ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 151, 2022-08-15 00:00

מיקי לוי: שלום לכולם.

מיקי לוי: היום יום שני, י"ח באב התשפ"ב, 15 באוגוסט 2022.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הכנסת, אבקש להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 33), התשפ"ב–2022; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 73) (תחליף המצאת התראה וזכות להתגונן בתביעה על סכום קצוב), התשפ"ב–2022; הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 14) (הגברת התחרותיות), התשפ"ב–2022; הצעת חוק לעידוד תעשייה עתירת ידע (הוראת שעה), התשפ"ב–2022; הצעת חוק הסדרת העיסוק בעבודה במערכת קירור או מיזוג אוויר, התשפ"ב–2022.

דן מרזוק: כמו כן, הונח היום על שולחן הכנסת דוח מיוחד של מבקר המדינה בנושא ערים מעורבות, הכולל שני פרקים: השיטור ואכיפת החוק בערים מעורבות באירועי שומר החומות ובעת שגרה ושירותים מוניציפליים בערים מעורבות.

דן מרזוק: עוד הונח היום על שולחן הכנסת הסכם בין מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה הפדרטיבית של ברזיל בדבר שיתוף פעולה בעניינים הקשורים להגנה.

דן מרזוק: נוסף על כך, הונחו היום ארבע המלצות של הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת, בנושאים הבאים: 1.

דן מרזוק: המרת הוצאות תקשורת ואירוח מהתקציב השנתי להחזר הוצאות בשכר; 2.

דן מרזוק: הגבלה על השימוש בתקציב השנתי בתקופת הבחירות; 3.

דן מרזוק: הגבלה על רכישות מקרוב משפחה של חבר הכנסת או של יועצו הפרלמנטרי ועל העסקת יועצים פרלמנטריים שהם קרובי משפחה; 4.

דן מרזוק: חבר כנסת המסרב לקבל את שכרו.

דן מרזוק: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה למזכיר הכנסת.

מיקי לוי: אם כך, המשך סדר-היום – הצהרת אמונים של חבר הכנסת מישל בוסקילה.

מיקי לוי: ברוך הבא.

מיקי לוי: הצהרת אמונים של חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

מיקי לוי: ברוכה הבאה.

מיקי לוי: אני מתכבד להודיע לכנסת כי על פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותם בכנסת של חברי הכנסת הבאים, באו במקומם חברי הכנסת על פי הפירוט שלהלן: במקום חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, שהפסקת חברותה בכנסת נכנסה לתוקפה ביום שלישי, ה' באב התשפ"ב, 2 באוגוסט 2022, בא חבר הכנסת מישל בוסקילה.

מיקי לוי: ברוך הבא.

מיקי לוי: במקום חבר הכנסת דסטה גדי יברקן, שהפסקת חברותו בכנסת נכנסה לתוקפה ביום חמישי, ז' באב התשפ"ב, 4 באוגוסט 2022, באה חברת הכנסת טלי פלוסקוב.

מיקי לוי: חברי הכנסת מישל בוסקילה וטלי פלוסקוב, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, ולסעיף 2 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, אקרא בפניכם את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, וכל אחד מכם בהיקרא שמו יקום ויצהיר: "מתחייב אני" או "מתחייבת אני".

מיקי לוי: ברוכים הבאים.

מיקי לוי: וזה נוסח ההצהרה: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

מיקי לוי: חבר הכנסת – אני כבר יכול להגיד – מישל בוסקילה, בבקשה.

מישל בוסקילה: מתחייב אני.

מיקי לוי: ברוך הבא.

מיקי לוי: חברת הכנסת טלי פלוסקוב, בבקשה.

טלי פלוסקוב: מתחייבת אני.

מיקי לוי: ברוכה השבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשניכם.

מיקי לוי: ברוכים הבאים.

מיקי לוי: בהצלחה במעט הזמן שנותר.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום – הודעת הממשלה.

מיקי לוי: מציג את ההחלטה השר חמד עמאר, השר במשרד האוצר.

מיקי לוי: בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה, בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר לשר הביטחון את סמכות שר המשפטים לפי סעיף 2(ב) סיפא לחוק המידע הפלילי ותקנת השבים, התשע"ט–2019 לעניין קביעת גופים או פרטי רישום שלגביהם לא תחול החובה הקבועה בסעיף האמור למסור למשטרה פרטי רישום פלילי, פרטי רישום משטרתי ונתונים נלווים.

חמד עמאר: העברת הסמכות כאמור תחול ביחס למסירת מידע על ידי צבא ההגנה לישראל בלבד, ולמשך תקופת כהונתה של הממשלה ה-36.

חמד עמאר: בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטה זו.

מיקי לוי: תודה רבה לשר עמאר.

מיקי לוי: רשימת הדוברים – להלן רשימת הדוברים.

מיקי לוי: רשימת הדוברים סגורה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת ארבל – אינו נוכח; חבר הכנסת אשר – אינו נוכח; חבר הכנסת רון כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אני מברך את חברי הכנסת החדשים שנכנסו לחודשיים ומשהו לפני הבחירות.

אוסאמה סעדי: אני לא הבנתי, כבוד השר חמד עמאר וכבוד שר המשפטים, למה מעבירים סמכות כזאת משר המשפטים לשר הביטחון.

אוסאמה סעדי: טבעי הדבר שזה בסמכות של משרד המשפטים.

אוסאמה סעדי: השר גדעון סער, בגלל החיבור עכשיו עם גנץ, אז אתה מוותר על הסמכות שלך?

גדעון סער: זה לא קשור לזה.

גדעון סער: הייתה - - -

אוסאמה סעדי: אבל למה - - -

מיקי לוי: רגע, הוא משיב לך.

גדעון סער: הייתה עתירה לבג"ץ, והיא נמחקה, ובמסגרת העתירה התחייבתי שלא לעסוק בנושאים שנוגעים לקנאביס – למעלה מן הצורך, דרך אגב; יכולתי לעסוק בזה – עד לסוף כהונת הממשלה היוצאת.

גדעון סער: לכן, על מנת לעמוד בהתחייבות לבג"ץ, נדרשת העברת הסמכות.

גדעון סער: מאחר שמדובר במטריה של חיילים, אז הכתובת הטבעית היא שר הביטחון.

אוסאמה סעדי: אז זה קשור רק לחיילים?

מיקי לוי: תודה רבה לשר המשפטים.

מיקי לוי: תשובה טובה – הנחיית בג"ץ.

אוסאמה סעדי: אם זה קשור לחיילים, אז אני לא מתערב.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו מודים לך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח; חברת הכנסת לימור מגן תלם – איננה; חבר הכנסת רוטמן – איננו; חבר הכנסת אבו שחאדה – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, הרבה זמן שלא מתנהלות ישיבות, אבל שאלתי על כמה דברים.

משה גפני: אני לא דיברתי איתך, אבל אמרו לי שאתה אמרת שיהיה כך ואחרת, ועמדת במילה בעניין הזה.

מיקי לוי: אנחנו מכירים עשר שנים.

משה גפני: כן.

משה גפני: כפי שצריך באמת להיות.

משה גפני: אני מודה לך על כך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני ראיתי שמבקשים כאן להעביר סמכויות בנושא הזה של רישום פלילי ותקנת השבים.

משה גפני: אני לא יודע מי מביא את זה, אם זה יושב-ראש ועדת החוקה, אבל אני חשבתי שהכנסת לא כל כך עובדת עכשיו כי יש פגרה, ובאמת המציאות נכפתה על כולם, ויש דברים שעוברים כך לידינו ולא מדברים על כך, ואני החלטתי שצריך לעשות את זה.

משה גפני: קראתי בעיתון מעריב תחקיר של העיתונאי קלמן ליבסקינד; תחקיר, שהוא מספר שם – עם עובדות ועם כל מה שנלווה לעניין הזה – הוא מספר שיש עמותה שקוראים לה עמותת פנים, והמשרד, משרד התפוצות, עשה מיזם להתחדשות יהודית והעביר לשם 60 מיליון שקל, ובסופו של דבר גם העברת הכסף נעשתה כאילו על ידי מיזם משותף, בשעה שעמותת פנים היא עמותה מזערית – יש לה שני עובדים, נדמה לי, 25 מתנדבים ותקציב של כמה מאות אלפי שקלים.

משה גפני: והעבירו אליהם 60 מיליון שקל, כשגלעד קריב, שהוא יושב-ראש ועדת החוקה של הכנסת, הוא חבר בוועד המנהל של עמותת פנים והוא היה שותף לארגון הקריטריונים בעניין הזה.

משה גפני: איך בכל זאת מעבירים את הכסף?

משה גפני: כותב קלמן ליבסקינד – ואני, אחרי שבדקתי, התברר גם שזה נכון.

משה גפני: איך מעבירים את הכסף?

משה גפני: עושים מיזם משותף בין משרד התפוצות לבין עמותת פנים, בלי מכרז, בלי קריטריונים, בלי שום דבר – זאת העמותה שתקבל את הכסף והיא תבצע את הפעולות.

משה גפני: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לומר לך: כשאני נבחרתי לכנסת ב-1988, הייתי חבר בעמותות.

משה גפני: הדבר הראשון שעשיתי, עוד בקופת הבחירות אז – התפטרתי מהעמותות.

משה גפני: איתי היה הרב רביץ, זיכרונו לברכה.

משה גפני: הוא גם היה חבר בעמותות, והוא התפטר.

משה גפני: לא עלה בדעתנו אחרת.

משה גפני: לא רק זה – אני רוצה לספר – אני נבחרתי בקדנציה השנייה או הראשונה, אחד וחצי זה היה, זה היה בחירות שניות, שנעשו ברמת גן, ואני זכיתי שם.

משה גפני: נהייתי סגן שר הדתות, ונכנסתי למרן הרב שך, זכר צדיק לברכה, ואמרתי לו: אני ממונה על הישיבות, מה התפקיד שלי לעשות?

משה גפני: מה הרב אומר שאני צריך לעשות?

משה גפני: הייתי בטוח שהוא יגיד לי: תדאג לישיבות.

משה גפני: מילה הוא לא דיבר על זה.

משה גפני: הוא אמר לי: תשמור על החוק.

משה גפני: תשמור על החוק, אלו היו המילים.

משה גפני: זו רוח המפקד אצלנו בדגל התורה, לשמור על החוק.

משה גפני: הטיפו לנו מוסר.

משה גפני: עומד פה גלעד קריב, יושב-ראש ועדת החוקה, ומסביר לנו כמה צריך לשמור על טוהר המידות, על ניקיון כפיים.

משה גפני: על זה צריך לשמור.

משה גפני: ומתחת לאפנו, מבלי שאנחנו שמים לב לעניין הזה, הולך המשרד, בתוך מפלגת העבודה – נחמן שי, שהוא שר התפוצות, אני יודע, אולי הוא ניסה דרך זה לזכות בפריימריז ולא הצליח; אבל עומד שר התפוצות עם יושב-ראש ועדת החוקה גלעד קריב, עם מנכ"ל עמותת פנים הזו, הם כולם אנשי מפלגת העבודה, ומעבירים כסף, כספי ציבור.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

משה גפני: מעבירים 60 מיליון שקל בגנבה, בעוול, בלי ניקיון כפיים ובלי כלום.

משה גפני: אמרת לי משפט אחרון?

משה גפני: משפט אחרון.

משה גפני: המשפט האחרון שלי בעניין הזה, בגלל שאני מתכוון לדבר על זה במשך היום, המשפט האחרון שלי: אם זה היה חבר כנסת חרדי, ואם זו הייתה עמותה של הפצת יהדות, ואם זה היה משהו שונה לחלוטין, לא הרפורמים, המדינה הייתה מזדעזעת.

משה גפני: היו מכנסים את הכנסת בפגרה; היועצת המשפטית לממשלה הייתה דורשת מהמשטרה להעמיד אותם לדין.

משה גפני: לחקור ולהעמיד לדין.

משה גפני: אבל הבנו, זה רפורמים, זה גלעד קריב, זה מפלגת העבודה, אז שקט, דממה.

משה גפני: נחזור אליכם, בעזרת השם, אדוני היושב-ראש, בהמשך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, חברי הכנסת, אדוני יושב-ראש סיעת יהדות התורה הרב גפני, אני מתפלא.

יצחק פינדרוס: אתה עומד פה משתומם ומספר על שמרן הרב שך אמר שצריך לשמור על החוק.

יצחק פינדרוס: אתה, יש לך יותר ניסיון ממני.

יצחק פינדרוס: אתה יודע שהחוקים נכתבו אך ורק בשביל לשמור שאנחנו לא נהיה פה ושאנחנו לא נצליח לקדם פה שום דבר.

יצחק פינדרוס: אני לא יודע אם אתה יודע, אבל אתמול היה שופט בית משפט עליון לשעבר שכתב פסק דין מאוד מאוד מנומק למה אסור בממשלת מעבר למנות מינויים של מנכ"לים, מפכ"לים, אנשים.

יצחק פינדרוס: למה אי-אפשר.

יצחק פינדרוס: מאוד מאוד מנומק.

יצחק פינדרוס: אתמול הוא עצמו מונה להיות יושב-ראש הוועדה למינוי בכירים.

יצחק פינדרוס: מינוי לשמונה שנים.

יצחק פינדרוס: מסמר בלי ראש.

יצחק פינדרוס: וכולם מתפלאים.

יצחק פינדרוס: למה אתה מתפלא?

יצחק פינדרוס: היה לך הווה אמינא שהחוק קשור למשהו שנוגע לצד אחד של המפה הפוליטית?

יצחק פינדרוס: הרי אנחנו מכירים בדיוק לשם מה נכתבו הכללים, לשם מה הם נכתבו.

יצחק פינדרוס: אז אין ספק, כמו שאמר מרן הרב שך, אנחנו צריכים להישמר מכל משמר.

יצחק פינדרוס: אלה פטורים.

יצחק פינדרוס: יכולים להעביר מה שרוצים, למי שרוצים, בניגוד להנחיית יועץ משפטי לממשלה.

יצחק פינדרוס: לא יודע אם ראית, אבל היה אתמול המשך לאותו תחקיר, שזה בניגוד להנחיית היועץ המשפטי לממשלה, שאמר להם: אל תעבירו את זה דרך משרד התפוצות.

יצחק פינדרוס: פתאום משרד התפוצות הפך להיות במקום משרד הדתות.

יצחק פינדרוס: כנראה שזה חלק מהעניין שאין שר דתות במדינת ישראל, אז היה צריך להעביר את הטיפול בדת למשרד התפוצות.

משה גפני: - - -

יצחק פינדרוס: ואתה יודע מה החלק הכי משעשע בסיפור הזה?

יצחק פינדרוס: שאותה תנועה שהשתמשה בנחמן שי בשביל להעביר להם כסף – אותה תנועה דאגה שבפריימריז הוא גם לא ייבחר.

יצחק פינדרוס: אז לא רק זה, הם רשעים לעצמם.

יצחק פינדרוס: הם דופקים את עצמם.

יצחק פינדרוס: גם לעצמם הם לא דואגים, האחד לשני.

יצחק פינדרוס: אחד דואג לשני, והשני בסוף דופק אותו.

יצחק פינדרוס: בסוף – וראינו את זה היום, עכשיו, בוועדת הכנסת – כשמערכת בנויה על שקר, היא מתרסקת לרסיסים.

יצחק פינדרוס: הגיעו לשם – הייתה איזו מפלגה שקראו לה ימינה בכנסת היוצאת; הם לא הצליחו להגיע להסדר אם שבעת החברים שנמצאים שם מתפצלים לשבע מפלגות או ל-15 מפלגות.

יצחק פינדרוס: עוד לא ברור להם, ולכן הוועדה, ועדת הכנסת, עוד פתוחה כרגע.

יצחק פינדרוס: השקר בסוף מתאדה.

יצחק פינדרוס: אפילו שלא רואים את זה, בסוף הכול מתאדה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: נראה לי שצריך לשנות את שם הוועדה, כי זו לא ועדה למינוי בכירים.

מיקי לוי: היא לא ממנה, היא בסך הכול בוחנת אם המינוי ראוי.

מיקי לוי: אבל זהו.

יצחק פינדרוס: היא בוחנת את טוהר המידות.

יצחק פינדרוס: בן אדם שכתב פסק דין ועובר על פסק הדין - - - טוהר המידות.

יצחק פינדרוס: בושה להם, בושה להם.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, הבנו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: חברי וחברות הכנסת, איזה שבוע עבר בכבישי ישראל.

בועז טופורובסקי: אין מילים.

בועז טופורובסקי: דם הקורבנות צועק מהאספלט השחור, ומעגל משפחות השכול גדל משמעותית.

בועז טופורובסקי: פשוט כואב.

בועז טופורובסקי: כמו בכל שבוע, גם הפעם אקריא את שמות ופרטי תאונות הדרכים הקטלניות שהתרחשו בשבוע החולף.

בועז טופורובסקי: לצערי, הרשימה ארוכה: ביום שלישי, 9 באוגוסט, נהרג רוכב אופניים בן 37 בדרך המכבים בראשון-לציון; בהמשך היום נהרג הולך הרגל, הרב פנחס נפתלי דויטש בן 72 ברחוב תובל בירושלים; ביום רביעי, 10 באוגוסט, נהרג עאוני ברכאת, תושב בית חנינא בן 42 מפגיעת משאית בכביש 50, סמוך למחלף בן ציון; בהמשך היום נהרג גבריאל ברדה בן 65, אביה של העיתונאית נסלי ברדה בתאונה בכביש 5, סמוך למחסום חוצה שומרון.

בועז טופורובסקי: באותה תאונה נהרג גם נהג הרכב הפוגע, צעיר בן 24; עוד באותו היום נהרגו רוכב האופנוע מוחמד חמארשה, צעיר בן 27, ומוניב אבו-פנה, צעיר בן 22 בתאונה בכביש 65, סמוך לכפר קרע; למוחרת, 11 באוגוסט, נהרגו רימאס מתעב בת ה-7 ודודתה לילה מתעב בת 52, תושבות קלנסווה, בכביש 57, סמוך לצומת בארותיים; בהמשך היום התרחשה תאונה קשה ביותר, כאשר אוטובוס איבד שליטה והתנגש בתחנה ברחוב שמגר בירושלים והרג את שושנה גולדשטיין עם העובד בבטנה – בת 40 תושבת אופקים, ואת בנותיה, חיה שרה בת השבע וחנה בת השלוש; ביישוב אופקים עוד לא נגמרו הטרגדיות, כי למוחרת, 12 באוגוסט, נהרגו בתאונה קטלנית נוספת – במעורבות אוטובוס שוב – יוחד חדרי בן 42 וחנוך טלקר בן 52, כמו שאמרתי, שניהם מאופקים, בתאונה בכביש 4, סמוך לצומת יד מרדכי; עוד באותו יום שישי, נהרג צעיר בן 22 בכביש 60, סמוך להתנחלות נווה דניאל; בהמשך הלילה נהרגה הולכת הרגל לירון ברמי בת 14, שנפגעה בצומת בכביש 40 בפתח תקווה – בת 14; למוחרת, יום שבת, נהרג ראמי אבו אלקיעאן בן 33, תושב חורה שבנגב, בהתהפכות רכבו בכביש 80, סמוך להר עמשא שבחבל יתיר.

בועז טופורובסקי: מהפעם האחרונה שבה ציינתי את ההרוגים בכבישים, בשלישי שעבר – אומנם לא כאן, אלא במקום אחר – נהרגו 17 אנשים בכביש ישראל, 12 מתוכם בפחות מ-72 שעות.

בועז טופורובסקי: לרגע לא צריך להשוות בין כאב לכאב ובין שכול לשכול, אבל באותם ימים שבהם נהרגו 17 בני אדם בכבישים, יצאה ישראל למבצע בעזה, ובו לא נהרג אף חייל ואף אזרח ישראלי.

בועז טופורובסקי: עלינו להבין שהקטל בכבישים הוא המלחמה העקובה ביותר מכל מלחמות ישראל, ועלינו לנצח בה, כמו שאנחנו יודעים לנצח במלחמות.

בועז טופורובסקי: עוד מראשית הקריירה הפוליטית שלי נשבעתי להוביל שינוי משמעותי במציאת פתרונות למלחמה, ואני לא אוותר לרגע, כי חשוב שכאן גם חברי הכנסת, גם השרים וגם האזרחים יידעו: הבעיות ידועות, הפתרונות ידועים – הביצוע אינו מספק ואינו מספיק, ועלינו לעבוד קשה יותר בשביל להציל חיים.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת טופורובסקי, אחרון הדוברים.

מיקי לוי: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה על החלטת הממשלה, בהתאם לסעיף 31(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, להעביר לשר הביטחון את סמכות שר המשפטים לפי סעיף 2(ב).

מיקי לוי: נא לשבת, בבקשה, חברי הכנסת.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצבעה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד הודעת הממשלה – 15

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 15, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מיקי לוי: לפיכך, אני קובע כי החלטת הממשלה עברה.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים לבקשת הממשלה להעברת מניות של חברת מקורות המוביל הארצי ונכסים בע"מ במסגרת מיזוגה לתוך חברת מקורות חברת המים בע"מ, בהתאם לסעיף 5(ד)(1) לחוק נכסי המדינה.

מיקי לוי: מציג את הבקשה – השר חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע על בקשת הממשלה להעברת מניות של חברת מקורות המוביל הארצי ונכסים בע"מ במסגרת מיזוגה לתוך חברת מקורות חברת המים בע"מ, בהתאם לסעיף 5(ד)(1) לחוק נכסי המדינה, התשי"א–1951.

חמד עמאר: הבקשה מחייבת את אישור הכנסת.

חמד עמאר: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר עמאר.

מיקי לוי: לבקשה זו הוגשה רשימת דוברים: חבר הכנסת פרוש – איננו; חבר הכנסת קושניר – איננו; חבר הכנסת אייכלר – איננו; חבר הכנסת ארבל – איננו; חבר הכנסת אשר – איננו; חבר הכנסת רון כץ – איננו; חבר הכנסת טיבי – איננו; חבר הכנסת סעדי – איננו; חבר הכנסת סופר – איננו; חברת הכנסת לימון מגן תלם – איננה; חבר הכנסת רוטמן – איננו; חבר הכנסת אבו שחאדה – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

קריאה: מי אחריו?

מיקי לוי: רשימת הדוברים סגורה.

מיקי לוי: יש עוד מישהו?

מיקי לוי: אוסאמה רוצה?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני ציפיתי שאחרי מה שדיברתי עליו בסעיף הקודם של העברת סמכויות, יעלה חברי הטוב חבר הכנסת חמד עמאר, שהוא השר במשרד האוצר, ויתייחס לעניין הזה; יגיד שזה בסדר, שזה לא בסדר, שהוא יבדוק או שהוא לא יבדוק.

משה גפני: הכול עובר ליד.

מיקי לוי: בתאי הסיעות, בבקשה שקט.

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: הכול עובר ליד.

משה גפני: כשמשרד האוצר יושב להעביר כסף, במיוחד סכום כזה של 60 מיליון שקל, כולנו יודעים: גם כשיש דברים שהם חיוניים לעשייה, לנתינת שירותים, לחינוך, לרווחה, לתרבות – משרד האוצר יודע לעשות את זה, איך לעכב את הכספים.

משה גפני: פה אנחנו מדברים על העניין הזה.

משה גפני: זה גם התפרסם בעיתון בתחקיר מפורט.

משה גפני: אני מעלה את זה כאן, במליאת הכנסת, וחמד עמאר, משרד האוצר, ואיווט ליברמן – אין להם מה לומר בעניין הזה.

משה גפני: זה פשוט לא מעניין אותם.

משה גפני: זה לא להעביר כסף לחרדים.

משה גפני: אני מתחיל להאמין לחברי חבר הכנסת פינדרוס שכל החקיקה הזאת, אין מקורה בניקיון כפיים, בטוהר המידות – עניינה לעכב תקציבים לציבור החרדי בדברים חיוניים לקיום מערכת של חינוך, של רווחה, של תרבות, של דברים חיוניים שמדינה צריכה לספק אותם.

