זו בושה

חנוך דב מילביצקי:  אתה צריך להתבייש

חנוך דב מילביצקי:  בושה

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת חנוך

יאסר חוג'יראת: - - שלא מזמן כל הציבור בארץ מחא להם כפיים על עבודתם המסורה בטיפול בחולי הקורונה

חנוך דב מילביצקי: זו בושה שאת לא מעירה לו

יאסר חוג'יראת: אתייחס בנאום זה למעשי אלימות נגד הרופאים

יאסר חוג'יראת:  האלימות הרווחת בחברה הישראלית מתחילה לחלחל גם לשירות הציבורי

יאסר חוג'יראת:  בתקופה האחרונה אנו עדים לגל עכור של העלבה, איומים ותקיפה של רופאים ואחיות בבתי החולים ובקופות החולים

יאסר חוג'יראת:  תופעת האלימות כלפי הרופאים והאחיות פוגעת בתפקודם ובטיב השירות הניתן למטופליהם

יאסר חוג'יראת:       לנוכח התגברות מעשי האלימות כנגד עובדי ציבור בשנים האחרונות החלו גופי האכיפה ובתי המשפט להחמיר בהתייחסותם לחשודים ונאשמים בעבירות אלה, אבל כנראה למרות ההחמרה הענישה עדיין לא מרתיעה

יאסר חוג'יראת:  כמעט 2,400 מקרי אלימות בבתי חולים בשנת 2022, וזה רק החלק המדווח

יאסר חוג'יראת:       מקומות העבודה של הצוותים הרפואיים אינם בטוחים

יאסר חוג'יראת:  תוך פחות משבוע אחד היו שלושה מקרי אלימות קשים: אחד היה בסורוקה – הורים חלקו על דעת רופא לגבי בנם ותקפו אותו; ברמלה, במרכז לבריאות האישה, מטופלת תקפה רופא כי היא לא הייתה מרוצה מהטיפול שהוא העניק לה; בעכו רופא הותקף בגלל שביקש מהמלווה להמתין בחוץ בזמן הטיפול

יאסר חוג'יראת:  יש עלייה במספר השוטרים בבתי החולים, אבל זה עדיין לא מספיק

יאסר חוג'יראת:       גם שעות העבודה של השוטרים הנמצאים בתוך בתי החולים – הם לא עובדים 24/7, ולכן אני חושב שעל הממשלה הנוכחית לדאוג שתהיה כמות שוטרים מספיקה בכל בית חולים כדי להגן על הצוותים בתוך בית החולים, להכפיל את מספר המאבטחים בבתי החולים, לחוקק חוקים כנגד האנשים האלימים, להרחיק אותם מאותו בית חולים או קופת חולים

יאסר חוג'יראת:  לצערנו, אלימות במדינה מתחילה להיות מגפה שצריך לטפל בה בכל המישורים

יאסר חוג'יראת:  חיי הרופאים והצוות הרפואי הינם הפקר

יאסר חוג'יראת:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת מנסור עבאס – איננו; חבר הכנסת ווליד טאהא – איננו

עאידה תומא סלימאן: את חוזרת - - -      

יפעת שאשא ביטון: אני לא חוזרת, חברים

יפעת שאשא ביטון:  זו פעם נוספת, זה של ההסתייגויות הנוספות

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת ואליד אל-הואשלה – מוותר; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – לא נמצאת; חבר הכנסת יאסר חוג'יראת, רוצה לעלות שוב? לא, מוותר; חבר הכנסת אביגדור ליברמן – איננו נמצא; חבר הכנסת עודד פורר; חבר הכנסת יבגני סובה; חברת הכנסת שרון ניר, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  עליזה, רק התחלנו

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך

יפעת שאשא ביטון:  בבקשה

שרון ניר: גברתי היושבת-ראש, ראשית, ברכות

שרון ניר:  חבריי חברי הכנסת, אני מחזירה אותנו לנושא הקודם

שרון ניר:  היום השתתפתי בישיבה של ועדת העלייה והקליטה בראשות חברי, חבר הכנסת עודד פורר

שרון ניר:  הוועדה נערכה במוזאון יד ושם, רשות הזיכרון לשואה ולגבורה

שרון ניר:  אני רוצה לשתף שבכל פעם שאני מגיעה ליד ושם, אני מרגישה סוג תחושה של קדושה שמבליטה בעיניי את האתגר הגדול שיש לנו בעת הנוכחית בתחום הנחלת זיכרון השואה, במיוחד בעידן שבו שורדי השואה – עליהם דובר בהרחבה במושב הקודם – הולכים ומתמעטים

שרון ניר:       אני התרגשתי מאוד להיווכח שהמוזאון עובר התפתחות מתמדת, פונה לקהלים רחבים מעבר לציבור הישראלי – גם ליהדות התפוצות, גם לציבור לא יהודי בחו"ל, ובימים האלה דווקא, בעשור האחרון ביתר שאת, כשהאנטישמיות זוקפת קומה, עלינו לקשור ולהדהד בקול רם כאן, בבית הזה, בבית הלאומי במדינת ישראל, שזה בית לאומי ליהודים, בכל הנוגע לקשר בין אנטישמיות שזוקפת את הקומה לבין הנחלת זיכרון השואה

שרון ניר:       אני רוצה להגיד לכולם שאני ממש ממשילה את זה דווקא עכשיו, בואך שבעה עשורים ויותר אחרי תקופת מלחמת העולם השנייה, למשל והגדת לבנך, ממש כמו בהגדה של פסח

שרון ניר:  יש להעביר את זה מדור לדור ולומר בצורה ברורה: "לעולם לא עוד"

שרון ניר:       אני מבקשת מכאן לחזק את ידי מנכ"ל המוזאון ובית הספר להוראת השואה, שבאמת מכיל שם את טובי המורים שיש לנו, שלא רק מנחילים את ההיסטוריה ואת תחום השואה, הם מנחילים את ההיסטוריה ואת הערכים בקרב בני נוער, בקרב הציבור הישראלי, בקרב חיילים ועוד קהלים, בקרב יהדות התפוצות, ואני חושבת שה-reach out שאליו הם הגיעו דווקא עכשיו הוא הלא-יהודים, שאותם אנחנו צריכים לטרגט כדי באמת להנחיל את זה בצורה שתכה גלים לא רק פה במדינה ולא רק בקרב יהדות התפוצות, אלא בעולם כולו

שרון ניר:      כבוגרת בית ספר הוראת יד ושם במסגרת משלחות שמוציא צה"ל יצא לי להיות במשלחות לא מעט גם כמפקדת צוות, גם כמפקדת משלחת

שרון ניר:  זו עוצמה באמת בלתי רגילה להבין עד כמה יש זיקה

שרון ניר:  שמעתי פה את הדיון העמוק שעשו מקודם: מה קדם למה, הרעיון הציוני והקמת מדינת ישראל, אז הרעיון הציוני אנחנו יודעים שלא, אבל אופן ההשפעה או ההתכתבות בין השואה, שואת היהודים, לבין הקמת מדינת ישראל – אני חושבת שצריך בעיקר להדהד את הזיקה, לעולם לא עוד, שהמדינה הזו כאן היא לא מובנת מאליה

שרון ניר:       עלינו לעשות כל שלאל ידנו גם להנחיל ברמה הערכית לילדינו ולדורות הבאים את כל התחום הזה שעוסק בשואה ובאמת להניף פה דגלים שקושרים בין זה לבין האנטישמיות שהולכת וגואה בעולם, לצערנו

שרון ניר:  תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לך

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת חמד עמאר

יוליה מלינובסקי:  כמה זמן יש לי, חמש דקות?     

יפעת שאשא ביטון: חמש דקות לרשותך, בבקשה

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש

יוליה מלינובסקי:  אדוני השר, חיפשתי אותך, אתה עכשיו דאבל, דאבל שר, אז - - -     

מיכאל מלכיאלי: לזמן קצר מאוד

יוליה מלינובסקי: זהו, אתה מתרבה

יוליה מלינובסקי:  זו מהירות שיא, אגב, לא זכור לי משהו דומה

יוליה מלינובסקי:  חבריי חברי הכנסת, תראו, אנחנו דנים על תקנות חירום יהודה ושומרון

יוליה מלינובסקי:  אנחנו התחלנו עם התקנות האלה ב-1967, ועכשיו אנחנו שוב פעם מאריכים אותן לחמש שנים

יוליה מלינובסקי:  השאלה שאני שואלת היא: למה רק חמש שנים? ממה מפחדים בעוצמה יהודית? ממה מפחדים בציונות הדתית?      אני זוכרת פה שלפני לא כל כך הרבה מאוד זמן היה פה אירוע מכונן, על זה נפלה הממשלה

יוליה מלינובסקי:  אני זוכרת את חברי המפלגה של ציונות דתית, אורית סטרוק, שהיא שרה היום, בצלאל סמוטריץ', שפשוט עשו פה צרחות וצעקות שצריך להפוך את התקנות האלה לקבועות

יוליה מלינובסקי:  אז לאן הם נעלמו? או שמה שרואים משם לא רואים מפה? אבל השינוי הוא שינוי מהיר מאוד

יוליה מלינובסקי:  כן, כן, זה רק מראה לנו מה הולך להיות פה, כי האנשים עוברים פה שינויים מהירים, קשה אפילו לעקוב אחרי השינויים האלה

יוליה מלינובסקי:  מהליכוד אני כבר מזמן לא מצפה שום דבר

יוליה מלינובסקי:  אנחנו כולם יודעים מה זה ליכוד ושם זה לא אידיאולוגיה, זה יותר כיסאולוגיה

יוליה מלינובסקי:  אם יהיה צורך, הם יודעים להכשיר את השרץ, אם זה מתאים להם ולמנהיג שלהם

יוליה מלינובסקי:  אבל לציונות דתית, עוצמה יהודית?     אני זוכרת פה תמונות, כאשר היו כל מיני אירועים, איך השרה אורית סטרוק השתוללה במליאה, איך היא הטיפה פה ולא נתנה לאנשים מימינה לעבור במליאה

יוליה מלינובסקי:  איזה צרחות, איזה דמעות, איזה הצגות היו פה – דממה, נגמר

יוליה מלינובסקי:  גם הנציג האחרון של עוצמה יהודית כבר יוצא מהאולם

יוליה מלינובסקי:  חבר'ה, צריך להפוך את התקנות האלה למשהו קבוע, ואם לא זה, לפחות לתת לזה תקופה יותר ארוכה כדי לא להיכנס לעניין הזה כל חמש שנים

יוליה מלינובסקי:  להאריך את זה ל-10, ל-15 שנה, כי יהודה ושומרון זה חלק ממדינת ישראל

יוליה מלינובסקי:  לפחות לתפיסתי, ואני נוטה להאמין שגם לתפיסת סמוטריץ' ובן גביר, אולי גם זה השתנה

יוליה מלינובסקי:       אני זוכרת, כאשר אנחנו פה בכנסת לפני מספר חודשים הצבענו על תקנות שעת חרום האלה, בדיוק על זה, וזה לא עבר, וואו, איזו שמחה הייתה מהצד הזה של האולם

יוליה מלינובסקי:  לדעתי היו פה חיבוקים ונשיקות בין אחמד טיבי ויואב קיש

יוליה מלינובסקי:  היו פה כפיים, הייתה פה שמחה

יוליה מלינובסקי:  מה השתנה בלילה הזה? אנחנו מתקרבים לחגים, אז בליל פסח אנחנו נשאל מה היה אז באותו לילה, מה קרה פה בכנסת ואיך היום אנשים מהמחנה הלאומי, שיש לי ספק גדול לגבי המחנה הלאומי, שינו את פניהם

יוליה מלינובסקי:  אז זה המבחן המצוין

יוליה מלינובסקי:       אנחנו בישראל ביתנו, גברתי, אכפת לנו מהחיילים ואכפת לנו מנשים שעוברות התעללות ואכפת לנו מהכול

יוליה מלינובסקי:  אנחנו לא נהיה כאלה

יוליה מלינובסקי:  אנחנו נתמוך בזה

יוליה מלינובסקי:  אנחנו אומרים פה בפה מלא: תושבי יהודה ושומרון, מעלה אדומים, אריאל, כל היישובים, הם אזרחי ישראל שווי ערך והם לא כלי פוליטי ואסור שהם יהיו כלי פוליטי

יוליה מלינובסקי:  אסור שהמפלגות והמנהיגים של המפלגות האלה יעשו משחק מלוכלך ומגעיל בחיי האנשים

יוליה מלינובסקי:       אנחנו נתמוך ונמשיך לתמוך בדברים שאנחנו מאמינים בהם

יוליה מלינובסקי:  אבל התמונה של החיבוקים ולחיצות הידיים והשמחה שאני ראיתי פה אך ורק לפני כמה חודשים, עדיין נצרבת לי בזיכרון

יוליה מלינובסקי:  אני חושבת שאנחנו גם כן נראה את זה הרבה מאוד בתקשורת

יוליה מלינובסקי:  אז הארכיון זוכר הכול

יוליה מלינובסקי:  כל פעם, אבל כל פעם, אנחנו נזכיר לכם את זה, במיוחד לאדון סמוטריץ', לגב' סטרוק ולאדון בן גביר, כי אנחנו נהיה פה כדי להזכיר לכם ולהביא לכם טיפה של מוסר וערכים

יוליה מלינובסקי:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת מלינובסקי

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת חמד עמאר – איננו; חבר הכנסת זאב אלקין – איננו; חבר הכנסת גדעון סער – איננו

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

מתן כהנא: גברתי היושבת בראש, ברכות על התפקיד החדש

מתן כהנא:  אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להזכיר לכולם שכשאנחנו הבאנו את תקנות יו"ש לחקיקה כאן, בסוף ימיה של הממשלה הקודמת, אחת הסיבות המרכזיות שבאופוזיציה דאז והקואליציה דהיום אמרו שהם לא מוכנים להצביע בעד התקנות – הם אמרו, מה פתאום שנצביע על תקנות של חמש שנים, אנחנו רוצים עשר שנים, לא מספיק חמש

מתן כהנא:  בגלל זה הם הצביעו נגד התקנות, גם בגלל זה

מתן כהנא:  אז היו פה את החגיגות עם המשותפת

מתן כהנא:       אז אנחנו, כדי לעזור לקואליציה, לעזור לכם, אדוני השר, הבאנו הסתייגויות בדיוק כמו שאתם רציתם

מתן כהנא:  יהיו לכם פה עשר שנים

מתן כהנא:  במקום לתקן את זה לחמש שנים תצביעו בעד ההסתייגות, והתקנות האלה יחזיקו מעמד עשר שנים

מתן כהנא:  אבל אתם הרי לא תצביעו בעד התקנות האלה כי אתם ימין על מלא מלא רק כשאתם באופוזיציה ורק כשאתם יכולים לצעוק, לקרקר ולקשקש, וכשאתם מגיעים לעשות אתם לא יכולים כלום, לא ימין ולא על מלא

מתן כהנא:  אבל כדי לעשות לכם את החיים יותר קלים, לא הבאנו עשר, כי אנחנו מבינים שקשה לכם, אתם מפחדים מהאמריקאים, אז הבאנו גם הסתייגות של תשע, הבאנו הסתייגות של שמונה, הבאנו הסתייגות של שבע, הבאנו הסתייגות של שש

מתן כהנא:  תחליטו, למה רק חמש? נעשה לכם את החיים טובים כמו שרציתם

מתן כהנא:  אבל אתם הרי ימין על מלא מלא רק בדיבורים, שום יכולת ביצוע

מתן כהנא:       אני אביא פה עוד כמה מקרים רק מהשבוע האחרון

מתן כהנא:  קם השר לביטחון לאומי, איתמר בן גביר, דיבר על ריבונות בהר הבית

מתן כהנא:  צריכים להניף דגלים בהר הבית

מתן כהנא:  מה קרה השבוע? שני אנשים הניפו דגל ישראל בהר הבית ומייד נעצרו

מתן כהנא:  בימי הממשלה שלנו אנשים עלו עם דגל להר הבית ושרו; בממשלה הנוכחית תחת שר הבט"ל איתמר בן גביר עולים יהודים להר הבית, מניפים דגל – ועוצרים אותם

מתן כהנא:  ימין על מלא, עלק

מתן כהנא:       פעמיים בסוף השבוע האחרון פינו את מאחז אור חיים, פעמיים

מתן כהנא:  פעם ראשונה ביום שישי, שר הביטחון המשני גלנט שם קצוץ על סמוטריץ' והולך ומפנה את ההיאחזות

מתן כהנא:  פעם שנייה, ביום ראשון, שוב שם קצוץ על סמוטריץ' והולך לפנות

מתן כהנא:  הפעם עם שוטרי מג"ב, אלה שלכאורה בן גביר אחראי עליהם

יוליה מלינובסקי: אל תתרגש יותר מדי

מתן כהנא: מצטער, אני קצת חולה

יפעת שאשא ביטון: איזו נחישות

יפעת שאשא ביטון:  עצרתי את השעון

מתן כהנא: אני אנסה, הכי הרבה אני ארד

מתן כהנא:  טוב, תודה

יפעת שאשא ביטון: בריאות, מתן

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו נעבור לחברת הכנסת שרן מרים השכל – איננה; חבר הכנסת אביגדור ליברמן – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת שרון ניר, רוצה לעלות שוב? מוותרת

