ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 148, 2022-06-28 00:00

מיקי לוי: היום יום שלישי, כ"ט בסיוון התשפ"ב, 28 ביוני 2022.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת מליאת הכנסת.

מיקי לוי: נאומים בני דקה, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: חבריי חברי וחברות הכנסת, כמו בכל שבוע, גם הפעם אקריא ואציין את שמות ההרוגים ופרטי תאונות הדרכים הקטלניות שהתרחשו בשבוע החולף: ביום שישי, 24 ביוני, נהרג גבר בן 39, תושב עפולה, בתאונת אופנוע בשדרות יצחק רבין בעיר; מאוחר יותר באותו היום מצא את מותו נהג רכב, גבר בן 20, בתאונה עם משאית בכביש 5504 בסמוך למחלף אייל.

בועז טופורובסקי: ביום שבת, 25 ביוני, נהרגה רואא טהא, תינוקת בת שנה, תושבת היישוב כאבול, כשנדרסה עת שחצתה את הכביש ביישוב.

בועז טופורובסקי: ביום ראשון, 26 ביוני, נהרגה הולכת רגל בת 80, תושבת ראש העין, כאשר נפגעה מאוטובוס חולף כשחצתה את הכביש ברחוב שבזי בעיר; שעה מאוחר יותר באותו היום נהרגה הולכת רגל, בת 71, תושבת ראשון לציון, בתאונה בסמוך לדרך פרימן; עוד באותו היום, נהרג אחמד אבו מדיגם, בן 25, אשר נפגע מרכב חולף שניסה לבצע פניית פרסה בכביש 40.

בועז טופורובסקי: חבריי, את כל האנשים האלה, את כל המשפחות שלהם, לא מעניין אם יש בחירות, אין בחירות, אם יש קואליציה, אין קואליציה.

בועז טופורובסקי: החיים שלהם נגמרו, והחיים של המשפחות לא ייראו אותו הדבר.

בועז טופורובסקי: זו המחויבות שלנו להילחם כל הזמן, בלי הפסקה, בקטל בתאונות הדרכים.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

בועז טופורובסקי: הנדסת תודעה 58? 59?

אבי מעוז: 59.

אבי מעוז: יישר כוח, חברי בועז.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, נאום הנדסת תודעה מס' 59, והפעם על הניצחון המדומה על הקורונה.

אבי מעוז: ראש הממשלה הפורש אמר בשבוע שעבר שניצחנו את הקורונה בלי יום אחד של סגר.

אבי מעוז: איזו הנדסת תודעה, איזה ניצחון עצוב.

אבי מעוז: ממשלה שקיבלה לאחריותה מדינה שנמצאת במקום הראשון בעולם בחיסונים הצליחה להגיע למספר מזעזע של 4,200 נפטרים בשנת קיומה.

אבי מעוז: רק אתמול למעלה מ-12,000

אבי מעוז: מאומתים.

אבי מעוז: ככה זה כשמוכנים להכיל את המתים למען שרידותה של הממשלה ולמען הכיסא והתואר של העומד בראשה.

אבי מעוז: ברוך השם שסוף-סוף נפלה הממשלה הרעה הזאת.

אבי מעוז: בעזרת השם נזכה במהרה לממשלה שבאמת שמה את עם ישראל ואת מדינת ישראל לפני הכול.

אבי מעוז: אני ממליץ לאזרחי ישראל לקחת אחריות, ובבחירות הקרובות לבחור אך ורק במי שבאמת דואגים לעם ישראל ולמדינתו היהודית.

אבי מעוז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: נראה לי שהמספרים לא מדויקים, אבל זו הערת אגב.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, בבקשה.

אבי מעוז: אדוני מוזמן לבדוק - - - אם אני טועה או אדוני טועה.

מיקי לוי: 4,000 בשנה?

אבי מעוז: 4,200, כן.

אבי מעוז: מאז שקיבלתם את הממשלה.

אבי מעוז: סך הכול, 10,950, וקיבלתם את זה ב-6,600.

אבי מעוז: זה החשבון המדויק.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, עם דמדומי חמה, עת צאת הממשלה לפגרה ונפילת הממשלה, ראיתי לנכון, כיוזמה ממש אחרונה של בין השמשות, להגיש תיקון חקיקה בנושא פקודת בריאות העם, כדי לעזור ולסייע לאנשים שסובלים מחוסר אפשרות למצוא במהירות ורידים בגופם כשנוטלים מהם את הדם כדי לעשות בדיקות דם.

משה אבוטבול: החוק שהגשתי, ואני מקווה שבעזרת השם אולי גם כן נצליח לקדם אותו למרות הפגרה שאנחנו יוצאים אליה, הוא פקודת בריאות העם (תיקון – מכשיר לאיתור ורידים), כך שבמוסד רפואי שבו נוטלים דמים יהיה בכל עמדה לנטילת דמים מכשיר לסיוע לאיתור כלי דם.

משה אבוטבול: הצורך במכשיר נובע מכך שישנו קושי רב במציאת ורידים אצל חולי סרטן בכלל וילדים בפרט, או סתם בני אדם.

משה אבוטבול: בדיקת דם לכל אדם בריא היא לא דבר שאוהבים, רוב האנשים מפחדים מהבדיקה; אצל חולי סרטן מצב הוורידים הוא לא טוב: טיפולי הכימותרפיה מכווצים ומייבשים את הוורידים ומקשים על מציאת וריד טוב ותקין עבור בדיקת דם.

משה אבוטבול: בכל יום שהילד חולה הסרטן מגיע לקבל טיפול הוא צריך לעבור בדיקת דם מייד על הבוקר, לראות את ספירת הדם שלו ואת מצבו לפני התחלת הטיפול.

משה אבוטבול: בדיקת הדם הזו היא הדבר שרוב הילדים הכי מפחדים ממנו.

משה אבוטבול: לא ההקרנות, לא הכימותרפיה, כי אם בדיקת הדם הפשוטה הזו, שמשליטה עליהם פחד ובכי, שמקשה על תהליך לקיחת הדמים.

משה אבוטבול: לפעמים צריך לדקור כמה וכמה פעמים כדי למצוא את אותו וריד שממנו יוכלו לקחת את הדם.

משה אבוטבול: המכשיר למציאת ורידים מאפשר לאותה אחות למצוא וריד טוב באופן שגם מראה לילד את הווריד, ומאפשר לילד להושיט את היד בבטחה כי הוא יודע שהוא יידקר בסך הכול פעם אחת.

משה אבוטבול: אני מקווה, בעזרת השם, שיצליחו במחלקה המשפטית לזרז יותר את הנושא הזה, כי הילד סובל מזה והאדם סובל מזה, ולמה לדקור פעמיים?

משה אבוטבול: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני, אני לא בן 34 וזו הפעם הרביעית שהכנסת מתפזרת.

יוראי להב-הרצנו: אני יכול לומר לך שאתמול, כשהצבענו בלילה על פיזור הכנסת, נפלה עליי עצבות עמוקה, כי זאת עדות לכמה שברירית הדמוקרטיה הישראלית.

יוראי להב-הרצנו: אני רק יכול לקוות שלקראת הבחירות הקרובות, או אולי אחריהן, אנחנו נוכל לוודא או לתקף מחדש את ההנחה אולי הכי חיונית בדמוקרטיה, שלפיה כולנו יכולים לשבת יחד חרף המחלוקות שלנו.

יוראי להב-הרצנו: העובדה שאנחנו לא מסכימים אחד עם השני לא אומרת שאנחנו שונאים אחד את השני.

יוראי להב-הרצנו: ואולי לקוות שבכנסת הבאה נוכל לבנות קואליציה רחבה ככל הניתן, שנוכל יחד לקדם את הדברים שנמצאים במכנה המשותף הרחב ביותר.

יוראי להב-הרצנו: ובאשר למחלוקות שלנו, שנדע לשבת וללבן אותן יחד, מתוך כבוד הדדי ורעות האחד כלפי השני, שנדע לעשות זאת למען אחדות העם ולמען החברה הישראלית.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת דוידסון, בבקשה.

סימון דוידסון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

סימון דוידסון: חבריי חברי הכנסת, לפני שלושה ימים טבע למוות בעכו בחור בן 16, עולה חדש מאוקראינה.

סימון דוידסון: זו כבר הטביעה למוות החמישית מתחילת העונה.

סימון דוידסון: אנו מדברים על מכת מדינה.

סימון דוידסון: אני פועל בנושא הזה בשלושה מרכיבים עיקריים :

סימון דוידסון: חינוך ומודעות, הנושא הטכנולוגי והגדלת מספר החופים המוכרזים.

סימון דוידסון: אני רק אציין לחברי הכנסת שלא מודעים לנושא: במדינת ישראל יש 310 קילומטר של חופים; רק 21 קילומטר מהם הם מוכרזים.

סימון דוידסון: בשנה שעברה 51 אנשים טבעו למוות בחופי הים – בלי הבריכות, רק חופי הים; רק שישה מהם היו בחוף מוכרז, זאת אומרת, 45 אנשים טבעו למוות בחופים לא מוכרזים.

סימון דוידסון: זו סכנה אמיתית, ואני קורא להורים, ואני קורא לנוער שיוצא לחופשת הקיץ עכשיו לא לרחוץ בחופים לא מוכרזים.

סימון דוידסון: אלה חופים מסוכנים.

סימון דוידסון: גשו לחופים המוכרזים, שיש בהם מציל.

סימון דוידסון: המציל יכול להציל את חייכם.

סימון דוידסון: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סלאלחה, בבקשה.

עלי סלאלחה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את הזמן הזה, ההזדמנות, לדבר על החברה הדרוזית.

עלי סלאלחה: ומצאתי לנכון להקריא איזשהו שיר שכתב יהונתן גפן בשנות השבעים והוא עדיין תקף לתקופה הזו.

עלי סלאלחה: מה הוא כתב: "בכפר ירוק במורדות הכרמל / נולד בן נאמן למדינת ישראל / למד בבית הספר, בנים לחוד, / שתי שעות יתרו ושלוש שעות ציונות / דהר קדימה, עם הרוח שנשבה / בגיל 18 התגייס לצבא / דווקא לסיירת ואחר כך קורס קצינים / מפקדיו התגאו בו וחילקו לו ציונים / ואמרו: נו, עם הדובון ועם העוזי / מי יכול היה לראות שהוא דרוזי?

עלי סלאלחה: // בקריית שמונה מול אש ורוצחים / הוא רץ ראשון ושלף אקדחים, / וראשון נפל במעלה המדרגות, / פצוע קשה ורגליו משותקות, / ואלה שפינו אותו כבר הודיעו בחדשות: / עם הדם שנשפך על הדובון והעוזי – / מי יכול היה לראות שהוא דרוזי?

עלי סלאלחה: // למוחרת, בהפגנה, / אחיו של הפצוע בוכה בפינה / ולפתע, מבלי שקודם יחשוש / הוא מתחיל לקבל אבנים בראש / משום שבלי הדובון ובלי העוזי / כולם ראו עד כמה שהוא דרוזי".

עלי סלאלחה: חברים, אני חושב שהגיע הזמן, אחרי 75 שנים, להתייחס לחברה הדרוזית, לפתור לה את הבעיות שלה, ויש המון המון בעיות בכל התחומים, ובעיקר בתחום התכנון והבנייה.

עלי סלאלחה: ולא יכול להיות שכל יום אנחנו מקבלים תלונות בעניין של חוק קמיניץ, שצעיר דרוזי שרק סיים את שירותו הצבאי ורוצה לבנות בית בשבילו ובשביל ארוסתו, יגיע אליו צו הריסה או שישלם 300,000 שקל.

עלי סלאלחה: ואיפה הוא בונה?

עלי סלאלחה: הוא בונה בקו הכחול, על אדמתו, ולא פוגע באף אחד.

עלי סלאלחה: בשביל זה היום גיל הנישואים של הדרוזים עלה ל-30 פלוס.

עלי סלאלחה: הילודה שלנו ירדה מתחת ל-2% – אני תכף מסיים, אדוני היושב-ראש – ועם פער גיל, פער השכלה, פער משכורת, בין הבחורים שהגיעו לגיל 30 פלוס וילדות שהגיעו לגיל 23-22, יש לנו היום את אחוז הגירושים הגבוה ביותר במדינת ישראל.

עלי סלאלחה: מי עשה אותו?

עלי סלאלחה: הפער הלא-יאה, הלא-יפה, ואני מבקש ורוצה שהבית הזה יתייחס לזה, ייקח אותנו ברצינות ויעשה בשביל לתקן את כל העוולות והמחסורים שישנם בחברה הדרוזית.

עלי סלאלחה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/900).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אם כן, אנחנו ממשיכים בסדר-היום, להצעות חוק שהונחו.

מיקי לוי: הסעיף הראשון – הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 32) (הארכת תקופת הערעור על החלטת קצין תגמולים), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת מוסי רז וקבוצת חברי הכנסת, לקריאה ראשונה.

מיקי לוי: בבקשה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי וחברות הכנסת, קבוצת חברי הכנסת – אדוני היושב-ראש, 61 חברי כנסת – חתמה על ההצעה הזו, כך שכנראה יש לה הסכמה פה.

מוסי רז: לא כל יום יש הצעה שחותמים עליה 61 חברי כנסת.

מוסי רז: אני אסביר על מה מדובר: הליך קבלת הכרה בנכות על ידי משרד הביטחון הוא ביורוקרטי ומורכב, ולעיתים מתרחש – בדרך כלל – בתקופה עמוסה וקשה עבור הנפגעים, הם בדיוק נפצעו.

מוסי רז: האגף לשיקום נכים במשרד הביטחון הוא גוף שאחראי לשיקומם של נכי צה"ל וכוחות הביטחון.

מוסי רז: תהליך ההכרה בנכות מורכב משני שלבים: אחד, בדיקת הקשר הסיבתי בין הפגיעה או החמרתה לבין השירות הביטחוני – באחריות קצין התגמולים; השלב השני הוא קביעת דרגת הנכות על ידי ועדה רפואית.

מוסי רז: קצין התגמולים מקבל חומר רפואי ועובדתי ומקבל לפיו החלטה אם להכיר בזיקה בין הפגיעה שבגללה הוגשה הבקשה לבין השירות הביטחוני.

מוסי רז: אם הוא מכיר בזיקה, הזכאי מוזמן להופיע בפני ועדה רפואית לצורך קביעת דרגת הנכות שהוכרה על סמך המידע הרפואי.

מוסי רז: אם הוא לא מכיר, ניתן לערער על החלטת הדחייה בפני ועדת הערעורים בבית משפט שלום בתוך 30 יום ממועד קבלתה.

מוסי רז: ועדת ערעורים מיוחדת יכולה להאריך את מועד הערעור בעוד 30 יום.

מוסי רז: עכשיו, להסביר מה זה 30 יום – וקודם כול, באזרחות זה לא 30 יום, זה 60 יום: לפי אתר גלובס, זמן המתנה ממוצע ברפואה הציבורית לאורתופדיה הוא 20 יום; זמן המתנה להמטולוגיה הוא 29 יום – נשאר לו יום אחד; זמן המתנה ממוצע לנוירולוגיה הוא 32 ימים – יותר מכל הימים שהקצו לאדם; זמן המתנה ממוצע לפסיכיאטריה הוא 40 יום.

מוסי רז: וזה עוד כשמדובר בתורים פשוטים.

מוסי רז: 30 יום, כפי שמעוגן כיום בחוק, לא אמורים להספיק לקבל את החלטות קצין התגמולים.

מוסי רז: הם לא מספיקים לקבוע את התורים הראויים, לקבל את חוות הדעת הראויה, לא באופן עצמאי, לא עם עורך דין, ואנחנו גם לא רוצים שנכי צה"ל ירוצו לעורכי דין.

מוסי רז: בפועל, תובעים מסוימים, שמגיעים מרקע כלכלי מבוסס יותר, יכולים להוציא סכומים גדולים על תורים מהירים לרופאים ברפואה פרטית – וזו עוד סכנה, כמובן – על מנת לעמוד בתאריך היעד הקצר להגשת הערעור, בעוד תובעים אחרים לא יכולים להרשות את זה לעצמם.

מוסי רז: זאת אומרת, בעצם הכלל הזה חל על מי שלא יכול להרשות לעצמו, כמו הרבה כללים.

מוסי רז: מוגשים לבית המשפט ערעורים על יותר ממחצית מכלל החלטות קצין התגמולים – כן, על יותר מחצי יש ערעור, וזה הגיוני, הבן אדם מרגיש שהוא נפגע – על דחיית בקשות לזכאות, ומתוכם מתקבלים 11% עד 13% מהערעורים.

מוסי רז: אני לא יודע אם זה הגיוני, אני בטוח שאם היה יותר זמן, האחוז הזה היה הרבה יותר גבוה.

מוסי רז: מובן מאליו שהיכולת של התובעים לגבש מענה הייתה יותר גבוהה במקרה כזה.

מוסי רז: ידוע לכולנו שהטיפול בבקשה להכרה בנכות הוא ארוך, אבל הפתרון הוא לא להכביד על הפונים לאגף השיקום.

מוסי רז: איך זה שלראש היחידה לתביעות וקביעת זכאות יש תשעה חודשים ממועד המצאת המסמכים לוודא טיפול בבקשה?

מוסי רז: הוא, יש לו תשעה חודשים, ולמקבל התשובה יש רק 30 יום.

מוסי רז: זה בוודאי לא הגיוני, כי למקבל התשובה יש פחות כלים.

מוסי רז: הבעיה של נכי צה"ל היא לא שיש להם יותר מדי זמן לטפל בדברים המבוקשים, ומשרד הביטחון, דווקא לו לוקח הרבה זמן.

מוסי רז: לכן ההצעה הזו, שחתומים עליה 61 יוזמים מכל המפלגות כולן – מרצ, ליכוד, עבודה, ש"ס, יהדות התורה, ישראל ביתנו, יש עתיד, הציונות הדתית, תקווה חדשה, כחול לבן, ימינה – אומרת דבר אחד מאוד פשוט: מה שמקובל בחוק הביטוח הלאומי, 60 יום, יהיה גם כאן.

מוסי רז: זה התקבל פה אחד בטרומית, אין שום סיבה שלא יתקבל בעוד כמה דקות כאן פה אחד, ואם הכנסת מתפזרת מחר בלילה, שזה יושלם בכנסת הבאה.

מוסי רז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה דווקא להבהיר איזושהי סוגיה שקרתה ביום ראשון.

דוד אמסלם: ביום ראשון התראיינתי אצל ניב רסקין בבוקר.

דוד אמסלם: בסוף הריאיון הכותרת שלו הייתה: אמסלם בעד שיתוף רע"מ בממשלה.

דוד אמסלם: אז אני רוצה קודם כול להבהיר את מה שהתכוונתי אליו ומה שאמרתי.

דוד אמסלם: דרך אגב, חלק מהדברים הוצאו מהקשרם ובחלק השתמשתי בביטוי לא נכון.

דוד אמסלם: ולכן אני רוצה להבהיר את הדברים שאמרתי.

דוד אמסלם: דרך אגב, חלק מאנשי הליכוד והמחנה הלאומי קפצו כמוצאי שלל רב על מנת לנסות אפילו גם לפגוע בי.

קריאה: - - -

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לומר את מה שאני חושב.

דוד אמסלם: אתם תמיד יודעים שאני תמיד אומר את מה שאני חושב וחושב את מה שאני אומר.

דוד אמסלם: אני חושב שהבחירות הבאות במדינת ישראל אמורות להיות מוכרעות על סוגיה אחת בלבד: האם אנחנו רוצים מדינה יהודית כאן, כן או לא.

דוד אמסלם: מי שלא רוצה מדינה יהודית, שיצביע לשמאל, ומי שרוצה מדינה יהודית, שיצביע למחנה הלאומי.

דוד אמסלם: אני כמובן מעדיף שזה יהיה לליכוד, אבל אם הוא מוצא לנכון למפלגות אחרות, גם אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: עכשיו, מדוע?

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רואה בזה סכנה קיומית למדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני רואה את זה היום: מדינת ישראל נמצאת בסכנה קיומית.

דוד אמסלם: בוודאי אנחנו לא מדברים על הצבא, יש לנו צבא חזק, אנחנו לא מדברים כרגע על הרעיון שבעצם אויבינו יחסלו אותנו.

דוד אמסלם: אלא אם הרוח היהודית נפגעת, הקריסה היא פנימית, ואם אנחנו לא יודעים מה אנחנו עושים במדינה שלנו – ובוודאי אם הילדים והנכדים שלנו לא ידעו מה קורה כאן, אז אין להם מה להישאר כאן.

דוד אמסלם: אז לכן אני אומר שוב: המחנה הלאומי חייב להיות 61 אנשים שמחויבים לסוגיה הלאומית, היהודית, הערכית, לערכים היהודיים.

דוד אמסלם: לאחר שנקים ממשלה כזאת – דרך אגב, מפלגות אנטי-ציוניות כמו רע"מ וכמו הרשימה המשותפת לא יכולות לדעתי להיות בשום ממשלה.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: בגלל שהם אמורים לייצג נרטיב פלסטיני, לא יהודי.

יוראי להב-הרצנו: מה קרה ששינית את דעתך?

דוד אמסלם: לא שיניתי.

דוד אמסלם: אמרתי: אני מסביר את דעתי.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מדבר על זה כאן בכנסת שנים.

יוסף טייב: דודי, משהו עשו לך, דודי.

דוד אמסלם: לא, זו האמת.

יוסף טייב: דודי, אתה תמיד אומר אמת, הפעם - - -

דוד אמסלם: ולכן אני – אתה מפריע לי, תן לי, יוסי.

מיקי לוי: לא, לא, יוסי.

מיקי לוי: חבר הכנסת - - -

דוד אמסלם: אני אומר את זה כאן ואמרתי את זה גם עשרות פעמים.

דוד אמסלם: לכן גם לא שייך – וגם אני חושב שאתם טעיתם.

דוד אמסלם: כשלקחתם את מנסור עבאס לממשלה אתם העמדתם אותו במצב בלתי אפשרי מול הלאום שלו, שהוא לא יהודי.

דוד אמסלם: לכן אני חושב, אנחנו נדאג – בוודאי במדינת ישראל רוב האזרחים הערבים הם אזרחים נאמנים למדינה, והם אנשים שבוודאי אין מחלוקת על זה שמגיעות להם זכויות אישיות, כמו לכל אזרח ישראלי, כמוני.

דוד אמסלם: אין שום סיבה שלא.

דוד אמסלם: בנושא הלאומי יש לנו לאום אחד – יהודי, ולכך רק היהודים יכולים לדאוג.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: ולכן אני אומר: אנחנו, בעזרת השם, נקים ממשלה לאומית עם 61 ח"כים, שהם ידאגו לאינטרס היהודי הלאומי פה.

מיקי לוי: תודה רבה.

דוד אמסלם: ולאזרחים הערבים בוודאי ובוודאי אנחנו נדאג בנושאים האזרחיים, כמו לכל אזרח במדינת ישראל.

דוד אמסלם: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת חוק הנכים.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: ניגשים להצבעה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 19, אין נגד, אין נמנעים.

מיקי לוי: לפיכך הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 32) (הארכת תקופת הערעור על החלטת קצין תגמולים), של חבר הכנסת רז וקבוצת חברי הכנסת עברה בקריאה ראשונה ותועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון 233), בבקשה.

מיקי לוי: הודעה ליושב-ראש הכנסת.

מיקי לוי: לאחר מכן אני אמשיך.

): יו"ר ועדת הכנסת.

מיקי לוי: ועדת הכנסת.

מיקי לוי: רוצים לסיים.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי הצעות החוק הבאות יועברו לדיון בוועדות כמפורט להלן: בוועדת הכספים תידון הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 99), התשפ"ב–2022, מ/1517,.

): ועדת הכלכלה תדון בהצעות החוק הבאות: 1.

): הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מספר בתי אב ביישוב קהילתי), התשפ"ב–2021, פ/2386/24, של חבר הכנסת ניר אורבך וקבוצת חברי הכנסת; 2.

): הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מספר בתי אב ביישוב קהילתי), התשפ"א–2021, פ/1862/24, של חברת אורית מלכה סטרוק; 3.

): הצעת חוק לתיקון פקודת האגודות השיתופיות (מספר בתי אב ביישוב קהילתי), התשפ"ב–2021, פ/2190/24, של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' וקבוצת חברי הכנסת.

): ועדת העבודה והרווחה תדון בהצעות החוק הבאות: 1.

): הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – שימוש בזרע חייל שנספה למטרת המשכיות), התשפ"ב–2022, פ/2994/24, של חברת הכנסת עידית סילמן; 2.

): הצעת חוק להבטחת פיצוי לתושבי גבעת עמל, התשפ"ב–2022, פ/3634/24, של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי הכנסת.

): תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/904).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ממשיכים בסדר-היום – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 233) (תנאי זכאות לדמי לידה), של חברות הכנסת זועבי, אימאן ח'טיב וקבוצת חברי הכנסת, לקריאה ראשונה, בבקשה.

מיקי לוי: מי מציגה משתיכן?

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת ח'טיב.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, משום שבאנו לעשות למען כלל האזרחים, אני אתמקד בהצעת החוק.

אימאן ח'טיב יאסין: הצעת החוק שלי ושל חבריי לסיעה, וגם של חברת הכנסת ג'ידא זועבי, שעוסקת בסוגיה של חישוב דמי זכאות של דמי לידה לנשים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אקריא תחילה את מה שכתוב בחוק ואת ההצעה שלנו:

אימאן ח'טיב יאסין: חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה–1995, קובע כי אישה זכאית לדמי לידה מלאים בעד פרק זמן של 15 שבועות אם עבדה ושולמו בעדה דמי ביטוח בעד 10 חודשים מתוך 14 החודשים שקדמו ליום שבו הפסיקה לעבוד, בהיותה בהיריון שנסתיים בלידה – היום הקובע – או בעד 15 חודשים מתוך 22 חודשים שקדמו ליום הקובע.

אימאן ח'טיב יאסין: עוד קובע החוק כי מבוטחת ששולמו בעדה דמי ביטוח בעד 6 חודשים מתוך 14 החודשים שקדמו ליום הקובע תהיה זכאית לדמי לידה בעד פרק זמן של שמונה שבועות בלבד.

אימאן ח'טיב יאסין: לא אחת נשים, במיוחד בגיל הפוריות, מתקשות להשתלב בשוק העבודה, וכך יוצא שנשים שלא הספיקו לעבוד את מספר החודשים הנדרש לזכאות לפני – נוסף על כך, היריון אינו תמיד מתוכנן מראש, וגם מסיבה זו נשים מתקשות במציאת עבודה והשלמת חודשי העבודה הדרושים להן לקבלת דמי לידה מלאים.

אימאן ח'טיב יאסין: בשל כך אני חושבת שגם עם התיקון הזה שבאנו והצענו, להוסיף לאותן נשים שעבדו בין שישה לתשעה חודשים מהתקופה הנקובה בחוק רק עוד שבוע אחד – במקום לקבל שמונה שבועות יקבלו תשעה – אני חושבת שעדיין זה לא מספיק ולא הוגן.

אימאן ח'טיב יאסין: כולי תקווה שנצליח באמת להמשיך את הדיונים בהצעת החוק הזאת ולהוסיף עוד שבוע או שבועיים לפחות לחופשת הלידה לאותן נשים, כי גם אם נסתכל יחסית, באופן יחסי על התקופה כאילו אישה שעבדה ושילמו עבורה עשרה חודשים מתוך 14 חודשים, היא עדיין תקבל כמעט חצי מהתקופה השלמה.

אימאן ח'טיב יאסין: ולכן אני חושבת שבהצעת החוק הזאת אנחנו כן מתקרבים עוד צעד קטן לכיוון של צדק חברתי למען אותן נשים הרות ועובדות, ועובדות קשות כדי שיהיה להן ולילדים שלהן יותר טוב.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן אני קוראת מבמה זו לכל החברות והחברים לתמוך בהצעה זו, בציפייה שאנחנו באמת נגיע ליום שתהיה חופשה מלאה, מכבדת, כמו שצריך, גם לאם וגם לתינוק הנולד.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי?

מיקי לוי: אינו נוכח.

מיקי לוי: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 233) (תנאי זכאות לדמי לידה), התשפ"ב–2022.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 19, אין מתנגדים.

מיקי לוי: לפיכך הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 233) (תנאי זכאות לדמי לידה), התשפ"ב–2022, עברה בקריאה ראשונה ותועבר להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/913).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק הוועדה לטיפול במשפחות אזרחים נעדרים, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת מוסי רז, נעמה לזימי, נירה שפק וקבוצת חברי הכנסת, לקריאה ראשונה.

מיקי לוי: בבקשה.

נירה שפק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק הזה הוקרא כאן פעמיים לפני, וכנראה היה מושך תשומת לב של חלק מכם, אבל המציאות זימנה לנו גם מציאות לא פשוטה – הבנה של משמעות החוק הזה.

נירה שפק: כולנו כאבנו עם משפחתו של מוישי קליינרמן.

נירה שפק: כולנו ראינו את ההורים במצוקה.

נירה שפק: כולנו ראינו את האחיות בטלוויזיה זועקות לעזרה, והבנו שצריך לתת מענה.

נירה שפק: בדיונים בוועדה ראינו את חוסר האונים שלהם: הם לא ידעו למי לפנות, למה לפנות, מה מגיע להם, מה לא מגיע להם.

נירה שפק: האימא אמרה: אני לא יודעת איזה תרופות אני יכולה לתת לילדים שלי, איזה סיוע, כי כשנעלם ונעדר בן משפחה כל המשפחה באי-ודאות.

נירה שפק: ועם השנים זה הולך ומחמיר, מגיע לנושאים מנושאים אזרחיים ומשפטיים ועד בכלל: מה עושים עם הנכסים?

נירה שפק: לאן הולכים?

נירה שפק: האם אני יכולה למכור את הבית שקנינו ביחד?

נירה שפק: מה אני עושה עם ילד שנעלם לי ואני עוברת ברחוב וממשיכה לחפש אותו גם אחרי שבע שנים?

נירה שפק: כי אין כאן סגירת מעגל אבל.

נירה שפק: מצד אחד יש כאן אבל על מישהו שחסר שנים, ומצד שני התקווה והייאוש – אולי זה לא סוף פסוק?

נירה שפק: אפשר לעבור הלאה?

נירה שפק: אי-אפשר לעבור הלאה?

נירה שפק: זאת המהות של החוק הזה – חוק שהתחיל בוועדה, לקח אותו משרד הרווחה, הבין את חשיבות החוק והפך אותו לחוק הרבה יותר רחב.

נירה שפק: החוק היום מביא כתובת במשרד הרווחה שתיתן מענה.

נירה שפק: משרד האוצר שם תקציב לחוק הזה.

נירה שפק: יש כאן תוכנית לטיפול רגשי למשפחות.

נירה שפק: כל נציגי משרדי הממשלה ייפגשו יחד וייתנו מענה ויהיו נהלים למה שאין, כדי שלא נראה עוד פעם את התמונות הנוראיות האלה.

נירה שפק: זה המעט שאנחנו יכולים לעשות.

נירה שפק: אנחנו סוף-סוף מצטרפים לרשימה של מדינות מתוקנות שחוקקו חוק לטיפול במשפחות הנעדרים.

נירה שפק: סוף-סוף נוכל להצדיק ולתת להם כתובת.

נירה שפק: אני מודה לשר מאיר כהן, שנרתם ועזר והרחיב והפך את החוק הזה למשמעותי יותר.

נירה שפק: אני מודה לשר האוצר איווט ליברמן, שהשתכנע ותקצב את החוק הזה, למירב בן ארי, יושבת-ראש הוועדה, שהובילה את החוק הזה במהירות וביעילות כדי שנגיע לכאן היום, לחברי כנסת השותפים – למוסי רז, לנעמה לזימי, שחוקקו חוק במקביל וכולנו יחד – תודה לכל מי שעזר, תודה למשפחות שדחפו כדי שהחוק הזה ייצא לפועל.

נירה שפק: אני מבקשת ומצפה כמובן מכולנו להצביע בעד החוק.

נירה שפק: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כל הדברים נאמרו.

מוסי רז: אני רציתי לעלות רק כדי להודות לחבר הכנסת לשעבר אלוף במילואים איל בן ראובן, שהיה הראשון שהניח את החוק הזה.

מוסי רז: עם כניסתי לכנסת העשרים-וארבע נפגשתי איתו והבטחתי לו – וגם קיימתי – להניח את החוק.

מוסי רז: הצטרפה חברת הכנסת נירה שפק, שבלעדיה זה לא היה קורה, מנוע שבאמת הניע הכול, וחברת הכנסת נעמה לזימי.