משה גפני: אבל לא – הכול נמדד בקוצו של יוד כדי לדעת שלא יעבירו שקל אחד שנעשה לא ביושר.

משה גפני: והינה כאן משרד האוצר, בראשותו של איווט ליברמן, מעביר 60 מיליון שקל למשרד התפוצות בראשותו של נחמן שי ממפלגת העבודה, ויושב-ראש ועדת החוקה גלעד קריב, שהוא חלק מהעניין בוועד המנהל של עמותת פנים, מקבל את הכסף; הוא גם מתכנת אותו, הוא גם יושב עם מנכ"ל העמותה, והם מתכננים יחד מהם הקריטריונים שעל פיהם יהיה אפשר להעביר את המיזם להתחדשות יהודית.

משה גפני: ובסופו של דבר הכסף עובר על ידי פרויקט משותף, בגלל שאם זה היה תמיכה, היה תהליך אחר שלא היה אפשר להעביר בו את הכסף.

משה גפני: הם עושים מיזם משותף.

משה גפני: למה משרד התפוצות?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, למה לא משרד החינוך?

משה גפני: למה לא משרד התרבות?

משה גפני: למה לא משרדים שונים שנוגעים לדבר הזה?

משה גפני: אם מדברים על התחדשות יהודית.

משה גפני: למה משרד התפוצות?

משה גפני: וכי בארץ לא עושים פעילות?

משה גפני: זה צריך להיעשות שם, רק שם?

מיקי לוי: משפט לסיום.

משה גפני: אבל זאת ממשלה רעה, ממשלה שלא אכפת לה מטוהר המידות, לא אכפת לה מיושר.

משה גפני: יושב-ראש ועדת החוקה הוא אבי-אבות הנגועים בניגוד עניינים של מה שאנחנו רואים כאן.

משה גפני: ושקט.

משה גפני: דממה.

משה גפני: איווט ליברמן, שר האוצר, שותק.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אזולאי – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס – מוותר?

יצחק פינדרוס: - - -

מיקי לוי: סליחה.

מיקי לוי: לא ראיתי.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, מדברים כאן על העברת המניות של חברת מקורות המוביל הארצי אל חברת מקורות.

יצחק פינדרוס: יש נושא שמשנת 1998 נדון פעם אחר פעם, וגם עכשיו, כשיוקר המחיה מאמיר, נושא תשלום המע"מ על המים.

יצחק פינדרוס: סיפרו לנו בשנת 1998, כשהאוצר בא עם המהפכה והעביר את כל תשלומי המים מהעיריות לתאגידים – ואני בטוח, אדוני היושב-ראש, שכחבר ועדת כספים בעבר אתה זוכר את הדיונים האלה.

יצחק פינדרוס: זה נכון שהם נמשכו מ-1998 אבל עד היום – היה מדובר כל הזמן שיפתרו את זה, כי באו להקל ובאו ליצור משק מים יותר טוב ובאו להוריד את זה מהעיריות, כי העיריות גבו יותר מדי.

יצחק פינדרוס: בסופו של דבר אנחנו נמצאים היום ורואים שהדבר הזה לא הועיל.

יצחק פינדרוס: בסוף האזרחים משלמים מכיסם.

יצחק פינדרוס: איזו הצדקה יש לאוצר להכניס את ידו לתוך הכיס של האזרחים ולגבות בתאגידים ציבוריים מע"מ על המים?

יצחק פינדרוס: אלה תאגידים ציבוריים, אין לזה הצדקה.

יצחק פינדרוס: אני חושב שהממשלה, במסגרת הדיון הזה, שר המשפטים, צריכה לתת את הדעת על הורדת את המע"מ על המים.

יצחק פינדרוס: אין לזה סיבה.

יצחק פינדרוס: אין לזה הצדקה.

יצחק פינדרוס: אם באתם לייעל ולכן הקמתם את תאגידי המים.

יצחק פינדרוס: תחזירו לאזרחים את אחוזי המע"מ שאתם גובים מהם בעבור מים.

יצחק פינדרוס: תחזירו להם את זה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, המוביל הארצי הוקם על קרקעות של היישוב שלי, של הכפר שלי, העיר שלי, עראבה, של סח'נין, של בועינה, כפר מנדא, אל-עוזייר, רומאנה.

אוסאמה סעדי: אבל, אדוני היושב-ראש, הפלאחים, החקלאים שלנו, לא מקבלים שום תועלת מהמוביל הזה.

אוסאמה סעדי: הוא מוביל את המים מטבריה לדרום דרך הקרקעות שלנו, אבל החקלאים שצריכים את המים בשביל החקלאות, אין להם מים, ולכן כל סהל אל-בטוף, כל בקעת בית נטופה – אין לנו מים, והחקלאות היא רק על מי גשמים.

אוסאמה סעדי: עכשיו, מי גשמים, שהם מי ברכה בדרך כלל, הפכו בשנים האחרונות לסיוט לחקלאים, בגלל הצפות.

אוסאמה סעדי: וההצפות האלה הן לא רק בחורף אלא מתארכות גם לאביב וגם לפעמים עד הקיץ, ואז כל העונה הולכת.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, כאשר מדברים על מיזוג של המוביל הארצי לחברת מקורות, אני הייתי מצפה שהממשלות לדורותיהן – הממשלה הנוכחית והממשלה שתבוא – ידאגו שהפלאחים, החקלאים ביישובים האלה, יקבלו את המים על מנת שתהיה חקלאות.

אוסאמה סעדי: מדובר באלפי דונמים, עשרות אלפי דונמים, שיכולים להיות ברכה גם לחקלאים, גם לתוצר החקלאי, גם לתוצר בכלל, גם לכלכלה בכלל, והם יכולים באמת להביא ברכה גם לחקלאים.

אוסאמה סעדי: על ההצפות האלה, אדוני היושב-ראש, החקלאים לא מקבלים כמעט פיצוי.

אוסאמה סעדי: חבר הכנסת רם בן ברק, אתה בלובי החקלאי, אתה מכיר את הנושא.

רם בן ברק: - - - גדולה.

אוסאמה סעדי: יש תוכנית של משרד החקלאות – ראיתי את שר החקלאות הקודם, שוסטר, פה.

אוסאמה סעדי: כשאנחנו סיירנו שם במקום, הוא ראה את זה בעיניו.

אוסאמה סעדי: יש תוכנית של 800 מיליון שקל לקדם את הפרויקט שם.

אוסאמה סעדי: אני אומר, חבל שאנחנו נבזבז משאב כזה חיוני, שיכול להביא ברכה לכל האזור.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אם כך, אחרון הדוברים – חבר הכנסת סעדי.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצבעה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לתפוס את המקומות.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד הצעת הממשלה – 18

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 18, נגד – אחד.

מיקי לוי: לפיכך, בקשת הממשלה להעברת מניות של חברת מקורות המוביל הארצי ונכסים התקבלה.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ'/1574).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום ועוברים להצעות החוק.

מיקי לוי: סעיף 5 בסדר-היום – הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 33), התשפ"ב–2022, לקריאה ראשונה.

מיקי לוי: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

מיקי לוי: מציג את הצעת החוק חבר הכנסת בני גנץ, שר הביטחון, בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת הנכבדים, אחיותיי ואחיי נכי צה"ל, שחלקם צופים בנו כעת.

בנימין (בני) גנץ: אני מתכבד להביא את התיקון להצעת חוק הנכים שיעגן בחקיקה ראשית את ההטבות הניתנות לנכי צה"ל.

בנימין (בני) גנץ: התיקון שאנו מביאים נובע קודם כול ממחויבות מוסרית.

בנימין (בני) גנץ: לא מדובר בהטבות, מדובר בצרכים שעלו במסגרת התהליכים הכוללים שאנחנו מובילים במסגרת רפורמת "נפש אחת".

בנימין (בני) גנץ: חוק הנכים, שנקבע בראשית ימי המדינה, מבטא את חובתה הערכית של מדינת ישראל כלפי נכי צה"ל וכוחות הביטחון.

בנימין (בני) גנץ: החוק קובע את התנאים להכרה בנכי צה"ל - - -

מיקי לוי: אני מבקש שקט בתאי הסיעות.

מיקי לוי: בבקשה, שר הביטחון.

בנימין (בני) גנץ: תודה.

בנימין (בני) גנץ: החוק קובע את התנאים להכרה בנכי צה"ל, את הכללים לקביעת דרגת הנכות, את זכותו של הנכה לקבל טיפול רפואי ושיקום ואת זכותו לתגמולים.

בנימין (בני) גנץ: לצד החוק קיימות גם הוראות פנימיות של משרד הביטחון שמכוחן ניתן להעניק היום הטבות שונות, אך ללא הסכמה מפורשת בחוק נוצרים קשיים, ואין ביטחון בהמשך הקיום של ההטבות הקריטיות לאיכות חייהם ובריאותם הפיזית והנפשית של נכי צה"ל.

בנימין (בני) גנץ: הצעת החוק שלפנינו מבקשת לקחת שני תחומים שלגביהם נקבעו ההטבות בהוראות פנימיות – תחום הרכב הרפואי והניידות ותחום הדיור – לעגן אותם בחוק, להרחיב אותם בהתאם לצרכים, כפי שקבעה ועדה מקצועית שהקמנו במסגרת הצוותים ברפורמת "נפש אחת", וכל זאת בתיאום מלא עם ארגון נכי צה"ל.

בנימין (בני) גנץ: שני דברים ראויים בעיניי לציון לפני שנביא אותם להצבעה: ראשית, אני שמח ומברך על כך שאנחנו מצליחים למרות מערכת הבחירות, למרות האתגרים והפערים בין חברי הבית הזה, להתאחד סביב הנושא החשוב הזה.

בנימין (בני) גנץ: רפורמת "נפש אחת", ראוי להזכיר, החלה בממשלה הקודמת למרות היעדר תקציב, והיא ממשיכה ביתר שאת בממשלה הנוכחית עם תקציב משמעותי, ולא פחות חשוב, עם שירות וגישה של אגף השיקום, שמאפשרים לקדם אותה ביחד עם העובדים המסורים והצוותים השונים.

בנימין (בני) גנץ: דווקא בימי מחלוקת, שבוע אחרי שציינו את צום תשעה באב, טוב לראות שגם בבית הזה אפשר להתאחד סביב ערכים משותפים.

בנימין (בני) גנץ: הענייניות והיחס לנושאים שיקרים ללב של כולנו צריכים להיות חלק משגרת חיינו בבית המחוקקים.

בנימין (בני) גנץ: אני מקווה שברוח הזו אוכל להשלים את החקיקה הזו כבר בשבועות הקרובים.

בנימין (בני) גנץ: ואני מודה גם ליושב-ראש האופוזיציה שנרתם לנושא.

בנימין (בני) גנץ: הדבר השני שחשוב לציין פה הוא שהעבודה על הרפורמה לעולם לא תסתיים.

בנימין (בני) גנץ: אין חוק שיתקן את כל העוולות, אין ייעול של ועדות רפואיות שייתן שירות מצוין לכולם, אין מוקד טלפוני שיענה לכל המצוקות.

בנימין (בני) גנץ: כל עוד אנחנו חיים במצב שבו מיטב הצעירים שלנו עומדים על המשמרת כדי להגן עלינו, המחויבות שלנו להגן עליהם אם נפגעו לעולם לא תסתיים.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו נמשיך ולא נעצור גם כשהרפורמה תושלם, כשהתקנים יאוישו והליכי החקיקה יסתיימו.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו נמשיך ולא נעצור, כי כל אחת ואחד שהקריב מגופו ונפשו למען ביטחוננו הוא עולם מלא, עולם ומלואו עבורנו.

בנימין (בני) גנץ: מערכת הביטחון כולה, צה"ל וממשלת ישראל ימשיכו בתהליך למען נכי צה"ל, למען ביטחון ישראל, למען החברה הישראלית, שנמדדת ברגעים אלו כשהיא מתייצבת מאחורי בנותיה ובניה.

בנימין (בני) גנץ: לפני סיום אני מבקש להודות ללוחם אמיץ, עידן קלימן, יושב-ראש ארגון נכי צה"ל, שמשגיח עלינו ועל כל נכי צה"ל במסירות אבהית.

בנימין (בני) גנץ: עידן מתמודד כעת, לצערי, עם קשיים שנובעים מפציעתו, ואני מאחל לו מכאן בשם כולנו רפואה שלמה.

בנימין (בני) גנץ: לו ולכל נכי צה"ל.

בנימין (בני) גנץ: תודה לשר האוצר אביגדור ליברמן, שהוא שותף מלא לרפורמה; לראש הממשלה ואנשי משרדו ולאנשי הייעוץ המשפטי לממשלה, שמאפשרים את המשך קידום החקיקה, וכמובן, לעובדי משרד הביטחון בכלל ואגף השיקום בפרט, שביחד עם צה"ל ממשיכים לדחוף קדימה את הנושא.

בנימין (בני) גנץ: אני מתכבד להביא את הצעת החוק לקריאה ראשונה, וסמוך ובטוח שנקדם אותה במהרה לספר החוקים.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר הביטחון.

מיקי לוי: להצעת החוק נרשמו דוברים.

מיקי לוי: חבר הכנסת פרוש.

מאיר פרוש: מוותר.

מיקי לוי: מוותר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קושניר – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חקיקת הסיוע לנכי צה"ל, ובעיקר הסיומת שבחוק הזה, שההצמדות לא יצטרכו מהיום והלאה להתעכב כל פעם לצווים חדשים של שר הביטחון או לאישור ועדה, זה הדבר החשוב ביותר.

ישראל אייכלר: כי הסבל נמשך תמיד, וההמתנה, לחכות לכל אישור – כבר הביאו הרבה הרבה אסונות שכולנו יודעים.

ישראל אייכלר: לכן טוב שזה נעשה, וטוב שהכנסת מתאחדת בעניין הזה.

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לזכור שגזרות יוקר המחיה והדיור הן לא דברים שנעשו בגלל המלחמה של רוסיה עם אוקראינה; זה נוצר בגלל מדיניות ממשלתית אכזרית.

ישראל אייכלר: בקדנציה הזאת עם ישראל שילם מחיר כבד מאוד על הרוע של שר האוצר, שרצה להוציא את השד של יוקר המחיה מהבקבוק בלי שהוא חשב שברגע שהוא ייקר את הכלים החד-פעמיים, שזה פוגע בעיקר בציבור החרדי, כולם ימחאו לו כפיים על הגזרה הזאת.

ישראל אייכלר: כל היבואנים וכל הסוחרים בכל הרשתות יפרצו במסע של העלאות מחירים בכל השוק, כמו שד שיוצא מבקבוק שלאף אחד כבר אין שליטה עליו.

ישראל אייכלר: כולם סובלים, כל האזרחים סובלים, חוץ מהמולטי-מיליארדרים שאולי לא, החברים של כל מיני שרים.

ישראל אייכלר: אבל הציבור סובל מזה, ומי שגרם לזה זה שר האוצר.

ישראל אייכלר: ואחד הפשעים והמחדלים הנוראיים של הממשלה הזאת היה למנות שר אוצר אדם כזה, שיכול לעשות מס גולגולת לציבור מסוים.

ישראל אייכלר: לא הייתה בזה שום כוונה כלכלית.

ישראל אייכלר: בוודאי שליברמן הוא לא איש איכות הסביבה מחוגי השמאל שדואגים לקוסמוס כי העולם הולך להתפוצץ, כמו שיש בארצות הברית ובאירופה; הוא בכלל לא בעניין הזה.

ישראל אייכלר: הייתה פה גזרה מכוונת ומרושעת נגד ציבור מסוים, שפגעה בכל הציבורים, וכך זה קורה בכל דבר ועניין.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שנים שכל הקצבה ותקצוב לאיזשהו מוסד עוברים מסע תקשורתי נוראי, וחוקים ומשפטים ויועצים משפטיים, חוץ מאשר כסף לעסקן רפורמי בשם קריב, שבמשך עשרות שנים הוא רודף של הציבור החרדי, מגיש את כל הבג"צים נגד לומדי התורה.

ישראל אייכלר: כבוד שר הביטחון, כל מה שמשרד הביטחון סובל 30, 40 שנה בהסתה של חיילים נגד לומדי התורה, והם שוברים את המורל ואת אחדות האומה, עשה אדם אחד, קריב, שהוא נציג של הרפורמים בארצות הברית.

ישראל אייכלר: לא של כל הרפורמים – של אותם גבאים של קרנות ופדרציות של מיליארדים, שנתנו לו כסף כדי שיילחם את המלחמה של ההתבוללות, של המתבוללים הרפורמים.

ישראל אייכלר: ואחד הכלים – הוא לקח את הגיוס הצבאי.

ישראל אייכלר: זה הגיע למצב ששופטת בית משפט עליון פסקה שלשר הביטחון אין סמכות שהייתה מימי בן-גוריון לאפשר ללומדי תורה ללמוד תורה.

ישראל אייכלר: מה רצה האיש הזה?

ישראל אייכלר: שחיילים יבואו לישיבות ויתחילו מלחמות ותהיה שפיכות דמים.

ישראל אייכלר: לא אכפת לו.

ישראל אייכלר: ברוך השם שלממשלה - - -

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

ישראל אייכלר: ברוך השם שהיה לכם שכל במשרד הביטחון ולממשלות הקודמות וגם לממשלה הזאת להמשיך את ההסדר הזה, ובעזרת השם אנחנו נתגבר על כולם, וביחד נוכל לעשות דברים טובים כמו החוק הזה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל – איננו; חבר הכנסת אשר – איננו; חבר הכנסת רון כץ – איננו; חבר הכנסת טיבי – איננו; חבר הכנסת סעדי – איננו; חבר הכנסת סופר – איננו; חברת הכנסת לימור מגן תלם – איננה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אדוני שר הביטחון, לא ברור לי באיזה שלב החלטת שמערכת הביטחון צריכה לשמש כקבלן הביצוע של הרשות הפלסטינית ושל מועצת הכפר בורקה.

שמחה רוטמן: לא ברור לי.

שמחה רוטמן: לא נראה לי שבשביל זה נבחרת, לא נראה לי שבשביל זה תיבחר.

שמחה רוטמן: אני לא מצליח להבין מדוע אתה שולח פעם אחר פעם את כוחות ההרס שלך לשרת את הרשות הפלסטינית במקום את מדינת ישראל ואת האינטרסים הביטחוניים שלה.

שמחה רוטמן: אתה עושה את זה ברמת מגרון; אתה עושה את זה בכל יהודה ושומרון, למען האמת, צריך לומר.

שמחה רוטמן: המינהל האזרחי שתחת אחריותך פועל בשיטתיות להרס של מבנים של יהודים בלבד, על בסיס שאין לי דרך אחרת מלבד לכנות אותו "גזעני".

שמחה רוטמן: זה לא ייתכן.

שמחה רוטמן: זה לא ייתכן שכל פרגולה שנסגרת ביהודה ושומרון מקבלת צו, וכוחות צבא, משטרה, מינהל אזרחי ומה לא, רק בגלל שמדובר ביהודי, ולעומת זאת באותו זמן ממש מתנהלת פעילות של מחצבות בלתי חוקיות, סלילת כבישים בהיקף שלא היה.

שמחה רוטמן: באמת, חוזה המדינה הפלסטינית אפשר לקרוא לך.

שמחה רוטמן: כבישים בהיקף נרחב, טירות, שכונות – אתה לא עושה כלום כדי לעצור את ההשתלטות על שטחי C.

שמחה רוטמן: אני מבין תיאוריה.

שמחה רוטמן: אני חושב שזה שגוי.

שמחה רוטמן: אתה לא מהאו"ם, אבל אם היית מתנהג כאילו אתה מהאו"ם זה עוד היה בסדר – היית הורס כל דבר שנבנה בניגוד לחוק בשטחי C.

שמחה רוטמן: זה היה בסדר, אבל זה לא מה שאתה עושה.

שמחה רוטמן: המציאות הזאת שבה יהודים בארץ ישראל צריכים להירדף על ידי כוחות – צה"ל באחריותך, משטרת ישראל ביהודה ושומרון באחריותך, המינהל האזרחי באחריותך, ואתה שולח אותם לרדוף אחרי יהודים בזמן שערבים בונים ללא הכרה, בתקצוב שאתה גם דואג להם, והממשלה שאתה חלק ממנה דואגת להם – המציאות הזאת לא יכולה להימשך.

שמחה רוטמן: אין שום תירוץ.

שמחה רוטמן: מסע בחירות הוא איננו תירוץ למסע הרס.

שמחה רוטמן: אני מבקש ממך, ולמען האמת גם דורש ממך: חדל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן ברק, בבקשה.

רם בן ברק: תודה רבה, אדוני, תודה רבה לכם.

רם בן ברק: שלום לכם, חברי הכנסת.

רם בן ברק: רפורמת נפש אחת קמה בעקבות הטרגדיה הנוראית של איציק סעידיאן.

רם בן ברק: חיילי צה"ל, אותם אנשים שאנחנו שולחים להגן עלינו, חלקם לא חוזרים ומשאירים מאחוריהם אלמנות, יתומים, הורים, וחלקם חוזרים פצועים פציעות בגוף ובנפש.

רם בן ברק: פצועי הנפש, אלה שבגללם החלה הרפורמה, אלה שסעידיאן דיבר בשמם, פצועי הנפש שחווים את חוויית הקרב, האש והתופת יום-יום ואין להם יום ואין להם לילה, החובה שלנו, של כולנו, לאפשר להם להשתקם ולעשות הכול כדי שיוכלו לנהל ככל הניתן חיים נורמליים.

רם בן ברק: אני מברך על הרפורמה, ומבקש שלא תהיה רק של תנאים אלא של ריפוי ושיקום – חזרה לעולם של עבודה, משפחה, זוגיות וחברה.

רם בן ברק: אנחנו מחויבים להם מחויבות של מי ששלח אותם לקרב.

רם בן ברק: זו משימתנו, זו משימתי, ולא ארפה מהנושא עד שאחשוב שעשינו עימם צדק.

רם בן ברק: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אדוני השר ואדוני יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון, קראתי את החוק, וכן, אנחנו מחויבים לאותם חיילים שנשלחים, ומחויבים להסדיר את זה בחקיקה.

יצחק פינדרוס: זה נכון, וטוב שזה לא יהיה תלוי בוועדות כאלה ואחרות.

יצחק פינדרוס: אבל אני חושב – זה קצת צורם, והעלה את זה יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון, ואני שמח – הנושא של הלומי הקרב, אחרי הפרשייה של איציק סעידיאן, אני חושב שהיינו צריכים כבר להכניס את זה עכשיו.

יצחק פינדרוס: אני מאוד מקווה שהמשרד יעשה את זה במסגרת החקיקה לפני הקריאה השנייה והשלישית, ואני שמח על דבריו של רם, יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון, שידאג שזה ייכנס לתוך החקיקה, שזה לא יהיה תלוי ועדות, שייכנס לתוך החקיקה הנושא הזה.

יצחק פינדרוס: כמו שאנחנו רוצים להסדיר את הנושא הזה בחקיקה, גם נושא הלומי הקרב, שעלה על סדר-היום הציבורי, צריך להיכנס פנימה.

יצחק פינדרוס: הם לא צריכים להתדפק כעניים בפתח, להסתובב מוועדה לוועדה ולנסות להוכיח, זה צריך להיות מוסדר ואני חושב שכך זה נכון.

יצחק פינדרוס: אני רוצה בהזדמנות הזאת – וחבל לי שלא נמצאים פה לא השר לביטחון פנים, יכול להיות שהוא אפילו לא יודע שזה היה, ולא הסגן שלו – היה פיגוע ירי בהר ציון, מקום שלא היו בו בעבר פיגועים, במוצאי שבת האחרון.

יצחק פינדרוס: אני גר שם בשכנות, ותוך כדי ירדתי למקום ואמרתי לקציני המשטרה שהיו שם שהם איחרו בשבועיים.

יצחק פינדרוס: בשבועות האחרונים היו שם זריקות אבנים, ואני אומר את זה פה פעם אחר פעם, הדברים האלה מזמינים, ואז אמרו לי: תקשיב, לא יכול להיות, אם היו זריקות אבנים, שזה גורם לירי, כי זה לא אותם אנשים, זה ארגוני מחבלים.