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, תשלימי את מתן

יוליה מלינובסקי: רגע, אבל כמה זמן? יש לי שם שלוש הסתייגויות

יפעת שאשא ביטון: חמש דקות

יוליה מלינובסקי: לא, לא חמש דקות

יוליה מלינובסקי:  יש שם שלוש הסתייגויות

יוליה מלינובסקי:  יש לי 15 דקות

יפעת שאשא ביטון: יש לך חמש דקות, יקירתי

יוליה מלינובסקי: יש עוד הסתייגויות

יפעת שאשא ביטון: כן, זה הולך לפי – כל הסתייגות, יש לך שוב בהסתייגויות הבאות

יפעת שאשא ביטון:  זה על כל הסתייגות

יוליה מלינובסקי: אני יכולה לאחד

יפעת שאשא ביטון: לא, לא

יפעת שאשא ביטון:  לפי התקנון ולפי המדיניות של יו"ר הכנסת, אנחנו - - -      

יוליה מלינובסקי: האמת, מי שיושב בראש הוועדה הוא יכול לאחד ולעשות – במקום שלושה סבבים של חמש דקות, לעשות 15

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רוצים לשמוע אותך כל פעם, את יודעת

יוליה מלינובסקי: אה, בכיף, אנחנו נעשה פה תענוג

יוליה מלינובסקי:  הכול בסדר

יפעת שאשא ביטון: חמש דקות לרשותך, בבקשה

יוליה מלינובסקי: תודה רבה

יוליה מלינובסקי:  גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, מזמן לא נפגשנו

יוליה מלינובסקי:  אז אנחנו ממשיכים בדיאלוג שלנו, אבל הפעם אני רוצה לדבר על משהו אחר

יוליה מלינובסקי:  אנחנו רואים פה דברים מאוד מעניינים – מצד אחד בליכוד אומרים לנו ברוגע: חבר'ה, אל תדאגו, אנחנו הליכוד מפלגה ליברלית – אולי פעם היו כאלה, אבל לא יודעת מה קורה עכשיו

יוליה מלינובסקי:  כל מה שאתם מפחדים מכפייה דתית ומיוזמות החקיקה והפרדה מגדרית, לא יהיה

יוליה מלינובסקי:  אנחנו בליכוד נהיה פה במשמעת, ואנחנו נדאג שלא תהיה פגיעה בזכויות של נשים, בזכויות של להט"בים, ושיישמר סטטוס קוו

יוליה מלינובסקי:  אנחנו, הליכוד, מפלגת השלטון

יוליה מלינובסקי:  זה מה שאומרים בליכוד

יוליה מלינובסקי:  אבל בא מצד שני חבר הכנסת גפני, ולא מעניין אותו מה אומרים בליכוד, כבר מזמן לחבר הכנסת גפני יש דברים משלו

יוליה מלינובסקי:  אז בליכוד יכולים לדבר, אבל חבר הכנסת גפני בשלו

יוליה מלינובסקי:       אז במה אנחנו התבשרנו בימים האחרונים? רק על קצה המזלג, קצת, טיפה, כדי שנרגיש את האווירה: אז חבר הכנסת גפני הגיש הצעת חוק שבעצם אוסרת הכנסת חמץ לבתי חולים

יוליה מלינובסקי:  אלוהים ישמור, זו הבעיה הקיומית של מדינת ישראל, חמץ בבתי חולים בפסח

יוליה מלינובסקי:  ואו, 75 שנה הסתדרנו, ידענו לכבד אחד את השני - -      

מיכאל מלכיאלי: - - -     

יוליה מלינובסקי: - - עכשיו צריך לעשות חוק שאסור להכניס חמץ לבתי חולים בפסח

יוליה מלינובסקי:  אז מה אנחנו מצפים? שמנהלי בתי החולים, במקום להתעסק בחולים, יעמדו בכניסה ויחטטו בתיקים של האנשים? או שיעברו חדר-חדר, מיטה-מיטה, ורחמנא ליצלן פתאום יש שם חמץ, מה הם יעשו? יזרקו את החולה הזה מבית חולים? זו חקיקה מיותרת, זו חקיקה מתריסה, זה משהו שנורא מעצבן, זה משהו שפשוט לשים אצבע בעין לציבור החילוני או לציבור שכן אוכל חמץ בפסח

יוליה מלינובסקי:  יש גם נוצרים, יש גם כן מוסלמים, הם לא שומרי כשרות

יוליה מלינובסקי:  אבל אם מכבוד הדדי אנשים היו נמנעים מלעשות את זה, כי מכבדים, עכשיו יהיו כאלה שיעשו דווקא

יוליה מלינובסקי:  אז חמץ בפסח בבתי חולים

יוליה מלינובסקי:       לאור הורדת הדירוג של מדינת ישראל – חבר כנסת גפני, להזכירכם, הוא יו"ר ועדת כספים של הכנסת, אם מישהו שכח – היום ראינו בחדשות שחברות ענק בין-לאומיות מורידות דירוג אשראי לישראל, או שחושבות לעשות את זה

יוליה מלינובסקי:  עליית מחירים, יוקר מחיה, דיור, למרות שאולי הם חושבים שאין בעיה, כפי שגולדנקופ אמר

יוליה מלינובסקי:  שום דבר

יוליה מלינובסקי:  חמץ בבתי חולים, צורך קיומי של מדינת ישראל

יוליה מלינובסקי:       מה החוק הבא? הפרדה מגדרית במעיינות, בטבע

יוליה מלינובסקי:  איך בדיוק זה יקרה? מה, על יד כל מעיין ישימו שומר שיאכוף את זה? כאילו איך, עם שעון? איך אתם מתכוונים לעשות? בשביל מה לעשות דברים מטומטמים שרק מעצבנים? אז יהיו כאלה שיעשו את זה דווקא, כדי להתריס

יוליה מלינובסקי:  תעזבו את זה

יוליה מלינובסקי:        אה, היום גם כן ראיתי הצעת חוק, לרשום בשטרות שלנו – מה היה שם כתוב, שרון? אז מה, זה יהיה שטר כשר וזה יהיה שטר לא כשר? מה יהיה השלב הבא, לשים תמונה של דרעי יחד עם ביבי בשטרות שלנו? ואללה

יוליה מלינובסקי:  לא, לא, אני מציעה שרה ויפה, זה יהיה יותר טוב

מיכאל מלכיאלי: עדיף מתמונה של ליברמן

יוליה מלינובסקי: אז אם כבר לכבד נשים, אז לשים כמה שיותר דמויות של נשים בשטרות

איימן עודה: - - -     

יוליה מלינובסקי: יש לי כבר הצעה, בשטר 100 יפה, בשטר 200 שרה

יוליה מלינובסקי:  ואללה, מסתדר

מיכאל מלכיאלי: עדיף מליברמן

יוליה מלינובסקי: הכול בסדר

יוליה מלינובסקי:  אה, והדובדבן שבקצפת זו ההצעה של מיקי זוהר עם השבת ישראלית

יוליה מלינובסקי:  אפרופו ליכוד, אז לאיזה ליכוד להאמין? ומי מנהל פה את העסק? אז זה לא ליכוד וזה לא נתניהו, זה חבר הכנסת גפני

מיכאל מלכיאלי: - - - זו לא ספרדייה אמיתית

יוליה מלינובסקי: אה, אגב, אני מאוד אוהבת הצעת חוק של חבר הכנסת סמוטריץ'

יוליה מלינובסקי:  אם מישהו יודע, אז אני אחדד: חבר הכנסת סמוטריץ', היום שר האוצר – אפרת, תקשיבי - - -      

יפעת שאשא ביטון: משפט לסיכום, יש לך תכף עוד חמש דקות

יפעת שאשא ביטון:  תשמרי משהו להמשך

יוליה מלינובסקי: כן, אני אשלים וזהו

יוליה מלינובסקי:  יש הצעת חוק סופר-מעניינת של חבר הכנסת סמוטריץ', שבכל בניין חדש יהיו שתי משאבות מים: אחת רגילה ואחת שבת

יוליה מלינובסקי:  75 שנה הסתדרנו – לא

יוליה מלינובסקי:  אז היד עוד נטויה, רק התחלנו, ואחר כך אל תגידו למה הציבור החילוני כל כך לא מרוצה

יוליה מלינובסקי:  ולא רק החילוני, גם שומרי המסורת, הציבור הרגיל, הנורמלי, השפוי

יוליה מלינובסקי:  כי אתם גורמים לזה בחוצפה - -      

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יוליה מלינובסקי: - - וכל הקואליציה הזאת צריכה פשוט כדור נגד חטא היוהרה

יוליה מלינובסקי:  חבר'ה, תירגעו

יוליה מלינובסקי:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת מלינובסקי

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת חמד עמאר – איננו; חבר הכנסת אביגדור ליברמן – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו; חברת הכנסת שרון ניר, את רוצה לעלות? אז חברת הכנסת מלינובסקי, את רוצה לעלות?     

יוליה מלינובסקי: אז למה ירדתי?     

יפעת שאשא ביטון: כי אנחנו פועלים לפי הנהלים

יוליה מלינובסקי: אגב, אני חולקת עלייך, כי מי שיושב כיו"ר הוועדה יכול לאחד את הדקות, והסמכות לכך היא שלך

יפעת שאשא ביטון: מקבלת ומכבדת

יפעת שאשא ביטון:  רוצה לעלות שוב?     

יוליה מלינובסקי: אני אמשיך את הטענות - - -      

שלום דנינו: אפשר הערה קטנה?      

יפעת שאשא ביטון: בבקשה

שלום דנינו: היום היה פה טקס מאוד מרגש לגבי יום השואה הבין-לאומי, ממש

שלום דנינו:  את חלקו הגדול ראיתי בטלוויזיה, חלקו הקטן שמעתי באולם

שלום דנינו:  אם אפשר רק את הערב הזה – אם אפשר פחות להקניט ופחות - - -      

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת שלום דנינו

יפעת שאשא ביטון:  את רוצה לעלות?     

יוליה מלינובסקי: אני אדבר על הוועדה לבחירת שופטים

יוליה מלינובסקי:  בואו נמשיך את התענוג הזה

יפעת שאשא ביטון: בבקשה

יוליה מלינובסקי: אבל, אגב, יש לי עוד סבב הבא, אז אולי אני כבר לא ארד

יפעת שאשא ביטון: תישארי כאן לאחר כך, בסדר

יוליה מלינובסקי: אז חברים, אני אמשיך את הכיף הבלתי-נגמר שלנו, אחרי הלילה שהיה פה

יוליה מלינובסקי:  אני רוצה, ברשותכם, להתייחס לוועדה לבחירת שופטים

יוליה מלינובסקי:  מתברר שהבעיה המרכזית של מדינת ישראל זו ועדה לבחירת שופטים

יוליה מלינובסקי:  זה מה שמפריע למשול, זה מה שמפריע לקבל החלטות, זה מה שתוקע תהליכים

יוליה מלינובסקי:  אז אני שואלת למה

יוליה מלינובסקי:  אז אם אנחנו כולם נדבר על שופטי בג"ץ, שם עוד יכול להיות שיהיה שיח ציבורי, ובעצם אנחנו כולנו מכירים או די קל להכיר שופטי בג"ץ והפסיקה שלהם

יוליה מלינובסקי:  אבל במתכונת הנוכחית, כשאנחנו מסתכלים על מה שמנסים למכור לנו פה לוקשים על ועדה לבחירת שופטים, יהיה חבר מרכז ליכוד מאוד מקושר, מאוד משפיע, עם מפקד מאוד מאוד רציני, וחבר מרכז הליכוד הזה יום אחד ירצה, כי זה מאוד מכובד, שהילדה שלו תהיה שופטת

יוליה מלינובסקי:  למה לא? מגיע לה

יוליה מלינובסקי:  היא יפה, היא חכמה, היא מוכשרת, היא עורכת דין

יוליה מלינובסקי:  אז מה אם היא עדיין מעט זמן במקצוע? אז מה אם אין לה כישורים? היא משלנו

יוליה מלינובסקי:  אז אותו חבר מרכז ליכוד הפעיל את הלחץ שיש לו על פוליטיקאים, על חברי מפלגת הליכוד, שרים וח"כים, ואז אנחנו נקבל ילדה מצוינת וטובה וחמודה כשופטת בבית משפט לתעבורה, לצורך הדוגמה

יוליה מלינובסקי:  אבל בגלל שאין לנו ביקורת שיפוטית ומשתיקים פה את כל מה שהיה אפשר להשתיק, אנחנו בחיים לא נדע שזה המצב

יוליה מלינובסקי:  זה כרגע מה שיש לנו על סדר-היום

יוליה מלינובסקי:  אלה השופטים שאנחנו רוצים? אנחנו רוצים שופטים מקצועיים, שופטים שיודעים את החקיקה, שיודעים להפעיל שיקול דעת, ולא אכפת לי של מי הבת הזו או הבן הזה

יוליה מלינובסקי:  אני רוצה שופטים שנמצאים ברמה גבוהה, כי הם אלה שמחליטים לגבי האנשים

יוליה מלינובסקי:       או דוגמה נוספת

יוליה מלינובסקי:  היום מתנהל משפט של בנימין נתניהו, שלושה כתבי אישום

יוליה מלינובסקי:  יושבים שם שופטי המחוזי

יוליה מלינובסקי:  אז אם הם יקבלו החלטה להרשיע את ראש הממשלה, ובינתיים הקימו את הוועדה לבחירת שופטים, כפי שהם כרגע מתכוונים לעשות, השאלה שנשאלת היא: האם לאותם שופטים יש איזשהו סיכוי להתקדם לשפיטה בבג"ץ? כנראה שלא, כי הם יקבלו החלטה לא לטובת ראש הממשלה

יוליה מלינובסקי:  אבל יש אופציה נוספת: יכול להיות שראש הממשלה יצא זכאי מכל האשמות והשופטים יקבלו החלטות לטובתו, ואז תהיה שאלה: למה הם קיבלו כזו החלטה? האם ההחלטה הזו התקבלה בתום לב או שהם רוצים להתקדם לשפיטה בבג"ץ? לכן הרפורמה הזו, במיוחד במה שקשור לוועדה לבחירת שופטים, היא מסוכנת

יוליה מלינובסקי:  היא רפורמה שכל מטרתה היא השגת העניינים האישיים וטובת הנאה אישית

יוליה מלינובסקי:  לא בדיוק רוצים לראות מה יש שם בפנים

יוליה מלינובסקי:       אני לא רוצה שופטים שישפטו לפי תפיסת עולם פוליטית; אני רוצה שופטים, ולא משנה לי מאיזה מוצא הם ואיך הם נראים ומה השקפות העולם, שייתנו צדק לאזרחי ישראל, לכולנו

יוליה מלינובסקי:  וגם שיהיה גורם ביקורתי

יוליה מלינובסקי:  שגם כאשר הממשלה או פקידי ממשלה או עובדי ציבור עושים מעשים לא ראויים או מקבלים החלטות לא ראויות, שאותם שופטים ידעו גם לעצור

יוליה מלינובסקי:  כי כן, לפעמים צריך

יוליה מלינובסקי:  בנאום הבא שלי אני אתן דוגמאות למה יקרה פה לולא בית המשפט העליון, אם לא היו שופטים ואילו היו שופטים פוליטיקאים או שהתמנו על ידי פוליטיקאים

יוליה מלינובסקי:  ואם אנחנו ממשיכים עם הדוגמאות, הינה, יושב פה עכשיו ממלא מקום שר הפנים

יוליה מלינובסקי:  כמה פסיקה יש בנושא משרד הפנים, כמה פסיקה קיימת בנושא רשות האוכלוסין וההגירה

יוליה מלינובסקי:  יש פסקי דין של המחוזי וגם של העליון שפשוט נתנו חיים לאזרחי ישראל שמשרד הפנים מתעלל בהם

יוליה מלינובסקי:  רשות האוכלוסין שנים רבות גררה את האנשים ולא נתנה להם לחיות, ורק פסיקה של המחוזי והעליון נתנה לאנשים תקווה, נתנה להם אפשרות להסדיר את המעמד שלהם בארץ

יוליה מלינובסקי:  היום, לפי הצעת החוק השפיטה שכולנו מכירים לא תהיה אפשרות כזו

יוליה מלינובסקי:  אז מה שיחליט פקיד במשרד הפנים יהיה קדוש; מה שיחליט שר – זה יהיה קדוש

יוליה מלינובסקי:  אני יכולה לצטט פסקי דין שלמים שאומרים שההתנהלות שלכם, של משרד הפנים, של רשות האוכלוסין וההגירה, הייתה רשלנית

יוליה מלינובסקי:  גררתם אנשים שנים רבות, הייתם לא הוגנים, קיבלתם החלטות לא סבירות, ובסוף בסוף, רק בזכות שופטי בתי המשפט אזרחי ישראל קיבלו סעד, קיבלו תקווה, קיבלו חיים

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת מלינובסקי, תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  את יכולה להישאר כאן

יפעת שאשא ביטון:  נראה לי שאת מייד תרצי לעלות שוב

מיכאל מלכיאלי: את רוצה תשובות או רוצה לקשקש? את רוצה תשובות או רוצה סתם לצעוק? אני סומך על אותם פקידים יותר מאשר אנשים שבעילת סבירות פסלו 400,000 איש