מוסי רז: אני רוצה להודות למשרדי הממשלה על התמיכה.

מוסי רז: זה חשוב מאוד שמשפחות של נעדרים ידעו שיש להם כתובת.

מוסי רז: ראינו גם בטלוויזיה, גם בשבוע האחרון, וגם במקרים האחרים – מקרים שבאמת גרמו לנו להבין שיש צורך אדיר בחוק הזה, למרות שהוא גם עולה כמה שקלים – ואני מקווה שנוכל להשלים אותו בקריאה שנייה ושלישית, אם לא מחר אז בכנסת הבאה.

מוסי רז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת נעמה לזימי, בבקשה.

נעמה לזימי: יו"ר הכנסת, נירה, זה מרגש וחשוב מאוד מה שקורה כאן היום.

נעמה לזימי: בדיוק כמו אל מוסי, גם אליי הגיע האלוף לשעבר איל בן ראובן, וכשהוא אמר לי שישנה תופעה כזאת של נעדרים אזרחיים ושעד היום המדינה אפילו לא הכירה בסוגיות הקנייניות, המשפטיות, הבריאותיות-נפשיות של כל מה שעובר על משפחה ברגע שנעלם לה אחד מקרוביה היקר מכול, אני לא האמנתי.

נעמה לזימי: אני כל כך שמחה שזה נכנס גם לך ללב ככה, ובאמת הגשנו את החוק הזה כולנו, וידענו שזה עיוות ארוך שנים שחובה עלינו לפתור אותו.

נעמה לזימי: בעקבות כל זה גם הגיעו אל כולנו ההורים של הנעדרים, וכשפוגשים הורים שהבן שלהם נעדר וקרה להם הנורא מכול, ואז המערכת כולה – כל המנגנונים פשוט לא יודעים איך להתמודד ומקשים עליהם עוד יותר – הם שמחו שסוף-סוף מישהו ראה אותם.

נעמה לזימי: אז היום הזה, עם כל הדרמה הנוספת שלו, הוא גם יום בשורה חשובה.

נעמה לזימי: אז אני מודה למשרדים על העבודה הקשה, אני מודה לך, נירה, אני מודה לך, מוסי, אני מודה לאלוף איל בן ראובן, חבר הכנסת לשעבר, אני מודה להורים, מודה לכל מי שהביא את החוק הזה לכדי יישום היום.

נעמה לזימי: נעשה ונצליח.

נעמה לזימי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סילמן, בבקשה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: נירה היקרה, קודם כול, אני יודעת עד כמה החוק הזה היה חשוב לך.

עידית סילמן: אני מכירה אותך מתוך עשייה משמעותית ותמיכה אמיתית גם במשפחות נעדרים וגם במאבק שלא הסתיים עדיין למען השבת הבנים, שהם הבנים של כולנו.

עידית סילמן: כשמדברים על אחדות ועל רעות ועל ערבות הדדית – על זה אנחנו מדברים.

עידית סילמן: אנחנו מדברים על הדאגה למשפחות של הנעדרים, ואנחנו דואגים גם לנעדרים עצמם, שצריכים להיות איתנו כאן, שמדינת ישראל מחויבת להם.

עידית סילמן: אני מזכירה לכולנו שיש לנו עדיין אנשים שנמצאים שם, והשם הזה הוא לא רחוק מאיתנו, הוא לא מעבר לים,ף ואנחנו מחויבים להשיב את הבנים שלנו, הדר גולדין, אורון שאול, אברה מנגיסטו והישאם א-סייד.

עידית סילמן: שנזכה לעשות זאת, שנזכה – מדינת ישראל – להשיב אותם, ובעזרת השם, נירה, שכל העשייה שלך תמשיך ותהיה לשם שמיים.

עידית סילמן: תמשיכי למצוא חן ושכל טוב בעיני אלוקים ואדם.

עידית סילמן: גאה להיות שותפה שלך למסע הזה.

משה אבוטבול: וברוח הנביא, "ושבו בנים לגבולם".

עידית סילמן: אמן.

מיקי לוי: אם כך, נעבור להצבעה.

מיקי לוי: הצעת חוק הוועדה לטיפול במשפחות אזרחים נעדרים, בקריאה ראשונה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 19.

מיקי לוי: אם כך, הצעת חוק הוועדה לטיפול במשפחות אזרחים נעדרים, התשפ"ב–2022, עברה בקריאה ראשונה ותועבר להמשך טיפול בוועדה לביטחון פנים.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/915).]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעה הבאה בסדר-היום – הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הטיפול הרפואי, התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת סילמן וקבוצת חברי הכנסת, לקריאה ראשונה.

מיקי לוי: בבקשה.

משה אבוטבול: יש אחריות לאופוזיציה - - - להצביע כנגד כולם להצלחתך, אז אנחנו פה בשביל זה.

משה אבוטבול: מזל טוב.

עידית סילמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני שמחה וגם מתרגשת, האמת, להציג בפניכם את הצעת חוק העיסוק במקצועות הטיפול הרפואי, התשפ"ב–2022, ובשם הפחות רשמי: חוק הפרמדיקים.

עידית סילמן: מטרת הצעת החוק היא להסדיר בחקיקה ראשית את העיסוק במקצועות הטיפול הרפואי, ובשלב הראשון – את העיסוק של פרמדיקים ופרמדיקים בכירים, וזאת כדי להבטיח רמה מקצועית הולמת של העוסקים במקצועות האלה לשם הצלת חיים והגנה על בריאות הציבור.

עידית סילמן: חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות – להלן: חוק הסדרת העיסוק במקצועת הבריאות, ובאמת התחלנו להסדיר בוועדת הבריאות הרבה מקצועות בריאות – באמת מסדיר גם את חוק הפרמדיקים, כי אנחנו מדברים על זה שנדרש באמת שלבן אדם יהיה תואר אקדמי במקצוע שבו הוא מבקש לעסוק.

עידית סילמן: לפי עמדת משרד הבריאות כפי שהיא באה בדיוני ועדת הבריאות של הכנסת בחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, יש להסדיר רק מקצועות שבהם נדרש תואר אקדמי כתנאי למתן התעודה.

עידית סילמן: מכיוון שלגבי פרמדיקים מוצע לקבוע תנאי כשירות הכוללים לימודי תעודה, ולאו דווקא תואר אקדמי, עיגנו את החוק הזה כחוק נפרד ולא כעיסוק במקצועות הבריאות בתוך החקיקה הגדולה, כדי שבאמת נוכל לאפשר לפרמדיקים מכלל המגזרים והקהלים, שהיום באמת משרתים גם בחברה הערבית, גם בחברה החרדית, וחילקנו את זה לפרמדיק ופרמדיק בכיר.

עידית סילמן: מה שעשינו זה למעשה יישום ומימוש של המלצות מבקר המדינה משנת 2019 ודוח ועדת תדמור משנת 2014, שקראו להסדיר את מקצועם של הפרמדיקים בחקיקה ראשית.

עידית סילמן: אנחנו כולנו רגילים לראות את הפרמדיקים בזירות הפיגועים, אנחנו פוגשים אותם הרבה פעמים בזירות של תאונות דרכים קשות, בניידות של טיפול נמרץ, ביחידות הקרביות של צה"ל, בחדרי המיון, ובתקופה הזו גם במחלקות הקורונה.

עידית סילמן: המפגש עם הפרמדיקים זה מפגש עם החברה הישראלית – פרמדיקים ופרמדיקיות מכל קצוות החברה הישראלית, שעושים לילות כימים בשביל דבר אחד: הצלת חיים.

עידית סילמן: במהלך הפגישות שלי איתם גיליתי שהמכנה המשותף שלהם זה היכולת לרוץ לאותם מקומות ואירועים שבשביל אנשים רגילים הם זירות אסון וסיטואציות אולי בלתי אפשריות, של כאב וחוסר ודאות.

עידית סילמן: אחרי שלושה עשורים – כן, שלושה עשורים – שהפרמדיקים פועלים בישראל בלי שהמקצוע שלהם מוסדר בצורה ראויה, צריך לומר שזו החובה שלנו כלפי הפרמדיקים לעשות זאת ולהסדיר את המקצוע.

עידית סילמן: אחרי שנים שהנושא נדחה ונדחק לקרן זווית, ההסדרה בחקיקה תבטיח את המשך הפיתוח של המקצוע הזה ותסייע לעוסקים בו להתמודד עם האתגרים הרבים הכרוכים בעיסוקם.

עידית סילמן: הצעת החוק כוללת הסדרה של תחומי הכשרת הפרמדיקים, הסמכתם, הסמכויות שלהם ואופן הפיקוח על הפעולות שלהם כתהליך מקצועי, בעל אתיקה, ונותן לו משמעות ועוד.

עידית סילמן: אני בטוחה שהצעת החוק הזו תוביל לכך שהמענה הרפואי בהצלת חיים יהיה טוב יותר, זמין יותר ומתקדם יותר.

עידית סילמן: אני מבקשת להודות לכל מי שהיו שותפים להצעת החוק הזו: לאנשי משרד הבריאות בראשות המנכ"ל פרופר' נחמן אש ולארגון הפרמדיקים הישראלי בהובלת דוד ילינק, שהיו שותפים מרכזיים בגיבוש הצעת החוק, ליועצות המשפטיות איילת וולברג ושמרית שקד, לצוות הלשכה שלי וליועצים, שעמלו הרבה על הצעת החוק הזו.

עידית סילמן: כן, כולנו צריכים עוד נשימה, עוד הצלת חיים לפעמים, ובעיקר – כולנו זקוקים לחסד, והחסד הגדול הזה טמון אצל האנשים שעושים זאת הלכה למעשה לילות וימים.

עידית סילמן: תודה רבה, ואשרינו שזכינו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת החוק הסדרת העיסוק במקצועת הטיפול הרפואי.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 15, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מיקי לוי: לפיכך, הצעת חוק הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הטיפול הרפואי, התשפ"ב–2022, עברה בקריאה ראשונה וחוזרת להמשך דיון בוועדת הבריאות.

וליד טאהא: כבוד היושב-ראש, אני ביקשתי לדבר.

וליד טאהא: אפשר להוסיף אותי להצבעה?

עלי סלאלחה: שניים.

עלי סלאלחה: שניים.

מיקי לוי: אתם הייתם באולם?

עידית סילמן: הם היו, והם גם ביקשו כמה פעמים.

מיקי לוי: אוקיי, אז אנחנו נוסיף.

מיקי לוי: בבקשה להוסיף.

מיקי לוי: נוסיף אותם לפרוטוקול.

מיקי לוי: חבר הכנסת סלאלחה, גם אתה לא הספקת?

עלי סלאלחה: לא, אני ביקשתי ממך שגם אני וגם סילמן נדבר.

עלי סלאלחה: אתה אישרת לי.

מיקי לוי: לא ראיתי.

מיקי לוי: אתה רוצה להתייחס בחוק הבא לחוק הזה?

מיקי לוי: אני אודה לך.

מיקי לוי: זה אפשרי.

עלי סלאלחה: אוקיי.

מיקי לוי: בסדר.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/908).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אם כך, לתשומת ליבכם, אנחנו עוברים לסעיף 6 בסדר-היום – הצעת חוק סיוע לנפגעי אסון לאומי-אזרחי, התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת רייטן מרום וקבוצת חברי הכנסת, לקריאה ראשונה.

מיקי לוי: בבקשה.

אפרת רייטן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מאוד מתכבדת להביא בפני הכנסת לקריאה ראשונה את הצעת חוק אסונות לאומיים-אזרחיים, התשפ"ב.

אפרת רייטן: קודם כול, לפני שאני אתחיל ואני איכנס לחוק עצמו, אני חייבת להגיד שזאת הצעת החוק שאיתה נכנסתי לכנסת.

אפרת רייטן: זאת הצעת חוק שהייתה משימת חיי.

אפרת רייטן: הגעתי איתה לכאן ונשבעתי לאותם אנשים שייצגתי לפני שהגעתי לכנסת כעורכת דין שאני אטפל ואדאג לזה שייבנה מנגנון במדינת ישראל שלא יפקיר יותר אנשים ולא יפקיר יותר את המשפחות שלהם אחרי אסונות לאומיים-אזרחיים.

אפרת רייטן: החשיבות שאני רואה בכך שהגעתי לכאן היום כדי להעביר את זה בקריאה ראשונה ביום שבו מתפזרת הכנסת, או מחר, בימים שבהם מתפזרת הכנסת, כדי לדאוג לזה שהחוק יעלה ויעבור בקריאה ראשונה, כדי שיהיה לו דין רציפות גם לכנסת הבאה – זה רק אומר שזה באמת ממשיך את מסע חיי בעניין הזה, ולא לוותר עד שאנחנו נתקן.

אפרת רייטן: כי החוק שונה קודם כול בכך שזאת הצעת חוק חדשה שכתבתי מאפס.

אפרת רייטן: לא מדובר בתיקונים של חוקים אלא ממש ישבנו וכתבנו אותה מאל"ף עד תי"ו, והמצאנו מנגנונים על בסיס הכאבים ועל בסיס הבכי ועל בסיס האובדן של אנשים אחרים, מהחוויות הקשות שהם חוו, כדי שהדברים האלה לא יקרו יותר לעולם.

אפרת רייטן: מדובר בהצעת חוק שבאה לשנות באופן מהותי וערכי תפיסה חברתית ומוסרית יסודית של מדינה כלפי אזרחיה בשעת אסון בקנה מידה לאומי.

אפרת רייטן: אני רוצה להגיד קודם כול תודה לכל חברי הכנסת שיזמו איתי ביחד והלכו איתי עם הצעת החוק.

אפרת רייטן: היה קשה מאוד מאוד לשנות תפיסות עולם במשרד המשפטים ובמשרד האוצר כדי להגיד להם: אתם חייבים רגע להשתחרר מתפיסת האחריות.

אפרת רייטן: רגע, זה לא נזיקין ממש, אל תתחייבו, לא קרה כאן, המדינה לא אחראית, למרות שבסוף את כן משלמת.

אפרת רייטן: אנחנו יודעים שהמדינה בסוף משלמת, ובכל זאת, בואו נשנה לכם את התפיסה, קודם כול תנו עזרה, אחר כך תתחשבנו.

אפרת רייטן: המדינה מספיק חזקה בשביל לעמוד בזה.

עידית סילמן: אנושיות, אנושיות.

עידית סילמן: קודם כול אנושיות.

אפרת רייטן: אנושיות.

אפרת רייטן: זה יותר מזה.

אפרת רייטן: אז אני רוצה באמת להקריא את שמות חברי הכנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה שבאמת הלכו איתי ביחד: איתן גינזבורג ומיכל רוזין ומיכל וולדיגר ורם שפע ומירב בן ארי ויעקב מרגי ושירלי פינטו קדוש, עאידה תומא סלימאן, זאב בנימין בגין, משה גפני, צחי הנגבי ואלינה ברדץ' יאלוב.

אפרת רייטן: ועל צחי הנגבי אני רוצה לומר גם עוד מילה.

אפרת רייטן: הוא לא נמצא כאן כרגע, ובכל זאת חשוב לי להגיד שכשצחי הנגבי היה שר ההתיישבות בממשלה הקודמת, ואליו כעורכת דין פניתי יחד עם משפחות הנספים של נחל צפית, הוא עשה את המעשה ששרי חינוך קודם ולפניו לא עשו והקים ועדת חקירה, ועדת חקירה לאסון נחל צפית, ועל כך אני רוצה להודות לו שוב גם מכאן.

אפרת רייטן: אז אמרתי שזה סימבולי שדווקא היום עולה הצעת החוק, כי זה באמת עוסק בשאלת אחריות, ולקחת אחריות גם על כישלונות אנחנו צריכים לדעת, כולנו.

אפרת רייטן: ואם נחזור אחורנית, רק תדעו שהאסון האזרחי הראשון במדינת ישראל התרחש ב-1954 בקיבוץ מעגן: בנסיבות טרגיות, במסגרת עצרת של תנועת מפא"י לזכרו של צנחן שנשלח בזמן מלחמת העולם השנייה לחזית באירופה הנאצית, התרסק מטוס פייפר שערך מפגן ראווה לתוך הקהל וגרם למותם של עשרות ולפציעתם של עשרות אחרים.

אפרת רייטן: אבל בגלל התרבות שהייתה אז בימיה הראשונים של מדינת ישראל, ולא היה כסף בקופה, וכולם היו בסולידריות, וכולם רק דאגו שהמדינה הזאת בכלל תחזיק מעמד, הפצועים ומשפחות הנספים לא העזו בכלל לפנות למדינה לבקש פיצוי וכסף.

אפרת רייטן: הם התביישו; אמרו: אנחנו נסתדר לבד.

אפרת רייטן: והם לא הסתדרו לבד.

אפרת רייטן: והדרישה, הדרישות הבודדות, בדחילו ורחימו, המנומסות, שכן נשלחו, היו לבקשה שיסדרו להם עבודה או בית הבראה, ורק ממש שתיים-שלוש פניות הגיעו כי באמת היו צריכות שם כסף.

אפרת רייטן: זה דבר שמגלה איזשהו סוג של סולידריות שהייתה בתחילת הדרך.

אפרת רייטן: אבל אני חושבת שזה גם מעיד על כך שבאותן שנים לא הייתה עדיין הבנה, כמובן שלא הבנה משפטית, אבל לא הייתה עדיין התרבות של הסיוע והאחריות של המדינה.

אפרת רייטן: לא איכנס לכל האסונות שהיו מאז, כמובן.

אפרת רייטן: אני רק יכולה למנות את אסון ורסאי, אסון גשר המכבייה, אסון מירון כמובן.

אפרת רייטן: בכל האסונות האלה המדינה לבסוף, למרות התנגדותה, שילמה את הפיצויים, אבל עד שהיא שילמה היא הוציאה להם את הנשמה שנים על גבי שנים גם בערכאות משפטיות, וגם בהתנגדויות כאלה ואחרות.

אפרת רייטן: למעשה, המדינה חוללה במו ידיה, גם אם היא לא מתכוונת, אסונות נוספים לאותם אנשים שאיבדו את היקירים שלהם, וגם חלו בעקבות האסון, איבדו את עבודתם, לקו בליבם, התגרשו – באמת, כל כך הרבה דברים קרו מאז, והמדינה אמרה: שיפנו לבית משפט.

אפרת רייטן: אז מעל הבמה הזאת, כשנאמתי את הנאום הראשון שלי בכנסת, נאום הבכורה, אמרתי שמנהיגות וגם לדעת לקחת אחריות, גם על כישלון וגם על טעויות, וכשלא לוקחים אחריות, בכלל אי-אפשר להתחיל במלאכת הריפוי.

אפרת רייטן: אז, כאמור, הצעת החוק מביאה לשינוי תפיסת אחריות – מהפרט והאזרח.

אפרת רייטן: אנחנו כבר לא אותה המדינה דלת אמצעים כפי שהיינו.

אפרת רייטן: גם המדינה מתבגרת, וגם עלינו כבית המחוקקים לגדול ולקחת אחריות.

אפרת רייטן: הצעת החוק מציעה לקבוע שהמדינה רשאית להכריז על אירוע כעל אירוע אסון לאומי-אזרחי.

אפרת רייטן: בתוך שבוע מן ההכרזה ימנה שר הרווחה ממונה, פרויקטור, ממונה אחד, כתובת, שתפקידו יהיה ליידע את הנפגעים ואת בני המשפחה של הנספים בדבר זכויותיהם ולסייע להם במיצוין, לתת להם סיוע רווחתי, לרבות תמיכה רגשית, בהתאם לצרכים הייחודיים, לקדם ולתאם את הטיפול בנפגעים ובבני המשפחות של הנספים.

אפרת רייטן: עוד הצענו במסגרת הצעת החוק לאפשר לממשלה להחליט על תשלום של סכום כספי לבני המשפחה של הנספים או על תשלום כספי לנפגעים כהטבת נזק לפי חוק לתיקון דיני הנזיקין האזרחיים (הטבת נזקי גוף).

אפרת רייטן: ההחלטה הזאת תיעשה בהתחשב, בין היתר, בשיקולים הבאים: מספר האנשים שנפגעו או נספו, נסיבות התרחשותו, קיומו של ביטוח המכסה את אירוע האסון וזהות מי שיכול שתוגש נגדו תביעה בגין האסון.

אפרת רייטן: תשלום הסכום הכספי כהטבת נזק תאפשר למדינה לתת סיוע כספי זמן קצר אחרי ההכרזה על האירוע כאסון לאומי-אזרחי ולפני בירור שאלת האחריות בנזיקין, שכאמור עשויה או עלולה להימשך זמן רב.

אפרת רייטן: באסון ורסאי זה לקח כ-15 שנים.

אפרת רייטן: המראות מאסון ורסאי לא עוזבים אותנו; גם הזעזוע אחרי אסון מרון, האובדן אחרי אסון צפית, כמובן, אובדן רב של משפחות וקרובים.

אפרת רייטן: נכון שהתקשורת מאבדת עניין אחרי ימים ספורים, אבל המשפחות והקרובים וכל המעגלים ממשיכים לשאת את הכאב וממשיכים להתמודד עם הטרגדיה.

אפרת רייטן: חובתנו לקחת את נקודת שבר הזו, ללמוד, להפיק לקחים, ובאמת להתייחס לאירועים – שאני מאוד מתפללת ומקווה שלא יקרו לנו יותר, אבל ככל שיקרו נדע איך להתייחס האירועים האלה בצורה טובה הרבה יותר.

אפרת רייטן: אני מאחלת לעצמי ולכולנו שלא נצטרך להשתמש לעולם בחוק הזה, ובכל זאת מבקשת מחבריי חברי הכנסת, אופוזיציה וקואליציה, דתיים וחילונים, ימין ושמאל, מבקשת מכם להצביע בעד החוק.

אפרת רייטן: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סלאלחה, בבקשה.

מיקי לוי: אם היית מביאה את זה לפני שנים רבות, היית חוסכת לי הרבה שעות עדות באסון ורסאי.

עלי סלאלחה: תודה, אדוני היושב-ראש.

עלי סלאלחה: חברי הכנסת, קודם כול אני מברך את חברתי חברת הכנסת אפרת רייטן מרום בהצלחה.

עלי סלאלחה: אני מתייחס להצעת החוק הקודמת, הצעת חוק הפרמדיקים – הסדרת העיסוק במקצועות הטיפול הרפואי.

עלי סלאלחה: חוק הפרמדיקים הונח היום על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה והוא עבר.

עלי סלאלחה: הגיע הזמן שהפרמדיקים יקבלו הכרה חוקית על פועלם בתחום רפואת החירום בישראל.

עלי סלאלחה: אני מברך את פועלה של חברת הכנסת עידית סילמן יחד איתי, יחד עם חברי ועדת הבריאות, להביא ולהסדיר את אחד המקצועות החשובים בתחום הצלת חיים.

עלי סלאלחה: הצעת החוק קובעת בעיקרה הוראות הקשורות לעיסוק במקצוע, תנאים לקבלת רישיון, חובות אימון ואתיקה מקצועית.

עלי סלאלחה: בנימה אישית אני רוצה לשתף שאני מצר על הרגע שבו אנו מפזרים את הכנסת.

עלי סלאלחה: אני חושב שהממשלה הזאת הייתה טובה ומצוינת לאזרחי מדינת ישראל כולם.

עלי סלאלחה: למרות כל הקשיים הצלחנו להביא הישגים ולתקן הרבה עוולות מן העבר.

עלי סלאלחה: חברות וחברי הכנסת היקרים, לאור האמור, אני מודה על הצבעת

עלי סלאלחה: כם בעד החוק בקריאה ראשונה, קואליציה ואופוזיציה.

עלי סלאלחה: כך נחזק את מערך רפואת החירום והרפואה הדחופה בישראל למען בריאות הציבור.

עלי סלאלחה: כולנו נצא נשכרים, ממרכז הארץ והפריפריה וכמובן כלל הפסיפס היפה של אזרחי מדינת ישראל: יהודים, ערבים, דרוזים, נוצרים, צ'רקסים וגם אחמדים, למי שלא יודע.

עלי סלאלחה: הייתי שמח לו הייתי זוכה ועומד כאן היום לקדם את הצעת החוק שלי להקפאת חוק קמיניץ, ולאפשר לצעירים שלנו לבנות את בתיהם על אדמתם ולשחרר אותם מקנס מינהלי אכזרי של 300,000 שקל לחיילים משוחררים.

עלי סלאלחה: אני מקווה שזה נופל על אוזניים קשובות, ואכן נשחרר את הצעירים שלנו שיבנו את בתיהם ואת עתידם.

עלי סלאלחה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי יושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה, לפני 21 שנה היה אסון ורסאי, ויושב-ראש סיעת יהדות התורה הרב גפני היה יושב-ראש ועדת הפנים תקופה אחר כך.

יצחק פינדרוס: הוא ירק דם במשך שני עשורים על הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: אסון מירון עוד, לצערנו, יחסית טרי.

יצחק פינדרוס: עברנו אחרי זה את נחל צפית, שאת מכירה מהאזרחות.

יצחק פינדרוס: על זה נאמר:

יצחק פינדרוס: מגלגלין זכות על ידי זכאי – שאנחנו כחברה, היום בכנסת מתעלים מעל הביורוקרטיה והפקידות שהעבירה את אותן משפחות מסע ייסורים בלתי נגמר, כל מי שמכיר את זה.

יצחק פינדרוס: הרב גפני ירק דם במשך עשור וחצי, ולאחר מכן כיושב-ראש ועדת הכספים – יושב-ראש הכנסת זוכר את זה – על הסיפור הזה, על הסבל הבלתי-נגמר של המשפחות האלה.

יצחק פינדרוס: יישר כוח לך.

יצחק פינדרוס: אני שמח להיות כאן היום.

יצחק פינדרוס: הרב גפני התקשר אליי כל פעם כשהעלית את זה לדיון: תדאג להיות שם בוועדה, תדאג שזה יקרה.

יצחק פינדרוס: אני אכן שמח מאוד.

יצחק פינדרוס: ברוכה תהיי.

יצחק פינדרוס: מגלגלין זכות על ידי זכאי.

יצחק פינדרוס: אני שמח שהתעלינו היום כחברה.

יצחק פינדרוס: תודה.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אם כך, ניגשים להצבעה.

מיקי לוי: הצעת חוק סיוע לנפגעי אסון לאומי-אזרחי, התשפ"ב–2022 – הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 18.

מיקי לוי: הצעת חוק סיוע לנפגעי אסון לאומי-אזרחי עברה בקריאה ראשונה, ותועבר להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: נוסיף לפרוטוקול את חבר הכנסת שיין, את חברת הכנסת מיכל וולדיגר ואת חברת הכנסת סטרוק.

מיקי לוי: נא להוסיף לפרוטוקול.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/918).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: סעיף 7 בסדר-היום – הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (מס' 20) (חיסיון קרימינולוג קליני), התשפ"ב–2022, לקריאה ראשונה, של חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

מיקי לוי: בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: חבריי חברות וחברי הכנסת, מקצוע הקרימינולוג הקליני הוא מקצוע חשוב מאוד בטיפול ובשיקום עבריינים ובעזרה להם גם להיות פחות מסוכנים לציבור וגם עזרה והגנה על מי שהם פגעו בו, חלילה.

בועז טופורובסקי: חיסיון במקצוע הזה הוא חשוב לצורך הטיפול, והסודיות והחיסיון בין המטפל למטופל – לצורך הליך תקין וחסר דאגות והיכולת של המטופל להיות כן ואמיתי עם המטפל.

בועז טופורובסקי: לכן אנחנו רוצים להגדיר את החיסיון הזה.

בועז טופורובסקי: הדבר מקבל תמיכה של כל אנשי המקצוע, כמובן גם של המשרדים הרלוונטיים.

בועז טופורובסקי: אני אודה לכם מאוד אם תתמכו בהצעת החוק הזאת כדי שתקבל אפשרות גם לעלות בכנסת הבאה.

בועז טופורובסקי: תודה.

מיקי לוי: אתה יכול להחכים אותנו?

מיקי לוי: אני מכיר את מקצוע הקרימינולוגיה מקרוב, אבל קרימינולוג קליני?

בועז טופורובסקי: קרימינולוג קליני זה מקצוע שקיים כבר 30 שנה, וזה חלק ממגוון הדרכים לטפל באנשים שעשו מעשים קרימינליים.

בועז טופורובסקי: הטיפול הוא מאוד מוצלח והולך וגדל.

בועז טופורובסקי: פנו אלינו נציגי הקרימינולוגים הקליניים בארץ וביקשו שנעשה את זה.

בועז טופורובסקי: מסתבר ששר המשפטים גדעון סער עוד ביקש לעשות על זה חיסיון כאשר הוא היה מרכז האופוזיציה, ועכשיו אנחנו סוף-סוף סוגרים את המעגל, אני מקווה.

מיקי לוי: אנחנו נבקר את זה על ידי בעלה של ראדה, שהוא פרופסור לקרימינולוגיה באוניברסיטה העברית.

מיקי לוי: אנחנו נבדוק את הכישורים האלה.

בועז טופורובסקי: באמת?

בועז טופורובסקי: דרך אגב, מקצוע הקרימינולוגיה – עשיתי קורס בזה ואפילו קיבלתי 100.

מיקי לוי: נבחן את זה אצל בעלה של ראדה, שהוא ראש החוג, פרופ' לקרימינולוגיה באוניברסיטה העברית.

בועז טופורובסקי: באמת?

בועז טופורובסקי: ראדה, כבוד גדול.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

מיקי לוי: הייתי קצת סטודנט שלו; קצת, לא הרבה.

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ניגשים להצבעה – הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (חיסיון קרימינולוג קליני), בקריאה ראשונה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 16, אין מתנגדים.

מיקי לוי: לפיכך הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (מס' 20) (חיסיון קרימינולוג קליני), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת טופורובסקי, עברה בקריאה ראשונה ותועבר להמשך טיפול בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיקי לוי: להוסיף את חברת הכנסת יאסין לפרוטוקול, בעד.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/922).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 65) (סימון תוצרת חקלאית שאינה ארוזה מראש), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת ינון אזולאי, רם בן ברק, יעל רון בן משה וקבוצת חברי הכנסת, לקריאה ראשונה, בבקשה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, הצעת חוק הגנת הצרכן (סימון תוצרת חקלאית שאינה ארוזה מראש) זאת הצעת חוק שכבר בקדנציה הקודמת ניסינו להעביר אותה.

ינון אזולאי: רם, אתה החתמת אותי וניסינו יחד, והינה, זה מגיע לקריאה ראשונה.

ינון אזולאי: הדבר הזה חשוב.

ינון אזולאי: סימון תוצרת – אתה יודע, היום אנחנו שומעים שכל הזמן מסמנים אותנו בחו"ל איפה לא לקנות, ממי לא לקנות.

ינון אזולאי: אז סימון תוצרת זה קודם כול שנדע, שאנחנו גם יכולים לדעת, לא על מנת לפסול חלילה מישהו אלא בשביל לעודד – להסתכל על החיובי – לעודד קודם כול תוצרת חקלאית שלנו, לעודד את האנשים שלנו פה בארץ, את אלה שיושבים בגבולות שלנו, אם זה בעוטף עזה – או במחבק עזה – אם זה בצפון, ביישובי הגדרות.

ינון אזולאי: זו הצעת חוק שבעצם אומרת:

ינון אזולאי: בואו קודם כול נחזק את האנשים שלנו, נפרנס אחד את השני ולא נתפרנס מחו"ל.

ינון אזולאי: זה קודם כול מחזק – ואנחנו גם יודעים – את בריאותנו.

ינון אזולאי: לפעמים יש איזושהי תקלה בחו"ל או בכל מקום אחר, או ביישוב מסוים, ולא תמיד אנחנו יודעים.

ינון אזולאי: אנחנו מבקשים שיהיה סימון.

ינון אזולאי: הסימון הזה נועד לעזור לנו בריאותית, כלכלית, חברתית וזה הדבר הטוב, זה הדבר הטוב שאנחנו מביאים ביום כזה.

ינון אזולאי: גם תסתכלו, זה גם משהו חברתי, ומי מביא את זה?

ינון אזולאי: רם בן ברק, נירה, ואנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד חזק ופורה – אגב, פרלמנטרית טובה.

ינון אזולאי: תבואו ותראו את העבודה שהיא עושה בוועדת הכספים – עבודה מיוחדת, יסודית.

ינון אזולאי: אני אומר לכם את האמת, יחד אנחנו עושים, ויש גם מה ללמוד ממנה, המון.

ינון אזולאי: אז באמת אני מפרגן מכל הלב, ואנחנו רואים את זה, את יודעת, גם כשיש לך את האמת שלך.