יצחק פינדרוס: מתברר שלא.

יצחק פינדרוס: אלה אותם שכנים שבאים שם כל מוצאי שבת לזרוק אבנים, ומשטרת ישראל לא עושה כלום בעניין הזה.

יצחק פינדרוס: כלום.

יצחק פינדרוס: וכשאני אומר כלום אני מתכוון לכלום.

יצחק פינדרוס: לאחר מכן מתפלאים שאותו שכן שגר שם עולה ויורה.

יצחק פינדרוס: עוברים שבועיים והוא עולה ויורה ואף אחד לא עושה שום דבר.

יצחק פינדרוס: אני אומר לכם עוד פעם, הדברים האלה מזמינים טרור ואנחנו רואים את זה, ולצערנו הרב ראינו את זה בפיגוע במוצאי שבת האחרון.

יצחק פינדרוס: עלה שכן במקום שהיה מועד לירי.

יצחק פינדרוס: אני רוצה גם להצטרף למה שאמר קודם שמחה.

יצחק פינדרוס: המסע הזה של המינהל האזרחי, אדוני שר הביטחון, היום בבוקר במגרון, לפני שבועיים בעוז ציון, לעלות במקומות האלה – כשהפלסטינים בונים, והייתי אתמול על ציר 60, בונים ללא הבחנה, ללא חוק, ללא דין, ללא דיין, ואף אחד לא עושה שום דבר – ובמקומות האלה מגיעים פעם-פעמיים בשבוע והורסים, זה נותן תחושה לא טובה, אדוני שר הביטחון.

יצחק פינדרוס: נותן תחושה לא טובה ואני מקווה שתהיה איזושהי בדיקה של הדבר הזה, שלא יכול להיות שמצד אחד הם משתלטים על שטחים כל הזמן, פלסטינים משתלטים על שטחים, על שטחי B, שטחי C, וכשמתיישבים עולים על הקרקע, גם אם נמצאים שם שנה, שנתיים, שלוש, עולים מייד להרוס אותם.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, אחרון הדוברים, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני שר הביטחון, אני תומך בחוק הזה, כמו חבריי, אנחנו חושבים שיש בזה צדק.

משה גפני: אני מתאר לעצמי שאתה זמן רב מטפל בעניין הזה.

משה גפני: היו לך ויכוחים – אני מניח, אני באופוזיציה אז אני לא יודע בדיוק, אני רק יכול לנחש – היו לך ויכוחים עם משרד האוצר, היו לך ויכוחים עם הפקידים שם, עם השר, עם האנשים שמחזיקים את הקופה הציבורית, והם אמרו לך: אין לנו מספיק כסף, ולכן היית צריך לחכות עד שגם האופוזיציה תסכים וזה יהיה בוועדת הסכמות ודקה לפני שהולכים לבחירות, היית יכול לעשות את זה הרבה קודם.

משה גפני: אני יכול לספר לך, אדוני היושב-ראש, אני יכול לספר לך, אדוני השר.

משה גפני: אני הייתי יושב-ראש ועדת הכספים.

משה גפני: יושב-ראש הכנסת היה חבר בוועדת הכספים.

משה גפני: היית אומר לו, למיקי לוי, היית אומר לו: תשמע, זה לא בסדר, קודם כול את הנושא הזה של התגמולים צריך להצמיד למדד הקהילתי, כמו שעשינו בנושא של ניצולי השואה.

משה גפני: הצמדנו את זה לנושא, ולא צריך אישור ועדה אחרי זה, ולא צריך את כל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: הוא היה בא אליי, מיקי לוי – אני כבר מדבר עם שר הביטחון, השתבשתם לגמרי, אתם בכחול לבן.

משה גפני: אדוני השר, היית אומר שזה מה שצריך לעשות, הייתי הולך לשר האוצר, והייתי אומר לו: אני מבקש שזה יהיה בשבוע הבא בוועדה.

משה גפני: אם הוא לא היה עושה, לא היו דברים אחרים, וזה היה עובר.

משה גפני: היום אתה בא ומגיש הצעת חוק אחרי כל-כך הרבה זמן, שהיא מובנת מאליה; היא ברורה, כאשר מדובר על נכים – האמת היא שצריך להרחיב את זה, על נכים בכלל, אבל כך זה היה עובד.

משה גפני: לכן אלה שהם ותיקי ועדת הכספים, יכולים להגיד שאם היית אומר לנו, היינו בוועדה, והיינו עושים את זה.

משה גפני: אבל יש דבר שאתה – אתה מראשי הקואליציה הזאת – תדע שאם חסר כסף, הרפורמים לקחו אותו.

משה גפני: פתאום מתברר שמעבירים 60 מיליון שקל במין שרלטנות כזאת, במין דבר שלא מעניין אף אחד – איך מעבירים ולמה מעבירים, ומה הקריטריון.

משה גפני: יושב גלעד קריב, יושב ראש ועדת החוקה, עם מנכ"ל עמותת "פנים", שגם הוא איש מפלגת העבודה, ומעבירים את זה דרך נחמן שי, שהוא שר במשרד התפוצות, שהוא גם ממפלגת העבודה, ומעבירים בהעברה כזאת; לא העברה שבה צריך לעבור עם היועץ המשפטי לממשלה ולעבור בדיון בוועדת הכספים ובמליאה.

משה גפני: לא – הם עושים מזה מיזם להתחדשות יהודית, מיזם משותף.

משה גפני: במקום לקחת את הכסף הזה ולתת אותו לנכי צה"ל – לא היום, כשכבר נתנו את התהליך הזה שהיה פה – אין קריטריון, אין כלום, עושים מיזם משותף.

משה גפני: זה לא מעניין את אף אחד, ואתם מספרים לי שהייתה לכם ממשלת שינוי; הייתה לכם ממשלת רוע; הייתה לכם ממשלה של גנבים; הייתה לכם ממשלה שהיה מותר לעשות בה כל מה שרוצים – רק לא נכי צה"ל.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

משה גפני: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני תומך בחוק שלך.

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: אם היית בקואליציה אחרת, זה כבר היה בתחילת השנה.

משה גפני: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שר הביטחון, בבקשה, אדוני.

מיכל רוזין: - - - לא הבנתי מה המסר, מה השורה התחתונה - - - שמעת, גפני - - -

בנימין (בני) גנץ: תודה לחברים על ההתייחסות ועל ההערות שהן לעניין ועל ההערות שהן לא מן העניין; אני מקבל גם את אלו וגם את אלו.

בנימין (בני) גנץ: אני רק מבקש להבהיר, שכמובן – חבר הכנסת גפני וחברים אחרים זוכרים, שאנחנו התחלנו לטפל בנושא הזה קודם לממשלה הזו, במהלך הממשלה הזו.

בנימין (בני) גנץ: מה שקטע את העניין היה ההליכה לבחירות, ולא הנמרצות הפרלמנטרית שלנו או אחרת בעניין הזה.

בנימין (בני) גנץ: אין ספק שהלומי הקרב הם באמת עניין מכמיר לב ברמה האישית, מכמיר לב ברמה הלאומית, ואנחנו חייבים אולי ביתר שאת לטפל בהם, משום שכשאתה רואה, לצערך, אדם נכה פיזית, אתה רואה את העניין; כשאתה רואה מישהו עם פציעה שקופה, אתה לא רואה את העניין, אבל אף על פי כן מוטלת עלינו החובה לעשות את זה.

בנימין (בני) גנץ: עסקנו בזה כל הזמן, וביתר שאת, כמובן, אחרי המקרה המצער של איציק סעידיאן, שהוא בבחינת נס רפואי, ובעזרת השם, ימשיך ויבריא ויחלים.

בנימין (בני) גנץ: אני עוד מקווה לצעוד איתו את צעדת הבריאות בתל השומר או בכל מקום אחר, ולראות שהוא ממשיך את השיקום שלו.

בנימין (בני) גנץ: בעיניי זה הדבר הנכון לגביו.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו מתייחסים לכל נכי צה"ל.

בנימין (בני) גנץ: אני יכול לספר לכם שבמהלך המבצע האחרון פנה אגף השיקום באופן יזום לאנשים נושאי טראומה נפשית.

בנימין (בני) גנץ: הוא פנה אליהם באופן יזום לראות אם הם צריכים עזרה, פינוי או איזשהו סיוע במהלך המבצע האחרון כתוצאה מנפילות בסביבה שלהם וכיוצא באלו – ראיתם איך בחגיגות העצמאות האחרונות השר חילי טרופר נמנע ככל שאפשר משיגורי זיקוקים שמפריעים לאנשים האלה, והלוואי שממשלת ישראל בעבר והמערכות השונות בעבר היו מפעילות את אותו יחס שהממשלה הזו וגם הקודמת לה החלו בו; הלוואי שיהיו לנו הכוח והתבונה להמשיך ולטפל בעניין הזה ככל האפשר.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו נעשה מאמץ להביא לחקיקה – להשלים את החקיקה, שכאמור רצינו להתחיל לפני כן, בזמן.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו צריכים לשמור על החוק ועל ההפרות בשטחי C, ואנחנו עושים את זה בשני הצדדים – גם לבנייה הבלתי חוקית הפלסטינית וגם לבנייה הבלתי חוקית הישראלית, ואנחנו נמשיך לעשות את זה.

בנימין (בני) גנץ: אני אגיד לכם שאני מאוד גאה על אכיפת החוק הזו, אבל אני לא פחות גאה, חבר הכנסת רוטמן, מזה שבתקופתי כשר הביטחון אישרתי קרוב ל-10,000 יחידות בנייה במקומות שמותר לבנות בהן על פי החוק.

בנימין (בני) גנץ: אני בעד ההתיישבות על פי החוק, אני בעד חיזוק ההתיישבות על פי החוק, וזה שאתה בעד דבר אחד, לא אומר שאתה צריך להסיר את עיניך מהצד השני.

בנימין (בני) גנץ: אני אעביר לך בהזדמנות אחרת את כמות הטיפולים שעשינו גם בבנייה הפלסטינית וגם בבנייה הישראלית הבלתי חוקית, היכן שהדבר הזה מתחייב.

בנימין (בני) גנץ: עכשיו אני מבקש, חברים – אני לא יודע כמה פעמים יצא לי לנאום לפני הבחירות הבאות בתוך הבית הזה - - -

מיכל רוזין: יש חוק ישראלי שחל על השטחים הכבושים?

מיכל רוזין: אין שום התנחלות שהיא על פי חוק – שום התנחלות על פי חוק.

גבי לסקי: מאפשר להמשיך בנייה?

בנימין (בני) גנץ: אנחנו שומרים על החוק, על פי החוקים - -

מיכל רוזין: ההפרדה - - - היא הפרדה שלא קיימת בחוק הישראלי.

בנימין (בני) גנץ: - - במסגרת הייעוץ המשפטי לממשלה.

בנימין (בני) גנץ: חברים, מי שהולך לעשות את המלאכות האלה בשטח - - -

מיכל רוזין: אין, אין חוק.

מיכל רוזין: מה לעשות, אין חוק - - -

בנימין (בני) גנץ: מי שמבצע - - -

יצחק פינדרוס: - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: מה קרה?

מיקי לוי: באתם עם אנרגיות?

מיקי לוי: תאפשרו, בבקשה.

מיכל רוזין: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה, אדוני.

מיקי לוי: - - -

בנימין (בני) גנץ: כל הפעולות שאנחנו מבצעים, כאמור, כל הפעולות שאנחנו מבצעים – מיכל - - -

גדעון סער: - - -

גבי לסקי: - - - ביטחוניות – להתנחלויות אין שום סיבה ביטחונית, זה הכול בלוף.

גדעון סער: - - -

מיכל רוזין: להפך.

מיקי לוי: חברת הכנסת לסקי, תודה.

מיקי לוי: היום הוא קצר, אני רוצה לסיים.

יצחק פינדרוס: אין הבדל בין - - -

מיקי לוי: הו הו, חבר הכנסת פינדרוס, אתה היית חסר לי.

מיקי לוי: תודה.

בנימין (בני) גנץ: בהחלט שמענו, כאמור, את הדברים, ואנחנו נמשיך לפעול בליווי משפטי צמוד ועל פי חוק.

מיכל רוזין: שר הביטחון היה אומר שצה"ל לא יכול לעסוק - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין.

בנימין (בני) גנץ: מיכל - -

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין.

מיכל רוזין: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין.

בנימין (בני) גנץ: - - אני ממש אודה לך אם תתני לי להשלים את משפט הסיום שלי.

בנימין (בני) גנץ: התחלתי לומר שאני לא יודע כמה פעמים יצא לנו לנאום במליאה הזאת לפני הבחירות הבאות עלינו לטובה, יש לקוות.

בנימין (בני) גנץ: דיברנו הבוקר בישיבת סיעה שלנו אחרי תשעה באב וחורבן בית המקדש, על הצורך לקיים תשובה בין אדם לחברו לצד בין אדם למקום, ולמדנו שבסופו של דבר החובה להחזיר תשובה בין אדם לחברו היא קודמת ליכולת להחזיר תשובה בין אדם למקום, וממילא התשובה של בין אדם למקום לא יכולה להתקדם אם לא מתקיימת בה קודם התשובה בין אדם לחברו.

בנימין (בני) גנץ: אני מצפה ומקווה שסיעות הבית הזה ומפלגות העם הזה והחברה הזו על כלל גווניה, יצליחו להיאבק על דעתם, על עמדתם, על כיוון הפעולה שלהם, אבל יזכרו כל הזמן שבסופו של דבר מדינה אחת אנחנו, עם אחד אנחנו, מסגרת אחת אנחנו, ואנחנו נתעורר לבוקר של 2 בנובמבר, אני מקווה עם קצת פחות שנאה ושטנה בין אחד לשני, וקצת יותר כבוד ומכובדות בין אחד לשני, כי בסופו של דבר גם החוק הזה שקיבלנו היום, שאנחנו מקדמים היום, שמטפל בהלומי קרב או בנפגעי צה"ל – יש בהם יהודים וערבים, דרוזים ואחרים, דתיים וחילונים, ימין ושמאל – והם כולם נושאים באותו דבר.

בנימין (בני) גנץ: אז בואו ננסה לקדש חלק מהדברים המשותפים לנו, כי המפריד קיים ממילא והרבה.

בנימין (בני) גנץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר הביטחון.

מיקי לוי: אם כך, חברי הכנסת, נא לתפוס את המקומות.

מיקי לוי: אנחנו ניגש להצבעה.

מיקי לוי: נמתין ששר הביטחון יגיע למקומו.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 30

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 30, אחד נגד.

מיקי לוי: אם כך, הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום), עברה בקריאה ראשונה, ותועבר להמשך טיפול בוועדת העבודה והרווחה.

מאיר פרוש: אני מבקש – בוועדת החוץ והביטחון.

מיקי לוי: בבקשה?

מאיר פרוש: בוועדת החוץ והביטחון.

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: למה?

אפרת רייטן: - - - לא חבל?

אפרת רייטן: עכשיו ללכת לוועדת הכנסת?

איתן גינזבורג: - - -

מאיר פרוש: אני מתעקש על ועדת החוץ והביטחון.

מיקי לוי: אם כך, הצעת החוק – חשבתי שאיתן גינזבורג רוצה לדבר איתך.

מיקי לוי: אם כך, הצעת החוק תועבר לוועדת הכנסת, והיא תקבע לאיזו ועדה תועבר ההצעה.

מיקי לוי: אם כך, הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בהתאם להוראות סעיף 10 לתקנון הכנסת, אני מתכבד להודיע כי ועדת הכנסת אישרה היום שינויים בהרכב הסיעתי של הכנסת העשרים-וארבע לפי סעיפים 59(2) ו-60 לחוק הכנסת כלהלן:

): סיעת הציונות הדתית התפלגה לשתי סיעות: 1.

): סיעת הציונות הדתית, אשר תמנה חמישה חברי כנסת, שהם החברים שהיו בסיעה לפני ההתפלגות, למעט חבר הכנסת אבי מעוז; 2.

): סיעת נעם בראשות חבר הכנסת אבי מעוז, אשר תמנה את חבר הכנסת מעוז ותייצג את מפלגת לזוז.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, אני רק רוצה להודיע: מכיוון שהיו כאן חילוקי דעות לאיזו ועדה תופנה הצעת החוק של שר הביטחון, כדי לא לכנס את המליאה פעם נוספת בסוף היום אני אקבע הפסקה, כדי לא לסגור את המליאה.

מיקי לוי: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, זה ילך לדיון אצלך.

מיקי לוי: אתה תקבע ותחזור הנה, אחרת אני אצטרך לכנס מליאה מיוחדת רק בשביל הנושא הזה, אז אני כבר מביא את זה לתשומת ליבכם.

- - -

מיקי לוי: זה בסמכותי, חבר הכנסת אשר.

מיקי לוי: חבל על הוויכוח.

מיקי לוי: הבנו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חשבתי שהצעת חוק הנכים היא בקונסנזוס ואין עליה ויכוחים.

מיקי לוי: נראה שטעיתי.

מיקי לוי: [מ/1518, דברי הכנסת, מושב שני, חוברת כ"ז, ישיבה 129; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ניגשים לסעיף הבא, סעיף 6 – הצעת חוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה) (תיקון מס' 5), לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

מיקי לוי: אם כך, אני מבקש מחברי הכנסת לתפוס את מקומותיהם.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף - - -

איתן גינזבורג: צריך להציג את החוק.

מיקי לוי: אני מתנצל.

מיקי לוי: בבקשה, תציג את הצעת החוק.

מיקי לוי: שכחתי אותך.

איתן גינזבורג: אם לא, אי-אפשר להצביע.

מיקי לוי: לא, כי אמרו לי שגלעד לא פה, אז - - -

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: אבל צריך להציג את החוק.

מיקי לוי: נכון.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, בשם ועדת החוקה, חוק ומשפט, אני מתכבד להביא בפניכם - - -

משה גפני: איפה היושב-ראש - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גפני, קודם אמרת שאתה לא רוצה לתקוע את חוק הנכים.

איתן גינזבורג: לצערי, סיעתכם תקעה אותו, סיעתכם תקעה את החוק.

איתן גינזבורג: עכשיו אנחנו רוצים לקדם את החוק לטובת ניצולי השואה.

איתן גינזבורג: בוא נתקדם גם עם החוק הזה.

איתן גינזבורג: נראה לי - - -

משה גפני: לא, רק שאלתי איפה היושב-ראש.

איתן גינזבורג: לא יודע.

איתן גינזבורג: בתור מה אתה שואל אותי?

משה גפני: אתה מביא את החוק.

איתן גינזבורג: אני מביא את החוק.

איתן גינזבורג: אז בוא נשמע את החוק.

מיקי לוי: שנייה ושלישית, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אני בעד.

איתן גינזבורג: בוא נדבר על החוק.

משה גפני: אני בעד, מה השאלה?

משה גפני: אבל איפה היושב-ראש?

איתן גינזבורג: אז אני בהחלט מתכבד להביא בפניכם - - -

משה גפני: רציתי לשאול אותו איפה הכסף - - -

איתן גינזבורג: אני שואל אותך איפה אתה היית, כשאתם תקעתם עכשיו את חוק נפש אחת.

משה גפני: אני לא תקעתי שום דבר.

איתן גינזבורג: אני מתכבד להביא בפניכם את הצעת חוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה) (תיקון מס' 5).

איתן גינזבורג: בעקבות עבודת ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא איתור והשבת נכסים של נספי השואה, חוקקה הכנסת בראשית שנת 2006 את חוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה).

איתן גינזבורג: מטרת החוק הייתה להוביל לאיתור נכסים הנמצאים בישראל שבעליהם נספו בשואה, לאתר את יורשיהם, ולהביא להם את הרכוש.

איתן גינזבורג: נכסים שלא נמצאו להם יורשים הופנו בהתאם לחוק למטרות סיוע לניצולי שואה הזקוקים לכך, וכן באופן משני למטרת הנצחת זכר השואה וזכרם של הנספים בשואה.

איתן גינזבורג: לשם ביצוע הוראות החוק הוקמה החברה לאיתור והשבת נכסים לנספי השואה.

איתן גינזבורג: תיקון שנעשה לחוק בשנת 2014 קיצר את פרק הזמן שנקבע לפעילות החברה, וקבע שהחברה תסיים את פעילותה עד ליום 31 בדצמבר 2017, ושעם סיום פעילותה יועברו חלק מהנכסים המוחזקים בידיה לניהולו של האפוטרופוס הכללי לצורך המשך הטיפול והשבתם ליורשים, וחלק מהנכסים יועברו למפרק החברה לצורך מימוש והפניה של הכסף למטרות סיוע והנצחה.

איתן גינזבורג: בהתאם לאמור, החל מיום 1 בינואר 2018, מפעיל האפוטרופוס הכללי מחלקה ייעודית לטיפול בנכסי נספי השואה.

איתן גינזבורג: כיום נראה כי חמש השנים שנקבעו כתקופת הביניים לא יספיקו למיצוי האפשרויות להשבת הנכסים, ולכן מוצע לעדכן את פרק הזמן שניתן לאפוטרופוס הכללי לקיים את תכלית החקיקה ולסיים את הטיפול בנכסי נספי השואה באמצעות הארכת תקופת הביניים בחמש שנים נוספות, עד לסוף שנת 2027.

איתן גינזבורג: בנוסף, מוצע להחיל על פעולות האפוטרופוס הכללי לשחרור נכסי נספי השואה את סעיף 37א לחוק, כדי לאפשר לו לבצע הליכי מכר של הנכסים עבור היורשים בתקופת הביניים.

איתן גינזבורג: לבסוף, מוצע להרחיב את הסמכות של האפוטרופוס הכללי להעביר למפרק נכסים לפני תום תקופת הביניים גם בנסיבות שבהן אין הצדקה להמשיך בניהול הנכס, למשל כשיש יורשים רבים בנכס ואין שיתוף פעולה מצידם, או אם הדבר מיטיב עימם.

איתן גינזבורג: בעניין זה ביקשה הוועדה כי האפוטרופוס הכללי ימציא הודעה ליורשים או בעלי הזכויות לפני ביצוע ההעברה.

איתן גינזבורג: כמו כן, יצוין שיורש או בעל זכויות בנכס שהועבר למפרק, זכאי לתבוע את שווי זכותו בצירוף ריבית והצמדה.

איתן גינזבורג: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות, ועל כן אני מבקש מחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח המוגש על ידי הוועדה, ולאפשר לאפוטרופוס הכללי לסיים את העבודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, אני פונה אליך, כי זה בסיעתך.

מיקי לוי: אני נחוש להעביר את נפש אחת היום, גם אם אני אישאר עד 04:00.

מיקי לוי: אני אכנס את ועדת הכנסת כדי לדון בזה.

מיקי לוי: אם תואילו, בבקשה, להוריד את הנושא הזה, אז אודה לך, אבל אני יודע שזה לא רק אתה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני הלכתי לברר את זה.

משה גפני: זה יעבור בסוף.

משה גפני: היו פה כמה שותפים לעניין הזה שביקשו מיושב-ראש הסיעה שלנו.

משה גפני: גם כחול לבן.

איתן גינזבורג: לא לא לא, כחול לבן לא ביקשה את זה - - -

משה גפני: אדוני היושב-ראש, מבחינתנו החוק יעבור.

מיקי לוי: בסדר, הבנו.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים בבקשה להצבעה על הצעת חוק נכסים של נספי השואה, בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיפים 1–3 – 17

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: בעד – 17, אין מתנגדים, נמנע אחד.

מיקי לוי: לפיכך, אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו עוברים לקריאה השלישית, הצבעה, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד החוק – 17

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: בעד – 17, אין מתנגדים, נמנע אחד.

מיקי לוי: לפיכך, אני קובע כי הצעת חוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה) (תיקון מס' 5), התשפ"ב–2022, עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

מיקי לוי: בהצלחה.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1573).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום, ועוברים לסעיף 7 – מ/1573, הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 146) (תקיפת עובד ציבור שהוא מטפל או ממלא תפקיד בארגון חירום והצלה טרום אשפוז או בחדר מיון), התשפ"ב–2022, לקריאה ראשונה.

