ישיבת מליאה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 11, 2022-12-07 00:00

מיקי לוי: חברי הכנסת, היום י"ג בכסלו התשפ"ג, 7 בדצמבר 2022

מיקי לוי:  אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת

מיקי לוי:  הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הכנסת, אבקש להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת מסמך שכותרתו: תפקידי סיעת יהדות התורה בכנסת העשרים-וחמש ובממשלה השלושים-ושבע, שהוגש הבוקר למזכירות הכנסת והועבר לידיעת חברי הכנסת

דן מרזוק:  תודה

מיקי לוי: תודה רבה למזכיר הכנסת

מיקי לוי: אני מתכבד להזמין את חבר הכנסת יואב קיש, יושב-ראש הוועדה המסדרת, בבקשה

הוועדה המסדרת): בוקר טוב

הוועדה המסדרת):  כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, ברשותך, אני אתחיל בהודעה, ואעבור לנוסח ההצבעה לאחר מכן

הוועדה המסדרת):      בהתאם להוראות סעיף 18(א) לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985, מוצע להקים ועדה משותפת לוועדה הזמנית לענייני כספים ולוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון, לתקציב הביטחון

הוועדה המסדרת):  הוועדה תהיה בת שמונה חברים, ארבעה מכל ועדה, לפי ההרכב הבא: מטעם הוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון, חברי הכנסת: יואב גלנט – יושב-ראש הוועדה – יואב בן צור, רם בן ברק, שרון ניר; מטעם הוועדה הזמנית לענייני כספים, חברי הכנסת: משה גפני, אוהד טל, יצחק שמעון וסרלאוף ומיכאל ביטון

הוועדה המסדרת):  זו ההודעה

הוועדה המסדרת): אני עובר עכשיו להצעה למינוי סגנים, שדורשת הצבעה ודיון במליאה

הוועדה המסדרת):  הצעה למינוי סגנים זמניים ליושב-ראש הכנסת

הוועדה המסדרת):  אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 2 לתקנון הכנסת, מוצע להמליץ לכנסת לבחור ארבעה סגנים זמניים ליושב-ראש הכנסת: חבר הכנסת אופיר כץ, חבר הכנסת מתן כהנא, חבר הכנסת יעקב מרגי וחבר הכנסת יעקב טסלר

הוועדה המסדרת):  כהונתם תסתיים עם מינוים של סגנים קבועים ליושב-ראש הכנסת

הוועדה המסדרת):  אבקש את אישורה של הכנסת להצעה זו

הוועדה המסדרת):  זה כמובן דורש הצבעה

הוועדה המסדרת):       אני רק רוצה לומר כמה מילים שחשוב לי לומר

מיקי לוי: בבקשה

הוועדה המסדרת): אחד, היושב-ראש, ביום שני תתקיים הצבעה על החלפת יושב-ראש הכנסת, ואם אכן יוחלף יושב-ראש הכנסת, יש לסיעת יש עתיד מקום למנות סגן נוסף

הוועדה המסדרת):  כך יישמר האיזון, שיהיה 2:3, כפי שהוא, למעשה, עכשיו

הוועדה המסדרת):  אני חייב לומר לחברי האופוזיציה - - -     

בועז טופורובסקי: זה ארבעה ושניים

הוועדה המסדרת): היושב-ראש יצטרף

הוועדה המסדרת):  זה כמו שאם אתה עושה חמישה קואליציה וארבעה אופוזיציה, זה הופך להיות 8:10

בועז טופורובסקי: כן, אבל אם בוחרים - - -     

הוועדה המסדרת): עזוב, לא ניכנס

הוועדה המסדרת):  אתה יכול לעלות ולדבר

הוועדה המסדרת):  אני רוצה לציין מה שאמרתי - - -     

בועז טופורובסקי: לא, אני רק שואל

בועז טופורובסקי:  אז יהיה 2:4?     

הוועדה המסדרת): עם היושב-ראש הבא שייבחר התוצאה תהיה 2:4, אבל הנשיאות היא 2:3 פלוס יושב-ראש

הוועדה המסדרת):  עכשיו הנשיאות היא 1:3 פלוס יושב-ראש

הוועדה המסדרת):  בסדר? זה מה שהיה חשוב לי לומר, שאחרי שהיושב-ראש יוחלף ביום שני – ולפחות מהצד שלי, בעזרת השם – אז ליש עתיד תהיה זכות להביא שם לסגן

הוועדה המסדרת):  אני אומר לכם שהקואליציה תתמוך בשם הזה

הוועדה המסדרת):  הוועדה והקואליציה

הוועדה המסדרת):       הדבר השני שחשוב לי לומר: בדיון ארוך בוועדה המסדרת עלתה הצעה שבעיניי הייתה סופר-הוגנת: הצענו למנות שבעה לקואליציה, שישה לאופוזיציה

הוועדה המסדרת):  ההצעה הזאת לא התקבלה על ידי האופוזיציה, ולכן הלכנו להצעה הזו, שבעיניי גם היא הוגנת

הוועדה המסדרת):  תודה רבה

מיקי לוי: מדהים

מיקי לוי:  13 סגנים – זו סתם הערת ביניים

מיקי לוי:  מי צריך את זה?     

קריאות: - - -     

קריאה: אני מבינה שיהיו כאן משמרות מהבוקר עד הערב?     

משה טור פז: למה לא 120? אם כבר, כולם

מיקי לוי: כן, 120

קריאות: - - -     

יואב קיש: - - - לא רציתם, אז - - -     

קריאה: 10% סגנים

מיקי לוי: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו ניגשים לרשימת הדוברים

מיקי לוי:  מי שעדיין לא התרגל ללוח החדש, בצד ימין של הלוח יש כותרת "עכשיו במליאת הכנסת", אפשר גם ל"סדר-יום מליאה" ואפשר לראות שם את רשימת הדוברים

מיקי לוי:  לחיצה קלה, ויש את רשימת הדוברים

מיקי לוי:       יעקב אשר – אינו נוכח; חבר הכנסת מקלב – אינו נוכח

קריאות: נוכח

מיקי לוי: סליחה, אני מתנצל, חבר הכנסת מקלב, איש רב-כישרונות, ראיתי שמציעים לך כל כך הרבה תפקידים, אני מברך על כך

אורי מקלב: לי מציעים תפקידים, אדוני היושב-ראש, אבל לך מציעים עכשיו שלושה סגנים, זה לא דבר של מה בכך

אורי מקלב:  זה יותר

אורי מקלב:  אני סגן במשרד, אבל סגן יושב-ראש זה יותר מאשר סגן שר

קריאה: - - -     

מיקי לוי: הרבה

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר

אורי מקלב:  ראשית, מזכיר הכנסת הודיע שעל שולחן הכנסת הונחו ההסכמים עם יהדות התורה

אורי מקלב:  אני חושב שחשוב לציין שאלה לא הסכמים, אלה סיכומים שיש עם יהדות התורה

אורי מקלב:  זו אפילו לא חתימה, זה מכתב שנשלח ונחתם על ידי ראשי הסיעות של יהדות התורה, אגודת ישראל ודגל התורה, על תפקידים שסוכמו, אבל כפי שידוע, עוד הדרך לפנינו בנושא החוץ-פרסונלי, בנושא ההסכם המהותי שיש לנו, אם ירצה השם, בקואליציה העתידית, אבל אין ספק - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת מקלב, אמרת, אז אני חייב לעמוד לימינו

מיקי לוי:  מה שהוא הקריא, היה "כי הונח היום על שולחן הכנסת מסמך שכותרתו: תפקידי סיעת יהדות התורה בכנסת העשרים-וחמש ובממשלה השלושים-ושבע"

אורי מקלב: אני יודע שמזכיר הכנסת דייק בלשונו, רק אני רציתי להבהיר הבהרה מעבר לדיוק בלשון

מיקי לוי: בסדר גמור

אורי מקלב: אולי אנשים רגילים שמונחים הסכמים

אורי מקלב:  רק רציתי לציין ולחדד את זה שאנחנו עדיין נשב – אני מקווה היום, אחרי שבועיים וחצי שלא קרה שום דבר – נשב על הדברים המהותיים כדי לציין ששינויים פרסונליים הם דברים חשובים אבל הדברים המהותיים עוד יותר חשובים

אורי מקלב:       אבל אין ספק, אדוני היושב-ראש, שאנחנו נמצאים עכשיו ברגע, ואולי נפלה בידי הזכות להתחיל את הניצן הראשון של החלפת הקואליציה העתידית - - -     

מיקי לוי: שמתי לך את הזמן להתחלה

אורי מקלב: יופי

אורי מקלב:  תודה

אורי מקלב:  זו באמת אולי תקופה, זה שחר חדש

אורי מקלב:  כל אחד אוהב לדבר במילים מתקופה אחרת

אורי מקלב:  זו תחילתו של התהליך הזה ואני מקווה באמת שהוא יעשה את זה מוקדם

אורי מקלב:  בידינו הדבר; זה לא צריך לקחת הרבה זמן, אם מסכימים אז הכול בסדר ואני מקווה באמת שזו הרכבת, ושהממשלה החדשה יצאה לדרך ברגעים אלו

אורי מקלב:      אני בכל אופן רוצה לציין: בחלק מההסכמים הקואליציוניים או בשיח סביב ההסכמים הקואליציוניים מדברים הרבה על סעיף הנכד

אורי מקלב:  במקום לדבר על כותרות כדאי אולי לדבר במילה אחת על המהות ועל הנתונים

אורי מקלב:  אנחנו מדברים היום – לפי נתונים שיש – עשרה חודשים מאז פרוץ המלחמה, על עלייה שהיא לא מאוקראינה

אורי מקלב:  רוב העולים שהגיעו לארץ או עתידים להגיע לארץ עכשיו בתקופה הזאת, מדובר על בערך 40,000 עולים, שרובם רובם – 71% מהם – באים מכוח חוק הנכד

אורי מקלב:  דהיינו, הם לא יהודים בהגדרה ההלכתית

אורי מקלב:  אבל הרבה מעבר לזה, גם בעניין המהות: אנשים שמהם 41% כבר חזרו חזרה למדינות ברית המועצות לשעבר

אורי מקלב:  41%

אורי מקלב:  מתוך עשרה עולים חדשים, רק שניים-שלושה הם יהודים

מיקי לוי: אתמול תיקנה שרת הקליטה שזה 34% – לפי נתוני משרד הקליטה

אורי מקלב: בכל אופן, הנתונים שהתפרסמו, ואני חושב שאלה גם הנתונים של מרכז המחקר של הכנסת – אני מתבסס על נתונים של מרכז המחקר של הכנסת, שאותם אנחנו ודאי רואים כנתונים מדויקים

אורי מקלב:      אנחנו מדברים על כך שמתוך עשר או 20 עולים, חמישה הם יהודים והשאר – 15 – הם לא יהודים

אורי מקלב:  מדובר באנשים שהזיקה שלהם למדינת ישראל היא חלשה מאוד – הם לא יודעים מילה בעברית, הם לא יודעים איפה זה מדינת ישראל

אורי מקלב:       לפי מחקר שנעשה, אלה אנשים שהתחתנו בכנסייה והולכים כל יום ראשון לכנסייה, ואין להם מחשבה לבוא לארץ

אורי מקלב:  ואני שואל, מה, אנחנו פראיירים? אם תוך עשרה חודשים כבר חזרו חזרה 15,000 אנשים מתוך 35,000 שעלו – הרי גם חוק השבות הקיים מדבר על הרצון להשתקע בארץ

אורי מקלב:  זה נקרא להשתקע בארץ?      אני יודע שאומרים שהישראלים לא אוהבים להיות פראיירים, לא אוהבים שעובדים עליהם

אורי מקלב:  מה? אנחנו מוכנים לתת אזרחות לאנשים שאין להם מחשבה לרגע? שהם מנצלים אותנו? חוזרים חזרה? זה שימוש לרעה, כל מה שיש רמייה

אורי מקלב:  אנחנו לא רוצים את החוק הזה?      בתחילת התהליך, אדוני היושב-ראש, 93% היו יהודים, 7% היו לא יהודים

אורי מקלב:  היום התהליך הוא ש-72% הם לא יהודים, ובקושי 28% הם יהודים

אורי מקלב:  לכן אני חושב שזאת העת לשנות את זה

אורי מקלב:  צריך להבין מדוע אנחנו מדברים ככה

אורי מקלב:  אנחנו עושים נזק לעצמנו

אורי מקלב:  אין מדינה בעולם שהייתה מאפשרת הגירה כזאת; נותנת אזרחות בקלות כזאת

אורי מקלב:  כל מדינה נחשלת שרוצה אזרחים לא הייתה מקבלת אנשים, ותהליך לקבל רישיון עבודה היה לוקח הרבה יותר זמן

אורי מקלב:  הנתונים האלה טוענים שיש שער פרוץ לארץ, וחובתנו לתקן את זה

אורי מקלב:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת בן ארי

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש

מירב בן ארי:  אדוני השר, כנסת נכבדה, אני מציעה לחבר הכנסת מקלב שידבר עם חבר הכנסת יולי אדלשטיין, כי לא נראה לי שהם סגורים לגמרי על סעיף הנכד שם בליכוד

מירב בן ארי:       אני רוצה דווקא להתייחס למכירת החיסול של המדינה, של משרד הביטחון ומשרד החינוך

מירב בן ארי:  נתחיל ממשרד החינוך: אני לא יודעת מי יהיה השר או השרה, שיגיעו בטח מהליכוד, אבל אני מאחלת להם: תנחומיי

מירב בן ארי:  היה משרד חינוך ונשארו לכם, לדעתי, גילאי שלוש עד שש לממלכתי, אפילו לא כיתות

מירב בן ארי:  נכון? כל השאר פוצל

מירב בן ארי:  אם זה היה בניין, אז היה נראה שמעבירים בלוקים: אחד לאורית סטרוק, אחד לבצלאל

מירב בן ארי:  אני כבר לא זוכרת מרוב שפירקו את המשרד הזה לגורמים

מירב בן ארי:  המשרד הכי חשוב הולך ומתפרק לנו מול העיניים

מירב בן ארי:       נדבר גם על משרד הביטחון – כי הרי כל מה שעשו בקמפיין הזה זה לדבר על משילות

מירב בן ארי:  ככה אתם מושלים? גם את משרד הביטחון פירקתם? גם את הנקודות הכי חשובות, במקומות הכי נפיצים, גם את זה הוצאתם משר הביטחון? גם שר הביטחון הבא מהליכוד שקט; לא שומעים אותו; הלכו לו על הראש

מירב בן ארי:  מה הוא יגיד עכשיו? מה השאירו לו ממשרד הביטחון?      הוועדות שמוקמות, אדוני היושב-ראש, כדי להכשיר חוק, הם הביאו דרך הוועדה כדי לחסוך את 45 היום של פטור מחובת הנחה

מירב בן ארי:  אתה מגיע לוועדה המסדרת והם בכלל לא יודעים איך החוק נראה, אבל הם כבר כתבו לו דברי הסבר

מירב בן ארי:  עכשיו, יש שני חוקים: אחד, שמאסר על תנאי הוא בעצם לא כמו מאסר בפועל אז זה בסדר להיות שר, כי קיבלת רק על תנאי, לא נורא

מירב בן ארי:       אבל אני רוצה להתייחס לפקודת המשטרה שהשר לביטחון לאומי רוצה להביא עוד לפני שהוא ישב עם המשטרה

מירב בן ארי:  הוא עוד לא פגש את המשטרה; הוא בעיקר ראה את זה בסיורים של הוועדה לביטחון פנים ובישיבות

מירב בן ארי:  איפה נשמע דבר כזה? שר שמיועד לפקח על המשטרה אפילו לא יושב ולא מדבר עם המשטרה ולא מבין את הצרכים שלה, אבל כן ייקח מהם סמכויות

מירב בן ארי:  אם ככה נראית משילות – תנחומיי

מירב בן ארי:  כי משילות אין פה; לא צבא, לא משטרה, אפילו תכניות לטווח הארוך – זה לא מעניין אותם

מירב בן ארי:  כי אם אפשר לפרק גם את משרד הביטחון, גם את משרד החינוך, גם את המשטרה אבל הכי חשוב: את הערכים של המדינה הזאת

מירב בן ארי:  למה לא? זאת הזדמנות מצוינת

מירב בן ארי:  ככה לא נראית משילות, ככה נראה חורבן של המדינה

מירב בן ארי:  תודה, אדוני

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת דוידסון, בבקשה

סימון דוידסון: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, חילקתי לכם עכשיו מתנה קטנה – קובייה הונגרית – כדי שתבינו על מה אני הולך לדבר

סימון דוידסון:  להקים ממשלה זה דבר מאוד מורכב

עאידה תומא סלימאן: - - -     

סימון דוידסון: צריך לאזן בין גורמים שונים - -     

עופר כסיף: סימון, לכבוד הממשלה החדשה תקרא לזה קוביה חורבנית

סימון דוידסון: קובייה הונגרית – יודעים כולם מה זה

עידית סילמן: אנחנו פשוט לא משחקים בקוביות

עידית סילמן:  באנו לעבוד - - -      

מירב בן ארי: - - - אה - - - מי זאת, גברת קואליציוש? היא באה לעבוד, היא לא באה לשחק

מירב בן ארי:  את זה היא עשתה שנה פה, אצלכם - - -     

עידית סילמן: קודם כול נעשה בצורה הכי טובה - - -     

סימון דוידסון: חברים יקרים, להקים ממשלה זה דבר מאוד מורכב

סימון דוידסון:  צריך לאזן בין גורמים שונים, בין אינטרסים ורצונות מנוגדים שמבקשים לבוא לידי מימוש

סימון דוידסון:  לצערנו, כבר התרגלנו למשרדים מומצאים ולדרישות יומרניות רק כדי לרצות את האגו הפוליטי והגחמות של חברי הסיעות השונות

סימון דוידסון:  אבל  הממשלה המתגבשת לקחה את זה עוד צעד אחד קדימה

סימון דוידסון:  בהסכמים הקואליציוניים שנחשפו לציבור אנו רואים פירוק והרכבה של המשרדים שהכרנו

סימון דוידסון:  כל משרד עובר לשולחן הניתוחים ונקרע לגזרים: לתתי-משרדים, לשברי רשויות, לרסיסי אגפים

סימון דוידסון:  הפקידים במשרדים מבולבלים ולא יודעים תחת איזה שר הם יעבדו מחר

סימון דוידסון:       משרד החינוך, למשל, נפרד מהאגף לתרבות יהודית, שהועבר למשרד למשימות לאומיות; את משרד האוצר חצו לשניים: בחצי מהתקופה צפויה לנו מדיניות כלכלית ימנית, ובמחצית השנייה – סוציאליזם

סימון דוידסון:  תגידו לי, זה לא אבסורד? הפריפריה החברתית פורקה ממשרד הנגב והגליל; משרד הביטחון איבד את המינהל האזרחי ואת האחריות על מתאם פעולות הממשלה בשטחים לטובת חבר הכנסת סמוטריץ'; סמכויות המפכ"ל על מדיניות המשטרה ועל פריסת כוחותיה פורקו והועברו לשר לביטחון הפנים מר בן גביר; היחידה לתוכניות חיצוניות – בעלות של שני מיליארד שקל

סימון דוידסון:  שני מיליארד שקל – פורקה ממשרד החינוך ועברה למשרד ראש הממשלה תחת פיקוחו של חבר הכנסת אבי מעוז והרב טאו, והצטרפה להמצאת החיוניות שנקראת: הרשות לזהות לאומית יהודית

סימון דוידסון:  ואני שואל, לפני המשרד הזה לא היינו יהודים? זה משהו חדש? ממציאים לנו את היהדות?      חבריי חברי הכנסת, לסדר ממשלה זה דבר מסובך לא פחות מלפתור קובייה הונגרית

סימון דוידסון:  כשילד קטן חסר סבלנות לא מצליח לפתור את הקובייה הוא שובר את החלקים ומנסה להרכיב אותם מחדש; עוקר רשות מפאה אחת ומדביק אגף לפאה אחרת

סימון דוידסון:  אני פונה לממשלה ההונגרית המתגבשת: אל תנהגו ככה

סימון דוידסון:  אין בעיה, אתם מרכיבים ממשלה? תרכיבו

סימון דוידסון:  אבל תעשו את זה בצורה אחראית, שקולה, לא פזיזה, בצורה שלא תפגע באזרחי ישראל

סימון דוידסון:  לפירוק המשרדים יש השלכות ישירות ומזיקות לאזרחי ישראל

סימון דוידסון:  הוצאת אגפים והדבקה מלאכותית שלהם, לא במקומם הטבעי וההגיוני, נושאת עימה נזקים כלכליים ובירוקרטיה

סימון דוידסון:  יד ימין אינה יודעת מה יד שמאל עושה, והאזרח המבולבל ימשיך להתרוצץ בין הרשויות ולנסות למצוא מענה לבעיותיו

סימון דוידסון:       מר בנימין נתניהו, בעבר ידעת להרכיב ממשלות בלי לפרק משרדים לשברים ולרסיסים

סימון דוידסון:  היום אתה לא מצליח לפתור את הקובייה ההונגרית הזאת, שנקראת ממשלת ישראל השלושים-ושבע, בלי לנפץ כל משרד בדרך לפי הגחמות של כל אחד מהשותפים שלך

סימון דוידסון:  אני קורא לכם, חבריי חברי הממשלה ההונגרית שבדרך, לגלות אחריות כלפי הציבור שבחר בכם

סימון דוידסון:  את הקובייה ההונגרית הזאת שכל אחד קיבל על השולחן שלו תפרקו בלי לפרק את המשרדים

סימון דוידסון:  תודה רבה, חבריי

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  אני מזכיר לחברי הכנסת, אי-אפשר להביא ולעשות מעל הדוכן מצגות ועניינים

מיקי לוי:  חבר הכנסת טיבי, בבקשה

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, אני אתייחס שוב לפסקי בית דין שניתנו בתקופה האחרונה לצעירים ערבים שנעצרו בהפגנות שהיו במאי לפני שנה

אחמד טיבי:  אדהם בשיר מעכו – נגזרו עליו עשר שנים; כמה צעירים מטמרה – מוחמד אבו אל-היג'א, מוחמד אבו רומי, בהא אבו אל-היג'א, אברהים מוריח – בין חמש לשבע שנים

אחמד טיבי:  בכל פסקי הדין האלה הוכנסו סעיפי טרור בשל העובדה שהעצורים הם ערבים

אחמד טיבי:  בעבירות דומות שביצעו יהודים באותה תקופה, באותו מאי, בהפגנות דומות, לינץ' נגד ערבי, סעיד מוסא, בבת ים – לא היו סעיפים כאלה

אחמד טיבי:  סעיד מוסא, קורבן הלינץ', עובר לינץ' עכשיו בבית המשפט על ידי עורכי דין ממולחים של התוקפים, ובית המשפט מגלה נדיבות ורוחב לב חסר תקדים כדי לשפד את קורבן הלינץ' ולהקל את העונש של היהודים שעשו לו לינץ'

אחמד טיבי:  מה המסר של המדינה? להכניס את סעיף הטרור הוא החלטה של המדינה, שמבוצעת על ידי הפרקליטות ומיושמת על ידי שופטים בבית המשפט

אחמד טיבי:  הם רוצים להפחיד את הציבור הערבי, שלא יפגין עוד פעם, שלא ימחה

אחמד טיבי:       עכשיו, במקרה של אדהם עורך הדין היה יכול לעשות עבודה טובה יותר – והוא לא עשה

אחמד טיבי:  יש ביקורת קשה על עבודתו, אבל הבעיה היא השופטים, לא רק עורך הדין

אחמד טיבי:  אין דבר כזה עשר שנים על זריקת אבן ומכה במקל

אחמד טיבי:  אין, אין, אין

מירב בן ארי: מה זה "זריקת אבנים"? הוא ניסה להרוג אותו

אחמד טיבי: אין, אין עשר שנים, אין עשר שנים

מירב בן ארי: הוא ניסה להרוג אותו

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי, תודה

אחמד טיבי: לא שמעתי את הצעקות שלכם על סעיד מוסא

אחמד טיבי:  סעיד מוסא עבר לינץ'

אחמד טיבי:  גם הוא עבר לינץ'

מירב בן ארי: מה זה קשור? אני מאוד מקווה שהם יקבלו עונש - - -     

אחמד טיבי: איפה השוויון בפני השופטים? איפה?     

מירב בן ארי: מה זה קשור? שגם הם יקבלו עונש

אחמד טיבי: למה אתם לא זועקים? אף אחד לא תומך באלימות, אף אחד לא תומך באלימות - -      

מירב בן ארי: - - - הוא פוסט-טראומטי - - -     

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי, קריאה ראשונה

אחמד טיבי: - - אבל עשר שנים ושבע שנים וארבע שנים – זה מיועד רק לערבים, מה שמוכיח שבתי המשפט במדינת ישראל מפלים, לעיתים בשיקולים גזעניים של השופטים

אחמד טיבי:  כבר הייתה עבודת מחקר כזאת באוניברסיטת חיפה

אחמד טיבי:  בתי המשפט בישראל הם כלי – גם הם כלי – שמפלה נגד הציבור הערבי

מירב בן ארי: בסוף בית המשפט הוא אחד - - -     

אחמד טיבי: אני מסיים

אחמד טיבי:  אני הייתי בזמנו בבית משפט יחד עם העצורים בבאר שבע, בבית משפט בפתח תקווה, בצפון, נפגשנו עם המשפחות כולן בעכו

אחמד טיבי:  אני מבין את המצוקה של המשפחות ואת הכעס - - -     

מירב בן ארי: אני פגשתי את המשפחה של מור

אחמד טיבי: אני מבין את - - -     

מירב בן ארי: מה, אבל הוא אומר שבתי המשפט גזעניים

מיקי לוי: תעלי ותעני לו

מיקי לוי:  בבקשה, משפט לסיום

אחמד טיבי: בתי המשפט בישראל – יש עבודה של פרופ' רטנר – מפלים נגד הציבור הערבי

אחמד טיבי:  על אותה עבירה יש גזרי דין שונים, חמורים יותר

אחמד טיבי:  הכנסת סעיף הטרור באה להפחיד את הערבים, שלא יפגינו

אחמד טיבי:   חובתנו גם כוועדת המעקב, גם כמפלגות, גם כאנשי ציבור, למחות נגד גזרי הדין האלה ולעמוד לצד האנשים שקופחו בצורה דרקונית בהחלטות האלה של בתי המשפט

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  השר שטרן, בבקשה

המודיעין אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת, הדברים האלה מופנים בעיקר אל המועמד להרכיב את הממשלה

המודיעין אלעזר שטרן:  אנחנו נשתדל לקרוא לו ראש הממשלה; לא לחקות אותם בביזיון ובנזק הנורא שהם גרמו לממלכתיות הישראלית

המודיעין אלעזר שטרן:  אני באתי לפנות לראש הממשלה המיועד ולהגיד לו: בעדינות, קצת יותר לאט, כדי שהחברה הישראלית לא תתפרק לגמרי

המודיעין אלעזר שטרן:  אם החלטתם להרוס את מערכת המשפט, אם החלטתם להרוס את מערכת החינוך, ואם החלטתם להרוס את מערכת הביטחון – לאט, כיוון שבסוף זאת המדינה של כולנו

המודיעין אלעזר שטרן:       בימים של השבעת הכנסת אני איחלתי הצלחה לראש הממשלה המיועד ולאלה שזכו בבחירות, לטובת כולנו

המודיעין אלעזר שטרן:  בסוף זאת המדינה של כולנו

המודיעין אלעזר שטרן:  אבל אנחנו הולכים ברחובות, ואנחנו באמת פוגשים אנשים מפוחדים עד כדי אחוזי פלצות

משה סעדה: אתם מפחידים אותם, אז הם מפוחדים

משה סעדה:  אל תפחידו – הם לא יפחדו

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדה, תודה

משה סעדה: אני דואג - - -     

מיקי לוי: אל תדאג, תן לו לדבר, הוא שר

המודיעין אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד משהו: כשאנחנו מדברים על איך נראית האלימות ברחובות, בכבישים – אני אומר את זה פה שנים מעל הדוכן הזה – אנשים במדינת ישראל חושבים ומתנהגים בפרדיגמות

המודיעין אלעזר שטרן:  כשאתה משדר להם שחוק הוא חוק, אבל מחר נשנה אותו ושמערכת המשפט היא לא טובה, וכשאתה משתמש בביטויים אלימים – אל תתפלא שאת דרך המחשבה הזאת אנשים מיישמים אחר כך גם בכבישים וגם בשכונות ובערים

המודיעין אלעזר שטרן:  כיוון שכשאנשים חושבים בדרך מסוימת וכשאתה משדר להם: אל תדאגו, תעשו עבירות, אנחנו בהסכמים הקואליציוניים נכשיר אותן – למה שלא יעשו עבירות? הם יודעים שיום יבוא ויבוא שלטון שלא משנה איך הוא השיג את השלטון – אם בהסתה ובשקרים – ויגיד: אנחנו נתקן, למה שהוא לא יעשה כבר עכשיו עבירות? למה שהוא לא יתנהג באלימות מילולית, כמו שמתנהגים בבניין הזה גם כן?     אני רוצה להגיד לכם יותר מזה: יש לנו מערכת ביטחון

המודיעין אלעזר שטרן:  כשאתם מערערים בהסכמים הקואליציוניים על מנגנוני ביטחון של שנים, תדעו – ואני נזהר מלהגיד את זה כאן – גם היום כבר יש לנו קושי להביא חיילים לשירות מילואים

המודיעין אלעזר שטרן:  זה לא טריוויאלי בעיניהם

המודיעין אלעזר שטרן:  יכול להיות שזה לא היה טריוויאלי לפנות יישובים; זה גם לא טריוויאלי לאבטח יישובים בכל מיני מקומות; זה אפילו לא טריוויאלי להתאמן

המודיעין אלעזר שטרן:  זה אחוז קטן, אבל כשמהבניין הזה אתם משדרים ששרים מיועדים – שבתוך משרד הביטחון נקים עוד גוף – אני הייתי צריך ליהנות, בגלל שהשר אומר: אני אדאג לזה שיהיו המון המון אלופים ותת-אלופים דתיים

המודיעין אלעזר שטרן:  לבושים כמוני, בכיפה ובציצית

המודיעין אלעזר שטרן:  תאמינו לי, הם לא רוצים לשמוע את זה

המודיעין אלעזר שטרן:  הם כתף אל כתף

המודיעין אלעזר שטרן:  הם לא רוצים שיקדמו אותם בזכות הכיפה והציצית

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה

המודיעין אלעזר שטרן: הם לא רוצים שזה יהיה שיקול, אבל זה מה שאתם משדרים להם

המודיעין אלעזר שטרן:  אתם גם משדרים ששר החינוך שיהיה לא יכול להיות אחראי על החינוך, בגלל שיש עוד כמה דברים שבהם אנחנו לא סומכים עליו – צריך לתת לזה תפקידים מיוחדים

המודיעין אלעזר שטרן:  אין דבר כזה שלמות חינוכית; אין דבר כזה קו שמקשר בתוך בתי ספר

המודיעין אלעזר שטרן:      אז אני חוזר עוד פעם, כיוון שנגמר לי הזמן, ואני מכבד את בקשתך, אדוני היושב-ראש

המודיעין אלעזר שטרן:  אני מבקש דבר אחד: זכיתם בבחירות

המודיעין אלעזר שטרן:  אנחנו מכבדים את זה, גם אם זה נעשה בהסתה ובהפצה של שקרים, כפי שאנחנו רואים, אבל בסוף אין לנו ברירה אלא לכבד את זה

המודיעין אלעזר שטרן:  אבל עכשיו תזכרו: יש מחר

המודיעין אלעזר שטרן:  יש מחר, והמחר הוא של כולנו יחד

המודיעין אלעזר שטרן:  תודה, אדוני

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת כסיף, בבקשה

מיקי לוי:  אחריו – סגן השר סגלוביץ'

טלי גוטליב: מתלונן שקר על שוטרים

טלי גוטליב:  מתלונן סדרתי, הנואם

טלי גוטליב:  אין פה מישהו ממח"ש שיגיד לנו כמה תלונות הגשת על שוטרים

מיקי לוי: חברת הכנסת גוטליב, הוא עוד לא פתח את הפה, בחייך

טלי גוטליב: רציתי להגיד לו

עופר כסיף: אבל היא חייבת לפתוח את הפה

טלי גוטליב: אני - - - פשוט

מיקי לוי: תודה, תודה

מיקי לוי:  חברת הכנסת גוטליב, תודה

עופר כסיף: חברת הכנסת גוטליב מוכיחה את דבריו של הפילוסוף הידוע דקארט: אני צורח, משמע אני קיים

מיקי לוי: עזוב

מיקי לוי:  בבקשה, בבקשה

טלי גוטליב: לפחות אני אומרת אמת

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  יום ארוך לפנינו

מיקי לוי:  בבקשה

עופר כסיף: תודה רבה

עופר כסיף:  כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו נתקלים בימים האחרונים, ובצדק – ואני רוצה לחזק ולברך מפה את מנהלי בתי הספר, את המורים, את ראשי הרשויות, שיוצאים כנגד המינוי של הגזען, החשוך, המיזוגן, ההומופוב, לאחראי על מורשת, תרבות, תוכניות חיצוניות במערכת החינוך; הטלת חשכה עמוקה על מערכת החינוך

עופר כסיף:  אנחנו עומדים בפני חשכה גדולה

עופר כסיף:  הרעש הזה מאוד מפריע לי

מיקי לוי: בבקשה, שקט

מיקי לוי:  תודה

עופר כסיף: תודה, אדוני

עופר כסיף:  אנחנו באמת בפני חשכה גדולה מאוד שעומדת להיכנס למערכת החינוך, אם כי קשה להגיד שעד היום היה יותר מדי מואר שם

עופר כסיף:  אבל במקום חינוך, תהיה תעמולה; במקום מחשבה עצמאית, תהיה שטיפת מוח

עופר כסיף:  שטיפת מוח שתהיה מלאה בתכנים גזעניים, לאומניים, משיחיים

עופר כסיף:  בחינוך, וחבל מאוד שהרבה לא יודעים את זה פה – בחינוך לא שותלים במוחם של התלמידים רעיונות – זו תעמולה

עופר כסיף:  עוד מימי סוקרטס יודעים את זה, מי שיודע מי זה סוקרטס, ואני לא מדבר על הכדורגלן הברזילאי

טלי גוטליב: לא, אנחנו לא יודעים

טלי גוטליב:  אנחנו לא יודעים

טלי גוטליב:  אין לנו ידע כללי

בועז ביסמוט: לא יודעים

בועז ביסמוט:  בוא תסביר לנו

עופר כסיף: אבל מה שעומדים לעשות במערכת החינוך – אם כי, כאמור, זה כבר התחיל מזמן – הוא לא לפתח את המחשבה העצמאית של התלמידים; זה התפקיד של חינוך, בטח בחברה שמתיימרת להיות דמוקרטית

עופר כסיף:  לא – רוצים לחסום בפניהם את המחשבה העצמאית, לשטוף להם את המוח, שחלילה לא יחשבו באופן ביקורתי או ספקני

עופר כסיף:  ואחר כך עוד מתהדרים במילים כמו חינוך, כמו דמוקרטיה

עופר כסיף:  לא – זה לא זה ולא זה

עופר כסיף:      בזמנו אפילו לימדו בספר אזרחות שנקרא "להיות אזרחים בישראל" – הציגו שש תפיסות של איך מדינת ישראל צריכה להיות

אלמוג כהן: כמה זמן נשאר לאויב?     

עופר כסיף: הציגו את הוויכוח

אלמוג כהן: כמה זמן נשאר לאויב?     

עופר כסיף: הציגו שתי תפיסות שמדברות על מדינת ישראל כמדינת כל אזרחיה וכל לאומיה

אלמוג כהן: החלטנו

עופר כסיף: והציגו ארבע תפיסות שונות של מהי מדינה יהודית

עופר כסיף:  כלומר נתנו לתלמידים את הכלים לחשוב

עופר כסיף:  את זה מבטלים

עופר כסיף:  אבל כל העניין הזה - - -     

אליהו (אלי) רביבו: והינה נולדה - - - חדשה – עגבניות ירוקות

אליהו (אלי) רביבו:  נכון?     

עופר כסיף: כל העניין הזה של שטיפת המוח - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת רביבו, תודה

מיקי לוי:  אתם רק גורמים לכך שאני אצטרך להוסיף לו זמן

אליהו (אלי) רביבו: לא, אתה לא תוסיף לו זמן

מיקי לוי: תודה

אליהו (אלי) רביבו: עגבניות ירוקות - - -     

מיקי לוי: בבקשה להמשיך

אלמוג כהן: קשה לשמוע את האויב

אלמוג כהן:  קשה לשמוע את האויב

מיקי לוי: חבר הכנסת כהן, תודה

מיקי לוי:  מה לעשות? זה הפרלמנט הישראלי

מיקי לוי:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: עגבניות ירוקות

מיקי לוי: דרך אגב, אני מביא לתשומת ליבך – תקרא את הוראות ועדת האתיקה – זו מילה אסורה בתוך המליאה

מיקי לוי:  אני רק מביא לתשומת ליבך

אליהו (אלי) רביבו: אבל עגבניות ירוקות, אדוני היושב-ראש?     