ינון אזולאי: לפעמים אני אומר: שמע, למה צריך אופוזיציה כשיש את נירה?

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: כי היא שואלת שאלות שלפעמים מעכבים את היו"ר.

ינון אזולאי: אבל היא עושה את זה.

ינון אזולאי: וכמובן, יעל רון בן משה, שיודעת מה זה יישובי הצפון, מכירה את החקלאים שם, יודעת ומכירה את העבודה שבאמת כולנו, אני חושב, מנסים לעשות.

ינון אזולאי: וכמובן, אני לא שכחתי את חברי משה ארבל, שנמצא איתי בכל חוק.

ינון אזולאי: אני היד השנייה שלו והוא היד הראשונה שלי וככה אנחנו מסתדרים.

ינון אזולאי: אז אני רוצה להגיד לכם, חבריי היקרים, תודה רבה.

ינון אזולאי: אני חושב שזה חוק טוב, חוק חשוב.

ינון אזולאי: לפעמים – רק שהצופים יבינו – רואים שזו איזושהי מכירת חיסול שהיום אנחנו עושים, קריאה ראשונה, קריאה ראשונה.

ינון אזולאי: אז לצופים בבית, תבינו: כשאנחנו נלחמים להביא קריאה ראשונה משהו שהוא חוק חברתי – ותשימו לב, החוקים שמגיעים הם רק בהסכמה.

ינון אזולאי: החוקים האלה שמגיעים הם בהסכמה, על מנת שיוכלו לקבל דין רציפות לקדנציה הבאה, כדי שלא נצטרך עוד פעם להעביר את כל החוק בטרומית ולפני זה אישור של ועדת שרים.

ינון אזולאי: אז זה יגיע, בעזרת השם, לפעם הבאה, לכנסת הבאה, נוכל להעביר את זה ביתר קלות בשבילכם, אזרחי ישראל.

ינון אזולאי: אז תודה רבה, ואני אשמח מאוד לראות שכולנו מצביעים בעד.

ינון אזולאי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן ברק, בבקשה.

מיקי לוי: אה, רצית לפניו.

מיקי לוי: את רוצה?

יעל רון בן משה: לא, לא, זה בסדר.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת בן ברק.

מיקי לוי: בבקשה, אתה השני בתור.

רם בן ברק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רם בן ברק: חבריי חברי הכנסת, אני חושב שאנחנו היום תיקנו עוול גדול מאוד של הרבה מאוד שנים, מה שהיה צריך לעשות מזמן.

רם בן ברק: אני חושב שכל בן אדם זכאי לדעת מה הוא קונה, והדבר הזה חשוב מאין כמותו, במיוחד כשמדובר בתוצרת חקלאית, שהיא קשורה גם לבריאותנו.

רם בן ברק: כל אדם שלובש חליפה או קונה אוטו בודק איפה זה יוצר ומי עומד מאחורי זה.

רם בן ברק: יש אנשים שעושים שיקולים של מי העובדים שעומדים מאחורי המוצר הזה.

רם בן ברק: עד היום בחקלאות, במוצרים חקלאיים, אנחנו לא ידענו איפה זה יוצר ובאיזה תקן זה יוצר.

רם בן ברק: אני שמח שסוף-סוף אנחנו הצלחנו לייצר את השינוי וכל צרכן יוכל לדעת מה הוא קונה, ובצורה הזאת גם נעזור לחקלאים הישראלים לגדול ולהתפתח.

רם בן ברק: יש לזה עוד חשיבות, ואני רוצה לעמוד עליה.

רם בן ברק: בסופו של דבר אנחנו נמצאים בעולם שהולך ומשתנה.

רם בן ברק: משבר האקלים מאיים להפוך אזורים שלמים למדבריות ואזורים שלמים להיות מוצפים, ובכלל לא ברור כמה מזון נוכל לייצר בשנים הקרובות, ולכן התוצרת הישראלית, הגידול הישראלי, היכולת שלנו לנצל כל פיסת אדמה ולגדל עליה, היא מרכיב מאוד מאוד חשוב בביטחון הלאומי שלנו, בביטחון התזונתי.

רם בן ברק: אני אנצל את ההזדמנות מעל הבמה הזאת לקרוא לחבריי בהנהגה החקלאית ולחבריי במשרד החקלאות ובמשרד האוצר: תנו מאמץ אחרון ותסיימו את המשא ומתן להסכם של הרפורמה בחקלאות.

רם בן ברק: אני יודע שאתם קרובים מאוד.

רם בן ברק: היא רפורמה שיש בה יתרונות, ואם נקשיב אחד לשני גם נגיע לסיכומים ונוכל לצאת לדרך חדשה גם בעניין הרפורמה, אז לעשות את המאמץ.

רם בן ברק: תודה רבה לכולם.

רם בן ברק: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת יעל רון בן משה.

יעל רון בן משה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה להודות ולברך לשותפים להעברת החוק החשוב הזה של סימון תוצרת חקלאית: ינון אזולאי, משה ארבל, רם בן ברק, נירה שפק, רם שפע, שאני לא ראה אותו כאן אבל הוא איתנו לכל אורך הדרך, וחברי חבר הכנסת סגן שר הביטחון אלון שוסטר, שהתחיל לקדם את הנושא ודחף קדימה עוד בהיותו שר החקלאות.

יעל רון בן משה: דובר פה כבר לפניי על חשיבות החוק, גם לשימור החקלאות הישראלית, שמעבר לרכיב הכלכלי שלה מסייעת לנו בשמירה על הגבולות, בשמירה על הקרקע – אנחנו יודעים מה קורה לקרקע שאיננה מעובדת במדינת ישראל – גם על האפשרות לצרכנות נבונה, כפי שאנחנו מחנכים את בנינו ובנותינו לשים לב מה הם קונים.

יעל רון בן משה: כפי שעל כל חולצה כתוב איפה היא יוצרה, כך ראוי שיהיה גם ברכיב כל כך חשוב לחברה הישראלית, למשק הישראלי, לביטחון הישראלי – החקלאות.

יעל רון בן משה: תראו, יכול להיות שזה הנאום האחרון שלי כאן

יעל רון בן משה: בבית הזה, ובאף אחת מהפעמים שהייתי על הדוכן לא דיברתי על המשפחה שלי, אז אני אנצל את הדקה שנותרה לי להגיד שאני נולדתי בקיבוץ געתון.

יעל רון בן משה: אני חברת קיבוץ געתון.

יעל רון בן משה: בעלי בן קיבוץ אחר בעמק הירדן, קיבוץ נווה אור.

יעל רון בן משה: גם הוריו הם בני קיבוצים, ואנחנו מגדלים את שלושת ילדינו בקיבוץ געתון בגליל המערבי.

יעל רון בן משה: הבן שלי, עמית המתוק, שסיים כיתת ט' רק בשבוע שעבר, התחיל אתמול את עבודת הקיץ שלו במטעי האבוקדו של קיבוץ געתון.

יעל רון בן משה: אני לא פגשתי אותו אחרי יום העבודה שלו אתמול, כי אנחנו עסוקים פה בשמירה על הדמוקרטיה ובעבודה למען עם ישראל, אבל אני יודעת שהוא קם יחד עם חבריו ב-05:00, הכין את צידתו להמשך יומו, יצא לדרך עם כובע על הראש, מרוח בקרם הגנה, חש את רגבי האדמה שעליה אנחנו חיים, פגש אנשים בוגרים יותר ממנו, מנוסים יותר ממנו, ויחד הם עיבדו את האדמה על ההר שבו אנחנו גרים בגליל המערבי – ההר שכשאני נולדתי בו היינו בערך, הקיבוצים והיישוב היהודי, 60% מהאוכלוסייה, והיום אנחנו פחות מ-40%.

יעל רון בן משה: אנחנו מאוד שמחים בשכנינו הערבים המוסלמים, הדרוזים, הנוצרים, אבל אנחנו חושבים שראוי שתהיה גם התיישבות יהודית בלב הגליל, גם בגליל המערבי, גם בגליל המזרחי, ואני שמחה שהבן שלי וחבריו וחברותיו – גם בנות עובדות באבוקדו; בתי נועה כבר סיימה את המסלול הזה, היא בוגרת ממנו ועבדה גם היא באבוקדו – ידעו שיש משמעות לשהות שלנו במקום הזה, בקו עימות צפוני, יישוב שמרוחק פחות מ-9 ק"מ מגבול הלבנון.

יעל רון בן משה: שניהם נולדו אל תוך תותחי המלחמה של מלחמת לבנון השנייה, נועה ממש בתוך המלחמה ועמית שנה לאחר מכן, והם עובדים את האדמה, הם מבינים את הערך של האדמה, והם לא ייוותרו לבד.

יעל רון בן משה: אם הרושם בתקשורת שהחקלאים הם טייקונים והם גוזלי הכסף של העם הזה, לא כך הוא.

יעל רון בן משה: לא נחנך אותם כך.

יעל רון בן משה: נמשיך לעבד את האדמה, נמשיך לשמור על המדינה, נמשיך לשמור על הביטחון התזונתי שלנו.

יעל רון בן משה: ואנחנו יודעים שכנראה הילדים שלי והילדים שלכם לא ילכו להיות חקלאים, כי אי-אפשר באמת להתפרנס מזה בכבוד, וזו האמת.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

מיקי לוי: לא הודעת לנו, לא אמרת לנו אף פעם.

מיקי לוי: לא היה לי אומץ להפסיק אותך אפילו.

מיקי לוי: זמנך עבר, אבל.

מיקי לוי: חברת הכנסת שפק.

נירה שפק: תודה, כבוד היושב-ראש.

נירה שפק: כנסת נכבדה, יש כל מיני חוקים שאנחנו מחוקקים.

נירה שפק: החוק הזה הוא חוק של צדק שגם נעשה ובעזרת השם גם ייראה, כי החוק הזה בא ואומר שאנחנו יכולים ליצור תחרות הוגנת.

נירה שפק: החקלאים עוברים תקופה לא פשוטה: מציירים אותם בכל מיני צורות, חלק מפרשים את האמירות כאילו אלה אנשים שחלק מיוקר המחיה תלוי בהם.

נירה שפק: מי שמתעמק בפרטי-הפרטים מבין שלא כך הוא.

נירה שפק: החוק הזה עושה סדר.

נירה שפק: החוק הזה נותן לאזרח ולאזרחית, לצרכנים, אפשרות לבחור.

נירה שפק: הוא נותן לנו את האופציה לדעת אם הירק או הפרי שאנחנו קונים הוא תוצרת הארץ – הושקה במים שלנו, באדמה שלנו, עם בקרה על הריסוס בתקן של מדינת ישראל.

נירה שפק: ויש לנו ביטחון תזונתי.

נירה שפק: רוב הח"כים שעלו לכאן, כולם, הם כאלה שהחקלאות יקרה להם.

נירה שפק: כל מי שכאן, אכפת לו.

נירה שפק: ואני מסתכלת – אופוזיציה וקואליציה, וזה היופי של החוק הזה, שאנחנו נותנים כלים לאזרחים, לתושבים, להחליט בעד עצמם.

נירה שפק: אז קודם כל, ינון, באמת, עוד חוק שאני גאה שאנחנו יכולים להגיד שגם בו עבדנו ביחד, לשניכם, וגם השדולה החקלאית בכנסת.

נירה שפק: רם בן ברק לא עולה הרבה לדבר, אבל מהבוקר עד הערב, כיו"ר השדולה החקלאית, הוא עוסק בכל המרכיבים: סימון תוצרת, ענפים, מחיר המים – כל הפערים שיש במרחב האזרחי ובחקלאים.

נירה שפק: וגם ברגעים אלה אנחנו רגל במה שקורה כאן ורגל במה שקורה במשא ומתן ברמות השונות.

נירה שפק: אז תודה לכולם ותודה על שאנחנו יודעים להוכיח לאזרחי מדינת ישראל שאנחנו יודעים לעבוד ביחד ושאנחנו לא שוכחים בתוך כל הבלגן הזה גם למה אנחנו פה.

נירה שפק: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת חוק הגנת הצרכן בקריאה ראשונה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 22

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 22 בעד, אין מתנגדים.

מיקי לוי: אני מוסיף לפרוטוקול את חברת הכנסת אמילי מואטי, בעד.

מיקי לוי: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 65) (סימון תוצרת חקלאית שאינה ארוזה מראש), התשפ"ב–2022, עברה בקריאה ראשונה ותעבור להמשך דיון בוועדת הכלכלה.

מיקי לוי: בהצלחה.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1569).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: סעיף 8 בסדר-היום – הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 41) (הגדרת אחי הנספה וזכויותיו), התשפ"ב–2022, לקריאה ראשונה, של חבר הכנסת אלון שוסטר, סגן שר הביטחון.

מיקי לוי: בבקשה.

אלון שוסטר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ראשית, אני כמובן גאה בכנסת ישראל שלא מתפזרת בטרם עת, לפני שמקדמים את הנושא הכל-כך חשוב של סימון ארץ המקור, שהוא כמובן קונסנזואלי.

אלון שוסטר: הערה לחברתי יעל, מיוזמות החוק: זה נכון שהחקלאות נמצאת כרגע באיזו רעידה, בצומת.

אלון שוסטר: אני, יחד עם חברי בן ברק, מקווה שמחר יהיה יום של בשורות ושל התרגשות ושנוכל לברך על המוגמר בהקשר לענפי הצומח, פירות וירקות.

אלון שוסטר: אבל פטור בלא כלום אי-אפשר.

אלון שוסטר: סיפרת על המשפחה, אז אני גאה לספר שלצד הרואה חשבון, שעוסק אצלי במשפחה בענייני חשמל ירוק, ופיזיותרפיסטית, הבן הצעיר שהשתחרר משירות קרבי הולך ללמוד בפקולטה לחקלאות.

אלון שוסטר: זה מה שהוא מעוניין, זה מה שהוא רוצה אחרי שנת שירות בתחום דומה בכפר נוער, ואני גם שמח וגם גאה מאוד, וכך ראוי שנמשיך.

אלון שוסטר: אנחנו עוסקים בנושא לא פשוט אבל חשוב ביותר, אדוני היושב-ראש.

אלון שוסטר: אנחנו מכירים את ההיסטוריה המשפחתית של חברים וחברות שנמצאים פה.

אלון שוסטר: אין צורך להכביר מילים לעניין החוב המוסרי שמדינת ישראל חבה למשפחות השכולות ועל תפקיד המדינה בהובלת הנושא.

אלון שוסטר: משרד הביטחון ידאג לרווחתן של המשפחות על כל מרכיביהן.

אלון שוסטר: האחים והאחיות הם חלק מהמעגל הראשון של משפחת השכול.

אלון שוסטר: אנחנו כרגע עושים תיקון של שנים.

אלון שוסטר: עד לפני שנים לא רבות נפקד מקומם של האחים מחוק משפחות חיילים שנספו במערכה.

אלון שוסטר: היה תיקון מסוים לפני שמונה שנים – הוכנסה הגדרה בחוק שמתייחסת לאחים כחלק מהמשפחה והוסדרה זכאותם לטיפול פסיכולוגי.

אלון שוסטר: כרגע אנחנו עושים שינוי שמסדיר את מעמדם: קודם כול, להרחיב את סל הזכאויות למענים רגשיים; לא רק לטיפולים אלא למגוון גדול של טיפולים פסיכו-סוציאליים, בדומה לזכאות שניתנת להורים שכולים, אלמנות ויתומים.

אלון שוסטר: בנוסף, נקבע שהזכאות לסיוע בשכר הלימוד תינתן להם במישרין ולא דרך ההורים כבאי כוחם, וכן אנחנו מרחיבים את הזכאות מעבר לגיל 30 עד לגיל 40.

אלון שוסטר: אני רוצה לציין שהצעות חוק דומות העוסקות בעיגון מעמדם של האחים השכולים והרחבת זכויותיהם הוגשו על ידי חברת הכנסת מיכל שיר סגמן וחבר הכנסת מופיד מרעי.

אלון שוסטר: ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה לתמוך בהצעות אלו בכפוף להתאמתן לנוסח שמובא כרגע.

אלון שוסטר: חברי הכנסת, אין לי ספק שיש קונסנזוס כללי בין יושבי הבית, בוודאי המצויים כאן, בדבר החשיבות של החוק.

אלון שוסטר: אני שמח שערב פיזור הכנסת ויציאה לבחירות נתמוך בהצעה בקריאה ראשונה, נעביר אותה לוועדת העבודה והרווחה להכנה לקריאה שנייה ושלישית, מתוך שאיפה שנוכל לאשר אותה אולי עוד בכנסת הזו.

אלון שוסטר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לסגן השר.

מיקי לוי: אם כך, להצעת החוק הזו הוצמדו כמה הצעות חוק נוספות.

מיקי לוי: אנחנו נטפל בהן בהמשך.

מיקי לוי: חבר הכנסת שיין.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/3438/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בהמשך להצעה הממשלתית של חברי סגן השר שוסטר, אנחנו כמובן מקדמים יחד עם חברי כנסת אחרים את הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תיקון – מענק לימודים).

יוסף טייב: אין כמוך, אדוני, להכיר את הנושא של אחים שכולים בתוך המערכת הזאת, ורבים רבים בחברה הישראלית שלצערנו הם חלק ממשפחת השכול.

יוסף טייב: הנושא של אחים שכולים, אחים ואחיות שכולים, בתוך המערכת של ההשכלה, זה דבר מאוד מאוד חשוב, מעין הכרת תודה נוספת של המדינה.

יוסף טייב: אנחנו מבקשים בתוך המערכת הזאת לסייע בשכר הלימוד מעבר לגיל 30, בעיקר היום, כשאנחנו מבינים שאי-אפשר לתחם הכול בגיל.

יוסף טייב: הדבר הזה לא מתקבל על הדעת בעידן שלנו, כאשר אנשים עושים דברים נוספים, ובהחלט גם אין שום סיבה לעשות את הדבר הזה בהשכלה גבוהה.

יוסף טייב: ולכן אנחנו מבקשים להרחיב את הזכאות כאן מעבר לגיל זה, אף מעבר לגיל 40, ולאפשר באמת לאנשים את הפריבילגיה, נקרא לזה כך, את התרומה של המדינה להשכלה הגבוהה למען המשפחות השכולות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חבריי חברי הכנסת, אדוני יושב-ראש הכנסת, תודה שאפשרת לי דקה לומר משהו.

מיכאל ביטון: הכנסת מתפזרת ואנחנו בזמן של עם חצוי ואזרחים חצויים בבחירות חמישיות, אבל יש לנו דברים קדושים במדינה, והדברים הקדושים זה הנכונות שלנו להקריב את החיים למען המדינה.

מיכאל ביטון: לצערי, גם במשכן הזה, אדוני, נמצאים האחים השכולים, אתה ביניהם ורם בן ברק ביניהם ומופיד מרעי ביניהם ויעקב מרגי, ולמקלב יש דוד שנהרג, ויסלחו לי כל השמות שלא הזכרתי.

מיכאל ביטון: היכולת שלנו להתעלות גם ברגע הזה ולהביא חוק שחושב לא רק על ההורים ועל היתומים, וגם שם יש עוד עבודה לעשות, יתומי צה"ל, אלא גם על האחים השכולים, שכחלק מהאסון והמשבר שילמו מחיר אישי, מתמודדים עם אתגרים בחיים – שנוכל לעשות משהו למענם.

מיכאל ביטון: זו זכות גדולה לסיים באקורד סיום מכובד כזה את הכנסת, גם בימים קשים.

מיכאל ביטון: אני מודה לכל יוזמי החוק ומובילי החוק על הבאת הנושא גם ברגע הזה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/3576/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חברת הכנסת סילמן, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: סליחה, ואחר כך מופיד?

מיקי לוי: זה לפי הסדר בסדר-היום.

מיקי לוי: מיכל, את אחרונה, בבקשה.

מיקי לוי: בנפרד, כי זה לא מוצמד.

עידית סילמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני שמחה להציג את הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – הטבות לאח הנספה), התשפ"ב–2022.

עידית סילמן: אחים שכולים של חיילים שנספו במערכה קופחו במשך שנים רבות בזכויות שניתנו להם במסגרת אותה חקיקה שמעניקה זכויות למשפחת השכול, וכך נוצרו עיוות ופער בלתי צודק.

עידית סילמן: חוק משפחות חיילים שנספו (תגמולים ושיקום), התש"י–1950, יוצר כיום בפועל מצב של חוסר שוויון בין קבוצות שונות של נפגעי מערכות ישראל שהגורל צירפם תחת טיפולו של משרד הביטחון.

עידית סילמן: התיקון המוצע נועד לצמצם את חוסר השוויון בכל הנוגע לזכויות הניתנות לאחים השכולים.

עידית סילמן: סעיף 15ד(ד) לחוק קובע כי להורי החלל שנספה יינתן סיוע במימון שכר לימוד במוסד אקדמי לתואר ראשון בלבד או במוסד על-תיכוני עבור האחים של החלל שנספה.

עידית סילמן: כלומר, הסעיף מקנה זכות זו בעד לימודים של אח שכול, אך מסייג את מתן ההטבה וקובע כי היא תינתן רק בעד אח שלא הגיע לגיל 30.

עידית סילמן: קשה להצביע על תכלית ראויה לסייג האמור, וניכר כי הגבלה זו הינה חסרת היגיון או הצדקה.

עידית סילמן: נהפוך הוא – במקרים רבים ההתמודדות עם השכול מובילה לעיכוב המימוש העצמי של בני המשפחה השכולה, ואין לקפח זכות זו בעד אח שכול לסיוע כאמור רק בשל הגיל הזה שציינו אותו ורק בשל העובדה שהוא מצא כוחות להמשיך בחייו ולהתחיל לימודים לתואר אקדמי.

עידית סילמן: לפיכך, כאן מוצע לקבוע כי הזכאות למימון הלימודים תהיה בכל גיל של האח השכול.

עידית סילמן: בנוסף, סעיף 15ז(ד) לחוק קובע כי עובד סוציאלי באגף רשאי לאשר סיוע במימון התערבויות לרווחה רגשית להורה שכול, לאלמנה וכן ליתום במקום סיוע במימון טיפול נפשי.

עידית סילמן: גם במסגרת סעיף זה אין כל התייחסות לאותו אח שכול כאמור.

עידית סילמן: הצעת החוק שלי גם מבקשת לקבוע את אותה זכאות של אח שכול לסיוע במימון התערבויות לרווחה רגשית כאמור, בדומה להורים השכולים, לאלמנות וליתומים.

עידית סילמן: אין כל הצדקה לקביעה שונה של זכאות בכל הנוגע לסיוע במימון התערבויות לרווחה הרגשית שלו.

עידית סילמן: הסיוע המוצע כאן של מימון התערבויות לרווחה רגשית ניתן במקום הסיוע של מימון טיפול נפשי.

עידית סילמן: אנחנו בוועדת הבריאות ובוועדות נוספות כל הזמן דיברנו על אותו סיוע רגשי שנדרש למשפחה, למי שבאמת מתמודד, וכמה זה חוסך לנו בעתיד.

עידית סילמן: כיום לא ברור מדוע האחים השכולים לא זכאים לקבל את הסיוע החליפי של מימון התערבויות לרווחה רגשית.

עידית סילמן: אני קוראת לכם, חבריי, לתמוך ולאשר את ההצעה החשובה הזו, והערכית.

עידית סילמן: ואם אנחנו נקל את הכאב על משפחות השכול, הרי זה חלקנו.

עידית סילמן: אני רוצה להודות לכל השותפים: למשרד הביטחון, לאגף למשפחות והנצחה, לארגון יד לבנים – למר אלי בן שם היושב-ראש, ליובל ליפקין המנכ"ל, לגב' תמי שלח, יושבת-ראש ארגון אלמנות ויתומי צה"ל, שהיא באמת עוגן ודוגמה ומופת להרבה מאיתנו.

עידית סילמן: תודה רבה לחבריי אלון שוסטר, מיכל שיר סגמן, מופיד מרעי, יוסי שיין ולכל חברי הכנסת הנוספים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/3762/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה הוצמדה להצעת החוק שמספרה 1569, של חבר הכנסת מרעי בבקשה.

מופיד מרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מופיד מרעי: חברי וחברות הכנסת, הצעת החוק של משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – הטבות לאח הנספה).

מופיד מרעי: אנחנו מדברים על תיקון סעיפים 15ד ו-15ז, כפי שהוזכר גם קודם בהצעות האחרות.

מופיד מרעי: אני רוצה כאן לציין שעוד בשנת 2009 נשיא המדינה, כשהיה שר הרווחה, מינה ועדה בזמנו, שמי שהוביל אותה זה חבר הכנסת ישראל חסון עם האלוף יום-טוב סמיה יחד עם ניצב פארס חוסיין ועוד אנשי ציבור, והם בחנו את מעמדם של האחים שכולים והיו להם המלצות.

מופיד מרעי: אבל לצערי מאז ועד עכשיו הנושא הזה לא קיבל קידום חוקתי בכנסת.

מופיד מרעי: ואנחנו כרגע בכנסת הזאת.

מופיד מרעי: בכנסת הזאת, גם מיכל שיר, ואני פה גם מודה לה על הצעת החוק, שהכינו אותה כבר בכנסת הקודמת והיא קודמה רק בכנסת הזאת; ולחברתי עידית סילמן, ליוסי שיין – גם על הצעה שהוא הגיש, וכמובן לשר הביטחון בני גנץ, שהוביל הצעת חוק ממשלתית, והחוקים או ההצעות יוצמדו לחקיקה הזאת.

מופיד מרעי: כאן הדברים שלי אולי גם טעונים ברגש, כי אני בתוך משפחות השכול ואני מהווה כתובת לאחים שכולים, שיש להם הרבה מאוד בעיות, אדוני היושב-ראש.

מופיד מרעי: גם אתה אח שכול, ויושבים פה בכנסת ישראל עוד אחים שכולים, שגם מהווים כתובת לאחים שכולים, שמשום מה אין להם כתובת, הם לא יודעים איך להתנהל ולפעמים גם מאבדים את עצמם.

מופיד מרעי: ואנחנו צריכים למצוא להם דרך וגם טיפול.

מופיד מרעי: אני חייב לציין שלא מדובר כאן על הצעת חוק שהיא לצורך תגמולים אלא הצעת החוק, התיקון הוא לצורך טיפולים, לצורך הטבה בלימודים, ולכן אני חושב שזה מאוד מאוד נחוץ ומאוד מאוד חשוב שזה יחוקק.

מופיד מרעי: נכון, אנחנו יום לפני פיזור הכנסת, אז מצד אחד אני שמח שהחוק הזה עולה ויעבור בקריאה ראשונה, כמובן, ואני מאוד מאוד מקווה שזה יעבור בקריאה השלישית עוד בכנסת הזאת.

מופיד מרעי: לצערי, הכנסת מתפזרת, חוקים אחרים שרצינו לקדם כנראה שלא יבואו לידי ביטוי, כמו חוק עיגון מעמדה של העדה הדרוזית, כמו חוק לביטול צווי הריסה וקנסות מינהליים, תיקון 116 לחוק התכנון והבנייה.

מופיד מרעי: אני מאוד מקווה שנצליח לקדם משהו.

מופיד מרעי: מכאן אני קורא לכל חברי הכנסת, אין פה עניין של קואליציה ואופוזיציה, כולנו באותה קטגוריה.

מופיד מרעי: אולי החקיקה הזאת תיטיב באמת עם האחים השכולים, שקשה להם לדבר ואין להם כתובת, ואני שמח שאני חלק מיוזמי החוק, וזאת אולי הברכה, שאני יכול לתרום לאחים השכולים.

מופיד מרעי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת מרעי.

מיקי לוי: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו ניגשים לארבע הצבעות ברציפות.

מיקי לוי: נתחיל עם הראשונה, הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה, של חבר הכנסת וסגן שר הביטחון אלון שוסטר.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 14, אין מתנגדים.

מיקי לוי: אם כך, הצעת החוק - - -

מיכל רוזין: תוסיף אותי, בבקשה.

מיקי לוי: להוסיף את חברת הכנסת רוזין, זה 15.

מיקי לוי: אם כך, הצעת החוק הממשלתית, שהוגשה על ידי חבר הכנסת וסגן שר הביטחון אלון שוסטר, עברה בקריאה ראשונה ותועבר להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצמדות.

מיקי לוי: ההצמדה הראשונה לחוק הממשלתי, הצעת חוק משפחות חיילים שנספו, של חבר הכנסת יוסי שיין וקבוצת חברי הכנסת – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: אם כך, 16 בעד, אין מתנגדים.

מיקי לוי: הצעת החוק של חבר הכנסת שיין, שהוצמדה להצעת החוק הממשלתית, חוק משפחות חיילים שנספו במערכה, עברה ותועבר גם כן לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: הצעת החוק הנוספת – הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה, שהוצמדה להצעת החוק הממשלתית 1569 היא של חברת הכנסת סילמן, דיכטר ומולא.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 15.

מיקי לוי: גם הצעה זו שהוצמדה לממשלתית, הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה, עברה ותועבר להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: הצעת החוק הבאה שהוצמדה להצעת החוק הממשלתית: הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13

מיקי לוי: נמנעים – אין

אמילי חיה מואטי: תרשום אותי.

מיקי לוי: בעד – 14, כולל חברת הכנסת מואטי.

מיקי לוי: הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה של חבר הכנסת מופיד מרעי, שהוצמדה להצעת החוק הממשלתית, עברה וגם כן תועבר להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: בהצלחה לכולם.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/915).]

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף מס' 12 – הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – מס' 40) (אחים שכולים), התשפ"ב–2022, לקריאה ראשונה, של חברת הכנסת שיר סגמן.

מיקי לוי: בבקשה.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני ארבע שנים, עוד בהיותי מתמודדת צעירה, לפני כל מערכות הבחירות שבאו עלינו לטובה, נפגשתי בבית קפה קטן בחיפה עם אח שכול בשם אלי דבי, ושם שמעתי לראשונה שאין בישראל מושג כזה אח שכול.

מיכל שיר סגמן: ואני, כמו כל שאר הישראלים, לא הבנתי על מה הוא מדבר.

מיכל שיר סגמן: הרי אנחנו במדינת ישראל מחבקים את המשפחות השכולות, מחבקים את השכול ונותנים תמיכה, מה זאת אומרת שאין דבר כזה אח שכול?

מיכל שיר סגמן: ולאחר בדיקה הבנתי שעד היום אכן אין סטטוס עצמאי לאחים ולאחיות השכולים.

מיכל שיר סגמן: כלומר, יש להם זכויות בתוך חוק משפחות שכולות, אבל הם לא ישות עצמאית.

מיכל שיר סגמן: כשבדקתי יותר לעומק ראיתי שהוגשו כמה הצעות חוק בעבר, בכנסות קודמות, ולקחתי את הירושה של חברתי חברת הכנסת מירב בן ארי מהכנסת העשרים והתחלתי לפעול.

מיכל שיר סגמן: ואז התחלתי להיפגש עם האחים והאחיות השכולים, ועוד מפגש ועוד מפגש, ועוד דמעות ועוד צער.

מיכל שיר סגמן: ואני שומעת את הסיפורים שלהם, והם אומרים לי: כשאחי נפל, כולם אמרו לי להיות חזק, כולם אמרו לי, תטפלי בהורים, תהיי חזקה עבורם.

מיכל שיר סגמן: אז הייתי חזקה והייתי חזק, ורק לאחר שנים הבנתי שבעצם קרה לי משהו.

מיכל שיר סגמן: אותם אחים ואחיות שלצערי ממשיכים להתווסף אל תוך משפחת שכול רחבה, מגלים לאט-לאט שאת הזכויות שלהם הם לא יכולים לקבל בלי אישור מההורים.

מיכל שיר סגמן: הרבה מאוד פעמים כשהם רוצים למשל להשתמש בטיפול הפסיכולוגי, שיש להם על פי חוק, הם צריכים אישור מאבא ואימא, גם בגיל 50.

מיכל שיר סגמן: הם מגלים שהזכויות שיש להם הן מוגבלות בזמן, כמו למשל לימודים.

מיכל שיר סגמן: המושג היחיד שקיים בחוק הישראלי הוא אחי הנופל, והוא תחת משפחה שכולה.

מיכל שיר סגמן: הידיעה על האובדן על נפילת האח מגיעה להורים, ואם יש נתק בין ההורים והילדים, לצערנו פעמים גם אחרי שאותו אח נופל, אותו האח והאחות לא יקבלו את הזכויות שלהם.

מיכל שיר סגמן: החוק שאני מביאה בפניכם היום הוא אחרי מאבק של ארבע שנים די מתישות, אני חייבת לציין, אבל הוא הכי ראוי שאיזשהו חבר כנסת ונבחר ציבור יכול להילחם עבורו.