מיקי לוי: יציג את הצעת החוק שר המשפטים גדעון סער.

מיקי לוי: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת באה לתת מענה לתופעה חמורה של אלימות כלפי צוותים רפואיים.

גדעון סער: בוודאי חברי הבית, שעוקבים אחרי האירועים במדינה, ראו שלפני שבוע סייעת סיעודית הותקפה באגרופים על ידי מטופל בבית החולים רמב"ם, איבדה את הכרתה למשך כמה דקות.

גדעון סער: אבל לצערנו האירוע הזה רק מצטרף לשורה ארוכה של מקרים מהתקופה האחרונה.

גדעון סער: לפני כחודש וחצי רופאה מקופת חולים בבאר יעקב הותקפה בראשה באמצעות מוט ברזל ונזקקה לתפרים בקרקפת.

גדעון סער: במקרה אחר רופא ואחות במרכז הרפואי העמק הותקפו על ידי מלווה של מטופל, שהתפרע במיון, וכן הלאה וכן הלאה.

גדעון סער: אנחנו עדים למקרים רבים של תקיפת צוותים רפואיים בין כותלי בתי החולים, במרפאות, במוקדים לרפואה הקהילתית.

גדעון סער: בשנים האחרונות מצבם של הצוותים הרפואיים מאתגר במיוחד: אחרי שנים של מלחמה במגפת הקורונה, שבהן עבדו הצוותים הרפואיים לילות כימים כדי להעניק טיפול רפואי מיטבי בתנאים קשים, במצב של מחסור חמור בכוח אדם.

גדעון סער: למרות המאמצים הגדולים לתת שירות איכותי, לתת שירות יעיל, הצוותים מוצאים עצמם פעם אחר פעם מותקפים במהלך עבודתם, תופעה שאי-אפשר לקבל ואי-אפשר לשאת.

גדעון סער: אירועים כאלה מתרחשים לאחרונה באופן תדיר, ופוגעים בצוותים הרפואיים, בביטחונם, במקום עבודתם, מונעים מהם לתת טיפול הולם למטופלים, וגורמים לאווירה מתוחה בבתי החולים ובמרפאות.

גדעון סער: הצעת החוק הנוכחית נועדה לסייע במאבק נגד תופעה חמורה זו, נוכח השלכותיה הקשות על המטפלים ועל המטופלים כאחד.

גדעון סער: בנוסף, הממשלה בוחנת צעדים נוספים למאבק באלימות נגד אנשי צוות רפואי.

גדעון סער: יש צעדים נוספים שכבר ננקטו על ידי משרד הבריאות ועל ידי המשרד לביטחון הפנים.

גדעון סער: לענייננו, המחוקק קבע בחוק העונשין עבירה של תקיפת עובד ציבור.

גדעון סער: העונש לצידה הוא שלוש שנות מאסר.

גדעון סער: כמו כן, נקבעה נסיבה מחמירה, שעונשה חמש שנות מאסר, במקרים של תקיפת עובד ציבור שהוא עובד חירום, בעת מתן טיפול חירום.

גדעון סער: על פי ההגדרה בחוק, עובד חירום הוא רופא, סטאז'ר, אח, מיילד, חובש, מי שממלא תפקיד במד"א או אדם אחר הממלא תפקיד בחדר מיון.

גדעון סער: על אף קביעת נסיבה מחמירה זו ולמרות העלייה במקרי האלימות נגד צוותים רפואיים, הלכה למעשה מקרי תקיפה רבים המבוצעים כלפי אנשי צוות רפואי אינם נכללים בנסיבה המחמירה, כלומר נשארים בגדר עבירה שהיא עבירה מסוג עוון.

גדעון סער: זאת, בין היתר, מאחר שעובדי הציבור המותקפים הם אנשי צוות רפואי, שאינם נכללים בהגדרה של "עובד חירום", והן מאחר שלעיתים התקיפות מתרחשות בעת מתן טיפול רפואי, שאינו מוגדר טיפול חירום.

גדעון סער: לפיכך, אני מציע להרחיב את הנסיבה המחמירה שבחוק בשני אופנים: האחד, הרחבת הגדרת עובדי הציבור שעליהם תחול הנסיבה לעובד ציבור שהוא "מטפל", כהגדרתו בחוק זכויות החולה, או ממלא תפקיד בארגון חירום והצלה טרום-אשפוז.

גדעון סער: בכך, הנסיבה המחמירה תכלול מקרים נוספים של תקיפת צוותים רפואיים ומטפלים המעניקים שירותים לציבור, לרבות רוקחים, פרמדיקים, חובשים, נותני שירותי רפואה והצלה טרום-אשפוז, מד"א, איחוד הצלה ועוד.

גדעון סער: התיקון השני המוצע עניינו בהרחבת הנסיבות הנכללות בעבירה, לא רק למצב שבו העובד - - -

סמי אבו שחאדה: כבוד השר, אנחנו בעד החוק, אבל יש מספרים?

סמי אבו שחאדה: אנחנו בעד, אבל אני שואל רק על התמונה – יש את המספר, כמה זה קורה בשנה?

סמי אבו שחאדה: בשנתיים?

גדעון סער: אין לי, חבר הכנסת אבו שחאדה.

גדעון סער: אין בידי כרגע נתון מספרי, אבל כולנו רואים ומתרשמים שהדחיפות לצערנו הולכת וגדלה.

גדעון סער: אז אני חוזר לתיקון השני, שעניינו בהרחבת הנסיבות הנכללות בעבירה לא רק למצב שבו העובד מעניק טיפול חירום לאדם אחר שמצוי בסכנת חיים, אלא לכל תקיפת מטפל או ממלא תפקיד בארגון כאמור בעת שהוא מעניק טיפול רפואי.

גדעון סער: הרחבת הנסיבה המחמירה כאמור תגן טוב יותר על עובדי הציבור, תיצור סביבה טיפולית בטוחה וממילא תביא לשיפור הטיפול לכלל המטופלים.

גדעון סער: מוצע להותיר את הנסיבה המחמירה של תקיפת עובד ציבור הממלא תפקיד בחדר מיון ללא שינוי, בשל הייחודיות של חדר המיון והזמינות המתבקשת להענקת טיפול במצבי חירום למטופלים הנמצאים בסכנת חיים ובסכנה חמורה אחרת לבריאותם.

גדעון סער: כאמור, ההצעה נועדה להרחיב את הנסיבה המחמירה הקיימת כיום לתקיפת צוות רפואי, כדי לתת מענה הולם למקרי אלימות נגד צוותים רפואיים ולהשלכות שלהם על המטופלים והמערכת בכללותה, תוך שמירה על הערכים המוגנים של ביטחון הצוות הרפואי והמטופלים.

גדעון סער: אני מבקש ממליאת הכנסת – זו תופעה שלא האמנו אולי בעבר שתקרה, שאנשים שעושים את השירות אולי הכי נאצל של הצלת חיים ושל טיפול בבריאותם של אנשים אחרים יותקפו בזמן עבודתם.

גדעון סער: יש הכרח לטפל בכך.

גדעון סער: אני מבקש מהמליאה לאשר את הצעת החוק בקריאה הראשונה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר המשפטים.

מיקי לוי: להצעת החוק הוגשה רשימת דוברים.

מיקי לוי: חבר הכנסת פרוש – מוותר; חבר הכנסת קושניר – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת שיין, בבקשה.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שר המשפטים, לפני למעלה מחודש עלתה בכנסת הצעתי, הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה של עבירה כלפי אנשי צוות רפואי), להצבעה בקריאה טרומית, ועברה פה אחד פה בכנסת.

יוסף טייב: 53 חברי כנסת בעד ללא מתנגדים.

יוסף טייב: הזכיר כאן שר המשפטים את המשך האלימות שאנחנו חווים כרגע בבתי החולים.

יוסף טייב: לצערי, יצא לי אישית להיות נוכח בבתי חולים בשבועות האחרונים ולראות התפרצויות זעם ואלימות מכל מיני סוגים בתוך בתי החולים אל מול צוותים שעובדים באמת בצורה מאוד מאוד לא פשוטה.

יוסף טייב: כולכם מכירים את התופעה.

יוסף טייב: הנושא הזה של אלימות בבתי החולים או האלימות נגד צוותים רפואיים, הוא נושא ששם את הזרקור על תופעה מאוד מאוד מדאיגה.

יוסף טייב: בהצעת החוק שלי כמובן הצעתי עונשים כבדי משקל של שש שנים, וההצעה של שר המשפטים היא חמש שנים – זה כבר לא משנה, העניין, אבל באמת – כעונשי מינימום בתוך המערכת הזאת נגד אלימות כזאת.

יוסף טייב: האלימות בחברה הישראלית היא נגע עצום שאנחנו רואים בכל מיני מקומות.

יוסף טייב: רק השבוע נחשפנו שוב לאלימות במסעדות, לאלימות בדרכים ולעוד כהנה וכהנה פגעי אלימות שמאיימים על היציבות השלטונית במדינת ישראל ועל הביטחון האישי של האזרחים.

יוסף טייב: אחד הדברים שאנחנו הולכים להתמקד בהם, אדוני, כאנשי ישראל ביתנו, בקמפיין שלנו ובכלל בכנסת הבאה, אנחנו מקווים, הוא כל הנושא של חיזוק היציבות השלטונית – אבל בביטחון אישי כחלק אינטגרלי מתוך הניסיון הזה.

יוסף טייב: אנחנו בפעם הבאה נלך ונראה שלא רק כפי שעשינו בכנסת הנוכחית, הצבנו שוטרים בבתי החולים, דבר מתחייב לאור המציאות העגומה שאנחנו חווים, אלא אנחנו הולכים להגדיל את הסד"כ ב-3,000 שוטרים: תוספת של 1,000 שוטרים לנגב, תוספת של 1,000 שוטרים לצפון, ו-1,000 שוטרים נוספים בתחנות משטרה עירוניות ובכל הנקודות האלה שדורשות תשומת לב.

יוסף טייב: השיטור במדינת ישראל חייב להיות מעובה בצורה כזאת שתתחיל להוריד את האלימות.

יוסף טייב: כמובן, אנחנו חייבים להתחיל לגבות מחירים הרבה יותר קשים, כולל כל המערכת וכולל מערכת המשפט – מהעבריינים.

יוסף טייב: העבריינות הזאת היא עבריינות שהופכת לנגע תרבותי בחברה הישראלית.

יוסף טייב: רבים בחברה הישראלית סבורים, לצערי הרב, שדרך אלימות – ולא ניכנס כרגע למגזרים שונים – המגזר הערבי, המגזר היהודי, אנחנו מכירים את הסיפור – הם משיגים הישגים בתוך החברה.

יוסף טייב: חייבים להבהיר הבהרה ברורה: כל מי שינהג פה באלימות בכל המקומות, והאלימות הזאת מגיעה לבתי ספר – לא רק שלא ישיג שום דבר, אלא יקבל עונש קשה ביותר בתוך המערכת.

יוסף טייב: אנחנו גם סבורים שאנחנו חייבים להפעיל כמעט משטר חירום בתוך המערכת הזאת – משפט לסיום, כן – משטר חירום בתוך המערכת הזאת על מנת להתחיל לשנות התנהלות.

יוסף טייב: אנחנו צריכים מצד אחד לאתגר את האלימות הזאת, ומצד שני, הייתי אומר, להעניק תמורה לאלה שמעצבים שיח אחר ולאלה שמעצבים התנהגות אחרת בכל המוסדות.

יוסף טייב: אני מודה, קודם כול, לשר המשפטים שמשתף איתי פעולה בהצעת החוק הזאת.

יוסף טייב: אני מקווה שהיא תאומץ על ידי הכנסת פה אחד, כפי שהיה בקריאה הראשונה.

יוסף טייב: אני באמת מקווה שזאת גם תהיה הסנונית הראשונה בשינוי הדפוסים הנלוזים שנהפכו לחלק מחיינו היום-יומיים.

יוסף טייב: תודה רבה לך, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, החוק הזה הוא אחד החוקים המובנים מאליהם, ולכאורה לא היו צריכים אפילו לחוקק אותו במיוחד, בפרט שלמגזר הזה שנקרא עובדי רפואה וסיוע, אין אויבים שמחפשים לבוא ולהיות אלימים כלפיו; להפך – כל אדם שנזקק לרופאים, שנזקק לאחים, שנזקק לעובדי בתי חולים ומרפאות, חש הכרת טובה על הסיוע ועל העזרה.

ישראל אייכלר: אם יש – ויש הרבה אלימות בזמן האחרון יחסית – זה נובע מהתפרצויות של אנשים שמרגישים חסרי אונים מול המערכת הרפואית, ואין שום הצדקה להיות אלים בגלל שלא מצא חן בעיניך, גם אם אתה צודק.

ישראל אייכלר: לכן החוק הוא טוב, ואנחנו נתמוך בו.

ישראל אייכלר: אבל, כבוד השר, צריך להביא בחשבון משהו אחר:

ישראל אייכלר: אני רוצה לייצג פה את החולים ובני משפחותיהם שאינם אלימים, והם חשים לפעמים אלימות, התעללות, התעלמות, קרירות ואטימות מצד המערכת הרפואית.

ישראל אייכלר: הם יכולים להתפוצץ ולחכות שעות ולראות איך מעדיפים אנשים על פניהם, בגלל שהם מכירים, בגלל שיש להם חברים – ויש אחרים שלא.

ישראל אייכלר: כל העוולות האלה, כשהן נעשות בתור בדואר – ניחא; כשהן נעשות כשאדם חולה, כשיש להם אבא זקן ששוכב שעות ארוכות בחדר מיון – 15 שעות, 16 שעות, 24 שעות, ובגלל שאין להם מספיק מרפקים ולא מפחדים מהם, נותנים להם להימק שם – לפעמים בגלל נסיבות טכניות, כי אין מקום במחלקה – זה גורם לזעם גדול מאוד ולעוול גדול מאוד.

ישראל אייכלר: את זעקתם של אלה אנחנו צריכים לזעוק.

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לבוא למערכות הרפואיות ולמנהלים הרפואיים ולדרוש מהם: אל תתעללו בחולים.

ישראל אייכלר: יש לכם בעיה עם צוות?

ישראל אייכלר: תביאו עוד צוות; יש לכם בעיה עם תקציב?

ישראל אייכלר: תביאו עוד תקציב.

ישראל אייכלר: תקציב הבריאות הולך וגדל, והשירות הולך ופוחת.

ישראל אייכלר: אני אומר את זה כאחד מתוך מיליוני אזרחים שנתקלים בבתי חולים, באים לשם – שוב, גם בקטע הזה אני רוצה להכניס את ההערה הזאת ולומר שרוב רובם של הרופאים עובדים במסירות נפש ונופלים מהרגליים בגלל היעדר מספיק אנשים – אני לא מאשים אותם, אני מאשים את העובדה שאין מספיק אנשים, וכשאין מספיק אנשים, אין מי שיכין את המחלקות; כשאין מי שיכין את המחלקות, משאירים אנשים בחדרי מיון; כשמשפחות מצטופפות בחדרי מיון, יש התפרצויות של זעם.

ישראל אייכלר: לכן, הדרישה היא לא רק להציב שוטרים רבים יותר, אלא גם רופאים רבים יותר, אחים רבים יותר, עובדי שירות רבים יותר.

ישראל אייכלר: ואז, כשהמערכת הרפואית תהיה נרחבת יותר, יהיו פחות אנשים זועמים ופחות אנשים שמרגישים שמתעללים בהם בגלל שאין להם כוח, ולא בגלל אלה שיש להם כוח.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, בבקשה.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, קודם כול, אני מציע לך, אדוני שר המשפטים, מתוקף היותך בממשלה – קודם כול, הצעת החוק הזאת היא טובה, והרתעה וענישה הן דבר שבהחלט יתרום, אבל אני חושב שיש עוד דבר אחד שהממשלה צריכה לעשות: פשוט לתגבר את השמירה בבתי החולים.

זה לא קורה.

היו הבטחות, בכל פעם יש הבטחה אחרי אירוע.

יש הבטחה בה"א – אין אבטחה באל"ף.

גדעון סער: - - -

אני לא יודע אם זה כבר קרה או לא קרה.

זה גם חלק מההרתעה, אבל צריך גם כוח אדם נוסף של אנשי אבטחה, כי בסופו של דבר, עם שאר הדברים האחרים, כולל החקיקה הזאת – זה דבר טוב.

אם חסר לכם תקציב לעניין הזה, אפשר לקחת את זה מה-60 מיליון שקל שנגנבים בימים אלה מתקציב המדינה בדרך לא דרך, ודאי לא חוקית – לרפורמים, לזהות היהודית המפוקפקת הזאת באמצעות יושב-ראש ועדת חוקה.

החוק הוא נר לרגליו, כמובן, אבל הוא כיבה אותו ברגל גסה כשזה קשור לעמותה שהוא היה בה.

אני לא יודע אם הוא עדיין שם, אבל הוא לפחות היה שם, זה בטוח, עד לא מזמן.

לעניין עצמו, אדוני היושב-ראש – אני לא אתייחס להצעת החוק, כבר התייחסתי אליה.

בוא נדבר על קואליציית השינוי.

תראו מה קורה פה – אין אידיאולוגיה, אין השקפת עולם, אדוני היושב-ראש, אין, היא לא קיימת; אין ימין, בקושי קצת שמאל.

בטח לפני הפריימריז עכשיו יצא קצת שמאל.

מה שקורה כאן היום, אדוני השר, אדוני היושב-ראש, הוא שוק הפשפשים.

חברי כנסת משומשים במצב טוב מציעים את עצמם למכירה – מוכרים, עוברים ממקום למקום, מצד לצד.

אין אידיאולוגיה, אין השקפת עולם; אין עמוד שדרה אידיאולוגי שבו אדם יודע שהוא מצביע לבן אדם, והבן אדם הזה עם האידיאולוגיה, שהוא התחברתי אליו, ילך לאורך כל הדרך.

תראו מה קרה כאן בשנה האחרונה, ותראו מה קורה עכשיו.

עכשיו יש המחנה הממלכתי.

אני חושב - - -

מיקי לוי: ומשפט לסיום, בבקשה.

אוי.

אני צריך להמשיך.

מיקי לוי: אז תעלה בפעם הבאה.

גדעון סער: תאמין לי - - - להרוויח מזה שהזמן נגמר בישיבה הזאת.

אדוני השר, הגיע הזמן שתלמד: אנחנו לא פוחדים – אפילו לא מאיומים כאלה.

גדעון סער: הגיעו הזמן שתלמדו שאנחנו לא - - -

אפילו לא מאיומים כאלה.

גדעון סער: מי איים עליך?

ומה שרציתי – לא, מלומדי, מלומדי, מלומדי.

גדעון סער: איימתי עליך?

מה שרציתי לומר, ואני אגיד את זה אולי לכבודך – חלק מהמחנה הממלכתי הפך להיות מחנה פליטים.

הסבר – בנאום הבא.

אני מקווה שתהיה כאן.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רון כץ – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי?

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי?

מיקי לוי: נראה לי שהתגעגעת לדוכן.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, מכובדי השר, הימים האחרונים בישרו לנו רעות בתאונות הדרכים.

אחמד טיבי: מספר הקורבנות היה נורא – 17 הרוגים.

אחמד טיבי: יכול להיות שתוך כדי כך שאנחנו מדברים, אדוני היושב-ראש, תהיה עוד תאונה.

אחמד טיבי: ההצעות והפרויקטים להפחתת התאונות או למניעת תאונות, מוכרות.

אחמד טיבי: אנשי המקצוע שם; אבל הביצוע איטי או לא שם, ואנשים ממשיכים להיהרג בכבישים.

אחמד טיבי: חלק מהשמות אני מכיר מקלנסווה או מכפר קרע.

אחמד טיבי: אתה בטח מכיר באופן אישי כמה, אתם מכירים.

אחמד טיבי: מאחורי השם יש משפחה, יש חיים של בן, בת, אבא, אימא, ויש יגון.

אחמד טיבי: זה מוות ידוע מראש, אבל אפשר למנוע אותו.

אחמד טיבי: כלומר תשתיות, האטת מהירות בתוך הערים, מניעה, נהגי משאיות שעובדים יותר מדי שעות במרחקים גדולים מהבית, ובחזרה הם תשושים.

אחמד טיבי: לכן הממשלה נדרשת – כל ממשלה נדרשת לעשות יותר כדי לחסוך בחיים האלה.

אחמד טיבי: צעירים על אופנועים – חבל.

אחמד טיבי: אני רואה את ההורים שלהם, מדבר עם ההורים שלהם, ואתה שומע את היגון ואת הצער שהיה אפשר למנוע – אלמלא הוא היה שם, אלמלא הוא האט, או שהרכב לא היה פוגע.

אחמד טיבי: ה"לו" וה"אלמלא" הזה – התפקיד הוא של הממשלה בעיקר, של רשויות החוק, של משרד התחבורה ואנשי המקצוע – להפחית.

אחמד טיבי: אי-אפשר למנוע תאונות דרכים, אבל חלק ממדינות אירופה הצליחו להפחית במידת מה את מספר הקורבנות על הכבישים, והציבור כאן זועק על המספר הרב של התאונות, וכל תאונה וכל הרוג הוא אחד יותר מדי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, החוק הזה הוא חוק חשוב, הלוואי שלא היינו צריכים את החוק הזה.

אוסאמה סעדי: אף אחד לא צריך את החוק הזה, כי באמת לא צריך לתקוף בכלל – אבל להתקיף ולתקוף צוותים רפואיים שעושים את עבודתם, נותנים את נשמתם בשביל המטופלים, בשביל החולים – ובאמת בשנתיים האחרונות, כשפרצה הקורונה, ראינו את כל הצוותים הרפואיים שהצילו חיים – אז כאשר משפחה באה ושומעת ידיעה לא טובה, ידיעה עצובה – לכלות את העצבים בצוותים הרפואיים?

אוסאמה סעדי: לכן חבל שאנחנו מגיעים למצב שאנחנו צריכים להחמיר את הענישה.

אוסאמה סעדי: אני בדרך כלל, אדוני השר, נגד החמרת עונשים.

אוסאמה סעדי: אני חושב שהעונשים, עונשי המקסימום בחוק העונשין, הם עונשים די מחמירים.

אוסאמה סעדי: אבל ראינו שבתקופה האחרונה יש מכת מדינה גם בעניין של הפשיעה והאלימות בחברה הערבית, ולכן אנחנו הסכמנו והצבענו בעד החמרת עונשים על עבירות נשק, החזקת נשק וסחר בנשק.

אוסאמה סעדי: גם בהצעת החוק הזאת, אני וחברי חבר הכנסת אחמד טיבי, יש לנו הצעת חוק שהגשנו, וכנראה בגלל הפגרה היא התפספסה, ולא הצלחנו להצמיד את הצעת החוק הזאת, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: לכן אנחנו נתמוך בהצעה הזאת.

אוסאמה סעדי: אני מקווה שבאמת יגיע היום שלא נצטרך את הסעיף הזה, ולא יהיו תקיפות.

אוסאמה סעדי: צריך לתת את כל הכבוד ואת ההערכה לצוותים הרפואיים, ולא להפך – לא להתקיף אותם, אלא לתת להם את כל הכבוד ואת כל ההערכה – ומגיע להם.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית).

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, את כל ענף היוחסין אמרת.

אוסאמה סעדי: מה?

מיקי לוי: פירטת את כל ענף היוחסין, היינו מגיעים עד מחר.

אוסאמה סעדי: אה, לא.

אוסאמה סעדי: אמרתי בערבית – בסוף, אדוני, בירכתי, אתה יודע, לאלה שלא מבינים ערבית: היום התפרסמו תוצאות של מבחן הרפואה, ויש מאות – אולי יש יותר מאלף.

אוסאמה סעדי: אנחנו זקוקים לרופאים, אז יש מאות רופאים ורופאות מהחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: מברוכ.

אוסאמה סעדי: מזל טוב.