מיכאל מלכיאלי:  הם הרבה יותר מוכשרים, טובים ואמינים מהם

מיכאל מלכיאלי:  אל תטילו דופי בעובדי משרד הפנים

אפרת רייטן: - - -     

יוליה מלינובסקי: אתה כבר שר, אתה לא חייב לענות לי

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת מלינובסקי

יפעת שאשא ביטון:  את לא אמורה להיות כאן, אז – חבר הכנסת חמד עמאר הוא הדובר הבא – איננו; חבר הכנסת אביגדור ליברמן – איננו; חבר הכנסת עודד פורר – איננו; חבר הכנסת יבגני סובה – איננו; חברת הכנסת שרון ניר – מוותרת

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת מלינובסקי

יוליה מלינובסקי: יופי, אנחנו נמשיך

יוליה מלינובסקי:  עליזה, שלום לך

יוליה מלינובסקי:  אני רק אזכיר לכולם מצב שממשלת ישראל – שלכם, אגב, ליכוד, תהיו בריאים – קיבלה החלטה

יוליה מלינובסקי:  היה חוק במדינת ישראל שמי שמקבל הבטחת הכנסה לא זכאי לרכב

יוליה מלינובסקי:  היה כזה חוק

יוליה מלינובסקי:  היה כזה חוק במדינת ישראל שבן אדם שעבד כל החיים, והוא לא היה בצבא והוא לא היה עובד מדינה והוא לא עבד בסיעת הליכוד, הכול בסדר, הוא עבד במפעל – אז לא הייתה פנסיה לאנשים

יוליה מלינובסקי:  הם הגיעו לגיל פרישה, יצאו לפנסיה והיו זכאים להבטחת הכנסה

יוליה מלינובסקי:  קיבלו קצבת זקנה מביטוח לאומי כתוספת להבטחת הכנסה

יוליה מלינובסקי:  אבל אז כשהם עבדו, הם קנו רכבים

יוליה מלינובסקי:  לא בנטלי, לא מרצדס, לא ג'יפ, כלום, שום דבר – רגיל, פשוט

יוליה מלינובסקי:  פשוטי העם

יוליה מלינובסקי:  אבל אז היה חוק שמי שיש לו רכב, ולא משנה איזה רכב, הכי מצ'וקמק שבעולם, לא מגיעה לו הבטחת הכנסה

יוליה מלינובסקי:  ואז שללו מאנשים

יוליה מלינובסקי:  שלחו חוקרים פרטיים

יוליה מלינובסקי:  זו רק דוגמה שהכנסת יכולה לקבל לפעמים חוקים מטומטמים

יוליה מלינובסקי:  ממש מטומטמים

יוליה מלינובסקי:  אל תספרו לי שיש פה חוכמת המונים

יוליה מלינובסקי:  בזמנו הכנסת קיבלה כזה חוק, ח"כים קיבלו כזה חוק, ואז שלחו לאנשים חוקים פרטיים כדי לגלות אם יש להם רכב או משתמשים ברכב

יוליה מלינובסקי:  עשו מהם עבריינים ושללו מהם את הבטחת ההכנסה

יוליה מלינובסקי:  זה ממש היה ככה

יוליה מלינובסקי:       ב-2010 באה השופטת דורית בייניש בפסק הדין האחרון שלה ואמרה: חברים, לא סביר

יוליה מלינובסקי:  עילת הסבירות

יוליה מלינובסקי:  לא סביר פגיעה בכבוד האדם, פגיעה בחופש התנועה

יוליה מלינובסקי:  היא אמרה: תעשו קריטריונים

יוליה מלינובסקי:  אי-אפשר לשלול את זה גורף

יוליה מלינובסקי:  לא הוגן, לא סביר, לא הגיוני

יוליה מלינובסקי:  ואז פה פתאום הכנסת – לדעתי זה היה אז השר כחלון, לא זוכרת, יכול להיות שאני טועה – הבינו שאפשר לשנות את זה ועשו קריטריונים: רכב עד סכום מסוים של השווי, עד כמות השנים, וזהו, זה הסתדר

יוליה מלינובסקי:  אילולא בית המשפט העליון – ותודה לשופטת לשעבר הנשיאה בייניש, כי משפחתי באופן אישי נהנתה מזה

יוליה מלינובסקי:  אבא של בעלי, זיכרונו לברכה, בדיוק היה בסיטואציה הזאת

יוליה מלינובסקי:  איזו פגיעה, איזו השפלה

יוליה מלינובסקי:  ואז כשפסק הדין הזה יצא, זה היה כל כך שמח, כל כך כיף – הינה, נעשה פה צדק

יוליה מלינובסקי:       אגב, כשמדברים שבית המשפט העליון מבטל חוקים של הכנסת, זה אחד מהם

יוליה מלינובסקי:  זה חוק דבילי

יוליה מלינובסקי:  לא יודעת מי קיבל אותו, למה אחר כך התעקשו לא לשנות אותו

יוליה מלינובסקי:  אילולא בית המשפט העליון, עד עכשיו היינו במצב שבן אדם שמקבל הבטחת הכנסה לא זכאי להשתמש אפילו ברכב

יוליה מלינובסקי:  אפילו אם אין לך רכב ואת לוקחת פעם בשבוע מקרובי משפחה, גם על זה פסלו את הבטחת ההכנסה, על זה שללו

יוליה מלינובסקי:  זו החשיבות של בית המשפט העליון, זה כבוד האדם, זו הסבירות

יוליה מלינובסקי:  ולפעמים יש פסקי דין שאני לא אוהבת, כמו עם המעונות בקדנציה הקודמת, יוזמה של שר האוצר

יוליה מלינובסקי:  אבל מקבלים כשאוהבים ומקבלים כשלא אוהבים, כי זה שומר על באלאנס, זה מה שחשוב בחיים

יוליה מלינובסקי:  אבל כאשר מנסים לרמוס הכול רק לטובת אינטרסים אישיים של ראש הממשלה ושר הפנים לשעבר, אז זו התוצאה

יוליה מלינובסקי:  ולזה אנחנו נתנגד

יוליה מלינובסקי:  כי אני כן רוצה שבית המשפט יוכל לבקר החלטות של שרים, כי לפעמים הם לא חכמים, ואני כן רוצה שבית המשפט יוכל לבקר החלטות של פקידות בכירה, וגם את הנהלים והתקנות, ובמקרים מסוימים גם לבטל חוקים כמו החוק הזה ששלל מאנשים את הכבוד האישי שלהם ועשה מהם עבריינים

יוליה מלינובסקי:  והינה, הכול בסדר

יוליה מלינובסקי:  הכול הסתדר

יוליה מלינובסקי:  אפשר לקבל הבטחת הכנסה ואפשר שיהיה לך רכב קטנצ'יק ופשוט, וככה אתה שומר על עצמאות בחיים ועל הכבוד האישי שלך

יוליה מלינובסקי:  תודה רבה, גברתי היושבת-ראש

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת מלינובסקי

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת חמד עמאר – איננו; חבר הכנסת זאב אלקין – איננו; חבר הכנסת גדעון סער – איננו; חבר הכנסת מתן כהנא – איננו; חברת הכנסת שרן מרים השכל– איננה; חבר הכנסת רם בן ברק – איננו; חברת הכנסת אורנה ברביבאי – איננה; חבר הכנסת אלעזר שטרן – איננו; חבר הכנסת מאיר כהן – איננו

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה

מרב מיכאלי: תודה, גברתי היושבת-ראש

מרב מיכאלי:  אני רוצה לפנות בהקשר הזה של תקנות יהודה ושומרון לחיילות ולחיילים שלנו, לחיילים שלנו, ולהגיד להם: לפני הבחירות האלה, כל האנשים האלה פה שיושבים עכשיו בקואליציה ובממשלה, הבטיחו לכם חסינות, הבטיחו לכם עוצמה יהודית וחסינות

מרב מיכאלי:  חסינות ממה? מזה שאתם עומדים בשטחים, חשופים לשלל סוגים של מתקפות

מרב מיכאלי:  אז עכשיו כשהם באו ונהיו בעלי הבית, והם הבטיחו להראות מי בעלי הבית, מה הם עושים דבר ראשון? גורמים לכם לחטוף

מרב מיכאלי:  וממי? מחברי הכנסת שלהם

מרב מיכאלי:  כשעומדת חברת כנסת שלהם, של עוצמה יהודית, וצועקת לכם: יימח שמם

מרב מיכאלי:  כן, כן, ככה זה עובד

מרב מיכאלי:       הם תוקעים על גבעה חשופה מאחז – מי מכם לא היה רוצה בית חדש על גבעה יפה – אבל הם – יש להם זכויות יתר; הם שולחים אנשים שלהם, שליחים מהחונטה שלהם שמנהלת פה את המדינה, שלא שירתו בצבא ומי ששלח אותם גם לא שירת בצבא, הם יוצרים מעמד של בעלי בית על הגבעה ומשרתים שצריכים לשמור עליהם – אתם

מרב מיכאלי:  הם נותנים לכם לחטוף מכולם וקודם כול – מהם

מרב מיכאלי:       ומה עוד הם עושים על הגב שלכם? הם חילקו את הסמכויות בשטחים ביניהם, אוקיי, עכשיו יש לכם שני בעלי בית, לא אחד – שניים – שרבים ביניהם מי יותר בעל בית, על הגב שלכם

מרב מיכאלי:  הרי בעיקרון בצה"ל אנחנו יודעות ויודעים, יודעת כל חיילת ויודע כל חייל שיש מפקד אחד

מרב מיכאלי:  אז עכשיו יש לכם שני מפקדים, שהדבר האחרון שמעניין אותם הוא אתם

מרב מיכאלי:  כן, כן, אתם מאוד מאוד עניינתם אותם בתור קולות לפני הבחירות; עכשיו, הם ימשיכו לצעוק "חסינות", אבל חלוקת הסמכויות הזאת שהם עשו בממשלה המסוכנת, הרעה והמספחת הזאת – חלוקת הסמכויות הזאת מסכנת אתכם ועושה אתכם הרבה יותר חשופים ממה שהייתם קודם

מרב מיכאלי:  היא מסכנת אתכם מבחינה משפטית, מבחינה בין-לאומית ובעיקר וקודם כול – מבחינה מבצעית

מרב מיכאלי:  חלוקת הסמכויות הזאת שבה יד ימין לא יודעת מה יד ימין היותר-קיצונית עושה, מסכנת אתכם ואת ביטחון המדינה שלנו, ומי שמשלם את המחיר הוא המדינה, אבל קודם כול – אתם, בשטח

מרב מיכאלי:       חיילות וחיילים יקרות ויקרים שלי, זאת ממשלת סיפוח מסוכנת ומחרחרת מלחמה וריב

מרב מיכאלי:  אנחנו רואות ורואים אתכם

מרב מיכאלי:  אתם תמשיכו לשמור על הבית, ואנחנו נמשיך להילחם פה כדי לשמור עליכם

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת מיכאלי

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת נעמה לזימי, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

נעמה לזימי: כבוד יושבת-ראש הכנסת, בהצלחה וברכות

נעמה לזימי:  כנסת נכבדה, לפני שאני אקרא את הנאום שלי כאן, אני רוצה לספר על משהו מדהים שחוויתי אתמול, שהתרחש אתמול

נעמה לזימי:  בגל המחאות וההתעוררות סביב כל מה שקורה, והרפורמות והשחתת המערכת הפוליטית וקריאת התיגר על הדמוקרטיה הישראלית, יש הרבה התארגנויות מרגשות מאוד

נעמה לזימי:  גם היום הייתה שביתה והתארגנות הייטקיסטים ותעשייה והורים צעירים וסטודנטים וסטודנטיות, אבל אתמול הייתי בכנס דווקא, לא בהפגנה או במחאה – כנס השמאל האמוני

נעמה לזימי:  יש מי שניכסו לעצמם את היהדות הכי משיחית, שמרנית, מסוכנת, אנטי-חמלה, אנטי-סולידריות שיש – זו לא היהדות שלנו

נעמה לזימי:  ואני הגעתי אתמול לכנס הזה בהיכל שלמה, ירושלים, ו-600 איש ואישה היו שם

נעמה לזימי:  ממש לא היה מקום בכיסאות; חרדים, דתיים, דתיות, מסורתיים, מסורתיות וציבור גדול שאמר שהיהדות שלנו היא יהדות חומלת, סולידרית, השואפת לצדק ושוויון והומנית

נעמה לזימי:  התרגשתי מאוד

נעמה לזימי:  גם אמרו שם בצדק שאולי טוב שדווקא מכל הקושי שישנו, מכל הקונטרה הזו, ה"אבי מעוזים" ודומיהם, קם הדבר הזה כהכרח וצמח לו יחד

נעמה לזימי:  אתמול אני ראיתי תקווה

נעמה לזימי:       עכשיו אני רוצה לדבר על המהפכה המשטרית שאנחנו חווים היום

נעמה לזימי:  מאחוריה עומדים אנשי הצללים של פורום קהלת, פורום שממומן בידי מיליארדרים שמרנים אמריקאים בעלי אינטרסים כלכליים ופוליטיים

נעמה לזימי:  ואתם, חברי הקואליציה, מפקירים את מדינת ישראל לידיהם של בעלי הון מפוקפקים

נעמה לזימי:  הם משכתבים ערכים בוויקיפדיה, מכינים פרופילים פוליטיים על שופטים ומועמדים לשיפוט, ומעבירים הכשרות לפוליטיקאים וליועצים שלהם בתחילת כל קדנציה

נעמה לזימי:  כך חשף כתב חדשות 12, עמרי מניב: הם כותבים רפורמות למשרדי הממשלה ומנסחים הצעות חוק מפורטות בלי מעורבות של משרד המשפטים, בדיוק כמו הרפורמה המטורפת הזאת של חיסול מערכת המשפט

נעמה לזימי:       בהתנהלות נכלולית ממשיכים בפורום קהלת את המהפכה שהם דוחפים אליה כבר למעלה מעשור

נעמה לזימי:  אנשיהם הובילו את החוק הגזעני, חוק הלאום, הגבלות ההפגנות בבלפור, הפרטת המינהל האזרחי ממשרד הביטחון; הם עבדו לילות כימים על ביטול אמנת איסטנבול, הפרטת מערכת הבריאות, החינוך והרווחה; מקדמים מדיניות נגד דיור ציבורי או פיקוח על שכר הדירה

נעמה לזימי:  והיום אנחנו רואים את בליץ החקיקה הדורסני מתבצע כשהם לוחשים לאוזני חברי הכנסת בוועדות, מגישים להם הצעות חוק מסוכנות ובצורה לא מקצועית

נעמה לזימי:  זה כנראה הגוף החזק והמשפיע ביותר על הממשלה הזו

נעמה לזימי:  הם המוח של הימין הישראלי – רוב הדברים שקורים בימין יוצאים מבית מדרשם

נעמה לזימי:  את זה, לצערי, לא רק אני אומרת, אלא אמר את זה ממש המייסד שלהם, משה קופל

נעמה לזימי:  הדלתות בכל ועדה, משרד ולשכה פה בכנסת פתוחות עבורם

נעמה לזימי:  הם התנחלו ברשות המחוקקת והמבצעת, והם בדרך המהירה להתנחל ברשות השופטת

נעמה לזימי:  המטרה ברורה: להשתלט על כל מוסד ולהיות בחופש פעולה מלא לקדם אינטרסים שמרניים ניאו-ליברליים, להט"בופוביים ומשיחיים ללא כל יכולת לריסון, איזון או בלימה של הצעדים הדורסניים שלהם

נעמה לזימי:       המממנים הגדולים של הפורום הם שני אמריקאים שמרניים שאחד מהם, ג'פרי יאס, מתנגד לביטוח בריאות, תחבורה ציבורית, פועל לטובת רכישת נשק בארצות הברית ומכחיש את משבר האקלים והעוני

נעמה לזימי:  לפי דברים שהוא אמר, בארצות הברית אף אחד לא רעב, ולאף אחד לא קר

נעמה לזימי:  ככה זה מיליארדרים – מדמיינים שכולם חיים את החיים שלהם

נעמה לזימי:       מדינת ישראל מופקרת לידיהם של בעלי הון אמריקאים, כאלה ששונאים עניים, שונאים נשים, להט"בים ומיעוטים

נעמה לזימי:  שלא יבלבלו לנו את המוח על תיקון מערכת המשפט – יש פה כוחות גדולים הרבה יותר שמייצרים פה שינויים טקטוניים במדינה ופוגעים בתשתיות של הדמוקרטיה

נעמה לזימי:  מדינת ישראל לא הוקמה בשביל להישלט על ידי בעלי הון; זו לא ציונות, אלא סכין בגב האומה

נעמה לזימי:  לא ניתן לכם

נעמה לזימי:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת לזימי

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת גלעד קריב, בבקשה

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

גלעד קריב: גברתי היושבת-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, הערב הזה, כפי שעשינו בקריאה הראשונה, בכוונתנו להתנגד להצעה לאשר את תקנות יו"ש

גלעד קריב:  ובצדק ניתן לשאול אותנו, מה יום מימים? הרי לפני כמה חודשים בלבד, בסיום כהונתה או לקראת סיום כהונתה של הכנסת הקודמת, תמכתם באישור התקנות