מיכל שיר סגמן: החוק שאני מביאה בפניכם היום בא לתקן את העוול ההיסטורי הזה.

מיכל שיר סגמן: היום הוא ייתן הכרה רשמית וטכנית במושג אחים שכולים, ויאפשר לאחים ולאחיות לממש את הזכויות שלהם ללא תלות בהורים.

מיכל שיר סגמן: בנוסף, הצלחתי יחד עם משרד הביטחון להרחיב את הצעת החוק, בנוסף להכרה, והחוק יכלול היום גם הרחבת גיל הסיוע ללימודים אקדמיים, מתן סיוע ישירות לאח ולאחות השכולים וזכאות לטיפולים אלטרנטיביים כמו רכיבה טיפולית, טיפול באומנויות וכו', ולא רק טיפול פסיכולוגי.

מיכל שיר סגמן: אחים ואחיות אהובים, היום מדינת ישראל וכנסת ישראל מתאחדים סביבכם.

מיכל שיר סגמן: לראשונה בתולדות מדינת ישראל אנחנו אומרים לכם:

מיכל שיר סגמן: אנחנו רואים אתכם, אתם כבר לא שקופים.

מיכל שיר סגמן: בעזרת השם, בכנסת העשרים-וחמש אנחנו נמשיך ונעביר את החוק גם בקריאה שנייה ושלישית.

מיכל שיר סגמן: אני רוצה להודות ליושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה חברת הכנסת אפרת רייטן, שמיהרה להעביר את החוק בהכנה לקריאה ראשונה.

מיכל שיר סגמן: אני רוצה להודות לאלי בן שם, יושב-ראש יד לבנים, ליובל ליפקין מנכ"ל יד לבנים, לאלי דבי מלנצח אחי, חברי הטוב, לפרידה, לכל האחים והאחיות השכולים – אם אני עכשיו עומדת כאן ומונה את שמכם ייקח לנו עוד הרבה מאוד זמן.

מיכל שיר סגמן: אתם יקרים לליבי, אני אוהבת אתכם באמת, ואני מודה לכם, מודה לכם שהרשיתם לי ללכת איתכם במסע הקדוש הזה, כי אין דבר יותר קדוש מכם.

מיכל שיר סגמן: אני גאה לעמוד כאן היום ולהיות הקול שלכם.

מיכל שיר סגמן: שאו ברכה.

מיכל שיר סגמן: אני מבקשת מכנסת ישראל ומחברי הכנסת להצביע בעד הצעת החוק.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 40) (אחים שכולים), התשפ"ב–2022, בקריאה ראשונה, של חברת הכנסת שיר סגמן.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 12, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מיקי לוי: אם כך, הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (אחים שכולים), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת שיר סגמן עברה בקריאה ראשונה ותועבר להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: לפרוטוקול – אנחנו מוסיפים את חברת הכנסת שפק.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/924).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ניגשים לסעיף 13 – הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 65) (החזר דמי נסיעה באמבולנס לחולה סיעודי ובעד חולה שנפטר), התשפ"ב–2022, של חברי הכנסת חוה עטייה, חברת הכנסת סטרוק וחבר הכנסת דיכטר.

מיקי לוי: חברת הכנסת עטייה, בבקשה.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדיי כולם, את התיקון להצעת החוק יזמתי בעקבות מה שחוויתי עם הוריי, זיכרונם לברכה.

חוה אתי עטייה: בשנים האחרונות לחייהם היו הוריי חולים סיעודיים.

חוה אתי עטייה: הם הזדקקו רבות לפינוי באמבולנס לבית החולים כדי לקבל טיפולים מצילי חיים, ובכמה פעמים הם לא אושפזו בבית החולים.

חוה אתי עטייה: לאחר פטירתם נאלצנו לשלם למד"א על הפינוי אגרות גבוהות למדי.

חוה אתי עטייה: נוסף על החוויה הזאת ששיתפתי אתכם בה, קיבלתי פניות מאזרחים רבים שפגשתי בביקוריי לנחם אבלים.

חוה אתי עטייה: גם הם התלוננו לפניי על תשלומים רבים שנאלצו לשלם למד"א על פינויים באמבולנס.

חוה אתי עטייה: כיום לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי סעיף 28 קובע כי מבוטח המפונה לבית החולים בניידת טיפול נמרץ או באמבולנס מקבל החזר כספי מלא של ההוצאה מקופת החולים רק אם אושפז, ובמקרה של פטירה לפני אשפוז יתקבל החזר של 50% בלבד מעלות הפינוי.

חוה אתי עטייה: התיקון להצעת החוק שמובא לפניכם ושאושר בוועדת הבריאות מחולק לשני חלקים: החלק הראשון עוסק בתנאים לזכאות של אדם שלא אושפז בבית החולים לקבל הטבה של 50% מדמי הפינוי באמבולנס מביתו לבית החולים.

חוה אתי עטייה: ואלה התנאים לקבלת ההטבה: קשיש סיעודי מעל גיל 80 שמקבל גמלת הבטחת הכנסה וקצבת סיעוד ברמה 6, שהיא הרמה הגבוהה ביותר של הסיעוד.

חוה אתי עטייה: החלק השני עוסק באדם שפונה לבית החולים מביתו או מן המוסד או מבית חולים אחר בנט"ן או באמבולנס של מד"א ונפטר לפני שאושפז.

חוה אתי עטייה: בני משפחתו של אדם כזה יהיו פטורים מתשלום על פינויו לבית החולים.

חוה אתי עטייה: על הצעת החוק הזאת אני עמלה מיום 28 בנובמבר 2021.

חוה אתי עטייה: להצעת החוק הזאת היו שלושה נוסחים.

חוה אתי עטייה: בשעה טובה ומוצלחת, כולנו – נציגי האוצר, הבריאות וקופות החולים – הגענו לנוסח מוסכם על הצדדים.

חוה אתי עטייה: מטרת התיקון להצעת החוק היא להקל את יוקר המחיה על הקשישים הסיעודיים ובני משפחותיהם שמתמודדים פעמים רבות עם הוצאות כבדות על תרופות וטיפולים רפואיים נוסף על קצבת הזקנה הזעומה שמקבל הקשיש הסיעודי המורכב, שאינה מספיקה לצרכים השוטפים בחייו.

חוה אתי עטייה: מדובר בחקיקה חברתית מהמעלה הראשונה.

חוה אתי עטייה: עלינו מוטלת החובה לאפשר להם להזדקן בכבוד.

חוה אתי עטייה: אני מודה ליושבת-ראש ועדת הבריאות חברת הכנסת עידית סילמן, לחברי הכנסת השותפים להצעת החוק – חברת הכנסת אורית סטרוק וחבר הכנסת אבי דיכטר.

חוה אתי עטייה: עוד אני מודה לנציגים של האוצר, משרד הבריאות, לקופות החולים.

חוה אתי עטייה: למר שי בריל, הגריאטר הראשי בקופת חולים כללית, לנציגי הביטוח הלאומי ולגב' איילה לונדנר ממשרד האוצר.

חוה אתי עטייה: אני מודה גם לשר האוצר חבר הכנסת אביגדור ליברמן ולשר הבריאות חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

חוה אתי עטייה: אני מודה גם לצוות לשכתי.

חוה אתי עטייה: אודה על תמיכתכם בתיקון לחוק.

חוה אתי עטייה: אני יודעת כי חלק מהצעת החוק מוגבל בגיל ובסוג האוכלוסייה.

חוה אתי עטייה: אני מקווה שבעזרת השם בכנסת הבאה נרחיב את הזכאים ונשפר אותה.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, את מעוניינת?

מיקי לוי: בבקשה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אחרי שחברת הכנסת אתי עטייה הודתה לכל מי שעסק בחוק החשוב הזה, צריך לברך בראש ובראשונה ולהודות לחברת הכנסת אתי עטייה עצמה, שעשתה ימים ולילות וממש כל מאמץ מעל ומעבר כדי שהחוק הזה יקודם.

אורית סטרוק: ראיתי אותך בעבודתך, אתי, ואני רוצה לומר שאני באמת מצדיעה.

אורית סטרוק: יישר כוח גדול.

אורית סטרוק: אחרי שאתי פירטה את הצד הטכני והתועלת שיש בחוק ופרטיו, אני רוצה לדבר על המהות: אני הגעתי לחוק הזה לבקשתו של פיני רבינוביץ'.

אורית סטרוק: פיני רבינוביץ', אבא של דסי רבינוביץ', זיכרונה לברכה, שנפטרה בגיל צעיר ממחלת הסרטן, הוא אדם שמכיר מקרוב את עוצמתו וכאבו של השכול.

אורית סטרוק: ואנחנו היום, אדוני היושב-ראש, ביום האחרון של חודש סיוון.

אורית סטרוק: פתחנו את חודש סיוון עם חג השבועות ועם מגילת רות, שבה אנו פוגשים את השכול במלוא עוצמתו.

אורית סטרוק: הפסוקים של מגילת רות שאני אקריא הם הפסוקים שמביעים בצורה הכואבת ביותר את עוצמת השכול.

אורית סטרוק: אומרת נעמי: "אל תקראנה לי נעמי, קראן לי מרא כי המר שדי לי מאוד.

אורית סטרוק: אני מלאה הלכתי וריקם השיבני ה'.

אורית סטרוק: למה תקראנה לי נעמי וה' ענה בי ושדי הרע לי".

אורית סטרוק: זאת עוצמתו של השכול.

אורית סטרוק: אנחנו הרבה פעמים שוכחים אותו.

אורית סטרוק: מרוב שאנחנו עוסקים במשפחות של שכול מפיגועים, במשפחות של שכול צבאי, אנחנו שוכחים שאנשים מאבדים את היקירים להם בחיים, וזה כאב עצום, עצום.

אורית סטרוק: לכאב הזה בא פיני רבינוביץ' לתת מענה באמצעות עמותה שהוא הקים, עמותת יקיר לי – יד ולב לשכול האזרחי, והוא ביקש ממני להגיש את הצעת החוק הזאת כדי לסייע ולו במעט, לתת כתף, לתת לב, לתת אכפתיות לאנשים שזה עתה איבדו את יקירם וצריכים להתחיל להתמודד עם כל מיני ביורוקרטיות ותשלומים וקבלות וללכת לפה ולשם – להקל עליהם ולו במעט.

אורית סטרוק: אז אני שמחה שקידמנו את הצעת החוק הזו לקריאה ראשונה.

אורית סטרוק: אני בטוחה שנקדם אותה גם הלאה, לקריאה שנייה ושלישית, כי היא פשוט עושה צדק וחסד עם אנשים שזה מגיע להם.

אורית סטרוק: ואני רוצה באמת להודות בעיקר לעידית סילמן, יושבת-ראש ועדת הבריאות, שפינתה את הזמן של הוועדה, ממש קרעה חלון של זמן כדי לאפשר לחוק הזה לעלות, ועוד פעם, תודה גדולה גדולה, אתי.

אורית סטרוק: את מדהימה, כיף להיות שותפה שלך.

אורית סטרוק: ממש כיף.

אורית סטרוק: עלי והצליחי.

חוה אתי עטייה: איזה כיף.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/3129/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: הצעת חוק שהוצמדה, של חברת הכנסת עידית סילמן, הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי – בבקשה, חברת הכנסת עידית סילמן.

מנסור עבאס: בנחת, לא צריך לרוץ.

עידית סילמן: חבריי חברי הכנסת, היושב-ראש, חברת הכנסת אתי עטייה היקרה, חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק היקרה, חבר הכנסת אבי דיכטר היקר, קודם כול זכות גדולה נפלה בחלקי שהבאתם לוועדת הבריאות של הכנסת את החוק החשוב הזה.

עידית סילמן: לא רק חשוב, אלא גם חוק שעושה תיקון של עוול מוסרי וערכי של החברה הישראלית.

עידית סילמן: חוק כל כך צודק.

עידית סילמן: תודה רבה גם לפיני רבינוביץ', שסייע כל כך הרבה, אבא של דסי היקרה, זיכרונה לברכה, שבכלל עושה הרבה למען השכול האזרחי במדינת ישראל ונותן לנו במעט להיות בעלי זכויות.

עידית סילמן: אתי, אני רוצה לומר לך בלב מלא, באמת בהתרגשות ובאהבה, שזכיתי לראות את העבודה הפרלמנטרית שלך בכנסת הזו.

עידית סילמן: העבודה הכל-כך נחושה שלך, ישות שלא מוותרת.

עידית סילמן: אורית הזכירה כאן את מגילת רות.

עידית סילמן: גם רות הייתה ישות שלא מוותרת.

עידית סילמן: לא רק שלא מוותרת, ממנה בסוף יצאה מלכות.

עידית סילמן: והיום המלכות שיש לנו היא כנסת ישראל, ובאמת אנחנו עומדים כאן היום ומעבירים כאן בזכות גדולה את התיקון הגדול הזה שאת עשית.

עידית סילמן: וביחד עם אורית, שבאמת נלחמה, ושתיכן לוחמות אמיתיות של צדק, אנחנו פה מרחיבים את היריעה ומאפשרים באמת זכאות להחזר של דמי אמבולנס וניידות של טיפול נמרץ במקרים נוספים.

עידית סילמן: ואני רוצה לומר לך שכאחת שעוסקת בעולמות הבריאות ובחקיקה של בריאות – והיום אמרה כאן חברת הכנסת נירה שאני עולה ויורדת מהבמה – האמת שאני זוכה לעשות את זה באמת בזכות של חסד, אותה רות, שבגינה מגילת רות היא מגילת חסד אחת גדולה, ואנחנו זוכים לא רק לעמוד בשושלת שלה, שהיא כנסת ישראל, שהיא מלכות ישראל היום, אלא גם לעשות את מה שהיא עשתה, וזה חסדים גדולים.

עידית סילמן: אני מאחלת לך, חברת הכנסת אתי עטייה, שתמשיכי לעשות חסד, לראות חמלה בכל העשייה שלך, שהיא באמת עשייה חברתית מאוד ברוכה.

עידית סילמן: אני יודעת שאתם הולכים להתמודד קדימה, במידה שהכנסת באמת בסוף בסוף בסוף מפוזרת והולכים לבחירות.

עידית סילמן: אני בטוחה שיזכרו לך את החסדים האלה, את הזכות הגדולה הזאת, ואני רוצה לומר שבאמת זכינו בוועדת הבריאות לעשות שורה גדולה של חסדים למען עם ישראל, להביא את זה לקדמת הבמה הציבורית והפוליטית.

עידית סילמן: אז תודה לכם, חבריי חברי הכנסת.

עידית סילמן: ואני רוצה לומר גם לחבר הכנסת אבי דיכטר תודה, ולאורית סטרוק תודה, ולמשרד הבריאות והאוצר, לצוות הוועדה, ליועצת המשפטית ענת מימון, על העבודה הקשה בהכנת החוק, ואני יודעת שגם משרד האוצר פה ושותפיו, איילה ועוד, היו שותפים איתך למאמץ הגדול הזה.

עידית סילמן: אז אשרייך.

עידית סילמן: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת עידית סילמן.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק הראשונה, של חברת הכנסת חוה אתי עטייה ואורית סטרוק, הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון מס' 65) (החזר דמי נסיעה באמבולנס לחולה סיעודי ובעד חולה שנפטר).

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 12

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 12 חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: ההצעה התקבלה בקריאה ראשונה, ועוברת להמשך דיון בוועדת הבריאות, לקריאה שנייה ושלישית.

מנסור עבאס: אנחנו נצביע גם על ההצעה השנייה, של חברת הכנסת עידית סילמן.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: תשעה חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: גם הצעה זו התקבלה ועוברת להמשך דיון להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הבריאות.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/910).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום – הצעת חוק שירותי רווחה (זכויות נשים ששהו במקלט לנשים מוכות) (תיקון מס' 4) (החלפת מונח וסיוע במיצוי זכויות), של חברת הכנסת אבתיסאם מראענה, אבל חברת הכנסת אמילי מואטי תציג או תנמק את החוק.

מנסור עבאס: בבקשה.

אמילי חיה מואטי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני ברשותכם מציגה בשמה של חברתי חברת הכנסת אבתיסאם מראענה את הצעת החוק שלה, הצעת חוק שירותי הרווחה.

אמילי חיה מואטי: מוצע להחליף בחוק שירותי רווחה – אני מתנצלת, אדוני היושב-ראש, אני לא יכולה - - -

מנסור עבאס: חברות הכנסת, בבקשה, בואו ניתן את הכבוד לחברת הכנסת אמילי מואטי, נקשיב לה.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה.

אמילי חיה מואטי: מוצע להחליף בחוק שירותי רווחה (זכויות נשים ששהו במקלט לנשים מוכות) את המונח "נשים מוכות" במונח "נשים נפגעות אלימות".

אמילי חיה מואטי: מיליון וחצי ש"ח ילכו לטובת נשים ערביות יוצאות מקלט, דרך ליווי של עובדות סוציאליות, כמה חודשים לפני היציאה מהמקלט לקהילה.

אמילי חיה מואטי: תיקון החוק של שירותי הרווחה של נשים היוצאות ממקלט הוא תיקון היסטורי ויאפשר לנשים להשתקם אחרי האסון האלים שהן עברו בתוך מעגל האלימות.

אמילי חיה מואטי: חברות וחברים, נשים נרצחות מדי שבוע.

אמילי חיה מואטי: החשש לפנות למקלטים והחשש מהחיים שאחרי המקלט והחשש מסטיגמות והפחד לשוב הביתה הם על אחריותנו, ואנחנו צריכות וצריכים להמשיך להיאבק של שלומן וביטחונן וביטחון הילדים שלהן.

אמילי חיה מואטי: אני קוראת לכל מי שנמצא במליאה להצביע בעד הצעת החוק.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אמילי מואטי.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שירותי רווחה (זכויות נשים ששהו במקלט לנשים מוכות) (תיקון מס' 4), בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: שבעה חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ונמנעים.

מנסור עבאס: הצעת החוק עוברת בקריאה ראשונה ועוברת להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1556).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: הצעת חוק הכניסה לישראל (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), התשפ"ב–2022, לקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: תציג את הצעת החוק השרה תמר זנדברג במקומה של שרת הפנים אילת שקד.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: בשמה של שרת הפנים, אני מתכבדת להציג את הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקונים בעקבות נגיף הקורונה) (הוראת שעה), התשפ"ב–2022.

תמר זנדברג: חוק הכניסה לישראל מאפשר להאריך את תקופת ההעסקה של עובד זר אצל מטופל סיעודי שאצלו הועסק העובד, כל עוד אותו מטופל סיעודי זקוק לשירותי העובד הזר.

תמר זנדברג: בעקבות הגבלות שהוטלו על כניסת עובדי סיעוד חדשים לישראל לאחר פרוץ מגפת הקורונה, עלה הצורך לתת פתרונות טיפוליים זמניים לאוכלוסיית המטופלים הסיעודיים בישראל בעלי היתרים להעסקת עובדי סיעוד זרים.

תמר זנדברג: לאור הימשכות ההגבלות והקשיים בעקבות מגפת הקורונה גם במחצית השנייה של שנת 2021 ובתחילת שנת 2022, ניתנו תקופות היערכות נוספות למטופלים הסיעודיים שבקשותיהם להארכת רישיונות עובדי סיעוד זרים נדחו, כך שמועד היציאה של העובדים הזרים שבקשות הומניטריות בגינם נדחו, יוכלו להמשיך ולהישאר בישראל עד סוף חודש יוני 2022.

תמר זנדברג: בהתחשב בקשר הטיפולי שנרקם בין המטופלים לעובדים הזרים במשך תקופת ההיערכות, נמצא שיש מקום לקבוע הוראת שעה נוספת, בדומה להוראת השעה הראשונה שנחקקה בשנה שעברה, אשר תסמיך את שרת הפנים להאריך רישיונות לעובדים זרים לסיעוד, בחריגה מאותם תנאי סף רגילים שהוחרגו בהוראת השעה הראשונה, למשך תקופה של 90 ימים מיום הכניסה לתוקף של החוק.

תמר זנדברג: תודה.

מנסור עבאס: תודה, השרה תמר זנדברג.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הכניסה לישראל (הוראת שעה – נגיף הקורונה החדש), בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 5

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: חמישה חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ונמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת החוק עוברת בקריאה ראשונה ועוברת להמשך דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1524).

מנסור עבאס: ]

אלון שוסטר: תודה רבה, אדוני יושב-ראש הישיבה.

אלון שוסטר: חברות וחברי הכנסת, חוק תשלומים לחיילים בשירות סדיר (הגנה על תשלומים), שנחקק בשנת 2014, קובע כי תשלומים שמשלם צה"ל לחיילים בשירות חובה יהיו מוגנים מפני העברה, עיקול או שעבוד.

אלון שוסטר: בהמשך תוקן החוק והוחל גם על המשרתים בשירות הלאומי ובשירות האזרחי.

אלון שוסטר: גם משרד העלייה והקליטה משלם, מכוח הנחיות פנימיות, תשלומים שונים לחיילים עולים, לרבות חיילים עולים בודדים, המשרתים בשירות חובה, כדי לאפשר להם קיום נאות במציאות שבה הם חיים ומשרתים.

אלון שוסטר: הטעמים שבבסיס ההגנה על תשלומים המשולמים על ידי צה"ל נכונים גם לתשלומים הניתנים על ידי משרד העלייה והקליטה, ואף ביתר שאת בשים לב לקשיים שעימם מתמודדים חיילים שהם עולים חדשים, ובייחוד הבודדים שבהם.

אלון שוסטר: בהצעת החוק הממשלתית, שמביא משרד הביטחון בשיתוף עם משרד העלייה והקליטה, אנו מבקשים להוסיף לרשימת התשלומים המוגנים מהעברה, עיקול או שעבוד גם את התשלומים שמעניק משרד העלייה והקליטה.

אלון שוסטר: ההגנה האמורה תחול גם על חיילים בשירות סדיר וגם על המשרתים בשירות לאומי ובשירות האזרחי.

אלון שוסטר: חברות וחברי הכנסת, אין לי כל ספק כי ישנו קונסנזוס בין יושבי הבית בדבר חשיבות הצעת החוק.

אלון שוסטר: אני מציע שבתקופה שבה אנו מצויים מליאת הכנסת תתמוך כאן ועכשיו באישור ההצעה הממשלתית בקריאה ראשונה ותעביר אותה לוועדת העבודה והרווחה להכנה לקריאה שנייה ושלישית, בשאיפה שניתן יהיה לאשרה עוד בכנסת המבורכת הזו.

אלון שוסטר: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אלון שוסטר.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק תשלומים לחיילים בשירות סדיר (הגנה על תשלומים) (תיקון מס' 2).

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: ארבעה חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: הצעת החוק מתקבלת בקריאה ראשונה ועוברת להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1547).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 16) (הסדרת העיסוק באימון ספורט), התשפ"ב–2022, בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: מי מציג את החוק?

מנסור עבאס: השר חילי טרופר נמצא?

מנסור עבאס: מי מציג את החוק?

מנסור עבאס: השרה תמר?

מנסור עבאס: בבקשה.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: בשמו של שר התרבות והספורט, אני מתכבדת להציג את הצעת חוק להסדרת העיסוק באימון ספורט.

תמר זנדברג: מטרת הצעת החוק להסדרת העיסוק באימון ספורט היא להסדיר את מעמדם והכשרתם של מאמני הספורט בישראל ולשכלל את מערך הסדרת העיסוק באימון ספורט כך שהרמה המקצועית הנלמדת תהיה הגבוהה ביותר.

תמר זנדברג: במרכז ההצעה מוצע לאפשר ארבע דרגות הסמכה שונות במקום שתיים בלבד שקיימות היום.

תמר זנדברג: מוצע להסמיך את השר לקבוע בתקנות תנאים נוספים למתן תעודת הסמכה, ובכלל זה חובת מעבר בחינות עיוניות או מעשיות.

תמר זנדברג: כמו כן, פרטים על אודות המדריכים והמאמנים בדרגות השונות יהיו זמינים לציבור הרחב באמצעות פרסום באתר האינטרנט של המשרד.

תמר זנדברג: ההצעה מסדירה היבטים רבים נוספים בהסדרת תחום המאמנים בישראל.

תמר זנדברג: למשל, בהתאם להצעת החוק, לא תינתן תעודת הסמכה בכל דרגה שהיא למי שהורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לעסוק באימון ספורט.

תמר זנדברג: איכות הספורט ורמת ההישגים תלויים במידה רבה באיכות וברמה של המאמנים.

תמר זנדברג: החוק יאפשר לפתח ולטפח את המאמנים הישראלים, ובכך יתרום לשיפור איכות הספורט הישראלי.

תמר זנדברג: תודה רבה לחברת הכנסת יעל רון בן משה ולחבר הכנסת מיקי זוהר על התיאום ושיתוף הפעולה בקידום הצעת החוק החשובה הזו.

תמר זנדברג: הממשלה מבקשת לתמוך בהצעת החוק.

מנסור עבאס: תודה, השרה תמר זנדברג.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 16) (הסדרת העיסוק באימון ספורט), בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: שבעה חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ונמנעים.

מנסור עבאס: הצעת החוק מתקבלת בקריאה ראשונה ועוברת להמשך דיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1551).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: הצעת חוק האקלים, התשפ"ב–2022, בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: מציגה – השרה תמר זנדברג, השרה להגנת הסביבה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: הפעם אני לא מקריאה בשם שום שר אחר אלא מציגה עבודה קשה ומאומצת שנעשתה במשרד שלי, ולכן אני מאוד מאוד מתרגשת.

תמר זנדברג: למרות שזו רק הקריאה הראשונה, ולמרות דמדומי הכנסת הפוליטיים, אנחנו משתתפים כרגע ברגע היסטורי – היסטורי לא במובן של היסטוריה, צופה פני עבר, אלא צופה פני עתיד.

תמר זנדברג: כי על מנת שאנחנו נוכל להבטיח את עתידם של אזרחי ישראל, ובמיוחד הצעירים שלנו, אנחנו צריכות וצריכים, או במילים אחרות, ממש חייבות וחייבים, להסדיר את האופן שבו מדינת ישראל תיערך להתמודד עם אחד המשברים הגדולים ביותר העומדים בפני האנושות, אם לא הגדול שבהם.

תמר זנדברג: ישראל עמדה היום, למרבה הבושה, יחד עם טורקיה כאחת ממדינות ה-OECD היחידות שאין להן חקיקת אקלים.

תמר זנדברג: מעבר לעובדה שזה לא מוסיף לנו כבוד, זה פוגע פגיעה אמיתית בחברה, בסביבה, בכלכלה הישראלית, בכושר התחרותיות שלנו אל מול שווקים בין-לאומיים ובאפשרות שלנו לקבל החלטות מושכלות ויעילות לאורך זמן.

תמר זנדברג: המצב הזה הוא בלתי נסבל, במיוחד לנוכח העובדה שישראל מצויה באחד האזורים הפגיעים ביותר למשבר האקלים, שכבר כיום מתחמם בקצב מוגבר; למעשה, בקצב כפול מהממוצע העולמי.

תמר זנדברג: בעוד כל העולם מנסה למנוע התחממות של מעלה וחצי – בוודאי שמעתם על זה, כולכם – בישראל כבר חצינו את הרף הזה, ואנחנו ממשיכים להתחמם, דבר שפוגע באזרחיות ובאזרחים שלנו.

תמר זנדברג: יש כאלה שאומרים: בסך הכול, מה קרה?

תמר זנדברג: מה הדרמה?

תמר זנדברג: אז קצת חם יותר, זה לא נורא.

תמר זנדברג: אבל זה לא נכון.

תמר זנדברג: כי מעבר לעובדה שהשינויים האקלימיים פוגעים ישירות בחקלאות ובביטחון המזון והמים, בטבע ובסביבה, בתשתיות ובכלכלה, הם פוגעים גם בחיים עצמם.

תמר זנדברג: רק לאחרונה פרסמנו מחקר שהובילה המדענית הראשית במשרד להגנת הסביבה, לפני כחודש, שמצא שגלי החום בישראל גרמו לתמותה עודפת של 45 איש בממוצע בכל גל חום, ובסך הכול 360 איש, ישראליות וישראלים, מצאו את מותם בשמונה השנים האחרונות בזמן גלי חום.

תמר זנדברג: לכן, אין לנו את הפריבילגיה לעכב את אישורו של חוק האקלים ואת כניסתו לתוקף, וזאת באמת לא סוגיה של ימין ושמאל או של מחלוקות פוליטיות, כי הצורך הזה הוא דחוף, הוא נחוץ והוא חיוני.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, אני רוצה עוד לומר, דווקא בגלל שאתה יושב בראש, שכמו סוגיות סביבתיות רבות, החשופים והפגיעים ביותר הם מהאוכלוסיות המוחלשות, המופלות לרעה גם ככה, מכיוון שהן סובלות ממילא מתשתיות רעועות ומתנאים פחותים להתגונן מפני הסיכונים, למשל שיטפונות, שרפות, גלי החום שציינו כרגע.

תמר זנדברג: לכן, אין באפשרותנו ולא יהיה באפשרותנו להסתכל בעיניים לאזרחיות ולאזרחים שלנו ולומר להם שאנחנו מכירים את העובדות, מכירים את המדע, מכירים את המציאות, מכירים את הסיכונים אבל בגלל חילוקי דעות פוליטיים, כלכליים או אחרים, לא נפעל ולא נגן על החיים שלהם.

תמר זנדברג: אנחנו עומדים כאן ממש, באמת, בנאומים האחרונים של הכנסת הזו, אבל אני רוצה להאמין כישראלית, כאזרחית המדינה – להיות סמוכה ובטוחה שהממשלה הבאה, לא חשוב מה היא תהיה ומי היא תהיה ומי ישב בה ומי לא ישב בה, תתחיל את דרכה במצב טוב יותר ברמה הבין-לאומית – אבל לא פחות מזה ברמה הלאומית – ותשלים את חקיקת חוק האקלים ותכניס אותו לתוקף, כי זה באמת מציל חיים.

תמר זנדברג: חוק האקלים שאני מציגה בפניכם ושאנחנו נצביע עליו בעוד דקות ספורות בקריאה הראשונה עבר תהליכים ממושכים מאוד בממשלה.

תמר זנדברג: הוא החל את דרכו בממשלה הקודמת, עבר דרך מורכבת אך מוצלחת של הגעה להסכמות, ובאמת – אני חייבת לומר, שאלו אותי כרגע, למה חיכיתם?

תמר זנדברג: למה הבאתם בסוף השנה?

תמר זנדברג: עבדנו על החוק הזה, חברות וחברים, שנה שלמה, אלפי שעות ודיונים, לפעמים נוקבים, לפעמים מייאשים, שהתפוצצו לפעמים, עם משרדי הממשלה – ובאמת, אני מסתכלת כאן סביב השולחן – עם כל משרדי הממשלה הרבים מאוד, מכיוון שהגנה על אזרחי ישראל ממשבר האקלים זה עניין לממשלה כולה ולמדינה כולה.

תמר זנדברג: אבל אני גאה לומר שהתוצאה היא מוצלחת והיא אפקטיבית ויש בה כדי לספק כלים אמיתיים לממשלת ישראל ולמדינת ישראל.

תמר זנדברג: קודם כול חשוב לדעת שהחוק הזה פונה פנימה – הוא פנים-ממשלה, פנים-מדינה ופחות החוצה.

תמר זנדברג: הוא לא מייצר רגולציה חדשה על האזרחים, הוא לא מטיל עליהם שום חובה או אחריות אלא הוא מחייב את המדינה, את הממשלה ואת רשויות המדינה להבין את הסיכונים שבדרך, להעריך אותם כל אחד בתחומו, לתכנן קדימה, לבחון חלופות, לבחור את הטובות ביותר ולבצע אותן.

תמר זנדברג: הוא מחייב את המדינה להסתמך על מידע מדעי מעודכן, על מדענים משלל תחומים רלוונטיים בתכנון תוכניות להפחתת פליטות גזי חממה ותוכניות היערכות לשינויי אקלים.

תמר זנדברג: הוא מייצר מנגנונים שקופים שמערבים את הציבור.

תמר זנדברג: הוא חוק רב-תחומי.

תמר זנדברג: הוא מייצר מערכת קבלת החלטות שמצד אחד היא שיתופית ומשתפת וכוללת את כל בעלי העניין בתוך הממשלה ומחוץ לה, ומצד שני הוא קובע מנגנון הכרעות ברור, בראשות ראש הממשלה, כדי לאפשר פעולה ממשלתית מאוחדת וסדורה.

תמר זנדברג: הוא מסמן יעדים להפחתת פליטות גזי חממה והוא מסדיר את האופן שבו נבטיח את ההגעה אליהם.