אלמוג כהן: קיבלתי, אדוני היושב-ראש: התומך טרור

מיקי לוי: גם זה אסור

מיקי לוי:  אני מציע לך לקרוא

אלמוג כהן: אז העופר כסיף

אלמוג כהן:  זה - - -     

מיקי לוי: אז אני מציע לך לקרוא

מיקי לוי:  בבקשה להמשיך

עופר כסיף: תודה, אדוני

אליהו (אלי) רביבו: עגבניות ירוקות

עופר כסיף: אבל מעבר לחשכה הגדולה שאנשים הזויים וחשוכים בעצמם מביאים למערכת החינוך, הרי שכל הנושא הזה משמש גם כהסחת דעת מהבעיה העיקרית, מהפשע העיקרי שהממשלה העתידית עומדת לבצע – סיפוח למעשה של רוב השטחים הכבושים; מיסוד של משטר האפרטהייד והטיהור האתני, זה מה שהממשלה עומדת לעשות; הקמה של מיליציות פרטיות בידי טרוריסטים, שאחד מהם אפילו מורשע בתמיכה בטרור, בידי אדם, בקושי אדם, שיושב שם, אני לא אומר את שמו - -      

אלמוג כהן: אתה הטרוריסט היחיד פה

עופר כסיף: - - שהכה והתעלל באנשים שעצר, אזרחים, ללא הצדקה

עופר כסיף:      מישהו יגיד שזה דין הבוחר, כך החליטו בחירות דמוקרטיות

עופר כסיף:  אז אני רוצה קצת להבהיר לאנשים שכנראה לא יודעים כל כך מה זו דמוקרטיה: דמוקרטיה היא לא שלטון הרוב, מעבר לזה שלא הרוב עומד לצד הממשלה העתידית, אבל גם אם כן – דמוקרטיה היא זכויות המיעוט והפרט

עופר כסיף:  זו דמוקרטיה

עופר כסיף:  ומי שאומר אחרת, כנראה מוכיח כמה לימודי האזרחות באמת הוכהו והוכו בשנים האחרונות

מיקי לוי: משפט לסיום

עופר כסיף: בחירות דמוקרטיות הן בחירות שבהן כל מי שנמצא תחת שלטון יכול לבחור

עופר כסיף:  כיום, תחת שלטונה של מדינת ישראל, למחצית אין זכויות בכלל, לרבות הזכות לבחור ולהיבחר

עופר כסיף:  זאת לא דמוקרטיה

מיקי לוי: תודה רבה

עופר כסיף: מזה מסיטים את תשומת הלב

טלי גוטליב: מה? רגע, איזו מחצית? זה מדהים

טלי גוטליב:  קשקושים

אלמוג כהן: יאללה, הביתה

עופר כסיף: אנחנו נמשיך להיאבק נגד כל הפושעים האלה - -     

טלי גוטליב: איזו מחצית?     

אלמוג כהן: - - - פה זה לא סוריה

מיקי לוי: תודה רבה

עופר כסיף: - - ביצור הזה, וכל האנשים האלה שבינם לבין דמוקרטיה אין כלום

אלמוג כהן: לך

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, תודה רבה

עופר כסיף: אנחנו ניאבק נגדם וגם נביס אותם

טלי גוטליב: איזו מחצית?     

אליהו (אלי) רביבו: - - - עגבניות ירוקות

מיקי לוי: תודה

עופר כסיף: משפט אחרון: אני קורא פה לכל אזרחי המדינה לצאת להתנגדות לרחובות, לא לתת לממשלת הדמים הנפשעת הזאת לפעול

עופר כסיף:  כן, לצאת לרחובות במיליונים - -     

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת כסיף, תודה

עופר כסיף: - - נגד הכיבוש והגזענות ונגד השוביניזם והמיזוגניה - -     

אלמוג כהן: לך, לך

אלמוג כהן:  לך

אליהו (אלי) רביבו: - - - אתה לא במוקטעה

עופר כסיף: - - ונגד היצורים - - -     

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו: אתה לא במוקטעה

שלמה קרעי: ניצחנו את אנטיוכוס, ננצח גם אותך

מיקי לוי: סגן השר סגלוביץ', בבקשה

אלמוג כהן: - - -     

מירב בן ארי: על מי אתה מדבר?     

אלמוג כהן: מה שאמרתי קודם

קריאות: - - -     

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי וחבר הכנסת כהן, מוזמנים לפרסה לשתות קפה

מירב בן ארי: גם מה אתה צועק עליי משם - - - ונדבר איתך

מיקי לוי: בבקשה

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ברכות לכל חברי הכנסת החדשים, לכל סיעות הבית שהצטרפו לעבודה המשותפת כאן

יואב סגלוביץ':  אני רוצה לומר כמה מילים, לתת תזכורות לדברים שפחות עוסקים בהם, ואולי יש הזדמנות לשים אותם על השולחן או על סדר-היום גם של הכנסת

יואב סגלוביץ':      9 בדצמבר הוא היום הבין-לאומי למאבק בשחיתות

יואב סגלוביץ':  זה יוצא יום שישי הקרוב

יואב סגלוביץ':  יש יום מיוחד בכנסת ב-14 בדצמבר

יואב סגלוביץ':  אתה מדבר על הנושא הזה של מאבק בשחיתות, והוא כאילו עף עם הרוח; לא נושא

יואב סגלוביץ':  ואם יש דבר אחד גרוע שיכול לקרות במדינה, בממשל, הוא שנושאים שם בליבת העשייה הממשלתית או החשיבות הדרמטית של מאבק בשחיתות – הם לא נושא

יואב סגלוביץ':  הם לא נושא, כי בהסכמים הקואליציוניים שנחתמים ונחתמו, השחיתות היא ממוסדת

משה סעדה: ממש לא

יואב סגלוביץ': היא חוקית

משה סעדה: ממש לא

טלי גוטליב: ממש לא

שלמה קרעי: בטח

שלמה קרעי:  תספר לנו קצת על זה, מה היה כשאתה היית שם כסגן מפקד או משהו

יואב סגלוביץ': היא באה ואומרת שאדם שהורשע בעבירה פלילית – יעשו שינוי פרסונלי בחוק על מנת שיהיה שר במדינת ישראל

טלי גוטליב: אבל אתם חקרתם פרסונלית, לא פעם ולא פעמיים

יואב סגלוביץ': אני בזמנו כתבתי איזשהו מאמר עם אנשים נוספים – שחיתות חוקית

יואב סגלוביץ':  דיברנו על הדרכים האחרות לטפל, שלא בדרך החוק הפלילי

טלי גוטליב: לרדוף זה בסדר? לרדוף זה בסדר?     

יואב סגלוביץ': אז מה שצריך לעשות היום הוא לשים על שולחן הכנסת הצעות מן הסוג הזה, שאין סיכוי שהיו עוברות בעולם מתוקן

יואב סגלוביץ':  אין סיכוי

יואב סגלוביץ':  אבל במקום שבו גם ראש ממשלה יכול להיות ראש ממשלה עם כתבי אישום מעל ראשו ותמונתו תתנוסס מעל כל משרד ממשלתי, והוא יהיה שם כדוגמה וסמל לאיך צריך להיות מנהיג האומה, אז גם זה אפשרי

שלום דנינו: זה לא דוגמה לזכות החפות?     

יואב סגלוביץ': ושאדם שישב על כיסאו של השר לביטחון הפנים יהיה אדם שהורשע בהסתה ויהיה צריך לטפל בכלל אזרחי מדינת ישראל - -     

טלי גוטליב: הוא יודע מה זה שחיתות - - -     

יואב סגלוביץ': - - אז גם האירוע הזה הוא אירוע אפשרי

טלי גוטליב: וגם מה זה בריונות, מה זה חוק תקנת השבים, מה זה חוק - - - בתקנות השבים

יואב סגלוביץ': אבל הממשלה שכאן, היא תקום על אדנים של שחיתות – שחיתות ממוסדת, חוקית - -      

טלי גוטליב: חברי כנסת לא יודעים שום דבר בחוק, כלום

יואב סגלוביץ': - - שהממשלה הזאת תשים אותה בתוך ועדות הכנסת

אליהו (אלי) רביבו: אני מציע לכם להחליף את העם, הכי טוב

יואב סגלוביץ': והיא שמה אותה בתוך ועדות הכנסת

יואב סגלוביץ':  היא תשים אותה

יואב סגלוביץ':  ונשמע נאומים חוצבי להבות עד כמה זה מוצדק למנות אדם שהורשע בפלילים להיות שר

יואב סגלוביץ':  נשמע טיעונים מפה עד הודעה חדשה

יואב סגלוביץ':  בעולם הערכי גם שלכם וגם שלי זה לא היה קורה לפני איקס שנים

יואב סגלוביץ':  וזה קרה רק בגלל דבר אחד: שחיתות, בסופו של דבר, לא רק באה לידי ביטוי במה אסור ומה החוק אומר – בסוף, היא עולם ערכי שלם שעליו אדנים ועליו מחנכים דורות של אנשים

משה סעדה: מה עשיתם עם השחיתות במשטרה?     

יואב סגלוביץ': אבל במקום שהכול אפשרי - -      

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדה, קריאה ראשונה

יואב סגלוביץ': - - במקום שהכול מותר, במקום שאומרים "הרוב קובע", ללא שום מעטפת נוספת, זאת הכנסת וזאת הממשלה שתקום

יואב סגלוביץ':       תפקידנו כאופוזיציה לשים את תמונת המציאות הזאת מול הציבור, כי תמונת מראה מול עיניכם לא תראו; טחו עיניכם מראות

יואב סגלוביץ':  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת תומא סלימאן, בבקשה

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי וחברות הכנסת, אנחנו בימים של מה שנראה המתנה – המתנה להרכבת ממשלה שכולנו כבר יודעים איך היא תיראה; כולנו כבר קראנו חלק גדול מההסכמים ההולכים ומתהווים בימים האלה להרכבת ממשלה במדינת ישראל

עאידה תומא סלימאן:  ככל הנראה הקטר כבר יצא והוא דוהר לכיוון של קטסטרופה בעיניי

עאידה תומא סלימאן:  הממשלה ההולכת ומתהווה טומנת בחובה אלמנטים פשיסטיים בצורה הכי ברורה

עאידה תומא סלימאן:  אי-אפשר להתנער מהעובדה שהממשלה הזאת מהווה סכנה אמיתית בשלושה נושאים שישנו את פניה של המדינה שהכרנו

עאידה תומא סלימאן:      נכון, הייתה לנו ביקורת – לפחות אני וחבריי, מאז ומתמיד – על הממשלות הקודמות, אבל אנחנו חושבים שהפעם הממשלה עוברת פאזה, כי היא הולכת לשנות גם את המשטר בתוך המדינה

עאידה תומא סלימאן:  הייתה לנו ביקורת, אבל היה לפחות את אחד הבלמים שהשתמשו בהם ושהיו יכולים להוות איזשהו מקום לפנות אליו כמפלט אחרון, שזאת המערכת המשפטית; גם כן הולכים לחסל את הכוח שנמצא בידי המערכת המשפטית, לבקר את עבודת המחוקקים כאשר הם סוטים מהערכים הבסיסיים שאמורים להיות ערכים שמורים בחוקים אשר מחוקק הבית הזה

עאידה תומא סלימאן:       פסקת ההתגברות, שנראית כאילו דיון משפטי כללי שלא קשור לאנשים הפשוטים שנמצאים בתוך הציבור, היא אחת הנקודות שמובילים כדי לשנות את שיטת המשטר

עאידה תומא סלימאן:  אין עוד בלמים שנמצאים בפני מה שנקרא דיקטטורת הרוב שהולכת ומתהווה

עאידה תומא סלימאן:  לצערנו הרב, הנושא הזה יפגע גם בחיי היום-יום של הציבור שאני באה ממנו, הציבור הערבי במדינת ישראל, אבל גם בציבור כולו

עאידה תומא סלימאן:      בינתיים אנחנו רואים שהממשלה המתהווה הולכת להעמיק את הכיבוש ואת הקולוניזציה כאשר היא מוסרת את מה שהיה אמור להיות מינהל זמני כדי לנהל את האוכלוסייה הנמצאת תחת כיבוש, האוכלוסייה הפלסטינית; מוסרת אותה ביד רחבה למתנחל שמאמין בעליונות היהודית ובתורת הגזע

עאידה תומא סלימאן:  המתנחל הזה הולך להשריש את הקולוניזציה שקורית בתוך השטחים הפלסטיניים, והממשלה הולכת לעכב כל אפשרות של פתרון מדיני לכיבוש המתמשך

עאידה תומא סלימאן:  הממשלה הזאת הולכת לפגוע אנושות בזכויות של האוכלוסייה הערבית

עאידה תומא סלימאן:  אנחנו מריחים את זה, אנחנו רואים את זה, והיא מסתמכת על שנים ארוכות – נכון – של ממשלות אחרות שגם פגעו בזכויות האזרחים הערבים, כולל הממשלה האחרונה

עאידה תומא סלימאן:  אבל למסור את משרד, מה שנקרא, ביטחון לאומי, לידיים של אדם שכבר הצהיר כמה פעמים, והתלהם על האוכלוסייה הערבית, זה לפתוח במלחמה

עאידה תומא סלימאן:       אני פונה עכשיו - - -      

מיקי לוי: תודה

מירב בן ארי: - - -      

עאידה תומא סלימאן: אני פונה לחברי הכנסת שצועקים מהספסלים

מיקי לוי: משפט לסיום

עאידה תומא סלימאן: תפסיקו לצעוק

עאידה תומא סלימאן:  אל תשימו לב למעוז העז

מירב בן ארי:  - - -      

עאידה תומא סלימאן:  אתם נאחזים בעז שמכניסים כדי לנהל מלחמה – להוציא את העז הזאת ולהישאר עם החמור ועם הפרה שכבר הכניסו ולהרגיש בנועם אם תצליחו במאבק

מירב בן ארי: - - -      

מיקי לוי: תודה רבה

עאידה תומא סלימאן:  עכשיו זה הזמן לנהל מאבק רציני נגד הפשיזם, שהולך להשתולל

מירב בן ארי: אבל זה מה שהצבעתם

מירב בן ארי:  הצבעתם נגד הממשלה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת ניר, בבקשה

עאידה תומא סלימאן: מירב, לפעמים כדאי להקשיב

מירב בן ארי: למה? למה?      

עאידה תומא סלימאן: לא אנחנו – אתם הבאתם בעצמכם

עאידה תומא סלימאן:  הייתם חיקוי עלוב

מירב בן ארי: - - - זה מה שקיבלתם

עאידה תומא סלימאן: הייתם חיקוי עלוב - - -      

מירב בן ארי: - - - עלוב, עלוב

מירב בן ארי:  יש לך סגן שר כזה - - - על מה את מדברת בכלל?     

עאידה תומא סלימאן: תפסיקי לצעוק

מירב בן ארי: על מה את מדברת?     

עאידה תומא סלימאן: תפסיקי לצעוק, תפסיקי לצעוק

מיקי לוי: תודה

מיקי לוי:  אני מבקש לאפשר לדובר הבא

מיקי לוי:       חברת הכנסת סלימאן, חברת הכנסת בן ארי, נא לשתות תה בפרסה

מירב בן ארי: תה?     

מיקי לוי: קפה

שרון ניר: אדוני היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת, נאום פירוק לגורמים

שרון ניר:  הקואליציה המתהווה בעיקר מפרקת

שרון ניר:  היא מפרקת את מערכת החינוך, היא מפרקת את מערכת המשפט, ושיא השיאים – היא מפרקת את קודש הקודשים, את מערכת הביטחון של מדינת ישראל

שרון ניר:  בשנת תש"ח, 1948, על גבי נייר אחד חתם בן גוריון וקבע את פקודת צבא הגנה לישראל ועל גביה שמונה סעיפים

שרון ניר:  אני אקריא שניים מהם

שרון ניר:  סעיף 4: "אסור להקים ולקיים כל כוח מזוין מחוץ לצבא הגנה לישראל"

שרון ניר:  סעיף 7: "שר הביטחון" – הוא ואין בלתו – "ממונה על ביצוע פקודה זו"

שרון ניר:       75 שנים חלפו והצבא הפך להיות הצבא הטוב ביותר בעולם, עם כוח המגן החזק ביותר שיש ועם האנשים הכי מוסריים שיש

שרון ניר:  אז למה מפרקים? אה, תאוות שלטון וכוח

שרון ניר:  אלא שזאת נוסחה לא מתכנסת

שרון ניר:  אז מנפחים משרות, מפצלים סמכויות ויוצרים עיוות אחד גדול

שרון ניר:  לא ניתן להכפיף פלוגות מבצעיות באיו"ש לשר לביטחון לאומי

שרון ניר:  לא ניתן להכפיף את המינהל האזרחי ומתאם הפעולות בשטחים לשר נוסף

שרון ניר:       שיעור מס' 1 בבה"ד 1: אחריות אינה ניתנת לחלוקה

שרון ניר:  ואני שואלת: מה יהיה? מי יהיה הריבון באיו"ש? האלוף במילואים יואב גלנט, שר הביטחון המיועד, יש לך זכויות רבות ועשרות שנות ניסיון

שרון ניר:  אל תהיה אתה זה שמוריד את השלטר

שרון ניר:  חיילי ומפקדי צה"ל הם מעל כל עסקנות פוליטית

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת צרפתי, בבקשה

מטי צרפתי הרכבי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, "ניסיתי להתנגד ואמרתי: זו לא התורה

מטי צרפתי הרכבי:  שמי נחמה תאנה, והרב צבי טאו תקף אותי מינית

מטי צרפתי הרכבי:  לא פעם ולא פעמיים

מטי צרפתי הרכבי:  הוא תקף אותי כשהייתי ילדה, אחרי שהתחתנתי, וגם כשכבר הייתי אימא לילדים"

מטי צרפתי הרכבי:  כך כתבה נחמה תאנה, שחשפה לפני כמה חודשים את הפגיעה הקשה שחוותה

מטי צרפתי הרכבי:  מאז היא עוברת מסכת של הכפשות, איומים וניסיונות השתקה

מטי צרפתי הרכבי:  נחמה נחושה ומתכוונת לעמוד איתן ולא לוותר

מטי צרפתי הרכבי:  נחמה ממשיכה לדרוש דרישה בסיסית – שתלונתה תיחקר

מטי צרפתי הרכבי:      השבוע, בצאתי מהכנסת, עצרתי לשמוע את נחמה תאנה, שעמדה במשמרת המחאה השבועית שלה, יחד עם כמה עשרות תומכים ותומכות, דתיים וחילוניים כאחד

מטי צרפתי הרכבי:  פגשתי אישה עדינה, חכמה, מאירת פנים, אמיצה

מטי צרפתי הרכבי:  אישה שאמרה: לא עוד

מטי צרפתי הרכבי:  אישה שהחליטה לשבור את קשר השתיקה, ועל כך היא משלמת מחיר כבד

מטי צרפתי הרכבי:  פגשתי גם את אביה ואת אחיה, עוטפים אותה במעטפת של אהבה ותמיכה

מטי צרפתי הרכבי:  עומדים כחומה בצורה מול אותם כוחות אופל שמנסים להשתיקה

מטי צרפתי הרכבי:  הם סיפרו לי כיצד מהרגע שבו אזרה נחמה אומץ לספר את סיפורה היא ובני משפחתה נתונים למתקפות בלתי פוסקות, ניסיונות השתקה ואף איומים

מטי צרפתי הרכבי:  הם אוהבים את נחמה, הם מאמינים לה ודורשים צדק עבורה

מטי צרפתי הרכבי:      בלתי נתפס שגם בימינו אנו, אישה או גבר שחווים פגיעה מינית עדיין נאלצים להילחם על כך שהאמת תצא לאור, נאלצים להתמודד עם מתקפות על אמינותם ועל שפיותם; עדיין צריכים להילחם כדי שיקרה הדבר הבסיסי והמובן מאליו – שתלונתם תיבדק

מטי צרפתי הרכבי:  כיצד ייתכן שארבעה חודשים אחרי שחשפה לראשונה את הפגיעה, נחמה עדיין צריכה לעמוד מדי שבוע במשמרת מחאה ולדרוש צדק?     הסתרה, הכחשה והשתקה ממשיכות ומעצימות את הפגיעה

מטי צרפתי הרכבי:  הן מאפשרות לפגיעות מיניות להמשיך ולהתקיים

מטי צרפתי הרכבי:  הסתרה, הכחשה והשתקה אינן דרכה של היהדות

מטי צרפתי הרכבי:  פגיעות מיניות קיימות בכל מגזר ובכל שכבות האוכלוסייה

מטי צרפתי הרכבי:  פגיעות מיניות הן לא סוגיה פוליטית, דתית או מגזרית

מטי צרפתי הרכבי:  פגיעה מינית היא נגע שמחובתנו, כנבחרי ציבור, לפעול יחד כדי למגר

מטי צרפתי הרכבי:  לחזק את ידי כל הנפגעים והנפגעות; אלה שמוצאים את הכוח והאומץ לחשוף את סיפורם, וגם עבור אלה שלא

מטי צרפתי הרכבי:  פגיעה מינית היא האויב המשותף של כולנו, נשים וגברים כאחד, ימין ושמאל, דתיים וחילוניים, יהודים וערבים

מטי צרפתי הרכבי:      אני מאמינה לנחמה תאנה ומחזקת את ידיה ואת ידי בני משפחתה

מטי צרפתי הרכבי:  אני קוראת לבאי הבית הזה להתייצב לצידה של נחמה ולדרוש יחד איתה בדיקה מעמיקה של התלונה

מטי צרפתי הרכבי:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  תודה רבה גם על העמידה בזמנים

מיקי לוי:  חבר הכנסת קרעי, בבקשה

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, הנאחז בקרנות המזבח ולא מאפשר העברת שלטון מסודרת כמו שהעם בחר, כנסת נכבדה, אני רוצה להקריא לכם טור מעניין שקראתי: "אולי תסביר לי, אמר יצחק יער ירוק, כאשר על פניו נסוך חיוך של ילד שנתפס בקלקלתו - - - מה יעשו עם זה? מה יעשו עם מה? שאלתי

שלמה קרעי:  עם הניצחון של הליכוד, אמר

שלמה קרעי:  מה אתה רוצה שיעשו? שאלתי

שלמה קרעי:  אתה הרי שומע שמדברים על בגין בתור מיועד לראשות הממשלה, הקשה יער ירוק, שבזמנו היה יו"ר סניף מפא"י בגבעתיים

שלמה קרעי:  כן, עניתי, הוא ניצח בבחירות, אז הוא צריך להרכיב את הממשלה

שלמה קרעי:  זה לא מוזר בעיניך? הרהר יצחק יער ירוק בקול

שלמה קרעי:  הרי זה לא יכול להיות ברצינות? מה? תהיתי

שלמה קרעי:  אתה רוצה לומר שבגין ישלוט במדינה על אמת? שבגין יחליט על העניינים? איך הוא יחליט? מה הוא יחליט? הוא יודע לדבר, אבל הוא לא בשביל להחליט

שלמה קרעי:  יתרגל, אמרתי

שלמה קרעי:  זו המדינה שלו? הוא בנה אותה? בגין? בגין? יש פה איזו טעות, אני אומר לך

שלמה קרעי:  יש פה טעות פטאלית, התעקש יער ירוק

שלמה קרעי:  אני בטוח שיעשו משהו, שיעשו איזה הסדר פנימי

שלמה קרעי:  איזה הסדר? שאלתי

שלמה קרעי:  ייתכן שבגין יהיה פורמלית ראש הממשלה, אולי אין מנוס מזה - - - אבל אני בטוח שיהיה פורום בשביל החלטות חשובות

שלמה קרעי:  ייתכן שיצטרכו לשתף את בגין, אבל הפורום יחליט, חברינו, ובגין יבצע"

שלמה קרעי:  בהערת אגב שלי, זה בדיוק מה שהם עשו – בפרקליטות, בתקשורת – השאירו את הפורום שמקבל את ההחלטות והימין ביצע

שלמה קרעי:  פחות משל

שלמה קרעי:  "אחרת יהיה כאן תוהו ובוהו", הוא ממשיך, "אתה הרי לא מתאר לעצמך שאת מדינת ישראל ינהלו ממצודת זאב? למה לא? שאלתי

שלמה קרעי:  בן אדם, הזדעק יער ירוק, אתה לא יודע מה אתה סח

שלמה קרעי:  הם ישלטו בנו? הם? רק מפני שיש להם רוב? בגין ידבר בשם המדינה הזאת? בשמי? בשמנו? אם דמוקרטיה פירושה שבגין עולה לשלטון, אז יש משהו מאוד לא דמוקרטי בדמוקרטיה שלכם, אני אומר לך

שלמה קרעי:  היו בחירות, לא? אמרתי בשקט

שלמה קרעי:  בחירות, בחירות, מלמל יצחק יער ירוק

שלמה קרעי:  - - - לא ידעתי איך לנחם אותו

שלמה קרעי:  העם גנב לו את המדינה"

שלמה קרעי:  על החתום על הטור – זה טור של יוסף טומי לפיד משנת 1977

שלמה קרעי:       אז, חברים, אני רוצה לומר לכם, אתם גנבתם לעם את המדינה בשנה וחצי האחרונות, והגונב מגנב פטור

שלמה קרעי:  העם גנב את המדינה בחזרה, הכריע, ולא יעזור לכם שום דבר – לא זעקות שבר, ולא קשקושים – אנחנו נמשול, נקים כאן את הממשלה הטובה ביותר שהייתה כאן אי-פעם

קריאות: - - -     

שלמה קרעי: וכמה שתנסו לאחוז בקרנות המזבח, זה לא יעזור

מיקי לוי: שקט

מיקי לוי:  תודה רבה

שלמה קרעי: עוד שבוע, עוד שבועיים, זה יקרה

קריאות: - - -     

מיקי לוי: תודה רבה על הדברים המלומדים

מיקי לוי:  חבר הכנסת יוראי להב

יוראי להב-הרצנו: מי מפריע לכם למשול? תמשלו

קריאות: - - -     

יוראי להב-הרצנו:  אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כולנו נחשפנו להסכמים הקואליציוניים שבנימין נתניהו חתם עם השותפות הקואליציוניות העתידיות שלו, כדי להקים ממשלה יציבה שתמשול

יוראי להב-הרצנו:  עכשיו, הם הולכים ומפרקים את מוסדות המדינה; מפרקים משרד אחרי משרד אחרי משרד אחרי משרד – לא פוסחים על אף משרד ממשלתי

יוראי להב-הרצנו:  מפרקים לחלקי חלקיקים, לפיסות קטנות – בשביל המשילות, כמובן, איך לא

יוראי להב-הרצנו:       אני מודה, קשה מאוד לעקוב, אבל תנו לזה ניסיון

יוראי להב-הרצנו:  נתחיל

יוראי להב-הרצנו:  משרד הביטחון פורק – המינהל האזרחי עבר למשרד האוצר תחת בצלאל סמוטריץ'; מג"ב ואיו"ש עברו למשרד לביטחון לאומי של בן גביר

יוראי להב-הרצנו:  משרד האוצר פורק – הרשות לאכיפת מקרקעין עברה להיות תחת המשרד לביטחון לאומי של בן גביר

יוראי להב-הרצנו:  משרד החינוך פורק – החברה למתנ"סים אצל אריה דרעי; חינוך ממלכתי-דתי אצל סמוטריץ'; המועצה לשימור אתרים אצל עמיחי אליהו; היחידה לתוכניות חיצוניות אצל אבי מעוז; האגף לתרבות יהודית הועבר בכלל לאורית סטרוק; סמכויות המינוי למועצת המורים פורקו ממשרד החינוך והועברו לסמוטריץ'

יוראי להב-הרצנו:  רגע, מה נשאר במשרד החינוך?      

יוראי להב-הרצנו: מבולבלים? רגע, יש עוד

יוראי להב-הרצנו:  משרד התחבורה, איך לא, פורק גם הוא – המטה לתשתיות לאומיות עבר למשרד האוצר, והאגף לתחבורה חרדית עבר לעוד סגן מונפץ במשרד ראש הממשלה

יוראי להב-הרצנו:   משרד הדתות פורק גם הוא – ההילולה השנתית במירון עברה למשרד ירושלים

יוראי להב-הרצנו:  משרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי פורק גם הוא – אגף שכונות ופריפריה הועבר למשרד הפנים תחת אריה דרעי

מיכאל מלכיאלי: יש אנשים - - -     

יוראי להב-הרצנו: בחיים לא היה דבר כזה במדינת ישראל

יוראי להב-הרצנו:   לא בקנה המידה הזה, לא במידת הטירוף הזאת

מיקי לוי: מלכיאלי, תודה, ותשב, בבקשה

מיכאל מלכיאלי: לא

מיכאל מלכיאלי:  אני חייב לתקן אותו

מיקי לוי: לא

מיקי לוי:  תשב

מיקי לוי:  נראה לי שנרשמת, לא? תענה לו

יוראי להב-הרצנו: חבר הכנסת מלכיאלי, אנחנו לא רוצים להתרגל לטירוף הזה - - -     

מיכאל מלכיאלי: - - -     

יוראי להב-הרצנו: אבל ככה זה, חבר הכנסת מלכיאלי, כשיש אווירת סוף עונה, מכירת חיסול, כל דאלים גבר, חטוף ככל יכולתך

יוראי להב-הרצנו:  ככה זה כשכל סיעת ח"כ נכנסת למשרד ראש הממשלה, מכייסת אותו

מיכאל מלכיאלי: ההוא נהיה ראש הממשלה - - -      

יוראי להב-הרצנו: איפה שפעם עמד ראש ממשלה - - -     

מיקי לוי: מי זה "ההוא"?     

מיכאל מלכיאלי: ההוא, בנט, שתובע את כולם עכשיו בתביעת דיבה

מיכאל מלכיאלי:  אגב, כשקוראים לו "נוכל" הוא לא תובע תביעת דיבה

מיכאל מלכיאלי:  מעניין למה

מיקי לוי: תודה

מיכאל מלכיאלי: הוא נהיה ראש ממשלה, אתה יודע מה - - -     

יוראי להב-הרצנו: חבר הכנסת מיכאלי - - -     

מיקי לוי: אני אגיד לך שאני בחיים לא אגיד מילה כזו על ראש הממשלה הנבחר

מיכאל מלכיאלי: כי לא פגשת ראש ממשלה כזה נוכל

מיכאל מלכיאלי:  אנחנו פגשנו

מיכאל מלכיאלי:  העם סובר ככה

מיכאל מלכיאלי:  ושיגיש תביעת דיבה - - -     

מיקי לוי: מכיוון שאני יושב על הכיסא, אני לא יכול להגיב

מיקי לוי:  בבקשה

יוראי להב-הרצנו: מיכאל מלכיאלי, ככה זה כשבמקום שעמד ראש ממשלה פעם, חזק, היום נותרה רק בבואה חלשה וחיוורת

יוראי להב-הרצנו:  ראש ממשלת ישראל הנכנס בנימין נתניהו הוא חלש, הוא לחיץ, הוא סחיט

יוראי להב-הרצנו:  ומי ישלם? הציבור הישראלי כולו

טלי גוטליב: הפסדתם - - -     

שלמה קרעי: הפיל אתכם לקרשים - - -     

מיקי לוי: תודה

מיקי לוי:  אתם לא חייבים להגיב על כל משפט

מיקי לוי:  חבר הכנסת קרעי, הבנתי אותך, תודה

מיקי לוי:  חבר הכנסת סובה

יבגני סובה:  אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, מאחר והדיון הזה עוסק בסגנים, אז ראשית אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, על זה שהייתי סגן שלך בכנסת העשרים-וארבע ולהודות גם למזכיר הכנסת וגם לסגנית מזכיר הכנסת

יבגני סובה:  אני חושב שעשינו עבודה יפה, ואני חושב שגם נמשיך לעשות עבודה יפה כסגנים כשתקום ממשלה

יבגני סובה:  אני חושב שמה שמאפיין את התפקיד הזה, גם יו"ר הכנסת וגם סגן, הוא ממלכתיות

יבגני סובה:  למדנו שגם כשאנחנו עולים לכיסא שלך, אדוני היושב-ראש, אנחנו יודעים להשאיר את הוויכוחים הלוהטים שם באולם, לא פה

יבגני סובה:  פה אתה צריך להפגין ממלכתיות, ופה אתה צריך גם לדעת לשמור על רמת השפה, רמת ההתייחסות וכמובן, לפעול בהתאם לתקנון הכנסת, בהתאם לחוקי הכנסת

יבגני סובה:      אני לא אתן פה שום שיעור ולא אתחיל ללמד פה ח"כים חדשים

יבגני סובה:  תאמינו לי, הם מהר מאוד ילמדו את חוקי המשחק ומהר מאוד יבינו שלפעמים הלהט הזה בסופו של דבר לא משתלם

יבגני סובה:  אני רק שמעתי – לא שומעים אותי, רגע

מיכאל מלכיאלי: שומעים, שומעים

מיכאל מלכיאלי:  שומעים מצוין

מיכאל מלכיאלי:  אגב, מניסיון אתה אומר שזה לא משתלם, או שסתם אתה נותן עצות?     