מיקי לוי: ברוכים הבאים.

מיקי לוי: חבר הכנסת סופר – איננו; חברת הכנסת תלם – איננה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, לצערי, שר הביטחון כבר איננו פה, אבל שר המשפטים פה, ומאחר שהוא כבר הצטרף אליו גם למפלגה, אז כדאי שייקח גם אחריות מפלגתית על הפעילות שלו.

שמחה רוטמן: הוא בכל זאת שר בממשלה, וחב באחריות משותפת כלפי הכנסת לדברים שהממשלה הזאת מבצעת.

שמחה רוטמן: את הדברים שאני אומר אני מקריא מתוך דוח מחקר שהוציא "הקול היהודי" על השתלטות מאורגנת תחת הרשות הפלסטינית ובסיוע ארגוני שמאל, גוף שעומד מאחורי מערך מאורגן להשתלטות ערבית אלימה ביהודה ושומרון.

שמחה רוטמן: פרסום שיצא בימים אלה.

שמחה רוטמן: הגוף הזה מכונה "ועדת ההתנגדות לגדר ולהתנחלויות".

שמחה רוטמן: זהו גוף של הרשות הפלסטינית, אדוני שר המשפטים, והממשלה שאתה חבר בה גייסה עבור הרשות הזאת סכומי עתק על חשבון משלם המיסים הישראלי, העבירה – במקום לקזז כספים שאמורים ללכת, שהולכים לתשלום משכורות למחבלים, אנחנו לא מקזזים אותם.

שמחה רוטמן: ולא רק שאנחנו לא מקזזים אותם, אנחנו נותנים כנגדם הלוואות על חשבון משלם המיסים הישראלי, כדי שמנגנוני הרשות ימשיכו לפעול.

שמחה רוטמן: המנגנון הזה הוא זה שמעורר מהומות בכל מיני נקודות חיכוך.

שמחה רוטמן: הוא מייצר אי-שקט, הוא עומד מאחורי הפגנות אלימות בנקודות בח'אן אל-אחמר ובמקומות אחרים.

שמחה רוטמן: אני אפילו זוכר, אדוני שר המשפטים גדעון סער – זה לא היה כל כך מזמן שדיברת על כמה חשוב לפנות את ח'אן אל-אחמר.

שמחה רוטמן: זה לא היה כל כך מזמן, אולי גם אתה זוכר, ושום דבר לא קרה עם זה בממשלה שאתה הקמת.

שמחה רוטמן: דבר וחצי דבר לא.

שמחה רוטמן: ולא רק ששום דבר לא קרה עם זה – הממשלה פועלת על פי הנחיות הרשות הפלסטינית; המינהל האזרחי פועל על פי הנחיות הרשות הפלסטינית.

שמחה רוטמן: הוא לא מנוהל על ידי מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: כאשר הם מסמנים יעד, הם מכינים תוכנית פעולה, הם אומרים למינהל האזרחי ולצה"ל איפה נקודות ההתיישבות היהודיות שמפריעות להם, ואז מפעילים אכיפה בררנית של גופי המינהל האזרחי כנגד אותם גופים.

שמחה רוטמן: זה קרה הלילה ברמת מגרון, זה קורה בנוקדים, על מקומות שאין בהם שום תביעת בעלות של פלסטינים, של ערבים מיהודה ושומרון, שהמינהל האזרחי עוקר ונכנס.

שמחה רוטמן: זה קורה בגוש מערבא, זה קורה בכל יהודה ושומרון.

שמחה רוטמן: הכניעה הזאת לטרור של הרשות הפלסטינית, ויותר מכניעה – השימוש ורתימת מנגנוני מדינת ישראל, חיילי צה"ל ושוטרי משטרת ישראל – לרתום אותם לטובת האינטרסים של הרשות הפלסטינית, לרתום אותם נגד אזרחי ישראל – זו מעילה באמון בדרגה הגבוהה ביותר.

שמחה רוטמן: וזה מתחבר למה שעשיתם אתמול, אדוני שר המשפטים, כאשר הממשלה מינתה האדם כמו מני מזוז, איש שאין פוליטי ממנו.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

שמחה רוטמן: אין פוליטי ממנו ואין אדם הלוקה בטוהר המידות יותר ממנו, ואתם ממנים אותו להיות נותן תעודת הכשרות, את איש השמאל הקיצוני הזה, שהוא ייתן תעודת כשרות לרמטכ"ל, לראש השב"כ, לראש המוסד.

שמחה רוטמן: אתם מוכרים את מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: אין לי מושג מה קיבלתם בתמורה, אבל בעסקה הזאת אני לא מוכן להיות.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לפני כמה ימים העם שלנו בעזה מצא את עצמו שוב תחת מתקפה ישראלית.

סמי אבו שחאדה: זה היה בסך הכול לפני כמה ימים.

סמי אבו שחאדה: היום מקיימים דיונים בכנסת על כל מיני דברים הרבה פחות חשובים מהפשעים שישראל עשתה בעזה, ואף אחד מחברי הכנסת, לא מהשמאל ולא מהימין, חשב שיש פה נושא לדבר עליו.

סמי אבו שחאדה: עשרות ההרוגים הפלסטינים הם לא נושא; מאות האנשים שישראל הפכה אותם לנכים ויסבלו כל החיים שלהם – הם ואלה שסובבים אותם – הם גם לא נושא; כמות ההרס שזרעה ישראל שוב בעזה בתקופה של כמה שעות, לא רק שזה לא נושא, הפוליטיקאים בישראל התגאו בזה, התקשורת הישראלית חגגה את האירוע.

סמי אבו שחאדה: הרי מה בסך הכול ישראל עושה?

סמי אבו שחאדה: היא זורעת הרס בעזה, מה קרה?

סמי אבו שחאדה: ובסוף, למי הם באים בטענות?

סמי אבו שחאדה: באים בטענות לחברי הכנסת הערבים שמתנגדים למלחמה.

סמי אבו שחאדה: במדינת היהודים, מי שמתנגד לכיבוש, מי שמתנגד למלחמה, מי שמתנגד לרצח ילדים הוא זה שצריך להצדיק את עצמו.

סמי אבו שחאדה: מי שתומך – לא צריך להצדיק.

סמי אבו שחאדה: זאת הנורמה.

סמי אבו שחאדה: כך שאפשר להרוס, לכבוש; יותר התנחלויות, יותר הרס.

סמי אבו שחאדה: ואז מה?

סמי אבו שחאדה: יוצאים כל החכמים להסביר על הפצצות החכמות – פצצות שנכנסות לבניין דרך המטוס החכם והטייס החכם ורוצחות ילדים.

סמי אבו שחאדה: אבל הילדים הם לא הנושא.

סמי אבו שחאדה: יש פצצה חכמה, יש טייס חכם.

סמי אבו שחאדה: יש חברה שאין לה שום קשר לחוכמה, שהיא לא רואה את הרוע שהיא מייצרת.

סמי אבו שחאדה: היא פשוט לא רואה את הרוע שהיא מייצרת.

סמי אבו שחאדה: הלכו ותקפו בג'נין – לא הגיבו מעזה.

סמי אבו שחאדה: לא היה להם טוב – תקפו גם בעזה.

סמי אבו שחאדה: ואז אין שום ביקורת, אי-אפשר לצאת נגד מלחמה.

סמי אבו שחאדה: אסור במדינת היהודים לדבר נגד הרצח של ילדים פלסטינים.

סמי אבו שחאדה: זה פשוט מעצבן אותם שמישהו מזכיר להם.

יבגני סובה: - - - דיברו על זה - - -

סמי אבו שחאדה: לא מותר.

סמי אבו שחאדה: לא מותר.

סמי אבו שחאדה: לא רק שלא מותר לרצוח ילדים, לישראל גם לא מותר לרצוח בני אדם ללא משפט.

יבגני סובה: - - -

סמי אבו שחאדה: ולא תשנה מכבסת המילים שאתם תמיד מייצרים בה מילים חדשות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: לא יעזור.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: די.

סמי אבו שחאדה: לא יעזור, אסור לרצוח בני אדם.

סמי אבו שחאדה: נקודה.

יבגני סובה: - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

יבגני סובה: - - - משיגור כול, על זה דיברו - - -

מיקי לוי: אני בדרך כלל נוהג לא להתערב – חבר הכנסת - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר - - -

סמי אבו שחאדה: - - - יטיף לי מוסר.

יבגני סובה: אני לא מטיף מוסר - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: אני נוהג לא להתערב, אבל כמות הלא-מעורבים שנהרגו הפעם היא מאש פלסטינית - -

יבגני סובה: נכון.

מיקי לוי: - - לא מאש ישראלית.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: זו שאלה לגיטימית.

מיקי לוי: אבל אני לא נוהג, אני רק פעם בשנה אולי מתערב.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן ברק – איננו; חבר הכנסת אזולאי – איננו; חבר הכנסת פינדרוס - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

מיקי לוי: תודה רבה, אבו שחאדה.

מיקי לוי: נתתי לך זמן, לא הפרענו.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס – איננו; חבר הכנסת קרעי – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אלון, בבקשה, אחרון הדוברים.

מיקי לוי: בבקשה.

אלון טל: טוב.

אלון טל: לפני שיפעיל את השעון - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אתם מפריעים לחבר הכנסת אלון טל.

אלון טל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, משבר האקלים כבר איננו סיכון מופשט ורחוק אלא מציאות חדשה, מפחידה, שרק הולכת ומחמירה.

אלון טל: הקיץ ראינו שאירופה פשוט בוערת: 47 מעלות בפורטוגל, 45 מעלות בספרד, 40 מעלות באנגליה.

אלון טל: המסלולים בשדות התעופה הולכים ונמסים.

אלון טל: אפילו במדינת ישראל אנחנו רואים שיש השפעה שלילית על הבריאות.

אלון טל: התפרסם מחקר שבגלל גלי החום, בין 2012 ל-2020, מתים בממוצע 45 אנשים מדי שנה.

אלון טל: השכנים שלנו גם כן בעצם מתבשלים, ומזגן מהווה את ההבדל בין חיים ומוות.

אלון טל: נשאלת השאלה מה עשינו בשנה האחרונה במדינת ישראל כדי להתמודד, אחרי כל ההצהרות החשובות והגבוהות לקראת ועידת גלאזגו.

אלון טל: הרי בעולם אנחנו רואים התמקדות מרשימה: 67% אנרגיה מתחדשת בדנמרק; 50% בגרמניה, או 40% באנגליה; אפילו בירדן – 21% אנרגיה מתחדשת; ואילו במדינת ישראל בסוף 2021 – 7% בלבד.

אלון טל: אני חושב שגם אנחנו בכנסת צריכים לעשות חשבון נפש.

אלון טל: הרי חוק האקלים – הייתי אומר:

אלון טל: האנמי – עם יעדים מאוד מאוד צנועים, לא הצליח לעבור יותר מקריאה ראשונה.

אלון טל: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו אם אנחנו רוצים להיות חלק מהפתרון או חלק מהבעיה.

אלון טל: ולכן הבשורה היחידה שאפשר לראות דווקא בתחום הזה בישראל היא בביצועים של צבא הגנה לישראל, שהצליח להגיע למצב ש-25% מהאנרגיה מגיעה מאנרגיה סולרית, ושואפת להגיע ל-100% עד 2030.

אלון טל: בשבוע שעבר נפל דבר בארצות הברית: עבר חוק לצמצום אינפלציה, אבל זו סתם כותרת לחוק שמטרתו לקדם אנרגיה מתחדשת והתייעלות אנרגטית.

אלון טל: הוא יתוקצב ב-369 מיליארד דולר כדי להתמודד עם משבר האקלים.

אלון טל: איפה אנחנו ואיפה העולם?

אלון טל: ולכן אני פונה לכל המפלגות: לקראת הבחירות, בואו, כל אחד במצע שלו ובמטרות, נתמודד, נתחיל להתמודד עם משבר האקלים, משום שאין לנו פלנטה אחרת.

אלון טל: והגיע הזמן שבזמן שהקהילה הבין-לאומית רצה עם אלונקה על הכתפיים, כדי להביא את כדור הארץ למקום בריא וטוב יותר, שגם מדינת ישראל תהיה מתחת לאלונקה.

אלון טל: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת טל.

איתן גינזבורג: אדוני שר המשפטים?

קריאה: יצא.

איתן גינזבורג: יצא.

איתן גינזבורג: אז הוא לא רוצה להשיב.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה, הצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 146).

איתן גינזבורג: נא לתפוס את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: נא להצביע, בבקשה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 16, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה ותעבור להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מאיר פרוש: לוועדת העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: עוד מישהו רוצה להציע הצעות?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, זה יעבור לדיון בוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

איתן גינזבורג: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1575).

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 73) (תחליף המצאת התראה וזכות להתגונן בתביעה על סכום קצוב), של משרד המשפטים.

איתן גינזבורג: אני רואה ששר המשפטים אינו נוכח, אז נעבור לנושא הבא על סדר-היום.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: מה?

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אין פה שר בכלל.

איתן גינזבורג: זו בעיה פה, שאין שר.

קריאה: אי-אפשר לקיים דיון.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: זה לא נכון שאי-אפשר לקיים דיון, אבל ראוי שיהיה שר במליאה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: כן, אבל לא חייב להפסיק דיון.

אין שרים, אין ממשלה, אין כלום.

שוק פשפשים יש.

איתן גינזבורג: אתה מבין?

איתן גינזבורג: אתה מבין?

איתן גינזבורג: אתה מבין?

איתן גינזבורג: שרת המדע והטכנולוגיה נמצאת?

איתן גינזבורג: טוב, מי שיכול להגיד אם שרת הקליטה, שר המשפטים – אחד השרים מוכן להציג את הצעת הממשלה?

איתן גינזבורג: אם לא, אנחנו נסגור את המליאה ונצא להפסקה.

איתן גינזבורג: זה נורא נורא פשוט, העסק הזה.

איתן גינזבורג: יש מישהו שיכול להגיד משהו או שאנחנו פשוט נצא להפסקה?

איתן גינזבורג: אי-אפשר סתם לדבר.

בועז טופורובסקי: הינה, הבעייתית.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

איתן גינזבורג: שרת הקליטה, בבקשה, נא להציג את הצעת החוק.

קריאה: כל המליאה - - -

איתן גינזבורג: כן.

פנינה תמנו: - - -

איתן גינזבורג: גברתי, מצופה שהשרים יהיו כאן בזמן הצגת החוקים.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך.

פנינה תמנו: עשר דקות.

איתן גינזבורג: עד עשר דקות, לא חייבת לנצל את כולן.

איתן גינזבורג: בבקשה.

פנינה תמנו: צוהריים טובים, אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, הקהל שנמצא ביציע.

פנינה תמנו: הצעת החוק שמונחת לפניכם היום עוסקת בשיפור מצבם של זוכים וחייבים במסלול של תביעות על סכום קצוב בהוצאה לפועל.

פנינה תמנו: תביעה על סכום קצוב יכולה להיות תביעה בגין שכר דירה שלא שולם, חשבון חשמל שלא נפרע, חשבון סלולר, צ'ק שלא קוים וכדומה.

פנינה תמנו: כל אחד מאיתנו עשוי למצוא את עצמו ביום מן הימים כצד לתביעה על סכום קצוב.

פנינה תמנו: זוכה יוכל לפנות להוצאה לפועל בתביעה על סכום קצוב רק לאחר שפנה תחילה במכתב התראה לחייב.

פנינה תמנו: בעת פתיחת התיק, הזוכה יידרש להראות כי ההתראה הגיעה לידי החייב – מה שמכונה: המצאה מלאה.

פנינה תמנו: בלי שיוכיח כי ההתראה הגיעה לידי החייב, לא יהיה ניתן לפתוח את התיק בהוצאה לפועל.

פנינה תמנו: עם פתיחת התיק בהוצאה לפועל, יעמדו לחייב 30 ימים לשלם את חובו, ורק אחריהם ניתן יהיה לפתוח נגדו בהליכי גבייה, כגון עיקול, עיקול חשבון בנק.

פנינה תמנו: אבל המסלול הזה בעצם עוזר להם לחזור לאיזה סוג של יחסים של הסדרה, יישוב מחלוקות, בלי שרצים להוצאה לפועל, אלא קודם לכן פונים לחייב.

פנינה תמנו: הצעת החוק שמונחת לפניכם היום מבקשת לשפר את הליך התביעה על סכום קצוב, בעבור שני הצדדים שמעורבים בו, הן הזוכה והן החייב.

פנינה תמנו: בתיקון הראשון, הצעת החוק מבקשת לקבוע תחליף להמצאת התראה לפני פתיחת תיק.

פנינה תמנו: כאמור, כיום, לפני הגשת התביעה להוצאה לפועל, מחויב הזוכה להמציא לחייב מכתב התראה.

פנינה תמנו: פתיחת התיק תתאפשר רק אם הזוכה יציג אישור שהחייב קיבל את ההודעה או שהוא סירב לקבלה.

פנינה תמנו: ואולם, לאורך השנים התקבלו תלונות של זוכים רבים שטענו שלמרות שהשקיעו מאמצים רבים, הם אינם מצליחים לאתר את החייבים.

פנינה תמנו: התוצאה היא שלאורך שנים מצטברים חובות, שהולכים ותופחים, באופן שפוגע הן בזוכים והן בחייבים.

פנינה תמנו: על כן, בהובלה של שר המשפטים גדעון סער, מוצע לקבוע חלופה ליידוע של החייב, כך שזוכה שניסה, אך לא הצליח ליידע את החייב, יוכל לפתוח תיק בהוצאה לפועל בלי ליידעו מראש.

פנינה תמנו: בדרך זו תוכל מערכת ההוצאה לפועל לאתר את החייב על בסיס המידע שברשותה.

פנינה תמנו: בחלופה זו יש סייג – והוא סייג חשוב: אם נפתח התיק בדרך זו, של פתיחת תיק בלי ליידע את החייב, והחייב משלם את החוב בתוך 45 ימים ממועד קבלת האזהרה בהוצאה לפועל, הוא לא יידרש לשלם שום עלות נוספת מעבר לחוב המקורי שלו.

פנינה תמנו: כלומר, אנחנו מעניקים לזוכים דרך נוספת לפתוח תיק בהוצאה לפועל, אך בד בבד מאפשרים לחייבים שנפתח להם תיק לשלם את חובם בלי להוסיף עלויות: אגרה או ריבית פיגורים – עלויות שגורמות לתפיחה משמעותית של החובות, ולייאוש החייבים.

פנינה תמנו: בכך אנו משפרים את מצבם של שני הצדדים, כאמור.

פנינה תמנו: התיקון השני מחזק את זכות החייב להתגונן מפני התביעה של הזוכה.

פנינה תמנו: כיום, אחרי פתיחת התיק בהוצאה לפועל, בתוך 30 ימים מקבלת האזהרה החייב יכול לבקש מבית המשפט רשות להתגונן מפני התביעה של הזוכה.

פנינה תמנו: אם בית המשפט העניק לו רשות להתגונן, ההליך יעבור להתנהל בבית המשפט, וכל ההליכים בהוצאה לפועל יעוכבו עד להחלטת בית המשפט.

פנינה תמנו: הצעת החוק מחזקת את מעמדו של החייב בהליך, וקובעת שבמקום רשות להתגונן תהיה לחייב זכות להתגונן מפני התביעה שהוגשה נגדו.

פנינה תמנו: המשמעות היא שאם מוגשת תביעה בהוצאה לפועל, העברת התיק לבית המשפט לא תהיה תלויה בקבלת רשות מהשופט.

פנינה תמנו: לחייב תהיה זכות מוקנית להגיש כתב הגנה בתיק, ולבקש ששופט יכריע בתביעה.

פנינה תמנו: בנוסף, מוצע להאריך את התקופה שניתנת לחייב להגיש את כתב ההגנה שלו מ-30 ימים ל־45 ימים, כפי שהיה מקבל החייב אם התביעה הייתה מוגשת בבית המשפט.

פנינה תמנו: מדובר בהצעת חוק חשובה, אשר תשפר את הליכי ההוצאה לפועל ותקל הן על התובע והן על הנתבע.

פנינה תמנו: לאור האמור, מתבקשת הכנסת הנכבדה לאשר את הצעת החוק האמורה.

פנינה תמנו: אני רוצה לומר כחברה בוועדת שרים לענייני חקיקה, שאם יש נושא שהצלחנו – בהובלה של שר המשפטים גדעון סער – להוביל ולאשר, זה באמת נושא ההוצאה לפועל.

פנינה תמנו: חייבים, כדי להקל על שני הצדדים, לדעת להתחשב גם בהורדת הריביות, ולהקל – במיוחד בתקופה הזאת – על חייבים.

פנינה תמנו: אנחנו יודעים שיוקר המחיה מרקיע, והרבה מאוד מהאנשים צוברים חובות.

פנינה תמנו: אני חושבת שהנושא של הסרת ביורוקרטיה, פישוט תהליכים, וגם היכולת ליצר תנאים בין חייב לנושה, לשני הצדדים, כך שיוכלו להגיע לפתרונות מהירים ויעילים, בהחלט יסייעו להם, אבל אני חושבת שזה גם משפר את התדמית שלנו, כממשלה, כמדינה, שיודעת לראות את האוכלוסיות שמתקשות יותר ומגיעות למצבים כלכליים שהם לא פשוטים.

פנינה תמנו: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשרה פנינה תמנו.

איתן גינזבורג: אני נועל את רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: נפתח עם ראשון הדוברים, חבר כנסת פרוש – אינו נוכח; חבר הכנסת קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת ארבל – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: אשר נמצא.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר יעלה ויבוא, אדוני.

אין פה שר.

איתן גינזבורג: יש פה שרה מכובדת.

איתן גינזבורג: שרה מכובדת.

איתן גינזבורג: בבקשה אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

אדוני היושב-ראש, בהמשך לנאום הקודם שלי – אני לא יודע אם עקבת אחריו, לא היית על כס היושב-ראש כשדיברתי, אז אני נותן לך תקציר לפרק הקודם: דיברתי על כך שאין – אדוני המזכיר יחכה עם ההודעות החשובות.

דיברתי על כך, שלצערנו הרב, אין היום אידיאולוגיה.

אנשים בוחרים באנשים.

עם הזמן, מה שקרה בשנה האחרונה במיוחד, ומה שקורה עכשיו – דיברתי על שוק פשפשים, אנשים מוכרים את עצמם ממפלגה למפלגה.

אלה לא כולם.

לא כולם, אבל זו תופעה שאני לא זוכר בהיקף שלה ובנומך שלה.

אני אמשיך מכאן.

אם אני מסכם את השנה האחרונה, בואו נראה איזו אידיאולוגיה קידמה הממשלה הזאת, ממשלת השינוי.

כל אלה שישבו כאן, האידיאולוגיה שלהם, שהם הכריזו עליה בקולי-קולות לפני בחירות, שהם הכריזו עליה בקולי קולות כל חייהם – הכול נמכר.

הכול נמכר.

הימין – בדרך כלל אומרים על הימין שהוא שמאל ועל השמאל שהוא ימין, אומרים את זה על משהו אחר: "ועשית ככל אשר יורוך" אבל פה, אנשים עברו בריקוד סוער מימין לשמאל, משמאל לימין, ובמקרה הטוב, גם אם לא עברו באופן מלא, הם שמו בצד את האידיאולוגיות שלהם, כדי לא להגיע לחיכוכים וכדי שלא יצטרכו להביע את האידיאולוגיה שלהם.

אבל מה כן, איזה חוט שדרה?

איזה מכנה משותף הם כן הצליחו לייצר?

אדוני היושב-ראש, האידיאולוגיה של המחנה הזה, שנקרא "מחנה השינוי", הצליחה לעשות שני דברים בלבד: האחד, זה להתאחד על נושאים הקשורים לדת, שבהם כולם שילבו ידיים.

בנושאים של דת, בציבור שמאמין, ומשלם על זה מחיר בשתייה המתוקה שלו, בלחם שלו ובמעונות שלו.

בכל דבר, רק בגלל שהוא לא מוכן להשתתף בממשלה כזו, שזורקת את כל המסורת היהודית אחורה.