תמר זנדברג: לפני סיום, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזו ולהודות לכמה מהעוסקים במלאכה.

תמר זנדברג: יושבת כאן מנכ"לית המשרד להגנת הסביבה גלית כהן.

תמר זנדברג: תודה לך על העבודה הנחושה, האמיצה, שבאמת לפעמים הפכה את הבלתי-אפשרי לאפשרי.

תמר זנדברג: תודה לצוות – לשולי נזר, סמנכ"לית בכירה תעשיות, שהובילה בנחישות את העבודה על החוק הזה, ולגיל פרואקטור, ראש תחום אקלים, שנלחם עליו וחלם אותו.

תמר זנדברג: תודה לסמנכ"לים למשאבי טבע וחוסן אקלימי, שזה אשכול חדש שאנחנו בונות במשרד להגנת הסביבה, לאלון זס"ק, שעזב במהלך התהליך, ולנטע ליפמן, שנכנסת לתפקיד ותוביל את החוסן האקלימי הישראלי לגבהים חדשים; לדלית דרור, היועצת המשפטית של המשרד להגנת הסביבה, ולאורה לאלו, היועצת המשפטית שעבדה על החוק; לצרויה שבח, יועצת המנכ"לית, שיש לה תרומה אדירה לחוק הזה, ביחד עם נועה יאיון, היועצת המקצועית שלי, שאין לי מילים לתאר את התרומה שלה למען הסביבה במדינת ישראל בכלל והחוק הזה בפרט.

תמר זנדברג: תודה לחברי הכנסת, שחלקם יושבים פה: יוראי להב הרצנו, אלון טל, מוסי רז, מיכל רוזין, גבי לסקי.

תמר זנדברג: באמת חבורה, אני חושבת שהכנסת הזו – רם בן ברק, נירה שפק – באמת תודה לכולכם, אבל הודיתי במיוחד לשדולה הסביבתית, כי באמת בכנסת הזו הייתה שדולה סביבתית חזקה, אפקטיבית, עם חברי כנסת מהקואליציה.

תמר זנדברג: אני הייתי בשדולות סביבתיות, לרוב הן הובלו על ידי האופוזיציה, וזה היה בהחלט מורגש וחשוב.

תמר זנדברג: ולסיום, מכיוון שבאמת, אני לא יודעת עוד כמה יצא לי בכנסת הזאת להודות ולברך, אני רוצה להודות ולברך את צוות הלשכה שלי, שהגיע איתי באמת לפני שנה למקום חדש, וביחד עשינו המון בשנה האחרונה.

תמר זנדברג: לדרור מורג, ראש המטה, ומחליפתו והיועצת המקצועית טלי טסלר, לנועה יאיון – ציינתי, ולאורי נחמני, לב ים גונן, ליטל שוורץ, יעל שחרור, ניר שובל, טל גולדמן, ותודה למנכ"ל משרד ראש הממשלה היוצא יאיר פינס, ולנעמה שולץ, ולאיילה לונדנר, יועצת שר האוצר ליברמן, על הסיוע האדיר בחוק הזה.

תמר זנדברג: ובעוד דקות ספורות, לצערי לי לא תהיה את הזכות, כי אני התפטרתי בחוק הנורבגי, אבל דעו לכם שכשאתם לוחצים על הכפתור בעד, אתם תצביעו בעד כל המגזרים, הדתות, הלאומים, האזרחים והאזרחיות בישראל, ימין ושמאל, שמצפים מאיתנו, ממשלת ישראל, לקחת אחריות ולהיערך לאיומים ולסיכונים שבדרך; בעד הטכנולוגיה והמדע הישראלי, שיכול וצריך להוביל את הדרך במציאת פתרונות להתמודדות עם המשבר; בעד כלכלת ישראל, החוסן שלה וכושר התחרותיות שלה; בעד מעמדה של ישראל בזירה הבין-לאומית, שהולכת ומתמקדת במאבק במשבר האקלים כנושא עיקרי לפעולה; בעד הבריאות, הסביבה והטבע היקרים שלנו, ובעיקר בעד הדור הצעיר והנוער שלנו, שצופה אלינו, מסתכל עלינו, ומבקש שנעשה כל מה שאנחנו יכולים כדי לתקן את הנזקים שאנחנו חוללנו לכדור הארץ, כדי להבטיח את העתיד שלנו כאן.

תמר זנדברג: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, השרה תמר זנדברג.

מנסור עבאס: יישר כוח.

מנסור עבאס: תמר, את ממשיכה להיות השרה לאיכות הסביבה עוד לפחות ארבע שנים.

מנסור עבאס: לפחות.

מנסור עבאס: מה?

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק האקלים בקריאה ראשונה, נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 15 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

מנסור עבאס: הצעת חוק האקלים עוברת בקריאה ראשונה ומועברת להמשך דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1505).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לשתי הצעות חוק.

מנסור עבאס: הצעת חוק ראשונה – הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 24 והוראת שעה) (סיוע משפטי לנפגעי עבירות), התשפ"ב–2022, לקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: במקום שר המשפטים תציג את החוק השרה תמר זנדברג.

מנסור עבאס: את צריכה להציג את הצעת החוק הבאה, סיוע משפטי, במקומו של שר המשפטים.

מנסור עבאס: להצעת החוק הוצמדה הצעת חוק נוספת, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: כן.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להציג בשם שר המשפטים את הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 24 והוראת שעה) (סיוע משפטי לנפגעי עבירות), התשפ"ב–2022.

תמר זנדברג: הצעת החוק מבקשת להרחיב את הסיוע המשפטי שניתן היום לנפגעי עבירות מין וסחר, לאור הניסיון המצטבר בסיוע המשפטי במתן ייצוג וליווי לנפגעי עבירות.

תמר זנדברג: מוצע גם לעגן בחקיקה את הסיוע המשפטי שניתן כבר היום על פי החלטות ממשלה לבני משפחותיהם של נפגעי עבירות המתה.

תמר זנדברג: הצעת החוק מבקשת להרחיב את מתן הסיוע לנפגעי עבירות מין וסחר בהליכים הפליליים ולתת מענה לצורך לסייע לנפגעים אלה בהתמודדות עם ההליך הפלילי, שהוא כשלעצמו קשה עבורם.

תמר זנדברג: נפגעי עבירות מין נוספות יוכלו לקבל סיוע משפטי בהליך הפלילי, והסיוע יינתן בשלב החקירה.

תמר זנדברג: מוצע גם לאפשר לקבל סיוע בהליכים אזרחיים הנובעים מהעבירה, ללא מבחן הזכאות הכלכלית, לאחר שהוגש כתב אישום.

תמר זנדברג: במקרים דחופים ניתן יהיה לקבל סיוע לפני כן.

תמר זנדברג: ביחס לנפגעי עבירת סחר בבני אדם, לראשונה נפגעים אלה יוכלו לקבל סיוע משפטי בהליכים פליליים גם החל משלב החקירה, וזאת ללא מבחני הזכאות, בדומה לנפגעי עבירות מין.

תמר זנדברג: מוצע לקבוע כך בהוראת שעה לחמש שנים, כדי לאפשר את בחינת משמעות הייצוג בפועל והיקפו ואת השפעת התיקון על אופן ניהול ההליך הפלילי.

תמר זנדברג: זהו צעד נוסף בשורה של תיקוני חקיקה שנועדה לסייע לנפגעי עבירות מין אשר מתקשים בחשיפה הכרוכה בניהול הליכים משפטיים ובדיווח ושמירה על קשר עם הרשויות.

תמר זנדברג: ההצעה נועדה לסייע לנפגעים למצות את זכויותיהם על פי כל דין ולסייע בתיווך העולם המשפטי עבורם.

תמר זנדברג: תודה.

מנסור עבאס: תודה, השרה תמר זנדברג.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2616/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, הצעת חוק הסיוע המשפטי (סיוע משפטי לנפגעי עבירות).

מנסור עבאס: בבקשה, שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד היושב-ראש.

עאידה תומא סלימאן: חברי וחברות כנסת נכבדים, אני חייבת להגיד שבדיוק עכשיו אמרתי לחברת הכנסת מיכל רוזין: אם היינו יודעים שזה יזרז את כל החקיקה הטובה הזו, היינו מפזרים את הכנסת מזמן.

עאידה תומא סלימאן: שנה שלמה, שנים, אנחנו מחכות שהצעות החוק האלה יעברו.

עאידה תומא סלימאן: הצעת החוק הזו באה לתקן מצב מעוות שבו מי שעוברת תקיפה מינית וחייבת סיוע משפטי כדי שתשלים את התהליך – שחלק ממנו זה תהליך להחזיר לעצמה את השליטה על חייה, על גופה, על מה שקורה איתה, זה התהליך המשפטי, התהליך המשפטי המאוד-קשה, כאשר היא גם צריכה לעבור את כל החקירות, היא צריכה להופיע בבית משפט, ואחר כך גם לדאוג שהעונש שמוחלט עליו בבית משפט אכן יתממש והתוקף ישלם את המחיר המגיע לו – מעל כל הסבל הזה היא הייתה צריכה לשאת גם בהוצאות של הייצוג המשפטי.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד שמחה שיש היום הצעת חוק ממשלתית שאפשר להצטרף אליה, לקדם את החוק הזה סוף-סוף ולתקן את העוול שנעשה לשורדות תקיפה או שורדי תקיפה מינית.

עאידה תומא סלימאן: הצעת החוק הזו, אני מאוד מקווה שנצליח באמת להמשיך את החקיקה שלה, אולי אחרי הבחירות, אבל שתעבור כבר את הקריאה הראשונה.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה לנצל את הדקה שנשארה לי כדי להזכיר לכולם: שבע שנים אנחנו כבר מנהלות מאבק עיקש על הנושא של אזיק אלקטרוני, השימוש בטכניקה הזו, כדי למנוע עוד רציחות של נשים.

עאידה תומא סלימאן: העברתי את זה כבר בכנסת העשרים, בכנסת העשרים-ואחת ובכנסת העשרים-וארבע, שלוש פעמים העברנו את זה טרומית, וגם חלק מחברות הכנסת שהגישו את החוק, וחיכינו להצעת חוק ממשלתית שתפרט את הפרטים של איך מממשים את הטכניקה הזו כדי להגן על הנשים.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, בתוך כל ההמולה של החוקים שמוסכמים על האופוזיציה ועל הקואליציה, דווקא החוק הזה מתעכב.

עאידה תומא סלימאן: ישנה הצעת חוק ממשלתית, עבדנו עליה שנה שלמה, עברה ועדת שרים ביום ראשון.

עאידה תומא סלימאן: אני מהדוכן הזה פונה גם לקואליציה וגם לאופוזיציה: תסירו את המניעה לקדם את הצעת החוק על האזיק האלקטרוני, הפיקוח האלקטרוני, תעזרו לנו למנוע את הרצח ותיתנו כלים גם לשוטרים וגם לנשים עצמן להגן על עצמן.

עאידה תומא סלימאן: אני קוראת: זה עדיין לא מאוחר.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו תכריזו שיש הסכמה שהחוק על פיקוח אלקטרוני יגיע ולא נצטרך לעבור עוד פעם עוד הצעת חוק טרומית ואולי יתקדם ואולי לא.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: ראשון ואחרון הדוברים – חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אם נשים רגע בצד את הדרמה הפוליטית של השבועות האחרונים, אני רוצה להזכיר שאנחנו נמצאים בשבוע האחרון של חודש הגאווה שנחגג בכל רחבי הארץ.

איתן גינזבורג: בחודש האחרון ראינו פעילויות ללהט"ב בעשרות רשויות מקומיות לכבוד חודש הגאווה – במרכז, בפריפריה, מדן ועד אילת: תערוכות, ערבי תרבות, הרצאות, מפגשים, שיחות, הופעות, מצעדים בסימן גאווה וסובלנות.

איתן גינזבורג: באמת היה מרומם נפש לראות את הפעילות לאורכה ולרוחבה של המדינה.

איתן גינזבורג: אבל לצערי, יש עדיין רשויות בישראל שלא תומכות בקהילה הלהט"בית ויש מקומות שבהם להט"בים חיים תחת מתקפה תמידית.

איתן גינזבורג: הקהילה הגאה במצפה רמון למשל חיה תחת צילה של מועצה מקומית שאינה תומכת בה.

איתן גינזבורג: היא איננה מכירה בה כקהילה.

איתן גינזבורג: במצפה רמון נמצאת גם ישיבה, והרב הראשי שלה מנסה להלך אימים על הקהילה הלהט"בית בעיר: להט"בים הביתה, הומואים הביתה, הוא אומר להם.

איתן גינזבורג: אבל הם מתעקשים ומגיבים: מצפה רמון זה הבית שלנו וכאן נישאר.

איתן גינזבורג: בימים האחרונים עמדתי בקשר עם מארגני מצעד הגאווה במצפה רמון, שצפוי להתקיים ביום שישי הקרוב.

איתן גינזבורג: אני שמח, אדוני השר לביטחון הפנים, שאתה נמצא פה בדיוק במקרה הזה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רוזין, שימי לב: אני הבנתי שמשטרת ישראל חוששת באופן מעשי וממשי מפשע שנאה שיכול להתרחש במצפה רמון ביום שישי הקרוב במצעד הגאווה שתוכנן, ועל כן הוחלט להזיז את המסלול שאושר מראש.

איתן גינזבורג: אני חושב שמצפה רמון זה בדיוק המקום שבו מצעד גאווה נחוץ יותר מכול.

איתן גינזבורג: בסוף מדובר במחאה, ואת זה צריך לזכור – מחאה על כך שעדיין אין לנו את כל הזכויות שיש לאותם רבנים שמשמיצים ועולבים בנו; מחאה על כך שהמועצה המקומית לא משתמשת בתקציב שהשגנו לרשויות המקומיות לטובת מתן שירותים ייחודיים לקהילה הגאה, אבל היא כן משתמשת בתקציבים לטובת הישיבות שקוראות "להט"בים הביתה".

איתן גינזבורג: אז החלטתי לעלות לכאן היום ולומר ממליאת הכנסת שהזזה של מצעד הגאווה ממסלולו המקורי, אדוני השר, בעקבות איומים, היא כניעה לאיומים.

איתן גינזבורג: אם ידענו לקיים את מצעד הדגלים למרות איומים ביטחוניים, אין שום סיבה שלא לאפשר את קיום מצעד הגאווה למרות איומים של עבריינים.

איתן גינזבורג: הזכות לצעוד, להפגין, להביע דעה וביטוי, היא זכות יסוד בדמוקרטיה, ומשטרת ישראל צריכה להבטיח את ביטחון המוחים והצועדים.

איתן גינזבורג: לכן אני קורא לך, אדוני השר, אם עוד נותר מה לעשות בהקשר הזה: אנא, תדאגו שהמצעד יצעד במקום שבו הוא אושר מראש, במקום שבו בחרו הצועדים, בדיוק כמו שהובטחו המצעדים בירושלים, בתל אביב, ברעננה, בבאר שבע, בחיפה ובמקומות אחרים ברחבי הארץ.

איתן גינזבורג: ראיתי איך אתם יודעים לפעול גם כשיש איומים.

איתן גינזבורג: אסור שאיומי עבריינים יאיימו וישתקו מחאות והפגנות.

איתן גינזבורג: מדינת ישראל היא מדינה שתומכת בקהילה הלהט"בית, במיוחד הממשלה הזאת.

איתן גינזבורג: החברה הישראלית תומכת בקהילה הגאה, מחבקת אותה, מקבלת אותה.

איתן גינזבורג: אני אומר לכם כחבר כנסת שמשתייך לקהילה, לכם ולתושבי מצפה רמון: דין מצפה רמון כדין תל אביב בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: אנחנו נאבקים למען זכויות, למען שוויון, שנרגיש שנהיה שווים במדינה שלנו, שנחיה ונוכל לחיות ולהיות מי שאנחנו, לחיות את חיינו בגאווה, בלי פחד, בלי מורא, כי איש לא יפחיד אותנו ואיש לא יאיים עלינו.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

מנסור עבאס: גם חברת הכנסת נירה שפק ביקשה לדבר.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: ואני נועל את רשימת הדוברים.

נירה שפק: האמת היא שלא תכננתי לעלות, אבל חשוב.

נירה שפק: בשנה שעברה הייתי במצפה רמון ונדה

נירה שפק: מתי מעומק החושך שהיה שם, גם נפגשתי עם ראש הרשות להבין מאיפה זה בא.

נירה שפק: והינה, השנה אנחנו רואים את מה שקורה.

נירה שפק: פרסמתי בפייסבוק שלי שאני מתכוונת להיות שם ביום שישי.

נירה שפק: בחרתי להעלות כאן את אחת התגובות כי היא מטרידה: למה הם מגיעים למצפה רמון?

נירה שפק: לא מספיק להגיע לתל אביב וחיפה?

נירה שפק: אולי תשאירו עיר אחת נקייה מלהט"בים?

נירה שפק: זה מה שכתבו לי, ולא אחד ולא שניים.

נירה שפק: אז אני אומרת: החושך הוא אצל מי שכתב את זה.

נירה שפק: איתן, אתם תמשיכו לצעוד ולעבוד ולהיות כמו כולנו, לשרת בצבא, לעבוד, להיות חברי וחברות כנסת.

נירה שפק: כולנו נהיה כאן, כי זו לא רק בעיה של הקהילה.

נירה שפק: אני אהיה שם, ואני מחכה שעוד רבים כמונו נהיה שם ביום שישי.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת נירה שפק.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון מס' 24 והוראת שעה) (סיוע משפטי לנפגעי עבירות), התשפ"ב–2022, בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 16 חברי כנסת בעד, ולפרוטוקול – חבר הכנסת עלי סלאלחה ביקש להוסיף אותו שהוא מצביע בעד.

מנסור עבאס: אז הצעת החוק מתקבלת ועוברת להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מנסור עבאס: אנחנו נצביע כעת על הצעת החוק המוצמדת, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון – סיוע משפטי לנפגעי עבירות), התשפ"ב–2021.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 17 חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: ההצעה מתקבלת בקריאה ראשונה ועוברת להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1536).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה) (תיקון מס' 8), התשפ"ב–2022.

מנסור עבאס: יציג את החוק השר עמר בר לב, בבקשה.

עמר בר-לב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עמר בר-לב: אני מתכבד ושמח להציג בפניכם ולבקש

עמר בר-לב: כם לאשר בקריאה ראשונה את הצעת חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה) (תיקון מס' 8), התשפ"ב–2022.

עמר בר-לב: החוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה) – עד עכשיו זאת הוראת שעה – התשע"א–2011, נחקק בהמשך ובהשלמה להחלטת ממשלה שבמסגרתה הוחלט על הקמת מערכי אכיפה עירוניים, שיטור עירוני, מה שנקרא, ברשויות המקומיות.

עמר בר-לב: מערך האכיפה העירוני מורכב מכוח משולב של שוטרים ופקחים, לצד שוטר – פקח, לצד פקח – שוטר, והפקחים הם כמובן של העירייה, שפועל לאכיפה ולמניעה בתחום עבירות איכות החיים והאלימות – זאת אומרת, לא בכל נושא כי אם בעיקר בתחום איכות החיים והאלימות – הקשורים לאותה עיר שבה הם פועלים.

עמר בר-לב: זאת, במטרה להגביר בצורה משמעותית את הביטחון האישי של אזרחי ותושבי אותה עיר.

עמר בר-לב: במסגרת החוק הוקנו לפקחי הרשויות המקומיות אשר הוסמכו לכך סמכויות שאותן הם רשאים להפעיל לשם סיוע למשטרת ישראל בפעולות למניעת אלימות, בתנאים ובסייגים המפורטים בחוק.

עמר בר-לב: זאת אומרת, לאותו פקח שנמצא ליד השוטר יש סמכויות נוספות, אבל גם הן מאוד מפורטות ומוגבלות.

עמר בר-לב: לאור חדשנות מערכי האכיפה העירוניים באותה עת, כאשר זה חוקק ב-2011, ועל מנת לבחון את האפקטיביות שבהקמתם ואת מידת יעילותם בהשגת המטרות שהוגדרו, הוחלט במסגרת החלטת הממשלה כי המערכים יוקמו ויופעלו תחילה כפיילוט לתקופה של שנתיים.

עמר בר-לב: לאור האמור חוקק החוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים כהוראת שעה, והוארך תוקפו מעת לעת, וכך זה הוארך כמה פעמים ממש עד סוף החודש הזה, ולאור ההצלחה כל פעם הוא גם הורחב לעוד ועוד ערים.

עמר בר-לב: הפיילוט הזה התרחב, והיום הוא כולל 70 רשויות מקומיות, וישנם עוד תהליכים בעוד שבע ערים ערביות, במסגרת תקציב 2022, ואנחנו מרחיבים את השיטור העירוני לאותן ערים.

עמר בר-לב: המערכים האלה הוכיחו את עצמם לאורך שנים, את התרומה הרבה שלהם לאכיפה, לאיכות החיים – לא רק בתוספת כוח האדם המשמעותית והפקחים שהצטרפו אלא בכך שהוא גם תורם רבות לחיזוק הקשר ושיתוף הפעולה בין המשטרה לרשויות המקומיות.

עמר בר-לב: במידה רבה זאת איזושהי זרוע של ראש העיר או ראש הרשות, ולכן הוא יותר ממכפיל כוח לראש העיר ולראש הרשות, והתרומה באמת באה לידי ביטוי, כולל במחקרים שעשה המשרד לביטחון הפנים אפילו עוד לפני תקופתי – מה העמדה של האזרחים, מה האזרחים חושבים, וכן הלאה וכן הלאה.

עמר בר-לב: ובאמת, שביעות הרצון היא מאוד מאוד רבה.

עמר בר-לב: הצעת החוק כוללת גם תיקונים חשובים שנועדו להבטיח תהליך אובייקטיבי, ענייני ושוויוני בהקצאת המשאב הזה, שעדיין הוא מוגבל, כי יש הרבה ערים במדינת ישראל, וראשי ערים פנו אליי וביקשו להרחיב – אצל חלקם להרחיב, אבל אצל חלקם גם לקיים אצלם שיטור עירוני לאור ההצלחה ביתר המקומות.

עמר בר-לב: בין היתר מוגדרות בהצעת החוק אמות מידה לקביעת הרשויות המקומיות שייכללו בתכנית, וכן עיגון הסכמת הרשות המקומית והתחייבות לעמוד בתנאים הדרושים להכללתה במערך, וזאת כדי להבטיח ניצול מרבי של מערכי השיטור.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, אני יכול לומר לך שבמטרה לצרף השנה שבע ערים ערביות היינו צריכים להעביר החלטת ממשלה שתשנה את הקריטריונים.

עמר בר-לב: למשל, להוריד את הקריטריון המינימלי של 16,000 תושבים, שהיה קודם, ל-12,000 תושבים – קריטריון אחד.

עמר בר-לב: קריטריון שני ששינינו – אם קודם משרד הבט"פ נתן 30% מהתשלום, ו-70% מהתשלום זה העירייה, הפכנו את זה, והיום 70% נותן משרד הבט"פ ו-30% העירייה, וזה הולך גם לעיריות הערביות שכבר היו בשיטור העירוני, ככה שזה ממש שינוי מאוד מאוד משמעותי.

עמר בר-לב: לאור כל האמור אני מבקש מכם לאשר את החוק המוצע בקריאה הראשונה ולהניחו על שולחן ועדת ביטחון הפנים של הכנסת לשם הכנתו לקריאה שנייה ושלישית.

עמר בר-לב: תודה רבה.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, נראה לי שזה החוק האחרון – אני מקווה שלא, אבל זה אולי החוק האחרון שיוגש מהמשרד שלי בכנסת הזאת.

עמר בר-לב: אבל עוד היד נטויה.

עמר בר-לב: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, אדוני השר עמר בר לב, וזה הזמן להודות לך על כל המאמץ וההשקעה שעשית בשנה האחרונה במשרד שלך, ובהחלט, זו שנה ראשונה מזה 12 שנים שאנחנו רואים תוצאות חיוביות.

מנסור עבאס: עקומת הפשיעה והאלימות שעלתה במשך כל השנים, בשנה הזאת התחילה לרדת.

מנסור עבאס: יישר כוח.

מנסור עבאס: תודה רבה לך ולכל האנשים שהשקיעו את המאמץ הזה.

מנסור עבאס: ראשון הדוברים – חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, ההצעה הזאת היא הצעה חשובה מאין כמותה, ואני מאוד מאוד שמח שהשכיל המשרד לביטחון פנים בהובלתך להפוך את הוראת השעה להוראת קבע.

איתן גינזבורג: השילוב הזה של פקחים עירוניים ושיטור הוא שילוב משמעותי מאוד לרשויות מקומיות.

איתן גינזבורג: זה דבר שמגביר את הביטחון לתושבים, מגביר את הסדר הציבורי, נותן תחושה טובה למי שחי ביישוב שבו יש מה שנקרא פיקוח ושיטור עירוני.

איתן גינזבורג: זה מוכיח את עצמו בכל מקום.

איתן גינזבורג: אני, בהזדמנות הזאת, רוצה לפנות אליך בשני מישורים: א.

איתן גינזבורג: להודות לך.

איתן גינזבורג: להודות לך על פועלך; להודות לך על ההבנה ששם צריכים להיות המאמצים, בין השאר של משטרת ישראל; להודות לך על ההבנה שנכון להעביר יותר ויותר סמכויות לרשויות המקומיות, כי בסוף הם אלה שמגיעים למגע עם האזרח, ולמשטרה, כמשטרה, אין את היכולת להיות בכל מקום, וזה מכפיל כוח ברשויות המקומיות; להודות לך גם על המהלך של הגברת האכיפה והעברת הסמכויות לפקחים העירוניים בכל הנוגע לאכיפה על הקורקינטים והאופניים החשמליים, שהמשרד שלך הוביל יחד עם מנכ"לך המוכשר מאוד.

איתן גינזבורג: זאת ההזדמנות גם להודות לו, לתומר לוטן, ולכל הצוות.

איתן גינזבורג: באמת הצוות שלך, הצוות של המנכ"ל וצוות המשרד, עבודה נהדרת עשיתם.

איתן גינזבורג: מי ייתן ועוד שרים אחריך – ככל שיהיו, אם לא תמשיך להיות השר לביטחון הפנים - - -

מנסור עבאס: לא, הוא ימשיך.

עמר בר-לב: אני מתכנן להמשיך בממשלה הבאה.

איתן גינזבורג: אתה מתכנן להמשיך.

איתן גינזבורג: אבל גם בממשלה וגם מי שיבוא אחריך אחריך, שידעו להמשיך להעביר את הסמכויות, לתת למשטרה את המשימות הלאומיות הקשות ולהוריד עוד סמכויות לרשויות המקומיות.

איתן גינזבורג: מה שכן, חשוב לדעת ולפנות אליך בהקשר הזה – אולי לקראת הממשלה הבאה והקדנציה השנייה שלך – זה כמובן משאבים.

איתן גינזבורג: בסוף, גם כשעושים שיטור עירוני, רוב השיטור מתבסס על פקחים עירוניים, וכמות השוטרים המקומיים שיש היא מאוד מאוד מועטה ומצומצמת.

איתן גינזבורג: דבר ראשון, הייתי מגביר את הפקחים העירוניים, ולכן כמובן שהמהלך הזה של העברת סמכויות מצריך גם העברת משאבים כדי שבאמת הדבר הזה יהיה אפקטיבי.

איתן גינזבורג: אני בטוח שככל שיעלה בידך להעביר את תקציב הבא של המשטרה והמשרד לביטחון הפנים תיתן גם לזה את המענה, ותודה רבה לך על הכול.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות (הוראת שעה) (תיקון מס' 8), בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 8

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: שמונה חברי כנסת בעד, אין מתנגדים או נמנעים.

מנסור עבאס: הצעת החוק לייעול האכיפה והפיקוח העירוניים ברשויות המקומיות התקבלה בקריאה ראשונה ועוברת להמשך הכנה ודיון בוועדה לביטחון הפנים לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1472).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: הצעת חוק הטיס (תיקון מס' 3), התשפ"ב–2021, לקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: מציג את החוק השר עמר בר לב.

מנסור עבאס: אתה צריך להציג את זה, בבקשה, במקומה של חברת הכנסת השרה מרב מיכאלי.

עמר בר-לב: יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה - - -

מנסור עבאס: יושב-ראש המליאה; אולי אהיה יושב-ראש הכנסת.

עמר בר-לב: אתה יודע מה, נכון.

עמר בר-לב: גם על זה נעבוד.

מנסור עבאס: תודה.

עמר בר-לב: יושב-ראש המליאה, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, שירותי התעבורה האווירית בישראל לתעופה אזרחית ניתנים על ידי רשות שדות התעופה.

עמר בר-לב: מתן שירותי תעבורה אווירית נעשה באמצעות מתקני עזר לטיסה, כגון מערכות מכ"ם.

עמר בר-לב: לפי חוק הטיס, מערכות אלה טעונות אישור מרשות התעופה האזרחית במשרד התחבורה, אישור שניתן על בסיס תקינה תעופתית בין-לאומית.

עמר בר-לב: בחלק מהמקרים רשות שדות התעופה נאלצת להסתמך על מתקני עזר לטיסה שלא ניתן לרשיין אותם על פי פרמטרים אזרחיים, כמו השימוש במכ"מים של חיל האוויר ביחידות בקרה צפון ובקרה דרום.

עמר בר-לב: עד היום השימוש הזה מוסדר באמצעות מדיניות אי-אכיפה זמנית שאישר היועץ המשפטי לממשלה, ותיקון החקיקה נועד להסדיר מצב זה באופן חוקי על ידי שימוש במנגנון הפטור הקבוע בסעיף 165 לחוק הטיס, על כל המשתמע מכך, כגון ניהול סיכונים וכו'.

עמר בר-לב: במקביל, רשות שדות התעופה פועלת לרכישת ציוד תקני, כך שכלל המערכות יעמדו בתקינה התעופתית הבין-לאומית.

עמר בר-לב: אני קורא לחברי וחברות הכנסת לתמוך בהצעת החוק, אשר מהווה בסיס להסדרה חוקית נכונה יותר של המצב הקיים.

עמר בר-לב: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, השר עמר בר לב.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הטיס (תיקון מס' 3) בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: שבעה חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: הצעת החוק מתקבלת בקריאה ראשונה ועוברת להמשך דיון והכנה בוועדת הכלכלה לקריאה שנייה ושלישית.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1540).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: הצעת חוק הטיס (תיקון מס' 4), התשפ"ב–2022, לקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: נראה לי, השר עמר בר לב, שגם את זה אתה צריך להציג.

מנסור עבאס: בבקשה, במקומה של השרה מרב מיכאלי.

עמר בר-לב: יושב-ראש המליאה, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה.

עמר בר-לב: חוק הטיס, התשע"א–2011, מהווה בסיס להסדרת התעופה האזרחית בישראל בכלי טיס ישראליים באשר הם - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת ומנהלי הסיעות, בבקשה.

עמר בר-לב: - - ובכלי טיס זרים כאשר הם נמצאים בישראל, וזאת על בסיס תקינה בין-לאומית שישראל מחויבת לה מכוח אמנת התעופה האזרחית הבין-לאומית, אמנת שיקגו.

עמר בר-לב: לתיקון החוק המוצע בזאת יש כמה מטרות.

עמר בר-לב: ראשית, הוא נועד להתאים את המשטר החל על כלי טיס זר הפועל בישראל לדרישות התקינה התעופתית הבין-לאומית המחייבת, וכן לנהוג במדינות רבות בעולם, ובכלל זה האיחוד האירופי וארצות הברית.

עמר בר-לב: לפי התיקון המוצע, כלי טיס זר המופעל בישראל יצטרך לעמוד בתקינה הבין-לאומית התעופתית המחייבת, ויהיה בכך לשפר את היכולת להבטיח את בטיחות הפעלתם של כלי טיס זרים בישראל.

עמר בר-לב: בנוסף, התיקון המוצע כולל קביעת כפל עיצום כספי למי שפועל בתחום התעופה ללא רישיון הנדרש לפי חוק הטיס.

עמר בר-לב: הדבר יאפשר אכיפה אפקטיבית כלפי גורמים המבצעים פעילות תעופתית ללא רישיונות מתאימים, כמו למשל בתופעה של הטסת נוסעים בשכר על ידי מטוסי מנהלים זרים, שאינם מורשים לפעול בהפעלה מסחרית על ידי מדינת הרישום שלהם ומבצעים עבירות על הדין הבין-לאומי והדין הישראלי גם יחד, או להבדיל מפעילי מצנחי רחיפה, המציעים לציבור שירות של טיסת חוויה ללא הרישיון לכך.