גלעד קריב:       אז מה נשתנה? דבר אחד נשתנה, זהות היושבים סביב השולחן הזה, שולחנה של ממשלת ישראל

גלעד קריב:  ממשלת נתניהו השישית היא ממשלת הסיפוח הראשונה בתולדות מדינת ישראל; ממשלה שאין לה כל חזון ביחס לעתיד היחסים בין מיליוני היהודים למיליוני הפלסטינים החיים בין הירדן לים; ממשלה שזורה חול בעיני הציבור, והעומד בראשה אומר: אני אסיים את הסכסוך הישראלי-ערבי בחתימת הסכם שלום עם סעודיה – כאילו אין בעיה פלסטינית שהיא זו שתקבע את העתיד שלנו, של הילדים שלנו ושל הנכדים שלנו כאן, במדינת ישראל; ממשלה של סיפוח, ממשלה של יצירת מציאות דו-לאומית מדממת לדורות; ממשלה של הרס החזון הציוני; ממשלה שקוראת תיגר על רעיון המדינה היהודית והדמוקרטית; ממשלה שפוגעת בערכי היסוד של מדינת ישראל ופוגעת בחזונה של מדינת ישראל, ביצירת מציאות קשה שבה שני עמים מסוכסכים ללפות זה בגרונו של זה

גלעד קריב:  ואל תרגיעו אותנו, חברי הקואליציה, באמירות שבסופו של יום נתניהו הוא ראש ממשלה אחראי ושקול, ושיואב גלנט – שר הביטחון – לא ייכנע לתכתיבים של בצלאל סמוטריץ'

גלעד קריב:  אל תרגיעו אותנו, כי אנחנו לא קונים את מצג השווא הזה

גלעד קריב:       הענקתם לגורמים הקיצוניים ביותר בימין הישראלי מוקדי שליטה דרמטיים שהם מתכוונים לנצל אותם על מנת לקבוע עובדות בשטח שלא יאפשרו כל התקדמות לעבר פתרון של היפרדות בינינו לבין הפלסטינים

גלעד קריב:  בשעה שראש הממשלה נתניהו שולח את השר דרמר לסדר לו את הביקור בעוד כמה שבועות באמירויות, בצלאל סמוטריץ' ואורית סטרוק ואיתמר בן גביר מקדמים את התוכניות שלהם לקבוע את אותן עובדות בשטח שיהיו תקועות בגרון שלנו לדורות

גלעד קריב:       אבל הערב הזה צריך לומר שהביקורת שלי ושל חברותיי למפלגת העבודה אינה מופנית רק לצד הזה של הבית

גלעד קריב:  אנחנו שמים לב היטב לכיסאות הריקים של חברי וחברות הכנסת ממפלגות המרכז, אלה שהם שותפים ושותפות נאמנים שלנו במאבק למען הדמוקרטיה הישראלית

גלעד קריב:  חבריי וחברותיי במפלגות המרכז, הפסיקו לשבת על הגדר

גלעד קריב:  הגיע הזמן שתבינו שהמאבק למען הדמוקרטיה היהודית כולל חזון של היפרדות בינינו לבין הפלסטינים

גלעד קריב:  הגיע הזמן שתבינו שהמאבק על עתיד החזון הציוני כולל את הרעיון שבין הירדן לים לא יכולה להיות מדינה אחת שבה חיים מיליוני פלסטינים ללא זכויות אזרחיות ולצידם מיליוני יהודים שחיים בדמוקרטיה

גלעד קריב:  זה לא עובד, זה לא רק אנטי-דמוקרטי, זה גם אנטי-ציוני, והישיבה שלכם על הגדר והדוקטרינה שלכם שאת הסכסוך ניתן לנהל לנצח נצחים מבלי שום חזון של פתרון – הישיבה הזו על הגדר מאפשרת לצד הזה של הבית לרוץ בריצת אמוק אל עבר סיפוח דה-פאקטו

גלעד קריב:       הגיע הזמן שהציבור שמסור באמת לחזון של מדינה יהודית ודמוקרטית, שמסור לציונות פרגמטית וערכית, יגבש ביחד מתווה לשיקומו של התהליך המדיני, יגבש תוכניות ורעיונות לפריצת המבוי הסתום ביננו לבין הפלסטינים

גלעד קריב:  הגיע הזמן שחברי וחברות כנסת ומנהיגי מפלגות – כן, כן, גם מנהיגי מפלגות המרכז – יהיו אמיצים - -      

יפעת שאשא ביטון: משפט סיכום, בבקשה

גלעד קריב: - - דיים על מנת להוביל סדרת מפגשים עם מנהיגים פלסטינים מתונים

גלעד קריב:  הגיע הזמן להציג אלטרנטיבה לחזון הסיפוח המשיחי של הימין הקיצוני שהשתלט גם על הליכוד

יפעת שאשא ביטון: אנא לסכם

גלעד קריב: עלינו לומר באומץ לאזרחי מדינת ישראל – עתיד החזון הציוני, עתידה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית תלוי בין השאר בהיפרדות ביננו לבין הפלסטינים, תודה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת גלעד קריב

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת יאיר לפיד – איננו; חברת הכנסת אורנה ברביבאי – איננה; חבר הכנסת מאיר כהן – איננו; חברת הכנסת קארין אלהרר – איננה; חברת הכנסת מירב כהן – איננה; חבר הכנסת יואל רזבוזוב – איננו; חבר הכנסת אלעזר שטרן – איננו; חבר הכנסת מיקי לוי – איננו; חברת הכנסת מירב בן ארי – איננה; חבר הכנסת רם בן ברק – איננו; חבר הכנסת יואב סגלוביץ' – איננו; חבר הכנסת בועז טופורובסקי – איננו; חברת הכנסת מיכל שיר סגמן – איננה; חבר הכנסת עידן רול – איננו; חבר הכנסת יוראי להב הרצנו – איננו; חבר הכנסת ולדימיר בליאק – איננו; חבר הכנסת רון כץ – איננו; חברת הכנסת מטי צרפתי הרכבי – איננה; חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי – איננה; חברת הכנסת יסמין פרידמן – איננה; חברת הכנסת דבי ביטון – איננה; חבר הכנסת משה טור פז – איננו; חבר הכנסת סימון דוידסון – איננו; חבר הכנסת נאור שירי – איננו

יפעת שאשא ביטון:       אני עוברת לבקשות דיבור: חבר הכנסת משה סלומון – איננו; חבר הכנסת בועז ביסמוט – איננו; חבר הכנסת גדי איזנקוט – איננו

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה, חמש דקות לרשותך

איימן עודה: כבוד היושבת-ראש, עמיתי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אני מניח ממקום תיאורטי, לפחות, שכל חברי הבית מתנגדים לאפרטהייד שהיה בדרום אפריקה, לפחות מבחינה הצהרתית

איימן עודה:  אני לא רוצה לדבר על השחורים בדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד אלא דווקא על הלבנים

איימן עודה:  איך אתם חושבים שהלבנים הסבירו את האפרטהייד בפני עצמם, בפני הילדים שלהם, בפני העולם כולו? היו מגיעים לאירופה, למשל, ואומרים: אנחנו לא נגד השחורים, אבל תבינו אותנו, אנחנו 12% ולא יותר והשחורים הם 88%

איימן עודה:  תתארו לעצמכם שאין אפרטהייד, תתארו לעצמכם שאין מחסומים, תתארו לעצמכם שהכול פתוח

איימן עודה:  איך נחיה? אנחנו בעד אפרטהייד רק בגלל הביטחון האישי שלנו, ותו לא

איימן עודה:       הם לא האמינו שהם גזענים, הם לא תירצו את הגזענות, הם לא אמרו: זה בגלל שאנחנו רעים

איימן עודה:  לא רק כך, אני ביקרתי בדרום אפריקה ושם הגענו למוזיאון של הלבנים, שראו בעצמם קורבנות, ושל המאבקים שלהם למען שחרור, למען שוויון

איימן עודה:  אתם מפנימים מה שאני אומר? אבל אני רוצה להגיד לכם – יתרה מכך: בכל המובנים, בכל המובנים מה שעשתה התנועה הציונית נגד העם הפלסטיני, בכל המובנים זה יותר גרוע מהאפרטהייד בדרום אפריקה, יותר גרוע

איימן עודה:  מה, 1948 – גירוש, טבחים, ממשל צבאי שנמשך מ-1948 עד עכשיו

איימן עודה:  מ-1948 עד 1966 – נגד האזרחים הערבים, ומ-1967 עד עכשיו – נגד הפלסטינים בשטחים הכבושים, משנת 1967

איימן עודה:  ממשל צבאי מאז 1948 עד עכשיו

איימן עודה:  מתמשך

איימן עודה:  תקופת האפרטהייד הייתה מ-48' עד תחילת שנות התשעים, וזה הרבה, אבל במדינת ישראל – מאז 48' עד עכשיו, ומה זה ממשל צבאי אם לא אפרטהייד? מה זה? יותר גרוע

איימן עודה:      לכן אני פונה ללבנים

איימן עודה:  תמיד יש את התירוצים למה לא לעשות צדק, אבל אלה תירוצים של קולוניאליסטים, של מתנשאים, של אנשים שיש להם פריבילגיות

איימן עודה:  על סוגית תקנות יו"ש, שזה תקנות האפרטהייד, נפלה הממשלה הקודמת

איימן עודה:  וגם הממשלה הנוכחית, מה יקרה בה? תסתכלו

איימן עודה:  נתניהו רוצה להעלים את הסוגיה הפלסטינית בגלל שיש לו פרויקט של נורמליזציה לרבות עם סעודיה, וסמוטריץ' ובן גביר רוצים להבליט את הסוגיה הפלסטינית בשביל לחסל אותה על ידי סיפוח אזורי C

איימן עודה:  לכן הסוגיה הפלסטינית שוב ושוב היא הסוגיה המרכזית

איימן עודה:      ואני פה רוצה לפנות למפגינים, אני מברך אותם על ההפגנה הענקית של 130,000 אנשים

איימן עודה:  כל הכבוד, אנחנו יחד איתכם, אבל אין דמוקרטיה עם כיבוש, אין דמוקרטיה עם אפליה, אין דמוקרטיה בלי צדק חברתי

איימן עודה:  שלא יגיע מעמד ביניים תל אביבי, שאומר: מה זה צדק חברתי עכשיו? לא, כן, עכשיו

איימן עודה:  לכן אנחנו חותרים לדמוקרטיה אמיתית, שתיטיב עם האזרחים הערבים, עם האזרחים היהודים, עם שני העמים, הפלסטיני והיהודי

איימן עודה:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת אחמד טיבי

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

אחמד טיבי: תודה רבה

אחמד טיבי:  גברתי היושבת-ראש, השבוע באירופה היה בסימן שרפת הקוראן בשבדיה על ידי אסלאמופוב, גזען דני

אחמד טיבי:  מה שמפריע ומקומם ומרגיז את כל המוסלמים ואנשים נאורים הוא שהדבר נעשה עם שמירה של המשטרה השבדית, בטענה כי מדובר בחופש הביטוי

אחמד טיבי:  זה לא חופש הביטוי

אחמד טיבי:  זה חופש שיסוי ופגיעה באמונה

אחמד טיבי:      אני מתומכי חופש הביטוי בצורה ברורה, ככה כל נציגי המיעוט הערבי, אבל יש גבול

אחמד טיבי:  גם לערך של חופש הביטוי יש גבול כאשר הוא פוגע כאן באמונה של אומה שלמה

אחמד טיבי:  טעו בשבדיה, ממשלת שבדיה והמשטרה בשבדיה עשו טעות קשה ביותר כאשר אפשרו את המופע המקומם, המרגיז, הנבזי הזה מול שגרירות טורקיה, והיום – אתמול בלילה – שוב שרפת קוראן, בהולנד

אחמד טיבי:       לפני כמה שבועות גם צוירו סיסמאות גזעניות על קירות הכנסייה הארמנית בירושלים

אחמד טיבי:  מעשה גזעני נבזי מתמשך, אגב

אחמד טיבי:  תראו לי מוסלמי אחד ששרף פעם תנ"ך או (אומר בערבית ומתרגם:) ברית חדשה

אחמד טיבי:  אין

אחמד טיבי:  עכשיו, אירופה, שדוגלת בחופש הביטוי, בערכי ליברליזם, לא יכולה לתת לפגיעה הקשה הזאת באומה שלמה באסלאם להימשך

אחמד טיבי:       זה דבר אחד

אחמד טיבי:  שנית, אגיד כמה מילים

אחמד טיבי:  (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)     גברתי היושבת-ראש, החוק הזה שמובא, מה שקרוי צו החלת הדין הישראלי על אזרחים יהודים, אזרחים ישראלים, בשטחים הכבושים, מה שקרוי צו יו"ש, היה אחת הסיבות או הסיבה העיקרית לנפילת הממשלה הקודמת

אחמד טיבי:  התנגדנו לו אז ואנחנו מתנגדים לו בתוקף גם היום

אחמד טיבי:  אגב התנגדנו לו תמיד, כי יש בו אמירה של אפרטהייד מדורג בשטחים הכבושים

אחמד טיבי:  כאילו מערכת משפטית אחד ליהודים המתנחלים הקולוניאליסטים ובתי משפט צבאיים לפלסטינים תחת כיבוש

אחמד טיבי:  ולכן אני אהיה גאה אם בסופו של דבר רק אנחנו נצביע נגדו, אבל אני קורא לכל הבית להצביע נגדו, כפי שעשינו משך שנים רבות, כי בסופו של דבר המשטר הזה של הכיבוש האפרטהייד חייב להסתיים

אחמד טיבי:  חייב להסתיים

אחמד טיבי:  וכל מערכות החוקים האלה דינן להתבטל או מעצמן או באמצעות הדין ובתי משפט הבין-לאומי

אחמד טיבי:  תודה רבה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן

יפעת שאשא ביטון:  חמש דקות לרשותך, בבקשה

עאידה תומא סלימאן: תודה

עאידה תומא סלימאן:  כבוד היושבת בראש, זאת פעם ראשונה שאנחנו על הדוכן כשאת מנהלת את הישיבה

עאידה תומא סלימאן:  אני מקווה שזאת תהיה תוספת להרגעת הרוחות בתוך האולם ולניהול יותר תקין של הישיבות של הכנסת

עאידה תומא סלימאן:      אנחנו אמורים להתדיין ולהצביע היום על מה שנקרא תקנות שעת חירום

עאידה תומא סלימאן:  שעת החירום הזו כבר לא שעה ולא שעתיים ולא 100 שעות

עאידה תומא סלימאן:  זה כבר 55 שנים

עאידה תומא סלימאן:  55 שנים שיש שעת חירום, ואף אחד לא רוצה לגעת במצב החירום, וכולם בורחים ממצב החירום ולא רוצים לדבר עליו ולא לשאול את עצמנו למה המצב הזה קיים

עאידה תומא סלימאן:  מעלימים את המילה

עאידה תומא סלימאן: עוד מילה שמתסיסה באולם הזה – איך אתם מעיזים לדבר על אפרטהייד? אנחנו לא אפרטהייד, הרי הינה, אתם, הערבים, יושבים באותו אולם

עאידה תומא סלימאן:  כאילו אפרטהייד זה רק למנוע מאיתנו להשתתף בהצבעות

עאידה תומא סלימאן:  דווקא זה קיים – מונעים מהפלסטינים להשתתף בהצבעה או להיות מועמדים, אבל זה לא העיקר

עאידה תומא סלימאן:  אפרטהייד זה כאשר מתקיימים שני תנאים: התנאי הראשון הוא שאנשים חיים תחת שלטון של אותה מדינה, יש להם שתי מערכות משפטיות שונות, והם מתקיימים תחת שתי מערכות חוקים שונות

עאידה תומא סלימאן:  זה לא המצב שקיים היום? זה בדיוק החוק שמביאים היום, ודווקא ישראלים –אם הם מתנחלים או אם הם ישראלים שנכנסו לשטחים הפלסטינים הכבושים,  אפרופו כיבוש ואפרופו בעיה במליאה

טלי גוטליב: מתיישבים, מתיישבים

עאידה תומא סלימאן: שתי מערכות החוקים האלה קיימות היום, והתקנות שמובאות בפנינו הן כדי לבסס את המציאות הזאת

עאידה תומא סלימאן:  וכן – הפרדה קיימת, הרי כולנו יודעים על כבישי האפרטהייד שקיימים בשטחים, ואסור לפלסטינים לעלות עליהם

עאידה תומא סלימאן:  אז גם האפרטהייד המופשט שכולם מבינים, אכן קיים

עאידה תומא סלימאן:  התנאי השני: מדיניות וחוקים של מדינה קיימים כדי להבטיח עליונות של צד אחד על הצד השני

עאידה תומא סלימאן:  האם זה לא קיים? זה אכן קיים, והחוק הזה הוא אחד הסממנים הברורים לקיום האפרטהייד

עאידה תומא סלימאן:       אז מה בעצם מבקשים היום? להאריך את התקנות האלה לעוד חמש שנים

עאידה תומא סלימאן:  אז אני אומרת לכם, כל מי שהרים יד ב-55 השנים האחרונות והצביע בעד התקנות האלה, הצביע בעד קיום אפרטהייד במדינת ישראל