יבגני סובה: זה לא משתלם בחיים

מיכאל מלכיאלי: אה, לא מניסיון

יבגני סובה: מלכיאלי, אתה דווקא בסדר

יבגני סובה:  אתה יודע לכבד, נכון? אז צריך לכבד

יבגני סובה:  צריך גם לדבר

יבגני סובה:  וכשאני שומע שהם ממשיכים לדבר על ראש הממשלה לשעבר כבר, ממשיכים לקרוא לו נוכל – חבר'ה, תפסיקו כבר

מיכאל מלכיאלי: הבוס שלך, מר ליברמן, לימד אותנו פרק - - -     

יבגני סובה: תפסיקו

יבגני סובה:  בימים שטרם קמה ממשלה, ראיתי מראות מאוד יפים פה בכנסת: מגיעות קבוצות של ילדים, הילדים נכנסים לוועדות; המורים – כנראה היו רוצים להראות דמוקרטיה

יבגני סובה:  בואו נתאפק לפחות קצת, בואו ניתן להם שיעור בדמוקרטיה

טלי גוטליב: למה להתאפק - - - זה היה נורא מה שהוא עשה - - -     

יבגני סובה: בואו נדבר יפה לפחות עד שתקום ממשלה

יבגני סובה:  תקום ממשלה – נחזור לוויכוחים, נחזור לריבים, נחזור לכל הדברים המהותיים, ולא דברים פרסונליים

יבגני סובה:  מי אמר, אדוני היושב-ראש, את המשפט "זה לא אישי, זה פרסונלי"? מי אמר את זה? נדמה לי שאריק שרון אמר, לא זוכר, מישהו אמר: "זה לא אישי, זה פרסונלי"

יבגני סובה:  אז אני מציע, חבר'ה, קצת להתאפק, קצת לדבר יפה

יבגני סובה:  לא יקרה שום דבר אם לא תגיבו לכל דבר שאתם שומעים או משמיעים

יבגני סובה:  אז אני בכל זאת מקווה – אני לא יודע איך הדיון הזה יסתיים ומה יהיה בסופו של דבר, אבל סביר להניח שתקום ממשלה

יבגני סובה:  אנחנו ניתן מה שנקרא – אני לא רוצה להגיד את המילה מלחמה – אבל ניתן פה מאבק, ולא נשאיר לממשלה הנבחרת דברים כאילו "אנחנו באנו, באנו"

יבגני סובה:  חבר'ה, מדינה לא קמה, כמו שאמרתי, ב-2 בנובמבר; היא קמה הרבה לפניכם, היא קמה הרבה לפני שאתם ניצחתם

יבגני סובה:  בסדר, מקבלים את הניצחון, אבל יש גם דמוקרטיה, ודמוקרטיה היא גם זכויות המיעוט, היא גם זכויות האופוזיציה – כל הדברים האלה

יבגני סובה:  אנחנו נמשיך להגן על הבית הזה ולכל הסיעות שמייצגות את הציבור בבית הזה

יבגני סובה:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  תודה גם על העמידה בזמנים

מיקי לוי:  חבר הכנסת כץ, בבקשה

רון כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חבריי, חברות וחברי הכנסת, אני הגעתי לפה והתכוונתי לדבר על נושא אחד, והיום פתחתי את עיתוני הבוקר וראיתי שיש דרישות חדשות במשא ומתן שלא נגמר

רון כץ:  כל יום קמה שותפה אחרת במשא ומתן והבינה שהיא שכחה את מה שהיא לא ביקשה אתמול, וגם אם זה חתום, זה לא נורא

רון כץ:  זה הקו המסוכן של הממשלה הזו

רון כץ:  זה התחיל מלפרק חלק ממשרד החינוך – את האגף לשותפויות העבירו לאבי מעוז

טלי גוטליב: - - - זה כבר כמו פזמון חוזר - - -     

רון כץ:  הבנו שגם בליכוד מבינים שהם טעו, אבל אין להם דרך לחזור בהם

טלי גוטליב: אה, בטח

טלי גוטליב:  בטח - - -     

רון כץ: זה המשיך כשהוציאו את האגף - -     

טלי גוטליב: יתאמו איתך - - -     

רון כץ: - - לחינוך תורני לאורית סטרוק, והמשיך אתמול כשהוציאו גם את החברה למתנ"סים

רון כץ:  הלאה, נעבור למשטרה: עכשיו התחלנו בבקשה שיהיה מפכ"ל-על

רון כץ:  לא יודע מה זה אומר "מפכ"ל-על", מי ייתן הנחיות לשוטרים

רון כץ:  בן גביר נכנס עכשיו לתחנת משטרה ואומר א', המפכ"ל נכנס לתחנה ואומר ב'

רון כץ:  אף אחד לא מבין מה זה אומר

רון כץ:  אז הוא הלך והגדיל ואמר: אני רוצה לשלוט בתקציב, כי אם אני אשלוט בתקציב, יקשיבו לי

רון כץ:  אז עכשיו אני גם לא יודע איך זה עובר

רון כץ:  אולי היושב-ראש יוכל לעזור לי, היית נציב במשטרה – החשבות תעבור למשרד של השר או תישאר אצל המפכ"ל? גם מי יחלק דרגות? עכשיו זה יימדד לפי ביצועים מקצועיים בשטח או שמא הדרגות לפי התפקדות? איך זה עובד? איך יבנו את המנגנון הזה? אף אחד לא יודע

טלי גוטליב: אתם צריכים - - - של הקודם

טלי גוטליב:  ככה אין שום מקוריות

רון כץ: ואם זה לא מספיק – בואי, טלי, בואי, אני רוצה לתת לך טיפ ממי שהיה פה קצת לפנייך: תני לאנשים לדבר, אחר כך תגידי מה שאת רוצה, אני גם אקשיב לך

רון כץ:  להתפרץ לא ייתן לך כלום

רון כץ:  קצת כבוד, אני מבטיח לך שזו הדרך הטובה יותר לעבוד

טלי גוטליב: בטח

רון כץ: ונגיע לצבא: בצבא החליטו שלראשונה במדינת ישראל, שר פוליטי ימנה קצינים בצה"ל

רון כץ:  פה צריך לעצור רגע ולהבין את המשמעויות

רון כץ:  בפורום מטכ"ל ישבו אלופים שחלקם יהיו כפופים לרמטכ"ל, וחלקם יהיו כפופים לשר פוליטי במדינת ישראל

טלי גוטליב: לא, לא

טלי גוטליב:  זו סמכות - - - זה משהו אחר - - -     

רון כץ: תבינו את המשמעויות

רון כץ:  טלי, אם את רוצה לדבר איתי, בואי - - -     

טלי גוטליב: - - -     

רון כץ: טלי, בואי, אני אוהב לענות לאנשים שאין להם מושג על מה הם מדברים, ואת מבלבלת את המוח

רון כץ:  אני באתי מהפרקליטות הצבאית, אני מכיר את יועמ"ש איו"ש, ואני מבין - - -     

טלי גוטליב: אתה יודע - - - שרון אפק - - -     

רון כץ: ואני מבין את הסמכויות – האלוף שרון אפק, בשבילך – ואני מבין את הסמכויות ומה יקרה הרמטכ"ל לא ינחה את הגורמים המקצועיים - -      

טלי גוטליב: - - -     

רון כץ: - - ושר פוליטי ינחה אותם

רון כץ:  מי ינחה את היועמ"ש? מי ינחה את הפצ"ר? מי ינחה אותו, למי הוא יבוא? לשר המשפטים? לסמוטריץ'? לרמטכ"ל? הצבא בפחדים ממה שאתם עושים

רון כץ:  תראו  לאיזה תהומות אתם יורדים

רון כץ:  אני רוצה - - -     

שלמה קרעי: נגמר הזמן, נגמר הזמן

רון כץ: הוא לא נגמר, כי אתם רק מפריעים

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אל תעזור לי

מיקי לוי:  שב

שלמה קרעי: נגמר הזמן

מיקי לוי: שב

מיקי לוי:  אל תעזור לי

שלמה קרעי: נגמר הזמן

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה ראשונה

שלמה קרעי: גם הזמן שלך נגמר, אדוני

שלמה קרעי:  אתה נאחז בקרנות המזבח

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה שנייה

רון כץ: קצת כבוד, איך אתה מתנהג? זה לא מכבד

רון כץ:  זה לא מכבד

רון כץ:  אני מבין שאתם מפחדים

שלמה קרעי: זה בניגוד לדמוקרטיה

שלמה קרעי:  תביאו עכשיו מינוי של יושב-ראש

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אל תעזור לי

מיקי לוי:  חבר הכנסת קרעי, אתה בקריאה שנייה, בעוד שנייה אתה בחוץ

רון כץ: אני מבין שאתם מפחדים וגם בוועדות זה נראה ככה, אדוני היו"ר, אומרים להם את האמת, זה עובר מהר מאוד ל"צא החוצה, כי אנחנו לא רוצים שהציבור ישמע את האמת"

רון כץ:  אז אני רוצה גם לתת עצה טובה למי שהולך להיות ראש ממשלת ישראל: תתרחק מהמשא ומתן

רון כץ:  מזהים שאתה חלש, אתה מתמודד עם סיעות שכאשר הן מזהות חולשה, הן טורפות

רון כץ:  ואתה תאבד כל תיק שניסית לשמור לליכוד, כי שר חינוך כבר אין לך – זה משרד מפורק

רון כץ:  מי שייקח את תיק החינוך ידע שהוא לא לוקח כלום חוץ מצרות

רון כץ:  שר ביטחון הוא כבר סוג ב', וגם המפכ"ל צריך לדעת שאנחנו נגבה אותו כי במשטרה יהיו שני מפכ"לים, וזה מה שעשיתם

רון כץ:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת טור פז, בבקשה

משה טור פז: אדוני היושב-הראש, כנסת נכבדה, ביבי בישל ממשלה

משה טור פז:  מכירים את הסיפור? ביבי בישל ממשלה

משה טור פז:  יהדות התורה, יו"ר ועדת הכספים, שר הבינוי והשיכון, סגן שר במשרד התחבורה שהוא גם סגן שר במשרד ראש הממשלה, שר ירושלים ומסורת, יו"ר ועדת הפנים, יו"ר ועדת העבודה והרווחה, יו"ר ועדת פניות הציבור, סגן שר במשרד הרווחה, וכל זה – רק ליהדות התורה

משה טור פז:  נועם, עוצמה יהודית, הציונות הדתית – ביבי מבשל ממשלה: נתן לבן גביר, נתן לגפני, נתן לסמוטריץ', נתן לדרעי, ורק לליכודניקים לא נשאר

משה טור פז:       חבריי היקרים, יולי אדלשטיין נלחם על חוק השבות; ניר ברקת אולי יקבל את תיק החינוך, חצי תיק החינוך; יואב גלנט – חצי שר הביטחון

משה טור פז:  מה נשאר לכם? הכול נמכר – מכירת חיסול, עשרות ועדות, עשרות תיקים, הליכוד שהוא חצי מהקואליציה יישאר קצוץ כנפיים

משה טור פז:  ככה זה כשראש הממשלה הוא חלש ונסחט

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת אייכלר – אינו נוכח

מיקי לוי:  חברת הכנסת שיר, בבקשה

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מסתכלת על מעשיהם של חברות וחברי הקואליציה הנכנסת, ואני חוששת

מיכל שיר סגמן:  אני חוששת באמת

מיכל שיר סגמן:  אני חוששת, כי אני רואה את הנזק שהולך להיגרם לכל כך הרבה אזרחיות ואזרחים שרבים מהם הצביעו לגוש הביביסטי, וכעת הולכים לגלות את המחיר שהם, ילדיהם ומשפחותיהם ישלמו, בגלל שהאמינו להבטחותיו של אדם חלש, שמכר את עתידם לשותפיו הקיצוניים רק כדי להימלט מדין

מיכל שיר סגמן:       רבים ממצביעי הימין המתון הצביעו לימין למרות ביבי, וכעת הם מגלים שהוא לא רק מושחת, אלא גם חלש ובעיקר בן ערובה לגזענים, חשוכים, הומופובים ושוביניסטים; הם מגלים שהימין המתון כבר לא באמת ימני בעיני משטרת המחשבות הכהניסטית, ולא יהודי מספיק בעיני משטרת המחשבות הביביסטית ושותפיה החשוכים

מיכל שיר סגמן:       הכתובת הייתה על הקיר, פשוט ימנים מתונים סירבו להאמין שנתניהו יאפשר לקיצוניות חשוכה כל כך להשתלט על המדינה

מיכל שיר סגמן:  האם ימנים, חילונים, מסורתיים או חברי הקהילה הגאה שמחזיקים בעמדות ימניות היו מצביעים לנתניהו אם מראש הם היו יודעים שהוא ימכור את המדינה לקיצונים שרוצים לעשות להם מסע דה לגיטימציה?      לפני הבחירות ביבי הסתיר אותם, את הקיצוניים, אבל אחרי הבחירות הוא שפוט שלהם

מיכל שיר סגמן:  והם מנצלים את חולשותיו כי הם יודעים שעבור המשפט שלו הוא ימכור את כולנו

מיכל שיר סגמן:  פתאום כבר לא מדובר רק בפסקת ההתגברות ברוב זעום שתאפשר לכל מי שירצה לגזול זכויות אישיות בלי בקרה; כבר לא מדובר בחוק הג'ובים בליכוד למקורבים או מינוי אסירים לשעבר כשרים

מיכל שיר סגמן:  אנחנו כבר מדברים על לבנוניזציה של ישראל, חלוקתה לפלנגות ובעיקר הרס מערכת החינוך הממלכתי שלה, שבמקום לתת לה את הטון, יהפוך להיות זרם חלש שנשלט על ידי קיצונים

מיכל שיר סגמן:  הם יחזירו אותנו להיות אוסף שבטים, וזה כדי שיוכלו לחסל את הבוגדים בעם – לשיטתם – אלו שבגלל שהם לא ביביסטים, הם לא מספיק יהודים, כמו ששמעתי חברי כנסת מהליכוד מציינים יומם ולילה

מיכל שיר סגמן:       ביבי החלש נתן את המפתחות של המדינה לידיים של אלה שחושבים שהבנות שלכם מסוגלות לפחות וראויות לפחות; לאלה שחושבים שילדים למשפחות חד-מיניות הם ילדים פגועים

מיכל שיר סגמן:       אז חבריי בימין, אלה ששמו פתק מחל, כי זה מה שהם רגילים מהבית, מה שנקרא – למרות ביבי, בואו אני אספר לכם איך זה ייגמר: ריבונות הם לא יחילו; משילות הם לא יחזירו; את יוקר המחייה הם לא יורידו

מיכל שיר סגמן:  אבל אני אגיד לכם מה הם כן יעשו: את זכויות הפרט שלנו הם לאט-לאט ייקחו

מיכל שיר סגמן:  הם ייקחו מהנשים, הם ייקחו מהלהט"בים, הם ייקחו כסף מאלה שאין להם וימשיכו לשמן את המערכת, המכונה היקרה שלהם, בכספים של אנשים רעבים ללחם; הם יצעקו ריבונות ויזניחו את קריית שמונה; הם יזעקו משילות וימשיכו לשלם פרוטקשן לארגוני הפשיעה בנגב; הם ייקחו ויכפו סגנון חיים של מיעוט על הרוב; והכי גרוע – הם יקרעו את עם ישראל, יבעירו את ארץ ישראל ואת כל זה בשם תורת ישראל

מיכל שיר סגמן:  כי ככה זה נראה כשהגולם הקיצוני קם על יוצרו המושחת, השקרן והחלש

מיכל שיר סגמן:  החדשות הטובות הן שאנחנו כאן כדי לבלום אותם, כי אין לנו ארץ אחרת, וגם אין לנו עם אחר

מיכל שיר סגמן:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת סטרוק, בבקשה

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, אני לא הולכת לדבר פוליטיקה, אני הולכת לדבר קצת על המורשת של עיר האבות, שממנה הגעתי לכאן, ובעזרת השם, בקרוב ממש, האור המיוחד שלה, של עיר האבות והאימהות שלנו, יגיע גם לממשלה

אורית סטרוק:      השבוע הזה היה שבוע חברוני במיוחד: ציינו בו 20 שנה לקרב בסמטת הגיבורים, שבו נפלו 12 מטובי לוחמנו – גם מח"ט חברון, השם ייקום דמו, דרור ויינברג, גם לוחמים של מג"ב ושל יחידות צה"ל וגם חברי כיתות הכוננות של קריית ארבע

אורית סטרוק:  השבוע הזה היה שבוע של ידידי, חברי הטוב, עופר אוחנה, פצוע מהפיגוע של לפני מספר שבועות בחברון, ששלשום זכה לחתן את בתו

אורית סטרוק:  כולנו ראינו בהתרגשות ובדמעות – בלי הבדלי עמדות פוליטיות, אני חושבת – את הגבורה של האיש המופלא הזה, שמצווה לילדיו את החסד של אברהם אבינו

אורית סטרוק:  כמה מרגש

אורית סטרוק:  השבוע הזה הוא גם השבוע של פורים של חלון; מחר, י"ד בכסלו, הוא יום של פורים של חלון בחברון, ואני אספר בקצרה את הסיפור הזה שהולך איתנו 199 שנים, לא פחות

אורית סטרוק:  י"ד בכסלו תקע"ד, בחברון הייתה קהילה יהודית גם אז, כמו לאורך רוב שנות ההיסטוריה של עם ישראל, כמעט תמיד היו יהודים בעיר האבות

אורית סטרוק: באישון לילה הגיעו לפחה שלושה אנשים הדורי פנים, עם זקן ארוך, ודרשו ממנו 50,000 דינר

אורית סטרוק:  הפחה המפוחד נתן להם את הסכום והוסיף את הענק שלצווארה של אשתו, כי לא היה מספיק כסף בידו

אורית סטרוק:  את הסכום הזה מצאו יהודי חברון, למוחרת בבוקר, בחלון של הגטו שבו הם גרו, ומסרו אותו כפי שהוא לפחה, שרק בלילה הקודם מסר אותו לאותם שלושה אנשים הדורי פנים

אורית סטרוק:  הפחה הבין מייד שהאבות הקדושים קמו מקבריהם כדי להציל את בניהם, את בני בניהם, היהודים תושבי חברון, ומייד החזיר את כל הסכום הזה לידי הקהילה היהודית, ומאז נזהר שלא לפגוע בה

אורית סטרוק:  199 שנים, אדוני היושב-ראש, חוגגים יהודי חברון את פורים של חלון

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת דנון – איננו

מיקי לוי:  חברת הכנסת לזימי, בבקשה

יבגני סובה: - - -      

נעמה לזימי: כבוד יו"ר הכנסת, כנסת נכבדה, אנחנו עדים למכירת חיסול פומבית של משרד החינוך

נעמה לזימי:  ביבי בישל דייסה: חילק לנועם, חילק לציונות הדתית, חילק לש"ס, חילק ליהדות התורה, ורק לילדים שלנו לא נשאר

טלי גוטליב: הם עשו אותו דבר

נעמה לזימי: תתביישו

נעמה לזימי:  את משרד החינוך לפרק לגורמים

נעמה לזימי:  מה עוד תפרקו? אותי לא מעניינים כל מיני משרדים מומצאים

נעמה לזימי:  אותי מעניינים משרדי תשתית

נעמה לזימי:  מה שהופך אותנו למדינה ששואפת לחברת מופת – שאתם מפרקים לגורמים בשביל ג'ובים, בשביל כוח, בשביל כסף וכבוד, בשביל שליטה, על הגב של הילדים שלנו

נעמה לזימי:  ממשלה שהחליטה שהחינוך בישראל הוא מטבע עובר לסוחר

נעמה לזימי:  החינוך בישראל

ינון אזולאי: - - -     

נעמה לזימי: סיעת נועם - -      

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, תודה

נעמה לזימי: - - קיבלה את כל התכנים של התוכניות החיצוניות וקידום שותפויות ממשרד החינוך

נעמה לזימי:  כל התכנים לחינוך לשוויון, להכלה ולסובלות הפכו להיות בסכנה, בסימן שאלה

נעמה לזימי:  זה מעניין פה את מישהו? לא

בועז ביסמוט: - - -     

נעמה לזימי: לא מעניין אתכם

נעמה לזימי:  הראשון שביבי חתם איתו על הסכם – הראשון – זה הגזען מלא השנאה אבי מעוז

נעמה לזימי:  הראשון, כסימן לבאות

נעמה לזימי:  כסימן לבאות

יוסף טייב: לא הראשון, יהיה השני - - -     

ינון אזולאי: זה בהתחלה

ינון אזולאי:  מה יהיה בהמשך?     

נעמה לזימי: אה, השני? אה, רק קצת פחות

נעמה לזימי:  הציונות הדתית – העברת האגף לתרבות יהודית ממשרד החינוך למשרד למשימות לאומיות

נעמה לזימי:  בסדר, תמציאו ג'וב

נעמה לזימי:  למה לפרק את משרד החינוך? המשרד למשימות לאומיות

נעמה לזימי:  אין כבוד בלהיות שר בשביל השטויות האלה

אלמוג כהן: - - - לאחים המוסלמים

אלמוג כהן:  על מה את מדברת?     

נעמה לזימי: מה זה שונה משר ללא תיק, תגידו לי? מה זה שונה? שחיתות לאור יום

נעמה לזימי:      מינוי חברי המועצה לחינוך הממלכתי-דתי – הם ימונו בהסכמת סמוטריץ ונתניהו, לא על ידי שר החינוך

נעמה לזימי:  עלא באב אללה, להתראות

נעמה לזימי:  העברת תחום הזהות היהודית מהמשרד לשירותי דת למשרד למשימות לאומיות – משרד חדש, צריך למלא אותו

נעמה לזימי:  ברור

נעמה לזימי:       ש"ס, שלום לכם, חבריי

נעמה לזימי:  העברת מינהל חברה ונוער, אחד האגפים החשוב ביותר במשרד החינוך, למשרד הפנים: החברה למתנ"סים, תנועות הנוער, סל תרבות, שנות שירות ומכינות

נעמה לזימי:  משרד החינוך הפך לעלה נידף ברוח

נעמה לזימי:  אולי, מה הוא עושה? הוא אומר מי יהיה בפרס ישראל? מה עוד הוא עושה? חותם על הסכם שכר? גמרתם את המשרד

נעמה לזימי:  איך אתם נותנים לזה לקרות?     

טלי גוטליב: בקלות

טלי גוטליב:  בקלות

נעמה לזימי: איפה כלל ישראל? איפה כולם?     

טלי גוטליב: בקלות

נעמה לזימי: כוח, כוח, כוח

אלמוג כהן: צבועה

אלמוג כהן:  צבועה

נעמה לזימי: תתביישו

נעמה לזימי:  אתה אל תגיד לי צבועה

נעמה לזימי:  לא תגיד לי צבועה, חתיכת חולה שליטה

אלמוג כהן: בטח

אלמוג כהן:  יש לך - - - עם האחים המוסלמים - - - אבי מעוז

אלי כהן: תמשיך, תמשיך עם המשפט הזה פעם אחר פעם

מיקי לוי: חבר הכנסת כהן, תודה

אלמוג כהן: תשטפי את הפה לפני שאת מדברת עליו

נעמה לזימי: פעם אחר פעם, תמשיך

מיקי לוי: חבר הכנסת כהן, קריאה ראשונה

נעמה לזימי: אני אגיד את האמת שלי גם אם תגיד את השטויות שלך

יבגני סובה: - - -     

נעמה לזימי: יהדות התורה, חברים, לא סיימנו

נעמה לזימי:  יבגני, יבגני, חבל

נעמה לזימי:  זה תחום חשוב, יהדות התורה

נעמה לזימי:  עד שנעשתה בכנסת האחרונה סוף-סוף - - -     

מיקי לוי: נא לא להפריע

מיקי לוי:  אני מוסיף לה זמן

יבגני סובה: - - -     

נעמה לזימי: סוף-סוף הרפורמה שכה ייחלנו לה, כי מה לעשות, יבגני, כי מה לעשות? ילדים לא נולדים בגיל שלוש

נעמה לזימי:  אתם יודעים את זה

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, תודה

נעמה לזימי: כל החינוך לגיל הרך - - -     

ינון אזולאי: - - - הילדים שלנו לא נוגעים לך שככה פגעו בהם - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, תודה

נעמה לזימי: כל החינוך לגיל הרך, שהעברנו אותו סוף-סוף למשרד הכלכלה, כי חינוך ילדינו, זה לא – אני, אתה רואה

נעמה לזימי:  מיקי, אני - -      

אלמוג כהן: - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת כהן, קריאה שנייה

ינון אזולאי: - - -     

נעמה לזימי: - - אמתין רגע שיהיה פה שקט, כי זה חשוב

מיקי לוי: אני הבטחתי לה

נעמה לזימי: החינוך לגיל הרך יקבל את תשומת הלב

יבגני סובה: - - -     

מיקי לוי: אתם גורמים לי להוסיף לה זמן

מיקי לוי:  זה הכול

נעמה לזימי: אני אחכה שאני אשלים את הדברים שלי, כי בצעקות לא תפסיקו אותי

יבגני סובה: - - -     

ינון אזולאי: סובה, סובה

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, די

ינון אזולאי: - - - עזוב - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, מספיק

נעמה לזימי: חבורה של קומבינטורים, שכחו למה הם באו

מיכאל מלכיאלי: - - - סובה - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, מה, אתה רוצה - - - די

מיקי לוי:  תנו לה לדבר

נעמה לזימי: שכחתם למה אתם פה

נעמה לזימי:  אני אסיים לדבר ואגיד את הכול גם אם זה לא נוח

נעמה לזימי:  מכרתם מכירת חיסול פומבית את החינוך, ואני לפחות אגיד את זה כאן

ינון אזולאי: אתם נתתם, לא מכרתם

ינון אזולאי:  זה ההבדל

נעמה לזימי: בסדר

נעמה לזימי:  בסדר

נעמה לזימי:  ינון, אני יודעת טוב מאוד מה את חושב על דברים

ינון אזולאי: נתתם חינם לאחים המוסלמים

ינון אזולאי:  נתתם למריצות שייקחו אותנו, וישבתם בשקט ולא דיברתם

ינון אזולאי:  על מה את מדברת?     

נעמה לזימי: אני יודעת

נעמה לזימי:  אל תתחיל לדבר לי כמו הסמוטריצ'ים

נעמה לזימי:  מה קרה? אתה מדבר ככה? ממתי אתה מדבר ככה?     

ינון אזולאי: על מה את מדברת? על מה? הציבור החרדי – שתקתם

נעמה לזימי: ממתי אתה מדבר ככה?      

ינון אזולאי: אבל שתקת כשפגעו בנו, בילדים שלנו

ינון אזולאי:  כשפגעו בילדים שלי, את שתקת

נעמה לזימי: ממתי

נעמה לזימי:  אתה בדיוק כמוני חושב על הגיל הרך

נעמה לזימי:  אתה בדיוק כמוני חושב על הגיל הרך

ינון אזולאי: את עמדת שם ושתקת

ינון אזולאי:  את אין זכות דיבור בכלל - - - דיברת כלום, נכון? אז אל תתערבי - - -     

נעמה לזימי: גם אופיר כץ, גם אופיר כץ

נעמה לזימי:  אתם שניכם חושבים בדיוק כמוני

מיקי לוי: חברת הכנסת לזימי, לא, אני רוצה להגיד משהו

נעמה לזימי: לא, אני רוצה לסיים

מיקי לוי: כשאת מנהלת איתו שיחה, אני לא יכול להשתיק אותו

נעמה לזימי: נכון

מיקי לוי: נא דברי למליאה, בבקשה

נעמה לזימי: העברת האחריות על הגיל הרך ממשרד החינוך למשרד הכלכלה – אחרי שנעשה הצעד הזה, כשיש פה ניגוד אינטרסים ברור, שחיתות לאור יום, זה טירוף מערכות

נעמה לזימי:  ילדים לא נולדים בגיל שלוש

אופיר כץ: - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ

נעמה לזימי: משרד החינוך לקח אחריות, התחיל לתת תקני פיקוח, בקרה, כדי להסתכל על איך המערך הזה בנוי, ואתם מחזירים אותנו שנות אור אחורה

אלמוג כהן: - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת כהן, מספיק

ניסים ואטורי: - - -     

נעמה לזימי: זה כל מה שיש לכם להגיד

נעמה לזימי:  אתם באמת איבדתם את זה, אם זה כל מה שיש לכם להגיד

נעמה לזימי:  שום דבר ענייני

מיקי לוי: אני רוצה רק להגיד לכם

מיקי לוי:  איפה הוא? חבר הכנסת כץ - -      

נעמה לזימי: מה יש לך להגיד על הגיל הרך? למה אתה - - - אותו? מה יש לך להגיד על הגיל הרך?     

מיקי לוי: - - 53 מיליארד – נגמרו

מיקי לוי:  סוף-סוף אנחנו בתוך - - -     

אופיר כץ: - - -     

מיקי לוי: אז 4 מיליארד

מיקי לוי:  זה כל הסיפור

מיקי לוי:  תפסיק לחזור על השקר

מיקי לוי:  זה לא יפה שאתה חוזר על השקר

נעמה לזימי: אתה, עם כל הכבוד, לא תגדיר את היחסים שלי עם החרדים

נעמה לזימי:  עם כל הכבוד, אתה לא תגדיר את היחסים שלי עם החרדים בכנסת

נעמה לזימי:  הם יכולים לשמוע כמה מילות ביקורת

אופיר כץ: - - -     

מיקי לוי: אני מציע לך, אתה חבר בוועדת הכספים, ללכת לבדוק

מיקי לוי:  אני בדקתי

נעמה לזימי: רגע, ולסיום סיומת של הדייסה

מיכאל מלכיאלי: אז כמה עבדתם עלינו - - -      

נעמה לזימי: המפלגות החרדיות יחד – העברת סמכויות בנוגע לחינוך החרדי ממשרד החינוך לידי המפלגות החרדיות; הפסקת התוכנית לעידוד לימודי ליבה – מכרתם לא רק את הילדים של כל עם ישראל, את הילדים שלכם מכרתם

נעמה לזימי:  שלכם

קריאות: - - -     

נעמה לזימי: ועל - - - הפרטיים, גם אם לא מלמדים בעברית

נעמה לזימי:  יוסי, שוויון הזדמנויות בחינוך זו לא סיסמה

נעמה לזימי:  שוויון הזדמנויות בחינוך זאת תפיסה, זה ערכים, זה אידיאולוגיה

קריאות: - - -      

מיקי לוי: תראו, אני – רק שנייה, חברת הכנסת לזימי, אני מבקש – חברת הכנסת לזימי, אני מבקש את זכות הדיבור כיושב-ראש

מיקי לוי:  תאפשרו לי

נעמה לזימי: בוודאי, היושב-ראש

מיקי לוי: תודה

מיקי לוי:  אני מבקש לתת לה להגיד מה שהיא רוצה

מיקי לוי:  תראו, אני כבר באיזה חמש דקות איתה

מיקי לוי:  בבקשה

מיכאל מלכיאלי: - - -     

נעמה לזימי: נתת לי פה לפרוק את כל התסכולים

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לשמור על שקט

מיקי לוי:  תודה

מיקי לוי:  תראו, במושב הזה עוד לא הוצאתי אף אחד

שרון ניר: - - -      

אלמוג כהן: על זה שהיא עשתה את האחים שלי אויבים - - - האישה הצבועה הזאת

אלמוג כהן:  האישה הצבועה הזאת - - - נראה אותה - - - חקירות של גופות בזק"א

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת ניר, קריאה ראשונה

נעמה לזימי: אני אסיים לדבר

נעמה לזימי:  אני רק אגיד, לפני המשפט האחרון, שמותר לתת ביקורת, אבל עדיין תנסה הלוך ושוב – אני מאמינה בחברה החרדית

נעמה לזימי:  כל השנה האחרונה הייתי שותפה שלכם גם מקואליציה של אופוזיציה

נעמה לזימי:  אני מאמינה בשותפות הזאת גם עכשיו

נעמה לזימי:  זה לא משנה את העובדה שמכרתם את החינוך של ילדינו, את עתיד ילדינו, את שלכם ושל כל החברה, ואתם יודעים את זה

נעמה לזימי:  הכול עניין של כוח ושליטה, אבל הפירוק לגורמים והפחתת אחריות המדינה על החינוך ושוויון ההזדמנויות זה לדיראון עולם

נעמה לזימי:  עוד לפני שהקמתם – מכרתם את הכול

נעמה לזימי:  תתביישו

מיכאל מלכיאלי: - - -     

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת מעוז

מיקי לוי:  אני מבקש לשמור על שקט

מיקי לוי:  מלכיאלי, אתה ראש סיעה

מיקי לוי:  תגיד, אתה מכריח אותי להוציא אותך?      

יבגני סובה: - - -      

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, די

קריאות: - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, מספיק

מיקי לוי:  תאפשרו בבקשה לחבר הכנסת מעוז, ונא לא להפריע לו

מיקי לוי:  בבקשה

מיקי לוי: חברי הכנסת, תודה, מספיק

מיקי לוי:  חבר הכנסת מעוז

מיקי לוי:  נא לא להפריע

מיקי לוי:  בבקשה

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בימים האחרונים דובר הרבה על חושך ועל אור, אז אני רוצה להגיד משהו: לפני שנים רבות, כשאני הייתי ילד במערכת החינוך, עוד לפני כניסת ההשפעות של המדינות הזרות, של הקרנות והארגונים הזרים ושל האג'נדות הזרות, לימדו אותנו את שיר הילדים הידוע, שאותו כתבה שרה לוי תנאי והלחין עמנואל עמירן – זה מתאים לימינו: "באנו חושך לגרש" - -      

קריאה: זה אתה החושך

אבי מעוז: - - "בידינו אור ואש"

קריאות: - - -      

אבי מעוז: "כל אחד הוא אור קטן, / וכולנו אור איתן // סורה חושך, הלאה שחור / סורה מפני האור"

אבי מעוז:      אני מקווה שלא זייפתי, אדוני היושב-ראש

אבי מעוז:  בחנוכה אנחנו חוגגים את הניצחון שהנחיל בורא עולם על ידי גבורת החשמונאים - -     

קריאות: - - -     

אבי מעוז: - - כנגד היוונים ומשתפי הפעולה שלהם, המתייוונים

קריאות: - - -      

אבי מעוז: שיעור בהיסטוריה

מיקי לוי: לא להפריע, סובה

אבי מעוז: שיעור בהיסטוריה

אבי מעוז:  בחנוכה אני אשיר "מעוז צור"

קריאות: לא תשנה את ההיסטוריה - - -     

אבי מעוז: אדוני יוסיף לי – לא נותנים לי לדבר

מיקי לוי: אתם גורמים לי להוסיף לו זמן

מיקי לוי:  בבקשה, להמשיך

ולדימיר בליאק: - - -     

אבי מעוז: על מה התקוממו החשמונאים ביוזמת מתתיהו בן יוחנן, כוהן גדול, ובהובלתו? הם נאבקו על לימוד התורה - -     

רון כץ: אני מקווה - - - הולכים ללמוד מעתה ואילך

אבי מעוז: - - על שמירת השבת ועל כך שהיוונים רצו לכפות אותם להכריז שאין להם חלק בה' אלוקי ישראל

אבי מעוז:  הם נאבקו על עבודת בית המקדש

אבי מעוז:  הם נאבקו על פך השמן הטהור שנשאר לבדו מכל השמנים, שיד היוונים טימאה כאשר חיללו את בית המקדש בטומאה נוראה

קריאה: - - -      

אבי מעוז: הרוח שהיוונים והמתייוונים ניסו להחדיר לעם ישראל היא החושך האמתי

אבי מעוז:  רוח ישראל סבא - - -     

מיכל שיר סגמן: אתה עכשיו קראת לנו מתייוונים או שזה רק נדמה לי? אנחנו לא מספיק יהודים בשבילך - - -     

קריאות: - - -     

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, שבי, בבקשה

אלמוג כהן: - - -     

אבי מעוז: אני מדבר על היסטוריה - - -     

קריאות: - - -     

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, שבי, בבקשה

מיקי לוי:  סדרנים, נא להושיב את חברי הכנסת

מיקי לוי:  חבר הכנסת כהן

מיקי לוי:  חברת הכנסת שיר, שבי במקומך

מיקי לוי:  חבר הכנסת כהן, שב במקומך

מיקי לוי:  לא נהוג לעמוד ולצעוק

מיקי לוי:  או לצאת, או לחזור למקומך

מיקי לוי:  המקום היחיד שאפשר לעמוד בו זה מתחת לגגון

אבי מעוז: שיעור קצר בהיסטוריה - - -     

קריאות: - - -     

מיכל שיר סגמן: יותר גרוע זה מראית עין, שכל חובש כיפה – אתם חושבים שהוא כמוהו, ואתם תגרמו לשנאה בעם

מיכל שיר סגמן:  זה מראית עין

אלמוג כהן: כי אין מי שיחנך את הילדים שלך - - -     

קריאות: - - -     

מיקי לוי: תהיו בשקט

מיקי לוי:  תנו לו לסיים

מיכל שיר סגמן: - - - מי שמך? מי שמך לקבוע מי יהודי טוב ומי יהודי לא טוב? חוצפה

אבי מעוז: אני מדבר על שיעור בהיסטוריה ואת צועקת "מי שמך"? תקשיבי, חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, תקשיבי למה שאני אומר

מיכל שיר סגמן: - - - המקום שלי הוא בבית, הבנתי

נעמה לזימי: - - -      

אבי מעוז: תקשיבי למה שאני אומר

אבי מעוז:  אל תדברי את דף המסרים שיש לך, תקשיבי למה שאני אומר

מיקי לוי: די

מיקי לוי:  עכשיו אני מבקש שקט

מיקי לוי:  חבר הכנסת מעוז, דקה לרשותך, בבקשה

קריאות: - - -     

אבי מעוז: פעם אחת תשמעו שיעור בהיסטוריה, זה הכול

אבי מעוז:  מה קרה?     

ולדימיר בליאק: חצוף

ולדימיר בליאק:  אני למדתי היסטוריה יותר ממך

אבי מעוז: רוח ישראל סבא, שבשמה ולמענה יצאו החשמונאים למלחמת המעטים כנגד הרבים - -     

ולדימיר בליאק: - - -      

אבי מעוז: - - במה שהיה נראה לכאורה בעיניים ריאליות כחסר סיכוי, היא האור האמתי

אבי מעוז:  מי שמנסה לפגוע בזהות היהודית הוא החושך

אבי מעוז:  מי שמזייף את היהדות תוך ניסיון ציני ליצור דת חדשה, נאורה וליברלית לכאורה, שמנוכרת לחלוטין לכל מה שריח של יהדות מקומית נודף ממנו - -     

מיכל שיר סגמן: אתה - - -     

ולדימיר בליאק: - - -     

אבי מעוז: - - הוא החושך

אבי מעוז:  מי שבהסתרה מכוונות ובמחשכים מחדיר כל מיני אג'נדות לשטיפת מוחם של ילדי ישראל ללא ידיעת ההורים הוא החושך

יסמין פרידמן: - - -     

מיקי לוי: משפט לסיום

אבי מעוז: כל אחד מאיתנו הוא אור קטן, אבל כפי שכתב רבנו בחיי בספר "חובת הלבבות": "המעט מהאמת ינצח הרבה מן השקר" - -     

מיכל שיר סגמן: - - - אתה רוצה לעשות להם שטיפת מוח

אבי מעוז: - - "כאשר המעט מן האור דוחה הרבה מן החושך"

אבי מעוז:  תודה רבה, אדוני

מיקי לוי: תודה

מיקי לוי:  חבר הכנסת ואטורי, בבקשה

יוראי להב-הרצנו: - - - תתביישו לכם

יוראי להב-הרצנו:  המערכת תלמד פחד ושנאה כלפי כל מי שנראה וחושב אחרת - - -     

קריאות: - - -      

יוראי להב-הרצנו: שמעת מה הוא אמר עכשיו? הוא קרא לכולנו "מתייוונים"

יוראי להב-הרצנו:  איך אתם מקבלים את זה? איך אתם מקבלים את זה? הוא קרא לנו "מתייוונים"

יוראי להב-הרצנו:  למה מי הוא בכלל?     

קריאות: - - -     

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  שקט

מיקי לוי:  חבר הכנסת כהן, אתה מפריע לי לנהל את המליאה

מיקי לוי:  אני מודיע שרשימת הדוברים סגורה

מיקי לוי:  אנחנו לא נוסיף שום דובר

מיקי לוי:  עד עכשיו המתנתי

מיקי לוי:  בבקשה, חבר הכנסת ואטורי, שלוש דקות לרשותך

מירב בן ארי: - - -     

ניסים ואטורי: מה שמדהים פה – אני לא מבין ממה אתם מפחדים

ניסים ואטורי:  תקשיבו, אתם הקמתם ממשלה - - -     

מיקי לוי: זה הנאום? להתחיל את הזמן?     

ניסים ואטורי: לא

ניסים ואטורי:  תן לי כמה משפטים ואז תתחיל - - -     

מירב בן ארי: "אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה"

מיקי לוי: לא, זה לא עובד כך

מיקי לוי:  שקט, אל תפריעו לו

מיקי לוי:  אני עומד על זכותו להגיד את מה שהוא רוצה

מיקי לוי:  בבקשה, שלוש דקות

ניסים ואטורי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – התחלתי באופן רשמי – עכשיו נתחיל

יסמין פרידמן: - - -     

ניסים ואטורי: תשמעו, אתם כל היום מבקרים

ניסים ואטורי:  התקשורת בעדכם, זה בסדר – או שזה לא בסדר, תלוי איך מסתכלים על זה

ניסים ואטורי:  אתם יכולים ליהנות מהבולשיט שהם כותבים

ניסים ואטורי:  הממשלה שלכם לקחה 30 נורבגים; שיפוץ בית ראש ממשלה א' וראש ממשלה ב' לארבעה חודשים; שעתיים וחצי הם ראש ממשלה

ניסים ואטורי:  כשרצו לצבוע את הבית של נתניהו – את המטבח – הזדעקתם

יוראי להב-הרצנו: לא היית נורבגי?     