עמר בר-לב: מתן כלי לאכיפה יעילה כנגד פורעי חוק גם יגביר את הבטיחות בטיסה וגם יגביר את ההוגנות כלפי הפועלים בתחום התעופה עם רישיונות כנדרש.

עמר בר-לב: לבסוף, הצעת החוק כוללת ביטול של עשרות עבירות פליליות שנקבעו בחוק הטיס, ונמצא כי הן אינן נדרשות לשם הבטחת הציות להוראותיו.

עמר בר-לב: זאת, כחלק מהמגמה של הממשלה לצמצם את השימוש בכלי הפלילי, להעדיף שימוש בכלי אכיפה מינהליים, שהם אפקטיביים יותר ומכבידים פחות על גורמי האכיפה.

עמר בר-לב: אני קורא לחברי וחברות הכנסת לתמוך בהצעת החוק, אשר תגביר את בטיחות הטיסה בישראל.

עמר בר-לב: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, השר עמר בר לב.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה.

שלמה קרעי: - - -

מנסור עבאס: אוקיי, תעלה.

מנסור עבאס: ראשון הדוברים ואחרונם – חבר הכנסת שלמה קרעי.

דסטה גדי יברקן: הופה, שר המשפטים הבא.

נירה שפק: שלמה, עכשיו אני רוצה רק טוב.

נירה שפק: אין, אתה חייב, זה תרגיל, תתרגל - - - מחיה נפש.

שלמה קרעי: אדוני יושב הראש, כנסת נכבדה, חברת הכנסת שפק, יש לכם מספיק שופרות תעמולה כדי לשמוע בהם המון המון ברכות.

שלמה קרעי: כאן זו עדיין במה שבה מורשה לנו, בדרך כלל, לומר את מה שאנחנו רוצים לומר בלי צנזורה.

שלמה קרעי: אז את הברכות תקבלי ב-12, 13, 11, רשת ב', גלי גנץ, שם זה הברכות.

שלמה קרעי: כאן תשמעו את האמת.

שלמה קרעי: הרי מה זה חוק המטרו?

שלמה קרעי: חוק המטרו אושר לקריאה שנייה ושלישית ב-21 בפברואר.

שלמה קרעי: מה עשיתם מאז?

שלמה קרעי: כל יום שעובר אתם אומרים: אוי, אוי, אוי, אנשים יחכו בתור.

שלמה קרעי: אתם לא מתביישים?

שלמה קרעי: ארבעה חודשים החוק מחכה שיעלה כאן להצבעה, ואתם השהיתם אותו בכוונה.

שלמה קרעי: עכשיו נזכרתם בעצמאים?

שלמה קרעי: עכשיו נזכרתם באו שעומדים בתור?

יוראי להב-הרצנו: זה חוק - - -

שלמה קרעי: יש הרבה חוקים טובים, אבל אתם לא טובים, כי אתם דאגתם רק לחוקי אנטי-ביבי, לחוקים שמנסים לסתום פיות.

שלמה קרעי: אז עכשיו אל תבואו ותייצרו מצג שווא כאילו אתם באים לסייע לאזרחי ישראל.

יוראי להב-הרצנו: - - - עושים משהו טוב למען אזרחי ישראל.

שלמה קרעי: אתם לא מסייעים לאזרחי ישראל.

שלמה קרעי: כל יום שעובר שבו אתם מובילים כאן משהו לטובת כאילו מדינת ישראל זה רק עוד נזק.

משה טור פז: תגיד, שכחו אותך פה לבד, לא, קרעי?

שלמה קרעי: ואחרון חביב, יש איזה כתב - - -

יוראי להב-הרצנו: אדרבה, יש עכשיו הזדמנות לעשות משהו טוב, למה אתם חוסמים את זה?

שלמה קרעי: יש איזה כתב – אדוני היושב-ראש, תוסיף לי כמה שניות.

משה טור פז: שלמה קרעי נשאר לבד, שכחו אותו בבית.

שלמה קרעי: יש איזה כתב שקוראים לו יובל שדה, הוא מעלה, בהוצאת דיבה של ממש, שכאילו אנחנו הגשנו הסתייגות לשים תחנת מטרו בבית לוינשטיין בגלל איזה פעיל ליכוד שיש לו קולות בפריימריז, בגלל זה אכפת לנו מבית לוינשטיין.

שלמה קרעי: אז החרפה הזאת של – ואתם כולכם - - -

יוראי להב-הרצנו: אז אתה יודע מה, בוא תתקן את יובל, למה אתם מתנגדים לחוק המטרו?

יוראי להב-הרצנו: למה?

שלמה קרעי: אז אני לא מתקן את יובל.

יוראי להב-הרצנו: למה?

שלמה קרעי: אני אומר שהכתב הזה הוא חרפה.

מנסור עבאס: אוקיי, שלמה קרעי, תודה רבה לך.

שלמה קרעי: אני אומר לך, למה אנחנו רוצים?

שלמה קרעי: כי ביקשנו שתהיה תחנה - -

מנסור עבאס: תודה.

שלמה קרעי: - - בבית לוינשטיין לאלו שקשה להם להגיע לשם.

יוראי להב-הרצנו: אבל החוק לא קשור למיקום התחנות.

מנסור עבאס: תודה רבה.

שלמה קרעי: ואם - - -

יוראי להב-הרצנו: החוק לא קשור למיקום התחנות.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה, נגמר הזמן.

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מופיד מרעי, אתה יכול לעלות, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: חוק המטרו לא מבושל ולא מקצועי.

רם בן ברק: די, די, די.

יוראי להב-הרצנו: שלמה, התחנות ייקבעו בהליכי התכנון, אין לזה קשר לחוק.

מנסור עבאס: חברי הכנסת - - -

שלמה קרעי: אתם הולכים לפח האשפה של ההיסטוריה, ואנחנו נתקן.

יוראי להב-הרצנו: אין לזה קשר לחוק.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מופיד מרעי, בבקשה.

יסמין פרידמן: - - - דוקטורט ברעל.

יסמין פרידמן: שלמה, דוקטורט ברעל - -

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, מיקום התחנות לא קשור - - -

יסמין פרידמן: - - זה הדבר היחיד שיש לך.

יוראי להב-הרצנו: שלמה, מיקום התחנות לא קשור לחוק.

יוראי להב-הרצנו: תאשרו את החוק.

יוראי להב-הרצנו: הליכי התכנון יקבעו היכן התחנות תהיינה.

יסמין פרידמן: מה אתה מדבר איתו בהיגיון?

יסמין פרידמן: למה, יש היגיון שם?

מופיד מרעי: תודה, אדוני.

מנסור עבאס: בואו נקשיב לחבר הכנסת מופיד מרעי.

מופיד מרעי: תודה, אדוני.

קריאות: - - -

מופיד מרעי: חברי וחברות הכנסת – תודה, אדוני היושב-ראש – הדברים דווקא מובילים אליך, ד"ר קרעי, חבר הכנסת קרעי.

מופיד מרעי: מתי תתבגר ותפסיק לעלות לכאן ולתקוף אנשים – גלי גנץ, לא גלי גנץ.

מופיד מרעי: אני יודע שאתה רוצה לחזק את ברדוגו בערוץ 14, אבל אנחנו לא שם.

מופיד מרעי: אנחנו בבית הזה, התרגלנו, בצד שלנו לפחות, לדבר בנימוס.

שלמה קרעי: טוב שאתה קם להגן על שופרות התעמולה שלכם.

מופיד מרעי: עזוב, אתה גם שופר בעצמך.

שלמה קרעי: ברור שאתה קם להגן על שופרות התעמולה שלכם.

מופיד מרעי: תירגע, אתה גם שופר בעצמך.

מופיד מרעי: אנחנו התרגלנו, וצריך להנחיל תרבות של דיבור כאן, ולא לעלות לכאן, כמו שאתה אומר – הבמה - - -

שלמה קרעי: אתה מדבר על תרבות דיבור?

מופיד מרעי: הבמה, כדי שאנחנו נדבר - - -

שלמה קרעי: תגיד ליאיר לפיד מה זה כוחות האופל.

מופיד מרעי: אז אני ביקשתי לעלות כדי להשיב לך.

שלמה קרעי: הערת ליאיר לפיד על כוחות האופל, שהוא קרא לנו?

מופיד מרעי: אני, אני - - -

שלמה קרעי: על החארות?

שלמה קרעי: על האינטליגנציה הנמוכה?

מופיד מרעי: אני עליתי לכאן כדי להגיד לך - -

שלמה קרעי: להם הערת מילה?

שלמה קרעי: אז אל תטיף.

מופיד מרעי: - - כי זאת לא פעם ראשונה - - -

שלמה קרעי: אל תהיה צבוע.

מופיד מרעי: לא פעם ראשונה.

שלמה קרעי: אל תהיה צבוע.

מופיד מרעי: אתה צבוע.

שלמה קרעי: אתה צבוע.

מופיד מרעי: אתה אבא של הצבועים.

שלמה קרעי: הערת ליאיר לפיד, שקרא לכל הימניים כוחות האופל?

מנסור עבאס: חברי הכנסת.

מופיד מרעי: אתה מנותק מהמציאות, אתה מנותק מהעם.

מנסור עבאס: חברי הכנסת.

שלמה קרעי: אתה צבוע.

מופיד מרעי: אתה מנותק, עם כל הכבוד לך.

שלמה קרעי: במוסר הכפול שלך אל תטיף לי.

שלמה קרעי: תטיף לחברים שלך.

מופיד מרעי: עם כל הכבוד, כמו שלך - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי, מופיד מרעי, נא לשמור - - -

שלמה קרעי: תתבייש, לא מתאים לך להיות כזה צבוע.

מופיד מרעי: אני לא הפרעתי לך.

שלמה קרעי: לא מתאים לך להיות צבוע.

מופיד מרעי: עם כל הכבוד לך, אני לא הפרעתי לך, אז תקשיב.

מנסור עבאס: תודה רבה לכם.

מופיד מרעי: ואם אין לך כוח והיכולת להקשיב גם לאחרים, זאת כבר בעיה שלך.

מופיד מרעי: אני מכבד אותך, תכבד את המעמד.

שלמה קרעי: אתה לא מכבד.

שלמה קרעי: תטיף ליאיר לפיד, שקורא לכל הימנים כוחות אופל, הליכודניקים, שקורא לנו חארות.

שלמה קרעי: לזה הטפת מוסר?

מופיד מרעי: אני עליתי לפה - - -

שלמה קרעי: תתבייש.

מופיד מרעי: אני עליתי לפה כדי - - -

יסמין פרידמן: אתה היחיד שצריך להתבייש, דוקטור רעל.

מופיד מרעי: אתה זה – לאן אתה בורח?

מופיד מרעי: זאת תכונה של פחדנים: כשאתה מתעמת איתו אז הוא בורח.

מופיד מרעי: אז עם כל הכבוד לו, הוא יכול לדבר על מה שהוא רוצה, אנחנו לא נרד לרמה של השיח שלו.

מופיד מרעי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מופיד מרעי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יוראי, אוקיי.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת יוראי הרצנו.

מנסור עבאס: אני נועל את רשימת הדוברים, וזהו.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מאחר שאין אף נציג לאופוזיציה כאן, יכול להיות שחבריי בקואליציה יעזרו לי להבין מה הליכוד רוצים בנוגע לחוק המטרו.

יוראי להב-הרצנו: זה חוק חשוב שהולך לשפר את חיי מיליוני אזרחי ישראל, הולך להגיע לעשרות רשויות, הולך לעזור לנו לפתור את בעיית הפקקים.

יוראי להב-הרצנו: ויש בכל העולם, בכל העולם יש תחנות מטרו.

מיקי לוי: אפשר לשפר בשנייה ושלישית.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין.

יוראי להב-הרצנו: אתמול עמד פה, אדוני היושב-ראש - - -

מיקי לוי: אפשר לשפר בשנייה ושלישית.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, אתמול עמד פה חבר הכנסת קיש ואמר שהוא מתנגד למטרו כי הוא לא מגיע לפריפריה.

יוראי להב-הרצנו: ואז הוא אמר שהוא מתנגד לחוק כי היו הרבה מאוד דיונים.

יוראי להב-הרצנו: ואז הוא אמר: אני מוכן לאשר את החוק במידה שהבחירות יהיו באוקטובר.

יוראי להב-הרצנו: כלומר, אם הבחירות יהיו באוקטובר המטרו יגיע לפריפריה, המטרו – לא יודע, המטרו יעשה הרבה מאוד דברים.

יוראי להב-הרצנו: עכשיו מגיע חבר הכנסת ד"ר שלמה קרעי ואומר: אנחנו רוצים תחנה ברעננה ליד בית לוינשטיין, ולפיכך אנחנו נתנגד לחוק המטרו.

יוראי להב-הרצנו: אממה, החוק לא נוגע כלל וכלל בתוואי של המטרו.

יוראי להב-הרצנו: התוואי ייקבע בוועדות התכנון אחרי שהחוק יעבור.

יוראי להב-הרצנו: אז אני אומר לחבר הכנסת קרעי ולכלל אזרחי ישראל: כלל הארגונים האזרחיים, לכלל חברי הכנסת שרוצים להשפיע על המתווה של המטרו, יש לכם אפשרות, אבל יש לכם אפשרות לעשות את זה אך ורק אם החוק יעבור בקריאה שנייה ושלישית.

יוראי להב-הרצנו: ולכן אני אומר לשלמה קרעי וליתר חברי האופוזיציה, שנציגם היחיד כאן היום במליאה הוא חבר הכנסת יוסף טייב, חברי היקר.

דסטה גדי יברקן: סליחה.

יוראי להב-הרצנו: וחבר הכנסת יברקן.

יוראי להב-הרצנו: הממשלה נפלה.

דסטה גדי יברקן: בשעה טובה.

יוראי להב-הרצנו: אין טעם, אין טעם להתנגד לממשלה, כי היא נפלה.

יוראי להב-הרצנו: עכשיו יש הזדמנות לעשות כמה דברים טובים למען אזרחי ישראל.

דסטה גדי יברקן: נכון.

יוראי להב-הרצנו: זה מה שאנחנו עושים פה מהבוקר, מעבירים חוקים שייטיבו עם אזרחי ישראל.

יוראי להב-הרצנו: אחד מאותם חוקים קרדינליים הוא חוק המטרו, ואני קורא לחבריי באופוזיציה: תניחו את – לא יודע, את ההתנגדות הסתמית שלכם, כי אני לא מצליח להבין מהי, לחוק המטרו, תיכנסו לכאן ותצביעו בעד המטרו, בעד אזרחי ישראל, בעד הסביבה.

דסטה גדי יברקן: אנחנו בעד.

יוראי להב-הרצנו: מגיע לאזרחי ישראל מטרו.

יוראי להב-הרצנו: הממשלה והכנסת, בראשות חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, הקדישה עשרות רבות של שעות בשביל לוודא שהחוק הזה יוכל לעבור בקריאה שנייה ושלישית.

יוראי להב-הרצנו: אל תאכזבו ותצביעו בעד.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, היושב-ראש.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הטיס (תיקון מס' 4), בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: בבקשה, נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: בעד – 15, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מנסור עבאס: הצעת החוק מתקבלת בקריאה ראשונה ועוברת להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת הכלכלה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להמלצת הוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט לעניין מצב חירום.

מנסור עבאס: ההודעה מחייבת, כמובן, את אישור הכנסת.

מנסור עבאס: מציג את ההודעה חבר הכנסת רם בן ברק, יושב-ראש הוועדה המשותפת.

הוועדה המשותפת): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

הוועדה המשותפת): אני מתנצל, רבותיי, שזה יהיה קצת ארוך, כי אני צריך, על פי הייעוץ המשפטי, להקריא את הכול.

הוועדה המשותפת): אז קצת סבלנות.

הוועדה המשותפת): גם אתה, עמר, קצת סבלנות.

הוועדה המשותפת): אני מתכבד להציג בפני המליאה את המלצות הוועדה המשותפת לוועדת החוץ והביטחון ולוועדת החוקה, חוק ומשפט בעניין הכרזה על מצב חירום בהתאם לסעיף 69 לתקנון הכנסת.

הוועדה המשותפת): עם קום המדינה הכריזה מועצת המדינה הזמנית על מצב חירום במדינה.

הוועדה המשותפת): מצב זה חל ברצף מאז.

הוועדה המשותפת): ב-1996 נכנס לתוקף חוק-יסוד: הממשלה, שקבע כי סמכות ההכרזה על מצב חירום תהיה בידי הכנסת וביוזמתה או על פי הצעת הממשלה, וכי תוקף ההכרזה לא יעמוד על יותר משנה.

הוועדה המשותפת): מאז האריכה הכנסת את תוקף ההכרזה מדי שנה או לתקופות קצרות יותר.

הוועדה המשותפת): להכרזה יש שתי השלכות מרכזיות: בראש ובראשונה ההכרזה מקנה לממשלה סמכות להתקין תקנות שעת חירום שבכוחן אף לגבור על חקיקה בכנסת ותוקפן עד שלושה חודשים; ההשלכה השנייה נובעת מנוהג שהיה קיים בעשורים הראשונים למדינה, שבמהלכם נחקקו חוקים וצווים שונים שנקבע בהם כי יעמדו בתוקף כל עוד ההכרזה על מצב החירום בתוקף.

הוועדה המשותפת): בכל הנוגע לתקנות שעת חירום, ככלל עד פרוץ משבר הקורונה מיעטה הממשלה להשתמש בסמכויות ההחרגה שניתנו לה, ואולם בין מרס ליוני 2020 התקינה הממשלה לא פחות מ-38 תקנות שעת חירום, וחלקן אף תוקנו כמה פעמים.

הוועדה המשותפת): בהמשך השנה הוחלפו בהדרגה תקנות שעת החירום בחקיקה ראשית של הכנסת, כגון חוק הקורונה הגדול, והאחרות בוטלו או פקעו מאליהן.

הוועדה המשותפת): במהלך השנה האחרונה עשתה הממשלה שימוש בסמכותה זו פעם אחת, כאשר החל גל האומיקרון, והותקנו תקנות שעת חירום להסמכת שב"כ לאיכון המגעים עם החולים הראשונים.

הוועדה המשותפת): תקנות אלה פקעו כעבור ארבעה ימים.

הוועדה המשותפת): כפי שציינתי בתחילת דבריי, ההיבט השני של ההכרזה הוא החוקים והצווים השונים שההכרזה מקנה להם תוקף.

הוועדה המשותפת): בחוקים ובצווים שונים נקבעו הסדרים חיוניים הן מבחינה ביטחונית והן מבחינה כלכלית.

הוועדה המשותפת): אם הכנסת לא תשוב להכריז על מצב חירום, הסדרים חיוניים אלה יפקעו.

הוועדה המשותפת): הסדרים אלה כוללים, בין היתר, את חוק המעצרים המינהליים ואת החקיקה המסדירה תפיסת מקרקעין בשעת חירום.

הוועדה המשותפת): לצידם יש גם צווים שהוצאו מכוח חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, שאף הוא חוק שתוקפו מותנה בהכרזה על מצב חירום.

הוועדה המשותפת): אף על פי שאין קשר ישיר בין הצווים לבין מצב חירום, עדיין יש בהם צורך, שכן הם מסדירים ענפים שונים במשק: יהלומים, דבש, מעליות וכדומה.

הוועדה המשותפת): נכון לעת הזו עדיין עומדים בתוקף חמישה חוקים ו-14 צווים שטרם נותקה זיקתם למצב חירום.

הוועדה המשותפת): מדובר בהתקדמות אדירה ביחס למצב שהיה קיים אך לפני 13 שנים – אז עמדו בתוקף תשעה חוקים ו-165 צווים כאלה.

הוועדה המשותפת): לצערי, עם התפזרות הכנסת לא ניתן יהיה לקדם את החקיקה שכבר הגיעה אליה או להביא לחקיקה חדשה שנמצאת בהכנה במשרדי הממשלה.

הוועדה המשותפת): המשימה הזאת תוטל על הכנסת העשרים-וחמש.

הוועדה המשותפת): מאחר שלא נשלמה מלאכת החקיקה ויהיה צורך להתניעה מחדש בכנסת הבאה, הוועדה החליטה להיענות לבקשת הממשלה ולהכריז על מצב חירום לתקופה של שנה.

הוועדה המשותפת): אני מקווה שבמהלך השנה הקרובה ניתן יהיה להשלים את תהליכי החקיקה הדרושים ולהביא סוף-סוף לסיום מצב החירום בישראל.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת רם בן ברק.

מנסור עבאס: לפני שאנחנו פותחים את רשימת הדוברים – הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ראדה חסייסי: תודה.

ראדה חסייסי: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מוסי רז ואלון טל בנושא:

ראדה חסייסי: היערכות להתמודדות עם מינים פולשים מזיקים.

ראדה חסייסי: תודה.

מנסור עבאס: ראשון הדוברים – חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גם בשעות האלה, לפני פיזור הכנסת, אני מקווה - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת ומנהלי הסיעות, בבקשה, לשמור על השקט.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גם בשעות האחרונות, כשאנחנו נמצאים לפני פיזור הכנסת, אני עדיין מקווה למגעים בין הקואליציה לאופוזיציה באשר לכמה חוקים.

יבגני סובה: ב-24 השעות האחרונות, כשנודע לי שהחוק שאני קידמתי כדי לשפר ולהעלות קצת את המענק השנתי שמקבלים מסייעי מנטרלים של אסון צ'רנוביל שקרה לפני 36 שנה – קיבלתי כמה הודעות.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להקריא לחבריי פה בבית הזה מה ההודעות שקיבלתי: מרק צ'רקסקי, היום הוא בן 87.

יבגני סובה: לפני 36 שנה הוא נשלח לצ'רנוביל כדי לארגן את אספקת המזון לכל המנטרלים שהיו במקום.

יבגני סובה: היום הוא חולה אונקולוגי, איבד את הראייה שלו, ולמעשה לא מסוגל לתפקד; אלכסנדר מטיוחין – חולה סרטן, שהיה בחור צעיר ונשלח לשם בתור טייס מסוקים.

יבגני סובה: אנחנו ראינו את הסדרה של HBO כשהמסוקים פשוט נופלים לתוך הכור, והוא היה שם כאחד מטייסי המסוקים.

יבגני סובה: הבן אדם הזה חולה סרטן, ולפי דבריו הוא נאלץ לבחור בין אוכל לתרופות.

יבגני סובה: ניקולאי שטיינברג היה ב-1987-1986 מהנדס של הכור, חולה סרטן, משנת 1994 גר בישראל.

יבגני סובה: ברל סטרלקובסקי, היום הוא בן 70, נמצא כרגע בטיפול בסורוקה, ללא רגליים.

יבגני סובה: כל זה כתוצאה מעבודה של כמה שבועות, אולי חודשיים, בכור הגרעיני צ'רנוביל.

יבגני סובה: כשאני, אדוני היושב-ראש, יזמתי את הצעת החוק שלי, הפרטית, מצאתי אוזן קשבת אצל שר האוצר אביגדור ליברמן.

יבגני סובה: מדובר על סכום מאוד קטן וסמלי.

יבגני סובה: 1,400 אנשים היום עדיין חיים בישראל ומוגדרים כמנטרלי האסון הנוראי הזה, אחד האסונות הגדולים בתולדות האנושות.

יבגני סובה: ואז הגיעו נציגים של האופוזיציה לוועדת הרווחה והגישו מאות הסתייגויות נגד החוק הזה בטענה שהם מדברים מליבם בשביל לסייע למנטרלים.

יבגני סובה: אני עדיין מקווה שבמסגרת ההסכמות אנחנו נוכל להשיג הסכמות גם מעבר לחוק המטרו וכל הדברים החשובים למדינת ישראל ולאזרחיה – גם לעזור לאנשים שאני הזכרתי.

יבגני סובה: הראשון שעשה את זה היה חבר הכנסת המנוח, זיכרונו לברכה, יורי שטרן, ממפלגת ישראל ביתנו, שעשה והעביר את החוק כאן בבית הזה, ומדינת ישראל הכירה באנשים האלה ולקחה על עצמה את האחריות לסייע להם.

יבגני סובה: אחרי שנים הגיע הזמן קצת להעלות להם את הקצבה הזאת ב-1,000 שקלים.

יבגני סובה: אני לא מבין את ההתעקשות של האופוזיציה.

יבגני סובה: אני אומר, אם אתם לא תיתנו להעביר את זה בהסכמות, אנחנו נדאג לספר לאנשים האלה שבגללכם הם לא קיבלו את התוספת הזאת.

יבגני סובה: אני מאוד מקווה – עדיין לא מאוחר, אפשר לעשות את זה ולהעביר את זה כמו עוד חוקים של חבריי שהגישו חוקים פרטיים בשביל לעזור לאנשים המסכנים האלה, שמגיע להם סיוע.

יבגני סובה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יבגני סובה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב טסלר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה ארבל, בקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אני, בדקות הספורות שעומדות לרשותי, מבקש באמת לדבר על הטוב המשותף.

משה ארבל: אנחנו באמת זוכים לרגעים מעטים בשנה האחרונה שאני קורא להם רגעי החסד, רגעי החסד של חיינו, היכולת שלנו להתעלות.

משה ארבל: אני אומר את זה לעצמי, אני לא אומר את זה לחבריי מסיעות אחרות, לא אומר את זה לחבריי מהקואליציה, אני מדבר בעיקר אל עצמי: להתאמץ ולחפש, ולראות ולמצוא את אותו טוב משותף, ולפעול שעות רבות כאן במליאה ומחוצה לה בוועדות כדי לקדם אותו, כדי לקדם באמת את הדברים שאנחנו מסכימים עליהם.

משה ארבל: אנחנו לא נסכים על הרבה דברים, אבל ישנם הרבה מאוד דברים שאנחנו כן נסכים עליהם ואנחנו כן מסכימים עליהם, ואת אותם דברים שהם טובים לאזרחי מדינת ישראל, דתיים וחילונים, יהודים וערבים, מזרחים ואשכנזים, מרכז ופריפריה, אנחנו יכולים וצריכים לקדם.

משה ארבל: אני מציע, באמת, קורא לעצמי ומזמין את חבריי לשמור ולנצור את השעות הללו, את הרגעים הללו.

משה ארבל: אלה רגעים של חסד, רגעים שבאמת אפשר לראות את הטוב בבית הזה, "וראה בטוב ירושלים".

משה ארבל: רבי אלימלך מליז'נסק, זכותו יגן עלינו, בעל ה"נועם אלימלך", בתפילתו שחיבר קודם התפילה אמר: "אדרבה, תן בליבנו שנראה כל אחד מעלת חברינו ולא חסרונם".

משה ארבל: היסוד של למצוא ולחפש ולהצליח לראות את המעלה של השני, את היתרון, את היכולת לשלב ידיים ולשתף פעולה – זו הזדמנות מופלאה, זו הזדמנות שאנחנו עושים אותה בשעות האחרונות, ביממה האחרונה, ואני בהחלט מברך על כל רגע ורגע שכזה, ומאחל לכולנו שנצליח בבית הזה, לא משנה איפה נשב – הן בספסלי הקואליציה בעתיד והן בספסלי האופוזיציה בהווה – לעשות הכול למען אותו טוב משותף.

משה ארבל: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת משה ארבל.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוידסון, בבקשה.

סימון דוידסון: תודה רבה.

סימון דוידסון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברות וחברי הכנסת, יש נושא שעובר כך מתחת לרדאר במשך הרבה מאוד שנים במדינת ישראל, נושא מאוד כאוב, שנפגעים ונפגעות ממנו במשך שנים רבות כל שנה עשרות רבות של אנשים, והנושא הזה הוא נושא הטביעות בבריכת השחייה ובחופי הים.

סימון דוידסון: זה נושא שאני נוגע בו בשבועות האחרונים יום-יום בתוכנית מסודרת כדי להוריד את המספרים ולמנוע את המוות הבא.

סימון דוידסון: רק לפני שלושה ימים בעכו עולה חדש מאוקראינה, בחור בן 16, טבע למוות בחוף לא מוכרז, ומתחילת השנה חמישה אנשים איבדו את חייהם בחופי הים.

סימון דוידסון: צריך להבין, במדינת ישראל 310 קילומטר של חוף ים.

סימון דוידסון: מתוך 310 הקילומטרים האלו יש רק 21 קילומטרים של חופים מוכרזים.

סימון דוידסון: מה זה אומר, חוף מוכרז?

סימון דוידסון: זה אומר חוף עם מצילים, עזרה ראשונה וכל התנאים כדי להציל את האנשים.

סימון דוידסון: כל שאר החופים במדינת ישראל הם חופים מסוכנים ולא מסודרים.

סימון דוידסון: יש בסך הכול במדינת ישראל 155 חופים.

סימון דוידסון: בחמש השנים האחרונות לא נוספו חופים כלל.

סימון דוידסון: בכל מקום שאתם תלכו אליו במדינת ישראל אתם תראו חוף מוכרז צפוף מאוד, מלא באנשים, ולאנשים שבאים לים אין ברירה, הם פונים ימינה ושמאלה לחופים שהם לא מוכרזים, למקומות המסוכנים, ושם קורים כל האסונות.

סימון דוידסון: מתוך 51 מקרים של מוות בטביעה בשנה האחרונה בחופי הים, 45 מקרים של מוות היו בחופים הלא-מוכרזים, רק שישה איבדו את חייהם בחופים המוכרזים.

סימון דוידסון: שעות ההצלה בחופי הים נקבעות על ידי הרשות.

סימון דוידסון: המדינה מכריחה שזה יהיה שמונה שעות אבל הרשות קובעת עד מתי.

סימון דוידסון: אז בכל חופי המדינה בשעה 18:00 סוגרים את סוכות ההצלה, בקיץ, כשעד שעה 20:15 יש אור.

סימון דוידסון: רק בעיריית ראשון לציון כל סוכות ההצלה הן עד שעה 20:00.

סימון דוידסון: לשמחתי הרבה, שרת הפנים נענתה לבקשותיי ולדרישותיי, ובשנה הקרובה יהיה קול קורא לעוד 12 חופי הצלה מוכרזים, זאת אומרת עוד 12 סוכות הצלה שיהיו במדינת ישראל, בעלות של 60 מיליון ש"ח.

סימון דוידסון: בנוסף, אני פועל לתוכנית מקיפה בנושא מניעת הטביעות, וזה אומר חינוך ומודעות.

סימון דוידסון: אני אדבר על זה יום-יום.

סימון דוידסון: לא משנה באיזה נושא אני מתראיין ועל מה אני מדבר, אני אסיים אותו בנושא של הטביעות.

סימון דוידסון: רק לפני שעה וחצי דיברתי עם חברתי חברת הכנסת שרן השכל על מקרה אישי שהיא עברה לפני כמה חודשים, שכמעט איבדו ילד מהמשפחה שלה, מצב שאתה לרגע לא שם לב והילד בתוך המים והוא טובע תוך חמש שניות.

סימון דוידסון: הנושא הזה של המודעות של ההורים, הסבים והסבתות והחברים שלכם הוא הדבר המכריע.

סימון דוידסון: אז לקראת סיום אני מבקש: כולם צריכים להבין, הים והבריכות הם דבר מאוד מאוד מסוכן.

סימון דוידסון: צריכים לשמור על הילדים, צריכים להסביר לחברים שלכם, לשכנים שלכם, ולדאוג שאנחנו נמנע את מקרה הטביעה הבא.

סימון דוידסון: שיהיה לכולם קיץ בטוח.

סימון דוידסון: תודה רבה לכל חברי הכנסת על ההאזנה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת סימון דוידסון.

יבגני סובה: חבר הכנסת יובל שטייניץ – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב בן צור; חבר הכנסת ולדימיר בליאק – לא נמצא, איננו נוכח; חבר הכנסת אוריאל בוסו.

יבגני סובה: שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כפי שאנחנו רואים ולפי איך שמסתמן, מדינת ישראל הולכת לבחירות.

אוריאל בוסו: קודם כול, כשאומרים בחירות פעם חמישית, זה קצת תמוה, כי פעם חמישית זה אומר שזה היה אחת, שתיים, שלוש, ארבע.

אוריאל בוסו: אמרו שהייתה ממשלה, ועכשיו זה בחירות ראשונות אחרי שהממשלה נופלת.

אוריאל בוסו: מסתבר שגם כן בצד השני הבינו שלא הייתה כאן ממשלה באמת בשנה הזו וזה המשך של הבחירות שעד עכשיו היו, בחירות חמישיות.

אוריאל בוסו: אנחנו שומעים את זעקות הקוזק הנגזל של חברי הקואליציה ושרים ושרות בממשלה: תעשו למען אזרחי ישראל, ואולי באנגלית נסביר לכם מה חשוב.