עאידה תומא סלימאן:  זה המצב האמיתי

טלי גוטליב: - - -    

עאידה תומא סלימאן: אנחנו, לעומת זאת, מחליטים איך אנחנו מצביעים לפי העקרונות שלנו; לא – היום אפרטהייד ולפני שבוע לא; לא – היום אפרטהייד תחת ממשלה זאת, וחוק שמניב תוצאות טובות תחת ממשלה אחרת

עאידה תומא סלימאן:  רק לפני כמה חודשים נפלה ממשלה, וחבל שכל אלה שיושבים לימיני פה, כולל יושב-ראש האופוזיציה, לא רוצים להכיר בעובדה שהממשלה שלו נפלה כי הוא רצה לבסס את האפרטהייד, והיו כאלה שהצביעו נגד בגלל אינטרסים משלהם

עאידה תומא סלימאן:  אם כבר מספחים, אז הם רוצים לספח

עאידה תומא סלימאן:       החוק הזה – תתחילו לקרוא לו חוק הסיפוח, חוק האפרטהייד

עאידה תומא סלימאן:  כמו שהתנגדנו – ואני אומרת את זה שוב – אפילו אם זה יגרום להפלתן של עשר ממשלות במדינת ישראל, נמשיך להצביע נגד החוק הזה

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה

יפעת שאשא ביטון:  חבר הכנסת עופר כסיף, חמש דקות לרשותך, בבקשה

עופר כסיף: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בברכה לאלפים הרבים שהציפו את רחובות הארץ בסוף השבוע האחרון, בהתנגדות מרשימה לממשלת הדיקטטורה הפשיסטית ולהפיכה המשטרית שהיא מובילה

עופר כסיף:  ביחד, בשותפות, עמדו רבבות נגד הסכנה המאיימת להטביע את כולנו בנהרות של דיכוי, רדיפה וגזענות אלימה, המזכירה ימים אפלים מהעבר היהודי

עופר כסיף:       אבל הברכה הזאת חייבת להיות מהולה גם בקריאת השכמה – פתחו את עיניכם והביטו על ארץ דיקטטורית

עופר כסיף:  ארץ שאין בה חירויות אזרח ואדם; ארץ שאין בה מערכת משפט עצמאית מהשלטון ומהשררה, וממילא אין בה הליך משפטי הוגן; ארץ שאין בה אזרחים חופשיים, אלא נתינים נרדפים הסובלים מאלימות יום-יומית והדרה שיטתית

עופר כסיף:       ואני שואל את עצמי: איזו ארץ זאת? כזאת שאין בה חופש להפגנה, שיש בה דיכוי והשפלה יום-יומיים, שהשופטים בה הם חיילים לובשי מדים, שהאלימות הפוליטית בה גואה ומיליציות טרור של גזענים תוקפות חפים מפשע ומשתלטות על קרקעות; כשבני אדם נשלחים למעצר בשרירותיות; כשמדי לילה פולשים כוחות חמושים למעצרים ליליים של מתנגדי משטר, לרבות ילדים; כשקהילות של אלפים חוות טיהור אתני וגירוש מבתיהם; כשתחת אצטלה שקרית של מאבק בטרור נרצחים על אדמתם עשרות אנשים בשנה

עופר כסיף:       הארץ הזאת היא לא רק העתיד הדיסטופי שמתכננת לנו ממשלת הדם, הגזע והדמעות; הארץ הזאת היא גם המציאות שכבר קיימת עשרות שנים – מציאות של כיבוש ואפרטהייד; מציאות של מיליוני פלסטינים החיים כנתינים חסרי זכויות

עופר כסיף:       החוק שלפנינו נועד להבטיח שבני הגזע העליון במדינה הכובשת ובעיקר המתנחבלים הפושעים, יהיו נפרדים, מובחרים, עליונים על הנתינים הפלסטינים; להם תהיה ההגנה המלאה של החוק ושל מוסדות הכיבוש – הממשלה, הצבא, המשטרה, בתי המשפט וכן הלאה

עופר כסיף:       החוק הזה שלפנינו הוא בסך הכול כסות לדיכוי, וההצבעה הזאת היא רק מראית עין של הליך דמוקרטי; הולכת שולל המכסה על מציאות של דיקטטורה שכבר קיימת, ואותה רוצה הממשלה להעתיק לתוך גבולות הקו הירוק

עופר כסיף:       כיצד אפשר בכלל לדבר על רצון העם והכרעת הרוב וממילא על דמוקרטיה, כאשר כמחצית מאלו שחיים בין הים לנהר משוללי זכויות וחסרי כל השפעה על אלו השולטים בהם באלימות, וקובעים את חייהם על כל צעד ושעל?     כתב ראובן מירן על נאומו של נלסון מנדלה במשפטו, הידוע כנאום ריבוניה מ-1964: "חוקי האפרטהייד בדרום אפריקה זכו ברוב בפרלמנט של מדינה דמוקרטית, שלא הייתה שונה, לכאורה, מכל דמוקרטיה אחרת, מלבד שהייתה זאת דמוקרטיה רק לחלק מתושביה ואזרחיה, שמרובם נמנעה זכות הבחירה"

עופר כסיף:       החוק שלפנינו הוא העתק מדויק של מציאות האפרטהייד שהייתה בדרום אפריקה, ואני משוכנע שבתי הדין בהאג יבינו זאת בהקדם

עופר כסיף:  במה שונה המצב כאן ממה שהיה שם? אולי בדבר אחד: כאן המצב חמור יותר, שכן מעבר למציאות האפרטהייד מדובר גם במשטר צבאי שבחסותו משתוללות כנופיות הקו קלוקס קלאן היהודיות ללא הגבלה

עופר כסיף:       אני פונה פה לרבבות המפגינים בכלל ולחברי האופוזיציה בפרט: פתחו עיניכם וליבכם, מחאת ענק דמוקרטית לא יכולה להתעלם ממשטר העריצות של הכיבוש

עופר כסיף:  מי שחושש מדיקטטורה בתוך ישראל, חייב להתנגד לדיקטטורת הכיבוש

עופר כסיף:  אף בית משפט, גם לא בג"צ, לא יהיה עצמאי ולא ישפוט בצדק, כפי שלא שפט בצדק עד עתה, כל עוד לא יהיו עצמאות וצדק לעם הפלסטיני

עופר כסיף:  כי אין דמוקרטיה עם כיבוש

עופר כסיף:  הבחירה היום, גם של המפגינים – הבחירה היום גם במחאה ברחובות וגם בכנסת – היא ברורה: זה או אפרטהייד או דמוקרטיה

עופר כסיף:  תודה

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת יוסף עטאונה – איננו; חבר הכנסת בנימין גנץ – איננו; חברת הכנסת פנינה תמנו שטה – איננה; חבר הכנסת חילי טרופר – איננו; חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון – איננו; חברת הכנסת אורית פרקש הכהן – איננה; חבר הכנסת אלון שוסטר – איננו

יפעת שאשא ביטון:  הסתיים סדר הדוברים, אני מזמינה את חבר הכנסת ינון אזולאי לסכם בשם יו"ר הוועדה

ינון אזולאי: תכף אני אגיד לך למה אני מסכם

ינון אזולאי:  גברתי היושבת-ראש, כבוד השר יעקב מרגי, פתחנו את זה עם השר מלכיאלי, כמובן, השר ישראל כץ, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה קודם כול להודות ליושב-ראש הוועדה, ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין, על זה שהוביל את החוק, ואתם יודעים מה, גם זכות היא לי לעלות ולסכם כזה חוק

ינון אזולאי:  איימן עודה, זכות היא לי

ינון אזולאי:  אני רוצה להודות כמובן למירי שור פרנקל, היועצת המשפטית, לעו"ד נוה, גם יועץ משפטי, גדעון נוה

ינון אזולאי:  גדעון או אלעד? אלעד נוה? גלעד נוה

ינון אזולאי:  וכמובן, לעידו בן יצחק, על העבודה הטובה כל הזמן וכמובן גם בחוק הזה, ולמנהל הוועדה אסף פרידמן

ינון אזולאי:       עופר כסיף, תגיד לי, איפה אתה חי? שמעתי את הסיכום שלך, את הדברים שלך, רק מזכיר לך, אתה חי במדינת ישראל

ינון אזולאי:  מדינת ישראל - - -      

עאידה תומא סלימאן: הוא חי במדינת ישראל - - -      

ינון אזולאי: לא, לא, לפעמים הוא שוכח את זה

ינון אזולאי:  עאידה, אין לי תלונות אלייך, אבל עופר כסיף, אני מסתכל עליו ואני אומר, תשמע, לפעמים, עופר, אתה עולה ומדבר כאילו אתה חי ברשות הפלסטינית, כאילו אתה אחד מהם

ינון אזולאי:  אני משתגע ממך, עופר, אני באמת אומר לך

ינון אזולאי:  תבקש אחר כך חמש דקות, עופר, חמש דקות הודעה אישית, קיבלת

עופר כסיף: אני בדיוק כותב הודעה אישית

ינון אזולאי: תבקש

ינון אזולאי:  אני באמת רוצה להבין

ינון אזולאי:  אתה יודע מה, דיברת על המפגינים שנמצאים ויוצאים בהמוניהם, במאות אלפים, בעשרות אלפים

ינון אזולאי:  אתה יודע, כשאני מסתכל ואומר, אלה שמפגינים שם – הרי מי אלה אותם המפגינים שם? אותם אלה שלא היו מוכנים לקבל את דעת הרוב; אותם אלה שבאים, והם אלה שדורסים את הדמוקרטיה

ינון אזולאי:  אבל יבואו ויגידו עלינו שאנחנו אלה שדורסים את הדמוקרטיה

ינון אזולאי:  הם שכחו שרק לא מזמן היו בחירות פה במדינת ישראל, ובבחירות הכריעו קרוב ל-2

ינון אזולאי: 5 מיליון שרוצים דווקא את הממשלה הזאת

גלעד קריב: ועוד 2

גלעד קריב: 5 מיליון שלא רוצים

ינון אזולאי: 2

ינון אזולאי: 5 מיליון שרוצים את הממשלה הזאת ולא מול - - -      

גלעד קריב: ועוד 2

גלעד קריב: 5 מיליון שלא רוצים

ינון אזולאי: אני לא יודע מה, בסופו של דבר אנחנו רואים ש-64 מנדטים מייצגים את הרוב, ואתם לא מוכנים לקבל את הרוב

גלעד קריב: מקבלים

ינון אזולאי: ואתם לא מוכנים לקבל את הרוב

גלעד קריב: מקבלים, אבל נאבקים בכם

ינון אזולאי: כשדרכו עלינו פה בחוק הדיינים, אף אחד מכם לא קם ולא אמר שום דבר

גלעד קריב: אני שיניתי את החוק

ינון אזולאי: אבל בסופו של דבר מהחברים שנמצאים פה – האצבע לא עשתה את זה

ינון אזולאי:  ולכן חבריי, אל תבואו ותבכו היום, כי אנחנו באים לחזק את הדמוקרטיה האמיתית, אנחנו באים לעשות את רצון העם

ינון אזולאי:  אני מבקש מכולם לדחות את ההסתייגויות ולהצביע בעד החוק

ינון אזולאי:  אדוני היושב-ראש, יושב-ראש הקואליציה, תודה רבה לך על כל מה שאתה עושה פה

ינון אזולאי:  תשמע, אתה עושה עבודה נפלאה ואנחנו נראה את התוצאות כבר עכשיו

אוריאל בוסו: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי

אוריאל בוסו:  אם כן, רבותיי חברי הכנסת, נעבור להצבעות

אוריאל בוסו:  אנחנו קודם כול נצביע – אנחנו נעבור להצבעות בקריאה השנייה

אוריאל בוסו:  לפני שנעבור לקריאה השנייה, אנחנו נצביע על ההסתייגויות

אוריאל בוסו:  אנחנו מתחילים בהסתייגויות של קבוצת רע"ם

אוריאל בוסו:  הסתייגות מס' 1 – נא לשבת במקומות

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת מלינובסקי, אנחנו עוברים להצבעה

אוריאל בוסו:  חברי הכנסת, מי שבעד, הוא בעד ההסתייגות; מי שנגד, הוא נגד ההסתייגויות

אוריאל בוסו:  הסתייגות של קבוצת רע"ם, לפני החוק, זה לשם החוק

אוריאל בוסו:  הסתייגות מס' 1 – הצבעה

אוריאל בוסו: בעד ההסתייגות – 2 

אוריאל בוסו: נמנעים – אין 

אוריאל בוסו: 2 בעד, 31 נגד, ההסתייגות לא התקבלה

אוריאל בוסו:       הסתייגות מס' 2 – אנחנו עוברים להצבעה

אוריאל בוסו: בעד ההסתייגות – 3 

אוריאל בוסו: נמנעים – אין 

אוריאל בוסו: שלושה בעד, 33 נגד, גם ההסתייגות הזאת לא התקבלה

אוריאל בוסו:  לאחר שההסתייגויות לשם החוק לא התקבלו, נעבור להסתייגויות על החוק עצמו, לסעיף 1, קבוצת ישראל ביתנו וחברי הכנסת זאב אלקין, גדעון סער, מתן כהנא ושרן השכל, אבל אני חושב שחברי הכנסת לא נמצאים

יוליה מלינובסקי: אני פה

אוריאל בוסו: אז אנחנו נצביע

אוריאל בוסו:  אופיר, כשיש הסכמה על הצבעות שמיות, צריך גם שמות

אופיר כץ: בסדר, זה בסדר

אוריאל בוסו: תגיד לי מה לאשר

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת מלינובסקי, אין בעיה, את רוצה שההצבעה הזאת תהיה שמית?      

יוליה מלינובסקי: כן, שמית

אוריאל בוסו: אוקיי

אוריאל בוסו:  אז לסעיף 1, הסתייגות סעיף 3

אוריאל בוסו:  בוא נמשיך, ואחר כך תבחרי הצבעה אחרת

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת מלינובסקי, בואו נמשיך ואחר כך - - -      

יוליה מלינובסקי: דקה

יוליה מלינובסקי:  שיעשו שמית

יוליה מלינובסקי:  שעכשיו יהיה שמית, שלא יעשה טובות

אוריאל בוסו: לא, אי-אפשר לעצור מליאה כשאנחנו עושים דיונים

אוריאל בוסו:  אין בעיה, אפשר את זה שמית

יוליה מלינובסקי: בסדר

אוריאל בוסו: אוקיי

אוריאל בוסו:  לסעיף 1 – הסתייגות מס' 3, זאת אומרת - - -     

קריאה: - - -     

אוריאל בוסו: אז בואו נמשיך, ואחר כך תבחרי הצבעה אחרת

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת מלינובסקי, בואי נמשיך, ואחר כך – לא, אי-אפשר לעצור מליאה

קריאה: שעכשיו תהיה שמית

קריאה:  זה - - - הכי טובות

אוריאל בוסו: אין בעיה

אוריאל בוסו:  אפשר את זה שמית

יוליה מלינובסקי: כן, כן

אוריאל בוסו: אוקיי

אוריאל בוסו:  ההסתייגות של קבוצת ישראל ביתנו וחברי הכנסת זאב אלקין, גדעון סער, מתן כהנא ושרן השכל – אנחנו נעבור ונעשה אותה בהצבעה שמית

אוריאל בוסו:  מזכיר הכנסת יקרא בשמות חברי הכנסת

אוריאל בוסו:  בבקשה

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     משה אבוטבול			–   אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין		–   אינו נוכח אמיר אוחנה			–   אינו נוכח ינון אזולאי			–   נגד גדי איזנקוט			–   אינו נוכח ישראל אייכלר			–   אינו נוכח דן אילוז				–   נגד ואליד אל הואשלה		–   אינו נוכח קארין אלהרר			–   אינה נוכחת זאב אלקין			–   אינו נוכח דוד אמסלם			–   אינו נוכח אופיר אקוניס			–   אינו נוכח משה ארבל			–   אינו נוכח יעקב אשר			–   אינו נוכח אוריאל בוסו			–   נגד דבי ביטון			–   אינה נוכחת חיים ביטון			–   אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון		–   אינו נוכח דוד ביטן				–   נגד בועז ביסמוט			–   אינו נוכח ולדימיר בליאק			–   אינו נוכח מירב בן ארי			–   אינה נוכחת רם בן ברק			–   אינו נוכח איתמר בן גביר			–   אינו נוכח אברהם בצלאל			–   נגד אורנה ברביבאי			–   אינה נוכחת ניר ברקת			–   אינו נוכח טלי גוטליב			–   נגד     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, לפחות תהיו קשובים כדי להקל על מזכיר הכנסת

טלי גוטליב: סליחה, אדוני המזכיר

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     מאי גולן				–   אינה נוכחת יואב גלנט			–   אינו נוכח גילה גמליאל			–   אינה נוכחת בנימין גנץ			–   אינו נוכח משה גפני			–   אינו נוכח סימון דוידסון			–   אינו נוכח אבי דיכטר			–   אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן		–   נגד אלי דלל				–   אינו נוכח דני דנון				–   אינו נוכח שלום דנינו			–   נגד אריה מכלוף דרעי		–   אינו נוכח עמית הלוי			–   נגד שרן מרים השכל			–   אינה נוכחת ניסים ואטורי			–   נגד מיכל מרים וולדיגר		–   נגד יצחק שמעון וסרלאוף		–   נגד יאסר חוג'יראת			–   אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין		–   אינה נוכחת ווליד טאהא			–   אינו נוכח בועז טופורובסקי			–   אינו נוכח משה טור פז			–   אינו נוכח אחמד טיבי			–   אינו נוכח יוסף טייב			–   נגד אוהד טל				–   נגד יעקב טסלר			–   נגד חילי טרופר			–   אינו נוכח אלי כהן				–   אינו נוכח אלמוג כהן			–   נגד מאיר כהן			–   אינו נוכח מירב כהן			–   אינה נוכחת מתן כהנא			–   אינו נוכח עופר כסיף			–   אינו נוכח אופיר כץ			–   נגד ישראל כץ			–   נגד רון כץ				–   אינו נוכח יוראי להב הרצנו			–   אינו נוכח מיקי לוי				–   אינו נוכח יריב לוין				–   נגד נעמה לזימי			–        

אוריאל בוסו: זה או בעד, או נגד או לא משתתפת?     