ניסים ואטורי: מיכל, אני לא מבין, את כל פעם נשארת על אותו כיסא

ניסים ואטורי:  ממשלות מתחלפות - - -     

מיכל שיר סגמן: אבל אתה היית נורבגי

קריאות: - - -     

ניסים ואטורי: אופיר, ממשלות מתחלפות, ותמיד מיכל באותו כיסא

ניסים ואטורי:  איך זה קורה? אני לא מבין?     

נאור שירי: אבל הוא לא היה נורבגי - - - הוא לא זוכר את זה

נאור שירי:  אם היה אפשר, גם אתה היית נורבגי

ניסים ואטורי: יש כאלה שאוהבים את השלטון

אופיר כץ: דוידסון, גם אתה היית נורבגי

ניסים ואטורי: אתם מזדעקים על זה? תגידו איפה הייתם? איפה הייתם שנה וחצי כשרמסו את היהדות? איפה הייתם? אתם דאגתם לאחים המוסלמים, אנחנו דואגים לאחים היהודים

ניסים ואטורי:  מה לעשות, מדינת היהודים

ניסים ואטורי:  שכחתם?     

יוראי להב-הרצנו: אנחנו לא יהודים?     

יסמין פרידמן: - - -     

ניסים ואטורי: תעצור את הזמן, אדוני היושב-ראש?     

נאור שירי: מה עושה נורבגי בפגרה? אני חייב לדעת

יוראי להב-הרצנו: ואטורי, אנחנו לא יהודים?     

ניסים ואטורי: אתם יהודים

ניסים ואטורי:  אמרתי לא? למה אתם לא יהודים? מה קרה? איפה החשש? הרי אתם מתחילים להתלונן כשהממשלה עוד לא קמה

ניסים ואטורי:  את הפדיחות שעשיתם ואת הנוכלות שהייתה פה בממשלה הקודמת – אתה מבין? אתם לא דוגמה אפילו

ניסים ואטורי:  אתם לא כאלה שיכולים לבוא ולהטיף לנו מוסר

מירב בן ארי: תגיד לי - - - היית נורבגי בעצמך - - -     

ניסים ואטורי: אתם עשיתם כל דבר שגובל בנוכלות

מירב בן ארי: תגיד לי, אין לך בושה?     

ניסים ואטורי: אתם רימיתם את כולם כדי לתת לאחים המוסלמים

ניסים ואטורי:  היום בבתי הספר היסודיים לומדים אסלאם, לומדים נצרות, לא לומדים יהדות

ניסים ואטורי:  לא לומדים היסטוריה של עם ישראל

ניסים ואטורי:  על מה אתם יושבים פה בכלל? אין לנו זכות קיום לשבת בכנסת ישראל, אם אנחנו מלמדים את היהודים שלנו התבוללות ולא קצת היסטוריה של עם ישראל

ניסים ואטורי:  לא אמרתי אפילו יהדות

ניסים ואטורי:  בואו נתחיל בזה

ניסים ואטורי:  על מה אתם מדברים?      

קריאות: - - -     

ניסים ואטורי: אתם כולכם צעקנים ושני הבוסים שלכם יושבים פה ומנהלים אתכם

ניסים ואטורי:  אתם מבינים? מה הבעיה שלכם? עם לאבי מעוז היו קוראים מוחמד, הסיפור היה נראה אחרת

ניסים ואטורי:  לא היו לכם טענות אולי

ניסים ואטורי:  למה? כי זה מוחמד

ניסים ואטורי:  קדוש

נאור שירי: מי מנהל אתכם? תגיד לי

נאור שירי:  מי?     

ניסים ואטורי: מנהל אותנו ראש ממשלה הכי טוב שהיה פה, לעומת לפיד שלך, שאף פעם לא הגיע לכנסת

ניסים ואטורי:  מקבל משכורת חינם, ולא היה פה אף פעם

נאור שירי: תגיד לי, נורבגי בפגרה לוקח צוות?     

ניסים ואטורי: 30 נורבגים

ניסים ואטורי:  30 נורבגים

נאור שירי: אתה היית נורבגי בפגרה

נאור שירי:  בפגרה היית נורבגי

ניסים ואטורי: אני הייתי נורבגי אחד

ניסים ואטורי:  הייתי נורבגי יחיד

נאור שירי: בפגרה

נאור שירי:  בפגרה

נאור שירי:  אתה לא מתבייש? בפגרה

ניסים ואטורי: אתם 30 נורבגים

ניסים ואטורי:  אני עשיתי יותר ממך בכל הכנסת שהיית פה

מירב בן ארי: כל פעם הכנסת מגיעה לשיאים

מירב בן ארי:  עכשיו הנורבגי - - -     

נאור שירי: בפגרה

נאור שירי:  אני לא יכול עם זה

נאור שירי:  אני לא יכול

ניסים ואטורי: זה כנסת או לול תרנגולים? אני לא יכול לדבר

ניסים ואטורי:  אתה אומר להתעלם, אדוני היושב-ראש?     

מיקי לוי: מה שאתם עושים, אני פשוט מוסיף לו זמן

מיקי לוי:  זה הכול, תביאו נתונים

מיקי לוי:  אתם רוצים 32 שרים, תביאו נתונים

מירב בן ארי: הוא דיבר על זה שלא צריך נורבגים, כשהוא נורבגי בפגרת בחירות

ניסים ואטורי: לא מבינים מה את אומרת מפה

ניסים ואטורי:  את רוצה שיירשם שהערת הערת ביניים?     

מיקי לוי: לא, נא להמשיך

נאור שירי: היא תכף תעלה

מיקי לוי: בבקשה, אני מוסיף לך זמן

מיקי לוי:  שקט

מיקי לוי:  בבקשה, להמשיך

ניסים ואטורי: בכל נושא שנגעתם בו, הבאתם לכישלון חרוץ

ניסים ואטורי:  חרוץ

ניסים ואטורי:  מחקתם כמעט את מדינת ישראל

ניסים ואטורי:  הגענו לפה לבוא ולתקן את כל מה שעשיתם

יסמין פרידמן: תן דוגמה

יסמין פרידמן:  תן דוגמה

ניסים ואטורי: אתם פגעתם במדינת ישראל

יסמין פרידמן: אבל תן דוגמה - - -     

ניסים ואטורי: אם אלה מובילים אתכם, האחים המוסלמים, אתם בבעיה מאוד קשה

ניסים ואטורי:  אתם בבעיה קשה

ניסים ואטורי:  תקשיבי, נכנסת פה למחנה מאוד בעייתי

יסמין פרידמן: את החקיקות למשפחות המיוחדות? את זה הרסנו? נקודה

יסמין פרידמן:  תודה רבה

ניסים ואטורי: הרסתם את מדינת ישראל, אנחנו באנו לתקן

מיקי לוי: תודה רבה

יסמין פרידמן: את תקציב ה-100 מיליון שנוספו לרווחה הרסנו? עמדת פה ושיקרת

יסמין פרידמן:  דיברת שטויות במיץ עגבניות

יסמין פרידמן:  כלום לא עומד מאחורי הדברים שכרגע אמרת

מיקי לוי: די

מיקי לוי:  חברת הכנסת פרידמן, די

מיקי לוי:  חבר הכנסת כץ, בבקשה

מירב בן ארי: אני לא מתאוששת מזה שאתה היית נורבגי בפגרת בחירות ודיברת על נורבגים

מירב בן ארי:  איך נורבגי בפגרת בחירות מדבר על נורבגים? ואללה, אני לא הייתי נורבגית, ואני בעד נורבגים

אופיר כץ: והיו לכם 32 שרים

מירב בן ארי: אני חושבת שהכנסת - - - -     

קריאות: - - - 

מירב בן ארי: אבל אתה נורבגי ומתנגד לנורבגים? זה כמו שיהודי יהיה נגד יהודים - - -     

מיקי לוי: די

מיקי לוי:  תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת בן ארי, חבר הכנסת ואטורי, תודה רבה

מיקי לוי:  בבקשה

ניסים ואטורי:  - - -     

מיקי לוי: די

מיקי לוי:  בבקשה

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בימים האחרונים משהו באמת מטריד אותי ובאמת מכעיס אותי

אופיר כץ:  חברי האופוזיציה - - -     

מירב בן ארי: לא שומעים אותך

מירב בן ארי:  חבל

אופיר כץ: זה חשוב שתשמעו

נאור שירי: כשזה אתה, אנחנו עוזרים לך

אופיר כץ: אני לא יודע אם כל כך תאהבו

נאור שירי: אנחנו איתך

נאור שירי:  מה שתעשה, אנחנו מכילים

אופיר כץ: חברי האופוזיציה המסתמנת, התחילו – התחלתם – במסע מאוד מאוד מסוכן

אופיר כץ:  עדיין לא הוקמה הממשלה, והם כבר מנסים להוביל את המדינה למרד

אופיר כץ:  מדברים על מרד בצבא; מרד בחינוך; מרד ברחובות

נאור שירי: זאת הייתה מאי גולן

יסמין פרידמן: גלית זו הייתה

אופיר כץ: אני רוצה להגיד בתחילת דבריי: מותר להפגין, חשוב להפגין

אופיר כץ:  יודעים מה, אני מאחל לכם גם להפגין בכל מוצאי שבת בארבע השנים הבאות

אופיר כץ:  תבלו, מכל הלב

אופיר כץ:  מה שאתם עושים - - -      

נאור שירי: אל תזלזל בציבור, אופיר

נאור שירי:  אל תזלזל בציבור

אופיר כץ: אתם זלזלתם בציבור

אופיר כץ:  זו בדיוק הנקודה, אנחנו הולכים להרכיב ממשלה כי אתם זלזלתם בציבור

נאור שירי: באים איתנו גם ליכודניקים הפעם

נאור שירי:  באים איתנו הליכודניקים להפגין הפעם

אופיר כץ: מה שאתם עושים – הליכודניקים הצביעו בקלפי בצורה מאוד משמעותית

אופיר כץ:  אתם גרמתם להוציא יותר ליכודניקים מהפעם שעברה

יסמין פרידמן: כנראה שהם הצטערו אחרת הם לא היו באים איתנו

אופיר כץ: בגלל שאתם שכחתם את הציבור, גרמתם ליותר ליכודניקים לצאת ולהצביע

אופיר כץ:  ועל זה נגיד לכם תודה רבה

נאור שירי: כמה מהם אתה מכיר באופן אישי?     

אופיר כץ: פעם אחר פעם אתם מציגים את רצון העם, רצון הבוחר, כסוף העולם, או המשפט הידוע שאתם מתים עליו: קץ הדמוקרטיה

אופיר כץ:  הצווחות שלכם מתכנסות לאמירה אחת ברורה: אנחנו לא מקבלים את מה שהעם קבע; אנחנו לא מקבלים את המדיניות שהעם הצביע לה; אנחנו לא מקבלים את הבחירה הדמוקרטית של מיליוני אזרחי מדינת ישראל

נאור שירי: אופיר, אתה יודע מה אני אוהב בך? לקחת את אותו נאום כשהיית באופוזיציה והפכת אותו עלינו

אופיר כץ: ראש ממשלה מכהן מגיע לבור בקריה, ואומר את הדברים הבאים לקציני צה"ל: "אינכם מבינים איפה אתם חיים

אופיר כץ:  זה לא מקרי וזה לא ייפסק

אופיר כץ:  הימין הקיצוני בכל מדינה בעולם חותר תמיד להשיג שליטה בצבא

אופיר כץ:  דרכו להגיע לזה היא לסכסך בין החיילים למפקדיהם

אופיר כץ:  לתת לחיילים להבין שהם רשאים לעשות מה שהם רוצים, כי יש, ותמיד יהיה, להם גיבוי מהדרג הפוליטי

אופיר כץ:  מה שהתחיל באלאור אזריה יהפוך עכשיו למדיניות"

אופיר כץ:      ראש ממשלת ישראל אומר את הדברים האלה בבור בקריה

אופיר כץ:  פשוט לא ייאמן

נאור שירי: עכשיו הוא ראש ממשלת ישראל בשבילך? כל הכבוד

נאור שירי:  יפה מאוד, התקדמנו

אופיר כץ: זה פשוט לא ייאמן, הבן אדם פשוט התחרפן

אופיר כץ:  הוא המשיך ושלח מכתב לראשי הרשויות לא לשתף פעולה עם הממשלה

אופיר כץ:  הוא אומר שזאת רק ההתחלה

אופיר כץ:       איזנקוט, שעד לא מזמן שמר על דמותו הממלכתית, אומר שהתנהגות הקואליציה עלולה לפרק את הצבא

יסמין פרידמן: אז למי נקשיב, לרמטכ"ל לשעבר או למי שישב בכלא? מי מבין יותר בצבא? מי? מי?     

אופיר כץ: אתם מבינים איזו אמירה חמורה ומסוכנת? מה אמור לחשוב חייל ששומע את הדברים ממי שהיה רמטכ"ל - -     

יסמין פרידמן: אופיר, בחייאת רבאק

יסמין פרידמן:  למי אני אקשיב?     

מיכל שיר סגמן: 22 במאי 2022, אופיר כץ: ממשלה שאין לה לגיטימיות לא יכולה להתקיים

מיכל שיר סגמן:  ציטוט שלך

אופיר כץ: - - חייל בצה"ל ששומע אותו אומר את זה, מה הוא אמור לחשוב?     

מיכל שיר סגמן: ציטוט שלך: "ממשלה שאין לה לגיטימיות לא יכולה להתקיים"

מיכל שיר סגמן:  להמשיך בציטוטים?     

אופיר כץ: שרת חינוך שמנצלת מורים ומנהלים - - -     

מיכל שיר סגמן: להמשיך את ההסתה הברורה שלך פה בשנה האחרונה נגד ממשלה שלמה, נגד ציבור שלם? אתם לא מפסיקים בזה, כי אתם מקימים עכשיו ממשלה שמדירה 50% מהעם; שאומרת לחצי מהעם שאם הוא לא הצביע לראש הממשלה - - - הוא לא מספיק יהודי

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, שבי

מיכל שיר סגמן: את ההסתה אתם לא מפסיקים

מיכל שיר סגמן:  אתם לא תסיימו עד שלא תקרעו את העם הזה לגזרים

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, תודה

מיקי לוי:  אתם פשוט גורמים לי להוסיף לו זמן

מיקי לוי:  זה הכול

מיקי לוי:  בבקשה להמשיך

מיקי לוי:  אני מוסיף לך עוד דקה

מיקי לוי:  בבקשה

אופיר כץ: מיכל, מאז שאת חוזרת לאופוזיציה, הווליום שלך עלה

מיקי לוי: בבקשה

מיקי לוי:  תמיד היה לה קול גבוה

מיכל שיר סגמן: לא חזרתי, זו פעם ראשונה

אופיר כץ: שרת חינוך שמנצלת מורים ומנהלים לקמפיין פוליטי נגד הממשלה הנבחרת

אופיר כץ:      ליברמן אומר אתמול שההסכמים בקואליציה יובילו למרד מיסים

אופיר כץ:  מה הוא מנסה לשתול בראש של האזרחים באמירה כזאת? ואלה אותם אנשים שקראו מהאופוזיציה לא לציית להנחיות הקורונה בזמנו – שהצילו חיי אדם

אופיר כץ:      כל הרעל הזה מגובה בכלי תקשורת קיצוניים, שעושים דה-לגיטימציה לממשלה הנבחרת, קוראים למחאה המונית; מהנדסים תודעה שבה אנשים רוצים לעזוב את הארץ

יבגני סובה: אגב, עוזבים, אופיר

יבגני סובה:  עוזבים

יבגני סובה:  14,000 איש בכל שנה

יבגני סובה:  תבדוק נתונים

אופיר כץ: אתם מטיילים על הגבול המסוכן של קריאה למרד, ואתם חושבים שזה בסדר וזה נכון

יבגני סובה: אגב, עוזבים, לא עולים דרך אגב

מיקי לוי: לא להפריע

מיקי לוי:  בבקשה, להמשיך

יבגני סובה: לא מפריע, רק לחדד

מיקי לוי: משפט לסיום

מיקי לוי:  חבר הכנסת סובה, די

מיקי לוי:  תראו, אני תופס את עצמי לא להוציא מתחילת הרבעון הזה אנשים החוצה

מיקי לוי:  אל תכריחו אותי

אופיר כץ: אתם מטיילים על הגבול המסוכן מאוד של קריאה למרד

אופיר כץ:  וזה נראה לכם מוצדק וסביר

אופיר כץ:  אתם מבינים מה אתם עושים פה למדינת ישראל? מה המסר שאתם מעבירים לילדים שלנו? איזה מסר אתם מעבירים, שדמוקרטיה זה ערך לבקשתך? זו המשמעות של דמוקרטיה מבחינתכם? זה המסר שאנחנו רוצים להעביר לילדים שלנו? שהיא טובה רק אם התוצאות הן לפי מה שאנחנו רוצים? אם לא – אז הפיכה?     

נאור שירי: תגיד, היית פה בשנה האחרונה?     

אופיר כץ: במשך שנה שלמה – יותר משנה – הייתם מנותקים מהציבור שלנו, והוא נתן את התשובה המוחצת בקלפי

מיקי לוי: תודה רבה

אופיר כץ: תקבלו ותכבדו אותה, כי ישראל לפני הכול

מיקי לוי: תודה רבה

קריאות: הופה

קריאות:  הופה

קריאות:  מה? זה של בני גנץ

נאור שירי: אופיר, אל תפזול

מיקי לוי: חבר הכנסת וליד, בבקשה

נאור שירי: - - -     

מיקי לוי: אני נזהר לא להסתבך עם שם המשפחה

וליד אל-הואשלה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנו דנים בנושא בחירת סגנים ליושב-ראש הכנסת, נוסחאות לחלוקה, הן מצד הקואליציה והן מצד האופוזיציה, לעתיד

וליד אל-הואשלה:  אך מה באמת מידת העניין הציבורי בעניין זה? לציבור יש עניינים בוערים יותר, חשובים יותר: הפשיעה והאלימות, עליית המחירים, ולא פחות חשוב, החופש התרבותי, במקרה זה – לסטודנטים באוניברסיטאות

וליד אל-הואשלה:  מפניות רבות של סטודנטים באוניברסיטת בן גוריון בנגב נודע לי שהנהלת האוניברסיטה, בהחלטה תמוהה, החליטה לאסור הקמת מאהל בדואי בקמפוס במסגרת אירוע תחילת השנה של הסטודנטים הערבים - -      

אלמוג כהן: אבל תדייק בעובדות - - - היה תומך טרור

וליד אל-הואשלה: - -  דבר שהביא את אגודת הסטודנטים לבטל כליל את האירוע

אלמוג כהן: תדייק בעובדות

אלמוג כהן:  לא ביטלו את זה בגלל שזה - - - ביטלו בגלל שזה תומך טרור

וליד אל-הואשלה: תקשיב

וליד אל-הואשלה:  אלמוג תקשיב

וליד אל-הואשלה:  אל תפריע לי

מיקי לוי: חבר הכנסת כהן, אתה בקריאה שנייה

מיקי לוי:  אני מחזיק את עצמי, תאמין לי

מיקי לוי:  אני מחזיק את עצמי

אלמוג כהן: אדוני היושב-ראש - - -      

מיקי לוי: אתה לא רוצה להיות ראשון המורחקים

וליד אל-הואשלה: התשובה הרשמית של האוניברסיטה היא שהאיסור נובע משום שאין אישור להקמת מבנה כזה בקמפוס; אך העניין תמוה עד מאוד משום שבאותה אוניברסיטה, לפני כמה חודשים, הוקם אוהל דומה במסגרת אירוע שבו השתתף אפילו נשיא האוניברסיטה, פרופ' חיימוביץ' בכבודו ובעצמו

וליד אל-הואשלה:  אז מה השתנה? אין מנוס מלהביע את מה ששמענו מהסטודנטים: כנראה שעולה כאן ריח חריף של פוליטיקה חשוכה

וליד אל-הואשלה:  חוששני שיש דברים בגו

וליד אל-הואשלה:  פונה אני מעל דוכן זה לנשיא האוניברסיטה, פרופ' חיימוביץ': תחזור בך מהחלטה זו ואשר את הקמת האירוע, כהרגלה של אוניברסיטת בן גוריון, אשר תמיד דגלה בסובלנות, דו-קיום, שותפות תרבותית ועשייה למען עתיד הנגב ותושביו

וליד אל-הואשלה:  תודה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת ביטון, בבקשה

אלמוג כהן: אדוני היושב-ראש, רק להקריא ציטוט של הזמרת - - -     

מיקי לוי: לא, לא

אלמוג כהן: הציונים הם - - - פלסטין - - -     

מיקי לוי: לא, לא, לא

אימאן ח'טיב יאסין: - - -     

מיקי לוי: חבר - - -     

אלמוג כהן: - - - פלסטין - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת כהן, קריאה שלישית

מיקי לוי:  החוצה

מיקי לוי:  אתה חוזר - - -     

אלמוג כהן: אתם חיים בסרט

אלמוג כהן:  אתם חיים בסרט - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת כהן, החוצה

מיקי לוי:  אתה חוזר רק להצבעה

אלמוג כהן: אין שום בעיה, אדוני

אלמוג כהן:  תומכי טרור עלובים

אלמוג כהן:      (חבר הכנסת אלמוג כהן יוצא מאולם המליאה

אלמוג כהן: )     

מיקי לוי: תודה

דבורה ביטון: כבוד יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, היום פורסם, בישראל היום, שבמסגרת הדרישות של החרדים, יהדות התורה, נתבקשה הפרדה מגדרית: מתן שירותים ציבוריים ולימודיים לא רק באירועים למגזר החרדי

דבורה ביטון:  אני תוהה: מי שמכם לכפות עלינו את התורים לסופר, את התורים לבנקים, את התורים בכלל? אני חייבת לציין שאמש השתתפתי בכנס חירום, שארגנה השרה יפעת שאשא ביטון, וחבר הכנסת קרעי דאג להשוות אותנו לתקופת אנטיוכוס

דבורה ביטון:  אז בואו חברים, בואו נפקח את העיניים ונסתכל מה קורה סביבנו

דבורה ביטון:  אני בכמה מילים רוצה לקבל אולי משוב לעניין יהדותי

דבורה ביטון:  אני אישה מסורתית, מחזיקה בית כנסת על שם חמי, ספרי תורה, מדליקה נרות – ולא שאני צריכה להצטדק

דבורה ביטון:  אוהבת לראות טלוויזיה בשבת, אוהבת לנסוע לבלות בשבת, כי שבת היא שבת מנוחה

דבורה ביטון:  בשום מקום בתורה, ריבונו של עולם לא קבע איך תיראה השבת של היהודים

קריאה: יש הלכה

דבורה ביטון: ההלכה זה אתם

דבורה ביטון:  ההלכה זה בשר ודם

דבורה ביטון:  ההלכה – אני רוצה לתרגם אותה

טלי גוטליב: זה בסדר, מותר להיות חילוני אני חילונית, זה בסדר גמור

דבורה ביטון: בורא עולם נתן לנו עשרת דיברות

דבורה ביטון:  ריבונו של עולם, תכבדו אותן, זאת היהדות

דבורה ביטון:  איך יכול להיות שבשר ודם כמוני החליט שאני צריכה לכסות את הראש? ללכת עם גרביים? תגידו לי, יצאתם מדעתכם? מי שמכם ליהודים? אתם יודעים שהשם שלי דבורה על שם דבורה הנביאה? שבועיים אחרי שהוריי עלו לארץ נולדתי

דבורה ביטון:  וכששאלתי את אבי: אבא, למה דבורה? הוא אמר: דבורה הנביאה, כי אנחנו יהודים

דבורה ביטון:  אנחנו הגענו למדינה חדשה ב-1965, רצינו שכולם ידעו שאנחנו יהודים

דבורה ביטון:  איך יעלה על הדעת, שאני ניגשת לבית הכנסת ביום שישי - -      

קריאה: - - -     

דבורה ביטון: - - אתה תקשיב לי

דבורה ביטון:  ביום שישי ובשבת ומכבדת – איך יכול להיות שמטילים ספק ביהדות שלנו? חברים, חיו ותנו לחיות

דבורה ביטון:  איש איש באמונתו יחיה

דבורה ביטון:  היהדות היא להיות בן אדם, לאהוב אחד את השני, לקרב

דבורה ביטון:  גם ריבונו של עולם אומר: אדם לאדם, אדם למקום, ואחר כך תתפנו אליי

דבורה ביטון:  אז יש לי דרישה מכם, תכבדו את זה

דבורה ביטון:  די עם כל הטרור היהדותי הזה

דבורה ביטון:  זה לא יעלה על הדעת

דבורה ביטון:      בנוסף, אני רוצה להדגיש את העובדה שבסך הכול אנחנו עם אחד

דבורה ביטון:  עם כל המחלוקות, די עם כל הנושא של הכפייה; אין לה מקום כאן

דבורה ביטון:  תשמרו על היהדות כמו שבורא עולם רוצה, ולא כמו שאתם בוחרים

דבורה ביטון:  תודה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת וסרלאוף – איננו

מיקי לוי:  חבר הכנסת ביסמוט, בבקשה

בועז ביסמוט: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כל, אני כבר מבטיח לך שאני אהיה קצר יותר כי יש לי חוב כלפיך: בשני הנאומים הקודמים חרגתי, אז אני אהיה קצר

בועז ביסמוט:  קצר ולעניין

בועז ביסמוט:  קודם כול, תרשו לי – אני פונה לחבריי באופוזיציה

בועז ביסמוט:  לא, קואליציה עדיין, סליחה, הקדמתי

בועז ביסמוט:  אולי בגלל זה קצת יותר קשה לכם – להגיד שלפני שהגעתי לכנסת עבדתי במקצוע אחר שנקרא עיתונות

בועז ביסמוט:  מה לעשות? הייתי עורך עיתון

בועז ביסמוט:  ואם היו מביאים לי מאמרים ממוחזרים, מן הסתם, פשוט הייתי זורק אותם

בועז ביסמוט:  לכן הייתי ממליץ: רעיון, אפשר להביא כל אחד את אותו רעיון, כי אין לכם משהו אחר להציע, וזה בסדר, אני מקבל את זה, אבל לפחות לנסח את זה אחרת

בועז ביסמוט:  תעבדו על הניסוח, ואם לא על הניסוח עצמו, אם זה גם קשה לכם, אז לפחות תעבדו על הפתיח, שהפתיח יהיה שונה: סבתא בישלה דייסה, דודה הביאה חמאה, כל הדברים האלה קצת לא לעניין

בועז ביסמוט:      אני רוצה לספר לכם סיפור, אני אתחיל בסיפור

בועז ביסמוט:  בואו נדמיין ביחד, חבריי לאופוזיציה – או לקואליציה? מה שהם רוצים

מיקי לוי: אתה יכול להגיד אופוזיציה עתידית

בועז ביסמוט: אז חבריי לאופוזיציה העתידית – וזה לא אני החלטתי, זה הציבור, ושכחתם את זה – אני אספר לכם סיפור

בועז ביסמוט:  דמיינו לכם שאתם מטיילים ברחוב

בועז ביסמוט:  אתם מטיילים ברחוב, ופתאום אתם רואים גברת

בועז ביסמוט:  היא בהיריון, אישה בחודש השביעי להריונה נניח

בועז ביסמוט:  אז ניגש אליה ברנש, מסתכל על הבטן של הגברת ואומר: הומופוב, חצוף, חשוך, לא משכיל

בועז ביסמוט:  מה הציבור היה אומר? היה מסתכל על אותו ברנש ואומר: האיש הזה, או שהוא לא שפוי, או שמשהו עובר עליו

בועז ביסמוט:  לא נעים לי להגיד לכם, אבל מסתכלים עליכם, ואתם אותו ברנש, כי הממשלה הזאת – תן לי לסיים

רון כץ: אנחנו יודעים מי האיש

בועז ביסמוט: תן לי לסיים

בועז ביסמוט:  תן לי לסיים

בועז ביסמוט:  תן לי לסיים

בועז ביסמוט:  תן לי לסיים

מיקי לוי: רק שנייה

מיקי לוי:  רק שנייה, תן לו

מיקי לוי:  בבקשה

בועז ביסמוט: לא, זו בדיוק הבעיה שלך

בועז ביסמוט:  אני רוצה שקצת תפחית - - -     

רון כץ: אתה לא יודע מי הוא, אני יודע

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ

בועז ביסמוט: לא, אני רוצה להסתכל עליך

בועז ביסמוט:  קודם כול, לא נעים לי להגיד לך, אתמול בוועדה המסדרת גיליתי אותך לראשונה, אז תן קצת כבוד

רון כץ: אתמול לא הייתי בוועדה המסדרת

בועז ביסמוט: אז לא משנה, אתמול ראיתי אותך בפעם הראשונה

רון כץ: נעים להכיר

בועז ביסמוט: אני רוצה להסביר לך דבר אחד: הזחיחות הזו שלך היא לא מובנת, כי אם אתה משתייך למחנה הדמוקרטי, אם אתה משתייך למחנה הנאור, אז תכבד את הציבור הישראלי, שרק לפני כמה שבועות העניק לך - - -     

רון כץ: - - -     

בועז ביסמוט: שנייה אחת, תן לי לסיים

בועז ביסמוט:  העניק לך ולמחנה שלך ציון נכשל

בועז ביסמוט:  הרי זה לא אנחנו; לא באנו לפה וחטפנו את המקומות האלה; לא הייתה הפיכה במדינת ישראל

בועז ביסמוט:  הציבור ידע בדיוק מה כל אחד ואחת פה מייצגים, להבדיל מכם

בועז ביסמוט:  בממשלה הקודמת, בממשלה שאתם הרכבתם שיקרתם לציבור

בועז ביסמוט:  פה, כל אחד, כאשר הציבור בא להצביע - -      

רון כץ: זה לא נכון, זה לא נכון

בועז ביסמוט: - - הוא ידע בדיוק מה הליכוד ומה זה ש"ס ומה זה אגודת ישראל ומה זה עוצמה יהודית

רון כץ: עובדתית – לא נכון

מיכל שיר סגמן: הסקרים עצמם מראים שהציבור מזועזע מהשינויים הדמוקרטיים שאתם הולכים לעשות

בועז ביסמוט: לכן הצביעות שלכם, לכן הצביעות שלכם עוברת כל גבול

בועז ביסמוט:  עוד דבר, עוד דבר, עוד דבר - - -     

רון כץ: יש סקרים עכשיו

בועז ביסמוט: תמשיכו, תמשיכו

מיכל שיר סגמן: לא דיברת על פסקת התגברות של 61, שהולכת לשלול כאן את זכויות הפרט של כל אזרחי ישראל - - -       

רון כץ: לא סיפרת על אבי מעוז, לא סיפרת על הרבה דברים - - -       

בועז ביסמוט: אז על אבי מעוז אני אדבר, אז על אבי מעוז אני אדבר - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, חברת הכנסת שיר

בועז ביסמוט: אני לא מסתיר, אף אחד מהשותפים שלי

מיכל שיר סגמן: אם היית מספר על זה, אז הציבור היה חושב פעמיים

בועז ביסמוט: יותר מזה, אני, כן - - -     

רון כץ: מישהו חשב לפרק את משרד החינוך?     

בועז ביסמוט: אני, המשתייך למפלגת הליכוד, מפלגה ליברלית, יש לך פה - - -     

מיכל שיר סגמן: - - - לאומנית שמרנית

בועז ביסמוט: שנייה אחת

בועז ביסמוט:  לא נעים לי להזכיר לך – מפלגה שאת מכירה היטב לפני שבפעם הרביעית בשנתיים החלפת בית

בועז ביסמוט:  אבל זה סיפור אחר

מיכל שיר סגמן: כי היא הייתה לאומית ליברלית והפכה ללאומנית שמרנית, מה לעשות? זאת המציאות

בועז ביסמוט: תנו לי רק לסיים, תנו לי רק לסיים

בועז ביסמוט: המפלגה הזאת שמולכם יכולה לתת לכם שיעור בדמוקרטיה, שיעור בנאורות

בועז ביסמוט:  32 חברים יש כאן; תראה לי אחד שתומך בהדתה, תראה לי אחד שהוא הומופוב, תראה לי אחד שמתנגד לסטטוס קוו

מיכל שיר סגמן: שלמה קרעי ישב בוועדת הכספים והגן על אלימות כלכלית

בועז ביסמוט: אבל אתם – הצביעות חוגגת, הצביעות חוגגת

מיכל שיר סגמן: על מה אתה מדבר, זאת לא המפלגה שאתה חושב

מיכל שיר סגמן:  בעד אלימות כלכלית

בועז ביסמוט: אני רוצה להגיד לכם דבר נוסף

מיכל שיר סגמן: נגד נשים, נגד הפלות - - -       

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, שבי, שבי

מיכל שיר סגמן: זו קואליציה שרוצה להדיר נשים והיא נגד להט"ב וזכויות הפרט

בועז ביסמוט: יש לי זמן, אני מחכה

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, נא לשבת

מיכל שיר סגמן: רוצים לחוקק את פסקת ההתגברות כדי לשלול טוטלית את כל זכויות הפרט של אזרחי ישראל

מיקי לוי: תודה רבה

בועז ביסמוט: מיכל, מיכל, קודם כול - - -     

מיכל שיר סגמן: על מה אתה מדבר, על מה אתה מדבר

בועז ביסמוט: מיכל, אני מברך אותך כי במשך דקה ראיתי פה קריאת ביניים, והתחלת את קריאת הביניים במפלגה אחת והמשכת אותה באותה המפלגה

בועז ביסמוט:  זו כבר התחלה לא רעה, כל הכבוד, התחלה לא רעה

בועז ביסמוט:  עכשיו, אני רוצה להגיד לך, דיברתם - - -     

מיכל שיר סגמן: נו, באמת

מיכל שיר סגמן:  אתה יודע, אתה יכול לצחוק, אבל בסוף המפלגה שלך פשטה רגל מוסרית

רון כץ: תראה לי מי החברים שלך, אני אגיד לך מי אתה

רון כץ:  חיכיתי להגיד את זה בשקט, שתשמע

בועז ביסמוט: שנייה

בועז ביסמוט:  דיברתם, דיברתם – וזה חשוב – על העובדה שהמשא ומתן באמת נמשך, ואנחנו מוכרים - - -     

מיכל שיר סגמן: כשהיא הייתה עם "עוז והדר" הייתי שם, וכשהיא התחילה עם "מגוב ריקבון ועפר", עזבתי

בועז ביסמוט: 	- - את האידיאולוגיה שלנו, אז אני רוצה להסביר לכם משהו, וזה חשוב

בועז ביסמוט:  המשא ומתן מתמשך כי בממשלה הזו יש אידיאולוגיה

בועז ביסמוט:  לשותפים שלנו יש אידיאולוגיה - - -     

רון כץ: אתם מכרתם את שלכם, זאת הבעיה, אין לי בעיה עם האידיאולוגיה שלהם

בועז ביסמוט: שנייה, תן לי לסיים

בועז ביסמוט:       כבוד היושב-ראש

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ

מיקי לוי:  תראו, הוא התחייב בפני לסיים בזמן כי הוא עוד חייב לי

בועז ביסמוט: אני כבר מסיים

בועז ביסמוט:  כבוד היושב-ראש, כבוד היושב-ראש - - -     

מיקי לוי: אני מוסיף לו, תאפשרו לו

בועז ביסמוט: אם המשא ומתן מחייב הארכה, ואולי אפילו פנדלים, יש לזה סיבה – כי לשותפים - - -     

רון כץ: - - - שזה משחק

רון כץ:  זה לא משחק, המדינה

בועז ביסמוט: אתה תיתן לי לסיים, אתה תיתן לי לסיים

בועז ביסמוט:  אני יודע, בגלל שזה לא משחק נבחרנו

בועז ביסמוט:  אני רוצה להסביר לך משהו, בגלל שזה לא משחק בחרו בנתניהו, ששבר את שיאו של בן-גוריון וישבור את שיאו שלו; לא בגלל, אתה יודע, שהוא אולי נכשל, אולי בגלל שהוא הצליח

בועז ביסמוט:  אבל אני רוצה להסביר לך משהו אחד

רון כץ: הציבור לא רוצה את זה

בועז ביסמוט: איזה קטע, בוא, הינה, בדיחת השנה, הציבור לא רוצה

רון כץ: אתה לא עוקב, אתה לא עוקב

בועז ביסמוט: הציבור לא רוצה

בועז ביסמוט:  לא היו בחירות

רון כץ: אתה לא עוקב

בועז ביסמוט: לא היו בחירות

רון כץ: יש סקרים היום, אתה רוצה שאני אביא לך אותם?      

בועז ביסמוט: אה, אתה יודע מה, חודש אחרי עברת לסקרים

מיקי לוי: די, די, אני קורא אותך קריאה ראשונה, מספיק

בועז ביסמוט: אני אמשיך: אם המשא ומתן נמשך, זה כי להבדיל מהממשלה הקודמת, פה לכל סיעה יש אידיאולוגיה, והם דואגים, הם משמרים אותה, הם לא מוכרים אותה

בועז ביסמוט:  לא זרקנו אידיאולוגיה לפח

בועז ביסמוט:  לליכוד יש עקרונות, ולכן זה נמשך

בועז ביסמוט:  כל מה שאתה רואה עכשיו, המשא ומתן המתמשך הזה, זה רק לכבודה - - -     

רון כץ: איזה עקרונות, מה העקרונות? איך אתה קורא לזה עקרונות?      