אוריאל בוסו: אז אמרתי לשרה שקד: אם שנה שלמה היית מבינה בעברית, לא היית צריכה לשלוח לנו הודעות באנגלית.

אוריאל בוסו: אבל לא הקשבתם.

אוריאל בוסו: הבחירות הקרובות יהיו על דבר אחד: על זהותה היהודית של מדינת ישראל ועל יוקר המחיה.

אוריאל בוסו: הייתם אטומים במשך שנה שלמה בתקציב אכזרי, בקריטריונים שהעמיקו את הפערים בכל דבר ודבר.

אוריאל בוסו: כל פרמטר שניגשו לשם – לא הייתה חמלה אחת מסביב לשולחן הממשלה.

אוריאל בוסו: לא היה לכם אריה מכלוף דרעי אחד מסביב לשולחן הממשלה שיבקש למען המוחלשים, למען מעוטי היכולת, למען אלה שאין להם.

אוריאל בוסו: לבקש 750 מיליון שקלים בתקציב קואליציוני – למה?

אוריאל בוסו: להורדת המע"מ על התחבורה הציבורית, על המים, על הדברים של כלל אזרחי ישראל – חרדים, שאינם חרדים, יהודים ושאינם יהודים – זה נקרא אכפתיות.

אוריאל בוסו: לא להפך, לעשות גזרות שיחולו על סקטור מסוים או על מישהו מסוים, ולא רק שלא לדאוג לעשירון הנמוך, אלא לדאוג לעשירון העליון ולמעמד הבינוני ומעלה.

אוריאל בוסו: על הנקודות האלה הבחירות האלה יעמדו, ושלא יספרו לכם סיפורים.

אוריאל בוסו: כמה שאתם תצעקו, כבר לא תוכלו להגיד לנו: בזבוזים על חברי כנסת נורבגים; בזבוזים על ועדות; בזבוזים על ראש ממשלה חלופי; על מטוסים.

אוריאל בוסו: הכול כבר עשיתם בצורה הכי מדויקת שיש, עם ריבי ריבית למה שהיה לפני כן.

יסמין פרידמן: גם מטוסים - - - על מה אתה מדבר.

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: אנחנו נציב לכם מראה בדיוק על מה שעשיתם בשנה האחרונה, וזה הקמפיין הכי טוב שיש לנו.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

יסמין פרידמן: בוסו, מה קורה עם מימון מפלגות?

יסמין פרידמן: מה קורה עם מימון מפלגות?

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת אוריאל בוסו.

יבגני סובה: לפני הדוברת הבאה – הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ראדה חסייסי: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה מטעם הכנסת: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מספר 76) (הגבלות מוסכמות על שירות תקשורת וציוד תקשורת) התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת משה ארבל וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק חובת דיווח שנתי על מצב הטבע והמגוון הביולוגי בישראל, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, אלון טל וקבוצת חברי הכנסת.

ראדה חסייסי: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לסגנית מזכיר הכנסת.

יבגני סובה: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

יבגני סובה: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח.

יבגני סובה: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

יבגני סובה: הקשבתי בקשב רב לחבר הכנסת בוסו, כשהוא אמר שהבחירות יהיו על דבר אחד, ואמרת שני דברים.

יבגני סובה: זה רק מעיד שאני מקשיב לך, נכון?

יבגני סובה: לכל הנאומים.

יבגני סובה: עובדה, אתה רואה, אני מאשר שהקשבתי לך.

יבגני סובה: בבקשה, חבר הכנסת אזולאי, שלוש דקות.

ינון אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, שני דברים כאחד, אה, אוריאל?

ינון אזולאי: שני דברים כאחד.

ינון אזולאי: כן, משה אבוטבול, הפודיום התגעגע אליך.

ינון אזולאי: יש פה קולות של זעקה על המטרו, מטרו, מטרו, והאופוזיציה לא אחראית, והחרדים וכל העולם ואשתו.

ינון אזולאי: רק הקואליציה לא אשמה.

ינון אזולאי: מטרו, מטרו, מטרו – שנה שלמה עבדתם; שנה שלמה היה לכם להביא את המטרו, מטרו, ולא הבאתם את המטרו.

ינון אזולאי: שרת התחבורה התעסקה אם זה יהיה אתה או את, מזגן או מיזוגית, אוטובוס או אוטובוסית, כביש או כבישה – זה מה שהיה להתעסק כל השנה.

ינון אזולאי: שרת התחבורה לא התעסקה בשום דבר מלבד הדקדוק הלשוני שהיא רוצה לשנות.

ינון אזולאי: בועז או בועזית – לא.

ינון אזולאי: טופורובסקי או טופורובסקית – זה מה שהיא התעסקה כל השנה.

ינון אזולאי: אבל היא לא התעסקה בדבר אחד – במטרו.

ינון אזולאי: היא פשוט לא ידעה אם לקרוא לזה מטרו או מטורית, זה הסיפור.

בועז טופורובסקי: מטרונית.

ינון אזולאי: לא, אצלה זה משהו אחר.

ינון אזולאי: מטרונית זה דבר קיים, היא צריכה משהו חדש, שתהיה בריא.

ינון אזולאי: ניר, נירית.

ינון אזולאי: אני אומר לכם רק דבר אחד – אני רוצה להציע לה דבר כזה.

ינון אזולאי: הרי היא באטרף על זה, היא ושר האוצר, אז בוא נעשה דבר כזה: יש פה חבר כנסת חרוץ, יושב-ראש ועדת כלכלה מיכאל ביטון.

ינון אזולאי: מיכאל ביטון בא ונלחם למען הפריפריה, למען הרפורמה ונגד הרפורמה שהיא הביאה.

ינון אזולאי: שהיא תגיד שהיא דוחה את הרפורמה, תבוא תגיד: אני שמה את זה על השולחן וכנגד זה תעבירו לי את המטרו.

ינון אזולאי: אני מאמין שאנחנו נסכים בעניין הזה, כי אנחנו אכפת לנו מהפריפריה, אכפת לנו מהחלשים, כי אנחנו יודעים על מה מיכאל ביטון, יושב-ראש ועדת הכלכלה, נלחם – בשביל אותם חלשים, אלה מהצפון.

ינון אזולאי: אני תושב עכו, אני יודע מה זה פריפריה.

ינון אזולאי: אני לא יודע עוד כמה אנשים פה יודעים מה זה כשילד אומר לאבא: תמלא לי את הרב-קו.

ינון אזולאי: אתם יודעים כמה הורים כאלה אין להם והם מקבלים פתאום איזה התקף חרדה כשהוא אומר: רק תמלא לי את הרב-קו?

ינון אזולאי: אתם יודעים מה הולך לקרות לאותם הורים באותו רגע שמעלים את המחיר?

יסמין פרידמן: אבל למה אתם חושבים שרק אתם יודעים?

יסמין פרידמן: למה אתה חושב שאני לא יודעת מה זה?

ינון אזולאי: אני אמרתי שאת לא יודעת?

יסמין פרידמן: לא, אתה אומר: אתם יודעים מה זה?

יסמין פרידמן: כן, אנחנו יודעים מה זה.

יסמין פרידמן: למה אתה מתנהג כאילו אנחנו לא יודעים מה זה?

ינון אזולאי: את מבינה את הבעיה שלך?

ינון אזולאי: שאת אפילו לא שומעת מה שמדברים, לא שומע-לא שומעת.

ינון אזולאי: באמת, דאגתם לחתול-חתולה ולא דאגתם לפריפריה אמיתית, באמת, אז תעשי לי טובה, תדאגו.

יסמין פרידמן: - - -

ינון אזולאי: והינה, אני אומר לך, אני שם פה את ההצעה, ואם היא מוכנה לדחות את הרפורמה של העלאת המחירים בתחבורה הציבורית, כל הרפורמה הזאת, מה שמיכאל ביטון רוצה, אני אילחם בשביל זה שחוק המטרו יעבור.

ינון אזולאי: אני פה אילחם בשביל כולם שחוק המטרו הזה יעבור, כי אנחנו למען החלשים, למען אותם אלה המסכנים.

ינון אזולאי: תודה רבה.

יסמין פרידמן: ינון, למה לא אמרת - - -

יבגני סובה: תודה רבה, לחבר הכנסת אזולאי.

יבגני סובה: הבעיה שיש יותר מדי מתווכים.

יבגני סובה: אתה יודע, כל אחד מתיימר להיות מתווך.

יבגני סובה: אני, אני, מוכן, מוכן, מוכן – בסוף, מרוב מתווכחים אין הסכמות.

ינון אזולאי: תנסה.

יבגני סובה: אני את שלי ניסיתי.

יבגני סובה: הדובר הבא, אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח; חבר הכנסת אבי מעוז, ראיתי את אבי מעוז לפני רגע, לא – אינו נוכח; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת רון כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חברת הכנסת מירי מרים רגב – אינה נוכחת; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת חיים ביטון – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב גלנט – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל כץ – אינו נוכח; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת; חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח.

יבגני סובה: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, אתה רוצה לדבר?

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: שלוש דקות, אדוני.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: חברות וחברי הכנסת, אני רציתי לבוא ולהצביע נגד הדבר הזה, כי אני לא חושב שיש מקום לדיאלוג בכנסת בישראל לגבי כיבוש ודיכוי העם הפלסטיני, כי זה חלק מהספורט הלאומי בין הקואליציה לאופוזיציה, ואין על זה באמת דיון אמיתי וניסיון לשכנע, כי זה המצב.

סמי אבו שחאדה: רק כששמעתי איך רם בן ברק, חבר הכנסת בן ברק, מציג את הנושא, שהוא מתכבד לספר לנו על תקנות שעת החירום הזאת שלא רוצה להיגמר, חשבתי לעצמי: לאן הגיע העיוורון?

סמי אבו שחאדה: הרי הוא צריך להתבייש.

סמי אבו שחאדה: בהיגיון פשוט, צריך להתבייש.

סמי אבו שחאדה: מישהו שמביא תקנות נגד זכויות אדם צריך להתבייש.

סמי אבו שחאדה: אם הוא רואה שזה מכבד אותו, אני שאלתי את עצמי: איך זה יכול לכבד אותו?

סמי אבו שחאדה: מה, הוא באמת לא רואה?

סמי אבו שחאדה: והשעה הזאת של החירום מקום המדינה – הוא מציג את זה ואומר את זה כדבר טריוויאלי – זו שעה יותר מדי ארוכה, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: זה יותר מדי ארוך, השעה הזאת של החירום.

סמי אבו שחאדה: מתי נצא מהחירום הזה?

סמי אבו שחאדה: ואם ישראל בחירום, מה עם העם שהוא תחת כיבוש?

סמי אבו שחאדה: מה יעשו?

סמי אבו שחאדה: אם הכובש הדורסני הזה שמרגיש שהוא בחירום, מה עם הקורבנות שלו?

סמי אבו שחאדה: הם לא בחירום?

סמי אבו שחאדה: אנחנו רוצים שהחירום הזה ייגמר.

סמי אבו שחאדה: אנחנו רוצים לעבור למצב טבעי, נורמלי, לא חירום.

סמי אבו שחאדה: בשביל זה העליונות היהודית הזאת צריכה להיפסק.

סמי אבו שחאדה: כדי שנוכל להגיע לאיזשהו מקום שמבוסס על צדק ועל שוויון, העליונות והגזענות היהודית הזאת צריכות להיפסק.

יבגני סובה: נא לסיים.

סמי אבו שחאדה: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת אבו שחאדה.

יבגני סובה: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חברת הכנסת גילה גמליאל – אינה – אה סליחה, את מוותרת?

יבגני סובה: מוותרת.

יבגני סובה: סליחה, חשבתי שאת לא נמצאת.

יבגני סובה: חברת הכנסת גילה גמליאל – אינה נוכחת; חבר הכנסת שמחה רוטמן – אינו נוכח; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח; חבר הכנסת יוסי טייב – מוותר; חבר הכנסת סימון דוידסון, כבר דיברת, נכון?

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת.

יבגני סובה: חבר הכנסת משה אבוטבול, שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שמח קודם כול להודות לידידי היקר חבר הכנסת הרב משה ארבל על כל העבודה הפורייה שלו בנושא הזה, יחד עם יושב-ראש התנועה שלנו הרב אריה דרעי, שבאמת קידמו את העניין הזה.

משה אבוטבול: אני חושב שהיום – וחבל באמת ששר התקשורת לא נמצא פה, כי הייתי רוצה לדבר אליו קצת, כמה מילים מלב אל לב לפני שהחוק הזה הולך לעבור כאן, בעזרת השם, במליאת הכנסת, להגיד לו משפט אחד: הוא כל הזמן חושב שאם הוא ינסה לבוא לחנך ציבור מסוים, זה יעלה בידו.

משה אבוטבול: אלפיים שנה לא הצליחו אנשים יותר אכבר מינו, איך שאומרים, יותר גדולים ממנו לא הצליחו לשנות את דפוס החשיבה היהודי והתורני והחרדי וההלכתי שלנו, ואנחנו בנושא הזה – ישנם דברים שאצל גדולי ישראל זה דבר של ייהרג ואל יעבור.

משה אבוטבול: גם בנושא הזה של כל התקשורת, ברגע שהתקשורת באה ומביאה את אותם נערים צעירים לגלוש ולהגיע למחוזות לא טובים, מחוזות מסוכנים, אז ודאי שאנחנו צריכים למסור נפש בנושא הזה.

משה אבוטבול: ההתערבות הברוטלית של שר התקשורת בנושא הזה, ובעיקר הביזוי הגדול שביזה את גדולי ישראל שטרחו והגיעו אליו, וזה לא דבר מובן מאליו, ובשחצנות וברברבנות כזאת לא מובנת, שאנחנו עגלה מלאה ואתם עגלה – מילים כאלה, פתאום היה נדמה לי שהוא כזה מין מיני בן-גוריון וחזון איש.

משה אבוטבול: מדבר על עגלות ריקות.

משה אבוטבול: הרי אם מדברים באמת בינינו ואף אחד לא שומע, איך שאומרים, הוא גם לא מגרד את אחוז החסימה בסקרים, אותו שר תקשורת, אז על איזו עגלה מלאה הוא מדבר, הבחור?

משה אבוטבול: על מה הוא מדבר?

משה אבוטבול: איזו עגלה מלאה?

משה אבוטבול: אפילו עגלה ריקה הוא לא – זה מתחת לאחוז האפס של אחוזי החסימה.

משה אבוטבול: אז הוא רוצה לבוא לדבר ככה לגדולי ישראל?

משה אבוטבול: והיו שם גדולי ישראל מהשורה הראשונה, מורנו הרב הגאון הרב ראובן אלבז, שיש לו אלפי תלמידים בכל הארץ, לבזות אותו?

משה אבוטבול: כבוד קדושת האדמו"ר מוויז'ניץ מבני ברק ועוד רבנים שהיו שם.

משה אבוטבול: היינו המומים מההתייחסות המבזה שלו.

משה אבוטבול: אבל לכל שבת יש מוצאי שבת.

משה אבוטבול: הוא חשב שהוא יקדם את החוק הזה או שהוא יעשה דברים כאלה – הינה זה מגיע לפה ועובר, בעזרת השם, בקריאה ראשונה, ואנחנו מאמינים בעזרת השם שנצח לישראל לא ישקר.

משה אבוטבול: לכן אני קורא לכולם – אני שמח שהגיעו להסכמות – להצביע בלב שלם, בנפש חפצה.

משה אבוטבול: אגב, כל מי שמבין קצת בדמוקרטיה – יש פה הרבה צדק ודמוקרטיה בזה שלא מאלצים ומכריחים אותנו להיות ברשתות שלא באות לנו.

משה אבוטבול: תודה רבה ויישר כוח למשה היקר ולכל החברים בתנועת ש"ס.

משה אבוטבול: וכל התומכים, תזכו לשנים טובות ונעימות.

משה אבוטבול: בהצלחה, תקשורת טובה, תקשורת בריאה לרוח גדולי ישראל.

משה אבוטבול: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת משה אבוטבול.

יבגני סובה: הדובר הבא, חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח.

אורי מקלב: למה אינו נוכח?

יבגני סובה: אה, אתה נוכח.

יבגני סובה: סליחה.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: אתה נוכח ומוותר.

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: חברת הכנסת נירה שפק - - -

אורי מקלב: - - -

יבגני סובה: אני מתקן את עצמי.

יבגני סובה: חבר הכנסת אורי מקלב נוכח ומוותר.

יבגני סובה: חברת הכנסת נירה שפק, רוצה לדבר?

יבגני סובה: לא רוצה לדבר?

נירה שפק: אני בודקת מי משלם לי מה כדי אני לא אדבר.

יבגני סובה: טוב.

יבגני סובה: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, אתה רוצה לדבר?

יבגני סובה: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: כן.

יבגני סובה: על חברת הכנסת נירה שפק יש לך השפעה.

יבגני סובה: על חבר הכנסת יוראי להב הרצנו אין לך השפעה?

בועז טופורובסקי: אין לי השפעה על אף אחד.

בועז טופורובסקי: כל אחד - - -

קריאה: לזה קוראים "הסנדלר הולך יחף".

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: היה פה עכשיו אירוע באולם.

יבגני סובה: שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ביום שישי הקרוב צפוי להתקיים מצעד הגאווה זו הפעם השנייה במצפה רמון.

יוראי להב-הרצנו: המארגנים ניגשו למשטרה וקיבלו אישור עקרוני לערוך את המצעד בתוואי שעובר בלב היישוב, ולאחרונה, השבוע קיבלו הודעה מהמשטרה שבגלל שיש ודאות קרובה לפגיעה בצועדים, תוואי המצעד שונה – מצעד הגאווה יעבור לשולי העיר, או יותר נכון יידחק לשולי העיר מצפה רמון, ואילו הגרעין התורני, שמתנגד לצועדים במצעד הגאווה, יצעד בלב מצפה רמון.

יוראי להב-הרצנו: עכשיו, חשוב להבין שהדברים הללו – ההחלטה הזאת לא קורית - -

רם בן ברק: הם תורניים, מאוד מתקדמים.

יוראי להב-הרצנו: - - ההחלטה הזו של משטרת ישראל לא קורית בחלל ריק.

יוראי להב-הרצנו: דגלי גאווה שנתלו בבתים פרטיים במצפה רמון נתלשו ונגנבו, חולקו עלונים בגנות הקהילה הגאה והמצעד בתיבות דואר של תושבים.

יוראי להב-הרצנו: ראש המכינה צבי קוסטינר, הרב צבי קוסטינר, תועד קורא לצעירים מול ביתו של חבר הכנסת ניר אורבך: להט"בים הביתה, הומואים הביתה.

יוראי להב-הרצנו: זה רשע.

יוראי להב-הרצנו: אלמונים ריססו ביישוב כתובות גרפיטי שעליהם נכתב: קוקסינלים הביתה.

יוראי להב-הרצנו: ראש המועצה בשנה שעברה, רוני מרום, פרסם מנשר של פחד ושנאה כנגד הקהילה הגאה, אמר שהוא לא מכיר בדגל הקהילה הגאה, והוא קרא לנו, לנו, גל גדול ומאיים.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להבהיר מעל הבמה הזו: פגיעה במתווה המקורי של מצעד הגאווה שמאפשר לצועדים ולצועדות לצעוד בלב העיר שבה הם גרים היא פגיעה קשה בזכויות יסוד של אזרחי ישראל, בחופש ההפגנה, בחופש לצעוד ולהביע מחאה פוליטית.

יוראי להב-הרצנו: איומים על חברי הקהילה במצפה רמון הם איומים על כולנו, על כל חברות וחברי הכנסת במדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: אני מתכוון להגיע יחד עם חברותיי חברות הכנסת יסמין סאקס פרידמן ונירה שפק למצעד הגאווה ביום שישי הקרוב זו השנה השנייה.

יוראי להב-הרצנו: גם חבר הכנסת פרופ' אלון טל יגיע.

יוראי להב-הרצנו: אני קורא לכולן ולכולם מכאן מכנסת ישראל, להגיע למצפה רמון ביום שישי הקרוב כדי לומר: אנחנו כאן ואנחנו בכל מקום ומגיע לנו מקום שווה ומלא בחברה הישראלית.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

יבגני סובה: הדוברת הבאה, חברת הכנסת טאטינה מזרסקי – מוותרת; חבר הכנסת משה טור פז – מוותר; חברת הכנסת יסמין פרידמן, עולה?

יבגני סובה: מוותרת?

יבגני סובה: ראיתי אותה, איפה יסמין?

יבגני סובה: אינה נוכחת.

יבגני סובה: אחרונת הדוברים, ענבר בזק, בבקשה.

מיקי לוי: דילגת על חבר הכנסת בן ברק.

יבגני סובה: הוא ברשימה.

יבגני סובה: אתה אחר כך מסכם.

יבגני סובה: הוא המסכם, הוא יושב-ראש הוועדה, הוא מסכם.

יבגני סובה: למדתי כבר, אדוני היושב-ראש.

עמר בר-לב: אני ביקשתי.

יבגני סובה: אתה ביקשת?

עמר בר-לב: אחריה.

יבגני סובה: אין בעיה.

ענבר בזק: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שנה שלמה חברי האופוזיציה אומרים לנו שאין להם כאבי בטן על אזרחי מדינת ישראל, כי הכי חשוב זה להפיל את הממשלה.

ענבר בזק: אין להם כאבי בטן על חיילי צה"ל ואין להם כאבי בטן על הנכים ואין להם כאבי בטן על נשים מוכות, כי העיקר זה להפיל את הממשלה.

ענבר בזק: ועכשיו הממשלה נפלה.

ענבר בזק: עכשיו אפשר באמת להתגייס ולעבוד למענכם, למען אזרחי ישראל, למען כל מי שיושב בבית, מסתכל עלינו פה בכנסת ואומר: תעבדו בשבילנו.

ענבר בזק: וזה מה שאנחנו מנסים לעשות פה, חברי הקואליציה.

ענבר בזק: בשבוע האחרון אנחנו במרתון, בניסיון להעביר חוקים, חוקים טובים שיעזרו לכם, אזרחי ישראל.

ענבר בזק: חוקים שיעזרו לכם לגמור את החודש; חוקים שיעזרו לכם לעמוד פחות בפקקים; חוקים שיגנו על הנכים, על הנשים המוכות, על חיילי צה"ל.

ענבר בזק: ומה קורה?

ענבר בזק: מה לדעתכם עושים עכשיו חברי האופוזיציה?

ענבר בזק: הם ממשיכים להתנגד.

ענבר בזק: ולמה הם ממשיכים להתנגד, או יותר נכון, למה הם ממשיכים להתנגד?

ענבר בזק: הם מתנגדים לחוק המטרו, חוק שיקל משמעותית את העומס בכבישים בכל גוש דן; מסתבר שאין להם כאבי בטן על האנשים שעומדים כל יום בפקקים.

ענבר בזק: הם מתנגדים לחוק הפיקוח הטכנולוגי, שישים פיקוח טכנולוגי על גברים אלימים שיש סכנה שיפגעו בבנות זוגם או בבנות זוגם לשעבר; טוב, הם כבר אמרו לנו שאין להם כאבי בטן על נשים מוכות, אז הגיוני שהם יתנגדו לחוק הזה.

ענבר בזק: הם מתנגדים גם לחוק שיקנה פטור מוויזות לארצות הברית, וזה חוק שיחסוך כסף לכם, אזרחי ישראל, ויחסוך לכם זמן יקר של עמידה בתורים לקבל ויזה; מסתבר שגם עליכם אין להם כאבי בטן.

ענבר בזק: זה רק חלק קטן משורה של חוקים שאנחנו עושים פה מאמץ בשבוע האחרון להעביר עד שתתפזר הכנסת.

ענבר בזק: אנחנו יושבים פה במרתון, לילות שלמים, מנסים להעביר חוקים, והם ממשיכים להתנגד.

ענבר בזק: אתם יודעים למה הם ממשיכים להתנגד?

ענבר בזק: בגלל אינטרסים קטנוניים פוליטיים, בשביל סידורי עבודה לאותם אנשים שגרמו לממשלה הזאת, הממשלה הטובה, שפעלה למען אזרחי ישראל, ליפול.

ענבר בזק: בשביל סידורי עבודה לשיקלי ולסילמן ולאורבך ובשביל חברי מרכז ליכוד, בשביל החברים שלהם.

ענבר בזק: בגלל זה הם ממשיכים להתנגד לחוקים שאנחנו מנסים להביא בשבילכם, אזרחי מדינת ישראל.

ינון אזולאי: את גם נורבגית.

ינון אזולאי: כל השנה שילמו לכם.

יבגני סובה: חבר הכנסת אזולאי, תודה.

יבגני סובה: לפחות תשב ותדבר.

יבגני סובה: תודה.

ענבר בזק: אז אזרחי מדינת ישראל שצופים בנו עכשיו, חשוב שתדעו, זאת אופוזיציה למדינת ישראל, זאת אופוזיציה לאזרחי ישראל.

ענבר בזק: אל תיתנו להם לחזור לשלטון.

ענבר בזק: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת ענבר בזק.

יבגני סובה: אדוני השר, רצית לדבר, בבקשה.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, יש שני חוקים של המשרד לביטחון פנים שלצערי האופוזיציה לא הסכימה להעביר אותם, ואני מקווה, יש עוד הזדמנות, גם בהמשך, להעביר אותם.

עמר בר-לב: זה קשור לביטחון הפנים של מדינת ישראל, זה לא עניין פוליטי, זה אינטרס של כולנו, אינטרס של כל אזרחי מדינת ישראל.

עמר בר-לב: החוק הראשון זה החוק שנקרא חוק האיירסופט.

עמר בר-לב: איירסופט זה כביכול צעצועים שהם דמויי כלי נשק, שגורמי פשע, בעיקר גורמי פשע בחברה הערבית, לוקחים חלקים מהם, מחליפים אותם והופכים אותם מצעצוע, כביכול M16 או אקדח, לנשק קטלני.

עמר בר-לב: לצערי גם בוצעו לא מעט אירועי רצח וגם אירועי ירי בכלים האלה.

עמר בר-לב: ולמה הם מתנגדים?

עמר בר-לב: הלוא המאבק בפשיעה ברחוב הערבי ובפשיעה בכלל זה אינטרס של כל אזרחי מדינת ישראל.

עמר בר-לב: יש לי חשש, יש לי תיאוריה, שמבוססת על הערכה: יש לובי מאוד חזק, גם במדינת ישראל, לא רק בארצות הברית, גם במדינת ישראל, של מטווחים ושל אנשים שעוסקים בתחומים האלה, שמפעילים לחץ על גורמים מסוימים, מאוד מסוימים, בליכוד, למנוע את העברת החוק הזה.

עמר בר-לב: וזה חוק לטובת כל אזרחי מדינת ישראל.

עמר בר-לב: החוק השני שרצינו, ואנחנו עדיין רוצים, להעביר אותו בקריאה ראשונה, זה כמובן חוק הפיקוח הטכנולוגי למניעת אלימות, בעיקר מניעת אלימות של גברים כנגד נשים.

עמר בר-לב: זה חוק שכבר שש שנים, מסיבות שונות, מנסים להעביר אותו, בכנסות קודמות.

עמר בר-לב: העברנו אותו בוועדת שרים לחקיקה, הוא מוכן להגשה לקריאה ראשונה.

עמר בר-לב: זה חוק נכון, זה חוק אנושי, זה חוק שיצמצם את האלימות בכלל ובפרט אלימות של גברים כנגד נשים.

עמר בר-לב: ולצערנו, אלימות כנגד נשים היא בכל מגזרי החברה הישראלית, זה לא מגזר כזה או אחר.

עמר בר-לב: מדובר על אזיק אלקטרוני - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

עמר בר-לב: תקשיב במה מדובר.

עמר בר-לב: מדובר באזיק אלקטרוני שישימו על אותו מאיים.

עמר בר-לב: אותו מאיים יכול להיות אסיר משוחרר שנכנס לכלא בגלל אלימות במשפחה.

עמר בר-לב: זה יכול גם למנוע את הצפיפות בבתי הכלא.

עמר בר-לב: מי כמוכם יודעים שיש מחקרים רבים שאומרים שבחלק גדול מהפשעים הפתרון הוא לא הכנסת הנאשם לבית הכלא כי אם פתרון אחר.

עמר בר-לב: הדרך הזאת של איזוק אלקטרוני על המאיימים, ולאפשר למאוימים, שהם בדרך כל מאוימות, לקבל התראה – גם המאיים יקבל התראה לא להתקרב מעבר לטווח מסוים שבית המשפט קבע, וגם המאוימת תקבל התראה, והמשטרה תקבל התראה, ויוזנק כוח משטרה להגן על מאוימת – בדרך כלל, אבל לא רק, יש גם ילדים ויש מקרים בודדים של גברים.

עמר בר-לב: לכן אני מאוד מאוד מקווה – אני קורא לחברי האופוזיציה, תשקלו זאת שוב.

עמר בר-לב: אפשר יהיה להעביר את החוקים האלה בקריאה ראשונה, ואת חוק האיירסופט בקריאה שנייה ושלישית, גם בימים הקרובים, גם לאחר פיזור הכנסת.

עמר בר-לב: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לשר עמר בר לב.

יבגני סובה: מי שיסכם את הדיון הוא יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

הוועדה המשותפת): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נתניהו אמר לפני דקות ספורות: עליית מחירי החלב בגלל בנט, לפיד ועבאס – אנחנו נתקן.

הוועדה המשותפת): אז אני רוצה לספר לכם משהו על מחירי החלב.

הוועדה המשותפת): מחירי החלב נקבעו בהסכם שנחתם לפני כשנה וחצי, שנתיים, על ידי שר האוצר דאז ישראל כץ, שר החקלאות שוסטר, וגם אני, עבדכם הנאמן, גם הייתי מעורב קצת בהסכם הזה.

הוועדה המשותפת): מה שקרה עכשיו – האוצר הגיע לחקלאים וביקש מהם להוריד מחירים.

הוועדה המשותפת): החקלאים הסכימו להוריד מחירים, והאמת היא שמחיר החלב לא יעלה.

הוועדה המשותפת): בגלל הרצון הטוב של החקלאים וההבנה של הממשלה הזאת ושל האוצר שצריכים להוריד את יוקר המחיה לצרכנים, הסכימו החקלאים לא להיצמד להסכם כלשונו, הם נתנו את הלג של השנתיים שהיה כתוב בתוך ההסכם והסכימו להוריד את מחיר החלב.

הוועדה המשותפת): זאת האמת.

הוועדה המשותפת): אבל ממתי האמת חשובה למר נתניהו?

הוועדה המשותפת): שהרי בין האמת למה שהוא אומר אין שום קשר, הוא משקר בלי למצמץ.

הוועדה המשותפת): וגם בעניין הזה חשוב שאזרחי מדינת ישראל ידעו – ההסכם שהחקלאים חתמו עליו היום עם האוצר יגרום לירידת מחירים ולא לעליית מחירים.

הוועדה המשותפת): תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת רם בן ברק.

יבגני סובה: אם כך, נעבור להצבעה.

יבגני סובה: ההצבעה אלקטרונית.

יבגני סובה: נא לחזור ולשבת במקומותיכם.

יבגני סובה: אני אתן כמה שניות ונעבור להצבעה.

יבגני סובה: בעד ההמלצה – 23

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 23, שני מתנגדים.

יבגני סובה: אני קובע כי המלצת הוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החוקה, חוק ומשפט לעניין מצב החירום התקבלה בכנסת.

יבגני סובה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/927).

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 76) (הגבלות מוסכמות על שירות תקשורת וציוד תקשורת), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת משה ארבל וקבוצת חברי הכנסת.

יבגני סובה: בבקשה, חבר הכנסת ארבל.

יבגני סובה: אתה מציג את החוק, מדובר בקריאה ראשונה.

יבגני סובה: לאחר מכן אמור להשיב השר.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר שתכף יגיע, חבריי חברי הכנסת, אני שמח מאוד, בהמשך לדבריי קודם, שדיברנו על הטוב והמשותף, לעמוד כאן מעל במה הזו ולהציג בפניכם, חבריי חברי הכנסת, את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 76) (הגבלות מוסכמות על שירות תקשורת וציוד תקשורת) לקריאה ראשונה.

משה ארבל: מטרת הצעת החוק בסופו של דבר היא לאפשר חופש, לאפשר חופש לכל אזרח ואזרחית במדינת ישראל שרוצים לצרוך תקשורת בצורה מוגנת, בצורה כזאת שלא תפגע בביטחון ילדיהם, שלא תפגע בשלומם ושלא תפגע באמונתם ואורחות חייהם ותאפשר להם לשמוע בקול חכמים.

משה ארבל: זו המטרה המרכזית של הצעת החוק הזאת.