דן מרזוק: (קורא בשם חברת הכנסת)     נעמה לזימי			–   אינה משתתפת בהצבעה     

אוריאל בוסו: אין נמנע

אוריאל בוסו:  זה לא משתתף

אוריאל בוסו:  חברת הכנסת מלינובסקי, אפשר שנייה?     

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     אביגדור ליברמן			–   אינו נוכח יאיר לפיד			–   אינו נוכח טטיאנה מזרסקי			–   אינה נוכחת מרב מיכאלי			–   אינה נוכחת יונתן מישרקי			–   נגד חנוך דב מלביצקי			–   נגד יוליה מלינובסקי			–   בעד מיכאל מלכיאלי			–   אינו נוכח אבי מעוז			–   נגד אורי מקלב			–   נגד יעקב מרגי			–   נגד שרון ניר				–   בעד בנימין נתניהו			–   אינו נוכח יואב סגלוביץ'			–   אינו נוכח יבגני סובה			–   בעד משה סולומון			–   נגד לימור סון הר מלך		–   נגד אופיר סופר			–   נגד אורית מלכה סטרוק		–   אינה נוכחת בצלאל סמוטריץ'			–   אינו נוכח משה סעדה			–   אינו נוכח אוסאמה סעדי			–   אינו נוכח גדעון סער			–   אינו נוכח מנסור עבאס			–   אינו נוכח איימן עודה			–   אינו נוכח יוסף עטאונה			–   אינו נוכח חוה אתי עטייה			–   נגד חמד עמאר			–   אינו נוכח צביקה פוגל			–   אינו נוכח עודד פורר			–   אינו נוכח יצחק פינדרוס			–   נגד מאיר פרוש			–   אינו נוכח יסמין פרידמן			–   אינה נוכחת אורית פרקש הכהן		–   אינה נוכחת מטי צרפתי הרכבי		–   אינה נוכחת יואב קיש			–   נגד אריאל קלנר			–   נגד יצחק קרויזר			–   נגד גלעד קריב			–   אינו נוכח שלמה קרעי			–   אינו נוכח אליהו רביבו			–   אינו נוכח מירי מרים רגב			–   אינה נוכחת שמחה רוטמן			–   אינו נוכח עידן רול				–   אינו נוכח יואל רזבוזוב			–   אינו נוכח אפרת רייטן מרום		–   אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון		–   אינה נוכחת אלון שוסטר			–   אינו נוכח אלעזר שטרן			–   אינו נוכח מיכל שיר סגמן			–   אינה נוכחת נאור שירי			–   אינו נוכח עאידה תומא סלימאן		–   אינה נוכחת פנינה תמנו			–   אינה נוכחת     

אוריאל בוסו: המזכיר יקרא בשמות חברי הכנסת שלא נכחו בפעם הראשונה

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     משה אבוטבול		–   אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין	–   אינו נוכח אמיר אוחנה		–   אינו נוכח גדי איזנקוט		–   אינו נוכח ישראל אייכלר		–   נגד ואליד אל הואשלה	–   אינו נוכח קארין אלהרר		–   אינה נוכחת דוד אמסלם		–   אינו נוכח אופיר אקוניס		–   אינו נוכח משה ארבל		–   אינו נוכח יעקב אשר		–   אינו נוכח דבי ביטון		–   אינה נוכחת חיים ביטון		–   אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון	–   אינו נוכח בועז ביסמוט		–   אינו נוכח ולדימיר בליאק		–   אינו נוכח מירב בן ארי		–   אינה נוכחת רם בן ברק		–   אינו נוכח איתמר בן גביר		–   אינו נוכח אורנה ברביבאי		–   אינה נוכחת ניר ברקת		–   אינו נוכח מאי גולן			–   נגד     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, קצת שקט

אוריאל בוסו:  זה מפריע

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     יואב גלנט		–   אינו נוכח גילה גמליאל		–   אינה נוכחת בנימין גנץ		–   אינו נוכח משה גפני		–   אינו נוכח סימון דוידסון		–   אינו נוכח אבי דיכטר		–   אינו נוכח אלי דלל			–   אינו נוכח דני דנון			–   אינו נוכח אריה מכלוף דרעי	–   אינו נוכח שרן מרים השכל		–   אינה נוכחת יאסר חוג'יראת		–   אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין	–   אינה נוכחת ווליד טאהא		–   אינו נוכח בועז טופורובסקי		–   אינו נוכח משה טור פז		–   אינו נוכח אחמד טיבי		–   אינו נוכח חילי טרופר		–   אינו נוכח אלי כהן			–   אינו נוכח מאיר כהן		–   אינו נוכח מירב כהן		–   אינה נוכחת מתן כהנא		–   אינו נוכח עופר כסיף		–   אינו נוכח רון כץ			–   אינו נוכח יוראי להב הרצנו		–   אינו נוכח מיקי לוי			–   אינו נוכח     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, פה, מהצד השמאלי בקואליציה, קצת יותר שקט

אוריאל בוסו:  זה מאוד מפריע למזכיר

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     אביגדור ליברמן		–   אינו נוכח יאיר לפיד		–   אינו נוכח טטיאנה מזרסקי		–   אינה נוכחת מרב מיכאלי		–   אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי		–   אינו נוכח בנימין נתניהו		–   אינו נוכח יואב סגלוביץ'		–   אינו נוכח אורית מלכה סטרוק	–   אינה נוכחת בצלאל סמוטריץ'		–   אינו נוכח משה סעדה		–   אינו נוכח גדעון סער		–   אינו נוכח מנסור עבאס		–   אינו נוכח איימן עודה		–   אינו נוכח יוסף עטאונה		–   אינו נוכח חמד עמאר		–   אינו נוכח צביקה פוגל		–   אינו נוכח עודד פורר		–   אינו נוכח מאיר פרוש		–   אינו נוכח יסמין פרידמן		–   אינה נוכחת אורית פרקש הכהן	–   אינה נוכחת מטי צרפתי הרכבי	–   אינה נוכחת גלעד קריב		–        

אוריאל בוסו: גלעד קריב כאן

אוריאל בוסו:  חבר הכנסת קריב? לא משתתף?     

גלעד קריב: לא משתתף

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת)     גלעד קריב		–   אינו משתתף בהצבעה שלמה קרעי		–   נגד אליהו רביבו		–   נגד מירי מרים רגב		–   אינה נוכחת שמחה רוטמן		–   אינו נוכח עידן רול			–   אינו נוכח יואל רזבוזוב		–   אינו נוכח אפרת רייטן מרום	–   אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון	–   אינה נוכחת אלון שוסטר		–   אינו נוכח אלעזר שטרן		–   אינו נוכח מיכל שיר סגמן		–   אינה נוכחת נאור שירי		–   אינו נוכח עאידה תומא סלימאן	–   אינה נוכחת פנינה תמנו		–   אינה נוכחת

אוריאל בוסו: האם יש מישהו כאן באולם שמעוניין להצביע וטרם קראו בשמו, לא נכח? לא? אם כך, תמה ההצבעה

אוריאל בוסו:  חברי הכנסת, לשבת במקומות, כי תכף ההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית

אוריאל בוסו:  חברי הכנסת, נא לתפוס את המקומות

אוריאל בוסו:       ובכן, להלן תוצאות ההצבעה על ההסתייגות – אופיר, הפתעה: 36 נגד, שלושה בעד

אוריאל בוסו:  ההסתייגות לא התקבלה

אוריאל בוסו:  הסתייגות מס' 3 לא התקבלה

אוריאל בוסו:       ההסתייגות הבאה, של קבוצת ישראל ביתנו, מוסרת על ידי הסיעה, ולכן אנחנו לא מצביעים עליה

קריאה: שלוש הסתייגויות

אוריאל בוסו: שלוש הסתייגויות – 4, 5, כולל לחלופין, ו-6, של קבוצת ישראל ביתנו, מוסרות, ולכן אנחנו לא מצביעים עליהן

אוריאל בוסו:      ההסתייגות הבאה, של חברי הכנסת זאב אלקין, גדעון סער, מתן כהנא ושרן מרים השכל

אוריאל בוסו:  הם מציעים – למעשה, הם אינם נוכחים, אז אנחנו גם על ההסתייגויות הללו, כולל על החלופין, לא מצביעים עליהן

אוריאל בוסו:      חבר הכנסת רם בן ברק – 8, 9, 10, 11 – גם הוא אינו נוכח

אוריאל בוסו:  גם על ההסתייגויות הללו אנחנו לא נצביע

אוריאל בוסו:      חברת הכנסת אורנה ברביבאי מציעה 12 ו-13 – גם היא אינה נוכחת, לכבודה של הכנסת

אוריאל בוסו:  גם על ההסתייגויות הללו לא נצביע

אוריאל בוסו:      חבר הכנסת אלעזר שטרן – הוא לא נמצא

אוריאל בוסו:  אז גם כן 14, 15, 16 ו-17 – אנחנו לא נצביע עליהן

אוריאל בוסו:      חבר הכנסת מאיר כהן – 18, 19, 20, 21 – גם הוא אינו נוכח, ולכן גם על ההסתייגויות הללו אנחנו לא נצביע

אוריאל בוסו:  אז עכשיו אנחנו נצביע על סעיף 1, כנוסח הוועדה, חברי הכנסת, בקריאה השנייה

אוריאל בוסו:  הצבעה

אוריאל בוסו: בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 39 

אוריאל בוסו: נמנעים – אין 

אוריאל בוסו: ובכן, 39 בעד, 11 נגד

אוריאל בוסו:  אני קובע שהסעיף התקבל בקריאה שנייה

אוריאל בוסו:      לאחר סעיף 1 – קבוצת העבודה מציעה - - -     

קריאה: הסרנו

אוריאל בוסו: גם אתם הסרתם? אוקיי

אוריאל בוסו:  אז גם קבוצת העבודה הסירה

אוריאל בוסו:       קבוצת יש עתיד מציעה – אף היא אינה נוכחת

אוריאל בוסו:  אחרי סעיף 1

אוריאל בוסו:       לכן אנחנו נעבור להצבעה על החוק בקריאה שלישית

אוריאל בוסו:  רבותיי חברי הכנסת, אני עובר להצבעה

אוריאל בוסו:  הצבעה

אוריאל בוסו: בעד החוק – 39 

אוריאל בוסו: נמנעים – אין 

אוריאל בוסו: ובכן, רבותיי חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: 39 בעד, 12 נגד, אין נמנעים

אוריאל בוסו:  אני קובע שהצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשפ"ג–2023, התקבלה בקריאה הראשונה, והיא תועבר - - -     

החינוך יואב קיש: - - -     

אוריאל בוסו: אה, בקריאה השלישית

אוריאל בוסו:  החוק התקבל בקריאה שלישית ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל

אוריאל בוסו:  בהצלחה

אוריאל בוסו: חבר הכנסת עופר כסיף – מגיעה לו הודעה אישית, בבקשה

אוריאל בוסו:  אני בודק תמיד ערנות, השר קיש

אוריאל בוסו:  חמש דקות לרשותך

עופר כסיף: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת - - -     

אלמוג כהן: פארוק, סגור את התריס

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, אני מבקש קצת שקט, לתת לו הודעה אישית

אוריאל בוסו:  זו זכותו החוקית

אוריאל בוסו:  ולכן - - -     

אלמוג כהן: הוא אוויר

אלמוג כהן:  הוא אוויר

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אלמוג כהן, אתה מחזיק - - -     

אלמוג כהן: שונא ישראל

אלמוג כהן:  ארור תהיה

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אלמוג כהן, אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת כסיף לתת הודעה אישית

אוריאל בוסו:  אני אתחיל לך את הזמן מחדש, בבקשה

עופר כסיף: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת - -      

טלי גוטליב: יום השואה

טלי גוטליב:  יום השואה היום

עופר כסיף: - - עמד פה קודם חבר הכנסת ינון אזולאי ושאל אם אני יודע איפה אני

עופר כסיף:  גם לפני כמה שעות עמד פה חבר כנסת אחר ונשא את שמי לשווא

עופר כסיף:  אז אני רוצה להגיד איפה אני נמצא: אני נמצא במדינה שהיא גם שלי

אלמוג כהן: לא אמרתי די

אלמוג כהן:  לא אמרתי די

עופר כסיף: זאת מדינת אפרטהייד - - -     

קריאה: אתה בוגד

קריאה:  אתה בוגד

אלמוג כהן: אתה לא רצוי פה

אליהו (אלי) רביבו: אתה מסוכן יותר מהמחבלים

עופר כסיף: זאת מדינת אפרטהייד - - -     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת - - -     

טלי גוטליב: יום השואה

טלי גוטליב:  קצת כבוד

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, חבר הכנסת אלמוג כהן, חברת הכנסת טלי גוטליב

חנוך דב מילביצקי: רד מהדוכן

חנוך דב מילביצקי:  בוגד

אוריאל בוסו: חברת הכנסת טלי גוטליב, חבר הכנסת רביבו, חבר הכנסת מלביצקי, אני מבקש לאפשר לו להשלים את ההודעה

אוריאל בוסו:  בבקשה

אליהו (אלי) רביבו: מסוכן יותר מהמחבלים

טלי גוטליב: יותר גרוע מאויב

עופר כסיף: המדינה הזאת, שאני וחבריי – אנחנו חלק ממנה לא פחות מאף אחד אחר - - 

קריאות: - - -     

אלמוג כהן: בוגד

אלמוג כהן:  גזוּז

עופר כסיף: - - המדינה הזאת היא מדינה כובשת

טלי גוטליב: יום השואה

טלי גוטליב:  קצת כבוד

עופר כסיף: היא מדינה שמנהלת משטר אפרטהייד

עופר כסיף:  היא מדינה שמנהלת טיהור אתני

אלמוג כהן: אתה גזוז

חנוך דב מילביצקי: רד מהדוכן

חנוך דב מילביצקי:  רד מהדוכן, בוגד

טלי גוטליב: די כבר

טלי גוטליב:  די

טלי גוטליב:  רד כבר

עופר כסיף: והתפקיד שלי ושל חבריי, החובה שלנו - - -     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, חבל שלפני סיום החוקים אני אצטרך להוציא חברי כנסת

טלי גוטליב: ביום השואה הבין-לאומי

טלי גוטליב:  די, כמה אפשר?     

אוריאל בוסו: נכון, אני מבין את הכאב, אבל צריך לאפשר לו - - -     

טלי גוטליב: אנחנו לא מפריעים לו, אבל ביום השואה הבין-לאומי, שילך מכאן

טלי גוטליב:  שילך כבר, אני לא יכולה

אוריאל בוסו: חברת הכנסת גוטליב, אני מבין לרחשי ליבך

אוריאל בוסו:  אני בכל זאת מבקש לאפשר לו להשלים את ההודעה האישית

אוריאל בוסו:  המשך

עופר כסיף: אני אומר עוד פעם: המדינה הזאת היא מדינה שמנהלת עשרות שנים כיבוש אכזרי

טלי גוטליב: מדינה יהודית ודמוקרטית, לזכר נרצחי השואה - - -     

אלמוג כהן: עלא עיני ועלא ראסי

אלמוג כהן:  יא גזוז

אלמוג כהן:  יא גזוז

עופר כסיף: היא מדינה שמוציאה לפועל על בסיס יום-יומי טיהור אתני

עופר כסיף:  היא מדינה שמנהלת משטר אפרטהייד

עופר כסיף:  החובה שלנו, החובה והזכות שלנו ושלי, היא להיאבק כנגד העוולות

עופר כסיף:  יושבת פה מישהי וצורחת כרגיל, כי לדבר היא לא יכולה, צורחת כרגיל: "יום השואה"

טלי גוטליב: מדינה יהודית ודמוקרטית

טלי גוטליב:  זו המדינה הזו

עופר כסיף: אם בגרמניה לפני 90 שנה היו אנשים כמונו שמרימים את קולם, זה לא היה מגיע למה שהגיע

עופר כסיף:  אתם מובילים - - -     

אלמוג כהן: שונא ישראל

אלמוג כהן:  שונא ישראל

אלמוג כהן:  בוגד

אלמוג כהן:  אתה בוגד

עופר כסיף: תוציא אותו, הוא קורא לי בוגד

עופר כסיף:  אני גאה - - -     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת - - -     

איימן עודה: היושב-ראש, אסור - - -     

אליהו (אלי) רביבו: בושה לעם הנצח

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, ישנם ביטויים - - -         

טלי גוטליב: הוא בוגד, מה לעשות

טלי גוטליב:  הוא בוגד

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אלמוג כהן, ישנם ביטויים שלא נאמרים במליאה

אוריאל בוסו:  אבל עם כל זאת, ההשוואות הללו - - -     

אלמוג כהן: הוא קרא לי נאצי

אלמוג כהן:  הוא קרא לי נאצי

טלי גוטליב: למה לא נאמרים? מותר

טלי גוטליב:  הוא משווה אותנו לנאצים

יצחק שמעון וסרלאוף: - - -     

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אלמוג כהן, אני מבקש לאפשר לי לנהל את המליאה

אוריאל בוסו:  אני מבקש לאפשר לי לנהל את הדיון

עופר כסיף: אתה מוכיח שזה נכון

עופר כסיף:  עכשיו הוכחת כמה זה נכון

עופר כסיף:  עכשיו, אני אומר שוב - - -     

חנוך דב מילביצקי: למה אתה מאפשר לו לדבר? למה אתה מאפשר לו לדבר?     