בועז ביסמוט: מה העקרונות? הציבור- - -     

מיקי לוי: תראה, בגלל הדברים שלכם הוא עומד כאן שמונה דקות

בועז ביסמוט: זה שהיום אתם נראים, באמת, מה להגיד, חבורה מובסת, מוכה – ואני יכול להבין, גם אני הייתי עצוב במקומכם

בועז ביסמוט:  אני רוצה להגיד דבר אחד אחרון

רון כץ: איך אתה קורא למה שעשיתם למשרד החינוך, למשרד הביטחון, למשטרה – איך אתה קורא לזה?      

בועז ביסמוט: עכשיו אני רוצה לסיים, עכשיו אני רוצה לסיים

רון כץ: למה אתה לא עונה?      

מיקי לוי: די, די, חבר הכנסת כץ, די

בועז ביסמוט: אתם מכנים את עצמכם המחנה הנאור, המחנה הדמוקרטי

בועז ביסמוט:  מה שאתם, ומי שעומד בראשכם עושה כעת – הוא מוביל התקפה נגד הדמוקרטיה, וזה מסוכן

בועז ביסמוט:  הציבור שלנו, אנחנו עם אחד

בועז ביסמוט:  אם מישהו מנסה לפלג זה לא אנחנו - -       

רון כץ: לא פתחנו ערוץ טלוויזיה ולא פתחנו עיתון במימון זר

בועז ביסמוט: - - אלא אתם

בועז ביסמוט:  הייתי מבקש מכם דבר אחד: נא לעכל, חבורה – הפסדתם

בועז ביסמוט:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה, תודה רבה

מיקי לוי:  רק הערה, חבל שלא היית בשנה וחצי שחלפו – סתם, חברי, אני אומר

מיקי לוי:  חבר הכנסת טאהא, בבקשה

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לדבר בערבית ולברך את נבחרת מרוקו על הניצחון הענק אתמול על נבחרת ספרד והעלייה לרבע הגמר

וליד טאהא:  (נושא דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)     

נאור שירי: אבל הם לא דוברי ערבית

וליד טאהא: (נושא דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)     

טלי גוטליב: אבל - - - להבין אותו, לא מבינה מה הוא אומר

מיקי לוי: חברת הכנסת גוטליב, הוא דיבר בעברית לפני כן והסביר את מה שהוא הולך להגיד, אבל את היית עסוקה, סליחה

טלי גוטליב: אני רוצה שהוא יסביר – אני לא עסוקה, אני מסובבת לו את הגב, אני לא - - -     

מיקי לוי: את היית עסוקה, והוא תרגם

מיקי לוי:  חברת הכנסת גוטליב, הוא תרגם לפני

מיקי לוי:  בבקשה

טלי גוטליב: - - - אני מסובבת לו את הגב, אני לא מסתכלת לו בפנים

וליד טאהא: (נושא דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)     

טלי גוטליב: אתה יודע - - -      

וליד טאהא:  (נושא דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)     

טלי גוטליב: למה - - - תמשיך, תמשיך - - -      

וליד טאהא: (נושא דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)     

טלי גוטליב: מה זה משנה מה אני אומרת - - - אף אחד לא מבין מה הוא אומר

וליד טאהא: (נושא דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: )     

טלי גוטליב: אולי הוא מסית נגד עם ישראל? חברים מהכנסת, מה קורה פה?      

מיקי לוי: חברת הכנסת גוטליב, קריאה ראשונה

טלי גוטליב: מה זה? אני מעדיפה שתוציא אותי, אדוני, לפי התקנון הוא חייב לדבר בעברית

וליד טאהא: (נושא דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: )     

טלי גוטליב: - - - לדבר בעברית, אל תסתכל אליי - - -      

מיקי לוי: חברת הכנסת גוטליב

טלי גוטליב: אני בכנסת - - -      

מיקי לוי: חברת הכנסת גוטליב, קריאה שנייה

טלי גוטליב: בוא, תרביץ לי - - - תרביץ לי

וליד טאהא: (נושא דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: )      

טלי גוטליב: בוא, תרביץ לי

טלי גוטליב:  בוא, תרביץ לי

טלי גוטליב:  בוא, תקלל אותי

נאור שירי: מה זה קשור למשחק - - -     

וליד טאהא: בבקשה, אני לא יודע מה השם שלך

וליד טאהא:  מה השם שלך, אתה?      

נאור שירי: אני נאור, מה שלך?      

וליד טאהא: שלי ווליד, מה שלך?      

מיקי לוי: די, מספיק

וליד טאהא: נאור, למה אסור לי לדבר בערבית?      

נאור שירי: חופשי, אתה יכול לדבר

נאור שירי:  רק אמרתי שהמרוקאית והערבית זו לא אותה שפה, אז אם אתה מברך אותם, לפחות - - -     

וליד טאהא: תגיד, אתה עכשיו נכנס לספרות? ההערה שלך לא הייתה במקום, בסדר?      

נאור שירי: מה?      

וליד טאהא: ההערה שלך לא הייתה במקום

נאור שירי: בסדר, לא - - -      

וליד טאהא: כי לרגע נהיית דומה לכהניסטים בצד השני

נאור שירי: מה זה קשור, דיברתי על שפה

טלי גוטליב: - - -      

וליד טאהא: אז עכשיו אני אדבר

וליד טאהא:  אני אבקש מהיושב-ראש, כמובן, להתחשב בזמן שייתן לי

טלי גוטליב: דבר כמה שאתה רוצה - - -       

וליד טאהא: עכשיו מתהווה לנגד עיננו ממשלה בתמיכת חניכיו ותלמידיו של מאיר כהנא

וליד טאהא:  לראשונה, אולי, פרצופה של מדינת ישראל לעולם כולו יהיה פרצופו של מאיר כהנא

וליד טאהא:  הממשלה הכהניסטית הזו, המתהווה - -      

משה סעדה: ממשלה ימנית ציונית

וליד טאהא: - - אנחנו, ברע"מ, ידענו שהיא תהיה החלופה, האלטרנטיבה לממשלה הקודמת, אם הממשלה הקודמת לא תמשיך

וליד טאהא:  אני לא מתפלא עליכם, אתם הכהניסטים והתומכים שלהם, והיה פה כהניסט אחד שגער כלפי כל חבר כנסת שעלה לדבר – לא משנה מה הוא אמר, אבל בעיקר גוער כלפיו

וליד טאהא:  אני, אין לי טענות נגד הכהניסטים והליכוד, הם רצו לחזור לשלטון

וליד טאהא:  יש לי טענות על חברי כנסת ערבים, שידעו שאם הם מצטרפים אליכם ותומכים בפיזור הכנסת הם מביאים אתכם לשלטון, מביאים את מאיר כהנא וחבורתו, שכל-כולם שנאה, כל-כולם גזענות – מביאים אותם לשלטון

וליד טאהא:  למרות זאת, הם תמכו בפיזור הכנסת, ועכשיו הם עולים הנה ומתבכיינים שהולכת לקום ממשלה מסוכנת

וליד טאהא:  היא, אגב, מסוכנת גם ליהודים וגם לערבים, אבל חברי הכנסת הערבים שתמכו בהפלת הממשלה הקודמת ותמכו בפיזור הכנסת, והביאו אתכם למעשה להקים ממשלה בתמיכת מאיר כהנא וחניכיו ותלמידיו, אין להם זכות ערכית לעלות לדוכן הזה ולהתבכיין - -     

מיקי לוי: משפט לסיום

וליד טאהא: - - על זה שהולכת לקום במדינת ישראל ממשלה מסוכנת

וליד טאהא:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת בצלאל

משה ארבל: הוא מתחשב בזה שאדוני יושב לבד כל כך הרבה שעות

אברהם בצלאל: אמרתי שאולי תרצה לצאת לכמה דקות

אברהם בצלאל:  אין מי שיחליף אותך, אדוני היושב-ראש

טלי גוטליב: - - - הימין - - -     

קריאה: הוא עבר הרבה יותר שעות מזה

מיקי לוי: חבר הכנסת פורר

מיקי לוי:  השר פורר, אני מתנצל

מיקי לוי:  שר החקלאות, השר פורר? חברת הכנסת פרידמן, בבקשה

יסמין פרידמן: איפה אלמוג? לא פה? רציתי לדבר איתו?     

מיקי לוי: בבקשה

יסמין פרידמן: כבוד יושב-ראש הכנסת, גברתי השרה האהובה - - -     

אורנה ברביבאי: יש פה עוד שר

יסמין פרידמן: והשר, כמובן, אבל את אהובה עליי במיוחד

יסמין פרידמן:      חבריי חברי הכנסת, בשבוע שעבר התפרסם דוח מיוחד של מבקר המדינה בנושא מוגנות חיילות וחיילי חובה ביחידות המשרד לביטחון הפנים, אשר חשף את הנתון המזעזע – כולנו שמענו עליו – שלפיו אחת מתוך ארבע חיילות בשב"ס ובמשטרה הוטרדה מינית במהלך שירותה

יסמין פרידמן:  הנתון המטריד יותר שעלה מן הדוח הוא שרובן המכריע של התלונות לא טופלו בכלל או לא טופלו באופן מספק

יסמין פרידמן:  פרשת הסרסור בסוהרות אומנם הייתה זו שהחלה את תהליך הבדיקה, אך רוב המשרתות שהשתתפו במחקר העידו כי ההטרדה שחוו נגרמה על ידי מפקד או איש קבע שמשרת איתן ביחידה

יסמין פרידמן:  הדוח הנוכחי, כמו דוחות נוספים שיצאו מלשכת המבקר, מציף סוגיה מהותית ביותר שדורשת את התערבות הדרג המדיני באופן מיידי

יסמין פרידמן:       עכשיו אני תוהה: כיצד ממשלה עם ייצוג נשים נמוך לאין שיעור מהממשלה היוצאת מתכוונת לטפל בנושא שכזה? זה מעניין אתכם בכלל? מהרגע שבו פורסמו הרשימות לכנסת, הזהרנו מפני הפגיעה שעלולה להיגרם לנשים בעקבות חוסר הייצוג המגדרי

יסמין פרידמן:  מי יטפל בתופעת ההטרדות המיניות בקרב משרתי החובה? האם המפלגות החרדיות, שאין אפילו אישה אחת ברשימה שלהן? הליכוד - - -     

משה סעדה: הממשלה הקודמת לא רצתה לבדוק

אופיר כץ: - - - נגד

יסמין פרידמן: מה אתה אומר?     

משה סעדה: אני מגיע ממח"ש - - -     

יסמין פרידמן: מה אתה אומר?      

משה סעדה: לא רציתם לבדוק את זה

משה סעדה:  לא רציתם לבדוק את זה

יסמין פרידמן: הממשלה הקודמת – יושבת פה מירב בן ארי שטיפלה בזה באופן צמוד

יסמין פרידמן:  אז אל תגיד לי שלא טיפלו

מיקי לוי: ממתי ממשלה מתערבת בהליכי מח"ש?     

אופיר כץ: אתם הפלתם - - -     

משה סעדה: ועדת חקירה

משה סעדה:  השר אוחנה לשעבר - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדה, אנחנו מכבדים את תפקידך הקודם

מיקי לוי:  לי אל תמכור לוקשים

מיקי לוי:  אל תמכור לי לוקשים

יואב קיש: לא, בוועדת החקירה הפרלמנטרית אתם לא - - -     

משה סעדה: מאחר שאני מכיר – השר אוחנה ביקש להקים ועדת חקירה בבדיקת מח"ש, ואתם עצרתם את זה

קריאה: - - -     

יסמין פרידמן: אז רגע, אתה תטפל בזה? אני רוצה לשמוע

מיקי לוי: אבל היא דיברה על משהו אחר

מיקי לוי:  אתה פשוט - - -      

משה סעדה: לא, לא, לא

מיקי לוי: לא, היא דיברה על משהו אחר

מיקי לוי:  אתה מדבר על ועדת חקירה לבדיקה

משה סעדה: לא, ממש לא

משה סעדה:  אענה לך

מיקי לוי: לא

מיקי לוי:  כן, כן, כן

מיקי לוי:  זה בדיוק כמו - - -     

משה סעדה: בסיפור של - - - חסמתם את העניין הזה

מיקי לוי: בסדר

מיקי לוי:  הבנתי

מיקי לוי:  אני מתנצל

מיקי לוי:  לא הייתי צריך להיגרר לזה

יסמין פרידמן: אתה לא מדבר על מה שאני מדברת

משה סעדה: - - -     

מיקי לוי: סליחה

יסמין פרידמן: אם אתה כבר קופץ, אז בוא תענה לי: אתה תטפל בזה? אתה תטפל בזה?     

משה סעדה: ברור, ברור

יסמין פרידמן: במסגרת כל המלחמות הפנימיות שלכם על תיקים?     

משה סעדה: אני עובד פה - - - אני - - -     

יסמין פרידמן: חבל רק שאף אחד לא נלחם אצלכם על תיק הרווחה

יסמין פרידמן:  את זה לא ראיתי

משה סעדה: אנחנו טיפלנו בפרשיות הניצבים

יסמין פרידמן: כן, טוב, בסדר

יסמין פרידמן:  אתה מפריע לי

מיקי לוי: מה זה שייך? מה זה שייך?     

משה סעדה: מח"ש טיפלו? אנחנו מטפלים מול מרכזי - - - והממשלה - - -     

מיקי לוי: מה זה קשור? אתה רוצה לדבר – אני מזמין אותך

מיקי לוי:  מה זה קשור? באמת

משה סעדה: אגיד את זה

מיקי לוי: די, מספיק

מיקי לוי:  הבנתי

יסמין פרידמן: אני פשוט מודאגת

יסמין פרידמן:  אני באמת מודאגת מי יטפל בזה

מיקי לוי: קצת נימוס

מיקי לוי:  לא שאני תומך - - - אבל קצת נימוס

מיקי לוי:  די כבר

יסמין פרידמן: מי שרוצה לבטל את יחידות היוהל"ם – אני באמת תוהה מי הולך לטפל בכל הנושא הזה

יסמין פרידמן:  מי? אני לא שומעת אף אחד מכם נלחם על תיק הרווחה

יסמין פרידמן:  אף אחד לא נלחם על התיקים שבעיניי הם הכי חשובים

משה סעדה: אנחנו נגד ביטול - - -     

אופיר כץ: יסמין, מה שאת אומרת – מי יטפל בפרשת הסוהרות? כשאנחנו התחלנו להקים ועדת חקירה, אתם אלה שבאתם וביטלתם - - -     

יסמין פרידמן: אבל למה חייבים ועדת חקירה כשהנושא הזה נמצא בחקירה?     

אופיר כץ: הלו

יסמין פרידמן: זה היה עוצר מייד את כל החקירה

מיקי לוי: החקירה בנושא מח"ש זה סיפור אחר, והסיפור הזה זה נושא אחר

מיקי לוי:  אל תערבו מין שאינו במינו

משה סעדה: היא דיברה על פרשת - - -     

מיקי לוי: לא

מיקי לוי:  זה פשוט להגיד שקר

משה סעדה: היא דיברה על הסוהרות

יוראי להב-הרצנו: יסמין, יסמין, יש להם פתרון

יוראי להב-הרצנו:  הפתרון הוא שלא יהיו נשים

יוראי להב-הרצנו:  לא - - -     

מיקי לוי: היא דיברה על נושא הסוהרות

מיקי לוי:  אתם מדברים על ועדת חקירה למח"ש

אופיר כץ: לא מח"ש, לא מח"ש

יסמין פרידמן: יוראי צודק

יסמין פרידמן:  יוראי אומר שהפתרון שלכם הוא פשוט שלא יהיו נשים – לא בצה"ל, לא בשב"ס ולא בשום מקום

יסמין פרידמן:  הרי יש פה מישהו - - -     

שלמה קרעי: רגע, את לא הצבעת נגד הקמת הוועדה?     

יסמין פרידמן: אל תפריע לי

שלמה קרעי: הרי אצלכם אין נשים - - - וכל אחד מחליט איך שהוא רוצה - - -     

יסמין פרידמן: הרי יש פה מישהו שטוען שהתרומה הכי גדולה של נשים היא להתחתן

יסמין פרידמן:  אז, ראשית, אני רוצה לספר לכם שאני כבר תרמתי – אוקיי? התחתנתי

יסמין פרידמן:  ועכשיו מסתבר שאני יכולה לתרום בעוד כמה דברים באופן מפתיע

שלמה קרעי: את לא הצבעת נגד הקמת ועדת החקירה על הפרשה, גברתי?     

יסמין פרידמן: בדיוק, כן

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני רוצה להזכיר לך - - -     

שלמה קרעי: מה שוות נשים אם הן לא מצביעות לטובת בנות המין שלהן?     

מיקי לוי: חברת הכנסת פרידמן, שנייה

מיקי לוי:  חבר הכנסת קרעי, אני רוצה להזכיר לך שאתה בקריאה שנייה

מיקי לוי:  אני רק מזכיר לך

יסמין פרידמן: קרעי, פשוט לא יודע איך להתמודד עם זה שהוא לא יכול לקרוא לי יותר נורבגית

יסמין פרידמן:  הוא פשוט בבעיה עם עצמו כרגע

יואב קיש: עוד מעט אתם תקראו לו נורבגי

שלמה קרעי: - - - שבדית

יסמין פרידמן: כן

יסמין פרידמן:  הבאר שבעית, שכחת

יואב קיש: יש לנו אחלה נורבגים להביא לפה

יסמין פרידמן: להבדיל אלף אלפי הבדלות, לא תשמע את הקריאות שאנחנו נאלצנו לשמוע

יואב קיש: אוקיי

יואב קיש:  בואו נראה

יואב קיש:  כמו שלא תמנו הרבה שרים וכמו שלא היו נורבגים - - -     

יסמין פרידמן: יואב, יואב, קראתם לי עובדת זרה, קראתם לי שבדית, נורבגית ואלוהים יודע מה

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, 32 שרים הייתם, לעומת 28

מיקי לוי:  על מה?     

קריאה: - - -     

מיקי לוי: נכון, אבל אתה יודע, נתונים אני יודע

מיקי לוי:  עכשיו, הייתי חבר בוועדת כספים

יסמין פרידמן: כן, כן

יסמין פרידמן:  ועכשיו, מסתמן שהממשלה הבאה הולכת להיות הכי הכי גדולה, יקרה, שאי פעם הייתה

שלמה קרעי: אין לכם בושה

יסמין פרידמן: לנו אין בושה

יסמין פרידמן:  לנו אין בושה

יסמין פרידמן:  אז מה?     

שלמה קרעי: כספים קואליציוניים, עשרות נורבגים, ראש ממשלה חליפי

יסמין פרידמן: אז רגע, יואב

יסמין פרידמן:  תענה לי

יסמין פרידמן:  מר קרעי, תענה לי, חבר הכנסת, אז זה אומר שלא יהיו כספים קואליציוניים יותר?     

אופיר כץ: ועוד איך יהיו

יסמין פרידמן: אהה

יסמין פרידמן:  למה? למה?     

אופיר כץ: מה, רק לכם מותר?     

יסמין פרידמן: אה, כי אנחנו עשינו – אתה אומר

אופיר כץ: - - - ועוד איך יהיה, ויהיה גם יותר

יסמין פרידמן: אה, הבנתי

יסמין פרידמן:  תשובה הגיונית, אופיר

אופיר כץ: - - -      

שלמה קרעי: זו לא הייתה הבטחת בחירות, גב' פרידמן

שלמה קרעי:  אצלנו זו לא הייתה הבטחת בחירות

יסמין פרידמן: תשובה הגיונית

יסמין פרידמן:  לנו היו כספים קואליציוניים שהיה קשה לכם איתם, אז עכשיו אתם תעשו גם

יסמין פרידמן:  זו תשובה של ילדים בגן

אופיר כץ: מה נראה לך - - - לכם מותר, ולנו לא - - -     

יסמין פרידמן: טוב, אני יכולה לסיים? קשה לי לעמוד על הדוכן - - -     

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  משפט לסיום, בבקשה

שלמה קרעי: אצלנו זו לא הייתה הבטחת בחירות

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אתה בשנייה

מיקי לוי:  אל תכריח אותי

מיקי לוי:  אתה רוצה? תפריע – אני אוציא אותך

יסמין פרידמן: המדינה נמצאת בתהליך שהוא לא פחות ממכירת חיסול, וזה על חשבון הילדים של כולנו

יסמין פרידמן:  הממשלה היוצאת הייתה אחת הממשלה הכי טובות עבור נשים, אך כעת הזירה מופקרת

יסמין פרידמן:  תדע כל אם עברייה שהבת שלה עלולה לחוות הטרדה מינית במהלך השירות שלה ושאין בממשלה המסתמנת מי שיעצור את זה

יסמין פרידמן:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת מלינובסקי, בבקשה

שלמה קרעי: כל החברים שלך הצביעו נגד הקמת ועדת חקירה לפרשת הסוהרות

מיקי לוי: לא נכון, איזה שקר

יסמין פרידמן: כי זה היה עוצר את החקירה, שהייתה בעיצומה

שלמה קרעי: הם ואנחנו - - - הקואליציה, האופוזיציה הגברית - - -     

קריאה: שלמה, מה עם החתולים?     

יסמין פרידמן: אתה הרי יודע שאתה מדבר שטויות

יסמין פרידמן:  אתה יודע

יוראי להב-הרצנו: שלמה - - - שלא להקים - - -     

שלמה קרעי: אצלכם בכלל אין נשים או גברים, אתה יכול להגיד - - - שצריך לקרוא לך "גברתי"

שלמה קרעי:  זה האידיאולוגיה שלכם

שלמה קרעי:  אין נשים - - -     

מיכל שיר סגמן: אם יש לך משהו נגד הקהילה הגאה, זה הזמן לבוא ולהגיד את זה, במקום לנסות להסתיר

מיקי לוי: תודה

שלמה קרעי:  אדוני וגברתי, איך לקרוא לכם, "אדוני" או "גברתי", חברת הכנסת שיר?     

יוראי להב-הרצנו: אני אתה צריך לפנות אליי בתור "אדוני" - - - בחברה דמוקרטית - - -       

מיכל שיר סגמן: יש לך משהו נגד הקהילה הגאה? ממש מפלגה ליברלית

מיכל שיר סגמן:  ביסמוט, שאלת - - -      

גלעד קריב: - - - בלי למצמץ

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  די

שלמה קרעי: איך לקרוא לך, קריב? "אדוני" או "גברתי"?     

גלעד קריב: אל תקרא לי

גלעד קריב:  מי אתה שתקרא לי? מה יש לך לקרוא לי?     

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב

שלמה קרעי: צודק, לא אקרא לך - - -     

גלעד קריב: את המסרים שלך כבר שמענו, את הדעות החשוכות שלך כל עם ישראל - - -     

שלמה קרעי: אתה החושך

שלמה קרעי:  עוד שבועיים אנחנו חוגגים את חנוכה - - - מתייוונים כמוך - - -     

גלעד קריב: אל תקרא לי - - -     

מיקי לוי: תודה

מיקי לוי:  תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת קריב, קריאה ראשונה

שלמה קרעי: כל עם ישראל חוגג את חנוכה בגלל מתייוונים כמוך - - -     

גלעד קריב: - - -     

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, מספיק

מיקי לוי:  חבר הכנסת קריב, תודה

מירב בן ארי: הוא לא היה כבר בשתי קריאות?     

מיקי לוי: בבקשה

מיקי לוי:  די, די

יוליה מלינובסקי: תודה רבה

שלמה קרעי: מיניתי אותך לסגנית יושב-ראש? מה את מתערבת?      

מירב בן ארי: לא, אבל אני רק בדקתי

מירב בן ארי:  כדי שאני אדע

מירב בן ארי:  - - - מתאפס

מיקי לוי: די

מיקי לוי:  חברת הכנסת בן ארי, די

קריאה: את - - - את לא יכולה לדבר

מיקי לוי: בבקשה

יוליה מלינובסקי: תודה רבה

יוליה מלינובסקי:  אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני רק שואלת שאלה אחת: כמה גורמים בממשלה אני צריכה שיטפלו בנפש היהודית שלי? עברתי קצת – וברשותך אקרא מהטלפון – על ההסכמים הקואליציוניים, וזה באמת נראה כמו בדיחה

יוליה מלינובסקי:  ככה: אבי מעוז יהיה אחראי לרשות הלאומית לזהות יהודית; מאיר פרוש – שר לירושלים ומסורת; מורשת או מסורת, לא ברור עדיין מה; שתי ועדות בכנסת ידונו בסמכויות שבעצם היו בוועדה שלי בכל מה שקשור לנושא שירותי דת במדינת ישראל – שמחה רוטמן ויעקב אשר; נושא תרבות יהודית הועבר ממשרד החינוך למשרד למשימות לאומיות שיהיה אצל אורית סטרוק

יוליה מלינובסקי:  וכן, תחום זהות יהודית, שהיה במשרד הדתות, גם עבר לשם

יוליה מלינובסקי:  בנוסף, יש גם משרד הדתות

יוליה מלינובסקי:  בסך הכול, אנחנו לא צריכים – הכול בסדר עם הזהות שלנו

יוליה מלינובסקי:  אנחנו בדיוק יודעים מי אנחנו, ואנחנו לא צריכים כל כך הרבה מטפלים

יוליה מלינובסקי:  אני כבר מתחילה לחשוב שדווקא האנשים שבאובססיה ומחפשים את הזהות היהודית הם אלה שצריכים טיפול, כי כנראה ששם יש בעיה עם הזהות העצמית

יוליה מלינובסקי:  אז תודה רבה, לא צריך

יוליה מלינובסקי:  אנחנו נדע להסתדר לבד עם הזהות היהודית שלנו בלי אבי מעוז, אורית סטרוק וכל החבורה

יוליה מלינובסקי: ולאיזה בנימין נתניהו אני צריכה להאמין – לזה שמדבר באנגלית ואומר שהוא לא ייגע בחוק השבות, ושאין בכלל מה לדאוג ועל מה לדבר, או לבצלאל סמוטריץ', שכמה דקות אחר כך עולה לתקשורת ואומר: לא יקום ולא יהיה, או לחבר הכנסת מקלב, שדיבר פה לפני כמה זמן על כמה צריך לבטל את חוק השבות?     

שלמה קרעי: נגמר לה הזמן, אדוני

יוליה מלינובסקי: אני עדיין בזמן שלי

שלמה קרעי: לא, נגמר לך

מיקי לוי: זו לא בעיה שלך

יוליה מלינובסקי: וכל מי שהיום מדבר על זה, שכח מאיפה הוא בא, מאיפה הוא הגיע לפה, ומה השורשים שלו

יוליה מלינובסקי:  ואם אתם כבר דורשים לעשות בירורי יהדות, אז תתחילו מעצמכם

יוליה מלינובסקי:  הצעתי פעם לחבר הכנסת דרעי לעבור ביחד בדיקת דנ"א ליהדות, משום מה הוא סירב

יוליה מלינובסקי:  ממה הוא מפחד? במציאות של היום גם טרומפלדור, ז'בוטינסקי ובגין לא היו עוברים בירורי יהדות, מה שקורה היום ברבנות הראשית

יוליה מלינובסקי:  אז תסתכלו במראה, תיזכרו מאיפה באתם, מי ההורים שלכם, מי הסבתות והסבים שלכם

יוליה מלינובסקי:       אגב, על זה שבאים לארץ לא יהודים או ספק יהודים היו גם דיבורים בשנות החמישים והשישים בגלי העלייה אז

יוליה מלינובסקי:  נכון? היו כאלה דיבורים, וזה היה מגעיל

מיקי לוי: תודה

יוליה מלינובסקי: אתם רוצים לפתוח את זה? אז נפתח את זה לכולנו, כולל כולם

יוליה מלינובסקי:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה

יוסף טייב: את היחידה - - -      

מיקי לוי: חבר הכנסת בליאק – אחרון הדוברים

מיקי לוי:  אה, חברת הכנסת וולדיגר

מיקי לוי:  בבקשה

ולדימיר בליאק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שאנחנו עדים בשבועות האחרונים לאירוע מופרע: מפרקים את משרד החינוך, מפרקים את משרד הביטחון, מפרקים את המשרד לשוויון  חברתי – מפעל מפואר שנבנה על ידי השרה מירב כהן בשנים האחרונות

ולדימיר בליאק:       שמעתי אתמול בהתרגשות את הנאום של חברי חבר הכנסת יולי אדלשטיין, שיש לו זכויות רבות בנושא של העלייה, והוא סיפר על ההפגנה הגדולה של היהודים בוושינגטון בסוף שנות השמונים למען העלייה של העולים מברית המועצות לשעבר לישראל, ונזכרתי שמי שפתח את השערים של מדינת ישראל בפני העלייה הברוכה הזאת היה ממשלת הליכוד – ראש הממשלה שמיר – שחיבקו את העולים, שטיפלו בעולים, שחיזקו את האתוס של מדינת ישראל כמדינה שקולטת עלייה, מדינה שהיא מושתתת עלייה

ולדימיר בליאק:  אבל איפה הליכוד של פעם ואיפה הליכוד של היום, שהנציגים שלו מקללים את העולים, מכנים אותם "גויים", "מהגרים מטעמי נוחות" ושולחים מסר ברור לאותם עשרות אלפי עולים מרוסיה ואוקראינה, שיש לנו היום הזדמנות בלתי חוזרת לקלוט אותם, ואנחנו מכירים את התרומה שלהם לכלכלת ישראל, לחברה הישראלית – ממשלת הליכוד שולחת להם היום מסר מאוד ברור: אתם לא רצויים כאן, אל תבואו לכאן

ולדימיר בליאק:       אני שומע את הבכי של הממשלה המתהווה, שבראשה עשוי לעמוד אדם חלש וסחיט בידי השותפות שלו, ויש לי חדשות בשבילכם: כן, אנחנו נהיה אופוזיציה שתשתמש בכל הכלים שעומדים לרשותנו – פרלמנטריים וחוץ-פרלמנטריים

ולדימיר בליאק:  הדמוקרטיה כוללת את הפרלמנט, את החברה האזרחית, את ההפגנות, ואנחנו כאן, בלי להתנצל, נשתמש בכל הכלים כדי להפיל אתכם בהקדם האפשרי

ולדימיר בליאק:       אדוני היושב-ראש, לצערי, זה כנראה אחד הימים האחרונים שלך כיושב-ראש הכנסת

ולדימיר בליאק:  אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לך בשם עם ישראל על השירות בתפקיד הזה

ולדימיר בליאק:  היית ואתה עדיין יושב-ראש כנסת ישר, הגון, ממלכתי

ולדימיר בליאק:  אני גאה להיות שותף שלך, אני גאה להיות חבר שלך

מיקי לוי: תודה רבה

ולדימיר בליאק: תודה רבה

מיקי לוי: לא, לא, לא מחיאות כפיים

מיקי לוי:  תודה

מיקי לוי:  חברת הכנסת וולדיגר, בבקשה

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, כנסת נכבדה, סיימתי אך לפני שעה קלה כנס ממש ממש חשוב בנושא אנשים עם צרכים מיוחדים – על זה אדבר כשיהיה לנו את הזמן המתאים

מיכל מרים וולדיגר:  אני יורדת לחדר שלי, פותחת את ערוץ הכנסת כדי לדעת מה קורה פה, כדי לדעת מתי עליי לעלות למליאה ולשאת דברים

מיכל מרים וולדיגר:  ואז אני אומרת לעצמי: אימא'לה, מה קרה? פרצה מלחמה ולא סיפרו לי? אימא'לה, מה קרה? צריך לרדת למקלטים או לחדרים מוגנים כי משהו עלול לקרות פה? מה קרה פה? ממש נכנסתי ללחץ, כי שמעתי את חברי הקואליציה היוצאת – האופוזיציה הנכנסת – מדברים על משהו נוראי, על טרגדיה, על משהו קטסטרופלי שעומד לקרות, ואיך לא סיפרו לי? איפה הייתי עד היום?      ואז אני שומעת אותם – כמה הם פוחדים, כמה זה מפחיד, כמה מדינת ישראל הולכת ליפול

מיכל מרים וולדיגר:  ואין – הרס דמוקרטיה, אין מדינה

מיכל מרים וולדיגר:  קטסטרופה

מיכל מרים וולדיגר:  הם ממש מפחדים, ממש מפחדים

מיכל מרים וולדיגר:  אז אני אגיד לכם, חבריי מהאופוזיציה: אני פוחדת, פחדתי עד אימה כאשר שמעתי את ראש הממשלה, ממשלת המעבר, אומר: 2 מיליארד שקל ילכו לבן אדם הגזען הזה, ההומופוב, לחנך בהם את ילדי ישראל בשנאת להט"ב

מיכל מרים וולדיגר:  אני אומרת לעצמי: אוקיי, אבל אותו ראש ממשלת מעבר יחד עם ראש הממשלה – שהיום כבר לא ראש ממשלה – נפתלי בנט, נתנו 53 מיליארד שקל - - -      

מיקי לוי: לא נכון

מיקי לוי:  תפסיקי

מיכל מרים וולדיגר: 53, גם אם הם לא הצליחו - - -      

סימון דוידסון: די לספר שקרים

ולדימיר בליאק: די כבר עם ה-53 מיליארד שקל

ולדימיר בליאק:  די כבר לשקר

מירב בן ארי: אי-אפשר לשמוע כבר

סימון דוידסון: נתניהו עצמו אמר שזה שקר

מיכל מרים וולדיגר: גם אם לא הצליחו להעביר את זה, למזלי - - -      

סימון דוידסון: שקר, עוד שקר

מיכל מרים וולדיגר: גם אם לא הצליחו להעביר את כל – אוקיי, תצעקו

מיכל מרים וולדיגר:  תצעקו, אין בעיה

מיכל מרים וולדיגר:  שקר וכזב, אוקיי

קריאות: - - -      

מיכל מרים וולדיגר: אתם יכולים

מיכל מרים וולדיגר:  הבנתי, אוקיי

מיכל מרים וולדיגר:  גם אם לא הצליחו להעביר את כל ה-53 מיליארד שקל, אלא רק 2 מיליארד שקל - -       

גלעד קריב: די, די עם השקר

מיכל מרים וולדיגר: - - למפלגה שאחד מחבריה הבכירים ביותר מכנה להט"ב "סוטים" ואומר - - -     

מירב בן ארי: אתם עולים לפה לדוכן וכל הזמן משקרים

קריאות: - - -      

מיכל מרים וולדיגר: רק רגע

מיכל מרים וולדיגר:  לא רק שהם הביאו לו את הסכום הזה, אלא גם מינו אותו ליושב-ראש ועדת פנים, כשהוא אומר ששום חוק של להט"ב הוא לא יעביר

מיכל מרים וולדיגר:  אז אימאל'ה, זה נורא ואיום

מיכל מרים וולדיגר:  אבל אני אגיד לכם ממה עוד פחדתי: פחדתי שאחד משרי הממשלה היוצאת - - -     

קריאה: - - -     

מיכל מרים וולדיגר: אחד משרי הממשלה היוצאת כינה את האנשים הכי יקרים, את המתיישבים הנפלאים, את האחים שלי, תתי-אדם

מיכל מרים וולדיגר:  מכזאת ממשלה אני מפחדת

מיכל מרים וולדיגר:  אני אגיד לכם ממה אני פחדתי ופוחדת – מממשלה שאחת מחבריה כינתה הנפת דגלי ישראל באוניברסיטה כפרובוקציה ואת דגלי אש"ף כמשהו שהוא נורא לגיטימי

מיכל מרים וולדיגר:  מכזאת ממשלה אני פוחדת

מיכל מרים וולדיגר:  אני פוחדת מממשלה - -      

מירב בן ארי: - - -     

מיכל מרים וולדיגר: - - שאת המילה "יהודי" אסור להגיד שם, כי אימאל'ה, זה גזענות

מיכל מרים וולדיגר:  יהודי זה לא גזענות, חברים יקרים

מיכל מרים וולדיגר:  אני פחדתי מהממשלה, שברוך השם נפלה

מיכל מרים וולדיגר:  ואני מקווה מאוד – תקשיבו, אני לילדים שלי אומרת; יש לי ילדים, ברוך השם, ויש לי נכדים, ואני תמיד אומרת להם: פחד זה לא דבר נורא, זה לא דבר נורא

מיכל מרים וולדיגר:  אני מאחלת לכם שאת הפחד שלכם תנתבו למקום טוב - -     

גלעד קריב: - - -     

מיכל מרים וולדיגר: - - תנתבו למקום טוב

מיכל מרים וולדיגר:  תלכו להפגין, תפגינו, אבל אני אגיד לכם מה מאוד מפחיד אותי, שראש ממשלה בממשלת מעבר - -      

גלעד קריב: - - -     

מיקי לוי: די

מיקי לוי:  משפט לסיום בבקשה

מיכל מרים וולדיגר: - - ממריד, ממריד את הציבור

גלעד קריב: ממריד?      

מיכל מרים וולדיגר: ממריד

מיכל מרים וולדיגר:  תפגינו כל היום, אין לי בעיה

מיקי לוי: תודה

גלעד קריב: - - - לממשלה לתפארת - - -     

מיכל מרים וולדיגר: קחו את הפחד שלכם ותנתבו אותו למקום טוב

מירב בן ארי: - - -     

מיכל מרים וולדיגר: ולאזרחי ישראל, אין לכם ממה לפחד

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו נעשה את המקום הזה לטוב יותר

מיכל מרים וולדיגר:  תודה

קריאות: - - -     

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  אחרונת הדוברים

מיקי לוי:  הוגשה על ידי סיעת הליכוד בקשה

מיקי לוי:  אנחנו ניגשים להצבעה

הוועדה המסדרת): לא

הוועדה המסדרת):  לסכם

קריאות: - - -     

מיקי לוי: אתה רוצה לסכם?     