אני יודע שזה בניגוד לדעתם של חלק שישבו בתוך הקואליציה הזאת ועדין גם בניגוד לדעתה של השרה שנמצאת איתנו כאן, אבל, אתם יודעים, הדבר היחיד שאפשר היה להתאחד עליו היה על נושא דת:

לפגוע בגרות ולפגוע בכשרות ולפגוע באימהות החרדיות שעובדות, ולפגוע בכל מה שאפשר לפגוע.

זה הדבר הראשון, אדוני היושב-ראש, שבו התאחדו.

והדבר השני שהתאחדו, אני אומר, כי לא שמת לב שזמני כבר עבר - -

איתן גינזבורג: אנחנו לארג'ים.

אני מזכיר לך, ואם אתה תהיה לארג' תיתן עוד שלוש דקות ואני אוכל להשלים את הנאום ואם לא, אני אעשה את זה בסיבוב הבא.

איתן גינזבורג: שלוש?

אז אני אעשה את זה בסיבוב הבא.

המשך יבוא.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אנחנו מחכים בכיליון אוזניים - -

כיליון.

איתן גינזבורג: אני חושב שזה כיליון, אבל נעביר שאילתה לאבשלום קור.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רון כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת סופר – אינו נוכח; חברת הכנסת לימור מגן תלם – אינה נוכחת; חבר הכנסת רוטמן – אינו נוכח; חבר הכנסת אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת רם בן ברק – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת פינדרוס – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת ברדץ' יאלוב, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריה – חברת הכנסת יעל רון בן משה.

אלינה ברדץ' יאלוב: חבר הכנסת אשר, תופתע אבל אני לא הולכת לדבר על הנושאים של דת ומדינה.

אלינה ברדץ' יאלוב: באתי אחריך, אז הייתי חייבת לציין את זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: חברות וחברי כנסת נכבדים, יושב-ראש הכנסת והשרה הנכבדה, צוהריים טובים.

אלינה ברדץ' יאלוב: היום בבוקר קיבלתי הודעה ממש מרגשת ממישהי שהוריה הגיעו ללשכתי באשדוד וסיפרו שהיא חולה במחלה, לא כל כך נדירה, אבל תופעות הלוואי של המחלה הזאת אצלה מאוד נדירות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז בדיוק היום בבוקר התבשרתי שאנחנו הצלחנו לסדר לה את התרופה שהיא הייתה חייבת, שלא מצילה חיים במקרה שלה, אבל מצילה את אורח החיים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז זה ממש ריגש אותי על הבוקר, והייתי חייבת להגיד את זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: בהמשך למה שדיברנו על אלימות נגד רופאים, אני חושבת שאין מנוס בכנסת הבאה מלהגדיל את התקציב של מערכת הבריאות.

אלינה ברדץ' יאלוב: מערכת הבריאות הורעבה בשנים האחרונות, עד לרמה כזאת שכשאנחנו דנו בנושא בוועדת הבריאות, אז פשוט לא ידענו איזה חורים צריך לסתום ומתי סותמים את החור; וכשסותמים את החורים האלה, מתי נסתום את החורים הבאים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז מצד אחד נצטרך להעביר תקציבים נוספים, ומצד אחר, אני חייבת להגיד שתוספת המיטות למערכת הבריאות זה משהו חיוני, כל התקציבים שילכו לכיוון המאבק באלימות נגד צוותי רפואה.

אלינה ברדץ' יאלוב: כמו כן, אני חייבת להגיד שהצרכים של מערכת הבריאות הם כל כך שונים ומגוונים, שאנחנו נצטרך לצבוע תקציבים ולהעביר אותם למקומות נכונים כדי לשפר באמת את מצב מערכת הבריאות.

אלינה ברדץ' יאלוב: יחד עם זאת, אני חייבת להגיד שאתמול פתחנו בקמפיין ואמרנו את המשפט שהכי קרוב לליבי: אנחנו נשלים את הרפורמה הפנסיונית.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו בישראל ביתנו נדרוש להשלים את הרפורמה הפנסיונית, מה שנקרא "פנסיות מינימום", בשווה ערך למשכורת מינימום, מה ששאפנו במשך כל השנים.

אלינה ברדץ' יאלוב: כרגע הגענו ל-70%, ואנחנו נגיע ל-100% ממשכורת מינימום.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה משהו שאני רואה כצורך חיוני, שנצליח לעזור לגמלאים רבים שפשוט זועקים לשמיים.

אלינה ברדץ' יאלוב: הדבר הנוסף, שכמו שאמרתי גם הוא קרוב לליבי, הוא הנושא של העלאת המענק לכל אלה שכרגע העלינו להם ל-6,500 ש"ח, ונעלה ל-8,000 ש"ח.

אלינה ברדץ' יאלוב: כמובן שאני מדברת על אנשים שרק לאחרונה ישבתי אצלם ועל מה שהבטחתי להגיד בפה מלא.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מדברת פה על ניצולי שואה ואני מדברת גם על אסירי ציון, שגם להם נצטרך להעלות את המענק.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה לפנות גם לחיילי צה"ל: המאבק שלנו, של כל הכנסת ושל כל הקואליציה, על התוכנית "ממדים ללימודים" זה משהו שאנחנו רוצים להרחיב.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני, כדוברת לשעבר במשרד הביטחון, חייבת להגיד שאני כל כך תמכתי בזה שאנחנו נרחיב את זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: הגענו ל-70% לחיילים קרביים ובודדים, וכרגע אנחנו מדברים גם על 50% ממדים ללימודים לכל אלה שאינם חיילים קרביים ולא חיילים בודדים.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: אחרונת הדוברים – חברת הכנסת יעל רון בן משה, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

יעל רון בן משה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעל רון בן משה: חבריי וחברותיי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, הצעת החוק שלפנינו, תיקון להצעת חוק ההוצאה לפועל, באה במקביל או בהמשך להצעת חוק שקידמתי בכנסת האחרונה.

יעל רון בן משה: לצערי הצעת החוק שלי עברה רק בקריאה טרומית, אבל לשמחתי כי רבה הצעת חוק ממשלתית, שאני מקווה שתעבור היום בקריאה ראשונה, תוכל להמשיך איתנו לטובת עם ישראל ומדינת ישראל לכנסת הבאה, על אף תקופת הבחירות שגורמת לשיתוק כזה.

יעל רון בן משה: אני רוצה לספר על הצעת החוק הזאת שאני הבאתי לציבור – גלגולה של פניית ציבור.

יעל רון בן משה: פנו אזרחים לוועדה לפניות הציבור בנושא הגבייה בכביש 6 חוצה צפון, והתחלנו בוועדה לפניות הציבור ללמוד את הנושא הזה.

יעל רון בן משה: גילינו שאכן אזרחים לא מודעים לזה שהם נוסעים בכביש אגרה שהוא איננו כביש 6 דרך ארץ, המקטעים המרכזיים, לא מודעים לזה שהם צריכים לעשות מנוי נפרד, וכעבור כמה חודשים מגלים שיש נגדם תיק הוצאה לפועל.

יעל רון בן משה: בדרך, יכול להיות שנשלחה אליהם או לא נשלחה אליהם – על זה יש ויכוח – הודעת חיוב בדואר, בדרך כלל על סכום של כחמישה או שישה שקלים.

יעל רון בן משה: למעשה הפעם הראשונה שהאזרח התמים, שיש לו מנוי לכביש 6 במקטעים המרכזיים ולא ידע שהוא צריך לעשות מנוי נוסף לכביש בצפון – הפעם הבאה שהוא פוגש את הכביש זה בהוצאה לפועל.

יעל רון בן משה: זה מה שהניע – אותה פניית ציבור לוועדה לפניות הציבור בכנסת היא מה שהניע אותי ואת הוועדה להיכנס לחקיקה הזאת.

יעל רון בן משה: אני מברכת על זה שהיום אנחנו נעביר את זה בקריאה ראשונה.

יעל רון בן משה: בהזדמנות זו אני אודה לצוות הוועדה לפניות הציבור שעשה בכנסת האחרונה, בכנסת העשרים-וארבע, עבודה מאוד מאוד מאוד משמעותית.

יעל רון בן משה: את חלקה פגשתם בדיונים בוועדה, את רובה לא פגשתם; רוב העבודה נעשתה מאחורי הקלעים בסיוע לאזרחים שפנו, כשחלק גדול מהפניות ניתן היה לתת להן מענה ומזור ללא צורך בקיום דיון.

יעל רון בן משה: אני מאוד שמחה שלקראת אקורד הסיום של הוועדה אתמול קיבלנו מכתב ממנכ"ל משרד הבריאות, שמודיע שבעקבות דיונים שקיימתי בוועדה ובעקבות הבקשה שלי הוא מקים ועדה במשרד הבריאות שתבדוק את פריסת האמבולנסים וניידות הטיפול הנמרץ בכל הארץ, תגדיר קריטריונים גם פר נפש, גם לפי מרחק מבית חולים.

יעל רון בן משה: בהמשך אני מקווה שנוכל לאמץ – פעם ראשונה במשרד הבריאות ולאחר מכן בכנסת – את המלצות הוועדה הזאת, כך שנוכל לתת שירות איכותי, מציל חיים, לכלל הציבור בישראל.

יעל רון בן משה: זו עוד דוגמה לפניית ציבור שהגיעה לוועדה מתושבת בערבה, ואני שמחה שהיא מתגלגלת.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת רון בן משה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תמה רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: השרה תרצה לסכם?

פנינה תמנו: לא, הכול בסדר.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: נא לתפוס את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: אנחנו ניתן לחברת הכנסת יעל רון בן משה להגיע למקומה.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע על הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 73) (תחליף המצאת התראה וזכות להתגונן בתביעה על סכום קצוב).

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – עשרה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה ותועבר להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מאיר פרוש: אני מבקש לוועדת העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: ועדת הכנסת תקבע את הוועדה.

איתן גינזבורג: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1576).

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 14) (הגברת התחרותיות), לקריאה ראשונה.

איתן גינזבורג: תציג את הצעת החוק השרה פנינה תמנו שטה, בשם שר המשפטים.

פנינה תמנו: שוב צוהריים טובים, אדוני היושב בראש.

פנינה תמנו: כנסת נכבדה.

פנינה תמנו: מישל בוסקילה, חבר הכנסת החדש, ברכותיי לעוד הרבה שנים של עשייה ציבורית.

פנינה תמנו: הצעת החוק המונחת לפניכם היום נועדה להרחיב את קשת הפעולות המותרות במהלך התקופה שבה מוגנת המצאה באמצעות צו להארכת תקופת הגנה לפטנט.

פנינה תמנו: פטנט מעניק את הזכות הבלעדית לעשות שימוש בהמצאות, והוא תקף למשך 20 שנה.

פנינה תמנו: עם פקיעתו של פטנט ניתן לייצר ולמכור את המוצר שמוגן בפטנט, למשל תרופות גנריות, במקרה של פטנטים שמגינים על תכשירים רפואיים.

פנינה תמנו: ברחבי העולם וגם בישראל קיים הסדר ייחודי ביחס לפטנטים על ציוד או תכשיר רפואי הטעונים רישוי לפני שיווקם.

פנינה תמנו: הסדר זה קובע כי פטנטים אלה זכאים להארכת ההגנה עליהם לתקופה מקסימלית של חמש שנים מעבר לתקופת ההגנה הבסיסית בת 20 שנה.

פנינה תמנו: הארכה זו ניתנה על ידי רשם הפטנטים באמצעות צו הארכה, כפיצוי מסוים בגין משכם של הליכי הרישוי המונע ניצול מלא של תקופת הפטנט.

פנינה תמנו: אורך התקופה מחושב בין היתר לפי משך הליכי הרישוי שבעל הפטנט עבר בפועל.

פנינה תמנו: על אף הטעם הברור להתחשב בהתמשכות הליכי הרישוי, קיים אינטרס חברתי מובהק לאפשר תחרות עם חברות המקור באמצעות מוצרים גנריים, וזאת הן כדי להגן על התחרות ולאפשר לחברות גנריות לפעול והן כדי להגביר נגישות של תרופות לאוכלוסייה כולה ולמערכת הבריאות.

פנינה תמנו: מוסי, אתה עושה רעש.

פנינה תמנו: אין לך פטנטים, אם היו לך פטנטים היית מתעניין.

פנינה תמנו: חבר הכנסת רז.

פנינה תמנו: לאור אינטרס מובהק זה, כבר כיום היקף הזכויות המוקנות בצווי הארכה הוא מצומצם לעומת אגד הזכויות שמקנה הפטנט הבסיסי.

פנינה תמנו: כמו כן, כבר כיום ההסדר של צווי הארכה מתיר לחברות מתחרות לבצע בתקופת הפטנט פעולות הדרושות לצורך רישוי וייצור תרופות מתחרות.

פנינה תמנו: החוק המוצע נועד להתיר עשיית פעולות נוספות במהלך התקופה שבה מוגנת המצאה באמצעות צו הארכה, לרבות פעולות שהותרו לאחרונה בדין האירופי, כגון ייצור המוצר המוגן בפטנט, פעולות שיווק מחוץ לישראל במדינות שבהן אין המוצר מוגן בפטנט ופעולות שמהותן הכנה למסירה של המוצר המוגן בפטנט, ובלבד שהמסירה עצמה תתבצע לאחר תום תקופת ההארכה.

פנינה תמנו: התאמת הדין הישראלי למגמות חדשות ברחבי העולם, בעיקר במסגרת הדירקטיבה האירופית, ולתנאי השוק הגלובלי, נועדה לשפר את התחרותיות של חברות גנריות ישראליות עם מקבילותיהן משיטות משפט זרות.

פנינה תמנו: מעבר לכך, החוק המוצע מתקן עיוות שנוצר במצב הקיים, בעוד הגיונו של הסדר צווי ההארכה מאפשר תחרות בחברות המקור מייד עם פקיעת צו ההארכה.

פנינה תמנו: החוק בנוסחו היום לא מתיר לייצר מוצרים גנריים או לנהל בהם עסקאות, אלא לאחר פקיעתו של צו ההארכה, כך שבפועל עד שמוצרים מתחרים נכנסים לשוק נהנה בעל הפטנט מתקופת מונופולין ארוכה מזו הנקובה בצו ההארכה.

פנינה תמנו: יתרון משמעותי של התיקון המוצע נעוץ אפוא בכניסה מוקדמת יותר של מוצרים מתחרים לשוק הישראלי, הגברת הגישה לתרופות ומניעת ההכבדה על תקציב הבריאות בשל הארכת מונופולין בלתי מכוונת.

פנינה תמנו: נוכח האמור תומכת הממשלה בהצעת החוק, ומוצע כי המליאה תצביע על אישור החוק.

פנינה תמנו: את הצעת החוק הזאת, הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 14) (הגברת התחרותיות), התשפ"ב–2022, אני מביאה מטעם שר המשפטים גדעון סער.

פנינה תמנו: בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשרה.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים, ואני גם מודיע על סגירת הרשימה, נעילת הרשימה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: מוותר.

איתן גינזבורג: מוותר?

איתן גינזבורג: הפסד שלנו.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת ארבל – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר, המשך הסיפור.

זה סיפור עצוב.

איתן גינזבורג: גם סיפור עצוב הוא סיפור.

גם סיפור.

פנינה תמנו: מה יש ליעקב אשר עם פטנטים?

איתן גינזבורג: שוק הפשפשים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

שלמה, בשבילך אני עושה את תקציר הפרקים הקודמים.

דיברנו על זה שהיום האידיאולוגיה הפכה לשוק פשפשים.

כל חבר כנסת משומש במצב טוב עובר ממקום למקום, זורק אידיאולוגיות, הכול נמכר.

דבר אחד אידיאולוגית הממשלה הזאת טיפלה ומתאחדת, שזה על נושאים של דת.

שם אין ימין, אין שמאל, אין זה, כולם הצטרפו לחגיגה נגד מסורת ישראל, וזו הסיבה שהממשלה הזאת עפה מהר מאוד.

אבל, אדוני, אני רוצה לדבר על החוק.

החוק הזה הוא חוק הפטנטים, הגנה על פטנטים.

יש לך פטנט שלך, לא יכול שמישהו יחקה אותך.

אז היה פטנט שרשום על שמו של נפתלי בנט, כן, זה שישב פה עד לא מזמן וזלזל בכולנו, פטנט איך אתה זורק את כל העבר שלך, את כל האידיאולוגיה שלך.

פטנט רשום על שמו.

אבל מה קרה מאז?

כולם גונבים את הפטנט הזה, כולם גונבים את הפטנט, עוברים ממקום למקום.

מהליכוד לתקווה חדשה, מתקווה חדשה ליש עתיד, מה הולך כאן?

ועל מחנה הפליטים כבר דיברנו, אבל מה מחזיק אתכם?

מה האידיאולוגיה?

הרי אי-אפשר להחזיק כל כך הרבה אנשים בלי אידיאולוגיה.

האידיאולוגיה שלכם, חלק גדול מכם, היא נקמה וקנאה ופסילה אישית של כל מה שקשור לליכוד, ובמיוחד כל מה שקשור ליושב-ראש הנבחר של הליכוד.

מה לעשות, כולם בוכים מה קרה בפריימריז.

מה קרה בפריימריז?

80,000 איש אמרו את דעתם, בניגוד דווקא לדילים.

אז זה גם לא טוב.

אל תגידו את דעתכם, אל תהיו עם אידיאולוגיה, תפתחו שוק, שוק השינוי, שוק קואליציית השינוי.

אין אידיאולוגיה, הכול זה נקמות אישיות, זו האידיאולוגיה, זה השיח בבחירות האלה – כן ביבי, לא ביבי.

מה עם שאר הדברים שהזנחתם, ששמתם בצד, שלא טיפלתם כי ידעתם שאתם לא יכולים לעשות את זה?

ובסוף אני רוצה להציע לכם: יש מתי מעט בבניין הזה, ואני גאה להיות בתוכם, מהאנשים שפיהם והשקפתם שווים.

אנחנו לא מרשים לעצמנו לעשות זיג-זג, לא בדברים הקדושים שלנו, לא בדברים שנאמרו מסיני, ואנחנו שומרים אותם עד היום; לא בדאגה שלנו לשומרי המסורת, לא בדאגה שלנו לדמותה של המדינה.

ואתה יודע, אדוני היושב-ראש, כמה אנחנו משלמים על זה מחיר, כמה עסקאות יכולנו לעשות רק בממשלה הרעה הזאת על תקציבים, על דברים, על תפקידים.

מה לא הציעו לנו?

אבל אנחנו – יש לנו השקפת עולם, יש אידיאולוגיה, יש ערכים.

לא זזים מזה.

איתן גינזבורג: תודה.

לא מה שנהיה כאן, פשפשים.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אשר.

נגמרה הסדרה להיום.

איתן גינזבורג: זהו, אין?

בלי נדר.

איתן גינזבורג: השכלנו, למדנו.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רון כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת סופר – אינו נוכח; חברת הכנסת לימור מגן תלם – אינה נוכחת; חבר הכנסת רוטמן – אינו נוכח; חבר הכנסת אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת בן ברק – אינו נוכח; חבר הכנסת אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת פינדרוס – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: אחרון הדוברים, חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה, ומייד לאחר מכן נעבור להצבעה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אתה לא רשום, אדוני.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לדבר היום על היועצת המשפחתית לממשלה.

מאיר פרוש: אני מוחה.

מאיר פרוש: אני מוחה.

שלמה קרעי: זכותך.

שלמה קרעי: היועצת המשפחתית לממשלה, זו שמראה ביחד עם בג"ץ שהמשפטנים הפכו להיות מפלגת-על במדינת ישראל.

שלמה קרעי: אין כבר ציבור שהולך לקלפי.

שלמה קרעי: הבחירות לא מעניינות אף אחד.

שלמה קרעי: אפשר לדרוס ולרמוס גם כאן בכנסת, ואף אחד לא ייתן סעד.

שלמה קרעי: ואפשר לאשר בממשלת מעבר, כמו שהמשפטנים קוראים לה, את המינוי הכי הזוי – מני מזוז, האיש שהמדינה אומרת שהוא לקח לכיס שלו 100,000 שקלים ולא מחזיר אותם, הוא ישב בראש הוועדה שתחליט מי נקי כפיים עם טוהר מידות ומי לא.

שלמה קרעי: זה נשמע לכם הגיוני?

שלמה קרעי: יש פה מישהו שמוכן להגן - - -

אמילי חיה מואטי: איפה מבחן - - - בישראל השנייה - - -

שלמה קרעי: את מוכנה להגן על העמדה שמזוז – אומנם במשפחה שלו הוא ישראל השנייה, אבל הוא שקוע עמוק עמוק בביצה שלכם.

שלמה קרעי: את מוכנה להגן על העמדה שאדם כזה, שלא רוצה להחזיר, כך על פי הפרסומים, 100,000 שקלים שקיבל בשקר לכיס שלו, לא רוצה להחזיר אותם לקופת המדינה, הוא יגיד לנו, לממשלה, או לכם במקרה הזה בינתיים, את מי כשר למנות מבחינת טוהר מידות ואת מי לא?

שלמה קרעי: ועוד אותו אחד שנלחם בעבר לא למנות אפילו מינוי זמני בממשלת מעבר, הוא עכשיו רץ לג'וב הבא שלו ומקבל מינוי לא לשלושה חודשים – מינוי לשמונה שנים.

אמילי חיה מואטי: - - -

שלמה קרעי: מינוי לשמונה שנים.

שלמה קרעי: השוחד, המרמה והפרת האמונים זה שלכם כלפי הציבור בשנה האחרונה, חברת הכנסת מואטי, והציבור הראה לכם שהוא מאס בכם, וכל החיבורים שתביאו - -

אמילי חיה מואטי: - - -

שלמה קרעי: - - והינה אייזנקוט, והינה גנץ וסער, והינה פה והינה שם, ומרצ בקושי עוברת את אחוז החסימה, ואחד ועוד אחד אצלכם שווה אחד וחצי בקושי.

אמילי חיה מואטי: - - -

שלמה קרעי: בקושי.

שלמה קרעי: הציבור – את תראי אותו.

שלמה קרעי: קודם כול את מאמינה בדמוקרטיה, ואם הכנסת התפזרה כנראה שאין לכם כבר מנדט.

אמילי חיה מואטי: - - -

שלמה קרעי: לא, הציבור הראה לכם, פיזר אתכם הביתה, ומה שנשאר רק זה להקים את הממשלה הבאה בקרוב, בעזרת השם.

אמילי חיה מואטי: שתהיה אותה ממשלה, שלמה - - - תשב מקדימה בשורה הראשונה.

שלמה קרעי: השרה תמנו שטה ויעל בן משה כבר מתחילות לתרגל אופוזיציה.

אמילי חיה מואטי: הן מתרגלות.

שלמה קרעי: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: אני מזכיר לחבר הכנסת שהן ישבו גם באופוזיציה וגם בקואליציה והכול בסדר.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

איתן גינזבורג: בכבוד רב.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: יש להם ועדה מסדרת בקרוב.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פרוש, האם ידעת שגם לישראל ביתנו יש מועצת חכמים בדמות ועדה מסדרת, שמתכנסת בקרוב להכריע איך תהיה הרשימה?

מאיר פרוש: - - -

יבגני סובה: לחבר הכנסת פרוש יש שורשים ברוסיה, יש לו זמן להגיש בקשה לוועדה המתמדת.

מאיר פרוש: - - - מועצת השורא, מותר לישראל ביתנו שתהיה להם גם מועצת שורא.

יבגני סובה: חבר הכנסת פרוש, עד 1 בספטמבר אפשר להגיש בקשה לוועדה המתמדת.

יבגני סובה: תגיש.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להגיד כמה דברים בקשר לחוק הפטנטים.

יבגני סובה: אנחנו למדנו בשנה האחרונה בבית הזה שיש פטנטים, אז הינה, גם לי יש כמה פטנטים שאני רוצה לתזכר את הצופים על ערוץ הכנסת: הפטנט הראשון שהאופוזיציה רשמה על עצמה הוא לעוות את המציאות.