אוריאל בוסו: חבר הכנסת – רגע - - -     

עופר כסיף: אתה אותו דבר

עופר כסיף:  אתה אותו דבר

אוריאל בוסו: חבר הכנסת כסיף, אבל עם כל זאת, ההשוואות הללו לא יכולות להישמע כאן ביום כזה

אוריאל בוסו:  אני מבקש ממך - -     

חנוך דב מילביצקי: רד מהדוכן

חנוך דב מילביצקי:  רד, מנוול

חנוך דב מילביצקי:  רד, מנוול

חנוך דב מילביצקי:  בוגד

קריאה: אתה לא יכול להגיד נאצי מעל דוכן הכנסת

קריאה:  מה זה הדבר הזה?     

עופר כסיף: זה במסגרת - - -     

אוריאל בוסו: - - לא לגרום להתססה כזו

עופר כסיף: לא, לא אמרתי

עופר כסיף:  זו זכותי, וגם לא עשיתי כרגע, דרך אגב, השוואה

עופר כסיף:  אני אמרתי טיהור אתני, אפרטהייד, כיבוש – זה נכון

עופר כסיף:  לא עשיתי שום השוואה אחרת

אוריאל בוסו: המשך

עופר כסיף: אני אומר שוב - - -     

חנוך דב מילביצקי: רד מהדוכן, בוגד

חנוך דב מילביצקי:  רד מהדוכן, בוגד

חנוך דב מילביצקי:  רד

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אלמוג כהן, אני מבקש ממך

אוריאל בוסו:  אני מבקש ממך

חנוך דב מילביצקי: רד מהדוכן

חנוך דב מילביצקי:  לך לעזה

חנוך דב מילביצקי:  בוגד

אלמוג כהן: ביום השואה אתם מעלים את אויב ישראל הזה? יום השואה

אלמוג כהן:  דמי אחינו זועקים אלינו מהאדמה

אלמוג כהן:  הוא מבזה אותם

קריאה: למה הוא קיבל הודעה אישית? על מה? מישהו דיבר אליו?         

עופר כסיף: אם לפני 90 שנה היו עומדים אנשים ומדברים נגד ההסתה הגזענית שהייתה כנגד היהודים, הצוענים והאחרים, אם היו לפני 90 שנה - -      

חנוך דב מילביצקי: - - - אתה תומך בהם

חנוך דב מילביצקי:  תומך טרור

חנוך דב מילביצקי:  אתה תומך טרור, תומך טרור

אוריאל בוסו: חבר הכנסת מלביצקי

עופר כסיף: - - אנשים שעומדים באומץ - -     

חנוך דב מילביצקי: אתה תומך טרור

אוריאל בוסו: חבר הכנסת מלביצקי

חנוך דב מילביצקי: אתה תומך טרור

אוריאל בוסו: חבר הכנסת חנוך מלביצקי, בבקשה

עופר כסיף: אם היו עומדים אנשים באומץ נגד הזרם העכור - -     

חנוך דב מילביצקי: בושה

עופר כסיף: - - אולי האסון שפקד - -      

חנוך דב מילביצקי: בושה

עופר כסיף: - - את היהודים והאחרים לא היה מתרחש

עופר כסיף:  ואלה שקוראים לי - -      

חנוך דב מילביצקי: ברה, ברה, לך מפה

עופר כסיף: - - בוגד, הרי - -      

קריאות: - - -     

עופר כסיף: - - אחת מהאירוניות - - -     

טלי גוטליב: זהו, גמרנו, די

אוריאל בוסו: חברי הכנסת

אלמוג כהן: ברה, יא - - -     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, אתם מאריכים לו את הזמן להשמיע את הדברים שלא נעימים לכם - -      

עופר כסיף:  	תודה

עופר כסיף:  אני מודה להם

עופר כסיף:  אבל - - -     

אוריאל בוסו: - - לכולנו, לאוזניים

אוריאל בוסו:  אני מבקש מכם

אוריאל בוסו:  עצרתי את זה, עצרתי את זה

אוריאל בוסו:  תמשיך

אוריאל בוסו:  בסוף, בסיכום, אתה יותר מחמש דקות

עופר כסיף: יש לי שלוש דקות

עופר כסיף:  אני גאה לעמוד פה, ואני גאה כשגזענים מכנים אותי בוגד

עופר כסיף:  כלומר, אני בוגד בגזענות שלהם

עופר כסיף:  בשבילי זה כבוד

עופר כסיף:  בשבילי זאת מחמאה

אלמוג כהן: יא ג'זור

עופר כסיף: כי האנשים האלה הם התלמידים הרעיוניים של מה שקרה אז

אלמוג כהן: ג'זוז

אלמוג כהן:  ג'זוז

עופר כסיף: אחד מהסופרים הגדולים, אחד מהסופרים היהודים הגדולים - -      

חנוך דב מילביצקי: הוא לא יכול לדבר כאן

חנוך דב מילביצקי:  אתה יכול לדבר על סופרים מהיום עד מחר

חנוך דב מילביצקי:  אתה תומך טרור

עופר כסיף: - - ניצול אושוויץ פרימו לוי - - -     

חנוך דב מילביצקי: טרוריסט

חנוך דב מילביצקי:  טרוריסט מנוול

אוריאל בוסו: חברי הכנסת

חנוך דב מילביצקי: מקומך לא פה

אוריאל בוסו: חבר הכנסת

חנוך דב מילביצקי: ואנחנו נדאג לזה שלא תהיה פה

אוריאל בוסו: חברי הכנסת

חנוך דב מילביצקי: תזכור מה אני אומר

אוריאל בוסו: חבר הכנסת

חנוך דב מילביצקי: מקומך לא פה

חנוך דב מילביצקי:  בכלא

חנוך דב מילביצקי:  אתה תירקב בכלא

חנוך דב מילביצקי:  תזכור מה אני אומר לך

אלמוג כהן: בקרוב מאוד, בקרוב מאוד - - -     

חנוך דב מילביצקי: בושה

חנוך דב מילביצקי:  אתה, אין לך כבוד אפילו של הטרוריסטים

קריאות: - - -     

אוריאל בוסו: חברי הכנסת

חנוך דב מילביצקי: אתה עומד פה, נהנה מחסינות, ותומך טרור

חנוך דב מילביצקי:  מנוול

חנוך דב מילביצקי:  מנוול

אוריאל בוסו: חבר הכנסת חנוך מלביצקי, אני מבקש

קריאות: - - -     

עאידה תומא סלימאן: - - -     

אוריאל בוסו: אני מבקש לצאת להירגע

אלמוג כהן: לך לסוריה

איימן עודה: - - -     

אוריאל בוסו: חבר הכנסת אלמוג כהן, אני מבקש להירגע

אוריאל בוסו:  סיימנו דיון ארוך ואנחנו לפני דיון די קצר, נסיים את היום

אוריאל בוסו:  אנחנו אחרי יומיים די מתישים לחברי הכנסת

אוריאל בוסו:  אתם מאפשרים הארכה לדברים שלא נעימים, בלשון המעטה, לכולנו לאוזניים

עופר כסיף: סופר יהודי ניצול אושוויץ פרימו לוי, זיכרונו לברכה, כתב ספר חשוב שנקרא "הזהו אדם?" ושם הוא כתב את הדברים הבאים: בבני אדם רבים ואף בעמים שלמים מצוי על סף ההכרה רגש שכל זר הוא צר ואויב

עופר כסיף:  על פי רוב, אמונה זו חבויה היטב במעמקי הנפש כדלקת זיהומית שלא התפשטה

עופר כסיף:  מדי פעם היא מתגלה במעשים מקריים ולא עקביים, ואיננה מקור לחשיבה שיטתית

עופר כסיף:  אולם, כאשר ה"אני מאמין" הסמוי מהעין נהפך למחשבה שיטתית, לעיקרון מרכזי של מערכת היקשים הגיונית, בקצה השרשרת מופיע מחנה הריכוז

עופר כסיף:  הוא תולדה של תפיסת עולם אשר פותחה עד למסקנתה הסופית בעקביות מוחלטת

עופר כסיף:  זאת לדעתי, כל עוד - - -     

אוריאל בוסו: נא לסיים

עופר כסיף: לא, אני מבקש שתיתן לי זמן, הפריעו לי כל הזמן

אוריאל בוסו: נתנו לך, הארכנו

אוריאל בוסו:  אני מבקש לסיים

עופר כסיף: תיתן לי עוד דקה וחצי, בבקשה

עופר כסיף:  שמערכת היקשים הגיונית בקצה – אמרתי – הוא תולדה של תפיסת עולם אשר פותחה עד למסקנתה הסופית בעקביות מוחלטת

עופר כסיף:  זאת לדעתי כל עוד תפיסה מעין זו קיימת, תוצאותיה מאיימות עלינו

עופר כסיף:  כל בני אנוש חייבים לראות בהיסטוריה של מחנות הריכוז אות אזהרה לסכנה האורבת באופק

עופר כסיף:  ואלה פה מובילים לאופק הזה

עופר כסיף:  ובכך אני גאה לבגוד

עופר כסיף:       ואני רוצה להגיד לו דבר אחד: לפני כמה ימים, ב-20 בחודש, צייץ – אני מבקש שתיתן לי לסיים

אוריאל בוסו: לא, נתתי לך

אוריאל בוסו:  הארכתי לך, ואני מבקש לסיים

עופר כסיף: לפני ארבעה ימים צייץ בטוויטר חלאת המין האנושי, אדם בשם גלעד קליינר, בנו של אב בית הדין וחבר כנסת לשעבר של הליכוד – צייץ את הדברים הבאים, ונראה אם מישהו יגיד שאסור להשוות

עופר כסיף:  כך כתב גלעד קליינר: דווקא בתור אשכנזי וכנכד לניצולי שואה – הוא כותב – הסיוט הכי גדול שהייתי מעלה בדעתי זה - - - 

אוריאל בוסו: נא לסיים

אוריאל בוסו:  נא לסיים בבקשה

עופר כסיף: תן לי בבקשה שני משפטים

אוריאל בוסו: לא, משפט אחרון

אוריאל בוסו:  לא שניים אפילו

עופר כסיף: הסיוט הכי גדול שהייתי מעלה בדעתי זה שיכלו להיות כאן עכשיו עוד שישה מיליון יהודים כמו יאיר גולן, עמר בר לב, בוגי יעלון, יועז הנדל - -      

אוריאל בוסו: נא לסיים

עופר כסיף: - - אמנון אברמוביץ', נדב אייל, בן כספית, אבי בניהו

אוריאל בוסו: נא לסיים

עופר כסיף: רגע, משפט אחרון עכשיו

אוריאל בוסו: אמרת משפט אחרון

עופר כסיף: ואז מה מוסיף גלעד קליינר, ואף אחד לא הוקיע אותו פה? גלעד קליינר כותב כך: את כל תתי-האדם שהזכרתי כאן, וכמה עשרות אלפים שמייצגים, אם אני הייתי שם הייתי בשמחה ובהתנדבות מציע לד"ר מנגלה לסייע לו אישית בניסויים שהיה עושה עליהם

קריאות: - - -     

עופר כסיף: ולי איש לא יוכל להטיף

עופר כסיף:  זה משלכם

אוריאל בוסו: תודה רבה

עופר כסיף: ואתם לא אומרים כלום

חנוך דב מילביצקי: זה לא לעניין

חנוך דב מילביצקי:  זה לא לעניין

אוריאל בוסו: תודה רבה

אוריאל בוסו:  אם כן, רבותיי, חברי הכנסת - - -     

יצחק שמעון וסרלאוף: - - -     

עופר כסיף: זבל

טלי גוטליב: למה הוא קורא לך זבל? מי הוא שיקרא לך זבל? עוכר ישראל

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לנושא הבא: התנגדות להחלטת הממשלה להחיל דין רציפות

אוריאל בוסו:  רבותיי, הצעת חוק רכבת תחתית (מטרו) (תיקון), התשפ"א–2021, וסימן נוסף, סימן ב': הסדרה בחוק התוכנית הכלכלית, תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022

אוריאל בוסו:  אנחנו רוצים להזמין את – מי מנמקת? מבין המתנגדים רק את נמצאת כאן, אז את יכולה לעלות לנמק

אוריאל בוסו:  לרשותך עשר דקות

אוריאל בוסו:  זה להתנגדות לחוק המטרו, כן? בבקשה

אוריאל בוסו:  עשר דקות, ואחר כך - - -     

חנוך דב מילביצקי: - - - למה לא עוצרים אותו? למה לא עוצרים אותו? למה לא עוצרים אותו, את המנוול הזה? אין בזה כוח

חנוך דב מילביצקי:  זה כבוד עבורנו שאחד כזה מדבר פה ביום הזה ככה? אין בזה שום כבוד והדר

אוריאל בוסו: אה, רק שנייה, סליחה

אוריאל בוסו:  יש החלטת ממשלה להחיל בזה רציפות

חנוך דב מילביצקי: האנשים האלה, אסור לתת להם לדבר בכלל

אלמוג כהן: אדוני היושב-ראש, מושפל הוא צריך לרדת בכוח

אוריאל בוסו: נאפשר לחברת הכנסת להציג את ההתנגדות, את הנימוק להתנגדות להחלת דין רציפות בחוק

אלמוג כהן: היא חמודה

אוריאל בוסו: בבקשה, לרשותך עשר דקות אם תנצלי אותם

טלי גוטליב: לא נפריע לה

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אני מאוד מעריכה את זה

טלי גוטליב: כי אני אגיד לך משהו

אוריאל בוסו: הינה, היא אומרת לא נפריע והיא כבר מפריעה

טלי גוטליב: לא, אני רק אומרת

טלי גוטליב:  כי לא משנה אם דעות אחרות, כולנו רוצים בתפיסה הבסיסית של מדינה יהודית ודמוקרטית

אוריאל בוסו: היא אומרת שהיא לא מפריעה, והיא מסבירה לה למה היא לא מפריעה

טלי גוטליב:  ולא לשמוע את הדברים האלה

טלי גוטליב:  זה בלתי מתקבל על הדעת

אוריאל בוסו: הדברים היו קשים מאוד, אכן

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

יוליה מלינובסקי:  אני אקדים ואני אומר שאני כמובן לא אתנגד ואני לא אצביע נגד דין הרציפות על חוק המטרו

יוליה מלינובסקי:  אבל מה שאני הולכת להגיד לכם זה שאתם עשיתם פה מעשה לא ראוי

שלום דנינו: תוותרי, תוותרי היום

יוליה מלינובסקי: עשיתם - - -     

שלום דנינו: תוותרי על זה

יוליה מלינובסקי: מי מדבר פה? מי צורח לי פה?     