הוועדה המסדרת): ברור

מיקי לוי: בבקשה

מיקי לוי:  לא קרה כלום, לא צריך - - -     

הוועדה המסדרת): חשבתי שתזכור שיש מסכם אחרי כל חוק

מיקי לוי: בבקשה

מיקי לוי:  ללא הגבלת זמן

הוועדה המסדרת): תודה, כבוד היושב-ראש

הוועדה המסדרת):  כנסת נכבדה, אני פשוט רוצה שהאופוזיציה תגייס, אז אני נותן לכם זמן

הוועדה המסדרת):  אם תרצו - - -     

בועז טופורובסקי: - - -     

הוועדה המסדרת): אה, אתם לא מגייסים

הוועדה המסדרת):  הבנתי

הוועדה המסדרת):  אז יש לנו - - -     

מירב בן ארי: אל תעשה לנו טובות

הוועדה המסדרת): אז אני לא עושה לכם טובות, ותאמיני לי, אני גם לא אעשה לכם טובות

הוועדה המסדרת):  אבל אני רוצה להגיד לך דבר אחד

קריאות: - - -     

הוועדה המסדרת): בואי, את היית פה

הוועדה המסדרת):  הינה, אני אומר את זה לחברי הכנסת החדשים משתי סיעות הבית – שרון ניר, למשל, שלום לך; חברי הכנסת החדשים של הליכוד

הוועדה המסדרת):  אני רוצה לספר לבית הזה, למי שלא היה פה, מה קרה פה בכנסת הקודמת, הכנסת העשרים-וארבע

הוועדה המסדרת):  חבר הכנסת דיכטר, אתה זוכר מה קרה פה בכנסת העשרים-וארבע?     

קריאות: - - -     

ולדימיר בליאק: - - - אותנו בוועדות

הוועדה המסדרת): בכנסת העשרים-וארבע

הוועדה המסדרת):  קודם כול בואו ניזכר מה היה

משה טור פז: - - -     

הוועדה המסדרת): קודם כול, הממשלה הוקמה – אתם זוכרים באיזה רוב הממשלה הוקמה? הממשלה הוקמה ברוב של 60 נגד 59

ולדימיר בליאק: - - -     

הוועדה המסדרת): רגע, חבר הכנסת ולדימיר, זה מה שאני זוכר; תתקן אותי אם אני טועה

הוועדה המסדרת):  זה היה 60 - - -     

מירב בן ארי: - - - תמשיך

הוועדה המסדרת): לא, הוא התחיל להגיד משהו

הוועדה המסדרת):  60 נגד 59

ולדימיר בליאק: כשקראת לי חבר כנסת מישראל ביתנו - - -     

הוועדה המסדרת): זו הייתה יריית הפתיחה; 60 חברי כנסת נגד 59, בקואליציה שמנתה 61 חברים – 62 על הנייר, 61 בפועל

הוועדה המסדרת):  מה עשתה הקואליציה הזו? כי הבנתי שהתחלתם לשאול פה שאלות

קריאות: - - -     

הוועדה המסדרת): אז בוא נגיד קודם כול – אתה יודע מה, הזכרת לי

הוועדה המסדרת):  העברתם כספים קואליציוניים הכי גבוהים שהיו אי פעם בבית הזה - -     

קריאות: - - -     

קריאה: שקר

הוועדה המסדרת): - - הכי גבוהים, נקודה

הוועדה המסדרת):  תבדוק

הוועדה המסדרת):  העברתם 22 נורבגים – זה לא היה בבית הזה מעולם - - -     

קריאות: - - -     

הוועדה המסדרת): מעולם לא היו 22 נורבגים בבית הזה

הוועדה המסדרת):  על 28 שרים – 28 שרים; אמרתם 18 - - -     

קריאות: - - -     

הוועדה המסדרת): רגע, איפה יו"ר האופוזיציה המיועד? איפה הוא?      

רון כץ: כמה שרים?     

הוועדה המסדרת): הוא הבטיח 18 שרים

הוועדה המסדרת):  השר מאיר כהן, כמה שרים היו בממשלה שלכם, אתה יודע? 28 שרים

מירב בן ארי: - - -     

הוועדה המסדרת): 28 על קואליציה של 61, שהוקמה ברוב 60:59

קריאות: - - -     

הוועדה המסדרת): אני רק מזכיר - - -     

מאיר כהן: יואב, אתה יושב-ראש - - -     

הוועדה המסדרת): אני רק מזכיר לכל מי שלא היה פה ולמי ששכח

מירב בן ארי: לא שכחנו

הוועדה המסדרת): האמת, הייתי מאוד רוצה להזכיר גם לסיעת מרצ; אני מקווה שהם רואים אותנו בערוץ ויודעים להיזכר היטב מה היה פה

הוועדה המסדרת):  עכשיו אני אגיד לכם מה עוד עשיתם

רון כץ: - - -     

הוועדה המסדרת): אתם עשיתם דבר שלא היה בבית הזה

הוועדה המסדרת):  אתם ריסקתם את בחירת הציבור בייצוג בוועדות הכנסת

הוועדה המסדרת):  זה מעשה שלא היה בבית הזה

הוועדה המסדרת):  פתחתם פה נוהל חדש

קריאות: - - -     

הוועדה המסדרת): אני לא רוצה לצעוק, היושב-ראש

הוועדה המסדרת):  אני רואה - - -     

קריאות: - - -     

הוועדה המסדרת): פתחתם פה נוהל חדש של ריסוק בחירת הציבור בוועדות הכנסת

הוועדה המסדרת):  ייצרתם פה משוואה שלא הייתה מעולם

הוועדה המסדרת):  דרך אגב, היו גורמים שפנו לבג"ץ על העניין הזה

הוועדה המסדרת):  אני - - -     

מירב בן ארי: - - -     

הוועדה המסדרת): את מוכנה להקשיב? אני יודע שיש לך בעיות קשב וריכוז מסוימות

מירב בן ארי: למה? אני מקשיבה בריכוז

הוועדה המסדרת): כי את לא מסוגלת להקשיב

מירב בן ארי: אני מקשיבה לך

הוועדה המסדרת): ריכוז, אני לא יודע, אבל קשב – את לא מסוגלת להקשיב

מירב בן ארי: אני מקשיבה

הוועדה המסדרת): היו גורמים שפנו לבג"ץ, ובג"ץ – בניגוד, דרך אגב, לעמדתי; אני חושב שבג"ץ, לא ראוי שיתערב בעבודת הכנסת, ואני שמח שהוא לא התערב

הוועדה המסדרת):  בג"ץ בחר לא להתערב

הוועדה המסדרת):  ביטן, אני חושב שזו הייתה פנייה אישית שלך לבג"ץ

הוועדה המסדרת):  ביטן, מי פנה לבג"ץ על הנושא של ועדות הכנסת?     

מירב בן ארי: הוא לא שומע

מירב בן ארי:  אני אאבחן אותו גם שיש לו הפרעת קשב

הוועדה המסדרת): מי זה? אתה?     

דוד ביטן: - - -     

הוועדה המסדרת): אז בג"ץ החליט לא להתערב

הוועדה המסדרת):  נכון? ביטן, בג"ץ אמר: אני לא מתערב בעבודת הכנסת

הוועדה המסדרת):  אני חושב שההחלטה נכונה

הוועדה המסדרת):  יש פה תקדים מאוד ברור להתנהלות, וכשיגיע הזמן שלנו לקבוע את הוועדות הקבועות, אז גם התקדים הזה כמובן יילקח בחשבון

הוועדה המסדרת):      מה עוד היה פה? אני מזכיר לחברי הכנסת החדשים, חשוב לי שתשמעו

הוועדה המסדרת):  50 מיליון שקל, בניגוד לחוק, לשיפוץ ביתו של הזמני - - -     

קריאות: - - -     

הוועדה המסדרת): 50 מיליון שקל בניגוד לחוק, ללא היתרים, לשיפוץ ביתו של הזמני

הוועדה המסדרת):  זה מה שאתם עשיתם

הוועדה המסדרת):  50 מיליון שקל - -      

ולדימיר בליאק: - - -      

מירב בן ארי: - - - 53 מיליארד - - -     

הוועדה המסדרת): - - אני אגיד את זה עד שאתם תבינו את זה – בניגוד לחוק, לשיפוץ ביתו של הזמני

הוועדה המסדרת):  לא עשיתם; שום מעצור לא היה לכם

הוועדה המסדרת):  הדבר הכי מצחיק, שאותו זמני שגנב את קולות הציבור ועשה ממשלה שנולדה בחטא עכשיו מנסה לעשות קמפיין השתקה ברשתות

הוועדה המסדרת):  אני רוצה – אני מסיים

מירב בן ארי: טוב מאוד

מירב בן ארי:  טוב מאוד

מירב בן ארי:  להילחם בכל השקרנים - - -     

הוועדה המסדרת): אני רוצה לברך ולחזק את השיח ברשתות של הימין ואת הרעיון של תרומה - -      

מיכל שיר סגמן: - - -     

הוועדה המסדרת): - - ועזרה הדדית ומלחמה בכספים הגדולים שיש לו, לאותו זמני - -     

קריאות: - - -     

הוועדה המסדרת): - - אחרי ששדד את הקופה

הוועדה המסדרת):  אני מבקש שתפסיק את הרעש

יוראי להב-הרצנו: - - -     

מיכל שיר סגמן: אתה חתיכת צבוע

מיכל שיר סגמן:  אחת הסיבות שאתה רצית להקים מפלגה חדשה זה בגלל התפקידים האלה

מיכל שיר סגמן:  פתאום אתה מגן עליהם

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, שבי

מיקי לוי:  חברת הכנסת שיר

מיכל שיר סגמן: שקרן

מיכל שיר סגמן:  שקרן וצבוע - - -     

מיקי לוי: אני מבקש את עזרת הסדרנים להוציא את חברת הכנסת ולהשתיק אותה

מיכל שיר סגמן: אין מילה אחרת

מיכל שיר סגמן:  אין מילה אחרת

מיכל שיר סגמן:  שקרן וצבוע

הוועדה המסדרת): אני רוצה לסיים

הוועדה המסדרת):  אני חוסך לכם - - -     

קריאות: - - -     

מיכל שיר סגמן: - - - מפלגה חדשה - - - בגלל הרשתות החברתיות ומכונת הרעל

מיכל שיר סגמן:  חצוף

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, די

הוועדה המסדרת): ביקשו ממני לסיים

הוועדה המסדרת):  אז קודם כול, אנחנו מושכים את השמית

הוועדה המסדרת):  אנחנו לא נעשה שמית

הוועדה המסדרת):  דבר שני, ביקשו ממני לסיים, אז אני לא יכול שלא להיזכר בעוד אנקדוטה שעלתה לי

הוועדה המסדרת):  אמיר, אתה יודע במה נזכרתי כרגע? נזכרתי שאותה ממשלה כושלת ומושחתת גם רצתה למנות את זועבי לשגרירה בסין כדי לפתור בעיה בקואליציה

הוועדה המסדרת):  נזכרתי בעוד נושא

הוועדה המסדרת):  ותחשבו על זה

אמיר אוחנה: קונסולית בשנגחאי

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  נא לשבת

מיקי לוי:  הליכוד משך - - -     

קריאות: - - -     

מיקי לוי: נא לשבת, בבקשה

מיקי לוי:  אני פונה דווקא לחברי הכנסת הוותיקים

מיקי לוי:  הלוח שלפניכם – אני לא יודע מי פגש בו כבר – שונה

מיקי לוי:  נא לשים לב, הלוח שלפניכם שונה

מיקי לוי:  אנחנו הולכים להצבעה אלקטרונית

מיקי לוי:  מי שמצביע בעד, זה בעד ההצעה לסגני השרים שהגיעה לכאן

קריאה: - - -     

מיקי לוי: סגני היו"ר

מיקי לוי:  סליחה, אני מתנצל

מיקי לוי:  בעד סגני היו"ר שהובאו למליאה

מיקי לוי:  נא לשבת, אנחנו ניגשים להצבעה

מיקי לוי:  מי שמצביע בעד הוא בעד

מיקי לוי:  בבקשה

מיקי לוי: בעד הצעת הוועדה המסדרת – 57 

מיקי לוי: נמנעים – אין 

מיקי לוי: בעד – 58, ואני מוסיף את שר האוצר, נגד – 32, אין נמנעים

מיקי לוי:  הוא הצביע נגד? אוקיי, אני אוריד אותו, אני אוסיף אותו

מיקי לוי:  נגד – 33, בעד – 57, נוכח אחד

מיקי לוי:  אני קובע כי ההצעה עברה

מיקי לוי:  תודה רבה

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ניגשים להמשך סדר-היום

מיקי לוי:  חבר הכנסת טאהא, אתה עדיין מבקש לדבר? בבקשה

מיקי לוי:  הוגשה בקשה

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, עלתה לכאן חברת הכנסת מיכל וולדיגר והזכירה אותי בדברים שארצה להציב מולכם ולשאול לדעתכם – למי תאמינו? האם תאמינו לבנימין נתניהו שאמר שהממשלה הקודמת מכרה את הנגב ונתנה לרע"מ 52 מיליארד שקל, או תאמינו לבנימין נתניהו שאמר לחרדים שכל מה שרע"מ קיבלה הוא 2 מיליארד שקל? שאלה פתוחה

וליד טאהא:  זאת שאלה לא רק לחברות ולחברי הכנסת, זאת שאלה פתוחה לכל אזרחי מדינת ישראל

וליד טאהא:  למי מבין שניהם תאמינו?      הדבר השני שאני ארצה לומר למיכל וולדיגר – אני לא הצלחתי להבין, מיכל, האם את מתלוננת על הדעות שלי או שאת מגינה על דעותיו של אבי מעוז? אז אם את מתלוננת על הדעות שלי, אולי את צריכה להתלונן על הדעות של אבי מעוז

וליד טאהא:  לא הצלחת להסביר את עצמך יפה

וליד טאהא:  פשוט נפלת בפח

וליד טאהא:  אם את מתלוננת על דעותיו של ווליד טאהא, אין לך זכות להגן על דעותיו של אבי מעוז

וליד טאהא:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו ניגשים לנושא השני בסדר-היום: ציון היום הבין-לאומי לזכויות אנשים עם מוגבלויות

מיקי לוי:       חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, היום אנו מציינים את היום הבין-לאומי לזכויות אנשים עם מוגבלויות

מיקי לוי:  שילובם של אנשים עם מוגבלויות בכל רובדי החיים הוא חובה מוסרית, וכחברה אנחנו נבחנים ביכולת שלנו להכיל את השונים מאיתנו ולתת להם את התנאים הטובים ביותר להגשמה עצמית

מיקי לוי:       במהלך כהונתי כיושב-ראש הכנסת ביקרתי באין-ספור מקומות הפועלים למען אנשים עם מוגבלויות לשיפור איכות חייהם, מקומות הנחשבים לטובים ביותר בעולם ולחלוצים בתחומם

מיקי לוי:  איחוד המוסדות משקף, לשמחתי, גם את ההבנה שלנו, האזרחים, שמקומם של אנשים עם מוגבלויות הוא בקהילה יחד איתנו

מיקי לוי:       הכנסת כמקום עבודה אינה יוצאת דופן, ואני שמח לעמוד בראש כנסת שכבר 14 שנה מעסיקה עובדים עם מוגבלויות כעובדים מן המניין; עובדים נהדרים, מסורים, שכולנו פוגשים יום-יום שהם הלב הפועם של המשכן הזה, וקשה לדמיין את העבודה כאן בלעדיהם

מיקי לוי:  תפקידה של הכנסת וכן של נבחרי הציבור הוא לא רק לייצג, אלא גם להיות דוגמה אישית לאנשים עם מוגבלויות, מקום חשוב בחברה שלנו

מיקי לוי:  לכן יש לנו מחויבות ערכית להתוות את הנורמה החברתית שלפיה אנחנו כולנו רוצים לחיות ולעצב את החברה שכולנו רוצים לשגשג בה

מיקי לוי:       בחודש יוני העבירה הכנסת את חוק שירות רווחה לאנשים עם מוגבלויות בהובלת ראש הממשלה לפיד ושר הרווחה מאיר כהן, שקידמו את הנושא במשך עשור, יושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה אפרת רייטן ובתמיכת כל המפלגות

מיקי לוי:  העברת החוק הייתה עדות נפלאה לכך שחברי הבית הזה יכולים לפעול יחד למען עתיד משותף

מיקי לוי:  תודה רבה

מיקי לוי:       ראשונת הדוברים – חברת הכנסת וולדיגר, בבקשה

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, שאני לא רואה פה, כנסת נכבדה, ראשית אני רוצה להגיד מזל טוב לחברתי אפרת, שהיום ליוותה את בנה

מיכל מרים וולדיגר:  נכון, אפרת? אז, בהצלחה לו ובהצלחה לך ובהצלחה לכולנו, ובהחלט להגיד תודה שוב גם על החוק לך וגם לראש ממשלת המעבר יאיר לפיד

מיכל מרים וולדיגר:  זה בהחלט חוק חשוב ביותר

מיכל מרים וולדיגר:  יש עוד הרבה מה לשפר גם פה וגם בכלל, אבל כשעושים דברים טובים צריך לברך עליהם, זה בהחלט דבר חשוב

מיכל מרים וולדיגר:       הכנתי לי נאום כתוב, ולפני כמה דקות חברי חבר הכנסת יצחק וסרלאוף נתן בידי את הנאום שהוא הכין, כי הוא פשוט לא יוכל להישאר עד הסוף ולא יוכל להשמיע את דבריו, כנראה

מיכל מרים וולדיגר:  אז אני לא יודעת אם יצחק שומע את זה או לא, אבל הינה, אתה תהיה בהלם, אבל אני עושה את זה

מיכל מרים וולדיגר:  הוא אמר לי, תקראי, אולי אני דורך על יבלות, אני עוד לא יודע

מיכל מרים וולדיגר:  קראתי ואמרתי לעצמי שאני חייבת לשתף אתכם, כדי שלא רק אני ארוויח מהדבר הזה

מיכל מרים וולדיגר:       אז, יצחק, אני קוראת את הנאום שאתה כתבת, ואת שלי אני משאירה לפעם אחרת

מיכל מרים וולדיגר:        רבי חיים מצאנז נהג לומר: "אדם צעיר הייתי, וליבי בער באהבת ה' יתברך

מיכל מרים וולדיגר:  אז חשבתי שאתקן את כל בני האדם בעולם ואחזירם למוטב, שיעבדו את ה'

מיכל מרים וולדיגר:  כאשר ראיתי שלא עלה הדבר בידי, חשבתי, לפחות אתקן את בני עירי

מיכל מרים וולדיגר:  לאחר שטרחתי בכך וראיתי שגם זה אי-אפשר, חשבתי, לפחות אתקן את בני ביתי, שיהיו עובדי ה' באמת

מיכל מרים וולדיגר:  חשבתי והתבוננתי בדבר ואמרתי, לפחות אטרח לתקן את עצמי, שאהיה עובד את ה'

מיכל מרים וולדיגר:  טרחתי בכך הרבה, וראיתי שגם זה אינו עולה בידי"

מיכל מרים וולדיגר:   יש לנו חלומות גדולים לשנות, לתקן את העולם כולו

מיכל מרים וולדיגר:  אבל אני, ששומע את נגה – נגה זאת בחורה צעירה שהייתה היום בכנס שארגנתי לרגל היום הבין-לאומי לשוויון אנשים עם מוגבלות

מיכל מרים וולדיגר:  נגה היא מתמודדת נפש – נכות שקופה

מיכל מרים וולדיגר:  כמו שאתם רואים, אני גם עונדת את הסרט הזה, שבא להגיד, יש לנו נכות שקופה

מיכל מרים וולדיגר:  אותם אנשים שיש להם נכות ולא רואים אותה לא זוכים לסובלנות ולסבלנות שהם צריכים כל כך

מיכל מרים וולדיגר:  הם לא יכולים לעמוד בתור, אבל הם נאלצים לעשות זאת, וכשהם מנסים לעקוף בתעודה של ביטוח לאומי, מתחילים לצעוק עליהם: מי אתם? מה פתאום, אתם לא נכים

מיכל מרים וולדיגר:  כי לא רואים את זה

מיכל מרים וולדיגר:       שמענו אותה

מיכל מרים וולדיגר:  היא דיברה דברי טעם בכל כך הרבה כאב

מיכל מרים וולדיגר:  על כך מדבר יצחק, ואני ממשיכה: אבל כשאני שומע את נגה, בחורה מוכשרת עם צרכים מיוחדים אשר מתארת בכאב את העוול שנגרם לה מדי יום בזמן שאנשים יורים חיצים כדוגמת הערות פוגעניות היישר ללב; אנשים שיפוטיים, אנשים שלא מצליחים לראות מעבר

מיכל מרים וולדיגר:  אני חושב לעצמי שכדי לתקן את המציאות הזאת עלינו לתקן את עצמנו, קודם כול; בין אם זה לקבל את עצמנו, לראות את בני האדם שסביבנו כפי שהם מתוך כבוד והערכה

מיכל מרים וולדיגר:  ליבי נצבט אל מול המציאות שחווים אנשים עם צרכים מיוחדים

מיכל מרים וולדיגר:  מעבר למגבלה שהם סוחבים מידי יום ביומו, עליהם לשאת שק משקלות של הערות מזלזלות אשר מאיים להרעיד ולאבד את שיווי המשקל ואת ביטחונם העצמי שגם כך מאוד נמוך

מיכל מרים וולדיגר:  כשאני רואה אתכם, לא אנשים עם מגבלה, לא מוגבלים, פשוט אנשים, ואפשר לומר – מיוחדים, אני לא חושב שניתן לדבר במונחים של שוויון, הכלה, קבלה

מיכל מרים וולדיגר:      אני חושב שאתם נמצאים הרבה הרבה הרבה מעבר לזה

מיכל מרים וולדיגר:  המונחים האמורים הם דווקא התפעלות, השראה והערצה

מיכל מרים וולדיגר:  אתם, המגיעים יום-יום להישגים ולפסגות אשר לאחרים נראים כמובנים מאליהם לכאורה; אתם, עם היכולת המופלאה שלכם להמשיך לצעוד ולהתמודד בצל הקשיים המאיימים, בוחרים בחיים

מיכל מרים וולדיגר:  חיים של משמעות, חיים של דרך

מיכל מרים וולדיגר:  אומנם היא מאתגרת יותר, אך דווקא בשל כך ראויה להערצה ולהתפעלות

מיכל מרים וולדיגר:       אני רואה גם את המשפחות שלכם – גם אימא של נגה הייתה בכנס

מיכל מרים וולדיגר:  גם היא דיברה

מיכל מרים וולדיגר:  היא הייתה בין אלה שיזמו את הדבר הנפלא הזה

מיכל מרים וולדיגר:  אני רואה גם את המשפחות שלכם, מחד, עמודי התווך, והעוגן מאידך; הרוח המעודדת להמשיך ולצעוד קדימה

מיכל מרים וולדיגר:  אני מעריץ אתכם על כל יום, על כל שעה, על כל רגע

מיכל מרים וולדיגר:  האתגרים סובבים בכל תחום בחיים, ואתם, בגדלותכם, בוחרים ללוות, לתמוך ולהרים

מיכל מרים וולדיגר:  אני פונה לכולכם – בכל פעם שאתם נפגשים עם אדם מיוחד שימו לב לפיסת ההשראה שנקרית בדרככם

מיכל מרים וולדיגר:  תתפעלו, תעריכו, תנסו ללמוד גם כן איך מעפילים וכובשים פסגות, תוך שימוש בכל הכישורים והיכולות שבידינו, למרות האתגרים השונים, ודווקא בזכותם

מיכל מרים וולדיגר:       אז אני רוצה לומר תודה רבה ליצחק, ואני רוצה לומר לכולנו – קודם כול לשר מאיר כהן – תודה רבה

מיכל מרים וולדיגר:  באמת היית תמיד חבר והיית שם כשאני צריכה, על כל פניות הציבור

מיכל מרים וולדיגר:  אז תודה רבה

מיכל מרים וולדיגר:  אני שמחה ולא שמחה בזה שאתה עוזב

מיכל מרים וולדיגר:  אני שמחה כי אני חושבת שהממשלה שלנו תהיה טובה יותר – סליחה – אבל אני עצובה כי היית באמת שר לדוגמה ולמופת

מיכל מרים וולדיגר:       אז אני רוצה לסיים גם כבת משפחה של מתמודד נפש ולפנות אל כולכם ולומר - -     

מיקי לוי: משפט לסיום, אחרי חמש דקות

מיכל מרים וולדיגר: - - אנחנו חייבים להיות סובלניים וסבלניים, בוודאי כלפי אנשים עם מוגבלות, בין שהיא שקופה ובין שלא

מיכל מרים וולדיגר:  כך נרוויח כפליים, כי כך נהיה יותר סובלניים אחד לשני

מיכל מרים וולדיגר:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת רייטן מרום, בבקשה

אפרת רייטן: אדוני יו"ר הכנסת, כנסת נכבדה, מכובדיי כולם – אדוני שר הרווחה, אני יודעת שאתה בשיחה צפופה ומפרגנת עם חברת הכנסת וולדיגר - - -     

מיקי לוי: השר מאיר כהן, היא קוראה לך

אפרת רייטן: רק אם אתה רוצה לשמוע כמה מילות פרגון

אפרת רייטן:  אתה לא חייב

אפרת רייטן:       כן, אני גם רוצה להצטרף לדברים שלך, מיכל

אפרת רייטן:  אני חושבת ששר הרווחה היוצא באמת מילא את תפקידו בצורה מעוררת כבוד והערכה גדולה

אפרת רייטן:  שיתוף הפעולה היה קסום מבחינתי

אפרת רייטן:  עשינו חוקים וחקיקות משני חיים ופורצי דרך, והכול בנועם וחוכמה ותבונה וכבוד

אפרת רייטן:  אני מאוד מודה לך על החוויה הראשונה שהענקת לי בכנסת הראשונה שלי

אפרת רייטן:  זה הרבה גם בזכות שיתוף הפעולה הזה

אפרת רייטן:       ולך, מיכל היקרה, גם כן תודה רבה, גם על היוזמה של היום הזה

אפרת רייטן:  זה יום כל כך חשוב, זה יום כל כך מכיל; יום שרואה כל אדם באשר הוא אדם

אפרת רייטן:  אני ממש שמחה שהרמת את הכפפה ולקחת את היום הזה כיום שבו אנחנו מציינים את היום הזה בכנסת

אפרת רייטן:  כמו שאמרת, לא יכולתי להיות בכנס שלך הבוקר, כי כן בחרתי – השמאל בחר ללכת לכותל – יחד עם בני ובעלי, כי הבן שלי מתגייס

אפרת רייטן:  זה הבן הבכור שלי, והיה לי חשוב להיות איתו

מיכל מרים וולדיגר: בהצלחה

מיקי לוי: שילך בשלום וישוב בשלום

מאיר כהן: אמן

אפרת רייטן: תודה רבה

אפרת רייטן:  אז יש לי, קודם כול, אורח מיוחד, ואני רוצה לומר לו תודה שהוא הסכים להגיע – יאיר

אפרת רייטן:  יאיר הוא איש יקר עם צרכים מיוחדים

אפרת רייטן:  הוא עובד בספרייה של משרד האנרגיה

אפרת רייטן:  לא סתם הוא עובד במשרד האנרגיה; הוא באמת מפיץ אנרגיה חיובית, אנרגיה יוצאת דופן

אפרת רייטן:  הוא בחר לבוא

אפרת רייטן:  הוא מתכתב איתי הרבה זמן ברשת, ולכן הזמנתי אותו ביום הזה, ואני ממש שמחה שהוא הגיע

אפרת רייטן:  אז אני מקדישה גם לו את היום הזה

אפרת רייטן:       ולברך אותך, מיכל, ולומר גם תודות על הקדנציה המיוחדת הזו שהייתה לנו, הכנסת העשרים-וארבע, כיו"ר ועדת העבודה והרווחה

אפרת רייטן:  חוקקנו שבעה חוקים, מלא תקנות אחרות שקשורות לאנשים עם מוגבלויות

אפרת רייטן:  כל אחד מהם באמת היה חשוב; עשרות דיונים ושעות על גבי שעות של עבודה משותפת

אפרת רייטן:  אפילו יו"ר הכנסת, לדעתי – אם אתה זוכר, פנינו אליך לא פעם בבקשות להמשיך לקיים ישיבות בוועדה על חשבון המליאה, כדי שאפשר יהיה להמשיך ולהתקדם עם הדיונים האלה, וביניהם החוק ההיסטורי, חוק שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלויות; חוק שמגדיר בפעם הראשונה את הזכות לחיים עצמאיים ואוטונומיים

אפרת רייטן:       הינה, מתוך החוק סעיף שביחד עם הארגונים והעמותות וההורים הכנסנו ותיקנו: חיים שמאפשרים לאדם לבחור את אורח חייו ולקבל החלטות באשר אליו, ובכלל זה לבחור את מקום מגוריו בהתאם לאפשרויות הבחירה שיש לכל אדם, להשתתף בחברה ובקהילה ולנהל את חייו באוטונומיה ובעצמאות

אפרת רייטן:  אני רק שואלת למה לקח עשר שנים

אפרת רייטן:  בכל מהלך שלטונו של בנימין נתניהו, למה החוק הזה לא עבר כל השנים האלה? למה דווקא בקדנציה הקצרה הזו של שנה וחצי הצלחנו לקדם את החוק? זו שאלה שאין לי עליה כרגע פתרונים ותשובות, אבל השאלה צריכה להישאל

אפרת רייטן:      יותר מזה, כשהסתכלתי – ואני גם שומעת סביבי – על כל מיני אמירות, למשל של מפלגת נעם, באשר לאיך הם תופסים אנשים בעלי צרכים מיוחדים, אנשים מיוחדים, אני קצת מזדעזעת

אפרת רייטן:  אני גם זוכרת שבמהלך הדיונים הגיעו פעם אחר פעם חברי כנסת, חלקם חברים שלך, מיכל, לצערי, מהציונות הדתית, שהתנגדו לתקנות ההנגשה בציבור

אפרת רייטן:  את זוכרת שעשינו את הדיונים האלה בשיתוף ולקח לנו חצי שנה עד שהגענו לנוסחה שתהיה נוסחה שכולם יברכו עליה?      לצערי, אותה תפיסת עולם – ואני עצובה; את רואה, אני אפילו לא אומרת את זה בכעס – פשוט בעצב

אפרת רייטן:  זאת אותה סיעה שהולכת חזיתית נגד בג"ץ ורוצה לקחת את הסמכויות של בג"ץ

מיכל מרים וולדיגר: חבל שאת הולכת לפוליטי

מיכל מרים וולדיגר:  זה לא הוגן מה שאת עושה, זה פשוט לא הוגן

אפרת רייטן: זה אותו בג"ץ – אני רוצה להזכיר – שבשנת 1996 קבע לראשונה שלאנשים עם מוגבלות ישנה זכות יסוד להשתתפות מלאה בחברה - -      

מיכל מרים וולדיגר: זה לא הוגן

מיקי לוי: מיכל, לא זכור לי שהיא הפריעה לך

מיקי לוי:  תודה

אפרת רייטן: - - ובהתאם, על המוסדות - - -     

מיכל מרים וולדיגר: אני לא פגעתי בך - - -     

אפרת רייטן: אני פגעתי בך? זה לא נכון מה שאני אומרת? אתם לא רוצים להחליש את בג"ץ?     

מיכל מרים וולדיגר: לא, ממש לא

מיכל מרים וולדיגר:  זה ממש לא נכון

אפרת רייטן: את תבואי ואת תגידי את זה גם למיקרופון? אתם לא רוצים להחליש את בג"ץ? איפה רוטמן? רוטמן, היא אומרת שאתם לא רוצים להחליש את בג"ץ

אפרת רייטן:  שמעתי אותך היום אומר שבית המשפט צריך לטפל רק בסכסוכים

אפרת רייטן:  רק בסכסוכים

שמחה רוטמן: במדינת ישראל הייתה ראש ממשלה אישה לפני שהייתה שופטת בית משפט עליון אישה

אפרת רייטן: מי מדבר על נשים? אנחנו מדברים על משהו אחר

אפרת רייטן:  או שאתה אומר שאישה זה גם מישהו עם צרכים מיוחדים?     