משה ארבל: הגשנו אותה לקריאה טרומית במאבק עיקש, כמעט ולא היה סיכוי שהיא תעבור, ובסייעתא דשמיא גדולה היא עברה.

משה ארבל: היא הגיעה לוועדת הכלכלה, ואני מודה לך בהזדמנות הזאת, חברי היקר יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת מיכאל ביטון, על שיתוף פעולה ועבודה מאומצת של קואליציה ואופוזיציה.

משה ארבל: אתה גם חתום ומיוזמי הצעת החוק הזאת, ובאמת מבין את החשיבות של אותו חופש של כל אזרח במדינת ישראל לנהוג לפי אמונתו ולפי אורחות חייו.

משה ארבל: הצלחנו לייצר כאן גשר ולהתגבר על פערים ועל חילוקי דעות מתוך מטרה מרכזית אחת – טובת אזרחי מדינת ישראל.

משה ארבל: זה מה שעמד לנגד עינינו.

משה ארבל: בהזדמנות הזאת אני כמובן חייב לציין את העבודה המאומצת מאחורי הקלעים של יוזם נוסף של הצעת החוק, חברי חבר הכנסת ינון אזולאי, והרוח החיה מעל עבודתנו כאן, כנציגי סיעת ש"ס, הוא הרב אריה דרעי, שבאמת ללא לאות פעל בנושא הזה לטובת אותן קומות טלפונים כשרות שיוכלו להיות.

משה ארבל: אין כאן כפייה דתית, אנחנו לא מנסים לכפות, חלילה, את אורחות חיינו על אוכלוסיות אחרות.

משה ארבל: אנחנו כן מבקשים שכאשר אנחנו מחנכים את ילדינו בדרך מסוימת בהתאם לדבריהם של גדולי וחכמי הדור, אנחנו נוכל לעשות את הדברים הללו ולהמשיך לחיות לפי אמונתנו ולפי אורחות חיינו.

משה ארבל: אני שמח מאוד שזה מגיע בהסכמה, קואליציה ואופוזיציה, יש לזה משמעות אדירה, ואני קורא לכם, חבריי חברי הכנסת, לתמוך בהצעת החוק הזאת כדי שבעזרת השם נוכל להסדיר את הסוגיה הזאת אחת ולתמיד.

משה ארבל: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת ארבל.

יבגני סובה: להצעה זו הוגשו כמה בקשות דיבור.

יבגני סובה: אני כרגע נועל את הרשימה.

יבגני סובה: הדובר הראשון, חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, החוק הזה שעולה כאן היום, אחד מהאחרונים בסדר-היום ביום הכמעט-אחרון של הכנסת, הוא הסמל והסיבה, והדרך, לכך שהממשלה הזאת התרסקה.

יצחק פינדרוס: רם, כאחד שרוצה להיות עוד פעם בכנסת וכנראה מרוב חברי הכנסת אתה אחד מאלה שיהיו פה עוד פעם, כדאי ללמוד מהסיפור הזה שבאה ממשלה שיודעת מראש שהיא ממשלה הטרוגנית, עם ריבוי סיעות, ומגיע שר שבקושי יש לו מקום אחד בכנסת, ובדרך כזו או אחרת, על ידי יחידת מימון, הוא הצליח להשתחל פנימה לכנסת ואפילו להיות שר – בראבו – ובשחצנות ובגאווה דורך על אזרחים ברמה הכי אישית שלהם.

יצחק פינדרוס: לא ברמה הציבורית, לא שאם יש איזו בעיה כלכלית, אני הולך לפתור למדינה, ואין מה לעשות, צריך לפתור את זה; הוא מחליט לחנך ציבור ולהיכנס אליי הביתה, לחינוך של הילדים שלי, בשחצנות.

יצחק פינדרוס: פעם אחר פעם הוא עמד פה על הבמה, וסופו בסוף ללכת הביתה ולהתרסק.

יצחק פינדרוס: עשה את זה גם עמיתו מהמפלגה השנייה, מתן כהנא, שר הדתות.

יצחק פינדרוס: מה לך להתערב לנו בחיים, מי ביקש ממך?

יצחק פינדרוס: אתה רוצה לנהל?

יצחק פינדרוס: קצת צניעות, קצת ענווה, קצת אנושיות.

יצחק פינדרוס: מה זה השחצנות הזאת, מה זה הפטרונות הזאת, מה זה דרך החיים הזאת?

יצחק פינדרוס: דרך חיים כזאת לפעמים נראית טוב ליום, ליומיים, לשלושה, ובסוף זה מתפוצץ.

יצחק פינדרוס: בסוף, כן, זה מקומם אנשים ומביא את האופוזיציה להיות חזקה ולהכות ולהכות ולהכות ולהכות עד שהחומה הזאת מתרסקת.

יצחק פינדרוס: הם נתנו לנו את הסיבה.

יצחק פינדרוס: עמד פה אדון בנט הזה מרעננה ביום הראשון ואמר:

יצחק פינדרוס: אני לא הולך לפגוע באף אחד, לא בחרדים, אף שהם לא בממשלה.

יצחק פינדרוס: מה זה הדבר הזה?

יצחק פינדרוס: ואני זוכר ממשלות קודמות שהיו מצד אחד של המתרס אבל לא נכנסו אל ההוא בפנים ולחצו אותו, והציקו לו וחיפשו איפה אפשר להציק לו.

יצחק פינדרוס: אז נכון, לא היו לכם חרדים בממשלה, לא היו לכם חרדים שיטילו וטו על כל חוק כזה, אבל להיכנס לאנשים ולהציק להם, להיכנס לאנשים ולפגוע בדבר הכי הכי יקר להם?

יצחק פינדרוס: אין דבר יותר יקר לציבור החרדי מהחינוך של הילדים שלו.

יצחק פינדרוס: אין דבר שהציבור החרדי מוכן למסור עליו את הנפש יותר מהחינוך של הילדים שלו והטהרה של הבית שלו ומה ייכנס הביתה ומה לא ייכנס הביתה.

יצחק פינדרוס: ושם, בשחצנות לעמוד פה, וכמה פעמים הוא עמד – היה מוכן לוותר על כל חוק, היה מוכן בשחצנות גם ללכת נגד יושב-ראש הסיעה שלו, שהתחנן אליו.

יצחק פינדרוס: נמצא פה בועז טופורובסקי, והוא יודע כמה פעמים באתי אליו ואמרתי לו שתמורת הדבר הזה אנחנו מוכנים ללכת רחוק, רחוק מאוד, והוא בשחצנות לא מוכן לשמוע, לא מוכן לדעת.

יצחק פינדרוס: היום גם הממשלה נופלת וגם החוק הזה, בעזרת הקואליציה, יעבור בקריאה שנייה ושלישית - -

יבגני סובה: תודה.

יצחק פינדרוס: - - ואותו שר ייכנס, תאמין לי, גם אם זה ייקח עוד חודש-חודשיים, לפח האשפה של ההיסטוריה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יבגני סובה: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אוריאל בוסו: - - -

יבגני סובה: אני רואה שמשתמשים פה יותר ויותר במושג "פח האשפה של ההיסטוריה", זה חוזר היום כמה פעמים.

אוריאל בוסו: - - -

משה אבוטבול: - - - אתה יודע מי התחיל.

יבגני סובה: פח האשפה של ההיסטוריה, לפחות אתם אומרים "של ההיסטוריה", זה כבר טוב.

יבגני סובה: אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, אין ספק שהחוק הזה, שהיום עולה לקריאה ראשונה, יש לו משמעות כפולה: גם במישור הפרקטי אבל גם במישור העקרוני וגם במישור שהוא משקף מהלך קשה מאוד, פוגעני מאוד מאוד, מהלך שהוא רודני מאוד, מהלך שהיה דרקוני מאוד, מול אוכלוסייה גדולה, שככל שניסתה להסביר לשר, לנמק לשר – "זכה" השר, במירכאות, למה שלא זכה אף אחד, למה שאני לא זוכה, ודאי, ואף שר ולא ראש ממשלה, שמשלחת רבנים ואדמו"רים חשובה ביותר ביטלו את תורתם, ביטלו את כל עיסוקיהם ועלו אל השר.

אורי מקלב: והוא לא קיבל אותם, פגע בכבודם, זלזל בבקשתם, השתמש בדבר הזה לא רק לפניהם אלא גם אחר כך, בזלזול, עמד פה על הבמה והשמיץ והכפיש את הציבור החרדי.

אורי מקלב: נכנס לתוך הביבים, לכל מיני רכילויות הכי נמוכות שיש בציבור החרדי והגיע עד אפליות ועד דברים שכאילו יש מחלוקת בין ש"ס לבין יהדות התורה על דברים מסוימים.

אורי מקלב: עד איפה הוא הגיע, הכול בגלל המעשה הכביר, הרפורמה הגדולה שהוא עשה לאורך כל הקדנציה, השנה המיוחדת הזאת שהייתה לו במשרד התקשורת.

אורי מקלב: הוא לא טיפל בכל בעיות התקשורת הקשות שיש היום בחברות הסלולר, בתת-השירות שיש בתוך חברות הסלולר בכל הזלזול בצרכנים, הרבה דברים שחשובים באמת.

אורי מקלב: חשוב לו החוק הזה יותר מחוק הסיבים.

אורי מקלב: כל ההתעסקות, לעמוד פה פעם אחר פעם – לא הכרנו דבר כזה, לא חשבנו שאנחנו נטעה באדם שנראה עם מצפון, שכלפי חוץ נראה מנומס, נראה מתחשב, ויכול להיות הדרקוני ביותר, הפוגעני ביותר.

אורי מקלב: אנחנו לא רגילים לדבר כך על אנשים, אבל צר לנו שהחלק האישי שבעניין הזה – סיפרו כל מיני דברים, אני לא רוצה לקבל, על כל מיני נגיעות אישיות בתוך משרדו שקשורים לבג"ץ, שהגישו בג"ץ בקרבה הכי גדולה למי שנמצאים בתפקיד בכיר במשרד התקשורת ושעומדים לצידו, שהם נגועים בעניין הזה.

אורי מקלב: גם בלי שאני נכנס לדבר הזה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, החוק הזה מוציא מחשכה.

אורי מקלב: זה היה באמת חשכה.

אורי מקלב: זה היה לקחת דבר כזה, חוק או החלטה של שר, ולהתערב עד הדברים הקטנים: איך אני יכול להשתמש בפלאפון – כשאני בא מרצון, אני בא מרצון, אין אפליה, שום אפליה.

אורי מקלב: גבר, אישה, יכול להיות אשכנזי, ספרדי, יהודי, ערבי, וכפי שאתה גם יודע גם הרבה כאלה שרוצים פלאפונים שהם לא סמרטפונים.

אורי מקלב: אף אחד לא מפלה.

אורי מקלב: במחירים הכי זולים שקיימים בשוק.

אורי מקלב: אין כשל שוק, ויש התניידות ויש תחרות.

אורי מקלב: הוא אומר: לא.

אורי מקלב: לקדש איזה שם של התניידות מספרים מול הדברים הערכיים?

אורי מקלב: לא רק חינוך הילדים, זה דבר – אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: לסיום.

אורי מקלב: להתערב בדרכי החינוך, אבל גם בדרך האישית – גם מבוגרים לא רוצים את זה.

אורי מקלב: 100,000, חצי מיליון צרכנים שיש, לא צריך להתחשב בהם?

אורי מקלב: אנחנו לא מכירים מועדון סגור?

אורי מקלב: אתה חושב שהיה מישהו באיזו מדינה שהיה מתערב?

אורי מקלב: אני לא מכיר הרבה, אני לא יודע מה זה כת, מה זה האיימיש בארצות הברית; מישהו חושב - - -

יבגני סובה: לפי השאלה שלך אתה לא מסיים, אתה רק התחלת.

יבגני סובה: נא לסיים.

יבגני סובה: משפט אחרון, בבקשה.

אורי מקלב: אז אני באמת מסיים.

אורי מקלב: הדבר העיקש הזה, התשובה לכל העקשנות הזאת – החוק הזה, בין בחלק המעשי בין בחלק הרעיוני.

אורי מקלב: אין ספק שהחוק הזה משפיל את שר התקשורת, אבל הוא קנה את זה בצדק מהדין.

אורי מקלב: לא שרצינו לעשות את זה.

אורי מקלב: עשינו כל מאמץ שזה לא יגיע למצב, להשפלה הזאת שהיום עובר שר התקשורת בקריאה הראשונה בחוק הזה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת אורי מקלב.

יבגני סובה: אחרון הדוברים, חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

קריאה: - - -

יבגני סובה: לא, זה התרגיל של הסדרנים, להוציא אנשים מהאולם.

יבגני סובה: שלוש דקות.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אפשר להגיד תודה, קודם כול, תודה לבורא עולם על זה שאנחנו מגיעים גם לרגע כזה; נכון, זו קריאה ראשונה.

ינון אזולאי: תודה לך, השם, תודה מעומק הלב שאנחנו זוכים היום, בעזרת השם, שזה יעבור בקריאה ראשונה.

ינון אזולאי: ואני לא סתם אומר את זה.

ינון אזולאי: כשזה עבר – סימון, תאמין לי, תשמע, אני הולך לדבר רק דברים ענייניים.

סימון דוידסון: אני תמיד אוהב לשמוע אותך.

ינון אזולאי: בפעם שעברה, כשהחוק הזה היה פה בקריאה טרומית, באתי וזעקתי מדם ליבי, והשר היה פה.

ינון אזולאי: באמת זעקתי, כי כאב לי, כי כואב לי, כי נוגעים בחינוך של הילדים שלי.

ינון אזולאי: בגלל זה כואב לי.

ינון אזולאי: כי החינוך של הילדים שלי חשוב לי יותר מהבריאות שלי.

ינון אזולאי: לא מעניין אותי, אני מוכן לשים את הכול.

ינון אזולאי: אם אני יודע שהילדים שלי יגדלו ילדים טובים, ילדים בדרך שאני מגדל אותם, שאנחנו רוצים, בדרך התורה ובדרך היראה, את חיי אני אשים שם.

ינון אזולאי: וכל אחד יכול להגיד את זה פה, אבל אני גם מאמין בזה, ואני אעשה את זה, וכל פעם שרק מנסים לגעת בציפור הנפש שלי, בציפור הנפש של העם היהודי – כשאנחנו מדברים על טלפון כשר זה טלפון שהוא כשר, שאין בו שום דבר מלבד להתקשר.

ינון אזולאי: אני לא קונה את הסיפורים שיש 70% כאלה שמחזיקים את שניהם; אבל יש 30% או 40% שעדיין מחזיקים רק אחד, שאכפת להם מהילדים שלהם ומהחינוך שלהם, ועל זה אני פה קם וזועק.

ינון אזולאי: זה הכאב שלי.

ינון אזולאי: הכאב שלי לא על משהו אחר.

ינון אזולאי: מדברים איתי על כמה זה עולה או כמה זה לא עולה, זה לא מעניין אותי בכלל.

ינון אזולאי: זה לא מעניין אותי.

ינון אזולאי: מעניין אותי שהילדים שלי באמת יגדלו, שהילדים שלי ילכו בדרך שלנו, שחס ושלום לא נצא לרחובות ונראה אותם זרוקים שם.

ינון אזולאי: לכל אחד מאיתנו זה יכול לקרות.

ינון אזולאי: אני מבקש רק לשים סייגים, אני מבקש לשים עוד איזה גבול.

ינון אזולאי: אני לא רוצה להתערב בחינוך של הילדים של אף אחד, אני לא רוצה שיתערבו לי בחינוך של הילדים שלי.

ינון אזולאי: אני לא מוכן לזה.

ינון אזולאי: אתם יודעים מה כאב לי?

ינון אזולאי: אבל מצד שני הערכתי את זה.

ינון אזולאי: כשצחקו עלינו פה בטרומית, אמרו: תעבירו, לא תעבירו.

ינון אזולאי: אני אגלה לכם משהו.

ינון אזולאי: הייתה פה חברת כנסת אחת, ג'ידא רינאוי זועבי, היא אמרה לי: זה כואב לי, כי אני ראיתי את הכאב שלך, כי אני יודעת עד כמה אתה אמיתי בעניין.

ינון אזולאי: אם צריך – אני מבינה את החינוך של הילדים שלך, כמה הוא חשוב לך – אני אצביע.

ינון אזולאי: וכשאני ראיתי שזה מה שיש לי פה, האפשרות, הבאתי את זה.

ינון אזולאי: מה קרה?

ינון אזולאי: סייעתא דשמיא, כל מרצ טעו והצביעו בעד.

ינון אזולאי: שמישהו אחר פה יספר לי שזה לא משמיים.

ינון אזולאי: שמישהו פה יספר לי שזה לא בסייעתא דשמיא.

ינון אזולאי: וכשיצאתי החוצה בא אליי שר התקשורת, ומה אומר לי?

ינון אזולאי: זה בשבילך סייעתא דשמיא?

ינון אזולאי: כן, זה בשבילי סייעתא דשמיא, קריאה טרומית.

ינון אזולאי: כן, זה בשבילי סייעתא דשמיא, שהגיעו להסכמות.

ינון אזולאי: כן, בשבילי סייעתא דשמיא, שעכשיו אנחנו מגיעים, ועברנו מוועדת הכלכלה, עם כל מה שעברנו, להביא את זה לקריאה ראשונה.

ינון אזולאי: כן, בשבילי זה סייעתא דשמיא.

ינון אזולאי: ובסייעתא דשמיא הזה שותפים גם אתם, בסייעתא דשמיא הזה שותף בועז טופורובסקי, יואב קיש, כמובן יושב-ראש התנועה - -

יבגני סובה: לסיים, בבקשה.

ינון אזולאי: - - אריה דרעי, שעושה הכול ואתמול עשה המון בשביל זה.

סימון דוידסון: לא הסברת את החוק, ינון.

ינון אזולאי: כנראה שלא שמעת את משה ארבל.

ינון אזולאי: החוק אומר שאנחנו נוכל להישאר עם המספרים הכשרים שלנו בלי שיפריעו לנו, בלי שיתערבו לנו בחינוך של הילדים שלנו, בלי שנהיה חשופים לאינטרנט.

ינון אזולאי: את זה החוק אומר, ועל זה אני רוצה להגיד לכם תודה רבה, חברים.

יבגני סובה: תודה רבה לך.

ינון אזולאי: גם מי שלא יצביע – ואתם יודעים מה, אני גם רוצה להודות לשר התקשורת.

ינון אזולאי: אני גם רוצה להודות לו, ולאחל לו שיהיה לו נחת מהילדים שלו.

ינון אזולאי: הוא מאתגר אותנו, אבל באתגור הזה יהיה לנו יותר סייעתא דשמיא, ואני מאמין שבסופו של דבר נעביר אותו בשנייה ושלישית, ואולי, בעזרת השם, הוא גם יחליט לדחות את הרפורמה הזאת, ועל כך אני מודה לכולכם.

ינון אזולאי: מיכאל ביטון, תודה רבה ענקית לך ולכל הצוות.

ינון אזולאי: לא מובן מאליו.

ינון אזולאי: עשיתם הכול, אבל הכול עשיתם, ועשינו ביחד למען עם ישראל, למען חינוך הילדים שלנו, שלנו הוא חשוב מכול.

ינון אזולאי: תודה רבה לכם.

ינון אזולאי: הילדים שלי חשובים לי, ובטוח שגם הילדים שלכם.

ינון אזולאי: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

יבגני סובה: משה ארבל, אתה מסכם, ואז נעבור להצבעה, או שאתה – אם אתה רוצה להגיד משפט, אין בעיה, אני אתן לך.

יבגני סובה: לא? אוקיי.

יבגני סובה: אם כך, נעבור להצבעה.

יבגני סובה: אני אאפשר לאנשים להתיישב, וההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית.

יבגני סובה: חברים, נא לשבת ונעבור להצבעה.

יבגני סובה: הצבעה.

יבגני סובה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – תשעה, אפס מתנגדים.

יבגני סובה: אני קובע כי הצעת חוק התקשורת עברה בקריאה ראשונה ותועבר בהמשך לוועדת הכלכלה, בסדר?

קריאה: ועדת הכלכלה.

יבגני סובה: ועדת הכלכלה של הכנסת.

יבגני סובה: [מס' מ/1404; דברי הכנסת, חוב' כ"ח, ישיבה 133; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום, הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 76) - -

אוריאל בוסו: חודש טוב ומבורך.

יבגני סובה: אמן.

יבגני סובה: - - התשפ"ב–2022, בקריאה שנייה ושלישית.

יבגני סובה: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת מיכאל ביטון, בבקשה.

ועדת הכלכלה): אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, אנחנו נהיים צרודים מהימים האלה בכנסת.

ועדת הכלכלה): ועדת הכלכלה עובדת במרתון של חקיקה.

ועדת הכלכלה): כל יום אנחנו מביאים לשולחנכם כמה חוקים נוספים.

ועדת הכלכלה): ככל שיהיו הסכמות והתקדמות ויעילות, נעשה את המיטב לעמוד ביעד ולהביא המון חוקים.

ועדת הכלכלה): אני רוצה להגיד משהו לפני שאני צולל אל החוק, גם לינון אזולאי, גם למשה ארבל, גם לפינדרוס וגם לאבוטבול, אבל בעיקר לשר התקשורת יועז הנדל.

ועדת הכלכלה): כמי שמלווה את עבודת משרד התקשורת בהובלת יועז הנדל ולירן אבישר, המנכ"לית – נעשות מהפכות בתשתיות ובמדיניות משרד התקשורת כמו שלא נעשו עשרות שנים, באומץ לב ציבורי לגעת בפרות קדושות.

ועדת הכלכלה): הדברים מתרחשים בפועל, מתממשים: רפורמת פריסת הסיבים האופטיים והקצב שבה הם הכניסו את המדינה לפריסת סיבים, כולל פתרון אלגנטי של הפרשת כספים לאזורים הלא-כלכליים, וגם לשם התחרות מגיעה; רפורמת הדואר, שהתחילה בדיון קשה, רגיש, מלא אינטרסים – חוקקנו את החוק הזה, מכינים את הדואר אל העתיד, סוף תקופת המכתבים, אולי קצת מכתבים עסקיים בדיוור ישיר, מצד אחד כניסה לעולם הזה של דיוור ישיר והדפסות ומצד שני איזונים לחברות שקיימות בשוק, ועוד רבות וטובות.

ועדת הכלכלה): על זה יבואו על הברכה שר התקשורת יועז הנדל והמנכ"לית לירן אבישר.

ועדת הכלכלה): אני חושב שבזה אתם תסכימו איתי, חבריי נציגי ש"ס ואגודת ישראל, שיש עשייה בתחום התשתיות.

ועדת הכלכלה): נושא אחד היה סלע המחלוקת.

יצחק פינדרוס: קצת ענווה, טיפה ענווה.

ועדת הכלכלה): מה?

ועדת הכלכלה): בתשתיות, אמרתי.

ועדת הכלכלה): אני ממשיך, ממשיך.

משה ארבל: - - - ענווה – הרפורמה של הסיבים.

ועדת הכלכלה): נושא אחד רגיש, שהוא דבר שעבור רבים – וחבר הכנסת ינון אזולאי ביטא זאת פעמיים בוועדת הכלכלה מדם ליבו, ומה שהוא אמר כאן על הדוכן זה כאין וכאפס לעומת הדברים שהוא אמר בוועדה: כאב אמיתי על דרך, על אורח חיים, על פגיעה בתפיסות עולם.

ועדת הכלכלה): אני חשבתי שנכון היה להגיע לנושא הזה בהסכמות.

ועדת הכלכלה): ניסיתי להיות הגשר גם בוויכוח של הטלפונים הכשרים.

ועדת הכלכלה): אני כן גאה בכולם שניתנה הסכמה לקדם את התיקון החקיקתי בסוגיית הטלפונים הכשרים לקריאה ראשונה.

ועדת הכלכלה): זה פתח לעתיד שבקריאה שנייה ושלישית משרד התקשורת יכין נוסח מוסכם ומידתי, שמצד אחד מסדיר את התחום, מונע ניצול, מונע אפשרות לפגיעה בלקוחות, במחיר וכו', ומצד שני מכבד אורחות חיים ותפיסות עולם.

ועדת הכלכלה): כמו הרבה דברים שעשינו פה – מלחמות יהודים – היו לנו מלחמות על החקלאות שנה שלמה.

ועדת הכלכלה): הצלחנו להביא ברגע האחרון נוסח חוק מוסכם לענף ההטלה, מונח לפניכם.

ועדת הכלכלה): אני מקווה שיוצבע.

ועדת הכלכלה): אני מודה לאופוזיציה על שהורדתם את כל ההסתייגויות בענף ההטלה – שאתם תורידו, זאת ההסכמה – כדי להביא את החוק הזה.

ועדת הכלכלה): ואני קורא מכאן לשר האוצר ולשר החקלאות, שאני יודע שהוא עוסק בזה בדקות הקרובות בענף הצומח, שכולם יתגמשו שם, שכולם יביאו נוסח מוסכם לענף הצומח.

ועדת הכלכלה): נסיים את התקופה הזו מצד אחד ברגישות סביב החקלאות ומצד שני בשני הסכמים שיוצרים תקווה ועתיד לחקלאות ולחקלאים בישראל.

ועדת הכלכלה): אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 76), לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ועדת הכלכלה): חוק התקשורת, התשמ"ב, מסדיר שני תחומי תקשורת מרכזיים: תחום הבזק, שהוא תחום הטלקום, הכולל שירותים דוגמת אינטרנט, טלפוניה ותשתיות תקשורת, ותחום השידורים.

ועדת הכלכלה): הצעת חוק זו היא הצעת חוק ממשלתית, הכוללת תיקון מקיף באסדרת תחום הטלקום.

ועדת הכלכלה): בטרם אציג את פרטי הצעת החוק, אציין כי שירותי התקשורת הם שירותים חיוניים שסדירותם, היקפם וטיבם הם בעלי חשיבות לציבור ולמשק.

ועדת הכלכלה): הרגולציה בתחום זה נדרשת לשם הגנה על אינטרסים ציבוריים דוגמת עידוד תחרות, ניהול משאבים במחסור, שמירה על ביטחון המדינה וקידום אינטרסים חברתיים דוגמת מתן שירות שוויוני ובתפוצה רחבה והגנה על צרכנים.

ועדת הכלכלה): בהצעת החוק מוצע לשנות את מתכונת הרגולציה של מתן שירותי בזק, במטרה להקטין את הנטל הביורוקרטי, להפחית את חסמי הכניסה לשוק ולעודד כניסה של שחקנים חדשים לפעילות בתחום הטלקום בארץ.

ועדת הכלכלה): ההסדר המוצע כולל שני שינויים מרכזיים שנועדו למימוש מטרות אלה:

ועדת הכלכלה): האחד – צמצום שירותי בזק שיהיו כפופים לרגולציה לפי החוק, והשני – שינוי ברירת המחדל ברגולציה של שירותי הבזק כך שככלל לא תהיה חובה לקבל רישיון פרטני לשם מתן שירותי בזק, וניתן יהיה לתת שירותים אלה בכפוף לרישום במרשם שינוהל במשרד התקשורת, כפי שמפורט בחוק.

ועדת הכלכלה): אציין כי הליך קבלת רישיון כרוך בזמן רב ובהשקעת משאבים הן מצד הרגולטור והן מצד הגורמים המפוקחים.

ועדת הכלכלה): לגבי צמצום הרגולציה – מוצע לצמצם את היקף שירותי הבזק הכפופים לרגולציה כך שהיא תחול רק על שלושה סוגי שירותים: שירות טלפוניה מבוסס מספור, שירות גישה לאינטרנט ושירות העברת נתונים, שמשמעו שירות העברת אותות עבור לקוחות שלא באמצעות רשת האינטרנט הפתוחה אלא באמצעות רשתות ייעודיות.

ועדת הכלכלה): כל פרטי החוק מפורטים.

ועדת הכלכלה): אני רק רוצה להדגיש עוד כמה דברים: לפי המוצע, שירותים שימשיכו להיות תחת חובת רישיון – וזה חשוב כדי לייצר תחרות, כדי לפקח, כדי לראות שהעולם שמשתנה לנו מול העיניים ינוהל כראוי – זה כולל תשתיות והנחת תשתיות ונימוקים שונים לחובת הרישיון.

ועדת הכלכלה): השירותים שימשיכו להיות תחת חובת רישיון הם שירותי סלולר, שירותי בזק שניתנים להיקף גדול של משתמשים, שירותי בזק שניתנים תוך שימוש בלוויין או בכבל תת-ימי ושירותי בזק הניתנים על ידי רשות מקומית.

ועדת הכלכלה): עם זאת, לשר התקשורת תהיה סמכות לקבוע, באישור ועדת הכלכלה, שירותים נוספים הטעונים רישיון, אם נמצא כי הרישום במרשם אינו מספיק בשל טעמים שונים כמפורט בחוק, ובהם שמירה על ביטחון המדינה או שלום הציבור.

ועדת הכלכלה): יש פה מעבר לרישום במקום רישיון – לפשט, להזיז את השוק, להביא יזמים – אבל בסוגיות קריטיות אנחנו נשמור על רישיון, ואנחנו לא מוסיפים נושאים לרישיון אלא אם כן ועדת הכלכלה אישרה, כדי שיהיו נימוקים טובים למה תחום מסוים חוזר להיות מטופל ברישיון ולא ברישום.

ועדת הכלכלה): כמו כן, לבקשת משרד התקשורת, התווספה להצעת החוק במהלך הדיונים הוראת מעבר המאפשרת ביצוע ניסויים במערכת אלחוט בטכנולוגיית דור 5 ללא צורך בקבלת רישיון בזק.

ועדת הכלכלה): מאחר שהשינוי במתכונת הרגולציה, ובכלל זה האפשרות לפטור שירותי בזק מחובת רישוי, לא ייכנס לתוקף עם פרסום החוק ברשומות, ביקש משרד התקשורת לאפשר כבר בזמן הקרוב את ביצוע הניסויים בטכנולוגיה החדשה, כדי לבחון אפשרות של מתן שירותי סלולר מתקדמים ללא קבלת רישיון בזק – הליך שיכול להתמשך זמן רב.

ועדת הכלכלה): לפיכך, מוצע כי האפשרות לבצע ניסויים כאמור תיכנס לתוקף עם פרסום החוק ברשומות.

ועדת הכלכלה): אציין כי הוועדה עמדה על כך שככל שהניסויים יכללו מתן שירות בתמורה לצרכנים, יחולו על נותני השירות חובות גילוי מוגברות לגבי מתן השירות במסגרת הניסוי.

ועדת הכלכלה): אני סבור כי הצעת החוק מבטאת תפיסה רגולטורית נכונה ועדכנית של מיקוד רגולציה, ומקווה שהיא אכן תביא לצמצום נטל ביורוקרטי מיותר, תסייע בהסרת חסמי הכניסה לשוק ותקדם את שירותי התקשורת לטובת הציבור והמשק כולו.

ועדת הכלכלה): להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

ועדת הכלכלה): אני מבקש מכם לדחות את כל ההסתייגויות ולהצביע בעד הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

ועדת הכלכלה): תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל ביטון.

יבגני סובה: אכן, להצעת החוק הוגשו הסתייגויות ובקשות רשות דיבור של קבוצת סיעת הליכוד, קבוצת סיעת ש"ס, קבוצת סיעת יהדות התורה וקבוצת סיעת הציונות הדתית.

יבגני סובה: חבר הכנסת אזולאי, אתם מסירים את כל ההסתייגויות בשם כל האופוזיציה?

ינון אזולאי: בשם כל האופוזיציה.

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: אם כך, הוסרו כל ההסתייגויות.

יבגני סובה: אנחנו נצביע על הסעיפים מ-1 עד 120 כנוסח הוועדה.

יבגני סובה: אלו הרוצים להצביע, אנא שבו במקומות.

יבגני סובה: הצבעה בקריאה שנייה, כמובן.

יבגני סובה: כן.

יבגני סובה: בעד סעיפים 1–120 – 18

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 18, אפס מתנגדים.

יבגני סובה: אני קובע כי הצעה זו התקבלה בקריאה שנייה כנוסח הוועדה.

יבגני סובה: כעת אנחנו נעבור להצבעה על החוק בקריאה שלישית.

יבגני סובה: נא להצביע.

יבגני סובה: הצבעה.

יבגני סובה: בעד החוק – 18

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 18, אפס מתנגדים.

יבגני סובה: אני קובע כי הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 76), התשפ"ב–2022, מ/1404, התקבלה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

יבגני סובה: רבותיי, תם סדר-היום.

יבגני סובה: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, ל' בסיוון התשפ"ב, 29 ביוני 2022, בשעה 11:00.

יבגני סובה: ישיבה זו נעולה.