קריאות: - - -     

אוריאל בוסו: לא, חברי הכנסת, היא צריכה לנמק את ההתנגדות לחוק הספציפי

אוריאל בוסו:  עזבו את הוויכוח הלוהט שהיה לפני כן, אבל היא צריכה לדבר ולהסביר

שלום דנינו: בלי פוליטיקה

אוריאל בוסו: זו זכותה הפרלמנטרית

יוליה מלינובסקי: תקשיבו, אני מבינה שאת מה שקורה בכנסת לא לומדים בשום מקום

יוליה מלינובסקי:  וכמו שאמרו לי פעם כשעליתי ארצה: סבלנות, סבלנות, לא קונים בשום חנות

יוליה מלינובסקי:  אז כשהייתי ח"כית חדשה ולא ידעתי מה קורה, תמיד הלכתי ושאלתי

יוליה מלינובסקי:  וחברים יותר ותיקים ומנהלי סיעות תמיד הסבירו לי מה קורה בכנסת

יוליה מלינובסקי:  אז אני באמת מבקשת בכבוד ובנימוס, חבר'ה, אם אתם לא יודעים ולא מכירים תהליכים, לא צריך לעשות מעצמכם צחוק או להראות שאתם יודעים

יוליה מלינובסקי:  תשאלו ויסבירו לכם

יוליה מלינובסקי:  כי כנסת זה עולם נפרד, יש פה חוקים משלה, וצריך ללמוד את זה וגם לכבד

יוליה מלינובסקי:  כי אולי זה קצת נראה שכולם יודעים הכול

יוליה מלינובסקי:  הקילומטרז' עושה את שלו, וצריך לכבד

יוליה מלינובסקי:  בסדר?      מה שאני רוצה להגיד, ואני באמת מצפה שיקשיבו לי לפחות קצת, שאין תחליף למטרו במדינת ישראל

יוליה מלינובסקי:  אין

יוליה מלינובסקי:  תרצו או לא תרצו

יוליה מלינובסקי:  אנחנו בממשלה הקודמת השקענו במטרו שעות רבות, ובוועדה בראשותי

יוליה מלינובסקי:  ובאמת הייתה שם עבודה משותפת יפה מאוד של כל הגורמים

יוליה מלינובסקי:  זה חוק מסובך, זה חוק שהשווי שלו זה 166 מיליארד שקל

יוליה מלינובסקי:  זה פרויקט שישנה את פני מדינת ישראל

יוליה מלינובסקי:  הייתה עבודה מדהימה של צוות הוועדה, של משרדי ממשלה, של הח"כים מהקואליציה ומהאופוזיציה

יוליה מלינובסקי:  זה דק ועדין

יוליה מלינובסקי:      לצערי, כאשר הגענו לשלב של שנייה-שלישית – ומי שיודע לקרוא יראה שהחוק הזה הוא של 70 עמודים

יוליה מלינובסקי:  דווקא פה, אני יכולה לבוא ליואב קיש, חברי, בטענה שלא אפשר להעביר את החוק הזה

יוליה מלינובסקי:  בעצם הוא עכשיו ירה לעצמו ברגל, סוג של

יוליה מלינובסקי:  כמובן, לא באופן פיזי, כי החוק הזה הוא 70 עמודים בקריאה שנייה, שלישית שלו – החומר

יוליה מלינובסקי:  רק להקריא אותו ייקח שעות רבות

יוליה מלינובסקי:  אני כבר לא מדברת על זה שבעצם הכול צריך להתחיל מחדש; כי כל ההסדרים העדינים, המאוד דקים, מאוד כזה על קצה האצבעות – הכול עכשיו נפתח מחדש, ומאוד חבל

יוליה מלינובסקי:       אז, כשאתה באופוזיציה, חבר הכנסת קיש, אתה לא צריך להיות "דובי לא", וגם כשאתה בקואליציה, אתה צריך לדעת להתנהל עם האופוזיציה בצורה מכובדת ומנומסת

יוליה מלינובסקי:  בחוק המטרו, אני אהיה שותפה מלאה ליו"ר הוועדה

יוליה מלינובסקי:  אגב, אני לא יודעת לאן זה הולך

אוריאל בוסו: אנחנו נסביר

יוליה מלינובסקי: למי? אתה לא יכול להגיד?     

אוריאל בוסו: ועדת הכנסת תחליט

יוליה מלינובסקי: אני ממליצה מאוד שהחוק הזה ילך ליעקב אשר, לוועדת הפנים של הכנסת, כי הוא גם בן אדם שמבין בזה

יוליה מלינובסקי:  זה חומר מקצועי, מאוד רציני

יוליה מלינובסקי:  זו שפה לא פשוטה

יוליה מלינובסקי:  אז אני אהיה שותפה מלאה לחוק הזה, כאשר הוא התגלגל לשנייה, שלישית

יוליה מלינובסקי:  אני כבר ממליצה לקואליציה לאמץ את הנוסח שהיה מוכן להצבעה לקריאה שנייה ושלישית, ורק בגלל משחק ילדותי של חלק מההנהגה של האופוזיציה אז, החוק הזה לא הגיע לקריאה שנייה ושלישית, למרות שהוא היה כבר מוכן, בשל ומוסכם, ולא הייתה התנגדות אמיתית

יוליה מלינובסקי:  הייתה התנגדות מדומה

יוליה מלינובסקי:  היו גורמים פוליטיים שניסו לעשות סיבוב על הטובה של כל אזרחי ישראל ותקעו את החוק הזה, ולא אפשרו להעביר אותו בשנייה, שלישית, עוד בכנסת הקודמת

יוליה מלינובסקי:  כל איחור, כל עיכוב – זה המון כספים

יוליה מלינובסקי:  זה מיליארדים על גבי מיליארדים

יוליה מלינובסקי:  אז איך שזה נראה כרגע, זה גם לא יהיה מהר

יוליה מלינובסקי:  ייקח הרבה מאוד זמן רק להקריא ולהתאים, ותיקונים בוועדה

יוליה מלינובסקי:  ואחר כך, שעות על גבי שעות להסתייגויות במליאה

יוליה מלינובסקי:      אני זוכרת האופוזיציה אז הגישה לחוק הזה 40 שעות הסתייגויות, למרות שהן לא היו ענייניות, ולא מהותיות – לשם שמיים הגישו את זה

יוליה מלינובסקי:  אז אני כנראה אאמץ את הגישה – אם אנחנו לשם שמיים, אז גם אנחנו נהיה לשם שמיים

יוליה מלינובסקי:  אבל מבחינה מהותית - - -     

קריאה: - - -     

יוליה מלינובסקי: עליזה, אני אדבר כמה שאני רוצה

יוליה מלינובסקי:  בלי צרחות ובלי הפרעות

יוליה מלינובסקי:  ואם תעצבנו אותי, אני עוד אאריך

אוריאל בוסו: נשאר לה עוד שלוש דקות

אוריאל בוסו:  זה עשר דקות

מאי גולן: אם נעצבן אותך – מה את אומרת?     

יוליה מלינובסקי: כן

יוליה מלינובסקי:  אז לא כדאי, בשביל מה?      

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, נו, הוויכוח הזה מיותר

יוליה מלינובסקי: מאי, עזבי, אל תכנסי לזה

יוליה מלינובסקי:  את כבר שרה

יוליה מלינובסקי:  את כבר לא ח"כית

יוליה מלינובסקי:  זה לא ברמה שלך

יוליה מלינובסקי:  מי אני?          

אוריאל בוסו: השרה גולן

יוליה מלינובסקי: אני הח"כית מהשורות האחרונות של האופוזיציה ואת שרה

יוליה מלינובסקי:  אל תעני לי

יוליה מלינובסקי:  הכול בסדר

יוליה מלינובסקי:  הכול טוב

מאי גולן: אני אענה

אוריאל בוסו: בבקשה, להשלים את הדברים

יוליה מלינובסקי: מה שאני מבטיחה זה שבחוק המטרו תהיה עבודה משותפת, עבודה עניינית, עבודה מקצועית

יוליה מלינובסקי:  אני מקווה מאוד שיו"ר הוועדה שיקבל את החוק הזה – ואני ממליצה על חברי, חבר הכנסת יעקב, נעשה את זה יד ביד

יוליה מלינובסקי:  אבל בגלל שאני כבר רואה את העומס במליאה, אני רואה עומס בוועדות, ואנחנו עוד לא דיברנו על חוקים שהם פגי תוקף, ועוד מעט, עד 15 בפברואר, לתשומת ליבו של השר המקשר – יש לך רשימה של חוקים מפה עד הודעה חדשה שאתה חייב לחדש אותם

יוליה מלינובסקי:  אגב, אצלי יש אותם

יוליה מלינובסקי:  אם אתה צריך, אני יכולה לתת לך, כדי לרענן את הזיכרון שלך

יוליה מלינובסקי:  אנחנו נעבוד ביחד

יוליה מלינובסקי:  אבל, לצערי הרב, ההתעקשות המיותרת של האופוזיציה אז, והקואליציה היום, גרמה לעיכוב מיותר, והחוק הזה נחוש, כי אין מה לעשות

יוליה מלינובסקי:  או שאנחנו חוזרים לסוסים ועגלות, שכנראה זה לא יקרה, או שאנחנו נתקדם למטרו כמו כל העולם המערבי המתקדם

יוליה מלינובסקי:  תודה רבה

אוריאל בוסו: תודה רבה לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי

אוריאל בוסו:       אם כן, רבותיי חבר הכנסת, אנחנו נעבור להצבעות

אוריאל בוסו:  שר מסכם? אוקיי

אוריאל בוסו:  בבקשה, סגן השר במשרד ראש הממשלה

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

אורי מקלב:  אנחנו יודעים שכולם ממהרים, אבל יש חשיבות לשרה ולעמדת משרד התחבורה שיגיד, גם אם לא להקשבה, לחברי הכנסת ולמסתייגים, אלא לפרוטוקול – זה חשוב מאוד

אורי מקלב:  דין הרציפות לא עבר בקלות בממשלה

אורי מקלב:  יש התייחסות של השרה

אורי מקלב:  יש עמדה של משרד התחבורה בעניין הזה

אורי מקלב:  לכן, אני מתכבד להציג בפניכם את החלת דין הרציפות של הצעת החוק רכבת תחתית (מטרו), התשפ"ב–2021

אורי מקלב:  אני אציין כי החלת דין רציפות עבר בממשלה בדיון ב-8 בינואר 2023

אורי מקלב:  חוק רכבת תחתית (מטרו) עבר בקריאה שנייה ושלישית ב-18 בנובמבר 2021, כחלק מפרק כ"א לחוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2021, ו-2022)

אורי מקלב:  עוד קודם לכן, פוצל מתוך פרק כ"א, ב-11 באוקטובר 2021, סימן ג' לפרק ב', העוסק במועצה המאסדרת

אורי מקלב:  ובמקביל הונחה על שולחן הכנסת, ואושרה בקריאה ראשונה, הצעת חוק רכבת תחתית מטרו, התשפ"ב–2021 (להלן, הצעת החוק), הכוללת הסדרים ייעודיים לפרויקט המטרו, להשלים את ההסדרים הקבועים בחוק רכבת תחתית שכבר אושר

אורי מקלב:      הצעת החוק מיועדת לקבוע הוראות ייחודיות בהיבטים רגולטוריים ובהיבטי תיאום תשתיות במטרה לאפשר את ההגשמה שלו באופן יעיל

אורי מקלב:  החוק יאפשר לתעדף את הפרויקט, להסיר חסמי תכנון ורישוי, להסדיר תהליכי תיאום תשתיות עם חברות תשתיות ברשויות מקומיות, לקבוע מנגנון ליישוב סכסוכים בין גופי התשתיות ולהסיר חסמים רגולטוריים בתחומים רבים ומגוונים

אורי מקלב:      דין הרציפות המבוקש הוא על החלק שפוצל מתוך פרק כ"א לחוק התוכנית הכלכלית, העוסק במועצה המאסדרת, שעבר בקריאה ראשונה בממשלה הקודמת

אורי מקלב:  אבל עמדת – זה מה שחשוב בכל הדברים; אני עומד להקריא לכם עוד כמה שורות

אורי מקלב:  לעמדת השרה – וכך הונחו הגורמים המקצועיים במשרד בכל הקשור לתכנון פרויקט המטרו – מאחר שנושא התכנון הינו תוך כדי פעולה, ומאחר שכבר הוקצו 8 מיליארד שקלים לנושא שלא בתקופתה, השרה לא נתנה הנחיה להפסיק את פעולות התכנון

אורי מקלב:  ואולם, בכל הקשור לעבודות הביצוע, להבדיל מפעולות התכנון, השרה הנחתה את הגורמים המקצועיים לא לקדם כלום בנושא עד שתהיה תוכנית שתחבר את ישראל מהצפון לדרום

אורי מקלב:  לגוש דן יש דנקל, יש אופנידן

אורי מקלב:  פרויקטים תחבורתיים משמעותיים שנותנים מענה

אורי מקלב:  ישנם הרבה היבטים חשובים שבכוונת השרה לבחון בנושא המטרו, לרבות בחינת האפקטיביות של המטרו בהתייחס לפריפריה, שמגיעה למטרופולין במכוניות וגם מעמיסה בפקקים, בחינת תוואי המטרו וסוגיות חשובות נוספות

אורי מקלב:      משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, בראשות השרה, יעמוד על השקעה בתשתיות תחבורה לא רק במטרופולין תל אביב, אלא בכל רחבי מדינת ישראל, ושם לו כיעד את חיבור מדינת ישראל כולה, מהצפון ועד הדרום, באמצעות תשתיות תחבורתיות מודרניות ומתקדמות

אורי מקלב:  לפיכך, בשלב זה, השרה אינה מתנגדת להחלת דין הרציפות

אורי מקלב:  ואולם, כפי שנקבע בהחלטת הממשלה שעסקה בנושא, גיבוש עמדת המדינה בנושא המטרו ייעשה בשיתוף פעולה מלא בין משרד האוצר למשרד התחבורה

אורי מקלב:  במסגרת זו נבחן גם תיקונים לחוק שעבר וכבר אושר, ובוודאי תיקונים לחלק הנוכחי של החוק המדובר היום

אורי מקלב:  לכן, אבקש לתמוך בהחלת דין הרציפות – ואני מציין ומחדד את מה שהקראתי עד עכשיו – בהסתייגויות של משרד התחבורה ושל השרה

אורי מקלב:  תודה

אוריאל בוסו: תודה רבה לסגן השר במשרד ראש הממשלה ומשרד התחבורה חבר הכנסת אורי מקלב

אוריאל בוסו:       אם כך, רבותיי חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה

אוריאל בוסו:  נקיים שתי הצבעות על כל אחת מהצעות החוק

אוריאל בוסו:  מי שמצביע בעד – הוא בעד החלטת הממשלה להחיל דין רציפות על הצעת החוק

אוריאל בוסו:  ומי שמצביע נגד – הוא נגד החלטת הממשלה

אוריאל בוסו:       נעבור להצבעה ראשונה על חוק רכבת תחתית (מטרו), התשפ"ב–2021

אוריאל בוסו:  הצבעה

אוריאל בוסו: בעד הודעת הממשלה – 28 

אוריאל בוסו: נמנעים – אין  

אוריאל בוסו: 28 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים

אוריאל בוסו:  אני קובע שההחלטה להחיל דין רציפות על הצעת חוק הרכבת התחתית (מטרו) (תיקון), התשפ"ב–2021, התקבלה, ותעבור לוועדת הכנסת לשם קביעת ועדה מטפלת

אוריאל בוסו:       נעבור להצבעה על סעיף ג' בפרק ב' (המועצה המאסדרת) בפרק כ"א בחוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021–2022), התשפ"ב–2021

אוריאל בוסו:  הצבעה

אוריאל בוסו: בעד הודעת הממשלה – 28 

אוריאל בוסו: נמנעים – אין 

אוריאל בוסו: אם כך, רבותיי חברי הכנסת, 28 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים

אוריאל בוסו:  אני קובע שההחלטה להחיל דין רציפות על הצעת החוק התקבלה ותעבור לוועדת הכנסת לשם קביעת ועדה מטפלת

אוריאל בוסו: חברי הכנסת, נעבור לנושא האחרון על סדר-היום: הודעת הממשלה על הפסקת כהונה של שר, הפסקת כהונה של סגן שר ומילוי מקום שר

אוריאל בוסו:  ימסור את ההודעה השר יעקב מרגי, שר הרווחה, בבקשה

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים, בהתאם להוראת סעיף 9(א) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, אני מתכבד להודיע כדלקמן:      1

יעקב מרגי:  חברותו בממשלה של המשנה לראש הממשלה, שר הפנים ושר הבריאות אריה מכלוף דרעי נפסקה ביום ב' בשבט התשפ"ג, 24 בינואר 2023 בשעה 12:45

יעקב מרגי:  זאת בהתאם לסעיף 22(ב) לחוק יסוד: הממשלה

יעקב מרגי:       2

יעקב מרגי:  משעה שנפסקה חברותו בממשלה של המשנה לראש הממשלה שר הפנים ושר הבריאות אריה מכלוף דרעי, חדל חבר הכנסת משה ארבל לשמש סגן שר במשרד הפנים ובמשרד הבריאות בהתאם לסעיף 26(2) לחוק-יסוד: הממשלה

יעקב מרגי:       3

יעקב מרגי:  בהתאם לסעיף 24(ב) לחוק-יסוד: הממשלה החליטה הממשלה כי: השר יואב בן צור ימלא את תפקיד שר הבריאות בנוסף לתפקידו כשר במשרד הרווחה והביטחון החברתי; ב

יעקב מרגי:  השר מיכאל מלכיאלי ימלא את תפקיד שר הפנים בנוסף לתפקידו כשר לשירותי דת

יעקב מרגי:       זוהי הודעה בלבד

יעקב מרגי:  תודה, אדוני היושב-ראש

אוריאל בוסו: תודה רבה לשר יעקב מרגי

אוריאל בוסו:  אנחנו בטוחים שזה נושא זמני לחלוטין, בהתאם להחלטת הבוחר

אוריאל בוסו: אם כן, רבותיי, הודעה למזכירת הכנסת

אלינור ימין: תודה

אלינור ימין:  ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת: הצעת חוק לעניין ועדות הכנסת (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"ג–2023, מטעם ועדת הכנסת

אלינור ימין:  תודה

אוריאל בוסו: תודה

אוריאל בוסו:  אם כך, רבותיי חברי הכנסת, תם סדר-היום

אוריאל בוסו:  הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, ג' בשבט התשפ"ג, 25 בינואר 2023 בשעה 11:00

אוריאל בוסו:  ישיבה זו נעולה