יבגני סובה: נכון, לא נכון – דבר בביטחון.

יבגני סובה: כל הזמן מדברים במונחים כלכליים כשאין להם מושג בכלכלה – מה היה לפני שנה מבחינת כלכלה ומה קורה עכשיו: אבטלה, צמיחה, גירעון.

יבגני סובה: אבל מה לעשות, זה הפטנט שלהם.

יבגני סובה: מה זה משנה המציאות?

יבגני סובה: מה זה משנה העובדות אם אנחנו צועקים?

יבגני סובה: זה הפטנט הראשון.

יבגני סובה: הפטנט השני – לצערי, אני אומר, הפטנט השני – הוא כל הזמן לגדף, לטנף ולגדף.

יבגני סובה: וככה הם תפסו כותרות, ככה הם דיברו אל הממשלה, אל ראש הממשלה, אל שר האוצר, וככה חלק מהם התברגו בפריימריז – ככל שאתה צועק יותר, ככה אתה מתקדם יותר מהר וככה אתה מקבל מקום ראוי.

יבגני סובה: בסדר, זה הפטנט שלהם, שיישארו עם הפטנט שלהם.

יבגני סובה: אני לא מקבל את הפטנט הזה.

יבגני סובה: והדבר הנוסף שאני רוצה להגיד לגבי הפטנטים – פטנט בכל פעם לקחת את העם לבחירות, עד שהעם יתייאש.

יבגני סובה: בסבב השני לא קיבלת 61 – למה סבב שני?

יבגני סובה: בסבב הראשון לא קיבלת 61?

יבגני סובה: נלך לסבב שני.

יבגני סובה: בסבב שני לא קיבלת 61?

יבגני סובה: נלך לסבב שלישי.

יבגני סובה: וככה הגענו לסבב חמישי.

יבגני סובה: אחלה פטנט, אבל גם בסבב החמישי האופוזיציה לא תקבל 61, והעם לא צריך להתייאש.

יבגני סובה: כל הדיבורים ששמענו פה – לא תקבלו 61, כי מה שנעשה, לא ניתן לכם להשתמש בגידופים, לא ניתן לכם להשתמש בעיוות המציאות, ואנחנו נדאג שאת כל הפטנטים תשאירו על ספסלי האופוזיציה גם אחרי הבחירות ב-1 בנובמבר.

יבגני סובה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת סובה.

איתן גינזבורג: בכך תמו הדוברים.

איתן גינזבורג: השרה תמנו שטה, תרצי לסכם?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: הצבעה מס' 8

איתן גינזבורג: נגד – אין

איתן גינזבורג: ההצעה להעביר את הצעת חוק הפטנטים (תיקון מס' 14) (הגברת התחרותיות), התשפ"ב–2022 לוועדת החוקה, חוק ומשפט נתקבלה.

איתן גינזבורג: בעד – 13, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה ותעבור להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

איתן גינזבורג: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1577).

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק לעידוד תעשייה עתירת ידע (הוראת שעה), שאותה תציג שרת החדשנות, המדע והטכנולוגיה, השרה אורית פרקש הכהן.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה.

אורית פרקש הכהן: היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, החוק הזה שאנחנו מציעים היום ומעלים היום להצבעה בקריאה ראשונה הוא חוק חשוב מאין כמותו.

אורית פרקש הכהן: קודם כול, חשוב לי לומר שהחוק הוא תולדה של עבודה מקצועית ארוכה מאוד של כמה שנים, שהחלה עוד בתקופת הממשלה הקודמת בשיתוף גורמי האוצר, רשות המיסים ורשות החדשנות, והוא מבטא למידה והסקת מסקנות ביחס לתעשיית ההייטק בישראל.

אורית פרקש הכהן: החוק הזה היה צריך להיות חלק מחוק ההסדרים לשנה הקודמת, ויצא שבגלל העומס – אם אתם זוכרים, פשוט תקציב המדינה נדחה ונדחה, כך שהתקציב שכבר עבר היה מוגבל בהיקפו – הוחלט לקדמו באפיקי חקיקה רגילים.

אורית פרקש הכהן: לא מדובר בחקיקת בזק ולא בחקיקת בחירות; להפך, מדובר בחקיקה מקצועית וחשובה מאין כמותה להמשך ביסוסו האסטרטגי של ענף ההייטק והטכנולוגיה במדינת ישראל לטווח ארוך, ויש לה חשיבות יתרה בתקופה הזו של אתגר כלכלי, ואני רוצה להסביר בקצרה את הדברים.

אורית פרקש הכהן: ראשית, כאשר אנחנו מסתכלים היום על ענף ההייטק והטכנולוגיה במדינת ישראל, אנחנו רואים כבר ענף אסטרטגי למשק הישראלי, הקטר של הכלכלה הישראלית.

אורית פרקש הכהן: אם אנחנו מסתכלים היום על שוק התעסוקה בישראל, בין 11% ל-14% מאוכלוסיית המועסקים בישראל מועסקים בתעשיית ההייטק.

אורית פרקש הכהן: אותם מועסקים תורמים לא פחות מרבע מתשלומי מס ההכנסה לקופת המדינה.

אורית פרקש הכהן: אם אנחנו מסתכלים על נתוני השנה שעברה, מדינת ישראל צלחה את תקופת הקורונה ואת השנה שעברה בנתונים פנטסטיים של עודף תקציבי, בין היתר בגלל תוצאות תעשיית ההייטק, שהכניסה לקופת המדינה פי שלושה מיסים ממה שצפוי היה, בסך 18 מיליארד שקלים.

שלמה קרעי: אז תורידו את המחירים של התחבורה הציבורית בפריפריה במקום לחלק עוד כסף לטייקונים.

אורית פרקש הכהן: נוסף לכך, תעשיית ההייטק עברה קפיצת מדרגה מאוד חשובה וטובה במובן הזה שהיא מאוד מגוונת מבחינת סוגי החברות, ויש לנו היום חברות מלאות שכבר מבוססות בישראל ויכולות להעסיק ולפזר את הרווחה הזו לא רק למהנדסים או מהנדסי מחשבים וכו' וכו', אלא גם למקצועות שמכונים מקצועות צמיחה: גרפיקאים, אנשי מכירות, אנשי שיווק.

אורית פרקש הכהן: לכן כשאנחנו מדברים היום על התעשייה הזו, אנחנו צריכים להסב את תשומת הלב לכמה נקודות: דבר אחד, לעובדה שלא סתם טרחתי והרחבתי בנתונים, חשוב היה לי להגיד שמדובר בתעשייה שהיא כבר אסטרטגית, והכלכלה הישראלית צריכה לחשוב על תעשייה שתמיד צריכה לפעול בסביבה עסקית, פיננסית ופיסקלית תומכת; דבר שני, כולנו יודעים שהתקופה הכלכלית האחרונה מורכבת ביותר בגלל הקורונה, בגלל הפגיעה בשרשראות האספקה, בגלל העלייה בריביות והזינוק באינפלציה ובגלל כל חוסר הוודאות הכלכלי.

אורית פרקש הכהן: הדבר הזה בראש ובראשונה משפיע על תעשיות כמו תעשיות הטכנולוגיה והייטק, שבחלק אסטרטגי שלהן בנויות מחברות סטרטאפ, מחברות פרה-סיד, שזה עוד יותר בסיכון גבוה, שכאשר למשקיעים מתחילות להיות השקעות בריביות יותר גבוהות, מראש מתחיל להיות לנו כאן אתגר.

אורית פרקש הכהן: כשאנחנו מסתכלים על תעשיית ההייטק וחיזוקה לטווח ארוך, בעיניי כממשלה תשומת הלב צריכה להיות בשלושה אספקטים: האחד, ההסתכלות על הסטרטאפים וכל חברות ההזנק בישראל וכל החוליה הזו בתעשייה כחוליה אסטרטגית.

אורית פרקש הכהן: הסטרטאפ של היום יהיה החברה של עוד עשר שנים או של עוד חמש שנים, זה השלב המסוכן ביותר, ואותו כמדינה אנחנו צריכים להמשיך ולטפח, בטח ובטח בתקופות שיש אתגר בגיוסים; דבר שני, חברות ישראליות וגדולות שצמחו בישראל – יש לנו חובה לבסס סביבה שתעודד את החברות הללו לנטוע נטע ולהשתרש פה לטווח ארוך, ולא להעביר סניפים לחוץ לארץ שיפרנסו את קופות המדינה של ממשלות זרות וייתנו תעסוקה לעובדים שאינם ישראלים; דבר שלישי, תמיד לראות שבעולם הגיוסים ובעולם השאת ההון גם כממשלה אנחנו נהנים מההכנסות הללו, שלחברות תהיה סביבה נוחה לגייס כספים ולהתפתח.

אורית פרקש הכהן: מה החוק הזה עושה?

אורית פרקש הכהן: החוק הזה מטפל בשלושת האתגרים שעליהם דיברתי בדיוק.

אורית פרקש הכהן: בואו נתחיל לדבר על שלב חברות ההזנק, על שלב הסיכום.

אורית פרקש הכהן: כשאנחנו בוחנים את נתוני ההשקעות של טרום הסיד, לפני הראשוני ביותר של חברות הסטרטאפ הכי חדשניות ופורצות דרך, שהן רלוונטיות לחוק הנוכחי, מנתוני רשות החדשנות עולה כי בחמש השנים האחרונות הייתה ירידה מהשקעה של 300,000-200,000 דולר ברמה החציונית, ירידה בהשקעה בחברות האלה ל-100,000 דולר, וגם החברות עצמן לא עלו בהיקף.

אורית פרקש הכהן: ולכן זה אומר שאנחנו רואים מגמה שאנחנו לא רוצים לראות, גם בהורדת ההיקפים וגם בתחומים.

אורית פרקש הכהן: החוק הנוכחי יוצר אפיק שיעודד באמצעות דחיית המס משקיעים מעולם הטכנולוגיה להמשיך ולגלגל כספי השקעה בחברות מסוכנות, קטנות במיוחד, כשבעולמות ההייטק מדובר בכספים שהם אינם גדולים, אבל החברות הללו הן עולם ומלואו.

אורית פרקש הכהן: אנחנו כממשלה רואים בזה חשיבות רבה, בלייצר עוד כלי שנותן איזשהו חמצן למנוע, ללב הפועם של תעשיית ההייטק, וזה חברות הסטרטאפ שלו.

אורית פרקש הכהן: הדבר הזה מתאים במיוחד בתקופה הזו.

אורית פרקש הכהן: ואני רוצה גם לספר שאני אישית, כשרת החדשנות, הנחיתי את הרשות, רשות החדשנות, להכין בנוסף תוכנית שתתמודד אם נגיע למצב של קושי בגיוסים ובהשקעות בחברות ההייטק כפי שהיה בתקופות הקורונה, כי זהו סגמנט רגיש מאוד ואסטרטגי ביותר.

אורית פרקש הכהן: נקודה שנייה שאנחנו עוסקים בה היא חיזוק המגמה הזו של החברות המלאות, חברות ישראליות, חברות שכולנו גאים בהן, שמספקות תעסוקה לכל כך הרבה עובדים, והן הבסיס לשילוב של כמה שיותר עובדים מהחברה הישראלית, מהחברה הערבית, נשים, מהפריפריה הישראלית.

אורית פרקש הכהן: שם אנחנו פונים עם שלל התוכניות שאנחנו עושים, גם עם רשות החדשנות ועם יעדי תעסוקה מאוד נוקשים שאני הקציתי.

אורית פרקש הכהן: החוק הזה נותן תמריץ לחברות הללו, שבמידה שהן רוכשות עוד חברת הייטק בחו"ל או עוד חברה בארץ, הן תוכלנה שהרכישה הזו תהיה הוצאה מוכרת למשך חמש שנים, בכמה תנאים שהם משתלמים למדינה: בתנאי שה-IP והקניין הרוחני נשארים בארץ, בתנאי שרואים גידול בהכנסות, בתנאי שרואים כאן ערך אמיתי למדינת ישראל ולכלכלתנו.

אורית פרקש הכהן: ושוב אני אומרת שלחוק הזה חשיבות יתרה בתקופה הכלכלית המאתגרת הזו, שבה אנו כממשלה רוצים לראות חברות ישראליות גדולות מהסוג הזה רוכשות חברות אליהן, לתוכן, ולא נרכשות על ידי חברות זרות.

אורית פרקש הכהן: נקודה שלישית שאני יכולה לציין היא שיפור היכולת של חברות הייטק ישראליות לגייס הלוואות בחו"ל.

אורית פרקש הכהן: מהנתונים המקצועיים שהוצגו בפניי, יש קושי במערכת הבנקאות הישראלית לקבל מימון מספק בלעדית ממערכת המימון הישראלית, ולכן רוב המימונים של חברות בסכומי ענק נעשים ממוסדות בנקאיים ופיננסיים בחו"ל.

אורית פרקש הכהן: ושם אנחנו מטפלים בחסם של שנים, כשאותם מלווים זרים אמורים לשלם גם מס על הריבית של ההלוואה, ואנחנו מתקנים את הדבר הזה אני רוצה לומר לגבי ביקורות שנשמעו על החוק, שאני לא מקבלת אותן.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שבסוף, כשאני מסתכלת על הדברים שעשתה הממשלה הזו, כמו העלאת שכר המינימום, תוכנית "ממדים ללימודים", העלאת שכר הקיום של חיילי צה"ל, קצבאות זקנה, ובאמת קצרה היריעה, הגדלת מס הכנסה שלילי, תוספות של תמריצי מס לאנשים – בסוף את כל הרווחה הזו, תעשיות שמביאות פירות לקופת המדינה, דוגמת תעשיית ההייטק, הן אלה שמאפשרות לנו את הסטת המשאבים האלה לטובת רווחת כל התושבים שלנו.

אורית פרקש הכהן: זוהי חובתנו לדאוג לכך שלתעשייה הזו תהיה סביבה תומכת, מאפשרת ותחרותית אל מול שאר המדינות בעולם שמתחרות על ליבן של החברות הללו.

אורית פרקש הכהן: אני מבקשת להודות לשר האוצר על התמיכה בהעברת החוק; לכל אנשי רשות המיסים, רשות החדשנות, משרד האוצר, וכמובן לצוות הנהדר שלי ולצוות של כחול לבן, מיכל דור, גלי, גלי אופיר וכל הצוות – גם לך, איתן – על העזרה.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי השרה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים, שננעלת ברגע זה.

דן מרזוק: - - -

איתן גינזבורג: אה, נכון, נכון, נכון.

איתן גינזבורג: סליחה.

איתן גינזבורג: לפני הדוברים יש שתי הצעות מוצמדות.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2465/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו נציג, ראשית, את הצעת חוק לעידוד תעשייה עתירת ידע, של חברי הכנסת אלכס קושניר וולדימיר בליאק, שאותה יציג חבר הכנסת קושניר, הצעת חוק פרטית שמספרה 2465.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, זו הצעת חוק שמבטאת את היכולת שלנו כמדינה וכקובעי מדיניות לזהות את היתרון התחרותי ואת היתרון היחסי שיש למדינה שלנו.

אלכס קושניר: הרי אין ספק, אנחנו ראינו את זה גם במשבר הקורונה, שכלכלת ישראל הצליחה לשרוד את המשבר הזה בעיקר בעיקר בזכות הקטר הזה שנקרא תעשיית ההייטק.

אלכס קושניר: ולכן, ככל שאנחנו מזהים שינויים ותמורות בעולם בנושא הזה, וככל שאנחנו מבינים שהתחרות על החברות האלה בכל המדינות בכל העולם עולה, אנחנו חייבים להיות צעד אחד קדימה לפני כולם.

אלכס קושניר: לא רק כדי לשמר את מה שיש לנו, אלא כדי להגדיל ולחזק את מה שיש לנו.

אלכס קושניר: אנחנו ראינו, נדמה לי שבשנת 2021, שכמות הסטרטאפים החדשים במדינת ישראל ירדה – זה נכון, גברתי השרה?

אלכס קושניר: לפי המספרים - -

אורית פרקש הכהן: - - - נתוני ההשקעה.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: - - ואותי באופן אישי זה מאוד מאוד מדאיג.

אלכס קושניר: לכן, אני מאוד שמח, כרגיל, ששיתוף הפעולה שלי באופן אישי עם השרה אורית פרקש הכהן רק הולך ומתהדק.

אלכס קושניר: זה כבר דבר שלישי שאנחנו עושים ביחד, רק בקדנציה הזו.

אורית פרקש הכהן: - - -

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: זה אומר שאנחנו חושבים אותו דבר.

אלכס קושניר: אני באמת לא רוצה לגזול את הזמן ולהיכנס לפרטים, לכל ההטבות שאנחנו רוצים לתת.

אלכס קושניר: בגדול, יש פה ארבעה תיקונים מאוד מאוד חשובים: 1.

אלכס קושניר: נוגע לזיכוי במס לעסקים פרטיים; 2.

אלכס קושניר: מאפשר דחייה לתשלום רווחי הון במכירה של חברות טכנולוגיות למי שהולך להשקיע בחברה טכנולוגית נוספת, וגם פתרונות לגופים פיננסיים זרים שמשקיעים בהייטק בישראל.

אלכס קושניר: אבל מה שחשוב לומר זה שכל גוף, במיוחד מדינה, חייב לדעת לזהות את היתרון היחסי שלו ולהשקיע שם את מלוא כוחו.

אלכס קושניר: אני רואה שחבר הכנסת ולדימיר בליאק נכנס למליאה.

אלכס קושניר: החוק הזה שאני מגיש זה חוק שלי ושלו ביחד, ואני מאוד שמח שגם בנושא הזה אנחנו יודעים לשתף פעולה ולחשוב אותו דבר.

אלכס קושניר: ומעבר לזה, גם חברתי לסיעה חברת הכנסת לימור מגן תלם – גם היא הגישה חוק מאוד מאוד דומה לזה.

אלכס קושניר: לכן, יש פה באמת איחוד כוחות.

אלכס קושניר: ואני מאוד מקווה שנוכל לקדם את החקיקה הזו מהר ככל הניתן.

אלכס קושניר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת קושניר, שהציג את הצעתו ואת הצעתו של חבר הכנסת בליאק.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2723/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת לימור מגן תלם להציג את הצעת חוק לעידוד תעשייה עתירת ידע שמספרה 2723/24, הצעת חוק פרטית שהוצמדה להצעת החוק הממשלתית.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות לרשותך.

לימור מגן תלם: תודה, אדוני היושב-ראש.

לימור מגן תלם: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק לעידוד תעשייה עתירה ידע היא למעשה הצעה שמטרתה לעודד את תעשיית ההייטק בישראל ולהעניק הטבות לחברות שפועלות בארץ.

לימור מגן תלם: הצעת החוק נועדה לא רק לעודד את תעשיית ההייטק אלא גם את הכלכלה הישראלית כולה.

לימור מגן תלם: בשנים האחרונות חווינו צמיחה כלכלית גבוהה מאוד, בין היתר בשל חברות הסטרטאפ הישראליות וענף ההייטק, שתרם לייצוב הכלכלה בזמן משבר הקורונה.

לימור מגן תלם: הסיבות לכך שההייטק כה חשוב לחיזוק הכלכלה הישראלית הינן מגוונות: ההשקעות הרבות שתעשייה זו מביאה לישראל, החידושים הטכנולוגיים שהיא מביאה איתה, שמירת המוחות הטובה ביותר של ישראל כאן בבית, וכמובן גם הצמיחה הכלכלית שנובעת משוק תוסס ומתחדש.

לימור מגן תלם: ענף ההייטק הוא הקטר של הכלכלה, שמוביל את המשק לצמיחה ושגשוג.

לימור מגן תלם: בשנים האחרונות, יש מאבק עיקש בין המדינות המפותחות, שבמסגרתו כל אחת מנסה למשוך חברות הייטק אליה, כדי שתפעלנה דווקא בשטחה.

לימור מגן תלם: בתור יושבת-ראש השדולה למען התעשייה, אני מאמינה שהצעת החוק הזו תעודד ותאפשר למשקיעים וחברות לפעול דווקא בארץ, במקום להבריח אותם לחו"ל.

לימור מגן תלם: הצעת החוק, למעשה, מבקשת להעניק הטבות לחברות הייטק, אשר הקניין הרוחני שלהן רשום בישראל ומרכז פעילותן בישראל.

לימור מגן תלם: הצעת החוק נותנת רוח גבית למשקיעים בחברות ההייטק, ומעודדת אותם להשקיע בעוד ועוד חברות ישראליות, כאשר ההשקעות שלהן תיחשבנה הוצאה מוכרת במס.

לימור מגן תלם: הצעת החוק מבקשת להעניק זיכוי ממס למשקיעים פרטיים סטארט-אפ בגובה של 25% מסכום ההשקעה.

לימור מגן תלם: ההצעה גם מבקשת לדחות את תשלום רווח ההון במכירה של חברה טכנולוגית, אם בעל המניות ישתמש בחלק מהתמורה לצורך השקעה בחברת סטארט-אפ ישראלית.

לימור מגן תלם: הצעת החוק גם תקל על חברות טכנולוגיה ישראליות בגיוס אשראי ממוסדות פיננסיים זרים, ובכך תתרום לצמיחתן בשלבים המוקדמים שלהם.

לימור מגן תלם: אין לי ספק שהצעת החוק הזו תתרום משמעותית לכלכלת ישראל, ותציב אותנו בקדמת תעשיית ההייטק בעולם.

לימור מגן תלם: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מגן.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: אני נועל את רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים – חבר הכנסת מאיר פרוש.

מאיר פרוש: מוותר לך.

איתן גינזבורג: מוותר; חבר הכנסת אלכס קושניר – מוותר; חבר הכנסת אייכלר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ארבל – אינו נוכח.

משה ארבל: נוכח.

איתן גינזבורג: נוכח.

איתן גינזבורג: סליחה, אדוני.

איתן גינזבורג: זה מתוך הרגל.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא חבר הכנסת משה ארבל.

אלכס קושניר: הוא אף פעם לא מוותר.

איתן גינזבורג: יש שיר כזה: "אני לא מוותר".

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

מאיר פרוש: נראה מה יאמר גלעד קריב.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, כבוד השרות, חבריי חברי הכנסת, אני מבקש את דמדומי המליאה לנצל כדי לומר תודה לבורא עולם, ולומר בפניכם כאן את מזמור ק' בתהלים: "מזמור לתודה, הריעו לה' כל הארץ.

משה ארבל: עבדו את ה' בשמחה, בֺּאו לפניו ברננה.

משה ארבל: דעו כי ה' הוא אלהים, הוא עשנו ולו אנחנו, עמו וצאן מרעיתו.

משה ארבל: בֺּאו שעריו בתודה, חצרֺתיו בתהׅלה, הודו לו ברכו שמו.

משה ארבל: כי טוב ה', לעולם חסדו, ועד דֺר וׇדֺר אמונתו".

משה ארבל: לפני כמה חודשים, כחלק מתהליך לתרומת כליה, הלכתי לבדיקות מקדימות.

משה ארבל: באותן הבדיקות מצאו לי גידול בכליה הימנית.

משה ארבל: עברתי ניתוח להסרתו, והוא עבר בהצלחה.

משה ארבל: הגילוי המוקדם היה בו כדי להציל חיים ממש.

משה ארבל: לא זכיתי שהכליה תיתרם, אבל מחשבה טובה הקדוש ברוך הוא מצרפה למעשה.

משה ארבל: אני מנצל את הבמה החשובה הזאת כדי להודות לבורא עולם ולומר שבסוף, מעשיית חסד אף פעם לא מפסידים.

משה ארבל: תודה רבה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אדוני, לא.

איתן גינזבורג: אבל אנחנו מודים לך על הדברים, חבר הכנסת ארבל, ומאחלים לך בעיקר בריאות שלמה וטובה.

איתן גינזבורג: תודה.

אורנה ברביבאי: בריאות.

איתן גינזבורג: נעבור להמשך רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר – אינו נוכח; חבר הכנסת רון כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת סופר – אינו נוכח; חברת הכנסת מגן תלם, תרצי לדבר?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רוטמן – אינו נוכח; חבר הכנסת אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת רם בן ברק, רוצה לדבר?