מיקי לוי: תודה רבה, נא להמשיך

שמחה רוטמן: אני אומר - - -     

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת רוטמן, תפוס את מקומך

אפרת רייטן: אני מציינת עובדות פשוטות

אפרת רייטן:  ב-1996 קבע לראשונה בית המשפט שלאנשים עם מוגבלות ישנה זכות יסוד להשתתפות מלאה בחברה, ובהתאם, על המוסדות הציבוריים מוטלת החובה להנגיש את שירותיהם

אפרת רייטן:  אהרן ברק, הנשיא לשעבר, קבע בפסק הדין: "הנכה הוא אדם שווה זכויות

אפרת רייטן:  אין הוא מצוי מחוץ לחברה או בשוליה; הוא חבר רגיל בחברה שבה הוא חי

אפרת רייטן:  מטרת ההסדרים אינה להיטיב עימו בבדידותו, אלא לשלבו, מתוך שימוש לעיתים בהעדפה מתקנת, במרקם החיים של חיי החברה"

אפרת רייטן:       זה לא זכויות אנשים עם מוגבלות – זה פשוט זכויות אדם

אפרת רייטן:  ולשמוע שיוצאים נגד כנפיים של קרמבו – למה? סיעה שהולכת לקבל את האחריות על תוכניות משרד החינוך – הם קוראים להם "טלפיים של קרמבו", תנועת נוער שכל מהותה היא שילוב בין נוער עם צרכים מיוחדים לבין אחרים

אפרת רייטן:  "טלפיים של קרמבו", כן? זאת תנועת נוער שזכתה במעמד של יועץ מיוחד מהאו"ם בשל היותה מובילה עולמית בתחום ההכלה והשילוב; תנועה שהאו"ם שיבח את מודל הפעילות אשר פותח בתנועה מאז היווסדה בשנת 2002, על היותה משנה חיים, פלורליסטית, מבססת את הפעילות שלה על ילדים ונוער, ללא קשר למוצא, מגדר, שפה או יכולת; תנועה שהנציגה שלה, מי שהקימה אותה, נבחרה להשיא משואה ביום העצמאות

אפרת רייטן:  וכרגע אנחנו שומעים נציגים של אותה סיעה, שבאה ואומרת שהתנועה הזו, "טלפיים של קרמבו", היא נוצרית, פוסט-מודרנית, שמקדשת את הנכה והחלש

אפרת רייטן:  לילדים עם מוגבלות הם קוראים "בעלי עיוותים שונים"

אפרת רייטן:  כן, הם הולכים להיות אחראים לחינוך של הילדים במדינת ישראל

אפרת רייטן:       אנחנו לא יכולים להסתפק ביום אחד כזה בשנה, וזה לא מספיק

אפרת רייטן:  כשאני מדברת על דמוקרטיה, זו תפיסת עולם

אפרת רייטן:  אני רואה את העולם בכללותו, אני רואה את הדרך, אני רואה את החיים, אני רואה את כולנו, את הערבות ההדדית, אני רואה את הפרט

אפרת רייטן:  אני רואה פשוט את האדם, את זכויותיו הטבעיות הבסיסיות, שאף אחד לא עושה לו טובה, לא עושה לי טובה, לא עושה לכם טובה, בלתת אותן, בלחיות כמו כולם

אפרת רייטן:  זו זכות וזו חובה בסיסית של כל אחד ואחד מאיתנו

אפרת רייטן:  ולכן אנחנו נמשיך לתפוס ולהחזיק באותה גישה, באותה השקפת עולם, ונקדם אותה בכל מקום שנהיה בו, גם מהאופוזיציה

אפרת רייטן:  נעשה את זה עד הסוף בשיתוף פעולה

אפרת רייטן:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת ביטון, בבקשה – טלי? אה, סליחה, אני מתנצל

מיקי לוי:  קפצתי

מיקי לוי:  בבקשה

מיקי לוי:  צודקת

טלי גוטליב: טוב, תראו, חברים נכבדים, לא נראה לי שזה הוגן שאני אומר את זה לכם, אבל זה בושה וחרפה, בושה, תרשו לי להתבייש לעמוד פה ביום הזה, כאימא לילדה עם 180% נכות, אוטיסטית בתפקוד נמוך, שלא מתקשרת, ואני לא מסוגלת להסתכל על המליאה כשהיא ריקה, כי זה לא מעניין פה אף אחד

טלי גוטליב:      אם זה מצולם, אז אני מדברת להורים של הילדים המדהימים והמיוחדים האלה

טלי גוטליב:  אני נגעלת מהיהירות ומההתנשאות של אנשים שחושבים שהם יודעים הכול ויש פתרונות לכול

טלי גוטליב:  שילוב, שילוב

טלי גוטליב:  הבת שלי לא יכולה להשתלב בשום מקום

טלי גוטליב:  היא גם לא תתגייס לצבא, והיא גם לא תתחתן, היא לא תלד ילדים

טלי גוטליב:  והסוף אולי הוא לא טוב כמו שמצפים

טלי גוטליב:  וכשכותבים בפסקי דין שונים ביהירות שהנכה יהיה חלק אינטגרלי משולב בחברה – המשפט הזה כשלעצמו מקומם, כי יש מוגבלים ומאותגרים שלא יכולים להיות משולבים, ואז החובה שלנו זה לאפשר להם את מקומם הסגור

טלי גוטליב:  ולא מערבבים פה בין סוגים של נכים

טלי גוטליב:  המדינה הזאת, מרוב שהיא עוסקת כל הזמן בשילוב, מתייחסת לנכים כמו לסלט קומפוט

טלי גוטליב:  שמים בהוסטל אחד אוטיסטים בוגרים עם יכולת תקשורת נמוכה, שאפשר לנצל את גופם, לא ממקום רע; כי אם הם נמצאים, לדוגמה, עם אנשים לא אוטיסטים ומעוכבי התפתחות, מה שנקרא בעבר מפגרים, אז התקשורת ביניהם היא בלתי אפשרית ועלולה להוביל לניצול

טלי גוטליב:      תפסיקו לחשוב שאתם יודעים משהו, כי אתם לא יודעים, כי זר לא יבין זאת

טלי גוטליב:  גם אני לא ידעתי

טלי גוטליב:  לא ידעתי מה זה אוטיסט, לא ידעתי מה זה חוסר תקשורת ולא ידעתי מה זה ילד שעושים לו פרצופים וילד שמרביץ לעצמו

טלי גוטליב:  לא, לא, לא

טלי גוטליב:  לא ידעתי

טלי גוטליב:  פעם העליתי סרטון – איך העזתי לדבר על ילדים מוגבלים

טלי גוטליב:  הייתי שואלת את עצמי, מה נסגר עם ההורים שלהם? למה הם כאלה מוזנחים? למה השיניים שלהם עקומות ולמה הם מתלבשים כל כך מגעיל? ככה שאלתי את עצמי

טלי גוטליב:  תראו מה זה

טלי גוטליב:  ואז יש לי את אוריה, הבת שלי, בת 11

טלי גוטליב:  בגלל שהיא לא יודעת לתקשר, היא בכתה, בכתה, בכתה, ולא ידעו מה יש לה, כי יש לה בעיית ויסות חושי; אי-אפשר לדעת איפה כואב לה

טלי גוטליב:  בסוף התברר שהייתה לה איזה דלקת בתוך הקנוקנות של הפה

טלי גוטליב:  עקרו לה את כל השיניים

טלי גוטליב:  כל השיניים שלה צמחו עקום וכל הלסת שלה התכערה

טלי גוטליב:  אז ברור שכל מי שרואה אותה שואל מה עם השיניים שלה ומה אפשר לעשות

טלי גוטליב:  ואי-אפשר לעשות כלום

טלי גוטליב:  לא, חברים, כי אי-אפשר לשים גשר או פלטה לילד שלא מבין כשמכאיבים לו ולא מסוגל לסבול כאב

טלי גוטליב:  אז הילדה שלי תהיה ככה עם השיניים, ואני אצטרך ללכת איתה ולספוג ביזיונות כל הזמן מאנשים שמסתכלים על אימא שלה, שמקפידה על כל שערה בראש, אל מול הפה של הבת שלי עם שיניים עקורות

טלי גוטליב:  אז אני לא אהיה פה בכנסת ואראה פה עשרה אנשים, עשרה חברי כנסת, שנמצאים במקום הזה וצריכים לדאוג לילדי החינוך המיוחד

טלי גוטליב:      תפסיקו להשוויץ בזה שחוקקתם חוקים

טלי גוטליב:  אתם חייבים לחוקק חוקים

טלי גוטליב:  אתם לא עושים טובה, לא לי ולא לילדי החינוך המיוחד, ולא להורים הדמנטיים שלכם, חס וחלילה, ולא לחסרי ישע ולא לחולים

טלי גוטליב:  אתם פה, ואתם לא עושים לי שום טובה

טלי גוטליב:  והמדינה הזאת צריכה לספק מענה לכל ילד על יסוד המורכבות שלו, כי זה לא זהה

טלי גוטליב:  יושב כאן בקהל המדהים ילד עם צרכים מיוחדים

טלי גוטליב:  הלוואי, הלוואי, הלוואי על כולנו

טלי גוטליב:  אבל לא

טלי גוטליב:  רוב-רובם של ילדי החינוך המיוחד, שהם באמת במסגרות החינוך המיוחד, הם ילדים שלא ייקלטו ולא ישולבו בחברה, כי הם לא יכולים

טלי גוטליב:      וכשאני הולכת עם הבת שלי, והיא הולכת עם שמיכות איתה ועם חפצים מוזרים, ומסתכלים עליי, אני צריכה להדוף את זה כל הזמן, כי אנשים לא יודעים לא להסתכל

טלי גוטליב:  אנחנו פה מעולים בלריב

טלי גוטליב:  זה בסדר

טלי גוטליב:  ואתם יודעים, אני כל כך מעריכה את היכולת שלי ושלכם לדבר, לצעוק, לכעוס, להרגיש; אוטיסטים לא מרגישים, אנחנו לא יודעים מה הם מרגישים

טלי גוטליב:  הדבר הראשון שעליו אני מסתכלת אצל בן אדם זה על המבט שלו בעיניים, שמקשר אותי לתוך צפונות הנפש שלו

טלי גוטליב:      אתם יודעים מה, אני אספר לכם שתי חוויות כדי שתבינו כמה זה נורא שבכנסת ישראל, ביום הזה, יושבים פה עשרה חברים

טלי גוטליב:  אנחנו מקבלים משכורת מהציבור, בשם כל השמות

טלי גוטליב:  זה מחריד

טלי גוטליב:  זה לא נעים, חברים

טלי גוטליב:  ושלא תבינו, זה לא זה שאנחנו מקבלים את שכר חיינו, אבל זאת המחויבות שלנו

טלי גוטליב:      פעם הגעתי לבית חולים שניידר, למרכז להתפתחות הילד

טלי גוטליב:  התורים כדי להתקבל לשם – אתם צריכים להבין: כשנולד לך ילד רגיל, ואני מקווה שכל הילדים שלך, ברוך השם, יהיו בריאים כמובן; כשנולד לך ילד יש לך את כל החלומות שבעולם

טלי גוטליב:  השבר שאתה חווה כשאתה יודע מה לא יהיה – זה שלבי השברים: זה כל פעם אתה קולט מה עוד לא יהיה

טלי גוטליב:  בהתחלה אתה נורא רוצה משהו, ואחר כך אתה אומר, אוקיי, אז אולי זה כן, ואולי ואולי ואולי

טלי גוטליב:  והמון אולי שאתה מסמן עליהם איקסים, עד שאתה לומד לסבול ולקבל את המצב שבו נמצאת המשפחה שלך ואת המסע שאתה צריך לצאת אליו, ואתה מפסיק לתת הסברים, כי ממילא אף אחד לא יבין

טלי גוטליב:  ואף אחד לא יבין מה זה לקום בבוקר עם זיעה קרה ולחלום שיש לך ילד אוטיסט, ואז בעצם זה מה שיש לך, רק שהתת-מודע עדיין כל כך נחרד מזה

טלי גוטליב:  זה מה שרציתי לומר לכם

טלי גוטליב:      תראו בבואה של צער

טלי גוטליב:  פעם באתי לבית חולים שניידר, למרכז התפתחות הילד, תורים מכאן עד להודעה חדשה, וזה קטסטרופה ובושת כולנו

טלי גוטליב:  ושלא תתבלבלו

טלי גוטליב:  יש פה תקציבים

טלי גוטליב:  אני על פי חוק חופש המידע הוצאתי – כשאני לא חברת כנסת – מידעים על תקציבים מיותרים ועל בזבוזים של כספים על דברי ראווה, שאולי יש להם חשיבות, אבל לא כשאנחנו צריכים לספק פתרונות לילדי החינוך המיוחד

טלי גוטליב:  ממש לא

טלי גוטליב:  נכנסתי לשניידר, והפסיכולוגית הקלינית אומרת מעל הראש של הבת שלי: טוב, היא בתפקוד נמוך

טלי גוטליב:  ככה, כמו שאני מראה לכם

טלי גוטליב:  חוסר רגישות, אלוהים, אימא, לא, לא, לא, נורא

טלי גוטליב:   נכנסתי לשירותים – אני, עם המלמלות שלי, יושבת על הרצפה ובוכה

טלי גוטליב:  נכנסת אימא בוכה

טלי גוטליב:  אני אומרת לה, מה את בוכה? ככה, כמו שאני מספרת לכם, על הרצפה ככה יושבת

טלי גוטליב:  מה את בוכה? לא, לבת שלי יש סרטן

טלי גוטליב:  ככה אנחנו מדברות

טלי גוטליב:  טוב, הבת שלי זה

טלי גוטליב:  אז אני אומרת לה, לפחות הבת שלך חיה חיים מלאים כל זמן שהיא חיה

טלי גוטליב:  לקח לי זמן לקלוט את התחושה שאדם מוגבל חי חצי חיים

טלי גוטליב:  אני לא מדברת על מוגבלות פיזית, תבינו, כי הגוף הוא מכונה מתכלה

טלי גוטליב:  אדם יכול להיות בשיא צלילותו, מוחו ויכולותיו, ובלבד שהמוח שלו עובד ומתקשר עם סביבתו

טלי גוטליב:  כל השאר זה, תסלחו לי, זניח

טלי גוטליב:      אז אני נמצאת פה ואומרת לכם כאן, חברים, אתם לא יכולים להבין הכול

טלי גוטליב:  אנחנו חברי כנסת

טלי גוטליב:  בואו לא נעשה מעצמנו יותר ממה שאנחנו, בסדר? כל אחד פה עם הסיפור שלו, כל אחד פה עם הידע שלו

טלי גוטליב:  אף אחד פה לא ביג דיל

טלי גוטליב:  כולנו בני אדם באשר אנחנו; רק קיבלנו זכות מבוחרים לבחור, להחליט

טלי גוטליב:  וצריך לזכור את זה, כי כשאתם יושבים פה, וזה לא פייר שאני אומרת את זה לכם, אבל כשחברים לא נמצאים כאן ביום כזה חשוב – אני מבינה את ההורים שאנחנו נפגשים איתם כל הזמן בפורומים וכשאנחנו נתקלים בזה

טלי גוטליב:      זה כמו הבג"צים שהגשתי בקורונה כדי להחזיר את ילדי החינוך המיוחד למסגרות

טלי גוטליב:  אתה לפעמים מרגיש שאין עם מי לדבר

טלי גוטליב:  זה כמו להיות עורך דין שמגיע לדיון והשופט לא מקשיב לו

טלי גוטליב:  ככה לפעמים אתה מרגיש, שאין עם מי לדבר

טלי גוטליב:  אתה הולך עם הפטור מתור – למה אתה פטור מתור? למה? באמת למה? לא רוצה להגיד לך למה – תפנה לי את התור

טלי גוטליב:  כל יום אתה במגננות ומלחמות, כי אתה לא יכול להתנצל כל הזמן, וזאת התחושה

טלי גוטליב:      ופה אני אומרת להורים לילדי החינוך המיוחד המדהימים והאדירים: זה לא חיים כמו שלכם, זה לא אותו דבר

טלי גוטליב:  אתם יודעים במה אנשים מקנאים? נגיד בכסף, בבית, מעמד, לא יודעת

טלי גוטליב:  במה מקנאים? בדברים כאלה? אתם יודעים מה זה לקנא בילד בריא? זו תחושה שאני לא מאחלת אותה לאף אחד

טלי גוטליב:  אין היגעלות עצמית יותר מקנאה בילד

טלי גוטליב:  פעם לקחתי כסף, הלכתי לקניון, והייתה שם שדרה של תחפושות

טלי גוטליב:  והבת שלי לא יכולה להתחפש, כי היא לא יכולה ללכת עם תפרים, אפרופו בגדים

טלי גוטליב:  יש לה בעיה של תחושה, אז הבגדים הם מאוד מסוימים, ולא יכולתי לקנות לה תחפושת

טלי גוטליב:  וכל הילדים וההורים היו שם

טלי גוטליב:  לקחתי את עצמי, הרגשתי שאני פותחת עין שם, חס וחלילה, ממקום של קנאה שלא יכולתי להשתלט עליה, ויצאתי מהקניון

טלי גוטליב:  עם השנים, אני חייבת להגיד לכם, אתה לומד להשתלט על הקנאה המאוד-מכוערת הזאת

טלי גוטליב:  קנאה היא גם בבואה של חלום בדרך כלל

טלי גוטליב:  זאת המשמעות שלה

טלי גוטליב:  אין מה לעשות, לפעמים זה תוקף אותך

טלי גוטליב:       אבל אני אומרת לכם מכאן: לנו יש חובה; לנו כח"כים, לפני הכול

טלי גוטליב:  לא משנה כמה אני אריב איתכם ואני לא אשכנע אתכם או כן אשכנע אתכם – זה לא משנה, כי זה חוצה את המפה הפוליטית

טלי גוטליב:  כשנואמים בדברים האלה אני לא אגיד מה היה אצל יאיר לפיד ומה היה אצל זה

טלי גוטליב:  זה לא מעניין אותי, כי זה לא השיקול

טלי גוטליב:  אני לא אגיד פוליטיקה בשום דבר שקשור לילדים נכים

טלי גוטליב:  תנטרלו את זה

טלי גוטליב:  אפרת, לדוגמה

טלי גוטליב:  את עומדת פה, את טוענת? את מדברת פה דברים כל כך חכמים, אז תנטרלו את זה; כי ברגע שאתם מורידים את זה למקום הזה של הפוליטיקה, איבדתם אותנו וממילא גם איבדתם את היכולת להוביל את זה למקום טוב יותר

טלי גוטליב:       אנחנו צריכים לגייס תקציבים ולעשות דברים במהירות

טלי גוטליב:  אני אדגים לכם: אנחנו יושבים פה בנחת

טלי גוטליב:  אתם יודעים איזו עבודה קלה יש לנו? איזה כיף לנו, עושים שימוש בשכל שלנו, בידע שלנו וגם מקבלים פידבק על מה שאנחנו עושים – מעולה

טלי גוטליב:  אתם יודעים מי עובד הרבה יותר קשה מאיתנו ומרוויח 29

טלי גוטליב: 90 שקלים לשעה? סייעות החינוך המיוחד, שמטפלות בילדים לא גמולים, שמלבישות, ששומרות על הילדים מפני עצמם, ילדים אלימים שמרביצים לעצמם בהתקפים

טלי גוטליב:  הן מגינות עליהם, הן החיץ השומר על ילדי החינוך המיוחד

טלי גוטליב:  הן מרוויחות 29

טלי גוטליב: 90 שקלים

טלי גוטליב:  איזה הון אנושי יבוא לדבר הזה? איך לא תהיה תחלופה של אנשים?     

מיקי לוי: קשה לי מאוד להפסיק אותך, כי נתתי לך עשר דקות

מיקי לוי:  קשה לי

מיקי לוי:  הנושא קשה לי

טלי גוטליב: אני אומרת לכם דבר כזה: החינוך המיוחד הוא קודש-הקודשים, והוא לפני ואחרי הכול, כי הילדים הרגילים שלכם ילמדו

טלי גוטליב:  ברוך השם, שיהיו בריאים

טלי גוטליב:  יש לי ילדים גדולים, הילדים הרגילים, so called, מסתדרים ודואגים לעצמם

טלי גוטליב:  מסתדרים, נקודה

טלי גוטליב:  כל אדם שעומד על שתי רגליים מסתדר בסופו של דבר

טלי גוטליב:  החינוך המיוחד הוא קודש-הקודשים

טלי גוטליב:  צריך לקבל תקציב, תקציב לסייעות

טלי גוטליב:  אנחנו צריכים לשמור על הילדים האלה ולהגן עליהם מכל משמר

טלי גוטליב:  אנחנו צריכים לאפשר האזנה או הקלטה כדבר ראשון, כדי לשמור עליהם כי הם לא יכולים לספר על עצמם

טלי גוטליב:       לבסוף, אני לא יכולה שלא לומר תודה אדירה ענקית לאנשים האמיתיים האלה; לאנשי החינוך המיוחד: לקלינאי התקשורת, למורות החינוך המיוחד, לגננות החינוך המיוחד, לסייעות החינוך המיוחד, למטפלים הפארה-רפואיים, למטפלים באומנות, למטפלים במוזיקה, למטפלים בבישול

טלי גוטליב:  בכל צורות הטיפול האפשריות, שמנגישות את העולם הזר והקשה לילדים האוטיסטים

טלי גוטליב:  אני מדברת על זה מתוך קרבה אישית

טלי גוטליב:       תדעו לכם, כשאתם רואים אדם שטיפה משתהה בדיבור, או שהוא קצת לא קולט את המצב שלו – אנחנו לא יודעים אפילו אם בקרבנו יש אנשים עם מוגבלות מסוימת בתפקוד מאוד מאוד גבוה, ואנחנו חסרי סבלנות מול אותו אדם

טלי גוטליב:       פעם, לפני שהייתה לי אוריה – ובזה אסיים, רק כדי להדגים לכם כמה שאנחנו קטנים בהמון סיטואציות

טלי גוטליב:  איזה עורך דין היה מדבר, נגיד, ולא היה מבין שהשופט לא איתו ואף אחד לא איתו, אז הייתי יכולה לאנפף או לעשות פרצוף

טלי גוטליב:  היום אין מצב שמישהו שעומד מולי ומדבר, נגיד, לאט או שיש לו גמגום, חלילה – אני לא אשלים לו את המילה ואני לא אגיד לו שהבנתי

טלי גוטליב:  אני אחכה שהוא יאמר את כל המשפט, כי אתם אף פעם לא יודעים מה אדם אסף בעצמו כדי להתייצב בפניכם ולומר את הדברים שהוא אומר

טלי גוטליב:       אז בשם כל זה, תודה לכם שאתם כאן

טלי גוטליב:  אני מפצירה: את חובתנו לילדים, לילדי החינוך המיוחד ולהוריהם – כי כמו שזמר הוא לא זמר אם הוא לא שר על ירושלים, כנסת היא לא כנסת אם היא לא דואגת לילדי החינוך המיוחד

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת ביטון, בבקשה

דבורה ביטון: יושב-ראש הכנסת, כבוד השר מאיר כהן, כנסת נכבדה

דבורה ביטון:  היום אנו מציינים בכנסת את היום הבין-לאומי לשוויון זכויות אנשים עם מוגבלויות

דבורה ביטון:  המילה "מוגבלות" מלווה אותי כל חיי, כאחות בבית חולים שראתה את הקשיים, כעורכת דין בשדרות שליוותה את נפגעי פעולות האיבה וכאימא לשתי בנות עיוורות מלידה

דבורה ביטון:  בנות עם מוגבלות

דבורה ביטון:  כשמור, ביתי הבכורה, הייתה ילדה קטנה, היא אהבה לשחק בחרוזים

דבורה ביטון:  בשביל ילד עיוור היכולת להשחיל חרוז על חוט, היא כשלעצמה שמחה גדולה

דבורה ביטון:  מור אהבה לעשות זאת

דבורה ביטון:  באחד הימים היא הפכה את הקופסה עם החרוזים שהתפזרו על הרצפה

דבורה ביטון:       אימא, החרוזים התפזרו, תאספי לי אותם – שמעתי אותה קוראת לעברי

דבורה ביטון:  הסתובבתי והתחלתי ללכת לכיוונה, להרים בשבילה את החרוזים, כפי שעשיתי

דבורה ביטון:  ואז נעצרתי ואמרתי לה: מור, תאספי בבקשה את החרוזים

דבורה ביטון:  אבל אימא, אני לא רואה, אמרה מור

דבורה ביטון:  התשובה שלי הייתה קצרה וברורה: את יכולה

דבורה ביטון:  את יכולה למשש, את תאספי את החרוזים

דבורה ביטון:  לא קל להורה לראות את הילד שלו מתקשה, וחרף הדמעות שזלגו מעינינו, ידענו שאסור לנו לוותר

דבורה ביטון:  מור אספה כמה חרוזים, את הרוב היא השאירה לי, אבל מאותו רגע היא ידעה שהיא מסוגלת ושהמגבלה שלה היא לא תירוץ

דבורה ביטון:  היא אולי מעכבת, מקשה, אבל לא מונעת

דבורה ביטון:       אצל הבנות שלי ראיתי שמוגבלות יכולה להיות גם עוצמה

דבורה ביטון:  הן נולדו עם מוגבלות שהקשתה עליהן, אבל באותה מידה קידמה אותן והעצימה אותן

דבורה ביטון:  החלום הכי גדול שלי, שהן תוכלנה לראות את הפנים של הילדים שלהן, הנכדים שלי

דבורה ביטון:  אבל אני יודעת גם עד כמה המוגבלות הזאת הובילה אותן להצטיין, להפוך לנשים המדהימות שהן; המצליחות שהן

דבורה ביטון:  מור, הילדה שאספה את החרוזים, שירתה בצבא, היא עורכת דין ואימא

דבורה ביטון:  זיו, בת 33, עשתה שירות לאומי בבית הנשיא, היא עובדת סוציאלית ומדריכה עובדים סוציאליים ואימא

דבורה ביטון:  שלא יכעסו עליי בבית, יש לשתיהן את האחות הקטנה נועם, בת 18, תלמידת כיתה י"ב, שהחיים לצד אחיותיה העצימו אותה וסייעו לה להפוך לאדם המדהים שהיא, כי התמודדות עם הקושי הופכת אותנו לאנשים מכילים וטובים יותר

דבורה ביטון:       לא צריך לייפות את המציאות, החיים עם מוגבלות מהותית היא קשה

דבורה ביטון:  כל יום הוא אתגר, כל מדרגה קטנה הופכת לעיתים להר, אבל הלחימה היום-יומית הזאת יכולה וצריכה גם לחזק, לסייע למי שעובר אותה לפתח מיומנויות וכישורים אחרים

דבורה ביטון:  כאן נכנס המקום שלנו כחברה: לא לוותר

דבורה ביטון:  לא לוותר על אף אחד

דבורה ביטון:  לא לוותר על אף אחד ואחת, לא לוותר על עצמם

דבורה ביטון:  שוויון זכויות זו מילה גדולה, אבל התוצאה שלה היא פשוטה: שוויון הזדמנויות

דבורה ביטון:  לאפשר לכל ילדה וילד למצות את היכולת שלהם, למרות המוגבלות

דבורה ביטון:  להדגיש ולהנגיש את ההצלחה, את הסיכוי

דבורה ביטון:  להשקיע בילדות ובילדים המופלאים הללו, כדי שיגדלו להיות בוגרים, כמה שיותר עצמאיים ומוצלחים – כל אחד על פי יכולתו

דבורה ביטון:  לעמוד לצידם, לנצל את הכישורים הייחודיים

דבורה ביטון:  לדעת שלא השארנו מאחורינו שום פוטנציאל מבוזבז

דבורה ביטון:  זאת הייתה המשימה שלי כאימא: להילחם

דבורה ביטון:  נלחמתי על יחס שווה, נלחמתי על הנגשת הלימודים, הנגשת החוגים, על קשר חברי אחרי שעות הלימודים, על השאיפות, על ההגשמות ועל החלומות

דבורה ביטון:  נלחמתי והצלחתי

דבורה ביטון:  את ההצלחה הזאת אנחנו חייבים לאפשר לכולם

דבורה ביטון:  לסייע לכל ילד ולעמוד לצד כל הורה; לתת את כל ההזדמנויות לכל בוגרת ובוגר עם מוגבלויות

דבורה ביטון:       עלינו להבין כי חברה נבחנת ביכולת שלה להעצים את מי שקשה לו

דבורה ביטון:  היכולת לקבל את השונה איננה חשובה רק למי שמקבל אותה, אלא לחברה כולה

דבורה ביטון:  חברה מדירה, חברה שמפחדת מהשונה, מפחדת מלקות, ממוגבלות, היא חברה חולה

דבורה ביטון:  חברה מכילה, חברה שמנרמלת את השוני, שמאמינה בגיוון, היא חברה חזקה יותר, בריאה יותר, שמוציאה מתוכה אנשים טובים יותר

דבורה ביטון:  עלינו לעשות הכול כדי שנהיה החברה הזו

דבורה ביטון:  ומכאן, מבית המחוקקים, אני מתכוונת לעשות הכול כדי לפעול יחד עם כולכם

דבורה ביטון:  לייצר מציאות טובה יותר, שוויונית יותר

דבורה ביטון:  מציאות של עוצמה והזדמנויות – זו מהותו של היום הזה

דבורה ביטון:  לא רק להיות מודעים, אלא שהמודעות תוביל לפעולה

דבורה ביטון:  ואנחנו כאן, בכנסת ישראל, מחויבים לפעולה הזו יותר מכל אחד אחר

דבורה ביטון:  שאפנו להגיע לכאן כדי לשנות

דבורה ביטון:  יש לנו הרבה כוח ויכולת להצליח בכך

דבורה ביטון:  חובתנו להשתמש בהם בתבונה

דבורה ביטון:  לפתוח את דלתנו ואת ליבנו לכל מי שביכולתו לסייע להם

דבורה ביטון:       לסיום, ברצוני רק לומר תודה לממשלה היוצאת – ובתקווה שגם לממשלה הבאה; אין לי ספק שזה נושא שיהיה לה חשוב – שפעלה למען המיוחדים, בהובלת ראש הממשלה יאיר לפיד, ושר הרווחה והביטחון החברתי מאיר כהן

דבורה ביטון:  תודה רבה על שנה של נתינה, של עשייה למען המיוחדים

דבורה ביטון:  תודה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת בצלאל, בבקשה

מיקי לוי:  הנושא מאוד חשוב, אבל גם הזמן

מיקי לוי:  אני מבקש להתכנס

מיקי לוי:  אני נותן חמש דקות להתכנס לתוך הזמן הזה

אברהם בצלאל: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, השר הדגול מאיר כהן, שר הרווחה, מהמעט שאני מכיר בך אבל מהרב ששמעתי עליך, אני מוקיר ומעריך בשמי ובשם כל תושבי ארץ ישראל על העבודה המיוחדת שעשית בתפקיד המיוחד שהיית בו

אברהם בצלאל:       דבר ראשון, אני מצטרף לכל המילים, גם של טלי – באמת חשוב מאוד, מיוחד מאוד, מרגש מאוד

אברהם בצלאל:  גם דבי, כן

אברהם בצלאל:  כאימהות לילדים עם צרכים מיוחדים

אברהם בצלאל:  נגע מאוד לליבנו, כמו שאמר היושב-ראש, באמת לא קל לשמוע

אברהם בצלאל:  אנחנו איתכם

אברהם בצלאל:       לרגל היום הבין-לאומי לזכויות אנשים עם מוגבלויות שוחחתי קודם עם צביקה רוזין, שבמסגרת לימודי התואר שלי בקריה האקדמית אונו זכיתי, והוא שימש כמרצה בתחום חינוך וחברה

אברהם בצלאל:  צביקה, פעיל ויוזם בנושא אנשים עם מוגבלויות, והוא עצמו נושא מוגבלות מזה כמה שנים

אברהם בצלאל:  שאלתי את צביקה מה לדעתו הנושא הכי חשוב שראוי להעלות לסדר-היום בכל הקשור לאנשים עם מוגבלויות

אברהם בצלאל:  לדבריו, הנושא שהכי ראוי לתת עליו את הדעת הוא הפיקוח של הכנסת, וההסתכלות שלנו על האוכלוסייה באופן שיאפשר את שילובם בחברה

אברהם בצלאל:  תהליך זה לא יכול להשתנות רק מכוח החקיקה

אברהם בצלאל:  תהליך זה מצריך שינוי תפיסתי, שלפיו אדם עם מוגבלויות אינו שונה במאומה מאדם רגיל

אברהם בצלאל:  התהליך מתחיל כבר בגילים צעירים

אברהם בצלאל:  על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, 33% מבני 20 עד 65 עם מוגבלויות מרגישים בדידות לעיתים קרובות, לעומת 15% מבני גילם שהם ללא מוגבלות

אברהם בצלאל:       גם בנוגע לתעסוקה, אנשים עם מוגבלות מועסקים פחות מאנשים ללא מוגבלות ושכרם נמוך יותר

אברהם בצלאל:  14% מן האנשים עם המוגבלויות אינם יכולים לכסות את הוצאותיהם החודשיות, לעומת 5% מן האנשים ללא מוגבלות

אברהם בצלאל:  אנו כחברה צריכים לחפש לא את הפתרונות של כלובי הזהב המותאמים לאנשים עם מוגבלות, אלא להמשיך ולהיות חברה יצירתית המחפשת את הפתרונות בתוך החברה והקהילה, כאשר עיקר הדגש צריך להיות על גילאי הילדות, אם זה בהשתתפות בפעילויות – הן החינוכיות והן החברתיות – כחלק אינטגרלי ולא רק כצופים מהצד

אברהם בצלאל:       לכל אחד מאיתנו יש פוטנציאל

אברהם בצלאל:  לשם כך אנו צריכים לראות את כל האנשים האלה כבני אדם שווים; להתנתק מהמודעות הקודמת ולהאמין ביכולתם ליצור, ליזום ולשנות בדיוק כמונו

אברהם בצלאל:  תהליך זה מלווה באתגרים רבים, שלרוב הם עקב המוגבלות עצמה והחסמים הקיימים בשטח, כמו מחסור בסייעות, בעיות של הסעות, הביורוקרטיה המבלבלת והלא-תורמת, שמזכירה כי לא רק האדם עם מוגבלות צריך להיות לנגד עינינו, אלא גם סביבתו הקרובה

אברהם בצלאל:  בל נשכח כי לכל אדם עם מוגבלות יש אב, אם, אח ואחות, אחים ואחיות, אשר מתאימים את חייהם, ולא משנה אם המוגבלות היא מולדת או נרכשת

אברהם בצלאל:       מרן הרב עובדיה זצ"ל אמר פעם, כי נכה אלו ראשי תיבות של נתן כוח ה'

אברהם בצלאל:  האם לא הגיע הזמן שהחברה שלנו תיהנה מהכוח הזה? יש היום אנשים עם מוגבלות אשר לומדים בישיבות הגבוהות ביותר, שנמצאים בתפקידים בכירים, השואפים להגשים את הפוטנציאל האישי שלהם

אברהם בצלאל:  האם זה לא תפקידנו להיות להם לאוזן קשבת ולראות בהם חלק מהחברה הישראלית? הם קיימים בכל חלק בחברה, ואנו אמורים להיות בעבורם שותפים מובילים לדרך

אברהם בצלאל:       אני קורא מכאן לכל חבריי חברי הכנסת, בבית הזה, לשמוע אותם, לתת להם את מלוא תשומת הלב, ואת כל היכולות להגשים את הפוטנציאל שיש בכל אחד ואחד מאיתם

אברהם בצלאל:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת סון הר מלך, בבקשה

לימור סון הר-מלך: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אנחנו מציינים היום בכנסת יום חשוב ומשמעותי - -     

קריאה: - - -     

לימור סון הר-מלך: כן, גם לי זה מפריע שיש פה מעט אנשים

לימור סון הר-מלך:       - - לכבודם של האנשים המיוחדים, שזכינו, והם חלק מהמרקם האנושי סביבנו

לימור סון הר-מלך:  היחס אל האנשים האלו צריך להיות יחס דואג, תומך, אוהב, ובעיקר מעריך

לימור סון הר-מלך:  אך לצערי הרב, המצב בישראל עדיין רחוק מאוד מלהיות כזה

לימור סון הר-מלך:       לפני כמה שבועות שוחחתי עם אישה מיוחדת, גב' דבי ביטון, שנמצאת כאן, שהיא אימא לשתי בנות הלוקות בעיוורון

לימור סון הר-מלך:  בין שאר הדברים המרגשים היא סיפרה לי על מקרה מזעזע שחוותה כשביקשה לרשום את ילדתה לאחד מבתי הספר בעיר

לימור סון הר-מלך:  היא הגיעה אל בית הספר יחד עם ביתה, אולם שם הסתכלה המנהלת על הילדה, העבירה מבט, ואמרה בזלזול: את לא רואה שהבת שלך נכה? אותה אם, ברגע של גבורה השיבה למנהלת בלי לחשוב פעמיים: את נכה בעצמך אם ככה את מדברת, ועזבה את המקום

לימור סון הר-מלך:  לימים, הילדה הזו בגרה ולמדה משפטים, וכיום, ברוך השם, היא עוסקת בזה בהצלחה רבה

לימור סון הר-מלך:  סיפור זה מצטרף לאין-ספור סיפורי הצלחה ופריצה של בעלי מוגבלויות

לימור סון הר-מלך:  המקרה הזה, לצערי, מסמל הלך רוח ותפיסה מעוותת שהיא עדיין מנת חלקו של ציבור גדול בישראל – כאשר אנחנו ממקדים את המבט במוגבלות ובחיסרון, ולא בתכונות הייחודיות ובחוסן הנפשי

לימור סון הר-מלך:       בנושא הזה אני מבקשת לשתף באחת מתורותיו של הבעל שם טוב הקדוש – מי שהיה, בעיניי, אחד מרופאי הנפש הגדולים בהיסטוריה היהודית – שמדבר ממש על התפיסה הזאת

לימור סון הר-מלך:  אנחנו קוראים לאנשים הללו אנשים עם מוגבלויות

לימור סון הר-מלך:  פעמים רבות אנחנו מתייחסים למוגבלות שלהם לפני שמתייחסים אליהם כבני אדם, ומגדירים אותם דרך החיסרון והמוגבלות

לימור סון הר-מלך:  אף אחד מאיתנו אינו רוצה להיות מוגדר דרך החסר שבו

לימור סון הר-מלך:  על הדבר הזה אמר הבעל שם טוב, הוא קרא לזה "שמץ מיניהו" – שמץ, קצת ממה שאתה רואה בחוסר, במוגבלות אצל האדם האחר, קיים אצלך

לימור סון הר-מלך:  כשאנו מביטים באדם עם מוגבלות וממקדים את המבט בחיסרון, העבודה הנדרשת מאיתנו היא להתבונן פנימה, ולבחון היכן המוגבלות הזו קיימת בנו

לימור סון הר-מלך:  אם ראינו עיוורון – באיזה מקומות ייתכן ואנחנו עיוורים או לא מסוגלים לראות מעבר

לימור סון הר-מלך:  אם ראינו חולשה – אנחנו צריכים להתבונן איפה אנחנו חלשים ולא מספיק מכירים בחוזקות ובתעצומות הנפש שבנו

לימור סון הר-מלך:       אם ראינו עיוות – צריכים לראות איפה אנחנו אוחזים בתפיסה מעוותת; אם ראינו נכות – עלינו להסתכל איפה אנחנו נכים, רגשית או מנטלית; אם פגשנו ניתוק – נבחן איפה אנחנו, אולי, התנתקנו

לימור סון הר-מלך:      פעמים רבות כל כך אנחנו לא מצליחים להסתכל מעבר למוגבלות הנקודתית של האדם שמולנו, ומסרבים לראות את האישיות המדהימה שלו; את מכלול הסיפור של החיים שלו; את האומץ היוצא דופן שלו לשבור, גם אם זה לאט ומעט; את תקרת הזכוכית שהוצבה בפניו; את היכולת ואת האיכויות והתכונות הטובות שבו

לימור סון הר-מלך:      ביום השנה החשוב הזה והיקר הזה – תודה לך מיכל, ממש

לימור סון הר-מלך:  טוב יהיה אם נקבל על עצמנו לצאת מהגבולות של עצמנו, ולנסות להתבונן על האנשים האלו במבט שונה, אוהב ומאמין יותר

לימור סון הר-מלך:  למקד את המבט ביתרונות, בכישורים, בחוסן המיוחד שניתן להם, ודווקא להם

לימור סון הר-מלך:  לסגל לעצמנו מבט מאמין המבקש לראות מעבר, מבלי להתעלם כמובן מהצורך לסייע ולדאוג ולתמוך ככל האפשר

לימור סון הר-מלך:  שנזכה, בעזרת השם

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת שרון ניר, בבקשה

שרון ניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מבקשת לפתוח את היום המיוחד הזה עם ציטוט של הרב שלמה קרליבך: כל מה שילד צריך זה מבוגר אחד שיאמין בו

שרון ניר:  ביום שבו אנו מציינים את חשיבות מתן הזדמנות שווה לאנשים עם מוגבלויות, המבחן הראשון של כולנו בא לידי ביטוי בשלב הילדות ובמידת הנכונות של החברה לקבל ולשלב את הילדים המיוחדים בכלל תחומי החיים

שרון ניר:  אני מבקשת להעלות על נס את חשיבות מתן הזדמנות שווה לילדים עם מוגבלויות; את פועלם של מוסדות החינוך המיוחד; את ארגוני החברה האזרחית; את העמותות והמרכזים שיום-יום שעה-שעה עוטפים את הילדים הללו במסירות אין-קץ

שרון ניר:      מרכז שלווה הוא אחת מהדוגמאות הבולטות לכך

שרון ניר:  מעבר לכך שהוא מספק סביבה תומכת לילדים ולמשפחותיהם, הוא מאפשר לכל אחד מהם לאתר את החוזקות שלו, לממש את הפוטנציאל הטמון בו ובכך לאפשר להם חיים מלאים בהלימה לצורכיהם

שרון ניר:  בזכות מרכזים כאלה ומוסדות כאלה, הילדים האלה הם חלק בלתי נפרד ממעגלים חברתיים ומקהילה מחבקת

שרון ניר:  והכי חשוב – הם לא לבד

שרון ניר:  החברה הישראלית כולה עברה תהליך וכברת דרך באופן קבלת אנשים עם מוגבלויות למסגרות ולמקומות עבודה

שרון ניר:  כיום אנחנו כבר עדים לשילוב של חיילים עם מוגבלויות בתפקידים בצה"ל, מתוך הכרה בתרומתם הייחודית ואיתור הפוטנציאל הגלום בהם