איתן גינזבורג: מוותר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, כנסת נכבדה, החשמל עולה, הארנונה עולה, התחבורה הציבורית בפריפריה מתייקרת פי שניים, מחירי הדיור מזנקים, הזוגות הצעירים נאנקים, מיסים וגזירות כלכליות על החלשים, אבל לממשלת הרוח, הצלצולים והממלכתיים יש כסף בלתי מוגבל לכמה מאות טייקונים, ללא הצדקה כלכלית של ממש.

שלמה קרעי: הרי, רבותיי, על מה מדובר בחוק הזה?

שלמה קרעי: תכף אקריא לכם מתוך כתבה של איתן אבריאל מדה-מרקר.

ולדימיר בליאק: אבל החוק הזה היה קיים - - -

שלמה קרעי: על מה מדובר בחוק הזה?

שלמה קרעי: מדובר על 275 טייקונים שניצלו את ההטבה הזאת, והרווח השנתי שלהם, ההכנסה הממוצעת שלהם, הוא כ-5 מיליון שקל בשנה.

שלמה קרעי: בשבילם יש למדינה הרבה כסף.

שלמה קרעי: עכשיו, תגידו לי: כלכלה.

שלמה קרעי: אבל מה כלכלה?

שלמה קרעי: ב-2019 כבר פג תוקף ההטבות האלה – מ-2019 – ובשנה שעברה הוזרמו 20 מיליארד דולר לחברות הייטק ישראליות.

שלמה קרעי: זאת אומרת, לא ההטבות השפיעו; בלי ההטבות ההייטק פורח ומשגשג.

ולדימיר בליאק: ממשלת ישראל - - - ליכוד - - -

שלמה קרעי: כבר ב-2019 פג התוקף שלהן, אבל מה?

שלמה קרעי: לכם יש כסף מיותר לתת לחבורה שלכם.

שלמה קרעי: הון-שלטון.

ולדימיר בליאק: שבע שנים.

שלמה קרעי: אקרא לכם מתוך הכתבה: "מדוע חברות ההייטק ובעיקר המשקיעים שלהן צריכים עוד הטבות, כשבשנה שעברה, בלי הטבות, הוזרמו להייטק הישראלי ממשקיעים זרים יותר מ-20 מיליארד דולר.

שלמה קרעי: וזה נמשך גם השנה.

שלמה קרעי: בדברי ההסבר מודים כותבי החוק שהוא רגרסיבי ומיטיב רק עם עשירים" – מה שהזכרתי קודם – "הפרופ' אילן בן שלם מהאוניברסיטה העברית אמר לאחרונה כי לקרוא לזה חוק שבא לעזור לסטארט-אפים, זה כמו לומר על חוק שבא לעזור לילדים עניים, אבל מחלק את הכסף לעשירים.

שלמה קרעי: הטבות מס הן מנגנון לא שקוף, שאיש לא יודע מי מקבל בו את הכסף.

שלמה קרעי: אם רוצים לעזור לסטארט-אפים, תגדילו את תקציב רשות החדשנות".

שלמה קרעי: הוא מסיים כאן בזה שיש לחוק הזה הסכמה בכנסת.

שלמה קרעי: אז, לידיעתך, ידידי הכתב, אין הסכמה בכנסת.

שלמה קרעי: אני מתנגד.

שלמה קרעי: אנחנו מתנגדים.

שלמה קרעי: יש לכם כסף מיותר, חברים, גברתי השרה?

שלמה קרעי: תחזירו את ההנחות בתחבורה הציבורית בפריפריה, תנו לקב"סים המסכנים, שנלחמים על כמה מיליונים בודדים מול שרת החינוך שאשא ביטון.

שלמה קרעי: השלטון המקומי כבר הסכים להגדיל להם את השכר – את שכר הרעב שלהם – תנו להם עוד כמה מיליונים, כדי שייתנו להם משהו שיוכלו לחיות איתו.

שלמה קרעי: תורידו מיסים על הדלק, על החשמל.

שלמה קרעי: תשקיעו בחינוך, במורים.

שלמה קרעי: תקטינו את הקופון שאתם גוזרים בעשרות מיליארדים בשנה על מחירי הקרקעות על חשבון הזוגות הצעירים.

שלמה קרעי: יש לכם כסף?

שלמה קרעי: תשקיעו במי שבאמת צריך; במי שבאמת מניע את הכלכלה ולא בכמה טייקונים בודדים.

שלמה קרעי: החברים שלכם.

שלמה קרעי: הון-שלטון.

שלמה קרעי: מושחתים, נמאסתם.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: שרת החדשנות, תרצי להשיב?

איתן גינזבורג: לסכם את הדיון?

אורית פרקש הכהן: - - -

איתן גינזבורג: אם את רוצה.

אורית פרקש הכהן: לא.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, אנא תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא שבו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: נצביע על שלוש הצעות החוק – על כל אחת, כמובן, בנפרד.

איתן גינזבורג: ראשית, נצביע על הצעת החוק הממשלתית, הצעת חוק לעידוד תעשייה עתירת ידע (הוראת שעה).

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: כולם חשבו שהוא טייס.

איתן גינזבורג: מסתבר שהוא אצן.

מתן כהנא: אני גם מומחה.

איתן גינזבורג: בעד – 18, נגד – שלושה, ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה ראשונה, ותעבור לוועדת הכספים.

שלמה קרעי: ביקורת המדינה.

איתן גינזבורג: ביקורת המדינה – לא הקמתם אותה, אדוני.

קריאה: החוץ והביטחון.

איתן גינזבורג: החוץ והביטחון.

איתן גינזבורג: תקבע את הוועדה ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק פרטית, הצעת חוק לעידוד תעשייה עתירת ידע, של חברי הכנסת קושניר ובליאק.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 18, מתנגד אחד, ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה ותעבור להמשך דיון - - -

שלמה קרעי: הביקורת.

אורית פרקש הכהן: כספים.

איתן גינזבורג: ועדת כספים, ביקורת המדינה – בבקשה, זה יעבור לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

איתן גינזבורג: והצבעה אחרונה – על הצעת חוק עידוד תעשייה עתירת ידע של חברת הכנסת לימור מגן תלם.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 18, מתנגד אחד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה המוקדמת ותעבור להמשך דיון בוועדת הכספים.

קריאה: החוץ והביטחון.

איתן גינזבורג: חוץ והביטחון?

איתן גינזבורג: ועדת הכנסת תקבע את הוועדה שתדון בהצעת החוק הזאת.

איתן גינזבורג: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1578).

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק הסדרת העיסוק בעבודה במערכת קירור או מיזוג אוויר, התשפ"ב–2022, שתציג שרת הכלכלה והתעשייה אורנה ברביבאי.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

אורנה ברביבאי: תודה.

אורנה ברביבאי: יושב-ראש הכנסת, חברים יקרים.

אורנה ברביבאי: אני מעריכה את זה שבזמן הפגרה הגעתם לכאן, ואני מביאה בפניכם היום הצעה להסדרת נושא המזגנים והכשרת הטכנאים.

אורנה ברביבאי: זה חוק שמגיע עם כניסה של מזגנים חדשים, שאמורים להתחיל בייבוא שלהם בקרוב.

אורנה ברביבאי: השונות היא בגז, בסוג הגז שמגיע עם המזגנים, שהוא גז שהוא ידידותי לסביבה ותומך ברעיון של גז הפוגע פחות באיכות הסביבה, אבל יש בו גם סוג של סיכונים, ולכן נדרשנו להסדיר את מקצוע טכנאי המזגנים.

אורנה ברביבאי: בחודשים האחרונים הכשרנו בזרוע העבודה טכנאים כאלה, בסדר גודל של 2,000 מתקיני מזגנים, אבל כל עוד המקצוע לא מוסדר על פי חוק אנחנו לא יכולים להתקדם קדימה, ולכן אני מביאה את זה לפניכם.

אורנה ברביבאי: אני אומר שבסוף זה מתחבר גם לנושא רפורמת הייבוא.

אורנה ברביבאי: הרעיון ברפורמת הייבוא מדבר על הסרת החסמים, ככל שניתן.

אורנה ברביבאי: אין כל סיבה – יש מוצרי צריכה מסוימים שיש להם תקן אירופאי או בין-לאומי, שאפשר לרכוש אותו בארץ על פי התקן הזה, להתעקש שיהיה לו תקן ספציפי מיוחד ישראלי רק כי זה נדרש.

אורנה ברביבאי: אז איפה שזה נדרש מטעמי בריאות או בטיחות הציבור, אנחנו עושים את זה ברצון.

אורנה ברביבאי: איפה שזה פחוות נדרש, יש מעבר ספציפי שלנו במשרד הכלכלה והתעשייה על כל פריט, כדי לוודא שאנחנו מסירים את החסמים הביורוקרטיים האלה.

אורנה ברביבאי: אז נושא הסדרה לצד רעיון רפורמת הייבוא מביא בסופו של דבר גם להיצע של מזגנים נוספים שאפשר יהיה לייבא אותם, וגם להגדרה מסודרת ומקצועית של מקצוע מתקין המזגנים.

אורנה ברביבאי: רוב המזגנים שנמכרים בארץ נמכרים בסוג של ריכוזיות.

אורנה ברביבאי: אני לא רוצה להגיד את שמות החברות, אבל אומר שהשוק נשלט על ידי מספר מצומצם של חברות - - -

שלמה קרעי: את עכשיו מחזקת את הריכוזיות.

אורנה ברביבאי: לא, לא.

אורנה ברביבאי: ממש לא.

אורנה ברביבאי: ד"ר שלמה קרעי, אם תרצה אני גם אסביר לך בפרוטרוט למה תחרות והיעדר ריכוזיות יוצרת ירידה במחיר לצרכן.

שלמה קרעי: הרגולציה שלך יוצרת ריכוזיות ויוצרת חוסר תחרות.

אורנה ברביבאי: לא, לא.

אורנה ברביבאי: בדיוק הפוך.

אורנה ברביבאי: בדיוק הפוך.

אורנה ברביבאי: מישהו תדרך אותך לא נכון, אני יכולה גם להסביר.

שלמה קרעי: ממתי רגולציה יוצרת תחרות?

אורנה ברביבאי: לא, לא.

אורנה ברביבאי: היא מסירה רגולציה במובן הזה שאם אתה תרצה לקנות מזגן שמיוצר במקום אחר בעולם, היום אתה לא יכול לרכוש אותו שלא על פי תקן ישראלי, זאת אומרת, הוא צריך גם תקן בין-לאומי וגם תקן ישראלי.

אורנה ברביבאי: מחר, בזכות אותה פעילות שאנחנו עושים, תהיה לך אפשרות לרכוש אותו.

אורנה ברביבאי: אני גם מגינה על הבריאות שלך.

שלמה קרעי: את יודעת שבאירופה ההכשרה היא מבחן אונליין באינטרנט, זאת - - -

אורנה ברביבאי: לא, לא.

אורנה ברביבאי: זה נבדק.

שלמה קרעי: - - - של הכשרה עם עלויות מטורפות.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת קרעי, זה נבדק, כדי לשמור גם על הבריאות שלך וחלילה שלא יקרה מצב שמי שמתקין את המזגן הזה, עם הגז הזה, לא יהיה מספיק בקיא בנוהל.

אורנה ברביבאי: אגב, גם בהיבט של ייקור, תאר לך שתהיה לך תקלה.

אורנה ברביבאי: הצורך לתקן את זה - גם על זה תצטרך לשלם יותר, שלא לדבר חלילה על סיכון.

אורנה ברביבאי: אגב, בדקנו את זה ב reference בין-לאומי, ואם בסוף יסתבר שאפשר גם לעשות הקלות בעניין הזה אני פתוחה גם לזה.

אורנה ברביבאי: כל רעיון רפורמת היבוא – הסרת חסמים ולא הוספה שלהם.

אורנה ברביבאי: ולכן אני אומרת לך את זה בצורה הכי ישירה: לא היה פה מאמץ להוסיף רגולציה, נהפוך הוא.

שלמה קרעי: אבל כן הוספתם.

אורנה ברביבאי: לא, לא.

אורנה ברביבאי: ממש לא.

שלמה קרעי: 200 שעות הכשרה לטכנאי מזגנים - - -

אורנה ברביבאי: ההכשרה נועדה להבטיח שאותו גז – אגב, אני לא יודעת אם אתה יודע אבל יש תקנות של השרה לאיכות הסביבה, שהגדירה, מבחינתה, מעבר הדרגתי לאותו גז ידידותי לסביבה עם המזגנים, ומבחינתי גם העניין הזה של להסדיר מולה ומול שרת האנרגיה היה פועל יוצא של הבאת החוק, דווקא מתוך התבוננות של אחריות מרחיבה ורצון להביא את האיכות של המזגנים, לייצר תחרות, להוריד ריכוזיות ולאפשר התקנה בטוחה.

אורנה ברביבאי: וזה מתחבר לרעיון שאומר שמדינת ישראל הייתה לאורך שנים מדינה שהיו בה הרבה מאוד חסמים ביורוקרטיים, וכל רעיון רפורמת היבוא זה לצמצם את החסמים האלה, לאפשר כניסה של מוצרים.

אורנה ברביבאי: אגב, אנחנו רואים שזה לא רק מוצרים, אלה גם רשתות זרות אחרות שמחליטות להתעניין בארץ, ואין לי ספק שהגעתן של רשתות כולל אפילו אתגור מכון התקנים עם מכון אירופאי, שמגיע לפה ונותן סוג של תחרות מסוג אחר – כל הפעולות האלה ביחד בסוף גם מאפשרות גיוון, גם כמות וגם הורדת המחיר, ואני פונה אליכם ידידיי לאשר את החוק הזה.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשרת הכלכלה והתעשייה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים, ואני גם נועל את הרשימה ברגע זה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר – אינו נוכח; חבר הכנסת שמחה רוטמן – אינו נוכח; חברת הכנסת מגן – מוותרת; חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת רם בן ברק – מוותר; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: אם ככה, תמה רשימת הדוברים.

שלמה קרעי: רגע, רגע, אני גם נרשמתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, כנסת נכבדה.

שלמה קרעי: החוק הזה בעצם, אם ניתן את השורה התחתונה שלו, משית על הציבור בשנה תוספת עלות של למעלה מ-50 מיליון שקל, ואת זה את יודעת.

שלמה קרעי: אלה הנתונים.

שלמה קרעי: קיבלתם גם מעמותת צדק פיננסי, שקבעה שהרגולציה הזאת שלכם מקבלת ציון של 17 מתוך 50 נקודות – שזה מתחת לכל ביקורת.

שלמה קרעי: הם קוראים לזה "קטגוריה אדומה", של רפורמה שאי-אפשר להעביר אותה.

שלמה קרעי: ולמה?

שלמה קרעי: כי הרי מה יקרה?

שלמה קרעי: אתם משיתים רגולציה שמי שיכול לעמוד בה ומי שיעשה אותה יהיו המתקינים, החברות הגדולות שפשוט יגלגלו את המחיר על הציבור, והמתקינים הקטנים, אותם טכנאי מזגנים, אותן חברת פרטיות שלא יוכלו לשאת בזה, ימשיכו לעבוד מתחת לרדאר, ויהיה כאן חלק עם הכשרה, חלק עם רישיון.

שלמה קרעי: זאת רגולציה שמשיתה בסופו של דבר עלויות כבדות על הציבור והתועלת שלה מוטלת מאד בספק.

שלמה קרעי: לפי מה שכותבים עמותת צדק פיננסי לא מוכח בכלל שהרגולציה הזאת היא זאת שתגרום בסוף לאותה מניעה של כמה תקלות.

שלמה קרעי: והרי מה קורה באירופה?

שלמה קרעי: הרי את התקן האירופי, משם אתם רוצים להחיל גם בישראל – בואי אני אספר לך, השרה.

שלמה קרעי: מי שהביא לתשומת ליבך את זה שצריך להסדיר את המקצוע ולקבוע רישיונות – ולא רק רישיונות – לקבוע סנקציה פלילית למי שעוסק בתחום בלי - - -

אורנה ברביבאי: אין סנקציה פלילית.

שלמה קרעי: מה זה אין סנקציה פלילית?

שלמה קרעי: אז מה?

אורנה ברביבאי: הסנקציה היא מינהלית.

שלמה קרעי: אוקיי, אבל יש קנסות.

שלמה קרעי: יש קנסות, יש אכיפה.

אורנה ברביבאי: - - -שיותקן מזגן ויסכן חיי אדם - - -

שלמה קרעי: יפה.

שלמה קרעי: אבל מי פנה אליכם עם הדבר הזה?

שלמה קרעי: לפי מה שאני מבין – מכון התקנים.

שלמה קרעי: הרי מכון התקנים הולך להפסיד כל כך הרבה בגלל שאתם מבטלים את התקן הישראלי.

אורנה ברביבאי: אני ממונה על מכון התקנים, אתה יודע.

אורנה ברביבאי: תיאורטית הייתי אמורה לייצג את הצורך שלו.

אורנה ברביבאי: זה ממש לא נכון, זה ממש לא נכון.

שלמה קרעי: יכול להיות.

שלמה קרעי: אלה דברים שמסתובבים.

שלמה קרעי: גם אם זה לא נכון, השורה התחתונה היא שאת משיתה כאן נטל רגולטורי כבד שבאירופה, שמשם את מביאה את המזגנים ואת התקן האירופי, שם אין רישיונות, יש מבחן און-ליין שמתקין מזגנים צריך רק להראות שהוא מודע לנזק הסביבתי שגז מסוגים שונים יכול לעשות.

שלמה קרעי: אם רוצים להחמיר כדי למנוע דליפות, צריך לקבוע איזשהו חיישן, להכניס איזשהו משהו שייקבע במזגן.

שלמה קרעי: אף אחד לא באמת יודע להעריך נכונה אם הדליפות שקרו הן בגלל חוסר כשירות של המתקינים, ובכל זאת אתם באים בלי שום מידע מספק ומטילים כאן על הציבור ייקור של בין 10% ל-15% בעלות התקנת המזגנים שלהם.

שלמה קרעי: אם רוצים לפתוח שוק לתחרות, לא באים ומשיתים רגולציה שתעביר את כל השוק דווקא למתקינים הכבדים.

שלמה קרעי: אם רוצים לעשות משהו כזה, לפתוח את השוק לתחרות ולהוריד את התקן, אז תורידו את התקן ותעשו מה שקורה באירופה – תתנו מבחן און-ליין, שאנשים יצטרכו לעשות אותו רק כדי להראות שהם מודעים לכך.

שלמה קרעי: אי-אפשר להשית רגולציה כזאת, גברתי השרה, בלי מספיק חושבים, וצדק חברתי היא לא עמותה שאני מממן אותה, וגם לא את, ואם היא עברה ובחנה ונתנה ציון כל כך נמוך לרפורמה הזו, כנראה שיש דברים בגו.

שלמה קרעי: אני ממליץ לא לקבל את החוק הזה ולעשות חושבים מחדש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: השרה ברביבאי, תרצי להשיב?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה – אנא תפסו את מקומותיכם – על הצעת חוק הסדרת העיסוק בעבודה במערכת קירור או מיזוג אוויר בקריאה הראשונה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 14, מתנגד אחד, נמנעים – אין.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה ותעבור להמשך דיון - - -

קריאה: הוועדה לביקורת המדינה.

קריאה: ועדת הכלכלה.

איתן גינזבורג: הוועדה לביקורת המדינה, ועדת הכלכלה – תעבור לדיון בוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מודיע על הפסקה בדיוני המליאה.

איתן גינזבורג: ישיבת המליאה תתחדש עשר דקות לאחר סיום הדיון בוועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: הפסקה.

מיקי לוי, 18: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

מיקי לוי: חברי הכנסת, אני מתכבד לחדש את ישיבת המלאה.

מיקי לוי: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הכנסת, אבקש להודיעכם כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה השנייה ולקריאה השלישית, הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 35 – הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דן מרזוק: כמו כן, על פי סעיף 96(ד) לתקנון הכנסת, משחדל חבר הכנסת עמיחי שיקלי לכהן בכנסת ביום ט"ו בתמוז התשפ"ב, 14 ביולי 2022, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

דן מרזוק: הצעת חוק שמספרה פ/781/24, שהוגשה מטעמו כמציע יחיד, הוסרה מסדר-היום.

דן מרזוק: בנוסף, משחדלה חברת הכנסת מיכל שיר סגמן לכהן בכנסת ביום ה' באב התשפ"ב, 2 באוגוסט 2022, נמחק שמה מהצעות חוק שהיתה שותפה להן עם מציעים אחרים.

דן מרזוק: הצעות חוק שהוגשו מטעמה כמציעה יחידה הוסרו מסדר-היום.

דן מרזוק: וכן, משחדל חבר הכנסת דסטה גדי יברקן לכהן בכנסת ביום ז' באב התשפ"ב, 4 באוגוסט 2022, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

דן מרזוק: הצעות חוק שהוגשו מטעמו כמציע יחיד הוסרו מסדר-היום.

דן מרזוק: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי הצעות החוק הבאות יועברו לדיון בוועדות כמפורט להלן: ועדת העבודה והרווחה תדון בהצעות החוק הבאות: 1.

): הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 33), התשפ"ב–2022, מ/1574; 2.

): הצעת חוק הסדרת העיסוק בעבודה במערכת קירור או מיזוג, התשפ"ב–2022, מ/1578.

): ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 73) (תחליף המצאת התראה וזכות להתגונן בתביעה על סכום קצוב), התשפ"ב–2022, מ/1575.

): ועדת הכספים תדון בהצעות חוק הבאות: 1.

): הצעת חוק לעידוד תעשייה עתירת ידע (הוראת שעה), התשפ"ב–2022, מ/1577; 2.

): הצעת חוק לעידוד תעשייה עתירת ידע, התשפ"ב–2021, פ/2465/24, של חברי הכנסת אלכס קושניר וולדימיר בליאק; 3.

): הצעת חוק לעידוד תעשייה עתירת ידע, התשפ"ב–2021, פ/2723/24, של חברת הכנסת לימור מגן תלם.

): כמו כן, אני מודיע הודעה על שינויים בהרכב הסיעתי של הכנסת.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בהתאם להוראות סעיף 10 לתקנון הכנסת אני מתכבד להודיע, כי ועדת הכנסת אישרה היום שינויים בהרכב הסיעתי של הכנסת לפי סעיפים 59(1) ו-60 לחוק הכנסת, כלהלן: 1.

): סיעת ימינה התפלגה לשתי סיעות: א.

): סיעת ימינה, אשר תמנה את חברי הכנסת ניר אורבך, אביר קארה, עידית סילמן ויום טוב כלפון; ב.

): סיעת המחנה הממלכתי, אשר תמנה את חברי הכנסת נפתלי בנט, מתן כהנא ושירלי פינטו.

): 2.

): סיעת המחנה הממלכתי, שנוצרה כאמור, התפלגה בהסכמת כל חבריה לשתי סיעות: א.

): סיעת המחנה הממלכתי, אשר תמנה את חברי הכנסת מתן כהנא ושירלי פינטו; ב.

): סיעת ביחד, אשר תמנה את חבר הכנסת נפתלי בנט.

): 3.

): סיעת תקווה חדשה התפלגה בהסכמת כל חבריה לשתי סיעות: א.

): סיעת תקווה חדשה – אחדות לישראל, אשר תמנה את כל חברי הסיעה למעט חבר הכנסת צבי האוזר; ב.

): סיעת דרך ארץ, אשר תמנה את חבר הכנסת האוזר.

): תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

מיקי לוי: חשב היושב-ראש שיעבור יום שקט – עבר יום סוער, על מים סוערים.

מיקי לוי: אני מודה כי חברי הכנסת מסיעת ימינה עברו יום מופלא.

מיקי לוי: הם הצליחו גם להפתיע את עצמם.

ניר אורבך: כל הקדנציה הזאת עברנו דברים מופלאים.

מיקי לוי: תודה רבה לכולם.

מיקי לוי: ישיבה זו נעולה.