שרון ניר:      אני רוצה לספר על מקרה שהיה לי, כמפקדת יחידת נציב קבילות חיילים, לפני יותר מ-12 שנים, שבו קיבלתי קבילה ממתנדב עם מוגבלות שהיה על הספקטרום האוטיסטי

שרון ניר:  הוא ביקש במכתב, בכל מאודו, להתגייס לצה"ל ולתרום את תרומתו, לאחר ששנתיים התראיין ליחידות השונות ולא מצא את מקומו

שרון ניר:  בפנייתו אליי הוא הדגיש שאין לו ארץ אחרת ושהוא מאוד רוצה לשרת בצה"ל, על אף הקושי האישי

שרון ניר:  מעבר לעובדה שהפנייה ריגשה אותי עד דמעות, החלטתי לראיין אותו ולבחון את מועמדותו לשירות ביחידה שעליה אני פיקדתי

שרון ניר:  לימים הוא הפך להיות חלק בלתי נפרד מהיחידה, הוא שובץ לתפקיד מנהל ארכיון

שרון ניר:  התרומה הייחודית שלו זכורה לי היטב, דווקא משום כישוריו הייחודיים לזכור בעל פה מספרים סידוריים ולאתר תיקים בקלות

שרון ניר:  יתרה מכך, הנוכחות שלו הפכה את כולנו, מפקדים וחיילים, לאנשים טובים יותר ומקבלים יותר

שרון ניר:  הוא הפך את היחידה כולה ליחידה טובה יותר

שרון ניר:      זה שיעור גדול לכולנו, שבכל אדם טמונה יכולת ייחודית לו, שיש בה כדי להוסיף ערך רב לחברה כולה על אף המוגבלות

שרון ניר:  ביום הזה חובה עלינו להכיר ולהוקיר את המשפחות המופלאות, שעוטפות את הילדים הללו

שרון ניר:  אני פונה אלייך, חברת הכנסת גוטליב, בהערכה רבה, ואלייך חברת הכנסת דבי ביטון בהערכה גדולה

שרון ניר:  מדובר במשפחות אשר ניחנות בתעצומות אין-סופיות

שרון ניר:  שתיכן לביאות

שרון ניר:  אני באמת ישבתי – קטונתי – ואני מעריצה משפחות, שמתמודדות ומחזקות את הילדים האלה

שרון ניר:  הילדים האלה הופכים אותן למשפחות טובות יותר

שרון ניר:      משפחתי האהובה התברכה בנתנאל, בנם של אחי וגיסתי

שרון ניר:  נתנאל עם שיתוק מוחין מגיל אפס

שרון ניר:  כיום הוא בן 29

שרון ניר:  אף שנתנאל לא מדבר ולא הולך, הוא קשוב היטב לאהבת אימו, והוא שותף מלא לאביו בתפילות בבית כנסת

שרון ניר:  נתנאל הכניס שפע אור וברכה למשפחה, ואין לי ספק שבזכותו זוהי משפחה עם יכולת נדירה של נתינה, של אהבה ללא תנאי ושל קבלת האחר

שרון ניר:  מי ייתן וכולנו בחברה נדע לקבל את השונה, ממש כפי שהלב היהודי הרחום יודע להכיל ולקבל, ואהבת לרעך כמוך

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חברת הכנסת יאסין, בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושב-ראש, חברים, חברי וחברות הכנסת, לכל אחד ואחת מאיתנו יש את המוגבלות שלו

אימאן ח'טיב יאסין:  פשוט מאוד

אימאן ח'טיב יאסין:  לא כולם רואים ולא כולם גם מראים

אימאן ח'טיב יאסין:  הרבה מצליחים גם להסתיר

אימאן ח'טיב יאסין:  חבל שדווקא בבית הזה, זה כואב לנו רק כשזה כל כך אישי

אימאן ח'טיב יאסין:  לא יכולתי כאילו להתעלם ממה שקרה פה גם במשך השנה הקודמת, ואני מקווה שיהיה אחרת בשנה הזאת

אימאן ח'טיב יאסין:  בכל פעם אנחנו מגלים שיש בתוכנו גם דברים אנושיים; שאנחנו יכולים להיות אנושיים

אימאן ח'טיב יאסין:  אם הקריאה ביום הזה – שאני מקווה שלא תהיה רק ביום הזה אלא דרך חיים ועבודה בבית הזה – אז באמת שנעז להביא את האנושי שבתוכנו, כדי לעשות טוב יותר גם לאותם אנשים עם מוגבלויות וגם לכלל החברה

אימאן ח'טיב יאסין:      אני בחרתי ביום הזה דווקא להביא סיפור של אישה מיוחדת, בחורה מיוחדת, ולהראות שגם במקרים הכי קשים יש אפשרויות; לא צריך להתנצל או להתגונן, בגלל שיש אנשים מוגבלים עם יכולות

אימאן ח'טיב יאסין:  אנחנו צריכים לדעת איך לתת מקום מספיק רחב לכל אחת ואחד במקום וביכולות שיש בתוכו

אימאן ח'טיב יאסין:      אז, אני פידא טאהא מהעיר כפר קאסם, בת 40

אימאן ח'טיב יאסין:  נולדתי עם מחלת ניוון שרירים

אימאן ח'טיב יאסין:  סובלת ממוגבלות פיזית ומרותקת לכיסא גלגלים

אימאן ח'טיב יאסין:  אתגר גדול להיות אישה עם מוגבלות בחברה בכלל ובחברה הערבית בפרט, ובעיקר בגלל חוסר הנגישות

אימאן ח'טיב יאסין:  מאז שנולדתי ההורים שלי החליטו להתנהג אליי אחרת, לשלב אותי בחברה וללוות אותי בכל צעד למסע חיים ארוך

אימאן ח'טיב יאסין:  למדתי שאני חזקה, ושאני יכולה להשפיע על החברה

אימאן ח'טיב יאסין:  אני בוגרת תואר שני מבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב

אימאן ח'טיב יאסין:  האמנתי בערך ובקדושת המקצוע שלי, להוביל שינוי חברתי, וזה מה שבחרתי לעצמי לעשות

אימאן ח'טיב יאסין:  החלטתי לשנות את מעמדם של אנשים עם מוגבלויות בחברה, והקמתי את העמותה שלי תחת הכותרת לסת וחדק: אתה – ואת – לא לבד

אימאן ח'טיב יאסין:  יצרתי מודל מיוחד שלא נמצא כמוהו בארץ, בעידוד של שר הרווחה והמפקחת של הרווחה שמלווה אותנו

אימאן ח'טיב יאסין:  העמותה מהווה בית שני בעבור ילדים, נערים ובוגרים עם מוגבלויות

אימאן ח'טיב יאסין:  הבית הזה פתוח חמישה ימים בשבוע, כולם נפגשים עם כולם, עם מוגבלויות שונות: פיזית, שכלית, אוטיזם, מוגבלות חושית ועוד

אימאן ח'טיב יאסין:  וזאת בנוסף למתנדבים ועובדים

אימאן ח'טיב יאסין:  בבית שלנו מדברים, חווים חוויות, מפתחים אישיות ולומדים ביחד

אימאן ח'טיב יאסין:  לא רק זאת שהמקום הוא בית ומקום למפגש ולמידה, אנחנו דיירי הבית תורמים גם לחברה ויוזמים פרויקטים מיוחדים רבים שמשרתים את החברה בכלל, כמו פרויקטים להתרמת דם, העברת סדנאות קרמיקה לתלמידי בתי הספר, ליווי חולי דיאליזה במרכז הדיאליזה הרפואי בכפר קאסם

אימאן ח'טיב יאסין:  בעזרת השם וגם בתמיכת המשפחה שלי, במיוחד הוריי, הצלחתי להגשים חלק מהחלום – החלום של כולם

אימאן ח'טיב יאסין:  אני מקווה להגשים את החלום הגדול שלי ולהקים מבנה חדש לעמותה שיהיה כמו כפר קטן ארצי שישרת את כולם

אימאן ח'טיב יאסין:  אני מאמינה בעזרת השם שזה ייקרה

אימאן ח'טיב יאסין:       אלה היו הדברים של פידא, ואני מאוד רציתי להביא את הפן הזה, החיובי, המאפשר, היכול, גם של אנשים עם מוגבלויות

אימאן ח'טיב יאסין:  כן, הם עדיין לא יכולים לבד לעשות את הדברים, וצריכים את העזרה של כולנו – כל אחד ואחת במקום שלו, במיוחד במקום הזה, שאמון על קביעת מדיניות וחקיקת חוקים

אימאן ח'טיב יאסין:  מהמקום הזה אני רוצה לפנות גם מדוכן זה לכל חברי וחברות הכנסת

אימאן ח'טיב יאסין:  אני יזמתי שדולה להסדרת מעמדם ומעמדן של המטפלות – מכל הקשת שבה הם נמצאים – בדרך כלל זה אנשים עם מוגבלות

אימאן ח'טיב יאסין:       הגיע הזמן לדאוג גם לצד הזה כי גם כשאנחנו דואגים לצד הזה, אנחנו דואגים לאנשים עם מוגבלות

אימאן ח'טיב יאסין:  אז כולי תקווה שאמצא כאן שותפות ושותפים אמיתיים, כדי להרים את הכפפה ולעשות בקדנציה הזאת מעשה מיוחד, שיעזור לשנות את המציאות העגומה

אימאן ח'טיב יאסין:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת מעוז – איננו

מיכל מרים וולדיגר: - - -      

מיקי לוי: חבר כנסת במקומו? לא מופיע

מיכל מרים וולדיגר: - - -      

מיקי לוי: הבנתי

מיקי לוי:  חבר הכנסת כסיף, בבקשה

עופר כסיף: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, תמיכת המדינה באנשים עם מוגבלויות אינה בגדר טובה או צדקה אלא חובה מוסרית, אנושית וחברתית ממדרגה ראשונה

עופר כסיף:  במילים אחרות, זה עניין של צדק חברתי

עופר כסיף:  חברה שאינה מאפשרת לאנשים עם מוגבלויות מימוש עצמי ושוויון מלא, היא עצמה המוגבלת

עופר כסיף:       במובן זה, מדינת ישראל, שבה המציאות בשטח רחוקה מאוד מחזון השוויון, היא לא רק המגבילה אלא גם המוגבלת

עופר כסיף:  קצבאות הנכות מעליבות; הפקרת הפסיכולוגיה הציבורית והשירות הציבורי למתמודדי נפש מחפירה; תנאי ההעסקה של המטפלים מבזים, וההנגשה לגווניה איטית מדי

עופר כסיף:       דבר כואב נוסף, תרתי משמע, שהוא לא הוזכר עד כה – ונאמרו פה דברים חשובים ומרגשים בהחלט – הוא האלימות המשטרתית כנגד אנשים עם מוגבלויות נפשיות והתפתחותיות, בעיקר אם הם גם שייכים לקבוצות מיעוט המודרות ממילא

עופר כסיף:  הרג אכזרי ואובדן חיים מיותר, שמתרחש בשל חוסר מוכנות של המשטרה להתמודדות עם בעלי מוגבלות מתרחש יותר מדי פעמים

עופר כסיף:       איאד אלחלאק ויהודה ביאדגה נרצחו לא רק בכדורי הרובה, אלא גם במדיניות ארוכת שנים של מיסוד המשטרה כגוף שרודף אזרחים, יותר מאשר ככזה שמגן עליהם

עופר כסיף:  רק השבוע פורסם ברדיו "קול חי" על חסר ישע, חוסה חרדי - - -      

טלי גוטליב: אבל למה ביום הזה, כסיף? פעם אחת אתה לא יכול?      

עופר כסיף: רק השבוע פורסם ברדיו קול חי על חסר ישע, חוסה חרדי במוסד שיקומי, שהותקף בירושלים בידי שוטרים

עופר כסיף:  שוטרת אמרה לו לגזוז את פאותיו, בעוד אחרים מפליאים בו מכותיהם, עד שנזקק לטיפול בבית החולים ולתפרים רבים

עופר כסיף:       אני חושש מהממשלה המתגבשת ומקולות השנאה שיוצאים ממנה לכל מי שמוחלש, שונה או נזקק

עופר כסיף:  עם משרד שיישלט על ידי חסידי הרשע הניאו-ליברלי, המצב רק ילך ויחמיר

עופר כסיף:  אין כזה דבר מוחלשים, רק חלשים – אמר בעבר שר האוצר המיועד

עופר כסיף:  מעצימים את החלשים על חשבון החזקים, אמר בחוסר נועם, חבר של סגן השר המיועד, כשקרא לפירוק תנועת כנפיים של קרמבו

עופר כסיף:  ממשלת האימה המתהווה תהיה אנטי חברתית, אנטי שוויונית ואנטי אנושית

אבי מעוז: מי אמר לך? אני לא אמרתי את זה

עופר כסיף: אני לא אמרתי שאתה אמרת

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, אתה עוד שנייה על הדוכן, תענה לו

מיקי לוי:  בבקשה, להמשיך

עופר כסיף: ממשלת האימה המתהווה תהיה אנטי חברתית, אנטי שוויונית ואנטי אנושית

עופר כסיף:  ממשלה של דרוויניזם חברתי פרוע

עופר כסיף:  מה המקום שייוותר לבעלי מוגבלויות במדינה אוכלת יושביה שנשלטת על ידי חוק הג'ונגל בו רק החזק שורד?      כמרקסיסט, אני מאמין בזכות המימוש העצמי של כל אדם, מה שמחייב להתייחס לכל אדם במלואו כייצור שלם בעל מגוון צרכים ואינטרסים

עופר כסיף:  בספרו "לשאלת היהודים" כתב קרל מרקס, שאדם חופשי באמת, רק כאשר מלוא אנושיותו, על כל מרכיביה, זוכה למקום של כבוד בחברה

עופר כסיף:  כך בדיוק גם בסיסמת המאבק "נכה לא חצי בן אדם", כי גם הנכה, בעל המוגבלות, הוא עולם ומלואו, ועלינו להבטיח מימוש מלא של אנושיותו

עופר כסיף:  חסידי הפופוליזם הלאומני – "סְבָבֻנִי בכחש אפרים ובמרמה בית ישראל", כפי שנאמר

עופר כסיף:  דמוקרטיה איננה שלטון הרוב אלא משטר המגן על זכויות האדם והמיעוט

עופר כסיף:  ממשלת עריצות הרוב המתרגשת עלינו תנסה לפגוע במיעוטים ובמוחלשים כולם – גם באנשים עם מוגבלויות

עופר כסיף:  לא ניתן לה

עופר כסיף:  היא תפגוש את ציבור בעלי המוגבלויות, את הציבור המודר והמוחלש כולו

עופר כסיף:  את חבריי בחד"ש-תע"ל ואת כל תומכי השוויון והצדק, כחומה בצורה של התנגדות

עופר כסיף:  לא ניתן לכם לקצץ את הכנפיים שלנו, לא של קרמבו ולא של אף איש או אישה מאיתנו

עופר כסיף:       לסיכומם של דברים אני רוצה לשלוח מכאן חיזוקים וחיבוקים למשפחות של אנשים עם מוגבלויות; למטפלים ולצוותים שעושים עבודת קודש בטיפול באנשים עם מוגבלויות, ולאנשים עם מוגבלויות עצמם

עופר כסיף:  הגיע הזמן שאנחנו נראה אותם כחלק מהחברה שלנו, כחלק שווה מהחברה שלנו, ושניאבק למענם לא רק במילים יפות פעם בשנה, אלא גם במעשים שאנחנו עושים פה

עופר כסיף:  העלאת קצבת הנכות לשכר המינימום, למשל, בואו נתחיל מזה

עופר כסיף:  אני מאתגר את כל חברי הכנסת פה

עופר כסיף:  בכוונתנו בסיעה להגיש הצעת חוק להעלאת קצבת הנכות לגובה שכר המינימום

עופר כסיף:  בואו נראה אם כל האנשים שדיברו פה יפה, ואני לא ציני בעניין הזה, גם יצביעו בעד זה

טלי גוטליב: כבר הייתה הצעת חוק כזו - - - נכים

טלי גוטליב:  הייתה הצעת חוק - - -     

עופר כסיף: אנחנו נעשה הכול גם למען אותם מטפלים

עופר כסיף:  אני מייד מסיים, אדוני

מיקי לוי: משפט לסיום

עופר כסיף: אני מייד מסיים

עופר כסיף:  שלשום הייתה הפגנה של מטפלים

טלי גוטליב: ההצעה הזאת כבר הייתה

מיקי לוי: די

עופר כסיף: מטפלים שכורעים תחת הנטל, שעובדים בתנאי העסקה בלתי אפשריים, ולכן גם להם חסרים תקנים ועובדים

עופר כסיף:  אני מצדיע להם

עופר כסיף:  ואני קורא פה גם לפעול ממש כדי לפתור את הבעיה הזאת

עופר כסיף:  תודה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת מעוז, בבקשה

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, במסגרת הדמון שעושים לי, אז כמובן אני גם נגד אוכלוסייה של אנשים עם מוגבלויות

אבי מעוז:  אז אני רוצה לספר גם קצת סיפורים אישיים וגם מה עשיתי, לעומת כל אלה שרק מדברים

אבי מעוז:  אני רוצה להקדים ולומר: אני גדלתי בתור ילד ליד בן דוד שלי

אבי מעוז:  בן דוד שלי חטף את הפוליו בשנת 1953

אבי מעוז:  זה עוד לפני שנולדתי

אבי מעוז:  מאז הוא עם פוליו

אבי מעוז:  היום, ברוך השם, הוא הקים משפחה, יש לו חמישה ילדים, נכדים

אבי מעוז:  ברוך השם הוא מתמודד

אבי מעוז:  ואני גדלתי בצילו

אבי מעוז:  ולכן שאף אחד לא יספר לי מה זה טיפול באנשים עם מוגבלויות

אבי מעוז:  שני בני דודים נוספים שלי, כתוצאה מהגדילה שלנו יחד עם אותו בן דוד, הם בעלי תודעה חזקה של התנדבות בקהילת האנשים עם מוגבלויות

אבי מעוז:  הם לוקחים אותם לטיולים בחוץ לארץ

אבי מעוז:  הכול בהתנדבות מסייעים להם

אבי מעוז:  אז אני מבקש מכם שלפחות את האנשים עם מוגבלויות תוציאו מכלל הוויכוח הפוליטי בכלל

אבי מעוז:       לפני כ-20 שנה בתפקידי כמנכ"ל משרד השיכון זכיתי להיות שותף, יחד עם מרים פריאר מעמותת שלהבת ואותו בן דוד שסיפרתי לכם עליו, עם הפוליו, בהקמת בית שלהבת עבור נכים

אבי מעוז:  האמת היא, לא הייתי שותף; אני יזמתי את זה, והעמדתי תקציב לצורך העניין

אבי מעוז:  עמותת שלהבת הוקמה על ידי מרים לזכר גיסה שלהבת פריאר, זיכרונו לברכה, איש בעל סיפור חיים מופלא, שכולל בתוכו לחימה במסגרת הצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה, פעילות להעלאת מאות ואלפי ניצולי שואה ארצה וישיבה על כך בכלא האיטלקי, עמידה בראש רשת ריגול של ההגנה, שירות במוסד, הקמת תשתית למחקר הגרעין בארץ, ניהול המרכז למחקר גרעיני בנחל שורק וכהונה כמנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית

אבי מעוז:  עד להקמת בית שלהבת עמדו שתי אפשרויות בפני הנכים בעלי מוגבלויות בתנועה: או לגור במוסד סיעודי שבו הם אומנם פטורים מדאגה לצורכיהם אך אין להם שום חופש בחירה לגבי הניהול היום-יומי של חייהם, או, אפשרות שנייה – לגור במגורים רגילים בקהילה תוך שהם נוטלים אחריות לניהול חייהם אך אין להם שום מעטפת תומכת, והם צריכים להחזיק את עצמם כלכלית, כולל תשלום מגורים והחזקת עובד זר במקרים רבים

אבי מעוז:  ובמקרים שאין להם עבודה, כל המימון הוא מהקצבה – סליחה, אנחנו כולנו אשמים בכך – הקצבה העלובה שאותה הם מקבלים

אבי מעוז:  בנוסף, הם פעמים רבות חיים בבדידות

אבי מעוז:       בפרויקט שאני יזמתי והקמתי במשרד השיכון בתפקידי כמנכ"ל משרד השיכון, בעזרת הסמנכ"ל היקר ישראל שוורץ, שיצא לגמלאות מאז, לקחנו בתקציב המדינה בניין בירושלים והסבנו אותו למגורים של נכים בעלי מוגבלויות בתנועה

אבי מעוז:  כל אחד מהם קיבל יחידת דיור מונגשת ומותאמת שבה הוא מנהל את חייו בעצמו, ובמקביל ישנה מעטפת של אנשי מקצוע, ישנו סיוע מיידי במקרה הצורך, והחיים הם בשכנות ובקהילה, שפותרת את בעיית הבדידות

אבי מעוז:       לעניות דעתי, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לעניות דעתי, את הפרויקט הזה – לא אחד – צריך להרחיב כמה שיותר

אבי מעוז:  וזה הכיוון הנכון לפעול בו

אבי מעוז:  צריך לשאול את אותם האנשים שזכו לגור בפרויקט הזה איך הם מרגישים

אבי מעוז:  מחד, כמדינה יהודית שאמורה להתנהל בהתאם לרוח המסורת היהודית, שהחסד והדאגה לחלש ולנזקק הם מיסודותיה, חובה עלינו לסייע למי שצריכים סיוע ולדאוג שלא יהיה מי שחלילה ייפול בין הכיסאות ויגיע למצבים קשים

אבי מעוז:  מאידך, חובה עלינו כחברה לתת לאנשים אלו את האפשרויות הכי מכבדות, הכי מעצימות באופן שיאפשר להם לחיות בכבוד ובאופן עצמאי

אבי מעוז:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  חבר הכנסת אשר, בבקשה

מיקי לוי:  אחרי חבר הכנסת אשר, השר חילי טרופר, ויסכם שר הרווחה השר מאיר כהן

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ידידיי השרים חילי טרופר וחברי הוותיק מאיר כהן, שהיום הזה הוא היום שלך – אבל זה לא רק יום אחד בשנה; זה כל השנה אצלך, עוד לפני שהיית שר הרווחה, בוודאי כשהיית שר הרווחה, וכשהיית עוד ראש עיר

 ואני חושב שההסתכלות באמת – אדוני היושב-ראש, היחס לבעלי מוגבלויות צריך להיות שונה, כי לפעמים חושבים שצריך להסתכל עליהם במידת רחמים, וזה לא זה הנקודה

 הראייה האמיתית של הדברים היא איך שבורא עולם מסתכל עלינו

 בורא עולם מסתכל עלינו ורוצה שאנחנו נסתכל על זה שהם לא מוגבלים; הם מובחרים שקיבלו תפקיד שלא כל אחד יכול לעמוד בו, בגלל עוצמות אחרות, ולא יכול אחד יכול להתמודד איתו

     מרן הרב שטיינמן, זכר צדיק וקדוש לברכה, היה אומר להורים לילדים מיוחדים שנשמות גבוהות כאלו נותנים רק למי שמהשמיים נותנים בו אמון שהוא יכול להתמודד עם זה, ביכולת שלו להתמודד

 אמון זה בדיוק הדבר שאנחנו צריכים לשדר להם במעשים שלנו, כל אחד במקום שלו, איפה שהוא נמצא, אם זה בשכונה שלו, אם זה בבית שלו, אם זה לא משפחה שלו, ובוודאי אנחנו כנבחרי ציבור

 פשוט לתת להם את ההרגשה, את הביטחון ואת האמון להאמין בעצמם

 ואנחנו צריכים להפוך את המבט שלהם, שיראו את הפוטנציאל שלהם, לנקות את המכשולים מסביב, ועל ידי העמידה לצידם הם יוכלו לסלול לעצמם, כל אחד והמוגבלות שלו, את הדרך הסלולה להצלחה

     הגמרא מספרת, אדוני היושב-ראש, על רב פרידא, שהיה לומד עם תלמיד שהיה מאוד מתקשה בלימודיו, שהיה מוגבל שכלית

 הוא היה לומד איתו 400 פעמים את אותה סוגיה

 וככה, אחרי 400 פעמים, הוא היה מבין

 והייתה פעם אחת שתוך כדי הלימוד אמרו לרב פרידא שיש משהו דחוף

 הוא היה רב

 והתלמיד ראה את זה, ובגלל שזה תפס לו את הראש, אחרי 400 פעמים, הפעם הוא לא הבין

 הרב פרידא הלך לטפל בעניין הציבורי שהוא היה צריך לטפל בו, חזר חזרה ולמד איתו עוד פעם 400 פעמים, והתלמיד הבין

 והגמרא אומרת שבזכות זה זכה לאריכות ימים מופלגת, ושהוא ודורו, בלשון הגמרא, יזכו לחיי העולם הבא

      זה התפקיד שלנו

 התפקיד שלנו זה לסלול להם את הדרך עם הכוחות שלהם ולתת להם את הביטחון ואת האמון, וכך אנחנו צריכים לנהוג ביום-יום בכל דבר ודבר, ולא מתוך רגש של רחמים

 לא מתוך רגש של רחמים

 הם נמצאים בניסיון שלא כל אחד יכול לעמוד בו

 איזה הצלחות מטאוריות אנחנו רואים של אנשים בעלי מוגבלויות שהגיעו לרמות הכי גבוהות

 וגם אם לא מגיעים לרמות הכי גבוהות – יחסית למוגבלות שלו, עשרה מטרים זה מרתון

     אדוני היושב-ראש, אם כולנו נבין שהאנשים האלה הם מובחרים, נסתכל עליהם כמובחרים, גם לא נפגוש בכותרות של עיתונים מקרים מזעזעים של התעללות באנשים עם מוגבלויות, חוסר רגישות לאנשים

 זה מגיע מראייה פגומה ולא נכונה

 לא מזמן היה סיפור עם חוסה בעלי שיח, שלצערי הרב שוטרים עצרו אותו באלימות כי היה נדמה להם שהוא חשוד

 הם לא פירשו את המוגבלות שלו

 הם פירשו את המוגבלות שלו לעבריינות, הם לא הבינו; אבל אם זה היה מוטמע טוב בראש של כולם – מקרים כאלה לא צריכים לקרות

     אנחנו צריכים להטמיע במערכת החינוך, אדוני היושב-ראש, את הראייה הנכונה על המשמעות של בעלי המוגבלויות, על ההתמודדות שלהם

 אנחנו צריכים לחנך את ילדינו להתנדבות

 יש לי שני ילדים, והיום, ברוך השם, הם הורים לילדים, שהיו הולכים להתנדב בקייטנות של עזר מציון בזמן החופשים

 עזר מציון היו לוקחים עזרה של משרד הרווחה ולוקחים ילדים בעלי מוגבלויות קשות לשבועיים נופשון כדי שההורים יוכלו להחזיר נשימה, מה שנקרא

 והבנים שלי, שני הבנים, הלכו להתנדבות הזאת

 פגשתי לאחר מכן את הרב צ'ולק, יושב-ראש עזר מציון, דמות אגדית של חסד, ואמרתי לו: תדע לך, לא אתה צריך להגיד לי תודה על הילדים שלי שבאו להתנדב, אלא אני צריך להגיד לך תודה שהטמעת בהם את הדבר הזה של התמודדות ושל יכולת לעזור לילדים כאלה

 לא האמנתי שהילדים שלי יגיעו למצב של להאכיל ילד, או לחתל ילד, או לעזור בהליכה של נער צעיר עם מוגבלות כזו או אחרת

 חינוך פנימי שלנו, ראייה אמיתית שלנו ונצדיע להם, לכל העושים במלאכה, לכל המטפלים והמטפלות, לכל מנהלי המעונות למיניהם

 וכמובן באמת ברכה מיוחדת לך, אדוני השר

      אנחנו נמשיך, בעזרת השם, את החוק שיזמת והגשת והצלחת להביא לקונסנזוס אדיר כאן, בבית הזה

 אנחנו נמשיך את זה

 אתה תלווה אותנו בעניין הזה

 ולהודות לך באמת על הדברים הגדולים שעשית ועוד תעשה – אל תפרשו את זה פוליטית – ועוד תעשה בתחומים האלה

 תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  השר חילי טרופר, בבקשה

חילי טרופר: אדוני היושב-ראש, שר הרווחה מאיר כהן, האיש עם הלב הגדול, חברי הכנסת, הכי נכון כנראה ללכת מהמקום האישי

חילי טרופר:  כשנעה, אחותי, רצתה להתקבל לעבודה בחינוך אמרו לה שזה לא אפשרי כי היא מרותקת לכיסא גלגלים ולא תוכל לרוץ אחרי הילדים

חילי טרופר:  נעה וגם אני חשבנו שהכי חשוב שמי שבוחרת בחינוך תאהב את הילדים, לא בהכרח שתרוץ אחריהם

חילי טרופר:  חשבתי שהעובדה שהיא אוהבת ילדים, מוכשרת ברמות אחרות, יש לה גישה לילדים, ושהיא תוכל לדבר איתם, לחבק אותם ולחנך אותם, היא זו שתקבע אם היא מתאימה לעבודה

חילי טרופר:  מתברר שלפחות באותו מקרה טעיתי

חילי טרופר:  יש לה אומנם את כל אלה בשפע, אבל רגליים שיאפשרו לה לרוץ – אין לה

חילי טרופר:  כך נראים לא פעם החיים של אנשים עם מוגבלות – אין סוף דלתות ננעלות בפניהם רק משום שהם מתמודדים עם מגבלה פיזית זו או אחרת

חילי טרופר:      את רוב מה שאני יודע על ההתמודדויות של אנשים עם מוגבלויות ועל היחס כלפיהם, אני יודע דרך אחותי

חילי טרופר:  החיים לצידה מלמדים אותי עד כמה גבוהות החומות שמעמידה החברה מולם

חילי טרופר:  כמובן שעבור מי שיושב על כיסא גלגלים, גם מדרכה בגובה 5 ס"מ זו חומה בלתי עבירה

חילי טרופר:  וזה קשה כל יום מחדש להתמודד עם כל מבט פוצע ועולב של עובר אורח או ילד שמצביע עליך; עם כל פעם שהם נאלצים להמתין לאוטובוס בגשם הניתך או בשמש הקופחת, כי אי-אפשר להיכנס עם הכיסא לתחנה

חילי טרופר:  ואז מגיע אוטובוס לא נגיש, כולם עולים ורק היא נשארת להמתין לאוטובוס הבא, שאולי הוא יהיה נגיש; עם כל פעם שהטיול השנתי לא נגיש ועם כל פעם שבכניסה לבתים של חברות, לקופת חולים, לבית כנסת או לבית הקפה יש מדרגה

חילי טרופר:  אז יש שיפור – החוק האחרון, בוודאי חלק ממנו – ויש התגייסות של המדינה, ויש חופים נגישים ויש הרבה עלייה בתודעה

חילי טרופר:  כל זה נכון, אבל זה עדיין כל כך רחוק מהמקום שהיינו רוצים להיות בו

חילי טרופר:  תצאו החוצה – לאן שתסיטו את העיניים, תראו

חילי טרופר:      בימים אלה מציינים את יום שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות

חילי טרופר:  נגישות היא גם מדרכה מונגשת ודלפק מונמך ומעלית בבניין

חילי טרופר:  אבל לפני הכול היא יחס מכבד, אנושי ושוויוני, כי גם מעלית שתביא אותך לפתח הכניסה – זה לא יסייע לך אם מעברו השני אין מי שרוצה לפתוח לך את הדלת

חילי טרופר:      מאז שהדלת לאותה עבודה בחינוך נסגרה בפני אחותי נעה, נפתחו כבר דלתות אחרות

חילי טרופר:  בהמשך היא פגשה אנשים שראו אותה מעבר לנכות

חילי טרופר:  פשוט ראו אותה וקיבלו אותה לעבודה אחרי שגילו כמה מוכשרת, יפה וטובה היא

חילי טרופר:  כבר כמה שנים שהיא עובדת כסייעת בגן לחינוך מיוחד עם צוות מופלא, ומסיימת תואר ראשון בחינוך עכשיו, והיא על המסלול

חילי טרופר:  אולי רגליים לרוץ אחרי ילדים אין לה, אבל לב ענק להכיל אותם, עיניים טובות כדי לראות אותם, חוכמה ותבונה כדי להדריך אותם בשלבים הראשונים בחייהם וכוח נפשי לצלוח כל קושי ואתגר בדרך יש לה, ובכמויות

חילי טרופר:  שרק נפתח דלתות

מיקי לוי: אמן

מיקי לוי:  תודה רבה

מיקי לוי:  השר כהן, בבקשה, שר הרווחה

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים – מיכל, תודה רבה לך על ארגון היום הזה

מאיר כהן:  אני רוצה לפתוח ולהגיד דבר אחד שלקחתי מחברת הכנסת גוטליב – אנחנו לא עושים טובה לאף אחד, את צודקת

מאיר כהן:  לא עושים טובה לאף אחד

מאיר כהן:  ממש לא עושים טובה

מאיר כהן:  גם אין מקום להכניס פוליטיקה, ונזהרנו מזה – וברוך השם, הצלחנו בזה

מאיר כהן:  וכשהעברנו את החוק הזה עמדו כולם ובכו, צד ימין וצד שמאל

מאיר כהן:  זה חוק בלי פוליטיקה

מאיר כהן:  ואת צודקת בהערה שלך – אי-אפשר להכניס פוליטיקה לסוגיות מהסוג הזה, כי כולנו נמצאים שם

מאיר כהן:  ובוודאי ובוודאי אף אחד לא יכול לעלות לכאן ולהגיד: אני עשיתי טובה למישהו

מאיר כהן:  לא עשינו טובה לאף אחד

מאיר כהן:  זאת חובה, זאת חובה של המדינה הזאת, ואנחנו באמצע הדרך

מאיר כהן:  ואם יש משהו שאני מתפלל לאלוהים זה שמחליפי, מחליפתי, מי שיוחלט, ביחד עם האנשים מכל המפלגות, שהם האנשים החברתיים – טלי, מה שראית כאן זה האנשים שאת תראי כל הזמן בשאלות חברתיות; הם האנשים שיישארו כאן עד הסוף, ולא משנה מה קורה – הם תמיד יישארו כאן

מאיר כהן:  אני תמיד אומר שהם יחידי סגולה בתוך הכנסת

מאיר כהן:       העברנו את החוק לאנשים עם מוגבלויות, ואני בכוונה לא אומר "העברתי" – יעקב, אתה יודע את זה

מאיר כהן:  בכנסת שסועה ובכנסת מורכבת ידענו כולנו לשלב ידיים ולהעביר את החוק הזה

מאיר כהן:  מה שמיוחד בחוק הזה זה שהוא מסתכל על המשפחות, לא רק על האנשים עם הכוחות המיוחדים; מסתכל על המשפחות, על הכאב של האימהות ושל האבות, ומייצר מעטפות של טיפול

מאיר כהן:  לא משנה מה נעשה, לזה צריכים כסף

מאיר כהן:  יש תקציב, יעקב אשר, של 2

מאיר כהן: 2 מיליארד שקלים

מאיר כהן:  הוא מאושר

מאיר כהן:  אני מאוד מבקש מכם: תשמרו על התקציב הזה

מאיר כהן:  תדאגו שהוא יהיה בתקציב הבא

מאיר כהן:  אין לי שום ספק – אין אף אחת או אחד, לא מהליכוד ולא משום מפלגה, שחושב לא להוציא לפועל את החוק הזה

מאיר כהן:      אתם יושבים כאן כל היום, אדוני היושב-ראש – לך אין סגנים, אז אתה יושב על הכיסא

מאיר כהן:  אני רק רוצה להגיד: תודה רבה

מאיר כהן:  תודה רבה על הדברים הטובים שאפשרתם לכולנו לעשות בוועדות הרווחה, כשכולם היו שם: ליכוד, יש עתיד, המחנה הממלכתי, וכולם, כולם

מאיר כהן:  ברגע שהתעסקנו בנושאים של רווחה הייתה תחושה של קדושה

מאיר כהן:  בואו נשמור על זה

מאיר כהן:  אנחנו מבטיחים שמצידנו, ודאי ובוודאי, זה ימשיך

מאיר כהן:  לא תהיה פעם אחת שמישהו מהצד השני יעלה חוק חברתי שמטפל באנשים עם מוגבלויות ואנחנו לא נהיה שם כדי לתת את כל הגיבוי ואת כל החיבוק

מאיר כהן:      צר לי עליך שאתה יושב כאן שבע שעות, ולכן עליתי עם כל מה שעשיתי, ואני משחרר אותך

מאיר כהן:  תודה רבה

מאיר כהן:  אני מברך את אלה שדיברו

מאיר כהן:  אני מברך את האנשים שעשו

מאיר כהן:  תהיה לי פעם הזדמנות, ואני אספר לכם

מאיר כהן:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה לעוסקים באמת במלאכת קודש, אין לי מילה אחרת להגיד

מיקי לוי:  אנחנו לא עושים טובה לאף אחד – אנחנו מחויבים לעשות את זה; בשביל זה שלחו אותנו הבוחרים שלנו, כל אחד עם הבוחרים שלו, לבית הזה, כדי לעשות לאותה אוכלוסייה חשובה בחיינו

מיקי לוי:      תודה רבה

מיקי לוי:  תם סדר-היום

מיקי לוי:  הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, י"ח בכסלו התשפ"ג, 12 בדצמבר 2022, בשעה 16:00

מיקי לוי:  ישיבה זו נעולה